text:
1200/2013. (IV. 11.) Korm. határozata a KÖZOP-3.5.0-09-2010-0010 azonosító számú [„4. sz. főút 209+4200-216+455 km szelvények, Hajdúszoboszló elkerülő – Debrecen elkerülő (M35 autópálya Déli csomópont) közötti szakaszának 11,5 tonnás tengelyterhelésre történő burkolaterősítése és kiegészítő tervezési feladatok elvégzése” című] kiemelt projekt támogatási összege növelésének jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az  1.  melléklet szerint a  KÖZOP-3.5.0-09-2010-0010 azonosító számú, „4. sz. főút 209+4200-216+455
km szelvények, Hajdúszoboszló elkerülő – Debrecen elkerülő (M35 autópálya Déli csomópont) közötti szakaszának
11,5 tonnás tengelyterhelésre történő burkolaterősítése és kiegészítő tervezési feladatok elvégzése” című kiemelt
projekt támogatási összegének – a  nyertes ajánlatban szereplő árajánlat figyelembevételével – legfeljebb bruttó
764 049 212 Ft-tal történő megnövelését,
2. hozzájárul az 1. pont szerinti kiemelt projekt támogatási szerződés módosításának – a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség
Közlekedési Programok Irányító Hatósága általi – megkötéséhez.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
2017. XXVIII. törvény a nemzetközi magánjogról.
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A törvény hatálya
1. § E törvény határozza meg, hogy külföldi elemet tartalmazó magánjogi jogviszonyokban
a) melyik állam jogát kell alkalmazni,
b) milyen szabályok szerint állapítják meg a  magyar bíróságok joghatóságukat és milyen eljárási szabályok
alapján járnak el, valamint
c) milyen feltételekkel ismerhetők el és hajthatók végre a külföldi bíróságok által hozott határozatok.
2. § E  törvény rendelkezéseit olyan kérdésekben kell alkalmazni, amelyek nem tartoznak az  Európai Unió általános
hatályú, közvetlenül alkalmazandó jogi aktusa vagy nemzetközi szerződés hatálya alá.
A törvényt az Országgyűlés a 2017. április 4-i ülésnapján fogadta el.
2. Értelmező rendelkezések 3. § E törvény alkalmazásában
a) eltérő rendelkezés hiányában bíróság alatt a  polgári ügyekben eljáró más hatóságot is megfelelően érteni
kell,
b) az  ember szokásos tartózkodási helye az  a  hely, ahol az  adott jogviszony összes körülményéből
megállapíthatóan életvitelének tényleges központja van; ennek meghatározása során az érintett szándékára
utaló tényekre is figyelemmel kell lenni,
c) lakóhely az a hely, ahol az ember állandóan vagy a végleges letelepedés szándékával lakik.
3. Minősítés 4. § (1) Annak megítélése során, hogy a tényállásra alkalmazandó jogot melyik kollíziós szabály alapján kell meghatározni,
a magyar jog fogalomrendszere az irányadó.
(2) A  magyar jogban ismeretlen jogintézmény minősítését a  jogintézményt szabályozó külföldi jog alapján kell
elvégezni, különös tekintettel annak a külföldi jogban betöltött funkciójára és céljára.
(3) Ha a  külföldi jogintézmény a  magyar jogban nem ismeretlen, de funkciója vagy célja eltér attól, amit a  külföldi
jogban betölt, akkor a minősítés során a külföldi jogra is figyelemmel kell lenni.
(4) Az (1)–(3) bekezdés megfelelően alkalmazandó a joghatóság megállapítása, illetve a külföldi határozatok elismerése
és végrehajtása során is.
4. Vissza- és továbbutalás 5. § (1) Ha e  törvénynek az  alkalmazandó jogot meghatározó kollíziós szabályai külföldi jogra utalnak, a  külföldi jognak
a kérdést közvetlenül rendező anyagi jogi szabályait kell alkalmazni.
(2) Ha az alkalmazandó külföldi jogot e törvény értelmében az állampolgárság határozza meg és a külföldi jog kollíziós
szabálya
a) a magyar jogra utal vissza, a magyar anyagi jogot kell alkalmazni;
b) egy másik külföldi jogra utal tovább, ennek a jognak az anyagi jogi szabályait kell alkalmazni.
5. Több jogrendszerrel rendelkező államok 6. § (1) Ha e  törvény értelmében a  tényállásra olyan, több területi egységből álló állam jogát kell alkalmazni, amelynek
területi egységei saját jogrendszerrel rendelkeznek, akkor az  adott állam területközi kollíziós szabályai határozzák
meg, hogy melyik területi egység joga alkalmazandó.
(2) Ha e  törvény értelmében a  tényállásra olyan állam jogát kell alkalmazni, amely a  személyek különböző csoportjai
vonatkozásában különböző jogrendszerekkel rendelkezik, akkor az  adott állam személyközi kollíziós szabályai
határozzák meg, hogy melyik jog alkalmazandó.
(3) Ha az  alkalmazandó jogban nincsenek területközi vagy személyközi kollíziós szabályok, illetve azok tartalma nem
állapítható meg, vagy ha e  szabályok nem vezetnek egyetlen alkalmazandó jog kijelöléséhez, az  adott államnak
azt a jogrendszerét kell alkalmazni, amelyik a tényállással a legszorosabb kapcsolatban van.
6. A külföldi jog alkalmazása és tartalmának megállapítása
7. § (1) A bíróság a külföldi jogot hivatalból alkalmazza.
 (2) A bíróság a külföldi jogot annak saját szabályai és gyakorlata szerint értelmezi.
8. § (1) A külföldi jog tartalmát a bíróság hivatalból állapítja meg.
 (2) A  külföldi jog tartalmának megállapításához a  bíróság bármely eszközt igénybe vehet, így különösen a  felek
előterjesztéseit, szakvéleményt vagy az igazságügyért felelős miniszter (a továbbiakban: a miniszter) erre vonatkozó
tájékoztatását.
(3) Ha a  külföldi jog tartalma észszerű időn belül nem állapítható meg, akkor a  magyar jogot kell alkalmazni.
Ha a magyar jog szabályai alapján az adott tényállás nem bírálható el, akkor az alkalmazandó joghoz legközelebb
álló külföldi jogot kell alkalmazni.
7. Jogválasztás 9. § (1) E törvény eltérő rendelkezése hiányában
a) a jogválasztásnak kifejezettnek kell lennie,
b) a  jogválasztásról szóló megállapodás létrejöttére és érvényességére annak az  államnak a  joga az  irányadó,
amelynek joga a megállapodás létrejötte és érvényessége esetén az adott jogviszonyra alkalmazandó lenne,
ugyanakkor a  jogválasztást akkor is létrejöttnek és érvényesnek kell tekinteni, ha megfelel a  megállapodás
megkötésének helye szerinti állam jogának.
(2) A jogválasztás harmadik személyek szerzett jogait nem sértheti.
8. Általános kitérítő klauzula 10. § (1) Ha az  ügy körülményei alapján nyilvánvaló, hogy az  ügy az  e  törvény szerint irányadó jognál lényegesen
szorosabban kapcsolódik egy másik joghoz, kivételesen ezt a  másik jogot lehet alkalmazni. A  bíróság erről
az alperesi ellenkérelem bírósághoz érkezésétől számított legkésőbb harminc napon belül dönteni köteles.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható, ha az irányadó jog meghatározására jogválasztás útján került sor.
9. Általános kisegítő szabály 11. § Ha e törvény nem tartalmaz rendelkezést a hatálya alá tartozó valamely jogviszonyra nézve, arra annak az államnak
a joga alkalmazandó, amellyel a jogviszony a legszorosabb kapcsolatban van.
10. Közrendi záradék 12. § (1) A magyar közrendbe ütközik és ezért mellőzni kell az e törvény értelmében irányadó külföldi jog alkalmazását, ha
annak eredménye az  adott ügyben nyilvánvalóan és súlyosan sértené a  magyar jogrendszer alapvető értékeit és
alkotmányos elveit.
(2) Ha a  közrend sérelme másképp nem hárítható el, a  külföldi jog mellőzött rendelkezése helyett a  magyar jog
rendelkezéseit kell alkalmazni.
11. Feltétlen alkalmazást kívánó szabályok 13. § (1) Az  e  törvény értelmében irányadó jogra tekintet nélkül alkalmazni kell a  magyar jognak azokat a  rendelkezéseit,
amelyek tartalmából és céljából egyértelműen megállapítható, hogy azok az  e  törvény hatálya alá tartozó
jogviszonyokban is feltétlen érvényesülést kívánnak (imperatív szabályok).
(2) Más állam jogának feltétlen érvényesülést kívánó rendelkezései akkor vehetők figyelembe, ha azok a  tényállással
szoros kapcsolatban vannak és annak megítélése szempontjából meghatározó jelentőségűek.
12. Statútumváltás 14. § Az  alkalmazandó jogot meghatározó körülmények megváltozásának a  változást megelőzően alkalmazandó jog
szerint érvényesen létrejött jogviszonyokra csak akkor van hatása, ha e törvény kifejezetten így rendelkezik.
II. FEJEZET
SZEMÉLYEK 13. Az ember mint jogalany
15. § (1) Az ember jogképességét, cselekvőképességét és személyiségi jogait személyes joga alapján kell elbírálni.
 (2) Az ember személyes joga annak az államnak a joga, amelynek az állampolgára.
 (3) Akinek több állampolgársága van, és egyik állampolgársága magyar, személyes joga a  magyar jog, kivéve, ha
a másik állampolgárságához szorosabb kapcsolat fűzi. (4) Akinek több állampolgársága van, amelyek egyike sem magyar, személyes joga azon állampolgársága szerinti állam
joga, amelyhez az adott ügy lényeges körülményeire tekintettel a legszorosabb kapcsolat fűzi.
(5) Akinek több állampolgársága van, amelyek egyike sem magyar, és egyik állampolgárságához sem fűzi szorosabb
kapcsolat, továbbá akinek az  állampolgársága nem állapítható meg, valamint a  hontalan személyes joga annak
az államnak a joga, ahol a szokásos tartózkodási helye van.
(6) Ha az ember személyes joga a (2)–(5) bekezdés alapján nem állapítható meg, a magyar jogot kell alkalmazni.
 (7) A  Magyarországon menedékjogot élvező személynek, valamint a  befogadottnak az  (1)  bekezdés szerinti
jogviszonyaira a magyar jog alkalmazandó. 16. § (1) Az ember névviselésére a személyes joga, vagy kérelmére a magyar jog alkalmazandó.
 (2) Akinek több állampolgársága van, születési nevének viselésére bármelyik állampolgársága szerinti jogot
választhatja.
 (3) A házassági névviselésre a felek együttes kérelmére bármelyik házastárs állampolgársága szerinti jog vagy a magyar
jog alkalmazandó. Együttes kérelem hiányában a 27. § irányadó.
 (4) Házasság felbontása vagy érvénytelenségének megállapítása esetén a  névviselésre annak az  államnak a  joga
alkalmazandó, amely alapján a házassági név keletkezett.
 (5) Magyar állampolgár más állam joga szerint érvényesen bejegyzett születési és házassági nevét belföldön el kell
ismerni, ha az  érintett magyar állampolgár vagy házastársa e  másik államnak is állampolgára, vagy az  érintett
magyar állampolgár szokásos tartózkodási helye abban az  államban van. Nem lehet olyan nevet elismerni, amely
a magyar közrendbe ütközik.
17. § (1) Azt a  személyt, aki a  személyes joga szerint cselekvőképtelen vagy korlátozottan cselekvőképes, a  mindennapi
életben tömegesen előforduló, és különösebb megfontolást nem igénylő, belföldön kötött és teljesített csekély
jelentőségű szerződései szempontjából cselekvőképesnek kell tekinteni, ha a  magyar jog szerint cselekvőképes
lenne.
(2) Azt a  személyt, aki személyes joga szerint cselekvőképtelen vagy korlátozottan cselekvőképes, de a  magyar jog
szerint cselekvőképes lenne, egyéb vagyonjogi ügyletei szempontjából is cselekvőképesnek kell tekinteni, ha
az ügylet jogkövetkezményeinek belföldön kell beállniuk.
18. § (1) A  gondnokság alá helyezés vagy a  nagykorú személy cselekvőképességét nem érintő más védelmi intézkedés
feltételeire, létrejöttére, módosítására, megszűnésére, ennek joghatásaira, valamint az ebből fakadó jogviszonyokra
annak az államnak a joga alkalmazandó, ahol az alapul szolgáló tények elbírálása idején az érintett személy szokásos
tartózkodási helye található.
(2) Ha az  érintett nagykorú személy érdeke indokolja, az  eljáró bíróság kivételesen alkalmazhatja vagy figyelembe
veheti annak a másik államnak a jogát, amellyel az ügy szorosabb kapcsolatban van.
19. § (1) A  18.  § rendelkezései a  nagykorú cselekvőképes személy cselekvőképességének jövőbeli korlátozása vagy
érdekeinek védelmére való képességének hiánya esetére tett jognyilatkozatának létrejöttére, érvényességére,
terjedelmére, módosítására és visszavonására is megfelelően irányadók azzal, hogy ezekre nézve a  jognyilatkozat
keletkezésekor fennálló szokásos tartózkodási hely szerinti állam joga alkalmazandó.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a nagykorú cselekvőképes személy írásban tett nyilatkozatban választhatja:
a) annak az államnak a jogát, amelynek állampolgára,
b) annak az államnak a jogát, ahol korábban szokásos tartózkodási helye volt, vagy
c) meghatározott vagyontárgy vonatkozásában annak az államnak a  jogát, amelynek területén a vagyontárgy
van. 20. § Az  ügyeinek vitelében akadályozott személy képviseletére, valamint az  eseti gondnokságra a  kirendelő bíróság
államának jogát kell alkalmazni.
