text:
94/2009. (XI. 27.) HM utasítása a honvédelmi tárca információbiztonság politikájáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény 52. §-a (1) bekezdésének f) pontja alapján az alábbi
utasítást adom ki: Általános rendelkezések 1. § (1) Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra, a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe, közvetlen és
fenntartói irányítása, valamint felügyelete alá tartozó szervezetekre, továbbá a Magyar Honvédség (a továbbiakban:
MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezet) terjed ki.
(2) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok főigazgatói ezen utasításban foglaltakra figyelemmel szabályozzák a
hatáskörükbe tartozó információvédelmi feladatok ellátásának rendjét. 2. § Ezen utasítás alkalmazásában:
a) adat: olyan értelmezhető, de nem értelmezett ismeret, amely az információt ábrázolja;
b) adatkezelés: az alkalmazott eljárástól függetlenül az adatokon végzett bármely művelet, vagy műveletek
összessége, különösen gyűjtés, felvétel, rögzítés, rendszerezés, tárolás, megváltoztatás, felhasználás, továbbítás,
nyilvánosságra hozatal, összehangolás vagy összekapcsolás, zárolás, törlés és megsemmisítés, az adatok további
felhasználásának megakadályozása, továbbá fénykép-, hang-, képfelvétel, vagy mikrofilm készítése, valamely
személy azonosítására alkalmas fizikai jellemzők rögzítése; c) adatkezelő rendszer: a papír alapú vagy elektronikus adatok kezeléséhez szükséges infrastruktúrák, eszközök,
alkalmazások, eljárások, közreműködő személyek összehangolt együttese; d) adatkezelő rendszer akkreditálása: az adatkezeléshez szükséges jogszabályban vagy NATO-,
EU-követelményekben meghatározott védelmi rendszabályok meglétének, alkalmazásának hivatalos elismerése
és igazolása nemzeti hatóság vagy NATO-, EU-szervezet által;
e) adatkezelő rendszer auditálása: az adatkezelés meghatározott szabvány ajánlása szerinti védelmi rendszabályok
meglétének, alkalmazásának elismerése és igazolása; f) adatkezelő rendszer jóváhagyása: akkreditálásra vagy auditálásra nem kötelezett adatkezelő rendszer
honvédelmi tárcán belüli szervezet által történő adatkezelésre történő feljogosítása;
g) biztonsági osztály: a védelmi rendszabályok meghatározására szolgáló, az adatok bizalmassághoz igazodó
besorolás; h) információbiztonsági cél: a kezelt adatok bizalmasságának, sértetlenségének és rendelkezésre állásának, valamint
az adatkezelő rendszer sértetlenségének és rendelkezésre állásának biztosítása;
i) elektronikus információvédelmi felügyelő: a honvédelmi szervezetnél a vonatkozó Közigazgatási Informatikai
Bizottság ajánlása szerint az elektronikus információbiztonsági követelmények meghatározásáért és az
elektronikus információvédelmi rendszabályok kialakításáért és alkalmazásáért felelős személy, aki egyszerű
esetben elláthatja a rendszerbiztonsági felelős feladatait is; j) helyi biztonsági dokumentum: az adatkezelő helyszínre vonatkozó egyedi védelmi rendszabályokat tartalmazó
belső rendelkezése; k) információbiztonság: a papír alapú, vagy elektronikus adatkezelés vonatkozásában védelmi rendszabályok
alkalmazásával elérni kívánt állapot, amely személyi, fizikai, dokumentum- és elektronikusinformáció-biztonsági
szakterületekből áll; l) információbiztonsági követelmény: a kockázatelemzés alapján meghatározott, az információbiztonsági célok
elérésére irányuló elvárás; m) információvédelem: azoknak a tevékenységeknek és rendszabályoknak az összessége, melyek
eredményeképpen megvalósul a szükséges mértékű információbiztonság; n) kockázat: egy esemény valószínűségének és következményeinek együttese;
o) maradványkockázat: a kockázatkezelés után még fennmaradó, az adatkezelő rendszerért felelős honvédelmi
szervezet vezetője által jóváhagyott, védelmi rendszabályokkal nem ellensúlyozott kockázat.
p) kockázatkezelés: az adatkezelésre irányuló fenyegetés és sebezhetőség, valamint az adatok és adatkezelő
képességek felmérésének, elemzésének, értékelésének, a szükséges védelmi rendszabályok és
maradványkockázat azonosításának és jóváhagyásának folyamata; q) kompromittáló kisugárzás elleni védelmi felelős: bizalmas, vagy magasabb minősítési szintű elektronikus
adatkezelésnél a kompromittáló kisugárzás elleni védelmi szakfeladatokért felelős személy, egyszerűbb esetben
a rendszerbiztonsági felelős, védett létesítmények, nagy eszközszámú tábori kommunikációs rendszereknél más
önálló beosztású, vagy megbízású személy; r) rendszerbiztonsági felelős: adatkezelő rendszer elektronikusinformáció-védelmi szakfeladataiért felelős, az
elektronikus információvédelmi felügyelő szakmai alárendeltségébe tartozó személy, s) rendszerspecifikus biztonsági dokumentum: adatkezelő rendszerre vonatkozó egyedi védelmi rendszabályokat
tartalmazó belső rendelkezés. 3. § (1) A honvédelmi tárca információbiztonság-politikájának célja a honvédelmi szervezeteknél történő adatkezelés
biztonságára vonatkozó irányelvek, általános követelmények meghatározása. (2) Az információvédelem szakterületét érintő doktrínákat, szakterületi stratégiákat és egyéb belső rendelkezéseket,
a honvédelmi szervezetek állandó működési eljárásait ezen utasítás követelményeivel összhangban kell elkészíteni.
(3) Az állandó telepítésű adatkezelő rendszereket, gyakorlatok, konferenciák és egyéb rendezvények rendszereit ezen
utasítással összhangban kell tervezni, fejleszteni, beszerezni, tesztelni, üzembe helyezni, üzemeltetni, illetve
megszüntetni. (4) A külföldön szolgálatot teljesítő honvédelmi szervezetek információvédelmi rendszabályait ezen utasítás, valamint az
illetékes elöljáró követelményei alapján kell kialakítani. (5) Honvédelmi szervezettel szerződéses kapcsolatban álló személyek esetében a szükséges információvédelmi
rendszabályok szerződésben történő előkészítéséről a honvédelmi szervezet vezetője köteles gondoskodni.