21. § (1) A holtnak vagy eltűntnek nyilvánításra, továbbá a halál tényének megállapítására az eltűnt személy személyes joga
alkalmazandó.
(2) Ha az  eltűnt személy személyes joga nem a  magyar jog, belföldi jogi érdek fennállása esetén a  magyar jogot kell
alkalmazni.
14. A jogi személy 22. § (1) A jogi személy személyes joga annak az államnak a joga, amelynek területén a jogi személyt nyilvántartásba vették.
 (2) Ha a  jogi személyt több állam joga szerint vették nyilvántartásba vagy a  létesítő okiratban megjelölt székhely
államának joga szerint nyilvántartásba vételére nincs szükség, személyes joga annak az  államnak a  joga, ahol
a létesítő okiratában megjelölt székhelye van.
(3) Ha a  jogi személy a  létesítő okiratban megjelölt székhellyel nem rendelkezik vagy több ilyen székhelye van, és
egyik állam joga szerint sem vették nyilvántartásba, személyes joga annak az államnak a joga, amelynek területén
a központi ügyintézés helye van.
(4) A jogi személy jogállását, így különösen a jogi személy
a) jogképességét,
b) létrehozását és megszűnését,
c) törvényes és szervezeti képviseletét,
d) személyhez fűződő jogait,
e) szervezetét,
f ) tagjainak egymás közötti jogviszonyait,
g) tagjai és a jogi személy közötti jogviszonyokat, valamint
h) a jogi személynek, a tagjainak és vezető tisztségviselőinek a jogi személy kötelezettségeiért való felelősségét
a jogi személy személyes joga szerint kell elbírálni.
 (5) Az e §-ban foglalt rendelkezések a jogi személyiséggel nem rendelkező jogalanyokra is megfelelően irányadók.
15. Személyhez fűződő jogok megsértése 23. § (1) A személyhez fűződő jogok megsértésére a sértett szokásos tartózkodási helyének – jogi személy esetén a létesítő
okirata szerinti székhelyének – jogát kell alkalmazni. E jog alapján kell megítélni, hogy történt-e jogsértés, és e jog
szerint kell megállapítani a jogsértés következményeit.
(2) Akinek személyhez fűződő jogát megsértik, legkésőbb a perfelvételi szakban a bíróság által megállapított határidőn
belül választhatja:
a) annak az államnak a jogát, ahol érdekeinek központja található,
b) annak az államnak a jogát, ahol a jogsértő szokásos tartózkodási helye – jogi személy esetén létesítő okirata
szerinti székhelye – található, vagy
c) a magyar jogot.
(3) Az (1)–(2) bekezdést a személyhez fűződő jogok sérelmének a veszélye esetén is alkalmazni kell.
III. FEJEZET
CSALÁDJOG 16. Általános szabályok 24. § A  házastársak közös állampolgársága az, amely állampolgársággal mindketten rendelkeznek. Ha a  házastársak
több közös állampolgársággal rendelkeznek, akkor e  fejezet alkalmazásában azt a  közös állampolgárságukat kell
figyelembe venni, amelyhez őket az ügy összes körülményére tekintettel a legszorosabb kapcsolat fűzi.
25. § A gyermeket érintő családjogi jogviszonyokra a magyar jogot kell alkalmazni, ha az a gyermekre nézve kedvezőbb.
17. A házasságra vonatkozó különös szabályok 26. § (1) A  házasság csak akkor érvényes, ha ennek anyagi jogi feltételei a  házasságkötés időpontjában mindkét házasuló
személyes joga szerint fennállnak.
(2) A házasságkötés érvényességének alaki kellékeire a házasságkötés helyén és idején hatályos jog alkalmazandó.
 (3) A  házasságkötésre és a  házasság érvényességére vonatkozó rendelkezéseket megfelelően alkalmazni kell
a házasság létezése vagy nemlétezése megállapításának kérdésében is.
(4) A  házasságot Magyarországon nem lehet megkötni, ha a  házasságkötésnek a  magyar jog szerint elháríthatatlan
akadálya van.
27. § (1) A  házastársak személyi és vagyoni jogviszonyaira – a  16.  § (3)–(5)  bekezdése szerinti eltérésekkel – annak
az államnak a joga alkalmazandó, amelynek az elbírálás időpontjában mindkét házastárs állampolgára.
(2) Ha az elbírálás időpontjában a házastársak állampolgársága különböző, annak az államnak a  jogát kell alkalmazni,
amelynek területén a házastársak közös szokásos tartózkodási helye, ennek hiányában a házastársak utolsó közös
szokásos tartózkodási helye található.
(3) Ha a házastársaknak nem volt közös szokásos tartózkodási helye, az eljáró bíróság államának jogát kell alkalmazni.
28. § (1) A  házastársak vagyoni jogviszonyaikra megválaszthatják az  alkalmazandó jogot, feltéve, hogy ez  az alábbi jogok
egyike:
a) annak az  államnak a  joga, amelynek a  házastársak egyike a  megállapodás megkötésének időpontjában
az állampolgára,
b) annak az  államnak a  joga, amelynek területén a  házastársak egyike a  megállapodás megkötésének
időpontjában szokásos tartózkodási hellyel rendelkezik, vagy
c) az eljáró bíróság államának a joga.
(2) A jogválasztás joga a házasulókat is megilleti.
 (3) Jogválasztásra legkésőbb a perfelvételi szakban a bíróság által megállapított határidőn belül van lehetőség.
 (4) Ha a  házastársak másként nem állapodnak meg, a  házastársak vagyoni jogviszonyaira alkalmazandó jog
megválasztása csak a jövőre nézve bír joghatással. 29. § A házassági vagyonjogi szerződés alaki szempontból érvényes akkor is, ha megfelel a megkötésének helye szerinti
jognak.
30. § A házastársak az 1259/2010/EU tanácsi rendelet 5–7. cikke szerinti jogválasztással legkésőbb a perfelvételi szakban
a bíróság által megállapított határidőn belül élhetnek.
18. Családi jogállás 31. § (1) Az  apaság vagy az  anyaság megállapítása, továbbá az  apaság vélelmének megdöntése kérdésében a  gyermek
születése idején fennállott személyes jogát kell alkalmazni.
(2) A gyermek apai elismerését a gyermeknek az elismerés idején fennálló személyes joga szerint, a megfogant, de még
meg nem született gyermek elismerését pedig az anyának az elismerés idején fennálló személyes joga szerint kell
elbírálni. Az elismerést alaki okból nem lehet érvénytelennek tekinteni, ha az akár a magyar jog, akár az elismerés
helyén és idején hatályos jog szerint alakilag érvényes.
32. § Ha a 31. § alapján alkalmazandó jog szerint az apai jogállás betöltetlen, az üggyel szoros kapcsolatban álló másik
állam joga alkalmazandó, ha az e tekintetben a gyermekre nézve kedvezőbb.
19. Örökbefogadás 33. § (1) Az örökbefogadás csak akkor érvényes, ha ennek feltételei mind az örökbefogadó, mind az örökbe fogadni kívánt
személy örökbefogadás idején fennálló személyes joga szerint fennállnak.
(2) Az  örökbefogadás jogi hatásaira, az  örökbefogadás megszűnésére, valamint ennek jogi hatásaira
az örökbefogadónak az örökbefogadás vagy annak megszűnése idején fennálló személyes jogát kell alkalmazni.
(3) Ha az örökbefogadók házastársak, akkor az örökbefogadás jogi hatásaira, az örökbefogadás megszűnésére, valamint
ennek jogi hatásaira
a) a házastársaknak az örökbefogadás vagy annak megszűnése idején fennálló közös állampolgársága szerinti
állam jogát, ennek hiányában,
b) annak az  államnak a  jogát, amelynek területén az  örökbefogadás, vagy ennek megszűnése idején
a házastársak közös szokásos tartózkodási helye volt, ennek hiányában
c) az eljáró bíróság államának jogát
kell alkalmazni.
20. Szülő és gyermek közötti jogviszony, gyámság 34. § (1) A  szülő és gyermek közötti jogviszonyra, valamint a  gyámságra – a  nagykorúvá válást és a  névviselést kivéve –
az eljáró bíróság államának joga alkalmazandó.
(2) Ha a gyermek érdeke indokolja, az eljáró bíróság kivételesen alkalmazhatja vagy figyelembe veheti annak a másik
államnak a jogát, amellyel az ügy szoros kapcsolatban van.
IV. FEJEZET
ÉLETTÁRSAK, BEJEGYZETT ÉLETTÁRSAK 21. Élettársak 35. § (1) Az élettársi kapcsolat létrejöttére, megszűnésére és joghatásaira az élettársak közös állampolgársága szerinti állam
joga alkalmazandó.
(2) Ha az  élettársak állampolgársága különböző, annak az  államnak a  joga alkalmazandó, amelynek területén
az élettársak szokásos tartózkodási helye, ennek hiányában az utolsó közös szokásos tartózkodási helye található.
(3) Ha az  élettársak közös szokásos tartózkodási helye nem állapítható meg, az  eljáró bíróság államának joga
alkalmazandó.
(4) Az élettársak közös állampolgárságára a 24. § rendelkezései megfelelően irányadók.
36. § Az  élettársak vagyoni jogviszonyaikra jogot választhatnak. Az  élettársak jogválasztására a  28.  § megfelelően
irányadó.
22. Bejegyzett élettársak 37. § (1) A  bejegyzett élettársi kapcsolat létrejöttére és érvényességére, valamint annak joghatásaira, ide nem értve
a névviselést, a 26–29. § rendelkezéseit az e §-ban meghatározott kivételekkel megfelelően kell alkalmazni.
(2) A  bejegyzett élettársi kapcsolat létesítésének nem akadálya, és annak érvényességét nem érinti, ha a  leendő
bejegyzett élettárs személyes joga az  azonos neműek bejegyzett élettársi kapcsolatának jogintézményét nem
ismeri, feltéve, hogy
a) a magyar állampolgársággal nem rendelkező leendő bejegyzett élettárs igazolja, hogy személyes joga szerint
házasságkötésének nem lenne akadálya, és
b) legalább az  egyik leendő bejegyzett élettárs magyar állampolgár vagy belföldön szokásos tartózkodási
hellyel rendelkezik.
 (3) A  bejegyzett élettársi kapcsolat joghatásaira a  (2)  bekezdésben meghatározott esetekben a  magyar jogot kell
alkalmazni.
 (4) A bejegyzett élettársak közös állampolgárságára a 24. § rendelkezései megfelelően irányadók.
38. § (1) A bejegyzett élettársi kapcsolat megszűnésére annak az államnak a jogát kell alkalmazni,
a) amelynek területén a bejegyzett élettársi kapcsolat megszüntetésére irányuló eljárást megindító kereset vagy
kérelem benyújtásakor a bejegyzett élettársak szokásos tartózkodási helye található, ennek hiányában
b) amelynek területén a bejegyzett élettársak utolsó szokásos tartózkodási helye található, ha ez a tartózkodási
hely a kereset vagy kérelem benyújtásától számított egy évnél nem régebbi időpontban szűnt meg, feltéve,
hogy a  kereset vagy kérelem benyújtásakor az  egyik bejegyzett élettárs még mindig ebben az  államban
tartózkodik, ennek hiányában
c) amelynek a kereset vagy kérelem benyújtásakor mindkét bejegyzett élettárs az állampolgára volt.
 (2) Ha az  alkalmazandó jog az  (1)  bekezdés alapján nem határozható meg, továbbá a  37.  § (2)  bekezdésében
meghatározott esetekben az eljáró bíróság a saját államának jogát alkalmazza.
V. FEJEZET
DOLOGI JOG 23. Általános szabályok 39. § (1) A dolog fekvésének helyén irányadó jogot kell alkalmazni – ha e törvény másként nem rendelkezik – a tulajdonjogra
és más dologi jogra, ideértve a zálogjogot és a birtokot is.
(2) A dolog fekvésének helyén irányadó jog annak az államnak a joga, amelynek területén a dolog a jogi hatást kiváltó
tény létrejöttének időpontjában van.
(3) Ha a  dolog egy másik dolog alkotórésze vagy tartozéka, arra a  fődolog fekvésének helye szerinti jog, egyéb
dologkapcsolatra vagy dologösszességre az azzal legszorosabb kapcsolatban álló jog alkalmazandó.
40. § Az alkalmazandó jog határozza meg különösen
a) a dolog jogi tulajdonságait,
b) a dologi jog tartalmát,
c) a dolgot terhelő biztosítékok sorrendjét,
d) a dologi jog jogosultját,
e) a dologi jog keletkezését, fennállását és megszűnését és
f ) a dologi jog harmadik személyekkel szembeni hatályát.
41. § (1) Ha a dologi jogi jogváltozást követően az ingó dolog tartósan egy másik állam területére kerül, a korábban szerzett
jogok a dolog új fekvési helyének joga szerint ismerhetőek el.
(2) Ha a dologi jogi jogszerzés joghatása a dolog korábbi fekvési helyén nem állt be és az ingó dolog tartósan egy másik
államba kerül, a jogszerzésre ez utóbbi állam joga alkalmazandó.