Információbiztonsági célok és alapelvek 4. § (1) A kezelt adatok, adatkezelő rendszerek információbiztonsági céljait a biztonsági alapelvek, és védelmi rendszabályok
alkalmazásával kell megvalósítani. Ennek során a) a kezelt adatok jogosulatlan személy vagy alkalmazás számára nem válhatnak megismerhetővé,
b) a kezelt adatoknak pontosaknak, valamint rögzítési vagy keletkezési állapotukkal azonosaknak kell lenniük,
c) biztosítani kell, hogy a szükséges adatok az arra feljogosított személyek számára a megfelelő időben, formában és
tartalommal hozzáférhetővé váljanak. (2) Az információbiztonsági célok megvalósulásáért kockázattal arányos biztonsági eljárásokat kell kialakítani a
hitelesség, számonkérhetőség, letagadhatatlanság és a megbízhatóság érdekében. (3) Az adatkezelő rendszerek kötelezően érvényesülő alapelveiként
a) biztosítani kell, hogy az adatkezelő rendszer kialakítása, üzemeltetési folyamatai és eljárásai megfeleljenek a
jogszabályi követelményeknek; b) az adatkezelő képességekre vonatkozó biztonsági követelményeket a kockázatelemzés eredményét figyelembe
véve, a rendszertervezés legkorábbi szakaszában meg kell jeleníteni, és azokat a rendszer kialakítása során be kell
dolgozni a feladatok közé; c) hozzáférés csak olyan adatokhoz, adatkezelő szolgáltatásokhoz és ehhez kapcsolódó infrastruktúrához
engedélyezhető, amire az adott személy érvényes jogosultsággal rendelkezik;
d) az adatokhoz történő és a rendszerszintű hozzáférés elszámoltathatósága céljából szükséges mértékben
hitelesített folyamatokat kell kialakítani; e) a rendszerszintű hozzáférések számát a lehető legalacsonyabb szinten kell tartani;
f) adatkezelő rendszer csak a feladatok ellátásához szükséges szolgáltatásokat biztosíthat;
g) adatkezelő rendszer használatba vételére csak előre definiált jóváhagyási vagy akkreditálási, engedélyezési
eljárás után kerülhet sor; h) adatkezelő rendszer üzemeltetése során változtatásokra csak a biztonsági hatások vizsgálata után, előírt szintű
engedélyhez kötötten kerülhet sor; i) a kockázatkezelést az adatkezelő rendszer teljes életciklusa alatt kell végezni, a védelmi rendszabályok
hatékonyságának ellenőrzését az adatkezelő rendszer sajátosságainak megfelelően időszakonként meg kell
ismételni; j) az elektronikus adatkezelő rendszer kritikusnak tekinthető elemei, az operációs rendszerek és a biztonsági
funkciót megvalósító eszközök, programok csak a rendszer besorolásának megfelelő tanúsított termékek
lehetnek; k) az elektronikus adatkezelő rendszer külső csatlakozási pontjait olyan mechanizmusoknak kell védenie, amelyek
megakadályozzák, illetve jelzik az illetéktelen behatolást, vagy annak kísérletét, és támogatják a hatékony
válaszreakciókat; l) az elektronikus adatkezelő rendszer külső kapcsolatait a védelmi mechanizmusokkal ellátott csatlakozási,
belépési pontokon keresztül, a védelmi rendszabályoknak megfelelően kell kialakítani;
m) elektronikus adatkezelő rendszer szabványos eszközöket, alkalmazásokat tartalmazhat, üzemeltetése szabványos
eljárásokon alapulhat; n) a fejlesztésre, tesztelésre és képzésre használt adatkezelő infrastruktúrákat, adatokat a honvédelmi szervezetek
működését és vezetését támogató adatkezelő rendszerektől megfelelően el kell különíteni, és a kezelt adatok
biztonsági osztályának megfelelően kell kezelni; o) adatkezelő rendszerek üzemeltetése során a biztonságra hatással lévő eseteket ki kell vizsgálni, a tapasztalatok
alapján az adatkezelő rendszert akkreditáló hatóság vagy jóváhagyó szervezet vezetőjének engedélyével az
adatkezelő rendszer szükséges módosítását el kell végezni, és ennek megfelelően módosítani kell a vonatkozó
belső rendelkezéseket. Vezetői feladatok 5. § (1) Az adat, adatkezelő rendszerek szolgáltatást alkalmazó honvédelmi szervezeten belüli védelméért a honvédelmi
szervezet vezetője a felelős. (2) A titokvédelmi felügyelő, illetve biztonsági megbízott a honvédelmi szervezet vezetőjének átruházott hatáskörében,
illetve felhatalmazása alapján eljárva utasítási joggal gyakorolja az őt megbízó vezető titokvédelmi jogosítványait, így
különösen ellátja a minősített adatok védelmére vonatkozó jogszabályokban és rendelkezésekben meghatározott
előírások alkalmazásának felügyeletét. (3) Az elektronikus információvédelmi felügyelő, illetve informatikai biztonsági felügyelő a honvédelmi szervezet
vezetője által kijelölt személy, aki a titokvédelmi felügyelő, illetve biztonsági megbízott intézkedése szerint, az
adatvédelmi felelőssel együttműködve felel – a rejtjeltevékenység kivételével – az elektronikusinformáció-biztonsági
követelmények és az ezek megvalósítására irányuló védelmi rendszabályok, belső rendelkezések előkészítéséért, és
rendszeres ellenőrzéséért. (4) A honvédelmi szervezet vezetője által kijelölt, az iratkezelés felügyeletével megbízott vezető intézkedési joggal
gyakorolja a nyílt iratok jogszabályokban, illetve rendelkezésekben meghatározott iratkezelési szabályai felügyeletét.
(5) A személyes adatok védelmére vonatkozó jogszabállyal összhangban az adatkezelő, illetőleg az adatfeldolgozó
honvédelmi szervezeten belül, közvetlenül a honvédelmi szervezet vezetőjének felügyelete alá tartozó adatvédelmi
felelőst kell kinevezni vagy megbízni. (6) A minősített adatok rejtjelezéssel történő védelme érdekében a honvédelmi szervezetnél a rejtjelező tevékenység
mértékének és a helyi sajátosságoknak megfelelő rejtjelfelügyeletet kell működtetni. A rejtjelfelügyelet vezetője,
illetve a rejtjelfelügyelő a honvédelmi szervezet vezetőjének átruházott hatáskörében eljárva utasítási joggal
gyakorolja az őt megbízó vezető jogosítványait. (7) Elektronikus adatkezelés esetén – a személyes adatok védelme érdekében – az adatvédelmi feladatokra kötelezett
honvédelmi szervezet adatvédelmi felelőse a szükséges védelmi rendszabályokra vonatkozó követelményeket az
elektronikusinformáció-védelmi felügyelőn keresztül érvényesíti. Végrehajtói tevékenység 6. § (1) Az elektronikusinformáció-védelmi felügyelő tevékenységének támogatása érdekében az alkalmazott nemzeti,
NATO, EU vagy egyéb két- és többoldalú nemzetközi kötelezettségvállaláson alapuló elektronikus adatkezelő
eszközök, rendszerek elektronikus információvédelmi szakfeladatainak ellátására a feladat bonyolultságának
függvényében szakbeosztást kell kialakítani vagy a feladatok ellátására alkalmas személyt (például központi vagy helyi
rendszerbiztonsági felelős, kompromittáló kisugárzás elleni védelmi felelős, számítástechnikai titokvédelmi felelős)
kell megbízni. (2) A rejtjelfelügyelet vezetője, illetve a rejtjelfelügyelő tevékenységének támogatása érdekében a rejtjeltevékenységtől
függően rejtjelező, vagy rejtjelező nyilvántartó beosztásokat kell kialakítani, vagy a feladatok ellátására alkalmas
személyt kell megbízni. Együttműködés és egyéb feladatok 7. § Az információvédelmi felügyeletet a titokvédelmi felügyelői, a biztonsági megbízotti, az elektronikusinformáció
védelmi felügyelői, az adatvédelmi felelősi, az iratkezelés felügyeletével megbízott vezetői, a rejtjelfelügyelői, és
végrehajtói szintű összehangolt tevékenységek útján kell végrehajtani. 8. § (1) Ha a honvédelmi szervezet alaprendeltetéséből adódóan egy másik honvédelmi szervezet számára ügyviteli
támogatást nyújt, vagy híradó, vagy informatikai üzemeltetési vagy üzemfelügyeleti feladatokat végez, a nyújtott
szolgáltatáson belül felelős az információvédelmi rendszabályok érvényesüléséért. (2) Az (1) bekezdés szerinti szolgáltatást nyújtó és alkalmazó honvédelmi szervezet az információvédelem hatékonysága
érdekében köteles együttműködni. 9. § Több honvédelmi szervezetet érintő elektronikus adatkezelő rendszerek biztonsági és üzemeltetési feladataiban
érintett szervezeti elem és személy az adatkezelő rendszerek biztonságos üzemeltetése érdekében közvetlenül
köteles együttműködni. 10. § A biztonsági funkcióval kapcsolatos felelősséget, hatáskört és feladatokat, valamint az információvédelmi beosztásra,
illetve megbízásra vonatkozó összeférhetetlenséget ezen utasítás illetve a honvédelmi szervezet Szervezeti és
Működési Szabályzatában és egyéb belső rendelkezésében vagy parancsában kell meghatározni.