(3) Az ingó dolog elbirtoklására annak az államnak a joga alkalmazandó, amelynek területén a dolog az elbirtoklási idő
lejártakor volt.
(4) Az elbirtoklást a dolog fekvési helyének megváltozása nem szakítja meg.
24. Különös szabályok 42. § (1) Lajstromozott vízi vagy légi járműre vonatkozó dologi jogokra annak az államnak a  joga alkalmazandó, amelynek
lobogója vagy más felségjelvénye alatt a jármű közlekedik.
(2) Vasúti járműre vonatkozó dologi jogokra az üzembe helyezés államának joga alkalmazandó.
43. § (1) A  rendeltetési hely államának joga alkalmazandó az  úton lévő ingó dologra vonatkozó dologi jogokra. Az  úton
lévő ingó dolog eladásával, beraktározásával vagy elzálogosításával kapcsolatos dologi jogi joghatásokra – ha erre
a tulajdonos vagy rendelkezésre jogosult akaratán kívül kerül sor – az intézkedés időpontjában a dolog fekvésének
helyén irányadó jog alkalmazandó.
(2) Az  utas személyes joga alkalmazandó az  általa magával vitt személyes használati tárgyakra vonatkozó dologi
jogokra.
44. § (1) A  nyilvántartásba vétellel létrejövő dologi jogi biztosítékra a  biztosítéki nyilvántartás vezetésének helye szerinti
állam joga alkalmazandó.
(2) Ha a  dologi jogi biztosíték létrejöttéhez nyilvántartásba vételre nincs szükség, vagy az  alkalmazandó jog
az  (1)  bekezdés szerint nem állapítható meg, a  dologi jogi biztosítékra a  biztosítéki adós személyes joga
alkalmazandó.
(3) A  tulajdonjog-fenntartással átruházott ingó dolog tekintetében a  jogfenntartás joghatásaira a  dolog fekvése
szerinti állam joga alkalmazandó, kivéve, ha a felek az átruházott ingó dolog rendeltetési helye szerinti állam jogát
választják.
(4) Fizetési számlára, banki letétre és dematerializált értékpapírra vonatkozó biztosítékra annak az  államnak a  joga
alkalmazandó, amelyben a biztosítékot tartalmazó nyilvántartást, illetve számlát vezetik vagy amelyben a központi
letéti rendszer működik.
(5) Követelésre alapított biztosítékra a  felek által választott jog, ennek hiányában a  biztosíték nyilvántartásba
vételének helye szerinti állam joga, nyilvántartásba nem vett biztosíték esetében a biztosítéki adós személyes joga
alkalmazandó.
45. § (1) Ingó dolog tulajdonjogának átruházására irányuló szerződésükben a felek a dologi jogi joghatásokra választhatják
a dolog fekvése vagy a dolog szerződés szerinti rendeltetési helye államának jogát.
(2) Ha a  vállalati (üzleti) vagyon, mint egész száll át, a  felek a  dologi jogi joghatásokra – ingatlan kivételével –
választhatják a jogelőd személyes jogát.
(3) Jogválasztásra legkésőbb a perfelvételi szakban a bíróság által megállapított határidőn belül van lehetőség.
46. § (1) Ha egy állam által kulturális javai közé tartozónak tekintett dolog olyan módon hagyja el az állam területét, amely
a saját joga szerint a kivitel időpontjában jogellenes, akkor az állam által érvényesített tulajdonjogi igényre az igényt
érvényesítő állam választása szerint ennek az államnak a jogát vagy annak a másik államnak a jogát kell alkalmazni,
amelynek területén az adott dolog a tulajdonjogi igény elbírálásának időpontjában van.
(2) Ha annak az államnak a joga, amely a jogellenesen elvitt dolgot a kulturális javai közé tartozónak tekinti, nem nyújt
védelmet a jóhiszemű birtokosnak, e személy igényelheti az azon állam joga szerinti védelmet, amelynek területén
az adott dolog a tulajdonjogi igény elbírálásának időpontjában van.
47. § (1) Az eredeti tulajdonos birtokából jogellenesen kikerült dologra vonatkozó tulajdonjogi igényre az eredeti tulajdonos
választása szerint annak az  államnak a  joga alkalmazandó, amelynek területén az  eltűnése időpontjában a  dolog
volt, vagy amelynek területén a tulajdonjogi igény elbírálásának időpontjában a dolog van.
(2) Ha annak az  államnak a  joga, amelynek területén eltűnése időpontjában a  dolog feküdt, nem nyújt védelmet
a jóhiszemű birtokosnak, e személy igényelheti az annak az államnak a joga szerinti védelmet, amelynek területén
az adott dolog a tulajdonjogi igény elbírálásának időpontjában van.
VI. FEJEZET
SZELLEMI TULAJDONJOG 25. Szerzői és iparjogvédelmi jogok
48. § A szerzői jogok létrejöttére, tartalmára, megszűnésére és érvényesítésére annak az államnak a  joga alkalmazandó,
amelynek területére a védelmet igénylik.
49. § Iparjogvédelmi jogok létrejöttére, tartalmára, megszűnésére és érvényesítésére annak az  államnak a  joga
alkalmazandó, amelyben az oltalmat megadták, illetve ahol a bejelentést megtették.
VII. FEJEZET
KÖTELMI JOG 26. Szerződéses kötelmi viszonyok
50. § (1) A  szerződésre a  felek által választott jog alkalmazandó. Ha a  jogválasztás nem kifejezett, annak a  szerződés
rendelkezéseiből vagy az  ügy körülményeiből egyértelműen megállapíthatónak kell lennie. Választásukkal a  felek
a szerződés egészére vagy annak csak egy részére alkalmazandó jogot határozhatják meg.
(2) Jogválasztásra legkésőbb a perfelvételi szakban, a bíróság által megállapított határidőn belül van lehetőség.
 (3) A  felek a  (2)  bekezdés sérelme nélkül megállapodhatnak abban, hogy a  szerződésre a  korábban – az  e  § szerinti
jogválasztás, vagy ennek hiányában az e  törvény rendelkezései alapján – alkalmazandó jog helyett egy másik jog
alkalmazandó. A  szerződés alkalmazandó jogra vonatkozó rendelkezéseinek a  szerződéskötés után bekövetkezett
módosítása a szerződésnek az alaki érvényességre irányadó jog szerinti érvényességét nem érinti.
(4) Ha a  szerződés csak egy állam jogához kapcsolódik, a  jogválasztás nem sértheti e  jognak azokat a  szabályait,
amelyektől megállapodással nem lehet eltérni.
(5) Az  alkalmazandó jogra vonatkozó megállapodás létrejöttére és érvényességére az  53–54.  § megfelelően
alkalmazandó.
51. § Jogválasztás hiányában a  szerződésre annak az  államnak a  jogát kell alkalmazni, amelyhez a  szerződés az  adott
jogviszony lényeges elemei szerint legszorosabban kapcsolódik.
52. § (1) A felek megválaszthatják a választottbírósági megállapodásra alkalmazandó jogot.
 (2) Jogválasztás hiányában a  választottbírósági megállapodásra az  alapjogviszonyra választott jog, ennek hiányában
az alapjogviszonyra jogválasztás hiányában irányadó jog alkalmazandó.
 (3) Ha a felek kijelölték a választottbírósági eljárás helyét, a választottbírósági megállapodásra az eljárás helye szerinti
állam joga alkalmazandó, feltéve, hogy a  megállapodással e  jog a  (2)  bekezdésben megjelölt jognál szorosabb
kapcsolatban van.
(4) A választottbírósági megállapodást alaki okból nem lehet érvénytelennek tekinteni, ha az e § alapján meghatározott
jogok bármelyike, vagy az eljáró bíróság államának joga szerinti alaki követelményeknek megfelel.
53. § A szerződés vagy valamely szerződési feltétel létrejöttét és érvényességét az a jog határozza meg, amely a szerződés
vagy szerződési feltétel érvényessége esetén e törvény alapján alkalmazandó lenne.
54. § (1) Alakilag érvényes a  szerződés azok között a  személyek között, akik vagy akiknek a  képviselői a  szerződéskötés
időpontjában ugyanabban az államban tartózkodnak, ha a szerződés megfelel az e törvény alapján alkalmazandó
jog vagy a megkötés helye szerinti állam joga alaki követelményeinek.
(2) Alakilag érvényes a  szerződés azok között a  személyek között, akik vagy akiknek a  képviselői a  szerződéskötés
időpontjában különböző államban tartózkodnak, ha a  szerződés megfelel az  e  törvény alapján alkalmazandó jog
vagy bármely olyan állam joga alaki követelményeinek, ahol bármelyik fél vagy képviselője a  szerződéskötéskor
jelen van, vagy ahol bármelyik fél az adott időpontban szokásos tartózkodási hellyel rendelkezett.
(3) A  meglévő vagy tervezett szerződéssel kapcsolatos joghatás kiváltására irányuló egyoldalú jognyilatkozat
alakilag akkor érvényes, ha megfelel az  e  törvény alapján a  szerződésre alkalmazandó jog vagy azon jog alaki
követelményeinek, amely a  szerződésre irányadó lenne, vagy ha megfelel a  jognyilatkozat megtételének helye
szerinti állam vagy azon állam joga alaki követelményeinek, ahol a  jognyilatkozatot tevő személy a  jognyilatkozat
megtételének időpontjában szokásos tartózkodási hellyel rendelkezik.
(4) Az  (1)–(3)  bekezdéstől eltérően arra a  szerződésre, amelynek tárgya ingatlannal kapcsolatos dologi jog vagy
ingatlanbérlet, az ingatlan fekvése szerinti állam jogában előírt alaki követelmények irányadók, ha
a) e követelmények a szerződéskötés helyétől és a szerződésre irányadó jogtól függetlenül kötelező jellegűek,
és
b) e követelményektől megállapodás útján nem lehet eltérni.
55. § (1) Ezen alcím alkalmazásában a jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező jogalany szokásos tartózkodási
helyének a  központi ügyintézés helyét kell tekinteni. Az  üzleti tevékenysége körében eljáró természetes személy
szokásos tartózkodási helye az üzleti tevékenysége fő helye.
(2) A  fióktelep, kereskedelmi képviselet vagy más telephely működése keretében kötött szerződés esetén, vagy ha
a  szerződés szerint a  teljesítésre a  fióktelep, kereskedelmi képviselet vagy más telephely kötelezett, szokásos
tartózkodási helynek a fióktelep, kereskedelmi képviselet vagy más telephely szerinti állam tekintendő.
(3) A szokásos tartózkodási hely meghatározása szempontjából a szerződés megkötésének időpontja irányadó.
56. § Az  egyoldalú jognyilatkozatokra – e  törvény eltérő rendelkezése hiányában – a  szerződésekre vonatkozó
szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
27. Az értékpapír 57. § (1) Az értékpapír alaki kellékeire és jellegére – ideértve az értékpapír bemutatóra vagy névre szóló jellegét is – annak
az államnak a joga alkalmazandó, amelynek joga az értékpapírba foglalt jogra irányadó.
(2) Az  értékpapírral való rendelkezés dologi jogi joghatásaira e  törvény dologi jogi szabályai megfelelően
alkalmazandók.
(3) Dematerializált értékpapírral való rendelkezés értékpapírba foglalt jogon kívüli joghatásaira annak az  államnak
a  joga alkalmazandó, amely az  értékpapírszámla vezetőjének állami felügyeletét ellátja, ennek hiányában ahol
az értékpapírszámlát vezetik. Ha e szerint több jog alkalmazása merül fel, annak az államnak a joga alkalmazandó,
amely a jogosult jogszerzését biztosítja.
58. § (1) Az értékpapírba foglalt kötelmi jogra a választott jog, ennek hiányában az értékpapír kibocsátási helyének joga, ha
az sem állapítható meg, akkor a kibocsátó személyes joga alkalmazandó.
(2) Az értékpapírba foglalt tagsági jogra a kibocsátó személyes joga alkalmazandó.
 (3) Az értékpapírba foglalt dologi jogra a kibocsátás helye szerinti állam joga alkalmazandó.
 (4) Ha az  értékpapír több jogot is megtestesít, jogválasztás hiányában az  értékpapír központi elemét jelentő jogra
irányadó szabályok alkalmazandók. 28. Szerződésen kívüli kötelmi jogviszonyok
59. § A  864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 7.  cikk második fordulatában lehetővé tett, a  károkozó
esemény bekövetkezési helyének jogára irányuló választással a kártérítést követelő személy legkésőbb a perfelvételi
szakban, a bíróság által megállapított határidőn belül élhet.
60. § A  szerződésen kívüli kötelmi jogviszonyokra annak az  államnak a  joga alkalmazandó, amelynek területén
a kötelemkeletkeztető jogi tény hatása bekövetkezett.
61. § Ha a  szerződésen kívüli jogviszony jogosultjának és kötelezettjének szokásos tartózkodási helye – jogi személy
esetén a  létesítő okirata szerinti székhelye – a  kötelemkeletkeztető jogi tény hatásának bekövetkezésekor
ugyanabban az államban van, ennek az államnak a joga alkalmazandó.
62. § Ha a  szerződésen kívüli jogviszony szorosan összefügg egy, a  felek között a  szerződésen kívüli jogviszony
keletkezésekor már meglévő másik jogviszonnyal, akkor a  szerződésen kívüli jogviszonyra is e  másik jogviszonyra
irányadó jog alkalmazandó.