Szakirányítási feladatok 11. § (1) Az információvédelmi feladatok szakirányítására jogosult állami vezető (a továbbiakban: szakirányításra jogosult)
felelős a) a honvédelmi szervezetek adatkezelő rendszerei védelmének jogszabályokon, a NATO, EU biztonságpolitikán,
nemzeti biztonsági stratégián, nemzeti katonai stratégián, valamint a támogató direktívákon és irányelveken
alapuló normatív rendelkezésekben történő kidolgozásáért; b) az információvédelmi tevékenység végrehajtásával kapcsolatban egyedi intézkedések kiadásáért, valamint
döntésért (vagy döntés-előkészítésért) a nem szabályozott kérdésekben; c) az információbiztonságra irányuló tevékenység szakirányításához szükséges információk kéréséért a honvédelmi
tárcán belül és azon kívüli szervezetektől, valamint az arra jogosult hatóságok, nemzeti, NATO-, EU- vagy egyéb
illetékes szervezetek tájékoztatásáért; d) az információvédelmi szaktevékenységekre vonatkozó szakmai képzés felügyeletéért és a képzési követelmények
meghatározásáért és a feltételek biztosításáért; e) az adatkezelő rendszereket érintő kérdésekben nemzeti hatóságokkal, kormányzati szervekkel, NATO-, EU- vagy
más nemzetközi biztonsági szervezettel való kapcsolattartásért, f) az információbiztonságot érintő jogszabályok, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszközeinek
véleményezéséért, a honvédelmi tárca információbiztonságát érintő kérdésekben történő állásfoglalás
kiadásáért. (2) A szakirányításra jogosult az (1) bekezdésben meghatározott feladatait a Honvédelmi Minisztérium Szervezeti és
Működési Szabályzata szerint az információvédelmi feladatok szakmai felügyeletére kijelölt honvédelmi szervezet
(a továbbiakban: információvédelem szakmai felügyeletét ellátó honvédelmi szervezet) útján látja el.
A középszintű vezető szerv feladatai 12. § A középszintű vezető szerv vezetője szakmai felügyeletet gyakorol a vezetése alá tartozó honvédelmi szervezet adatok
védelmére vonatkozó feladatai, illetve iratkezelési tevékenysége felett. A honvédelmi szervezet információvédelmi feladatai
13. § (1) A honvédelmi szervezet információvédelmét – a helyi sajátosságoknak megfelelően – az információvédelem
megvalósításáért felelős személyek, valamint a hadműveleti biztosító tiszt összehangolt tevékenysége útján kell
megvalósítani. (2) Az információvédelmi szaktevékenységgel kapcsolatos, a honvédelmi szervezet személyi állományát, illetve más
természetes személyt terhelő kötelezettségeket munkaköri leírásokban, megbízási jogviszonyban álló személy esetén
megbízási szerződésben kell rögzíteni. (3) Ha a honvédelmi szervezetnél több elektronikus adatkezelő rendszer üzemel – a védelmi feladatok a helyi
sajátosságoknak megfelelően, az összeférhetetlenség vizsgálata után – összevonva is elláthatók.
(4) Az adatkezelő rendszer biztonságáért és az üzemeltetéséért felelős személyek elektronikus információvédelmi
feladatait rendszerspecifikus, illetve helyi biztonsági dokumentumokban kell meghatározni.
Az információvédelmi tevékenység szabályai 14. § (1) A honvédelmi szervezetekre vonatkozó információvédelmi tevékenységgel összefüggésben szabályozni kell a
honvédelmi tárca a) iratkezelési rendjét, b) titokvédelmi, biztonsági követelményeit,
c) elektronikus információvédelmét és d) rejtjeltevékenységének rendjét. (2) A honvédelmi szervezet vezetőjének, illetve a Honvédelmi Minisztérium vonatkozásában a szakirányításra jogosultnak
szabályozni kell a honvédelmi szervezet, illetve a Honvédelmi Minisztérium
a) iratkezelési tevékenységét, b) titokvédelmi, biztonsági követelményeit, c) rendszerspecifikus, illetve helyi biztonsággal összefüggő követelményeit,
d) adatvédelmének rendjét, e) elektronikus iratkezelési rendjét. Az adatok biztonsági osztályba sorolása
15. § (1) A honvédelmi szervezet vezetője, a Honvédelmi Minisztérium vonatkozásában a szakirányításra jogosult a
honvédelmi szervezetnél, illetve a Honvédelmi Minisztériumnál az adatokat, az adatok bizalmassága szerint
biztonsági osztályba kell sorolni. A biztonsági osztályba sorolás során figyelembe kell venni az adatvagyon méretét,
megjelenési formáját és a rendelkezésre állásra vonatkozó követelményeket, az adatokra és adatkezelő rendszerekre
irányuló fenyegetéseket és az általuk okozható kár mértékét, valamint a helyreállíthatóságot.
(2) Az adatokat a következő biztonsági osztályokba kell besorolni:
a) alap biztonsági osztályba kell sorolni a nem minősített adatot;
b) fokozott biztonsági osztályba kell sorolni a nem minősített nagy mennyiségű személyes adatot, a különleges
adatot, az üzleti adatot, a címtáradatot az üzemeltetési adatot a magasabb szintű biztonsági követelmények
alkalmazása érdekében; c) korlátozott terjesztésű biztonsági osztályba kell sorolni a jogszabály szerint „Korlátozott terjesztésű” minősítésű
adatot; d) bizalmas biztonsági osztályba kell sorolni a jogszabály szerint „Bizalmas” minősítésű adatot;
e) titkos adat biztonsági osztályba kell sorolni jogszabály szerint „Titkos” minősítésű adatot;
f) szigorúan titkos adat biztonsági osztályba kell sorolni jogszabály szerint „szigorúan titkos” minősítésű adatot.
(3) A fenyegetettség, vagy sebezhetőség alapján az adatok az (2) bekezdésben meghatározottnál magasabb biztonsági
osztályba sorolhatók. (4) A biztonsági osztályokon belül a kezelési jelölések érvényesítése érdekében elkülönített biztonsági csoportokat kell
kialakítani. A kockázatok kezelése 16. § (1) Az adatkezelő rendszerekre vonatkozó kockázatkezelést a nemzeti ajánlások szerint kell végrehajtani. A NATO, EU
adatkezelő rendszerei esetében a kockázatkezelés során a vonatkozó NATO-, EU-irányelveket is figyelembe kell venni.
(2) Adatkezelő rendszer létesítése esetén a kockázatelemzés és értékelés a hadműveleti vagy alkalmazói követelmények
alapján a műszaki követelményeket meghatározó honvédelmi szervezet feladata.
(3) Az adatkezelő rendszer kockázatelemzési, -értékelési, és folyamatos kockázatkezelési feladatainak végrehajtásáért az
adatkezelést végző honvédelmi szervezet vezetője a felelős. (4) A kockázatelemzést
a) minősített adatokat kezelő rendszer, több szervezet által közösen használt vagy üzemeltetett rendszer, MH-szintű
rendszer esetében kötelezően, b) egyéb adatkezelő rendszerek esetében a NATO, EU, nemzeti elektronikus adatkezelésre feljogosított rendszerek
felügyeletét ellátó hatóság, illetve az információvédelem szakmai felügyeletét ellátó honvédelmi szerv döntése
szerint kell végrehajtani. (5) A kockázatelemzés alapján szükségessé váló egyedi biztonsági követelményeket a rendszerspecifikus, illetve helyi
biztonsági dokumentumban kell meghatározni. (6) A kockázatelemzést az adatkezelő rendszer sajátosságainak, üzemeltetési környezetének figyelembevételével
kétévente legalább egy alkalommal végre kell hajtani. Új kockázati tényező megjelenésekor a kockázatelemzést soron
kívül el kell végezni. (7) A kockázatok felmérésére és a maradványkockázatok kimutatására – elemzésből és az elemzéstől független
ellenőrzésből álló – kétszintű eljárást kell alkalmazni. (8) A fenyegetéseket, sebezhetőséget és az előfordulási valószínűséget rendszerszintű, általános kockázatelemzés
esetében 1–5 közötti értékskála alkalmazásával, részletes vizsgálat esetén a használt módszertan szerinti szélesebb
értéksála alkalmazásával kell megjeleníteni. (9) A kockázatelemzés során meghatározott védelmi rendszabályokat, a maradványkockázatokat az adatkezelő rendszer
biztonságáért felelős honvédelmi szervezet vezetőjének jóvá kell hagynia, az adatkezelő rendszer akkreditálása
esetében jóváhagyás céljából az illetékes hatóságnak meg kell küldeni.
(10) A honvédelmi szervezet adatkezelésre vonatkozó kockázatelemzési adatai, a védelmi rendszabályok, valamint azok
hatékonyságára vonatkozó ellenőrzési adatok mint döntés megalapozását szolgáló adatok nem nyilvánosak.
(11) A kockázatelemzésre vonatkozó dokumentációt az adatkezelő rendszer biztonsági dokumentumaival együtt kell
kezelni. A fizikai és környezeti biztonság 17. § (1) Az adatkezelő rendszer fizikai védelmét a kezelt adat biztonsági osztályának megfelelően, a funkcionális
követelményekre épülő rendszabályok, valamint garantált minőségű technikai elemekből felépített biztonsági
rendszerek alkalmazásával kell biztosítani. (2) Az elektronikus adatkezelő rendszer üzemeltetése szempontjából kiemelt fontosságú elemeket, különösen a
szervereket, vonalrendezőket, távbeszélő kapcsolókat, rejtjelező eszközöket tartalmazó létesítményeket funkciójukkal
arányos, emelt szintű fizikai és üzemeltetésbiztonsági követelmények szerint kell kialakítani.
(3) Az adatkezelésre vonatkozó rendszabályokat az üzemeltetési környezet hőmérsékletre, páratartalomra,
elektromágneses sugárzási és a működést kritikusan befolyásoló tényezőinek figyelembevételével kell meghatározni.
(4) A minősített adatok rejtjelezéssel történő védelmét megvalósító eszközöket, anyagokat, valamint a speciális kezelési
jelöléssel ellátott minősített adatokat az egyéb rendszerelemektől, adatoktól el kell különíteni.
A személyi biztonság 18. § (1) Minősített adatot tartalmazó elektronikus adatkezelő rendszert az kezelhet, illetve üzemeltethet, továbbá minősített
adat megismerésére az jogosult, aki a) rendelkezik a minősítési szint szerinti nemzetbiztonsági ellenőrzéssel, illetve a személyi biztonsági
tanúsítvánnyal, b) titoktartási nyilatkozatot tesz, c) írásban nyilatkozik arról, hogy a hozzáférési jogosultság megszerzése előtt az alkalmazással és védelemmel
kapcsolatos rendszabályokat, eljárásrendet megismerte, és d) rendelkezik az elektronikus adatkezelő rendszer biztonságáért felelős honvédelmi szervezet vezetője által
engedélyezett hozzáférési jogosultsággal. (2) Kizárólag nyílt, illetve nem nyilvános információkat tartalmazó elektronikus adatkezelő rendszert az kezelhet, illetve
üzemeltethet, aki a) írásban nyilatkozik arról, hogy a hozzáférési jogosultság megszerzése előtt az alkalmazással és védelemmel
kapcsolatos rendszabályokat, eljárásrendet megismerte, és b) rendelkezik az elektronikus adatkezelő rendszer biztonságáért felelős honvédelmi szervezet vezetőjének
vonatkozó belső rendelkezésében meghatározott szintű vezető által engedélyezett hozzáférési jogosultsággal.
(3) Az elektronikus adatkezelő rendszer emelt szintű hozzáférési jogosultságára vonatkozó személyi biztonsági
követelményeket – a nemzetbiztonsági ellenőrzés szintjéről szóló jogszabályokkal összhangban – a rendszer
biztonságáért felelős szervezet vezetője rendszerspecifikusan határozza meg. (4) Az (1)–(2) bekezdésekben foglalt feltételek teljesítése esetén a hozzáférési jogosultság csak a munkakör tényleges
ellátásának idejére, vagy az adatkezelést igénylő feladat idejére rendelhető a feljogosított személyhez.
(5) A munkakör ellátásának szüneteltetésekor a hozzáférési jogosultságot fel kell függeszteni.
(6) Az (1)–(2) bekezdésekben foglalt feltételek hiányában a hozzáférési jogosultságot meg kell szüntetni.
19. § (1) A honvédelmi szervezet vezetője rendkívüli állapot idején, a 18. § (1)–(2) bekezdésében előírt feltételek fennállásának
hiányában rendkívüli hozzáférési jogosultságot engedélyezhet annak a személynek, akiről megalapozottan
feltételezhető, hogy személyével kapcsolatban biztonsági kockázati tényező nem áll fenn.
(2) A rendkívüli hozzáférés alapján megismert minősített adatokról jegyzőkönyvet kell készíteni. A szükséges biztonsági
bevizsgálást az első lehetséges időpontban pótlólag le kell folytatni és a titoktartási nyilatkozatot ki kell töltetni.
20. § (1) Az elektronikus adatkezelő rendszer üzemeltetésével, fejlesztésével, karbantartásával, biztonsági felügyeletével és
ellenőrzésével kapcsolatos hozzáférési jogosultságokat, valamint a felhasználói jogosultságokat az adatkezeléssel
kapcsolatos visszaélések megelőzése érdekében el kell különíteni. (2) Az elektronikus adatkezelő rendszerrel kapcsolatos üzemeltetési és a biztonsági funkciókat ugyanaz a személy nem
láthatja el. (3) Az adatok és adatkezelő rendszerek védelmi szakfeladatait végző személyek távolléte esetén a feladatok ellátására
olyan személyt kell kijelölni, aki az előírt személyi biztonsági követelményeknek megfelel.
(4) Az elektronikus adatkezelő rendszer üzemeltetése szempontjából kiemelt fontosságú beosztás, munkakört,
megbízást az elektronikus adatkezelő rendszert üzemeltető, vagy alkalmazó honvédelmi szervezet állományába
tartozó személy láthat el. (5) Ha az elektronikus adatkezelő rendszer üzemeltetéséhez a honvédelmi tárcán kívüli szervezet bevonása szükséges, a
kiegészítő védelmi rendszabályokat a rendszer üzemeltetéséért felelős honvédelmi szervezet vezetője és az
információvédelem szakmai felügyeletét ellátó honvédelmi szervezet vezetője együttesen határozza meg.
(6) A honvédelmi tárcán kívüli szervezetek állományába tartozó személyek elektronikus adatkezelő rendszerhez, illetve
adathoz történő hozzáférés engedélyezése esetén a védelmi rendszabályokat az elektronikus adatkezelő
rendszerekért, illetve kezelt adatokért felelős honvédelmi szervezet vezetője határozza meg.
A dokumentum biztonság 21. § (1) Az adatkezelő rendszer által kezelt adatoknak, iratoknak az adat-, iratkezelés minden fázisában – papíralapú és gépi
adathordozó esetében egyaránt –biztosítani kell a biztonsági osztályba sorolásra vonatkozó védelmet.