63. § (1) A  felek a  szerződésen kívüli kötelmi jogviszony létrejöttét követően jogot választhatnak. Ha a  jogválasztás nem
kifejezett, annak az ügy körülményeiből egyértelműen megállapíthatónak kell lennie.
(2) Jogválasztásra legkésőbb a perfelvételi szakban, a bíróság által megállapított határidőn belül van lehetőség.
 (3) Ha a  jogviszony csak egy állam jogához kapcsolódik, a  jogválasztás nem sértheti e  jognak azon szabályait,
amelyektől megállapodással nem lehet eltérni. VIII. FEJEZET
ÖRÖKLÉSI JOG
29. Szóbeli végrendelet, az állam öröklése 64. § A szóbeli végrendelet és annak visszavonása alakilag érvényes, ha megfelel
a) a magyar jognak,
b) a keletkezés vagy a visszavonás helyén és idején hatályos jognak,
c) annak a  jognak, amely a  szóbeli végrendelet létrejöttekor, annak visszavonása időpontjában vagy
az örökhagyó halála idején az örökhagyó személyes joga volt,
d) a  szóbeli végrendelet létrejöttekor, annak visszavonása időpontjában vagy az  örökhagyó halálakor
az örökhagyó lakóhelyén vagy szokásos tartózkodási helyén hatályos jognak, vagy
e) ingatlanra vonatkozó szóbeli végrendelet esetében az ingatlan fekvésének helyén irányadó jognak.
65. § Ha az  öröklésre alkalmazandó jog szerint a  belföldi hagyatéknak nincs örököse, a  belföldi hagyaték öröklésére
a magyar jognak a magyar állam öröklésére irányadó szabályait kell alkalmazni.
IX. FEJEZET
ELJÁRÁSJOGI RENDELKEZÉSEK 30. Általános szabályok 66. § A magyar bíróság eljárására – ha e törvény másként nem rendelkezik – a magyar jog alkalmazandó.
67. § (1) A magyar bíróság előtt kezdeményezett fizetésképtelenségi eljárás joghatásaira a magyar jogot kell alkalmazni.
 (2) A fizetésképtelenségi eljárásnak az adós ingatlanon, hajón vagy légi járművön és értékpapíron fennálló, közhiteles
nyilvántartásba való bejegyzéshez kötött jogaira, valamint ilyen jogok megszerzésére vagy ellenérték fejében
történő elidegenítésére irányuló szerződésre gyakorolt hatásaira az  ingatlan fekvése szerinti, illetve a nyilvántartás
vezetésének helye szerinti állam joga alkalmazandó.
68. § (1) A fél perbeli jog- és cselekvőképességére személyes joga alkalmazandó.
 (2) Aki személyes joga szerint cselekvőképtelen vagy korlátozottan cselekvőképes, de a  magyar jog szerint
cselekvőképes lenne, azt a magyar bíróság előtti eljárásban cselekvőképesnek kell tekinteni.
 (3) A  (2)  bekezdés nem zárja ki, hogy a  személyes joga szerint cselekvőképtelen vagy korlátozottan cselekvőképes
személy helyett a személyes joga szerint jogosult törvényes képviselője járjon el.
 (4) Külföldön nyilvántartásba vett jogi személy és jogi személyiség nélküli jogalany perképességét – ellenkező
bizonyításig – vélelmezni kell. 69. § (1) Ha a felek között az eljárás megindításának időpontjában ugyanabból a ténybeli alapból származó, ugyanazon jog
iránt külföldi bíróság előtt korábban indult eljárás van folyamatban, a magyar bíróság az eljárást – hivatalból vagy
kérelemre – felfüggesztheti, feltéve, hogy a külföldi bíróság határozatának belföldi elismerése nem kizárt.
(2) A  magyar bíróság az  eljárást folytatja, ha a  külföldi bíróság előtt az  eljárást érdemi döntés nélkül megszüntették.
A magyar bíróság az eljárást folytathatja, ha a külföldi eljárást felfüggesztették, vagy úgy ítéli meg, hogy a külföldi
eljárás várhatóan nem fejeződik be észszerű időn belül. Ha az  eljárás folytatására okot adó körülmény következik
be, erről a felek kötelesek a bíróságot haladéktalanul tájékoztatni. A bíróság a felfüggesztés indokoltságát bármikor
felülvizsgálhatja, e célból a  feleket határidő tűzésével felhívja, hogy nyilatkozzanak a külföldi bíróság előtti eljárási
cselekményekről.
(3) Az  (1)–(2)  bekezdés irányadó akkor is, ha a  magyar bírósághoz külföldi bíróságnál előterjesztett keresettel
összefüggő keresetet nyújtanak be.
(4) Ha a külföldi bíróság az ügy érdemében olyan határozatot hozott, amely belföldön elismerhető, a magyar bíróság
az eljárást megszünteti.
(5) E törvény alkalmazásában az eljárás megindultnak tekintendő
a) az  eljárást megindító irat bírósághoz történő benyújtásának időpontjában, feltéve, hogy a  felperes ezt
követően nem mulasztja el megtenni az alperes részére történő kézbesítés érdekében előírt intézkedéseket,
vagy
b) ha az  iratot a  bírósághoz történő benyújtást megelőzően kell kézbesíteni, abban az  időpontban, amikor
azt a  kézbesítésére hatáskörrel rendelkező hatóság megkapja, feltéve, hogy a  felperes ezt követően nem
mulasztja el megtenni az irat bírósághoz történő benyújtása érdekében előírt intézkedéseket.
70. § (1) Magyar bíróság belföldön lévő személyre vagy vagyonra vonatkozóan a magyar jog szerinti ideiglenes intézkedést
– beleértve a  biztosítási intézkedést is – akkor is hozhat, ha az  ügy érdemére vonatkozóan nem rendelkezik
joghatósággal. Vagyont érintő ideiglenes intézkedés meghozatalának feltétele, hogy a  joghatósággal rendelkező
külföldi bíróság által az ügy érdemében hozott határozat belföldön való elismerésére lehetőség van.
(2) Az  ideiglenes intézkedést az érintett személy tartózkodási helye, illetve az érintett vagyon fekvése szerint illetékes
bíróság rendeli el.
(3) Ha a  magyar jog az  ideiglenes intézkedés hatályának fenntartásához előírja az  ügy érdemében az  eljárás
megindítását, az  ügy érdemére joghatósággal rendelkező külföldi bíróság előtti eljárást kell e  célból figyelembe
venni.
(4) Ha a joghatósággal rendelkező külföldi bíróság az (1) bekezdés alapján hozott intézkedés tárgyát érintő, belföldön
elismerhető határozatot hoz, az ideiglenes intézkedés hatályát veszti.
71. § A miniszter bizonyítványt állít ki a magyar jogról, és az annak alkalmazása során követett gyakorlatról.
31. A nemzetközi jogsegély általános szabályai 72. § (1) Magyar bíróság külföldi bíróság jogsegélykérelmére nemzetközi szerződés, az  Európai Unió közvetlenül
alkalmazandó jogi aktusa vagy viszonosság alapján nyújt jogsegélyt.
(2) Viszonosság hiányában a jogsegélykérelem a miniszter és a külpolitikáért felelős miniszter, továbbá szükség szerint
az ügy tárgya szerint hatáskörrel rendelkező miniszter egyetértése esetén teljesíthető.
(3) A jogsegélykérelem teljesítését meg kell tagadni, ha az a magyar közrendbe ütközne.
32. Iratok kézbesítése 73. § (1) A  megkeresett állam hatósága útján külföldön kézbesítendő iratot intézkedés végett a  miniszterhez kell
megküldeni.
(2) Ha nemzetközi szerződés az  irat postai úton történő kézbesítését lehetővé teszi, a  bíróság azt a  címzettnek
közvetlenül is megküldheti.
(3) Az  irat nemzetközi szerződésben meghatározott feltételek teljesülése esetén a  címzett tartózkodási helye szerint
illetékes magyar külképviseleti hatóság útján is kézbesíthető. Ilyen esetben azt intézkedés végett a  külpolitikáért
felelős miniszterhez kell megküldeni.
(4) A  külföldön teljesített kézbesítést szabályszerűnek kell tekinteni, ha az  akár a  magyar, akár a  kézbesítés helyén
irányadó jognak megfelel. Ha a kézbesítésre a (2) bekezdés alapján került sor, kézbesítési fikció alkalmazásának nincs
helye.
74. § (1) A  külföldi eljárásban keletkezett irat belföldi kézbesítése iránti jogsegélykérelmet a  miniszter az  abban foglaltaknak
megfelelően továbbítja a (2) bekezdésben meghatározott bírósághoz vagy – a Magyar Bírósági Végrehajtói Kar útján –
az önálló bírósági végrehajtóhoz (a továbbiakban: végrehajtó).
(2) A  kézbesítést a  jogsegélykérelemnek megfelelően a  címzettnek a  jogsegélykérelemben megjelölt címe szerint
illetékes járásbíróság (Budapesten a Pesti Központi Kerületi Bíróság) vagy a végrehajtó teljesíti.
(3) A  bíróság vagy a  végrehajtó a  jogsegélykérelem átvételétől számított nyolc napon belül intézkedik a  kézbesítés
foganatosítása iránt.
75. § (1) A külföldi eljárásban keletkezett irat kézbesítése során a (2)–(5) bekezdésben meghatározott eltérésekkel a hivatalos
iratok kézbesítésére vonatkozó belföldi jogszabályok szerint kell eljárni.
(2) Ha a  kézbesítendő irat nincs ellátva hiteles vagy a  megkereső állam joga által bírósági eljárás céljára alkalmasnak
tekintett magyar nyelvű fordítással, az csak akkor kézbesíthető, ha a címzett az iratot önként elfogadja. Az ilyen irat
címzett általi átvétele nem jelenti annak végleges elfogadását; a  címzett az  iratot az  átvételtől számított tizenöt
napon belül a kézbesítés iránti jogsegélykérelmet teljesítő belföldi bírósághoz vagy végrehajtóhoz visszaviheti vagy
postára adhatja azzal, hogy azt mégsem fogadja el.
(3) Ha a  (2)  bekezdésben meghatározott fordítással el nem látott irat kézbesítése azért volt eredménytelen, mert
a címzett az iratot nem vette át (az a bírósághoz „nem kereste” jelzéssel érkezett vissza), a polgári perrendtartásról
szóló 2016. évi CXXX. törvény (a továbbiakban: Pp.) 137. § (2) bekezdésében meghatározott kézbesítési fikció nem
alkalmazható.
(4) Ha a  címzett az  iratot a  (2)  bekezdésben meghatározottak szerint nem fogadja el, vagy azt a  (3)  bekezdésben
meghatározott okból nem kézbesítették, a  kézbesítés iránti jogsegélykérelmet teljesítő bíróság vagy végrehajtó
a kézbesítés eredményét úgy állapítja meg, hogy az irat a magyar jog szerint nem tekinthető kézbesítettnek.
(5) A  kézbesítés teljesítése során a  megkereső külföldi bíróság kérelmére külföldi eljárási szabályt kell alkalmazni, ha
ez nem sérti a magyar közrendet.
76. § (1) A  kézbesítés iránti jogsegélykérelmet teljesítő bíróság vagy végrehajtó a  kézbesítés megtörténtéről és annak
időpontjáról, illetve a kézbesítés akadályáról és ennek okáról nyolc napon belül tájékoztatja a minisztert.
(2) Ha a kézbesítésre a 2005. évi XXXVI. törvénnyel kihirdetett, a polgári és kereskedelmi ügyekben keletkezett bírósági
és bíróságon kívüli iratok külföldön történő kézbesítéséről szóló egyezményt kell alkalmazni, a miniszter a bíróság
vagy a végrehajtó által közölt adatok alapján kiállítja az egyezmény 6. cikke szerinti tanúsítványt.
77. § (1) Az  1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban e  §-ban: a  rendelet) 2.  cikkének
(1) bekezdése szerinti áttevő intézmény feladatait
a) bírósági iratok esetében az a bíróság, amelynek eljárásában a kézbesítendő irat keletkezett,
b) közjegyző eljárásában keletkezett iratok esetén az a közjegyző, akinek eljárásában az irat keletkezett,
c) egyéb bíróságon kívüli iratok esetében a miniszter
látja el.
(2) A rendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti átvevő intézmény feladatait
a) a  címzettnek a  jogsegélykérelemben megjelölt címe szerint illetékes járásbíróság (Budapesten a  Pesti
Központi Kerületi Bíróság) és
b) a Magyar Bírósági Végrehajtói Kar
látja el, azzal, hogy b) pont szerinti esetben a kézbesítést a címzett címe szerint illetékes végrehajtó teljesíti.
(3) A rendelet alapján előterjesztett jogsegélykérelem teljesítése során a 74. § (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
 (4) A rendelet 3. cikke szerinti központi szerv feladatait a miniszter látja el.
 (5) A rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján az átvevő intézmény a kézbesítendő iratokat postai úton, telefaxon és
elektronikusan fogadja. A  rendelet által rendszeresített formanyomtatványokat az  áttevő vagy átvevő intézmény
magyar, angol, német vagy francia nyelven fogadja.
(6) Ha a  Pp. 137.  § (2)  bekezdésében meghatározott kézbesítési fikció alkalmazásával került sor a  kézbesítés
eredményének megállapítására, az átvevő intézmény az áttevő intézményt arról értesíti, hogy a kézbesítés beálltát
és annak időpontját e kézbesítési fikció alapján állapította meg, és azzal szemben a címzettet a Pp. 138. §-a szerinti
kifogás illeti meg. Ha a  bíróság a  címzett kifogásának utóbb helyt ad, a  külföldi áttevő intézményt egyidejűleg
értesíti arról, hogy a kézbesítéshez fűződő jogkövetkezmények a magyar jog szerint hatálytalanok.
(7) Az átvevő intézmény a kézbesítés megtörténtéről és annak időpontjáról, illetve akadályáról és ennek okáról nyolc
napon belül tájékoztatja az áttevő intézményt.
(8) A  rendelet 13.  cikke szerinti kézbesítési mód belföldön csak akkor alkalmazható, ha a  címzett az  áttevő tagállam
állampolgára.
(9) A  rendelet 13.  cikke szerinti kézbesítési mód alkalmazása esetén a  külföldön kézbesítendő iratot a  73.  §
(3) bekezdésének megfelelően kell továbbítani.
(10) A  rendelet 15.  cikke szerinti kézbesítési mód alkalmazására belföldön a  végrehajtói kézbesítésre vonatkozó
jogszabályok szerint kerülhet sor.
33. Bizonyításfelvétel 78. § (1) A külföldi bírósághoz előterjesztendő, bizonyításfelvétel iránti jogsegélykérelmet a miniszternek kell megküldeni.
 (2) Ha a  bizonyításfelvételre nemzetközi szerződés alapján diplomáciai vagy konzuli képviselő útján is lehetőség
van, a  bíróság a  bizonyításfelvétel iránt a  külpolitikáért felelős miniszter útján megkeresheti az  illetékes magyar
külképviseleti hatóságot.
(3) Magyar bíróság az  előtte folyamatban lévő eljárás céljára nemzetközi szerződésben meghatározott esetben
közvetlenül foganatosíthat bizonyítási cselekményt külföldön. Ilyen esetben a bizonyításfelvétel általános szabályai
irányadóak azzal, hogy kényszerítő eszközök alkalmazásának nincs helye.
(4) Nemzetközi megállapodás vagy viszonosság hiányában a  bíróság a  félnek – kérelmére – határidőt szabhat arra,
hogy a bizonyítás lefolytatásáról a külföldi állam jogának megfelelő és a szükséghez képest felülhitelesítéssel ellátott
közokiratot mutasson be.
(5) A külföldön lefolytatott bizonyítás szabályszerűségét a bizonyítás helyének joga szerint kell elbírálni, de azt akkor is
szabályszerűnek kell tekinteni, ha a magyar jognak megfelel.
79. § (1) Külföldi bíróságtól érkező, belföldi bizonyításfelvételre irányuló jogsegélykérelmet a miniszter – a (2) bekezdésben
foglalt kivétellel – továbbítja a (3) bekezdésben meghatározott bírósághoz.
(2) Ha a  jogsegélykérelem olyan adat közlésére irányul, amely közhiteles nyilvántartásból közvetlenül beszerezhető,
a miniszter az érintett nyilvántartást vezető szervet megkeresheti a kért adat közlése iránt.
(3) A bizonyításfelvételre irányuló jogsegélykérelem teljesítése annak a járásbíróságnak (Budapesten a Budai Központi
Kerületi Bíróságnak) a hatáskörébe és illetékességébe tartozik, amelynek területén
a) a meghallgatandó személy belföldi lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye található,
b) a lefolytatandó szemle tárgya található, vagy
c) egyébként a  bizonyítás a  legcélszerűbben lefolytatható, így különösen ha több meghallgatandó személy
belföldi lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye, illetve a  szemle által érintett több tárgy különböző
bíróságok illetékességi területén található.
(4) A  bizonyításfelvételre irányuló jogsegélykérelem teljesítése során a  magyar jog szerint kell eljárni. Külföldi eljárási
szabályt csak a megkereső külföldi bíróság kérelmére kell alkalmazni, ha ez nem sérti a magyar közrendet.
(5) Ha a megkereső külföldi bíróság jelezte, hogy annak tagja, a külföldi eljárásban érdekelt felek vagy azok képviselői
a  jogsegélykérelem teljesítésénél jelen kívánnak lenni, a  jogsegélykérelmet teljesítő bíróság a  jogsegélykérelem
teljesítésének határnapját ennek figyelembevételével tűzi ki. A  bizonyításfelvétel határnapjáról, helyszínéről és
a részvételt érintő egyéb körülményekről a bíróság haladéktalanul értesíti a minisztert.
80. § (1) A  miniszter nemzetközi szerződés alapján az  e  §-ban foglaltaknak megfelelően engedélyezheti, hogy a  külföldi
bíróság által e célra megbízottként kijelölt személy, illetve a külföldi bíróság tagja a külföldi eljárás céljára belföldön
közvetlenül bizonyítási cselekményt foganatosítson.
(2) Az (1) bekezdés szerinti engedély iránti kérelmet a miniszterhez kell benyújtani magyar, angol, francia vagy német
nyelven. A kérelemben meg kell jelölni az alábbiakat:
a) az eljáró külföldi bíróság megnevezését és ügyszámát,
b) az eljárásában érintett felek, illetve képviselőik nevét és címét,
c) az eljárás tárgyát,
d) az ügy tényállásának rövid leírását,
e) annak a személynek a nevét és elérhetőségi adatait, aki megbízottként vagy a bíróság tagjaként a bizonyítási
cselekményt belföldön foganatosítani kívánja,
f ) a belföldön foganatosítandó bizonyítási cselekményt,
g) annak a  személynek a  nevét és címét, akinek közreműködése a  bizonyítási cselekmény foganatosításához
szükséges.
 (3) A kérelemhez csatolni kell a bizonyítást foganatosító, megbízottként eljáró személy részére a külföldi bíróság által
hozott kirendelő határozatot vagy azzal egy tekintet alá eső okiratot.
 (4) A  miniszter a  kérelemnek nem ad helyt, ha a  foganatosítani kívánt bizonyítási cselekmény a  magyar közrendbe
ütközne.
 (5) Ha a  miniszter a  kérelemnek helyt ad, értesíti a  79.  § (3)  bekezdés szerinti járásbíróságot, kivéve, ha a  bizonyítási
cselekmény foganatosítása a bíróság közreműködését nem igényli.
 (6) Ha a bizonyítási cselekmény valamely személy meghallgatására irányul, e személyt a meghallgatását megelőzően
a) tájékoztatni kell arról, hogy
aa) közreműködése önkéntes, annak megtagadása miatt belföldön joghátrány nem érheti,
ab) a meghallgatás során jogosult anyanyelvét használni, és
ac) jogi képviselője a meghallgatás során jelen lehet, továbbá
b) tanúként történő meghallgatása esetén a  Pp. tanú figyelmeztetésére vonatkozó szabályainak megfelelően
figyelmeztetni kell.
(7) A  (6) bekezdés szerinti tájékoztatást az  (5) bekezdés alapján közreműködő bíróság nyújtja. Ha ilyen bíróság nincs,
a  miniszter a  bizonyításfelvétel engedélyezésének feltételeként írja elő a  tájékoztatás megkereső bíróság általi
biztosítását, és a tájékoztatás megtörténtének a miniszter részére történő igazolását.
(8) Ha a  meghallgatás foganatosításához tolmács közreműködése szükséges, a  tolmács díjának megelőlegezéséről,
illetve megtérítéséről a megkereső bíróság gondoskodik.
(9) A miniszter az e § szerinti bizonyításfelvétel engedélyezésekor egyéb feltételeket is megállapíthat.
81. § (1) Az  1206/2001/EK tanácsi rendelet (e §-ban a  továbbiakban: rendelet) 3.  cikkének (1) és (3)  bekezdése szerinti
központi szerv feladatait a miniszter látja el.
(2) A  rendelet 1.  cikke (1)  bekezdésének a)  pontja szerinti jogsegélykérelem teljesítése a  79.  § (3)  bekezdésében
meghatározott bíróság hatáskörébe és illetékességébe tartozik. Ha a jogsegélykérelmet fogadó bíróság azt állapítja
meg, hogy annak teljesítése más bíróság hatáskörébe vagy illetékességébe tartozik, azt nyolc napon belül hivatalból
megküldi ehhez a bírósághoz.
(3) A  rendelet 17.  cikkének (1)  bekezdése szerinti, más tagállam bíróságától érkező kérelmet a  miniszter fogadja és
bírálja el, ennek során a 80. § (5)–(9) bekezdésében foglaltakat megfelelően alkalmazni kell.
(4) A  rendelet által rendszeresített formanyomtatványokat a  bíróság postai úton, telefaxon vagy elektronikusan,
magyar, angol vagy német nyelven fogadja.
(5) Magyar bíróság az  előtte folyamatban lévő eljárás céljára az  Európai Unió tagállamában, Dánia kivételével,
a  rendelet 17.  cikkében szabályozott módon kívül is foganatosíthat közvetlenül bizonyítási cselekményt. Ilyen
esetben a  bizonyításfelvétel általános szabályai irányadóak azzal, hogy kényszerítő intézkedések alkalmazásának
nincs helye.
34. Immunitással kapcsolatos rendelkezések 82. § Ezen alcím alkalmazásában az államra történő utalás magába foglalja:
a) az államot,
b) az állam közhatalmat gyakorló szerveit, amikor e minőségükben járnak el, és
c) az állam képviseletében eljáró személyeket, amikor e minőségükben járnak el.
83. § (1) A magyar állam elleni eljárásban – az e törvényben megállapított kivételekkel – kizárólag magyar bíróság járhat el.
 (2) Külföldi állam elleni eljárásban – az e törvényben megállapított kivételekkel – magyar bíróság nem járhat el.
84. § (1) Az államot az eljárás tárgyától függetlenül nem illeti meg immunitás,
a) ha arról kifejezetten lemondott,
b) ha az eljárást maga indította, abba beavatkozott vagy az eljárásban érdemben perbe bocsátkozott, vagy
c) az  állam által indított eljárásban előterjesztett viszontkereset tekintetében, ha az  a  jogvita tárgyát képező
jogviszonyon alapul.
 (2) Az államot nem illeti meg immunitás, ha az eljárás tárgya
a) az  államnak polgári jogi szerződésből eredő joga vagy kötelezettsége, kivéve, ha a  másik szerződő fél
valamely más állam, vagy a szerződő felek eltérően állapodtak meg,
b) az  állam és természetes személy közötti munkaszerződésből vagy munkavégzésre irányuló egyéb
jogviszonyból eredő jog vagy kötelezettség, feltéve, hogy a munkavégzés helye az eljárás helye szerinti állam
területén van, illetve volt, kivéve, ha a  munkavállaló a  munkáltató államnak állampolgára vagy közhatalmi
funkciót látott el,
c) az állammal szemben élet, egészség, testi épség megsértése vagy dologi kár okozása címén támasztott igény,
feltéve, hogy a károkozó esemény vagy mulasztás az eljárás helye szerinti állam területén következett be, és
a károsult annak időpontjában abban az államban tartózkodott,
d) az  államnak az  eljárás helye szerinti állam területén lévő ingatlanon fennálló joga, érdeke vagy birtoka,
az ingatlan állam általi használata, vagy az ezekből eredő kötelezettségek,
e) az  államnak az  eljárás helye szerinti államban nyilvántartásba vett, vagy annak területén székhellyel vagy
központi ügyintézési hellyel rendelkező jogi személyben vagy jogi személyiség nélküli jogalanyban fennálló
tagsága, részesedése vagy érdekeltsége, illetve valamely abból eredő jog vagy kötelezettség,
f ) az államnak az eljárás helye szerinti államban megnyílt hagyatékkal kapcsolatos öröklési jogviszonya,
g) az eljárás helye szerinti államban szellemi tulajdoni oltalom megadása, tartalma, illetve megszűnése,
h) az eljárás helye szerinti államban fizetésképtelenségi eljárás hatálya alá tartozó vagyon kezelése tekintetében
az államot megillető jog vagy érdek, vagy
i) polgári jogi szerződéssel összefüggő jogvita rendezésére az  állam által kötött választottbírósági
megállapodás érvényessége, értelmezése vagy alkalmazása, az  ilyen megállapodás alapján folytatott
választottbírósági eljárás, illetve az  abban hozott határozat érvénytelenítése, kivéve, ha a  választottbírósági
megállapodás eltérően rendelkezik.
85. § (1) E § alkalmazásában végrehajtás alatt a rendelkezési jogosultságot korlátozó ideiglenes és biztosítási intézkedést is
érteni kell.
(2) Az  immunitásról történő, 84.  § (1)  bekezdés szerinti lemondás nem jelenti a  végrehajtás alóli mentességről való
lemondást is.
(3) A külföldi állam belföldön fekvő vagyonára nem vezethető végrehajtás, kivéve, ha
a) a külföldi állam ahhoz kifejezetten hozzájárult,
b) a külföldi állam a vagyont az adott követelés kielégítésére elkülönítette, vagy
c) a vagyon nem kereskedelmi jellegű kormányzati tevékenységen kívüli célra szolgál.
(4) A  (3)  bekezdés c)  pontja alkalmazása szempontjából nem kereskedelmi jellegű kormányzati tevékenység céljára
szolgál különösen
a) az állam külképviseleteinek működését szolgáló vagyon,
b) a katonai célú használatra szolgáló vagyon,
c) a központi bank vagy más pénzügyi hatóság vagyona,
d) az állam kulturális örökségéhez, archívumaihoz tartozó, elidegenítésre nem szánt vagyon,
e) a tudományos, kulturális vagy történelmi kiállítás részét képező, elidegenítésre nem szánt vagyontárgyak.