(2) Az adattárolásra csak az arra kijelölt adathordozón kerülhet sor. Az adat adathordozóra történő felírására csak az
adathordozó funkcionális működőképességének ellenőrzése, vírusvédelmi ellenőrzése, nyilvántartásba vétele, és a
kezelési jelzések feltüntetése után kerülhet sor. (3) Adatok törlését, adathordozók újrafelhasználását, vagy minősített adatok tárolására történő feljogosítás szintjének
megváltoztatását, illetve adathordozók selejtezését, megsemmisítését a vonatkozó jogszabályok alapján, a tárolt adat
biztonsági osztályának figyelembevételével kell végrehajtani. Elektronikus információbiztonság 22. § (1) A kezelt elektronikus adatokkal és adatkezelő rendszerekkel kapcsolatos biztonsági célkitűzéseket a számítógép
és hálózati biztonság, a hálózatok biztonságos összekapcsolása, a rejtjelbiztonság, az átviteli biztonság, és a
kompromittáló kisugárzás elleni védelem, valamint a rendszerspecifikus fizikai, személyi és dokumentum védelmi
rendszabályok kiegyensúlyozott alkalmazásával kell megvalósítani. (2) Az adatkezelő rendszerrel összefüggésben a kockázatkezelést, a védelmi rendszabályok jóváhagyását, a biztonsági
tesztelést, akkreditálást vagy jóváhagyást, az elektronikus adatkezelő rendszerrel kapcsolatos változások kezelését, a
biztonsági dokumentumok naprakészen tartását, a védelmi rendszabályok időszakos felülvizsgálatát, az adatok és
adatkezelő képességek ellenőrzését a rendszer teljes életciklusa során végezni kell, majd a rendszerből történő
kivonáskor is alkalmazni kell a biztonsági osztály szerinti védelmi rendszabályokat.
(3) Az elektronikus adatok bizalmasságát, sértetlenségét és rendelkezésre állását, valamint az adatkezelő szolgáltatások
és erőforrások sértetlenségét és rendelkezésre állását minimum védelmi rendszabályokkal kell biztosítani.
Elektronikus adatkezelő rendszerben nem lehet az engedélyezettnél magasabb biztonsági osztályú adatot kezelni.
(4) Ha a kockázatelemzés során a kezelt adatok, az adatkezelő szolgáltatások, illetve erőforrások fokozott fenyegetettsége
vagy sebezhetősége állapítható meg, kiegészítő védelmi rendszabályokat kell alkalmazni.
(5) NATO, EU és két- vagy többoldalú nemzetközi kötelezettségvállaláson alapuló minősített adatokat kezelő rendszerek
adatkezelésre történő feljogosítása az illetékes hatóság jóváhagyása vagy akkreditálása alapján történik. A nemzeti
minősített adatokat kezelő rendszereknek meg kell felelnie a minősített adathordozó őrzése érdekében a
jogszabályokban rögzített követelményeknek. (6) A nem kívánt események megelőzését, észlelését, bizonyítékok gyűjtését és a helyreállítási feladatok végrehajtását,
valamint a biztonsági incidensek jelentésének és kezelésének rendjét az elektronikus adatok, adatkezelő rendszerek
szolgáltatásainak és erőforrásainak bizalmassága, sértetlensége és rendelkezésre állása érdekében kialakított
mechanizmusokkal és eljárásokkal kell biztosítani. (7) Elektronikus adatkezelés esetén a megfelelő logikai elkülönítést biztosító eljárás hiányában az adat illetéktelen
megismerésének elkerülése érdekében fizikai elkülönítést kell alkalmazni. (8) Bizalmas vagy magasabb minősítésű elektronikus adatok kezelése esetén kompromittáló kisugárzás elleni védelmi
rendszabályokat kell alkalmazni. (9) Az elektronikus adatkezelő rendszerekben alkalmazott átviteli eljárásokat és biztonsági mechanizmusokat a kezelt
adatok bizalmasságára, sértetlenségére és rendelkezésre állására vonatkozó követelmények szerint kell kialakítani.
(10) A nemzeti, NATO és EU elektronikus adatok és elektronikus adatkezelő rendszerek védelmét elsősorban azonos
eljárásokkal, eszközökkel kell megvalósítani. (11) Az elektronikus adatkezelő rendszer védelmi rendszabályainak kialakításához, fenntartásához és ellenőrzéséhez,
rendszerből történő kivonásához szükséges technikai eljárásokat (például: ellenőrző mérések, tesztek) a megfelelő
képességekkel rendelkező honvédelmi szervezettel kell végrehajtatni. Megfelelő képességekkel rendelkező
honvédelmi szervezet hiányában az egyes technikai eljárások lefolytatására az illetékes hatóság által akkreditált,
engedélyezett szervezetet kell felhatalmazni. Záró rendelkezések 23. § (1) Ez az utasítás 2010. január 1-jén lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszti az elektronikus információvédelemről
szóló 33/2002. (HK 13.) HM utasítás és az egyes HM utasítások módosításáról és hatályon kívül helyezéséről szóló
45/2007. (HK 10.) HM utasítás 42. §-a. (2) Ezen utasítás hatálybalépését követően létesített nemzeti minősített elektronikus adatkezelő rendszerek esetében a
kompromittáló kisugárzás elleni védelmi rendszabályokat a NATO-követelmények alapján kell meghatározni.
Budapest, 2009. november 19. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
472/2010. (VIII. 4.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. július 30-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Fodor Péter a Nemzeti Munkáspárt (9023 Győr, Ipar út 96. 4/9.) képviseletében benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-795-0143).
Indokolás I. A beadványozó 2010. július 6-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Akarja-e Ön, hogy a 253/2004-es kormányrendelet 25. §-ának (1.) bekezdését pótlás nélkül töröljék?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő kérdés nem felel meg
az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. A népszavazásra bocsátott kérdésnek mind
a választópolgár, mind a jogalkotó számára egyértelműnek kell lennie. Az egyértelműség követelményét a testület és
az Alkotmánybíróság is a népszavazáshoz való jog alkotmányos garanciájaként értelmezi.
A Bizottság álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem egyértelmű a választópolgár számára. Nem
várható el ugyanis az állampolgártól, hogy pontosan és mélyrehatóan ismerje a népszavazásra feltenni kívánt
kérdésben megfogalmazott jogszabályt, annak tartalmát, és hatályon kívül helyezésének esetleges következményeit.
Fentiek alapján az Nsztv. 10. § c) pontja szerint, az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív
hitelesítését, ha a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben előírt követelményeknek.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve.
130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1264/2016. (VI. 7.) Korm. határozata az Egészségügyi Világszervezet Budapesti Központjának lehetséges elhelyezéséről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Magyarország tárgyalásokat folytasson az  Egészségügyi Világszervezettel (World Health
Organisation – a továbbiakban: WHO) a WHO Budapesti Központ lehetséges elhelyezése érdekében;
 2. felhatalmazza a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy az  érintett miniszterek bevonásával jelölje ki a  WHO
Budapesti Központ elhelyezésére és működésére vonatkozó megállapodás létrehozása céljából folytatandó
tárgyalásokra a magyar tárgyaló küldöttség vezetőjét;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: azonnal 3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  WHO pozitív döntése esetén gondoskodjon a  WHO Budapesti
Központ elhelyezéséhez és működéséhez – ideértve a  kiválasztott ingatlan bérletét, bútorozását és folyamatos
üzemeltetését is – szükséges 2016. évi források biztosításáról a  Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóság útján,
valamint a  megkötésre kerülő megállapodás tartalma és időbeli hatálya szerinti szükséges források költségvetési
tervezéséről.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: a WHO döntését követően
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1465/2019. (VII. 31.) Korm. határozata Magyarország egyes területei közötti gazdasági egyenlőtlenség csökkentése érdekében szükséges fejlesztési programot koordináló szervezetrendszer kialakításáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  Magyarország egyes területei közötti gazdasági egyenlőtlenség csökkentése érdekében
szükséges programcsomag hazai forrásból megvalósuló pályázati eljárásai esetén – a  Magyar Falu Program
kivételével –
a) a Kormány által kijelölt települések pályázói által benyújtott, formai szempontból megfelelő és tartalmilag
hiánytalan pályázati anyagokról a  pályázati felhívás kiírója a  pályázati anyag beérkezését követő hét
munkanapon belül tájékoztassa a 3. pont alapján létrehozott szakmai felsővezetői irányítói testületet,
b) a szakmai felsővezetői irányító testület a  tájékoztatás kézhezvételét követő hét munkanapon belül tegyen
javaslatot a belügyminiszter részére a pályázati anyag támogathatóságáról,
c) a belügyminiszter a  javaslat kézhezvételét követő hét munkanapon belül döntsön a  pályázati anyag
támogatásáról, és döntéséről tájékoztassa a  pályázati felhívás kiíróját és a  szakmai felsővezetői irányító
testületet;
2. egyetért azzal, hogy az  európai uniós forrásból megvalósuló pályázatok esetén a  szakmai felsővezetői irányító
testület vagy a  szakmai felsővezetői irányító testület által létrehozott szakmai munkacsoport vegyen részt
a pályázati felhívások előkészítésében;
3. felhívja a  belügyminisztert, a  pénzügyminisztert, az  agrárminisztert, az  innovációért és technológiáért felelős
minisztert, a  külgazdasági és külügyminisztert és az  emberi erőforrások miniszterét, hogy jelölje ki azokat
a  helyettes államtitkárokat, akik a  program lebonyolításában, koordinálásában a  szakmai felsővezető irányító
testület tagjaként részt vesznek a Belügyminisztérium szakmai irányítása mellett.
Felelős: belügyminiszter
pénzügyminiszter
agrárminiszter
innovációért és technológiáért felelős miniszter
külgazdasági és külügyminiszter
emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2019. július 31. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
18/2015. (III. 3.) ME határozata Magyarország Kormánya és a Nigériai Szövetségi Köztársaság Kormánya közötti gazdasági és műszaki együttműködésről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter és az igazságügyi miniszter előterjesztése alapján
 1. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Magyarország Kormánya és
a  Nigériai Szövetségi Köztársaság Kormánya közötti gazdasági és műszaki együttműködésről szóló megállapodás
(a  továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegének – a  jóváhagyás fenntartásával történő – végleges
megállapítására;
2. felhívom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
3. felhívom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Megállapodás kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét
a Megállapodás szövegének végleges megállapítását követően haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
209/2016. (VII. 21.) Korm. rendelete a Szociálpolitikai Tanács összetételéről, szervezetéről és működéséről szóló 129/2005. (VII. 1.) Korm. rendelet hatályon kívül helyezéséről.
A Kormány
a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (1) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva
a következőket rendeli el:
1. § Hatályát veszti a  Szociálpolitikai Tanács összetételéről, szervezetéről és működéséről szóló 129/2005. (VII. 1.)
Korm. rendelet.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
6/2012. (II. 22.) AB határozata az Országos Választási Bizottság 416/2010. (VI. 17.) OVB határozatának vizsgálatáról.
Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népi kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő ív
hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 416/2010. (VI. 17.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján magánszemélyek
2010. július 2-án – a törvényes határidőn belül – kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási
Bizottság (a továbbiakban: OVB) 416/2010. (VI. 17.) OVB határozata (a továbbiakban: OVBh.) ellen. Az OVB vitatott
határozatában megtagadta annak a 2010. június 14-én országos népi kezdeményezés tárgyában benyújtott
aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt:
„Kezdeményezzük: az Országgyűlés tárgyalja meg, hogy az Alkotmánybíróság kerüljön megszüntetésre és az általa
ellátott hatásköröket a bíróságok lássák el.”
Az OVB határozata indokolásában megállapította, hogy az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló
1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 17. §-a szerint a népi kezdeményezésnek pontosan és egyértelműen
tartalmaznia kell a megtárgyalásra javasolt kérdést. Az OVB álláspontja szerint a kezdeményezés félrevezető, mert nem
világos, mely bíróság látná el az Alkotmánybíróság megszüntetése esetén az annak hatáskörébe tartozó feladatokat.
A kérdésben megfogalmazottak emellett több értelmezési lehetőséget is felvetnek, ezáltal a népi kezdeményezés
nem egyértelmű sem az Országgyűlés sem az állampolgárok számára. Mindezek alapján az OVB az Nsztv. 18. §
b) pontja alapján megtagadta az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését.
A kifogástevők álláspontja szerint az OVB határozata jogszabálysértő, mert az OVB jogsértő módon tagadta meg a
kérdés hitelesítését. Álláspontjuk szerint a kérdés egyértelműen az Alkotmánybíróság mint állami szerv
megszüntetését célozza, továbbá azt, hogy az Alkotmánybíróság által jelenleg ellátott hatásköröket a bíróságok
vegyék át. Az indítványozók véleménye szerint a demokratikus jogállamiság működtetését jobban szolgálja a
bíróságokhoz telepített hatáskör, mert a bíróságok eljárása jobban átlátható és több garanciával övezett, mint az
Alkotmánybíróság esetében. Továbbá hivatkoznak arra, hogy a kérdésben nem kívánták meghatározni a hatáskörök
bírósági rendszerre való telepítésének módját, ugyanis a törvény sem írja elő, hogy egy népi kezdeményezéshez
kapcsoltan kötelező lenne a kérdés kapcsán az Országgyűlés előtt felmerülő valamennyi részletkérdést az
aláírásgyűjtő íven szereplő kérdésben megfogalmazni.
A kifogástevők a fenti indokok alapján kérik az OVBh. megsemmisítését és az OVB új eljárásra utasítását.
II. 1. Az Nsztv. szerint:
„17. § A népi kezdeményezésnek pontosan és egyértelműen tartalmaznia kell a megtárgyalásra javasolt kérdést.
18. § Az Országos Választási Bizottság akkor tagadja meg az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha (…)
b) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek,”
2. A Ve. alkalmazandó – 2011. december 31-éig hatályban volt – rendelkezései:
„118. § (1) A 130. § (1) bekezdése szerinti jogorvoslati határidő eredménytelen elteltét követő napon, jogorvoslat
esetén az Alkotmánybíróság hitelesítő határozatot helybenhagyó döntésének a Magyar Közlönyben való közzététele
napján az Országos Választási Iroda vezetője hitelesítési záradékkal látja el az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát.
Az aláírásgyűjtést a hitelesítési záradékkal ellátott aláírásgyűjtő ív másolatával lehet megkezdeni.”
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani. (…)
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
3. A hatályos Ve. rendelkezései:
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetve a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – a Kúriához címezve – az Országos
Választási Bizottsághoz benyújtani.
(2) A Kúria a kifogást soron kívül bírálja el. A Kúria az Országos Választási Bizottság határozatát helybenhagyja, vagy
azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot új eljárásra utasítja.”
„156. § (1) E törvénynek az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel
megállapított rendelkezéseit – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a folyamatban lévő népszavazási és népi
kezdeményezéssel kapcsolatos ügyekben is alkalmazni kell.
(2) E törvénynek az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel
megállapított rendelkezéseinek hatálybalépését megelőzően benyújtott népszavazási kezdeményezés és népi
kezdeményezés hitelesítésére a benyújtásakor hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.”
III. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatásköre a következő rendelkezéseken alapul. Az Alaptörvény ugyan nem szól a népi
kezdeményezés jogintézményéről, az Országgyűlés által 2011. december 31-én elfogadott Magyarország
Alaptörvénye átmeneti rendelkezéseinek 20. cikke azonban úgy rendelkezik, hogy a Magyar Köztársaság
Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény 2011. december 31-én hatályos 28/D. §-át az Alaptörvény hatályba
lépésekor folyamatban lévő ügyekben az Alaptörvény hatályba lépését követően is alkalmazni kell. Az egyes
törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénynek (a továbbiakban: EtAmtv.)
145. § (7) bekezdése a Ve. 130. §-át úgy módosította, hogy 2012. január 1-jétől az OVB-nak az aláírásgyűjtő ív, illetve
a kérdés hitelesítésével kapcsolatos döntése elleni kifogás elbírálása a Kúria hatáskörébe tartozik. Az EtAmtv.
145. § (10) bekezdésével beiktatott Ve. új 156. § (2) bekezdése szerint viszont az EtAmtv. hatálybalépését
– 2012. január 1-jét – megelőzően benyújtott kezdeményezés hitelesítésére a Ve.-nek a kezdeményezéskor hatályos
rendelkezéseit kell alkalmazni.
Az országos népi kezdeményezésnek a Ve. 131. §-a folytán alkalmazandó Ve. 130. §-ában meghatározott jogorvoslatra
vonatkozó szabályozás annyiban változott, hogy az OVB hitelesítés tárgyában meghozott döntése elleni kifogást mely
szervhez (az Alkotmánybírósághoz vagy a Kúriához) kell benyújtani. A Ve. 156. § (2) bekezdésében említett
„hitelesítés” a Ve. 118. § (1) bekezdése szerint az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya hitelesítési záradékkal való ellátásával
zárul vagy a jogorvoslati határidő elteltét követő napon, vagy a hitelesítő határozatot helybenhagyó határozatnak a
Magyar Közlönyben való közzététele napján. Mindezek alapján azt, hogy a Ve.-nek melyik – az EtAmtv.-vel történt
módosítás előtti vagy utáni – szabályát kell alkalmazni a jogorvoslati fórum meghatározása tekintetében,
a népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének, illetve a népi kezdeményezés iránti kérdés hitelesítésére való
benyújtásának időpontjától tette függővé a jogalkotó. Ezért az OVB-hez 2012. január 1-je előtt benyújtott,
a népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívek, valamint az országos népi kezdeményezés tárgyában benyújtott
aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítésével kapcsolatos OVB határozat elleni kifogás elbírálása változatlanul
az Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozik.
2. Az Alkotmánybíróság hatásköre a jelen eljárásban jogorvoslati természetű [63/2002. (XII. 3) AB határozat, ABH 2002,
342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is alkotmányos jogállásával és rendeltetésével
összhangban látja el. [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.]
Az OVBh. meghozatalát követően a Magyarország Alaptörvényének átmeneti rendelkezéseiről szóló 2011. december
31-i törvény 31. cikk (3) bekezdése 2012. január 1-jei hatállyal hatályon kívül helyezte a Magyar Köztársaság
Alkotmányáról szóló, többször módosított 1949. évi XX. törvényt. Az Alkotmánybíróság az OVBh.-ban, valamint a
kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálta, hogy az OVBh. az irányadó törvényeknek megfelel-e.
3. Az OVBh. megállapította, hogy az országos népi kezdeményezésre irányuló kérdés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában
foglalt feltételeknek.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatban foglalt indokolással egyetértve a kifogást nem találta megalapozottnak.
Ezért a 416/2010. (VI. 17.) OVB határozatot az abban foglalt indokok helyességére tekintettel, azonos indokok alapján
helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való
megjelenésére tekintettel rendelte el.
Budapest, 2012. február 21. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
6/2012. (HK 2.) HVKF intézkedése a Magyar Honvédség használatában lévő műszaki gépek kezelőinek felkészítéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII. törvény 52. § (1) bekezdése alapján a Magyar
Honvédség használatában lévő műszaki gépek kezelőinek
felkészítéséről az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Általános rendelkezések 1. Az intézkedés hatálya a Honvéd Vezérkar főnökének
(a továbbiakban: HVKF) közvetlen alárendeltségébe tartozó HM szervekre, illetve a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) hadrendjébe tartozó katonai szervezetekre
terjed ki.
2. A műszaki gépkezelői képzés
általános követelményei 2. Az MH használatában lévő, az 1. melléklet szerinti
kategóriákba sorolt műszaki gépeket csak olyan személy
kezelheti, aki az adott géptípusra érvényes műszaki gépkezelői igazolvánnyal rendelkezik. A közúton ideiglenes jelleggel közlekedő műszaki gép kezelőjének a közúti jármű
vezetésére jogosító, a közúti közlekedés szabályairól szóló
együttes miniszteri rendeletben meghatározott, érvényes
engedéllyel is rendelkeznie kell, mely a műszaki gépkezelő képzéstől függetlenül polgári képző szervezeteknél szerezhető meg. Emelőgépek kezelése estén a műszaki gépkezelői igazolvány nem mentesít az Emelőgép Biztonsági
Szabályzatban előírt, államilag elismert szakképesítés
megszerzésének kötelezettsége alól.
3. A műszaki gépkezelői igazolvány csak az adott géptípusra szervezett tanfolyam elvégzésével, valamint a vizsgák sikeres letételével szerezhető meg. A bevonuláskor érvényes gépkezelői igazolvánnyal rendelkező személyeket
csak a honvédségi sajátosságokból adódó technikai kiszolgálási és üzemeltetési rendszabályokból kell vizsgáztatni,
melynek tematikáját és vizsgakövetelményeit a képzést
végrehajtó szervezet készíti el.
4. Az MH hadihajóin szolgálatot teljesítő, hajóvezetőknek és kormányosoknak rendelkezniük kell a polgári életben a vízi közlekedésre előírt végzettséggel. A végzettséget a képzés végrehajtására jogosult polgári szervezetnél
kell megszerezni, melynek költségeit évente a központi
költségvetésben kell tervezni. A megszerzett képesítésről
kiadott polgári okmány alapján részükre ki kell állítani a
műszaki gépkezelői igazolványt.
5. A műszaki gépkezelők képzése felnőttképzés keretében, belső tanfolyamrendszerű képzés (a továbbiakban:
tanfolyam) formájában történik. A tanfolyamot olyan felnőttképzést folytató intézetben kell végrehajtani, mely
megfelel a 2. mellékletben meghatározott tárgyi feltételek
nek. Az MH-ban a tanfolyam végrehajtására és a vizsgáztatásra az MH Kinizsi Pál Tiszthelyettes Szakképző Iskolát jelölöm ki.
6. A tanfolyamot a Honvéd Vezérkar Hadműveleti Csoportfőnökség (a továbbiakban: HVK HDMCSF) által
megküldött igény alapján a HVK Személyzeti Csoportfőnökség (a továbbiakban: HVK SZCSF) a központi beiskolázási tervben tervezi. A katonai szervezetek műszaki gépkezelő képzési igényeiket szolgálati úton, a beiskolázások
tervezésére vonatkozó szabályzókban meghatározottak
szerint a HVK HDMCSF útján a HVK SZCSF részére terjesztik fel.
7. Az igények alapján a végrehajtó szervezet a tanfolyamokat a költséghatékonyság elve szerint szervezi, elsősorban saját oktatói és technikai feltételeire alapozva. Azon
gépeket és gyakorlati oktatókat, melyekkel a képzést végrehajtó szervezet nem rendelkezik, az MH Összhaderőnemi Parancsnokság (a továbbiakban: MH ÖHP) vezényléssel biztosítja részére, vagy a tanfolyam illetve tanfolyam
rész az adott eszközzel rendelkező szervezet bázisán kerül
végrehajtásra.
3. A műszaki gépkezelői tanfolyam 8. A tanfolyam elméleti és gyakorlati oktatási részből
áll, melynek óraszámait, oktatási anyagát és az oktatásra
vonatkozó részletes szabályokat a 3. melléklet tartalmazza.
9. Az elméleti tantárgyat az oktathat, aki a tantárgy
szakmai tartamához tartozó, szakirányú felsőfokú végzettséggel rendelkezik.
10. A gyakorlati tantárgyat az oktathatja, aki szakirányú
középfokú végzettséggel és legalább 5 éves gyakorlattal
rendelkezik, vagy aki felsőfokú gépészeti végzettséggel
rendelkezik.
11. A képzésben résztvevők felkészítéséért, a napi képzési feladatok tervszerű, szervezett végrehajtásáért a tanfolyam végrehajtásáért felelős intézmény vezetője a felelős.
12. A képzés valamennyi gyakorlati foglalkozásán nagy
figyelmet kell fordítani az előírt környezetvédelmi és biztonsági rendszabályok betartására. Az előzőek mellett fő
figyelmet a kezelési és karbantartási (állagmegóvási), valamint technikai kiszolgálási feladatok fogásainak megismerésére, alapfokú (jártasság szintű) begyakorlására kell
fordítani.
13. Az egyes katonai szervezetek részére szükséges műszaki gépkezelők kiválasztását – a Magyar Honvédség
egyes beosztásaihoz kapcsolódó munkaköri követelmé
nyekről szóló a 20/2002. (IV.10.) HM rendeletben meghatározottak, valamint az Ált/5 Jegyzék a Magyar Honvédségben rendszeresített egyes beosztási típusokra vonatkozó egységes, részletes követelmények gyűjteménye alapján – az állományilletékes katonai szervezetek parancsnokainak kell végrehajtani. Nem képezhető ki műszaki gépkezelőnek olyan katona, aki e szabályozókban foglalt követelményeknek nem felel meg.
14. A képzés személyi feltételeinek folyamatos biztosítása érdekében minden műszaki alegység-parancsnoki beosztásban szolgálatot teljesítő tisztnek, tiszthelyettesnek
rendelkeznie kell az adott alegységre jellemző géptípusokra érvényes gépkezelői igazolvánnyal. Az elméleti oktatási
rész tananyagát irányított önképzés keretében kell elsajátítani, vizsgáztatása a tanfolyamot szervező intézménynél
történik. A gyakorlati oktatási tanagyag és a vizsgáztatás
az adott géptípusra a tanfolyamot folytató intézmény szervezésében kerül végrehajtásra.
4. A gépkezelő vizsgák szervezése, végrehajtása 15. A vizsgák megszervezéséért és a végrehajtásáért a
képzést folytató katonai szervezet vezetője, a technikai feltételek biztosításáért az MH ÖHP parancsnoka a felelős.
16. A gépkezelő képzés eredményességét tanfolyamzáró vizsgákkal kell felmérni. A vizsgák tárgyát a tanfolyamrészek tananyaga képezi, amelyek alapján súlyozottan kell
értékelni az adott műszaki gép alkalmazásával és technikai
kiszolgálásával kapcsolatos gyakorlati felkészültséget.
17. A műszaki gépkezelői vizsga egyben 3. osztályú
gépkezelő cím viselésére jogosít, külön vizsga az osztályos fokozat megszerzésére nem kerül megszervezésre.
18. A vizsgáztatás tervét a végrehajtó katonai szervezet
készíti el és azt a vizsgát megelőzően 15 nappal a szakmai
felelős részére jóváhagyásra felterjeszti.
19. A vizsgatételek kidolgozásáért a képzést folytató
katonai szervezet vezetője a felelős. A vizsgatételeket legalább 15 nappal a tervezett vizsga időpontja előtt kell a
szakmai felelős részére jóváhagyásra felterjeszteni.
20. A műszaki gépkezelői vizsga elméleti és gyakorlati
részből áll. A vizsgákat a tananyagrészek után kell letenni.
A gyakorlati tananyagrész az elméleti vizsga sikeres letételét követően kezdhető meg.
21. A gépkezelői vizsgákon elégtelen eredménnyel
vizsgázó – az állományilletékes parancsnok döntése alapján javító vizsgára a képzést végrehajtó szervezethez –
visszaküldésre kerül. A javító vizsgára kötelezett a vizsgára való felkészülést saját katonai szervezetnél hajtja végre.
Az ismételten eredménytelen vizsgát tett személyeket a
vizsga tárgyát képező géptípus kezelésére vonatkozóan alkalmatlannak kell minősíteni.
22. A műszaki gépkezelői vizsga elméleti és gyakorlati
részből tevődik össze, melynek tárgyai:
a) Az elméleti vizsgarész tantárgyai:
aa) gépek szerkezettana;
ab) üzemeltetési és technológiai ismeretek;
ac) szakirányú munkavédelmi és elsősegély-nyújtási is
meretek.
b) A gyakorlati vizsgarész feladatai:
ba) feladat értékelése, megtervezése;
bb) műszaki gép kezelése;
bc) gépkezelés különleges viszonyok között.
23. A gépkezelői vizsgák az elnök és annak felügyelete
alatt működő bizottság előtt kerülnek letételre. Több géptípus egyidőben történő vizsgáztatása esetén – géptípusonként – a bizottság felügyelete alatt működő albizottságok
kerülnek létrehozásra.
24. A vizsgabizottság tagjainak kijelölésénél az alábbi
szempontokat kell figyelembe venni:
a) a műszaki gépkezelői tanfolyam vizsgabizottsági elnökének és tagjainak kijelölésére a HVK HDMCSF javaslata alapján a képző intézmény vezetője jogosult;
b) a bizottság elnökét és tagjait a Honvéd Vezérkar, illetve az MH ÖHP felsőfokú végzettséggel rendelkező műszaki tiszti állományából, a bizottság harmadik tagját a
képzést folytató intézmény állományából kell kijelölni;
c) az albizottságok elnökeire és egyik tagjára az MH
ÖHP tesz javaslatot. Az albizottság harmadik tagját az
adott gép vonatkozásában oktatást végrehajtó állományból
kell kijelölni;
d) a jegyzőkönyvvezetőt a képzést végrehajtó szervezet
biztosítja.
25. A végrehajtott gépkezelői vizsgák adminisztratív tevékenységét a képzést folytató katonai szervezet vezetője
szabályozza.
26. A vizsgáról 3 példányban jegyzőkönyvet kell készíteni és az alábbi szervezetek részére megküldeni:
a) a tanfolyamot folytató szervezet; b) szakmai felelős;
c) HVK SZCSF.
5. Gépkezelő igazolványok kiadása 27. A gépkezelői képzésben részesült, eredményesen
vizsgázott katonák részére – a 4. melléklet szerinti –
„IGAZOLVÁNY” kerül kiadásra. A vizsgajegyzőkönyv
és a törzslap alapján kiállított igazolványok aláírására és
kiadására a képzést végrehajtó katonai szervezet vezetője
jogosult. Az intézményvezető által aláírt igazolványokat a
szervezet körbélyegzőjével és nyilvántartási számmal kell
ellátni. A gépkezelői igazolványok nyilvántartását a törzslapra előírt megőrzési szabályok alapján kell végrehajtani.
28. A gépkezelő igazolvány javított, törölt, vagy illetéktelenül bejegyzett szöveget nem tartalmazhat. A kiállítás
során valamennyi bevezetett adatot aláírással és körbélyegzővel kell igazolni.
29. Az elveszett, vagy megsemmisült gépkezelő igazolványok helyett új igazolványokat csak az eredeti okmányt
kiállító katonai szervezet adhat ki.
6. Záró rendelkezések 30. Ez az intézkedés a közzététele napján lép hatályba.
31. Az állomány részére korábban kiállított gépkezelői
igazolványok továbbra is érvényesek maradnak.
32. Az intézkedést a műszaki gépkezelői képzés tervezésével, szervezésével és végrehajtásával foglalkozó személyi állomány előtt kell ismertetni. Részleteiben, a rájuk
vonatkozó mértékben ismerjék a műszaki gépkezelőkkel
rendelkező katonai szervezetek személyi állománya.
33. Hatályát veszti a műszaki gépek kezelőinek kiképzéséről szóló 13/1993. (HK 15.) MH Szárazföldi és Kiképzési Főszemlélői intézkedés.
Dr. Benkő Tibor vezérezredes s. k.,
Honvéd Vezérkar főnöke