86. § (1) Kizárólag magyar bíróság járhat el a külföldön diplomáciai képviselőként eljáró vagy egyébként a  joghatóság alól
mentes magyar állampolgár elleni eljárásban, kivéve, ha a magyar állam vagy a foglalkoztató nemzetközi szervezet
a mentességről kifejezetten lemondott.
(2) Nem járhat el magyar bíróság Magyarországon diplomáciai képviselőként eljáró vagy egyébként a joghatóság alól
mentes külföldi állampolgár elleni eljárásban, kivéve, ha a külföldi állam vagy a foglalkoztató nemzetközi szervezet
a mentességről kifejezetten lemondott.
87. § (1) Külföldi államnak történő kézbesítésre az  Európai Unió olyan általános hatályú, közvetlenül alkalmazandó jogi
aktusa vagy olyan nemzetközi szerződés alkalmazandó, amely a kézbesítési jogsegélyt az adott állam tekintetében
szabályozza, ennek hiányában az irat a külpolitikáért felelős miniszter útján kézbesítendő.
(2) Külföldi állam részére közvetlen postai úton iratok nem kézbesíthetők.
 (3) Nemzetközi szervezetnek vagy mentességet élvező természetes személynek a külpolitikáért felelős miniszter útján
kell az iratokat kézbesíteni. X. FEJEZET
JOGHATÓSÁG 35. Általános szabályok
88. § E törvény egyéb joghatósági szabályaira tekintet nélkül kizárólag magyar bíróság járhat el
a) olyan eljárásban, amelynek tárgya belföldön fekvő ingatlanon fennálló dologi jog vagy ilyen ingatlan bérlete,
haszonbérlete,
b) magyar állampolgárságú örökhagyó belföldi hagyatékát érintő hagyatéki eljárásban,
c) belföldön kiállított okirat megsemmisítésére irányuló eljárásban,
d) jogoknak, tényeknek és adatoknak belföldön vezetett közhiteles nyilvántartásba történő bejegyzését érintő
eljárásban,
e) belföldi végrehajtást érintő eljárásban. 89. § E törvény egyéb joghatósági szabályaira tekintet nélkül magyar bíróság joghatósága kizárt
a) olyan eljárásban, amelynek tárgya külföldön fekvő ingatlanon fennálló dologi jog vagy ilyen ingatlan bérlete,
haszonbérlete,
b) nem magyar állampolgár örökhagyó külföldi hagyatékát érintő hagyatéki eljárásban,
c) külföldön kiállított okirat vagy értékpapír megsemmisítésére irányuló eljárásban,
d) külföldi iparjogvédelmi jog megadásával, tartalmával és megszűnésével kapcsolatos eljárásban,
e) külföldi székhelyű jogi személy vagy jogi személyiség nélküli jogalany (e pont alkalmazásában
a  továbbiakban együtt: jogi személy) alapításával, megszűnésével kapcsolatos eljárásban, a  jogi személy
nyilvántartásba vételének alapjául szolgáló szerződés vagy létesítő okirat érvényességével kapcsolatos
eljárásban, illetve a jogi személy szervei által hozott határozatok felülvizsgálata iránti eljárásban,
f ) jogoknak, tényeknek és adatoknak külföldön vezetett közhiteles nyilvántartásba történő bejegyzését érintő
eljárásban,
g) külföldi végrehajtást érintő eljárásban. 90. § (1) Több alperes együttes perlése esetén magyar bíróság eljárhat valamennyi alperessel szemben, ha legalább
az  alperesek egyikének lakóhelye, illetve jogi személy vagy jogi személyiség nélküli jogalany székhelye vagy
központi ügyintézésének helye (e fejezetben alkalmazásában a  továbbiakban együtt: székhely) belföldön
van, feltéve, hogy a  keresetek között olyan szoros kapcsolat áll fenn, hogy az  elkülönített eljárásokban hozott,
egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése érdekében célszerű azokat együttesen tárgyalni és róluk együtt
határozni.
(2) A  főkötelezett és a  mellékkötelezett együttes perlése esetén a  mellékkötelezett lakóhelyére vagy székhelyére
tekintet nélkül eljárhat magyar bíróság, ha a főkötelezett lakóhelye vagy székhelye belföldön van.
(3) Ha magyar bíróság a kereset elbírálására joghatósággal rendelkezik, eljárhat a viszontkereset tekintetében is.
91. § A  magyar bíróság joghatóságát – az  e  törvényben megállapított kivételekkel – megalapozza az  is, ha az  alperes
anélkül, hogy kifogásolná a joghatóság hiányát, ellenkérelmet terjeszt elő (perbebocsátkozás).
36. Vagyonjogi ügyek 92. § Magyar bíróság eljárhat minden vagyonjogi ügyben, ha az alperes lakóhelye vagy székhelye belföldön van.
93. § Szerződéssel összefüggő jogvitában eljárhat magyar bíróság akkor is, ha a  vitatott kötelezettség teljesítési helye
belföldön van. E § alkalmazásában a vitatott kötelezettség teljesítési helye
a) az a hely, amelyet a felek a szerződésben teljesítési helyként kikötöttek, ennek hiányában
b) ingó dolog értékesítése esetén az a hely, ahova a szerződés alapján az adott dolgot szállították, vagy szállítani
kellett volna,
c) szolgáltatás nyújtása esetén az a hely, ahol a szerződés szerint a szolgáltatást nyújtották, vagy kellett volna
nyújtani, vagy
d) egyéb szerződések esetében az  a  hely, amelyet a  magyar jog a  vitatott követelés teljesítési helyeként
meghatároz. 94. § (1) Szerződésen kívüli kötelmekkel összefüggő jogvitában eljárhat magyar bíróság akkor is, ha a kötelmet keletkeztető
jogi tény belföldön valósult vagy valósulhat meg, vagy annak eredménye belföldön következett vagy következhet
be. E rendelkezést megfelelően alkalmazni kell a személyhez fűződő jogok megsértéséből eredő igényekre is.
(2) Bűncselekménnyel okozott kár megtérítése iránti, illetve a  büntetőeljárásban érvényesített polgári jogi igény
tekintetében magyar bíróság eljárhat, ha az eljárás alapjául szolgáló bűncselekmény magyar büntető joghatóság alá
tartozik.
(3) Kártérítési járadék megállapítása vagy felemelése iránti perben eljárhat magyar bíróság akkor is, ha a  jogosult
lakóhelye belföldön van.
95. § Magyar bíróság eljárhat olyan eljárásban, amelynek tárgya az  eljárás megindulásának időpontjában belföldön
található ingó dolgon fennálló dologi jog.
96. § Külföldi székhelyű vállalkozás elleni perben eljárhat magyar bíróság akkor is, ha a vállalkozás belföldön fiókteleppel
vagy képviselettel rendelkezik, és a  jogvita utóbbi tevékenységével kapcsolatos, ideértve azt az  esetet is, amikor
a szerződést belföldön, a külföldi székhelyű vállalkozás képviseletében kötötték.
97. § Vagyonjogi perben eljárhat magyar bíróság olyan alperes ellen is, aki belföldön lakóhellyel vagy székhellyel nem
rendelkezik, feltéve, hogy az alperesnek belföldön végrehajtás alá vonható vagyona van. Az alperes belföldön lévő
vagyonának tekintendő az  alperest megillető követelés is, ha a  követelés adósának lakóhelye belföldön található,
vagy a követelést belföldön fekvő dolog biztosítja.
98. § (1) Öröklési perben magyar bíróság eljárhat akkor is, ha az örökhagyó halálakor magyar állampolgár volt.
 (2) Hagyatéki eljárásban eljárhat magyar közjegyző, ha az  örökhagyó a  halálakor magyar állampolgár volt, vagy ha
a hagyaték belföldön található. 99. § (1) Joghatósági megállapodással a  felek a  felmerült, vagy – meghatározott jogviszonyból eredő – jövőbeli jogvitájuk
esetére vagyonjogi ügyekben kiköthetik valamely állam bíróságainak, vagy egy vagy több meghatározott
bíróságának joghatóságát.
(2) Semmis az a joghatósági megállapodás,
a) amellyel a felek külföldi bíróság joghatóságát kötik ki olyan ügyben, amelyben a magyar bíróság kizárólagos
joghatósággal rendelkezik, vagy
b) amellyel a felek magyar bíróság joghatóságát kötik ki olyan ügyben, amelyben a magyar bíróság joghatósága
kizárt.
 (3) Joghatósági megállapodást a felek köthetnek a) írásban,
b) szóban, írásbeli megerősítéssel,
c) a felek között korábban kialakított gyakorlatnak megfelelő formában, vagy
d) a  nemzetközi kereskedelemben olyan formában, amely megfelel azoknak a  kereskedelmi szokásoknak,
amelyeket a felek ismertek vagy ismerniük kellett, és amelyeket az ilyen típusú szerződést kötő felek a szóban
forgó üzletágban általánosan ismernek és rendszeresen figyelembe vesznek.
(4) A  joghatósági megállapodást írásban kötöttnek kell tekinteni akkor is, ha a  felek jognyilatkozatát tartósan rögzítő
eszközön történt üzenetváltás útján jött létre.
(5) A  joghatósági megállapodás létezésére és érvényességére – az  e  törvényben nem szabályozott kérdésekben –
a joghatósági megállapodásban kikötött bíróság vagy bíróságok államának joga alkalmazandó.
(6) Ha a felek a joghatósági megállapodást egy másik szerződés részeként kötötték meg, a joghatósági megállapodást
– annak létezése és érvényessége tekintetében – a  szerződés többi feltételétől független megállapodásnak kell
tekinteni.
(7) A  joghatósági megállapodással kikötött joghatóság – a  felek eltérő megállapodásának hiányában – kizárólagos.
Ha azonban a  felek külföldi bíróság joghatóságát kötötték ki, és e  bíróság joghatóságának hiányát állapítja meg,
a magyar bíróság az általános szabályok szerint megállapíthatja joghatóságát.
100. § (1) Magyar bíróság joghatósággal rendelkezik fizetésképtelenségi eljárás lefolytatására, ha az adós jogi személy létesítő
okirat szerinti székhelye belföldön van, vagy belföldön olyan működési hellyel (fióktelep vagy más telephely)
rendelkezik, ahol nem átmeneti jellegű tevékenységet folytat.
(2) Ha a  magyar bíróság a  fizetésképtelenségi eljárás lefolytatására joghatósággal rendelkezik, eljárhat
a fizetésképtelenségi eljárásból származó és azzal szorosan összefüggő keresetek tekintetében is.
(3) Fizetésképtelenségi eljárásban a 91. § és a 99. § nem alkalmazható.
37. Családjogi és személyállapoti ügyek 101. § (1) A  2201/2003/EK tanácsi rendelet 7.  cikkében meghatározott esetben magyar bíróság akkor rendelkezik
joghatósággal házassági ügyekben, ha a házastársak egyike magyar állampolgár.
(2) A  házasság létezésének vagy nemlétezésének megállapítása iránti eljárásra magyar bíróság joghatósággal
rendelkezik, ha az egyik fél magyar állampolgár vagy az alperes szokásos tartózkodási helye belföldön van.
102. § (1) A házastársak személyi és vagyoni viszonyait érintő eljárásra magyar bíróság joghatósággal rendelkezik, ha
a) az alperes házastárs szokásos tartózkodási helye belföldön van,
b) a  házastársak utolsó közös szokásos tartózkodási helye belföldön volt, feltéve, hogy az  egyik házastárs
szokásos tartózkodási helye a keresetindításkor továbbra is belföldön van, vagy
c) mindkét házastárs magyar állampolgár.
(2) Házassági vagyonjogi jogviszonyt érintő eljárásra magyar bíróság joghatósággal rendelkezik akkor is, ha az eljárás
tárgyát képező vagyontárgy belföldön található.
(3) Ha az  (1)  bekezdésben meghatározott jogviszony házassági köteléket érintő eljárás keretében kerül rendezésre,
magyar bíróság eljárhat akkor is, ha ezen eljárásra joghatósággal rendelkezik.
(4) Ha magyar bíróság joghatósággal rendelkezik az  öröklési jogviszonyt érintő eljárásra, joghatósága kiterjed
az örökléssel összefüggő házassági vagyonjogi jogkérdés elbírálására is.
103. § Bejegyzett élettársi kapcsolat létezésével, érvényességével, megszűnésével, továbbá joghatásaival összefüggő
eljárásra magyar bíróság akkor rendelkezik joghatósággal, ha
a) a kapcsolatot belföldön létesítették vagy
b) a bejegyzett élettársak legalább egyike magyar állampolgár.
104. § (1) Származás megállapítása iránti eljárásban magyar bíróság akkor rendelkezik joghatósággal, ha
a) a gyermek magyar állampolgár,
b) a gyermek szokásos tartózkodási helye belföldön van, vagy
c) az alperes, illetve több személy kötelező perben állása esetén legalább az egyik alperes szokásos tartózkodási
helye belföldön van.
 (2) Származás megállapítása iránti ügyekben a 91. § nem alkalmazható.
105. § (1) Örökbefogadás engedélyezése vagy felbontása iránti eljárásra magyar bíróság akkor rendelkezik joghatósággal, ha
a) az  örökbefogadni kívánt gyermek, illetve az  örökbefogadott gyermek magyar állampolgár vagy szokásos
tartózkodási helye belföldön van, vagy
b) az örökbefogadó, illetve házastársak általi örökbefogadás esetén azok legalább egyike magyar állampolgár
vagy szokásos tartózkodási helye belföldön van.
 (2) Örökbefogadási ügyekben a 91. § nem alkalmazható.
106. § (1) A  2201/2003/EK tanácsi rendelet 14.  cikkében meghatározott esetben magyar bíróság akkor rendelkezik
joghatósággal a  szülői felügyeletet, a  kapcsolattartást és a  gyámságot érintő eljárásra, ha a  gyermek magyar
állampolgár.
(2) A szülői felügyeletet, kapcsolattartást és gyámságot érintő ügyekben a 91. § nem alkalmazható.
107. § (1) Gondnoksággal kapcsolatos eljárásban magyar bíróság akkor rendelkezik joghatósággal, ha a  gondnokság alá
helyezendő, illetve a gondnokolt személy magyar állampolgár vagy szokásos tartózkodási helye belföldön van.
(2) Az (1) bekezdést megfelelően alkalmazni kell a más védelmi intézkedéssel kapcsolatos eljárásokra is.
 (3) A gondnoksággal és más védelmi intézkedésekkel kapcsolatos ügyekben a 91. § nem alkalmazható.
108. § (1) Magyar bíróság joghatósággal rendelkezik holtnak nyilvánítás vagy halál tényének megállapítása iránti eljárásra, ha
az eltűnt személy
a) utolsó ismert szokásos tartózkodási helye belföldön volt, vagy
b) magyar állampolgár volt, és holtnak nyilvánítását vagy halála tényének megállapítását belföldi jogi
érdek – így különösen az  eltűnt személy magyar állampolgárságú vagy belföldön lakóhellyel rendelkező
házastársával vagy bejegyzett élettársával fennálló házassága vagy bejegyzett élettársi kapcsolata, illetve
belföldön lévő vagyona jogi sorsának rendezése – teszi szükségessé.
(2) A holtnak nyilvánításra illetve halál tényének megállapítására irányuló ügyekben a 91. § nem alkalmazható.
XI. FEJEZET
KÜLFÖLDI HATÁROZATOK ELISMERÉSE ÉS VÉGREHAJTÁSA 38. Általános szabályok
109. § (1) Külföldi bíróság határozatát el kell ismerni, ha
a) az eljárt külföldi bíróság joghatósága e törvény alapján megalapozott volt,
b) a határozat azon állam joga szerint, amelyben azt meghozták, jogerőre emelkedett vagy azzal egyenértékű
joghatással bír, és
c) a (4) bekezdésben meghatározott megtagadási okok egyike sem áll fenn.
(2) Ha e törvény eltérően nem rendelkezik, az eljárt külföldi bíróság joghatóságát akkor kell az (1) bekezdés a) pontja
alkalmazásában megalapozottnak tekinteni, ha olyan joghatósági ok alapján járt el, amely e törvény alapján magyar
bíróság joghatóságát megalapozná.
(3) Személyállapoti és családjogi ügyekben hozott határozatok elismerésével összefüggésben az  eljárt külföldi
bíróság joghatósága megalapozottságának vizsgálata során figyelembe kell venni a  magyar állampolgár más
állampolgárságát is.
(4) Nem ismerhető el a külföldi határozat, ha
a) annak elismerése a magyar közrendbe ütközne,
b) az, akinek terhére a  határozatot hozták, az  eljárásban sem személyesen, sem meghatalmazott képviselője
útján azért nem vett részt, mivel az  idézést és a  keresetlevelet vagy az  eljárás megindításának alapjául
szolgáló egyéb iratot részére lakóhelyén vagy szokásos tartózkodási helyén nem kézbesítették olyan módon
és időben, hogy a védekezésre módjában állt volna felkészülni,
c) ugyanabból a  ténybeli alapból származó ugyanazon jog iránt azonos felek között magyar bíróság előtt
az eljárás a külföldi eljárás megindítását megelőzően megindult,
d) ugyanabból a  ténybeli alapból származó ugyanazon jog tárgyában magyar bíróság azonos felek között
korábban jogerős érdemi határozatot hozott, vagy
e) ugyanabból a  ténybeli alapból származó ugyanazon jog tárgyában a  határozatot hozó bíróság államától
eltérő külföldi állam bírósága azonos felek között korábban olyan jogerős érdemi határozatot hozott, amely
belföldön az elismerés feltételeinek megfelel.
110. § Külföldi bírósági vagy más hatósági eljárásban kötött egyezség a  határozatokra irányadó feltételek mellett
ismerhető el és hajtható végre belföldön.
111. § Ha a  külföldi határozat az  annak elismerésére és végrehajtására a  2.  § alapján alkalmazandó, Magyarország által
kötött nemzetközi megállapodás feltételeinek nem felel meg, akkor is elismerhető és végrehajtható, ha az e törvény
által megállapított feltételeknek megfelel. E  rendelkezés alkalmazása szempontjából a  viszonosságot az  adott
állammal fennállónak kell tekinteni.
112. § A  39–40. alcímben szabályozott jogviszonyok tárgyában hozott külföldi határozatok elismerésére az  elismerés
általános szabályait a 39–40. alcímben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
39. Vagyonjogi ügyekben hozott határozatok 113. § (1) Vagyonjogi ügyekben hozott határozatok elismerésének további feltétele, hogy Magyarország és a határozatot hozó
bíróság állama között viszonosság álljon fenn.
(2) Viszonosság fennállásának hiányában is elismerhető a határozat, ha
a) az ügyben a magyar bíróság joghatósága kizárt volt, vagy
b) az  ügyben eljárt külföldi bíróság joghatósága a  felek olyan megállapodásán alapult, amely a  magyar jog
rendelkezéseinek megfelelt. 114. § (1) A  fizetésképtelenségi eljárásban hozott határozatok elismerésének további feltétele, hogy Magyarország és
a határozatot hozó bíróság állama között viszonosság álljon fenn.
(2) A  külföldi fizetésképtelenségi főeljárás elismerése nem zárja ki, hogy magyar bíróság előtt másodlagos
fizetésképtelenségi eljárás induljon.
(3) A  külföldi fizetésképtelenségi főeljárást megindító határozat csak akkor rendelkezik belföldön az  eljárás
megindításának helye szerinti állam jogában meghatározott joghatásokkal, ha belföldön nem indul másodlagos
fizetésképtelenségi eljárás.
(4) A  külföldi fizetésképtelenségi főeljáráshoz kapcsolódó egyes joghatások elismerésére vonatkozóan jogszabály
további feltételeket és külön eljárási rendet állapíthat meg.
115. § Az örökléssel kapcsolatos eljárásokban az eljárt külföldi bíróság joghatóságát akkor kell megalapozottnak tekinteni,
ha az
a) az örökhagyó halála időpontjában fennállt szokásos tartózkodási helyén vagy
b) az örökhagyó állampolgárságán alapult.
40. Családjogi és személyállapoti ügyekben hozott határozatok 116. § (1) A  házasság létezésével, érvényességével és felbontásával összefüggő eljárásokban az  eljárt külföldi bíróság
joghatóságát akkor kell megalapozottnak tekinteni, ha az
a) az alperes házastárs szokásos tartózkodási helyén,
b) a házastársak utolsó közös szokásos tartózkodási helyén, vagy
c) a házastársak közös állampolgárságán alapult.
(2) A külföldi bíróságnak a bíróság államának joga szerint jogerős vagy azzal egyenértékű joghatással bíró, a házasság
létezésével, érvényességével vagy felbontásával összefüggő határozatát, ha az elismerést a magyar állampolgárságú
házastárs maga kéri, és a 109. § (4) bekezdésében meghatározott megtagadási okok egyike sem áll fenn, akkor is el
kell ismerni, ha a külföldi bíróság joghatósága e törvény szerint nem megalapozott.
(3) Az  (1)  bekezdés szerinti, illetve a  házastársak személyes viszonyaival összefüggő határozatok elismerése
megtagadásának – a 109. § (4) bekezdés c)–e) pontjában foglaltaktól eltérően – akkor van helye, ha
a) ugyanabból a ténybeli alapból származó ugyanazon jog iránt magyar bíróság előtt az eljárás a külföldi eljárás
megindítását megelőzően megindult,
b) ugyanabból a ténybeli alapból származó ugyanazon jog tárgyában magyar bíróság korábban jogerős érdemi
határozatot hozott, vagy
c) ugyanabból a  ténybeli alapból származó ugyanazon jog tárgyában a  határozatot hozó bíróság államától
eltérő külföldi állam bírósága korábban olyan jogerős érdemi határozatot hozott, amely belföldön
az elismerés feltételeinek megfelel.
117. § (1) A  bejegyzett élettársi kapcsolat létezésével, érvényességével és megszűnésével összefüggő eljárásokban az  eljárt
külföldi bíróság joghatóságát akkor kell megalapozottnak tekinteni, ha az
a) az alperes bejegyzett élettárs szokásos tartózkodási helyén,
b) a bejegyzett élettársak utolsó közös szokásos tartózkodási helyén,
c) a bejegyzett élettársak közös állampolgárságán, vagy
d) a bejegyzett élettársi kapcsolat létrejöttének helyén alapult.
(2) A  116.  § (2)–(3)  bekezdését a  bejegyzett élettársi kapcsolat létezésével, érvényességével és megszűnésével
összefüggő határozatokra megfelelően alkalmazni kell.
118. § A  szülői felügyelettel, kapcsolattartással és gyámsággal kapcsolatos eljárásokban az  eljárt külföldi bíróság
joghatóságát akkor kell megalapozottnak tekinteni, ha
a) az a gyermek szokásos tartózkodási helyén alapult, vagy
b) a  gyermek szüleinek házassági köteléke tárgyában eljárt bíróság hozta a  határozatot, feltéve, hogy
a házasságot érintő eljárásra joghatósága a 101. § alapján megalapozott volt.
119. § A  családjogi és a  bejegyzett élettársi kapcsolatból származó tartással kapcsolatos eljárásokban az  eljárt külföldi
bíróság joghatóságát akkor kell megalapozottnak tekinteni, ha az
a) az alperes szokásos tartózkodási helyén alapult,
b) a tartásra jogosult szokásos tartózkodási helyén alapult, vagy
c) személyi állapot, szülői felügyelet vagy gyámság tárgyában eljárt bíróság hozta a határozatot, feltéve, hogy
joghatósága a  személyi állapotot érintő eljárásra a  101.  §, illetve a  103.  § alapján, szülői felügyeletet vagy
gyámságot érintő eljárásra a 106. § alapján megalapozott volt, és a tartási követelés járulékos jellegű volt.
120. § (1) A  magyar állampolgár gyermek örökbefogadásával kapcsolatos eljárásban hozott határozat a  109.  §-ban
megállapított feltételeken túl csak akkor ismerhető el, ha az  örökbefogadást a  magyar gyámhatóság jóváhagyta.
Nincs szükség a  magyar gyámhatóság jóváhagyására annak a  többes állampolgárságú gyermeknek az  esetében,
akinek egyik állampolgársága magyar és a  szokásos tartózkodási helye a  határozat meghozatalakor a  másik
állampolgársága szerinti államban volt, feltéve, hogy az  örökbefogadást a  másik állampolgársága szerinti állam
bírósága már jóváhagyta.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, a külföldi bíróságnak a bíróság államának joga szerint jogerős vagy azzal egyenértékű
joghatással bíró határozatát, ha az  elismerést a  magyar jog szerint nagykorúvá vált magyar állampolgárságú
örökbefogadott maga kéri, és a  109.  § (4)  bekezdésében meghatározott megtagadási okok egyike sem áll fenn,
akkor is el kell ismerni, ha a  magyar gyámhatóság az  örökbefogadást nem hagyta jóvá vagy a  külföldi bíróság
joghatósága e törvény szerint nem megalapozott.
121. § A 109. § (4) bekezdés c)–e) pontja helyett a 116. § (3) bekezdés a)–c) pontja szerinti esetekben van helye
a) a származással,
b) az örökbefogadással,
c) a szülői felügyelettel, kapcsolattartással és gyámsággal,
d) a gondnoksággal és más védelmi intézkedésekkel,
e) a holtnak nyilvánítással és a halál tényének megállapításával, és
f ) a névviseléssel
kapcsolatos határozatok elismerése megtagadásának.
41. Eljárási rendelkezések 122. § (1) A  külföldi határozat elismerése külön eljárást nem igényel. Az  elismerhetőség kérdését jogszabály eltérő
rendelkezése hiányában az a bíróság vizsgálja, amelynek eljárásában az felmerül.
(2) Az  érdekelt külön eljárásban is kérheti a  bíróságtól annak megállapítását, hogy a  külföldi határozat belföldön
elismerhető. Az ilyen kérelem tárgyában a bíróság nemperes eljárásban határoz.
(3) Az eljárásra
a) az  ellenérdekű fél belföldi lakóhelye (székhelye), ennek hiányában szokásos tartózkodási helye szerinti
törvényszék székhelyén működő járásbíróság (Budapesten a  Budai Központi Kerületi Bíróság), külföldi
választottbírósági határozat esetén törvényszék (Budapesten a Fővárosi Törvényszék),
b) ennek hiányában a  kérelmező belföldi lakóhelye (székhelye), ennek hiányában szokásos tartózkodási helye
szerinti törvényszék székhelyén működő járásbíróság (Budapesten a Budai Központi Kerületi Bíróság), külföldi
választottbírósági határozat esetén törvényszék (Budapesten a Fővárosi Törvényszék), vagy
c) ha pedig a kérelmezőnek sincs belföldön lakóhelye (székhelye), szokásos tartózkodási helye, a Budai Központi
Kerületi Bíróság, külföldi választottbírósági határozat esetén a Fővárosi Törvényszék
rendelkezik hatáskörrel és kizárólagos illetékességgel.
 (4) Az  eljárásra – ideértve az  igénybe vehető jogorvoslatokat is – a  bírósági végrehajtásról szóló törvénynek
a végrehajtási tanúsítvány kiállítására vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni.
 (5) A  külföldi határozat érdemi felülvizsgálatának nincs helye. A  határozat belföldi elismeréséhez megkívánt, a  109.  §
(1) bekezdés a)–b) pontja, a 113. § (1) bekezdése, a 114. § (1) bekezdése és a 120. § (1) bekezdése szerinti feltételek
fennállását, továbbá a  109.  § (4)  bekezdés a)  pontja szerinti megtagadási ok hiányát hivatalból kell vizsgálni, míg
a 109. § (4) bekezdés b)–e) pontja szerinti megtagadási okok hiányát ellenkező bizonyításig vélelmezni kell.
(6) Ha a határozat elismerésére vonatkozó feltételek fennállnak, a bíróság az érdekelt kérelmére biztosítási intézkedést
rendel el a bírósági végrehajtásról szóló törvény szabályai szerint. A biztosítási intézkedés elrendelése a végrehajtási
tanúsítvány kiállításának nem akadálya.
123. § A bírósági végrehajtásról szóló törvénynek megfelelően végrehajthatóvá nyilvánított külföldi határozatot belföldön
az erre irányadó jogszabály rendelkezései szerint lehet végrehajtani.
XII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 42. Felhatalmazó rendelkezés 124. § Felhatalmazást kap a  miniszter, hogy a  nemzetközi jogsegélyre és a  külföldi határozatok elismerésére és
végrehajtására vonatkozó viszonosság fennállását rendeletben állapítsa meg.
43. Hatályba léptető rendelkezés 125. § E törvény 2018. január 1. napján lép hatályba.
44. Átmeneti rendelkezések 126. § (1) A 31–33. alcím rendelkezéseit a folyamatban lévő eljárásokra is alkalmazni kell.
 (2) A 38–40. alcím rendelkezéseit az e törvény hatálybalépése után hozott határozatokra kell alkalmazni.
 (3) A (2) bekezdéstől eltérően, a magyar állampolgár személyi állapotát és családjogi jogviszonyait érintő olyan külföldi
határozatot, amely a 109–111. § és a 116–121. § rendelkezéseinek megfelel, akkor is el kell ismerni, ha azt e törvény
hatálybalépése előtt hozták.
45. Európai uniós követelményekre utaló rendelkezések 127. § (1) E törvény 44. § (4) bekezdése a pénzügyi biztosítékokról szóló megállapodásokról szóló, 2002. június 6-i 2002/47/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkének való megfelelést szolgálja.
(2) E törvény
a) 81. §-a a polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel tekintetében történő, a tagállamok bíróságai
között együttműködéséről szóló, 2001. május 28-i 1206/2001/EK tanácsi rendeletnek,
b) 101.  § (1)  bekezdése és 106.  §-a a  házassági ügyekben és a  szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban
a  joghatóságról, valamint a  határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az  1347/2000/EK rendelet
hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendeletnek,
c) a  59.  §-a a  szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló („Róma II.”), 2007. július 11-i
864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek,
d) 77.  §-a a  tagállamokban a  polgári és kereskedelmi ügyekben a  bírósági és bíróságon kívüli iratok
kézbesítéséről („iratkézbesítés”) és az  1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló,
2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek,
e) 30.  §-a a  házasság felbontására és a  különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített
együttműködés végrehajtásáról szóló, 2010. december 20-i 1259/2010/EU tanácsi rendeletnek,
f ) 3. § c) pontja a polgári és kereskedelmi ügyekben a  joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és
végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek
a végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg. 46. Módosító rendelkezések
128. § (1) A  közjegyzőkről szóló 1991. évi XLI. törvény (a továbbiakban: Kjtv.) 136.  § (1)  bekezdése a  következő j)  ponttal
egészül ki:
(A közjegyző tanúsítványt állít ki)
„j) a külföldi eljárás céljára tett peren kívüli eskü vagy fogadalom tételéről.”
(2) A Kjtv. a következő 146/A. §-sal egészül ki:
„146/A.  § (1) A  közjegyző előtt külföldi eljárásban történő felhasználás céljára peren kívüli esküt vagy fogadalmat
(a továbbiakban e §-ban együtt: eskü) lehet tenni. Az esküvel a fél azt erősíti meg, hogy az eskü szövegét tartalmazó
okiratban (a továbbiakban: esküokmány) foglaltak a valóságnak vagy akaratának megfelelnek.
(2) A  közjegyző az  eskü tételét az  esküokmány esküt tartalmazó részének esküt tevő általi felolvasását vagy
az  esküokmányra vonatkozó eskü esküt tevő által történő szóbeli előadását követően az  esküokmányra vezetett
vagy ahhoz fűzött záradékkal tanúsítja. A záradék készítésére a 139. § rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
(3) Az  eskü tételét a  közjegyző úgy is tanúsíthatja, hogy az  eskü szövegét szó szerint jegyzőkönyvbe foglalja.
A jegyzőkönyvet az esküt tevőnek alá kell írnia. Az esküokmány a jegyzőkönyv mellékletét képezi.
(4) Az  eskü tételét tanúsító közjegyzői okiratban utalni kell arra, hogy az  eskü tételére külföldi eljárásban történő
felhasználás céljából került sor.”
129. § A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény 186. §-a a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) A végrehajtási tanúsítvány tárgyában határozatot hozó bíróság biztosítási intézkedést rendelhet el, ha a 208. §
alapján végrehajtási tanúsítvány kiállításának lenne helye.”
130. § A  munkaügyi ellenőrzésről szóló 1996. évi LXXV. törvény 10.  § f )  pontjában a  „Munka Törvénykönyve,
a  munkavédelemről szóló törvény és a  nemzetközi magánjogról szóló törvényerejű rendelet” szövegrész helyébe
a „munka törvénykönyve és a munkavédelemről szóló törvény” szöveg lép.
131. § A  polgári és kereskedelmi ügyekben külföldön történő bizonyításfelvételről szóló, Hágában, 1970. március 17.
napján kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 2004. évi CXVI. törvény 3. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„3. § Magyarország az Egyezményhez az alábbi fenntartásokat, illetőleg nyilatkozatokat teszi:
a) fenntartások az Egyezmény 33. Cikke alapján
– a 4. Cikk második bekezdéséhez:
Magyarország az Egyezmény 4. Cikke második bekezdésének alkalmazását kizárja.
– a 16. Cikkhez:
Magyarország az Egyezmény 16. Cikkének alkalmazását kizárja.
– a 18. Cikkhez:
A diplomáciai vagy konzuli képviselő által az  Egyezmény 15. Cikke, illetőleg a  megbízott által az  Egyezmény 17.
Cikke alapján történő bizonyításfelvételhez a  magyar hatóságok nem nyújtanak támogatást kényszerítő eszközök
alkalmazása útján.
b) nyilatkozatok az Egyezményhez
– a 2. Cikkhez:
Magyarországon az Egyezmény 2. Cikke szerinti Központi Hatóság feladatait az igazságügyért felelős miniszter által
vezetett minisztérium látja el.
– a 8. Cikkhez:
A megkereső bíróság tagjai a  magyar Központi Hatóság előzetes hozzájárulásával jelen lehetnek a  megkeresett
bíróság által foganatosított bizonyításfelvételi cselekménynél.
– a 15. Cikkhez:
Az Egyezmény 15. Cikke alapján más Szerződő Állam diplomáciai vagy konzuli képviselője Magyarország területén
a  magyar hatóságok előzetes hozzájárulása nélkül foganatosíthat bizonyítási cselekményt az  általa képviselt
Szerződő Államban folyamatban lévő eljárás céljára, feltéve, hogy az olyan személyt érint, aki kizárólag a diplomáciai
vagy konzuli képviselő küldő Államának polgára. A  bizonyítási cselekmény kényszer, illetőleg hátrányos
jogkövetkezmény alkalmazásával vagy kilátásba helyezésével nem járhat.
– a 17. Cikkhez:
Az Egyezmény 17. Cikkének második bekezdése szerinti engedélyt Magyarországon a  Központi Hatóság jogosult
megadni.
– a 23. Cikkhez:
A magyar hatóságok nem teljesítenek olyan megkereséseket, amelyeket „pre-trial discovery of documents” néven
ismert eljárás tárgyában terjesztettek elő, kivéve, ha a jogsegélykérelem pontosan megjelöli azon okiratot, amelyet
birtokosának rendelkezésre kell bocsátania, és ez az okirat az eljárás céljával közvetlen kapcsolatban áll.”
132. § A polgári és kereskedelmi ügyekben keletkezett bírósági és bíróságon kívüli iratok külföldön történő kézbesítéséről
szóló, Hágában, 1965. november 15. napján kelt Egyezmény kihirdetéséről és a nemzetközi kézbesítést szabályozó
egyes törvények módosításáról szóló 2005. évi XXXVI. törvény 3. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„3. § Magyarország az Egyezményhez az alábbi nyilatkozatokat, illetőleg fenntartásokat teszi:
– a 2. cikkhez:
Magyarországon az Egyezmény 2. cikke szerinti Központi Hatóság feladatait az igazságügyért felelős miniszter által
vezetett minisztérium látja el.
– az 5. cikk harmadik bekezdéséhez:
Az Egyezmény 5.  cikkének első bekezdésében meghatározott kézbesítési módok alkalmazására Magyarországon
csak akkor kerülhet sor, ha a kézbesítendő iratot ellátták hiteles vagy a megkereső állam joga által bírósági eljárás
céljára alkalmasnak tekintett magyar nyelvű fordítással.
– a 6. cikkhez:
Az Egyezmény 6. cikkében meghatározott tanúsítványt Magyarországon a Központi Hatóság állítja ki.
– a 8. cikkhez:
Magyarország ellenzi azt, hogy a  külföldi államok diplomáciai vagy konzuli képviselői közvetlenül kézbesítsenek
iratokat Magyarország területén, kivéve, ha a  címzett a  diplomáciai vagy konzuli képviselő küldő államának
állampolgára.
– a 9. cikkhez:
Az Egyezmény 9.  cikke értelmében konzuli úton továbbított kézbesítendő iratokat Magyarországon a  Központi
Hatóság fogadja.
– a 10. cikkhez:
Magyarország az Egyezmény 10. cikkében meghatározott kézbesítési módok alkalmazását ellenzi a területén.
– a 15. cikkhez:
Magyarország kinyilvánítja, hogy a  magyar bíróságok eldönthetik a  jogvitát, amennyiben az  Egyezmény
15. cikkének második bekezdésében meghatározott valamennyi feltétel teljesült.
– a 16. cikkhez:
Magyarország kinyilvánítja, hogy az  Egyezmény 16.  cikkében meghatározott igazolási kérelem előterjesztésének
nincs helye, amennyiben azt a határozat keltétől számított egy éven túl nyújtják be.”
133. § A  Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2010. évi
CLIII. törvény 5. számú melléklete 2. pont a) alpontjában a „nemzetközi magánjogról szóló 1979. évi 13. törvényerejű
rendelet (a továbbiakban: Nmtvr.) vagy az  Nmtvr. 2.  §-ában említett nemzetközi szerződés” szövegrész helyébe
a „nemzetközi magánjogi szabályok” szöveg lép.
47. Hatályon kívül helyező rendelkezések 134. § Hatályát veszti
a) a nemzetközi magánjogról szóló 1979. évi 13. törvényerejű rendelet, valamint
b) a polgári és kereskedelmi ügyekben külföldön történő bizonyításfelvételről szóló, Hágában, 1970. március 17.
napján kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 2004. évi CXVI. törvény 4. §-a.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
40/2007. (VI. 18.) ME határozata az Országos Tudományos Kutatási Alapprogramok Bizottsága tagjainak megbízatása megszűnéséről.
Az Országos Tudományos Kutatási Alapprogramokról
szóló 1997. évi CXXXVI. törvény 2. § (4) bekezdése alapján megállapítom, hogy
dr. Lőrincz Lajos egyetemi tanár, az MTA r. tagja és
dr. Zsengellér József, a Pápai Református Teológiai
Akadémia rektorhelyettese, tanszékvezető egyetemi tanár az Országos Tudományos Kutatási Alapprogramok Bizottsága tagjainak e megbízatása – a határozott idő eltelte,
illetve lemondása miatt –
megszűnt. Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
83/2019. (II. 28.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére  –
dr. Cséfalvay Zoltán rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem
Magyarország Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet mellett működő párizsi Állandó Képviseletének,
valamint Magyarország Állandó UNESCO Képviseletének a vezetésére kapott megbízása alól.
Budapest, 2018. november 21. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
29/2011. (II. 11.) KE határozata kitüntetés viselésének engedélyezéséről.
A külügyminiszter előterjesztésére a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján engedélyezem Luíz Inacio Lula da Silva, a Brazil Köztársaság elnöke
által dr. Pólyi Csaba nagykövet úr részére adományozott „Rio Branco Érdemrend Nagykeresztje” kitüntetés viselését.
Budapest, 2010. szeptember 27. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök