text:
116/2009. (XI. 20.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság folyamatban lévő ügyben alkalmazandó jogszabály alkot mány elle nességének megállapítására irányuló bírói kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Budapest Főváros XXIII. kerület Soroksár Önkormányzatának a helyi adókról
 szóló 38/2002. (XII. 20.) Ök. sz. rendelete 2003. január 1-jén hatályban volt 12. § (1) bekezdés első mondatának második
fordulata, második mondata, valamint (2) bekezdése alkot mány elle nes volt, ezért az alkot mány elle nes rendelkezések
a Fővárosi Bíróság előtt 25.K.32.742/2003. szám alatt folyamatban lévő perben nem alkalmazhatók.
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. A Fővárosi Bíróság előtt 25.K.32.742/2003. szám alatt folyamatban lévő ügy tárgya: Budapest Főváros XXIII. kerület
Soroksár Önkormányzata (a továb biak ban: Önkormányzat) jegyzője mint elsőfokú adóhatóság a részben beépített
felperesi ingatlanra telekadót vetett ki, amely határozatot Budapest Főváros Közigazgatási Hivatalának Hatósági
Főosztálya 05–463/1/2003. számú határozatával helybenhagyott. Ezt a határozatot a felperes a Fővárosi Bíróságon
támadta meg annak törvényellenességére hivatkozással. A Fővárosi Bíróság a folyamatban lévő ügyben eljárása
felfüggesztése mellett az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továb biak ban: Abtv.) 38. §-a alapján az
Alkotmánybírósághoz fordult Budapest Főváros XXIII. kerület Soroksár Önkormányzatának a helyi adókról szóló
38/2002. (XII. 20.) Ök. sz. rendelete (a továb biak ban: Ör.) 12. §-a alkot mány elle nességének megállapítása és
megsemmisítése, valamint a folyamatban lévő ügyben való alkalmazás tilalmának kimondása iránt. Az Ör. 12. §-a
a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (a továb biak ban: Htv.) 11. § (2) bekezdésének – 1991. január 1-je és 2004.
december 31-e között hatályban volt szövege szerinti – felhatalmazása alapján azt állapította meg, hogy mekkora az
ingatlan területének a telekadó alól mentes, az épület rendeltetésszerű használatához szükséges, helyben szokásos
mértéke. Az Ör.-nek az adóhatósági határozat meghozatalakor hatályos 12. §-a szerint az M jelű övezetben a tényleges
teleknagyság 25%-a az a mérték, amely a Htv. 11. § (2) bekezdése alapján telekadó alól mentes része az ingatlannak.
A kezdeményező bíró álláspontja szerint az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés d) pontját és 44/A. § (2) bekezdését sérti az
Ör. támadott rendelkezése, mert az ellentétes a Htv. 19. § c) pontjával és 11. § (2) bekezdésével, mivel olyan telekre is
kivethetővé teszi a telekadót, amely a beépíthetőség legmagasabb mértékéig be van építve. A felperesivel
megegyező bírói álláspont szerint az adott ingatlanra vonatkozó beépíthetőség maximális mértéke egyben azt is
megállapítja, hogy a telek be nem építhető része az ingatlan rendeltetésszerű használatához elengedhetetlenül
szükséges – így a telekadó alól a jogviszony keletkezése idején hatályos szabályok szerint mentes kell legyen.
2. Az Alkotmánybíróság észlelte, hogy mind az Ör. 12. §-a, mind pedig a Htv. 11. § (2) bekezdése az alapul fekvő
jogviszony keletkezését köve tően megváltozott. A Htv. 11. § (2) bekezdésének jelenleg hatályos szövege immár nem
hatalmazza fel az önkormányzatokat, hogy a telekadó alóli mentesség megállapításához szükséges, a rendeltetésszerű
használatra szolgáló, illetve a helyben szokásos mértéket meghatározzák, hanem maga meghatározza a telekadó alól
mentes terület nagyságát. Az Ör. 12. §-a a megváltozott Htv.-nek meg fele lően újraszabályozta a telekadó alól mentes
telekrész mértékét.
Az Alkotmánybíróság hatáskörébe főszabályként csak hatályos jogszabályok alkot mány elle nességének utólagos
vizsgálata tartozik. Hatályon kívül helyezett, ille tő leg módosított jogszabályi rendelkezés alkotmányosságának
vizsgálatára az Alkotmánybíróság hatásköre csak akkor terjed ki, ha annak alkalmazhatósága az eldöntendő kérdés.
(335/B/1990. AB végzés, ABH 1990, 261.) A konkrét normakontroll két esetében, az Abtv. 38. § (1) bekezdése alapján
benyújtott bírói kezdeményezés és 48. §-a alapján előterjesztett alkotmányjogi panasz alapján – mivel ilyenkor az
alkalmazási tilalom kimondására van lehetőség – az Alkotmánybíróság már nem hatályos rendelkezés
alkot mány elle nességét is vizsgálja. Mivel jelen ügy bírói kezdeményezésre folyik, az Alkotmánybíróság a vizsgálatot
a folyamatban lévő ügyben alkalmazott, már hatályon kívül helyezett jogszabályi rendelkezés tekintetében lefolytatta.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„44/A. § (1) A helyi képviselőtestület:
d) törvény keretei között megállapítja a helyi adók fajtáit és mértékét,”
„44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb
szintű jogszabállyal.”
2. A Htv.-nek a jogviszony keletkezése (2003. január 1.) idején hatályos irányadó rendelkezései:
„Építményadó
...
11. § (1) Adóköteles az önkormányzat ille té kességi területén lévő építmények közül a lakás és a nem lakás céljára
szolgáló épület, épületrész (a továb biak ban együtt: építmény).
(2) Az építményadó alkalmazásában az építményhez tartozik az építmény rendeltetésszerű használatához szükséges
– a település rendezési tervében előírt, vagy ennek hiányában a helyben szokásos mértéket meg nem haladó –
földrészlet. A helyben szokásos földrészlet mértékét az önkormányzat állapítja meg.”
„Telekadó
17. § Adóköteles az önkormányzat ille té kességi területén lévő beépítetlen belterületi földrészlet (a továb biak ban:
telek).”
„Az adómentesség
19. § Mentes az adó alól:
a) az építési tilalom alatt álló telek a tilalom ideje alatt,
b) a helyi és helyközi menetrend szerinti tömegközlekedést lebonyolító adóalany, az e célra használt telek után,
c) a teleknek a 11. § (2) bekezdésében meghatározott része,
d) a 13. § d)–f) pontjában meghatározott építményekhez tartozó teleknek az a része, amely a helyi rendezési tervben
előírtnál nagyobb, vagy annak hiányában a helyben szokásos mértéket meghaladja,
e) az épülethez, az épületnek nem minősülő építményhez, nyomvonal jellegű létesítményekhez tartozó
– jogszabályban vagy hatósági elő írásban megállapított – védő (biztonsági) terület;
f) az erdő művelési ágban nyilvántartott telek.”
3. Az Ör.-nek a jogviszony keletkezése (2003. január 1.) idején hatályos támadott rendelkezései:
„TELEKADÓ
Az adókötelezettség
12. § (1) Adóköteles az önkormányzat ille té kességi területén lévő beépítetlen belterületi földrészlet (továb biak ban:
telek), továbbá a beépített belterületi földrészletnek a (2) bekezdésben meghatározott mértéken felüli része.
Beépített belterületi földrészlet esetében az adó alapját úgy kell meghatározni, hogy a telek nagyságából le kell vonni
az építmény négyzetméterben meghatározott alapterületét, ezt köve tően a (2) bekezdésnek meghatározott
földrészletet.
(2) Az 1990. évi C. tv. 11. § (2) bekezdésében említett helyben szokásos mértéket a Képviselő-testület a Budapesti
Városrendezési és Építési Keretszabályzat (BKVSZ) keretövezeti besorolásainak alapulvételével az alábbiak szerint
határozza meg:
...
„M keretövezet: a tényleges teleknagyság 25%-a,”
...”
III. A bírói kezdeményezés megalapozott.
1. A kezdeményező bíró azzal indokolta az alkotmánysértést, hogy az Ör. „vonatkozó rendelkezése mindkét hivatkozott
alkotmányi rendelkezést sérti, mivel ellentétes a Htv. 19. § c) és 11. § (2) bekezdésével”. Álláspontja szerint ugyanazt
a telket kétszeresen adóztatják, ha építmény és telekadót is kivetnek rá. Továbbá a Htv. 17. §-át is sérti a megengedett
maximális mértékben beépített telek telekadó alá vonása, mivel a „telekadó alapját eleve csupán a beépítetlen
belterületi földrészlet képezheti. Márpedig nyilván valóan nem tekinthető ilyen beépítetlen földrészletnek azon telek,
vagy telekhányad, melynek beépítettsége tovább nem növelhető.”
Az Alkotmánybíróság 49/2000. (XII. 18.) AB határozatában egy olyan önkormányzati rendelet alkotmányosságát
vizsgálta, amely tartalmában hasonló a jelenleg vizsgált rendelkezéshez. „Az Ör. 9. §-a a telekadó alóli mentesség
eseteit szabályozza. A kifogásolt (1) bekezdés szerint mentesül a telekadó alól az építményhez tartozó teleknek az
a része, amely a 400 m2-t nem haladja meg, illetve a helyben szokásos teleknagyságot (1200 m2) meghaladó rész.
E rendelkezés első fordulata ellentétes a Htv. 17. §-ával, amely szerint a telekadó tárgya az önkormányzat ille té kességi
területén lévő beépítetlen belterületi földrészlet. A beépített belterületi telkek után tehát telekadó kivetésére nincs
lehetőség.” (ABH 2000, 491, 494.)
Az Alkotmánybíróság értelmezése és erre alapított gyakorlata szerint alkot mány elle nes az, ha a Htv. 17. §-ának
rendelkezésével ellentétesen olyan telekre is kivet az önkormányzat telekadót, amely egyébként – tekintettel az azon
álló építményre – beépített. Ezért az Alkotmánybíróság – a szoros tárgyi összefüggésre tekintettel vizsgálatát
kiterjesztette az adókötelezettséget megállapító Ör. – a jogviszony keletkezése idején hatályos – 12. § (1) bekezdésére
is [41/1991. (VII. 3.) AB határozat, ABH 1991, 193, 194.].
2. Az Alkotmánybíróság a vizsgált Ör.-t a konkrét ügyben alkalmazandó akkor hatályos Hatv. rendelkezései tükrében
vizsgálta. Az Ör. 12. § (1) bekezdésének első fordulata, amely szerint adóköteles az önkormányzat ille té kességi
területén lévő beépítetlen belterületi földrészlet (továb biak ban: telek), összhangban áll a Htv. 17. §-ával, mivel
a beépítetlen belterületi földrészletre telekadó vethető ki.
Az Ör. 12. § (1) bekezdés első mondatának második fordulata – „(adóköteles) továbbá a beépített belterületi
földrészletnek a (2) bekezdésben meghatározott mértéken felüli része.” – azonban a fentebb idézett
alkotmánybírósági gyakorlat szerint ellentétes a Htv. 17. §-ával, így az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésével, mert
beépített telekre is kiveti a telekadót. Mivel az Ör. 12. § (1) bekezdésének második fordulata – amely a beépített telekre
az adókötelezettséget megállapítja – alkot mány elle nes, osztja jogi sorsát ugyanazon bekezdés második mondata és
a (2) bekezdés is, amely rendelkezések a beépített telekre eső telekadó mértékét határozzák meg. Mindezek miatt az
Alkotmánybíróság az Ör. 12. § (1) bekezdésének második fordulatának és második mondatának, valamint
(2) bekezdésének alkot mány elle nességét megállapította.
Az Alkotmánybíróság a kezdeményező bíró által felhozott egyik érv alapján megállapította a támadott jogszabályok
alkot mány elle nességét, ezért állandó gyakorlatának meg fele lően [64/1991. (XII. 17.) AB határozat, ABH 1991, 297, 307.;
30/2000. (X. 11.) AB határozat, ABH 2000, 202, 209.] nem vizsgálta azokat az indítványi elemeket, amelyek az Ör.
kifogásolt rendelkezésének a megsemmisítését más alkotmányos összefüggésekre, illetve tartalmi indokokra
alapozva kérték.
3. Az Abtv. 43. § (1) bekezdése értelmében az alkot mány elle nes jogszabályt az Alkotmánybíróság erről szóló
határozatának a hivatalos lapban való közzététele napjától nem lehet alkalmazni, a 43. § (4) bekezdése szerint azonban
az Alkotmánybíróság a támadott jogszabály konkrét ügyben történő alkalmazhatóságáról a 43. § (1) bekezdésében
meghatározottól eltérően rendelkezhet, ha ezt a jogbiztonság vagy az eljárást kezdeményező különösen fontos
érdeke indokolja. Az Alkotmánybíróság az alkot mány elle nesnek bizonyult rendelkezéseket – azok hatályon kívül
helyezésére való tekintettel – nem semmisíthette meg, azonban az alkalmazási tilalomról rendelkezett. Az
alkot mány elle nes rendelkezések konkrét ügyben való alkalmazási tilalmának kimondását az eljárás
kezdeményezőjének, azaz a konkrét ügy felperesének különösen fontos érdeke indokolja, mivel alkot mány elle nes
rendelkezés alapján esne adókötelezettség alá, ezért az Alkotmánybíróság az alkot mány elle nes rendelkezésnek
a Fővárosi Bíróság előtt 25.K.32.742/2003. szám alatt folyamatban lévő perben való alkalmazása tilalmát elrendelte.
A határozat Magyar Közlönyben való közzétételére az alkalmazási tilalom kimondása miatt került sor.
Budapest, 2009. november 16. Dr. Holló András s. k., Dr. Kovács Péter s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
89/2009. (XI. 13.) HM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2006. évi LVII. törvény
32. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a felesleges ingó vagyon vagyonkezelési és -hasznosítási tevékenység
leghatékonyabb módon történő végrehajtása érdekében az alábbi utasítást adom ki:
1. § Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen
alárendeltségébe tartozó szervezetekre, a miniszter közvetlen és fenntartói irányítása alá tartozó szervezetekre, a
miniszter felügyelete alá tartozó szervezetre, valamint a feladattal érintett katonai szervezetekre terjed ki.
2. § (1) A magyar állam tulajdonában, a HM vagyonkezelésében lévő, feleslegesnek minősített ingó vagyon vagyonkezelési és
-hasznosítási tevékenység leghatékonyabb módon történő végrehajtása érdekében miniszteri biztossá nevezem ki
dr. Gömbös Jánost, a HM Miniszteri Kabinet politikai főtanácsadóját (a továbbiakban: miniszteri biztos).
(2) A miniszteri biztos e tevékenységét hat hónap időtartamra, 2009. október 21-ével kezdődően látja el.
3. § A miniszteri biztos feladatait a magyar állam tulajdonában, a Honvédelmi Minisztérium vagyonkezelésében lévő ingó
vagyon feleslegesnek minősítésének, vagyonkezelésének és -hasznosításának szabályairól, valamint a miniszteri
biztos feladat- és hatásköréről szóló 98/2005. (HK 21.) HM utasításban meghatározottak szerint látja el.
4. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba, és 2010. április 22-én hatályát veszti.
Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
2015. CCXI. törvény a kéményseprő-ipari tevékenységről.
Az Országgyűlés a  kéményseprő-ipari tevékenység hosszú távú, zavartalan ellátásának biztosítása, az  emberi élet védelme,
a  vagyonbiztonság, a  természeti és épített környezet levegőtisztaságának védelme, a  klímavédelem, az  energiahatékonyság,
valamint a károsanyag-kibocsátás csökkentése érdekében a kéményseprő-ipari tevékenység feltételeinek megteremtése céljából
a következő törvényt alkotja:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E törvény alkalmazásában
 1. égéstermék: tüzelőanyagok elégetésekor keletkező termék, amely lehet gáznemű, folyékony, szilárd vagy ezek
keveréke;
 2. égéstermék-elvezető: az épített kémény, az épített vagy szerelt, héjból vagy héjakból álló szerkezet, amely egy
vagy több járatot képez, és a tüzelőberendezésben keletkezett égésterméket a tüzelőberendezés égéstermék
kiléptetésre szolgáló kivezetésétől a szabadba vezetheti;
A törvényt az Országgyűlés a 2015. december 1-i ülésnapján fogadta el.
3. gazdálkodó szervezet: a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti gazdálkodó szervezet, az állam, a helyi
önkormányzat és a költségvetési szerv kivételével;
4. használatban lévő égéstermék-elvezető: olyan égéstermék-elvezető, amelyre tüzelőberendezés csatlakozik;
 5. használaton kívüli égéstermék-elvezető: olyan égéstermék-elvezető, amelynek összes nyílását befalazták
vagy nem éghető anyaggal tömören, vagy egyéb nem oldható szerelési technológiával (kötéssel) lezárták,
valamint a  lezárás megfelelőségét a  kéményseprő-ipari szerv vagy a  kéményseprő-ipari szolgáltató által
kiállított dokumentum igazolja;
6. időlegesen használt ingatlan: olyan ingatlan, amelyen lakóhelyet vagy tartózkodási helyet nem létesítettek,
szálláshely szolgáltatási tevékenységet nem folytatnak, és az  ingatlanban életvitelszerűen nem tartózkodik
senki, és amelynek időlegesen használt jellegét a  kéményseprő-ipari szervnek az  ingatlan tulajdonosa
jogszabályban meghatározottak szerint bejelentette;
7. ingatlan használója: az  ingatlant ténylegesen használó személy, ennek hiányában vagy ha a  használó
személye nem állapítható meg, az ingatlan tulajdonosa;
8. kéményseprő-ipari szolgáltató: az a gazdálkodó szervezet, amelynek a gazdálkodó szervezet-típusra irányadó
hivatalos nyilvántartásban bejegyzett tevékenységei között a  kéményseprő-ipari tevékenység szerepel, és
amelyet a tűzvédelmi hatóság a 7. § (4) bekezdése szerinti nyilvántartásába felvett;
9. légtér-összeköttetés: két vagy több helyiség légterét akkor kell összeköttetésben lévőnek tekinteni, ha
közöttük nyílás van és azon nincs fokozott légzárású, automatikusan záródó nyílászáró;
10. nyitott égésterű tüzelőberendezés: olyan tüzelőberendezés, amely az  égési levegőt a  telepítés helyiségéből
nyeri, és az égésterméke az égéstermék-elvezetőn keresztül a szabadba kerül kivezetésre;
11. önálló rendeltetési egység: meghatározott rendeltetés céljára önmagában alkalmas helyiség vagy
helyiségcsoport, amelynek a szabadból vagy az épületen belüli közös közlekedőből nyíló önálló bejárata van;
12. összekötő elem: az égéstermék-elvezető szakasza, amely a tüzelőberendezést a bekötőnyílással összeköti;
13. sormunka: külön megrendelés nélkül, előzetes értesítést követően, rendszeres időközönként végzett
kéményseprő-ipari tevékenység;
14. tartalék (biztonsági) égéstermék-elvezető: olyan égéstermék-elvezető, amely a  tartalékfűtés célját szolgálja,
üzemképes állapotban van, de nincs rácsatlakoztatva tüzelőberendezés;
15. tüzelőberendezés: szilárd, cseppfolyós vagy légnemű energiatermelő anyaggal üzemelő berendezés,
amelyben a működés során égéstermék keletkezik. 2. A kéményseprő-ipari tevékenységre vonatkozó szabályok
2. § (1) A kéményseprő-ipari tevékenységet – a 10. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott kivétellel –
a) a Kormány által kijelölt szervezet (a továbbiakban: kéményseprő-ipari szerv) közfeladatként
aa) a  természetes személy tulajdonában lévő és gazdálkodó szervezet székhelyeként, telephelyeként,
fióktelepeként be nem jegyzett ingatlan esetében,
ab) a kizárólag az aa) alpont szerinti ingatlanokból álló társasház, lakásszövetkezeti lakóépület esetében,
amelyben az égéstermék-elvezető társasházi osztatlan közös tulajdonban van,
ac) az ab) alpont alá nem tartozó társasház, lakásszövetkezeti lakóépület esetében,
 valamint
b) a kéményseprő-ipari szolgáltató az a) pontban foglaltakon kívüli ingatlanok esetében
látja el.
(2) A kéményseprő-ipari tevékenység
a) sormunka keretében és
b) sormunka keretén kívül
ellátandó feladatokból áll.
(3) Nem tartozik a kéményseprő-ipari tevékenység körébe
a) az  épített cserépkályha, kandalló, kemence csak bontással oldható összekötő eleme vagy annak
bekötőnyílása,
b) a használaton kívüli égéstermék-elvezető, valamint
c) az az égéstermék-elvezető, amelynek elhelyezésére szolgáló épületrészt, épületet jogerős hatósági döntéssel
lezártak vagy életveszélyesnek nyilvánítottak, a döntés visszavonásáig. (4) Sormunka keretében
a) az égéstermék-elvezető ellenőrzését, szükség szerinti tisztítását;
b) az égéstermék-elvezető műszaki felülvizsgálatát;
c) a  tüzelőberendezés biztonságos működéséhez szükséges levegő utánpótlásának ellenőrzését, figyelembe
véve a levegő utánpótlást befolyásoló műszaki berendezések, beavatkozások hatását is;
d) az égéstermék paramétereinek ellenőrzését;
e) az összekötő elem ellenőrzését és szükség szerinti tisztítását;
f ) a gáztüzelő-berendezés műszaki-biztonsági felülvizsgálata jogszabály szerinti megtörténtének ellenőrzését;
valamint
g) a  szén-monoxid érzékelő berendezésre vonatkozó műszaki követelményekről szóló miniszteri rendeletnek
megfelelő szén-monoxid érzékelő berendezés felszerelésére és működtetésére vonatkozó kötelezettség
teljesítésének, valamint az érzékelő működőképességének ellenőrzését
kell elvégezni.
 (5) Sormunka keretén kívül megrendelésre kell elvégezni
a) az ingatlan használójának felróható okból elmaradt, sormunkában meghatározott feladatokat;
b) az időszakos ellenőrzések között esetileg felmerülő, sormunkában meghatározott feladatokat;
c) az égéstermék-elvezető járatában lerakódott, csak égetéssel eltávolítható szurokréteg kiégetését;
d) a  közvetlen homlokzati égéstermék-kivezetéssel rendelkező tüzelőberendezések égéstermék-elvezetőjének
ellenőrzését, tisztítását;
e) a  10 000 cm² feletti járat keresztmetszetű égéstermék-elvezető ellenőrzését, tisztítását, ha annak feltételei
adottak;
f ) az égéstermék-elvezetővel kapcsolatos műszaki vizsgálatokat;
g) a tervezett vagy a tervezéssel érintett égéstermék-elvezető műszaki megoldás megfelelőségével összefüggő
tervfelülvizsgálatot a benyújtott tervdokumentáció alapján.
 (6) A kéményseprő-ipari szerv a kéményseprő-ipari tevékenységet az  (1) bekezdés a) pont aa) és ab) alpontja szerinti
ingatlanok esetében az  előzetes írásbeli értesítése szerinti első és második időpontban térítésmentesen végzi.
Az (1) bekezdés a) pont ac) alpontja szerinti társasházban, lakásszövetkezeti lakóépületben lévő, nem természetes
személy tulajdonában álló vagy gazdálkodó szervezet székhelyeként, telephelyeként, fióktelepeként bejegyzett
ingatlanok esetében az  előzetes írásbeli értesítés szerinti első és második időpontban is költségtérítést kell
fizetni, amelynek mértéke az  elvégzett kéményseprő-ipari tevékenység költségének az  érintett ingatlanra jutó
arányának felel meg. A  kéményseprő-ipari szolgáltató az  (1)  bekezdés b)  pontja szerinti ingatlanok esetében
a kéményseprő-ipari tevékenységet megrendelésre, díjfizetés ellenében végzi.
(7) Az  (1)  bekezdés b)  pontja szerinti ingatlanok esetében a  kéményseprő-ipari tevékenységet az  ingatlan
használója a  (4)  bekezdés szerinti feladatok ellátása érdekében jogszabályban meghatározottak szerint köteles
a kéményseprő-ipari szolgáltatótól vagy a (11) bekezdés szerinti esetben a kéményseprő-ipari szervtől megrendelni.
(8) A  (4) és (5)  bekezdésben meghatározott feladatok elvégzésének eredményét tartalmazó dokumentum egy
példányát a  kéményseprő-ipari szerv, a  kéményseprő-ipari szolgáltató az  ingatlan tulajdonosának, annak
távollétében az ingatlan használójának, megrendelés esetén a megrendelőnek igazolt módon átadja.
(9) A  kéményseprő-ipari szerv, a  kéményseprő-ipari szolgáltató az  égéstermék-elvezetők és a  csatlakoztatott
tüzelőberendezések kéményseprő-ipari tevékenység elvégzéséhez szükséges műszaki adatairól (a  továbbiakban:
műszaki adat) címenként nyilvántartást vezet.
(10) A  kéményseprő-ipari szolgáltató a  kéményseprő-ipari tevékenység megkezdése előtt köteles a  tevékenység
folytatására irányuló szándékát a  székhelye szerint illetékes tűzvédelmi hatóságnak jogszabályban meghatározott
módon bejelenteni.
(11) A  kéményseprő-ipari szerv látja el a  kéményseprő-ipari tevékenységet megrendelés alapján költségtérítés
ellenében az (1) bekezdés b) pontja alá tartozó ingatlanok esetében is, ha a megyei ellátási területen nem működik
kéményseprő-ipari szolgáltató.
(12) A  társasházi és lakásszövetkezeti lakóépületben lévő ingatlanok (6)  bekezdés szerinti tulajdoni viszonyairól
a tárgyév január elsejei állapot szerint a kéményseprő-ipari szerv felhívására a társasház közös képviselője, valamint
a lakásszövetkezet elnöke nyilatkozik.
(13) A  (6)  bekezdés szerinti költségtérítés a  társasház, lakásszövetkezeti lakóépület fekvése szerinti települési
önkormányzat (a  fővárosban a  fővárosi kerület) bevétele, a  (11)  bekezdés szerinti költségtérítés, valamint
a  (16)  bekezdés szerinti kiszállási díj – kivéve a  10.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetet – az  államháztartás
központi alrendszerének bevétele. A  költségtérítés, valamint a  (16)  bekezdés szerinti kiszállási díj – kivéve a  10.  §
(1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetet – és az  azzal összefüggésben megállapított késedelmi kamat, valamint
a  behajtás egyéb költségei adók módjára behajtandó köztartozásnak minősülnek. A  költségtérítés, valamint
a  (16)  bekezdés szerinti kiszállási díj megfizetése tekintetében a  közös tulajdonban álló ingatlan esetén az  egy
háztartásban életvitelszerűen élő tulajdonosok, a  közös használatban álló ingatlan esetén a  használók, illetve
birtokosok felelőssége egyetemleges.
(14) A kéményseprő-ipari szerv a kéményseprő-ipari tevékenység elvégzéséről a társasház, lakásszövetkezeti lakóépület
fekvése szerinti települési önkormányzatot (a fővárosban a fővárosi kerületet) a feladatvégzést követő nyolc napon
belül értesíti a (6) bekezdés szerinti költségtérítés beszedése érdekében.
(15) A költségtérítés megfizetésének felszólítás ellenére történő elmaradása esetén a kéményseprő-ipari szerv az állami
adóhatóságnál, a települési önkormányzat az önkormányzati adóhatóságnál kezdeményezheti a költségtérítés adók
módjára történő behajtását.
(16) Az  (1)  bekezdés a)  pont aa) és ab)  alpontja szerinti ingatlanok esetében, ha a  sormunkára a  kéményseprő-ipari
szerv előzetes írásbeli értesítése szerinti harmadik időpontban kerül sor, az ingatlan használója a kéményseprő-ipari
közszolgáltatásról szóló 2012. évi XC. törvényben foglalt közszolgáltatásért a  helyi önkormányzat rendeletében
meghatározott, 2015. július 1-i állapot szerinti közszolgáltatási díj (a  továbbiakban: közszolgáltatási díj) harminc
százalékának megfelelő összegű kiszállási díjat fizet a kéményseprő-ipari szervnek.
3. § (1) A  kéményseprő-ipari szerv az  időszakos ellenőrzést és a  szükség szerinti tisztítást megrendelés nélkül, ütemezett
sormunka keretében látja el az  ingatlan használójának előzetes írásbeli értesítése alapján. Ha az  ingatlan
használójának a  jelzett időpont nem megfelelő, a  kéményseprő-ipari szerv írásban az  első időponttól számított
harminc napon belüli időszakra eső második időpontot jelöl meg, tájékoztatást nyújtva az  ingatlan használójának
felróható okból elmaradó, sormunkában meghatározott feladatok elvégzésével kapcsolatos ingatlanhasználói
kötelezettségekről és azok elmulasztásának jogkövetkezményeiről. Az  időszakos ellenőrzés második időpontban
történő meghiúsulása esetén a kéményseprő-ipari szerv és az ingatlan használója harmadik időpontban állapodnak
meg.
(2) Ha a kéményseprő-ipari szerv vagy a kéményseprő-ipari szolgáltató a tevékenysége során a szakterületét érintően
az élet és a vagyonbiztonság közvetlen veszélyeztetését észleli,
a) a  helyszínen írásban felszólítja az  ingatlan használóját a  tüzelőberendezés és az  égéstermék-elvezető
üzemeltetésének azonnali szüneteltetésére a szabálytalanság megszüntetéséig;
b) az  a)  pont szerinti felszólítás megküldésével haladéktalanul tájékoztatja – a  veszély jellegétől függően –
a hatáskörrel rendelkező hatóságot, szükség esetén a földgázelosztót.
 (3) A  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti hatóság, a  földgázelosztó a  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti tájékoztatás alapján
megtett intézkedéséről a kéményseprő-ipari szervet és a kéményseprő-ipari szolgáltatót értesíti.
 (4) A  kéményseprő-ipari szerv kéménytűz vagy szén-monoxid-szivárgás káreseményt követően térítésmentesen
24 órán belül jogszabályban meghatározott helyszíni műszaki vizsgálatot végez. Ennek meghiúsulása esetén
a  kéményseprő-ipar szerv a  helyszíni műszaki vizsgálatot az  ingatlan használójának bejelentése alapján előre
egyeztetett időpontban végzi el.
(5) A  (4)  bekezdés szerinti helyszíni műszaki vizsgálatot a  kéményseprő-ipari szolgáltató az  ingatlan használójának
megrendelésére, díjfizetés ellenében végzi.
(6) Az  égéstermék-elvezető jogszabályban meghatározott általános ellenőrzésénél gyakoribb – sormunka keretén
belüli – ellenőrzésének, tisztításának szükségessége és gyakorisága az  égéstermék-elvezető használati és műszaki
állapota alapján állapítható meg. Az égéstermék-elvezető használati és műszaki állapotát a kéményseprő-ipari szerv,
a kéményseprő-ipari szolgáltató méri fel és ennek eredményéről az ingatlan használóját és a tűzvédelmi hatóságot
értesíti.
4. § (1) Kéményseprő-ipari tevékenység ellátásában az a természetes személy vehet részt, aki büntetlen előéletű és nem áll
a kéményseprő-ipari szakterületen végezhető tevékenység folytatását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt.
(2) A  foglalkoztatási jogviszonyhoz szükséges hatósági erkölcsi bizonyítványt a  kéményseprő-ipari szerv vagy
a  kéményseprő-ipari szolgáltató részére a  természetes személy nyújtja be, vagy írásban felhatalmazza
a kéményseprő-ipari szervet vagy a kéményseprő-ipari szolgáltatót, hogy a  foglalkoztatási jogviszonya érdekében
a  bűnügyi nyilvántartási rendszerből adatot igényeljen. Az  adatigénylés kizárólag azon adatra irányulhat, hogy
kéményseprő-ipari tevékenység ellátásában részt vevő természetes személy büntetlen előéletű-e, valamint, hogy
a kéményseprő-ipari szakterületen végezhető tevékenység folytatását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt áll-e.
(3) A kéményseprő-ipari szerv és a kéményseprő-ipari szolgáltató a (2) bekezdés alapján megismert személyes adatokat
a természetes személy foglalkoztatásával összefüggésben a foglalkoztatás időtartama alatt kezelheti.
(4) A  kéményseprő-ipari szerv vagy a  kéményseprő-ipari szolgáltató alkalmazásában lévő természetes személy,
valamint az  ennek a  tulajdoni hányadtól, a  szavazati aránytól, a  megválasztási és visszahívási jogtól függetlenül
irányítása, ellenőrzése alatt álló gazdálkodó szervezet, továbbá a  kéményseprő-ipari szolgáltató nem vállalkozhat
a természetes személyt foglalkoztató kéményseprő-ipari szerv vagy kéményseprő-ipari szolgáltató ellátási területén
égéstermék-elvezető építésére, szerelésére, bélelésére, javítására, kémény¬technikai termékek forgalmazására vagy
más olyan munka elvégzésére, amely a kéményseprő-ipari szerv vagy a kéményseprő-ipari szolgáltató által feltárt
hiányosság, szabálytalanság megszüntetésére vagy ehhez kapcsolódó termék forgalmazására irányul.
3. Az ingatlan használójának kötelezettségei és jogai 5. § (1) Az  ingatlan használója köteles a  kéményseprő-ipari szerv vagy kéményseprő-ipari szolgáltató e  törvényben
meghatározott ellenőrzését, vizsgálatát lehetővé tenni, ha
a) olyan tüzelőberendezést üzemeltet, amely égéstermék-elvezetővel van felszerelve vagy ahhoz csatlakozik;
vagy
b) tartalék égéstermék-elvezetőt tart fenn. (2) Az ingatlan használója köteles
a) a kéményseprő-ipari szerv vagy a kéményseprő-ipari szolgáltató 2. § (4) és (5) bekezdésében meghatározott
feladatainak ellátását lehetővé tenni és az ehhez szükséges feltételeket biztosítani;
b) a  kéményseprő-ipari szervnek a  tevékenysége során megadni a  családi és utónevét, a  lakóhelyének,
tartózkodási és értesítési helyének címét (a továbbiakban: személyes adat), az ingatlan címadatait, valamint
a  gazdálkodó szervezet nevét, székhelyét, telephelyét, fióktelepét, képviselőjének nevét, cégjegyzékszámát
vagy egyéb nyilvántartási számát;
c) a kéményseprő-ipari szolgáltatónak a tevékenysége során az ingatlan címadatait megadni;
d) a  3.  § (2) és (4)  bekezdésében meghatározott esetben a  tüzelőberendezés és az  égéstermék-elvezető
üzemeltetését azonnal szüneteltetni;
e) a  3.  § (2)  bekezdésébe nem tartozó szabálytalanságot legkésőbb a  következő ellenőrzés időpontjáig
megszüntetni;
f ) az  időszakos ellenőrzés 3.  § (1)  bekezdésben meghatározott második időpontjától számított harminc
napon belül a  kéményseprő-ipari szerv tevékenységét – külön egyeztetést követően – igénybe venni, ha
a kéményseprő-ipari szerv a második időpontban sem tudta az időszakos ellenőrzést elvégezni;
g) a jogszabályi kötelezés alapján felszerelt szén-monoxid-érzékelő berendezés
ga) működőképességét biztosítani,
gb) tisztítását, karbantartását a  gyártó, annak meghatalmazott képviselője, az  importőr vagy
a forgalmazó által meghatározottak szerint elvégezni,
gc) kalibrálását a  gyártó, annak meghatalmazott képviselője, az  importőr vagy a  forgalmazó előírása
szerinti gyakorisággal, annak hiányában legalább ötévente elvégeztetni, valamint
gd) a  gyártó, annak meghatalmazott képviselője, az  importőr vagy a  forgalmazó által meghatározott
műszaki élettartam lejártát követően a szén-monoxid-érzékelő berendezést cserélni;
h) a  jogszabályi kötelezés alapján felszerelt szén-monoxid-érzékelő berendezés vonatkozó műszaki
követelményeknek való megfelelőségét igazoló dokumentumokat, a  szén-monoxid-érzékelő berendezés
leszereléséig és használaton kívül helyezéséig megőrizni, és a kéményseprő-ipari szerv, a kéményseprő-ipari
szolgáltató vagy a tűzvédelmi hatóság ellenőrzése során rendelkezésre bocsátani;
i) a 2. § (7) bekezdése alapján a kéményseprő-ipari szolgáltató tevékenységét igénybe venni;
j) a kéményseprő-ipari tevékenységért az e törvényben vagy külön jogszabályban meghatározott esetben díjat
és költségtérítést fizetni.
 (3) Az  ingatlan tulajdonosa köteles a  (2)  bekezdésben, valamint a  (4)–(6)  bekezdésben meghatározott feladatok
ellátásáról gondoskodni, ha az ingatlan használója ezt az előírt határidőben nem teszi meg.
 (4) A helyiség légterével légtér-összeköttetésben lévő helyen létesített nyitott égésterű tüzelőberendezés üzemeltetése
esetén
a) a bölcsődei, óvodai vagy iskolai ellátás nyújtására szolgáló;
b) a vendégéjszaka eltöltésére használt;
c) a személyes gondoskodás keretébe tartozó szakosított ellátást nyújtó bentlakásos intézmény céljára szolgáló;
d) a fekvőbeteg-gyógyintézeti ellátásra szolgáló;
e) a  zenés, táncos rendezvények működésének biztonságosabbá tételéről szóló kormányrendelet hatálya alá
tartozó
önálló rendeltetési egység használója a  tüzelőberendezés helyiségében a  jogszabályban meghatározott műszaki
követelményeknek megfelelő szén-monoxid-érzékelő berendezés felszerelésére köteles, ha a  tüzelőberendezés
közösségi térben vagy azzal légtér-összeköttetésben lévő helyiségben van.
(5) A helyiség légterével légtér-összeköttetésben lévő helyen létesített nyitott égésterű tüzelőberendezéssel felszerelt
új építésű épület akkor vehető használatba, ha a  tüzelőberendezés helyiségében jogszabályban meghatározott
műszaki követelményeknek megfelelő szén-monoxid-érzékelő berendezést helyeztek el.
(6) A  jogszabályi kötelezés alapján felszerelt szén-monoxid-érzékelő berendezésnek a  szén-monoxid érzékelő
berendezésre vonatkozó műszaki követelményekről szóló miniszteri rendeletnek való megfelelőségét
a  kéményseprő-ipari szerv, a  kéményseprő-ipari szolgáltató vagy a  tűzvédelmi hatóság ellenőrzése során
jogszabályban meghatározott módon kell igazolni.
(7) Ha a  szén-monoxid-érzékelő berendezés megfelelőségének a  (6)  bekezdés szerinti igazolása nem történik meg,
erről a  kéményseprő-ipari szerv, a  kéményseprő-ipari szolgáltató értesíti az  illetékes piacfelügyeleti hatóságot
a  szén-monoxid-érzékelő berendezés típusának, gyártójának, valamint a  szén-monoxid-érzékelő berendezés
forgalmazója adatainak megadásával.
(8) A nyitott égésterű tüzelőberendezés üzemeltetése során keletkező szén-monoxid érzékelésére szolgáló berendezés
műszaki előírásoknak való megfelelősége tekintetében a  hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve
piacfelügyeleti hatóságként jár el jogszabályban meghatározottak szerint.
(9) A  szén-monoxid-érzékelő berendezések piacfelügyeleti eljárásai alapján a  piacfelügyeleti hatóság nyilvántartja
a szén-monoxid-érzékelő berendezés
a) típusát, azonosító jelölését, kiviteli leírását, képét,
b) gyártójának nevét, címét,
c) a forgalmazójának nevét, címét,
d) vonatkozó műszaki követelményeknek való megfelelőségére vonatkozó információkat.
(10) A piacfelügyeleti hatóság a (9) bekezdés szerinti nyilvántartást honlapján közzéteszi.
 (11) Az  ingatlan használója vagy tulajdonosa a  kéményseprő-ipari szolgáltató kéményseprő-ipari tevékenységével
kapcsolatos panaszával – más hatósági eljárásokat megelőzően – köteles igazolható módon a  kéményseprő-ipari
szolgáltatóhoz fordulni.
(12) Az  ingatlan használója jogosult a  kéményseprő-ipari szervvel és a  kéményseprő-ipari szolgáltatóval elektronikus
úton kapcsolatot tartani.
4. A kéményseprő-ipari szerv és a kéményseprő-ipari szolgáltató adatkezelése
6. § (1) A  kéményseprő-ipari szerv a  kéményseprő-ipari tevékenység ellátása és a  költségtérítési kötelezettség
megállapítása érdekében, az ingatlan és az ingatlan tulajdonosának, használójának beazonosítása céljából jogosult
az 5. § (2) bekezdés b) pontjában meghatározott adatokat
a) az ingatlan használójától, tulajdonosától a helyszínen,
b) ingyenesen a személyiadat- és lakcímnyilvántartásból,
c) ingyenesen a céginformációs szolgálattól,
d) az ingatlan-nyilvántartásból, valamint
e) a társasház közös képviselőjétől, lakásszövetkezeti lakóépület esetében a lakásszövetkezet elnökétől
igényelni, továbbá kezelni.
(2) Az  (1)  bekezdés d)  pontja szerinti, az  ingatlan-nyilvántartásból történő adatigénylés a  tulajdonosi adatokkal
kiegészített földkönyvre és földkönyvi kivonatra, valamint a  tulajdoni lapról elektronikus dokumentumként
szolgáltatott hiteles vagy nem hiteles tulajdonilap-másolatra terjed ki.
(3) A  kéményseprő-ipari szerv és a  kéményseprő-ipari szolgáltató az  égéstermék-elvezetők és a  csatlakoztatott
tüzelőberendezések kéményseprő-ipari tevékenység elvégzéséhez szükséges műszaki adatairól vezetett
nyilvántartásban az  ingatlan használójától és tulajdonosától, a  tűzvédelmi hatóságtól, vezetékes gázzal üzemelő
tüzelőberendezések esetében a  földgázelosztótól vagy a  műszaki biztonsági hatósági feladatot ellátó szervtől,
valamint a tevékenysége ellátása során szerzett, a tevékenységéhez kapcsolódó műszaki adatokat kezeli.
(4) A  kéményseprő-ipari szerv, a  kéményseprő-ipari szolgáltató a  hatósági eljárás lefolytatásához szükséges, a  2.  §
(9) bekezdésben meghatározott műszaki adatokat, valamint az 5. § (2) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott
adatokat továbbítja
a) a tűzvédelmi hatóságnak;
b) a  3.  § (2)  bekezdés b)  pontjában foglaltaknak megfelelően – a  hatáskörébe tartozó esetben – a  műszaki
biztonsági hatósági feladatot ellátó szervnek is.
 (5) A  kéményseprő-ipari szerv és a  kéményseprő-ipari szolgáltató az  (1) és a  (3)  bekezdés, valamint az  5.  §
(2)  bekezdés c)  pontja szerinti adatokat a  kéményseprő-ipari tevékenységének megszűnéséig kezelheti, és azokat
– a kéményseprő-ipari tevékenységet tovább folytató szervezet részére történt átadást követően – törli.
(6) Az  adatszolgáltatást az  (1)  bekezdésben meghatározott személyek a  kéményseprő-ipari szerv, a  (3)  bekezdésben
meghatározott személyek a kéményseprő-ipari szerv és a kéményseprő-ipari szolgáltató részére kötelesek teljesíteni.
5. A kéményseprő-ipari tevékenységgel kapcsolatos tűzvédelmi hatósági feladatok
7. § (1) Kéményseprő-ipari szakkérdésekben a hatósági feladatokat a tűzvédelmi hatóság látja el.
 (2) A tűzvédelmi hatóság hatáskörébe tartozóan
a) eljár a  3.  § (2)  bekezdésében meghatározott, az  élet és a  vagyonbiztonság közvetlen veszélyeztetése
esetében;
b) eljár az  ingatlan tulajdonosával szemben az  e  törvényben és külön jogszabályban a  kéményseprő-ipari
tevékenységgel kapcsolatban meghatározott kötelezettség nem teljesítése esetén, és legfeljebb harmincezer
forint összegű bírságot szabhat ki;
c) eljár az ingatlan használója, tulajdonosa panaszának az 5. § (11) bekezdés szerinti eljárás utáni fennmaradása
esetén a panaszokról és a közérdekű bejelentésekről szóló törvény alapján;
d) a kéményseprő-ipari szolgáltató által kiállított, a 2. § (8) bekezdése szerinti, a kéményseprő-ipari tevékenység
elvégzésének eredményét tartalmazó dokumentum
da) kiadására vonatkozó vitás ügyekben eljár,
db) tartalmát kérelemre felülvizsgálja;
e) kérelemre felülvizsgálja és megváltoztathatja az  égéstermék-elvezető használati és műszaki állapota
kéményseprő-ipari szolgáltató általi, 3. § (6) bekezdése szerinti felmérésének tartalmát.
(3) A kéményseprő-ipari szolgáltató felügyeletét a tűzvédelmi hatóság látja el.
 (4) A  tűzvédelmi hatóság a  kéményseprő-ipari szolgáltatókról nyilvántartást vezet, amely a  szolgáltatási tevékenység
megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvényben meghatározott adatokon túl tartalmazza
a) a kéményseprő-ipari szolgáltató képviseletét ellátó természetes személy személyazonosító adatait,
b) a  kéményseprő-ipari szolgáltató vagy képviselője telefonszámát, elektronikus levélcímét, székhelyét és
telephelyét,
c) a kéményseprő-ipari tevékenység megkezdésének és befejezésének időpontját.
(5) A  (4)  bekezdés szerinti nyilvántartás – a  természetes személyazonosító adatok, valamint a  kéményseprő-ipari
szolgáltató és képviselője telefonszámának, elektronikus levélcímének kivételével – közhiteles hatósági
nyilvántartásnak minősül.
(6) A  (4)  bekezdés szerinti nyilvántartásba jogszabályban meghatározott szakmai, személyi, tárgyi és gazdasági
feltételeknek megfelelő azon kéményseprő-ipari szolgáltató vehető fel, amely a  szolgáltatási tevékenység
megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvényben meghatározott módon kérte
a  nyilvántartásba történő felvételét. A  (4)  bekezdés szerinti nyilvántartásba fel nem vett kéményseprő-ipari
szolgáltató kéményseprő-ipari tevékenységet nem végezhet.
(7) A tűzvédelmi hatóság
a) vizsgálja aa) a  kéményseprő-ipari szolgáltatónál a  kéményseprő-ipari tevékenység szakmai, személyi és tárgyi
feltételeinek fennállását,
ab) a kéményseprő-ipari szolgáltató tevékenységét,
b) eljár a kéményseprő-ipari tevékenységre vonatkozó szabályokat megszegő kéményseprő-ipari szolgáltatóval
szemben, amely során
ba) legfeljebb egymillió-ötszázezer forint összegű bírságot szabhat ki,
bb) a tevékenység végzésétől jogszabályban meghatározott esetekben és időtartamban eltiltja.
(8) A tűzvédelmi hatóság a hatósági eljárásban ellenőrizheti azt is, hogy a kéményseprő-ipari tevékenység ellátásában
a kéményseprő-ipari szolgáltatónál közreműködő természetes személy büntetlen előéletű-e és a kéményseprő-ipari
tevékenységgel kapcsolatos szakterületen végezhető tevékenység folytatását kizáró foglalkozástól eltiltás
hatálya alatt áll-e. A  hatósági eljárás céljából a  tűzvédelmi hatóság adatot igényelhet a  bűnügyi nyilvántartási
rendszerből. Az adatigénylés kizárólag azon adatra irányulhat, hogy a kéményseprő-ipari tevékenység ellátásában
a  kéményseprő-ipari szolgáltatónál személyesen közreműködő személy büntetlen előéletű-e, valamint, hogy
a  kéményseprő-ipari tevékenységgel kapcsolatos szakterületen végezhető tevékenység folytatását kizáró
foglalkozástól eltiltás hatálya alatt áll-e.
(9) A  tűzvédelmi hatóság a  (8)  bekezdés alapján megismert személyes adatokat a  hatósági eljárás időtartamára
kezelheti.
(10) A  (2)  bekezdés b)  pontja és a  (7)  bekezdés b)  pont ba)  alpontja szerinti bírság az  államháztartás központi
alrendszerének bevétele.
6. Felhatalmazó rendelkezések 8. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben határozza meg
a) a  kéményseprő-ipari tevékenységet ellátó kéményseprő-ipari szervet, valamint a  kéményseprő-ipari
szakkérdésben eljáró első és másodfokú tűzvédelmi hatóságot;
b) a  kéményseprő-ipari szerv, a  kéményseprő-ipari szolgáltató tevékenysége során észlelt, az  élet
és a  vagyonbiztonság közvetlen veszélyeztetésének minősülő szabálytalanságok körét, az  élet és
a  vagyonbiztonság közvetlen veszélyeztetése esetén az  értesítendő hatóságok megjelölését, a  kötelező
értesítés eseteit, valamint a kötelező értesítés eljárási szabályait;
c) a  kéményseprő-ipari szolgáltatóval és ingatlan tulajdonosával szemben kiszabható bírságon kívüli egyéb
jogkövetkezmények körét, valamint a  bírság és az  egyéb jogkövetkezmények megállapításának elveit és
az eljárás rendjét;
d) a 7. § szerinti tűzvédelmi hatósági feladatok részletes eljárási szabályait;
e) a  kéményseprő-ipari szervnek, kéményseprő-ipari szolgáltatónak az  ingatlan tulajdonosa, használója
értesítésével összefüggő feladatait;
f ) a  szén-monoxid-érzékelő berendezésekkel összefüggő piacfelügyeleti hatósági feladatokat ellátó szervet,
valamint a  szén-monoxid-érzékelő berendezéssel kapcsolatos piacfelügyeleti hatósági eljárások részletes
szabályait.
(2) Felhatalmazást kap a  településüzemeltetésért, kéményseprő-ipari tevékenységért felelős miniszter, hogy
rendeletben állapítsa meg
a) a  2.  § (4) és (5)  bekezdésében meghatározott feladatok végzésének szakmai, tárgyi követelményeit,
módszereit és a feladatvégzés eljárási rendjét;
b) az égéstermék-elvezetővel kapcsolatos szakmai, műszaki követelményeket;
c) a  kéményseprő-ipari szerv tevékenységéért fizetendő költségtérítés mértékét, a  költségtérítés
megfizetésének módját, beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével, az  önkormányzati
adóhatóság általi behajtásával kapcsolatos részletes szabályokat, továbbá – az  adópolitikáért felelős
miniszterrel egyetértésben – a  kéményseprő-ipari tevékenységgel összefüggő hatósági eljárásért fizetendő
igazgatási szolgáltatási díj mértékét, a  díj és a  kiszállási díj megfizetésének módját, valamint a  díj és
a kiszállási díj beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat;
d) az  égéstermék-elvezetők és a  csatlakoztatott tüzelőberendezések kéményseprő-ipari tevékenység
ellátásához szükséges nyilvántartásának tartalmi elemeit;
e) a  kéményseprő-ipari tevékenység végzéséhez szükséges formanyomtatványokat, azok tartalmi
követelményeit, és a kitöltésükre, selejtezésükre vonatkozó szabályokat;
f ) a  kéményseprő-ipari tevékenység ellátásának rendjét, az  égéstermék-elvezető általános ellenőrzésének
gyakoriságát, valamint az  általánostól eltérő ellenőrzési gyakoriság feltételeit, a  kéményseprő-ipari
tevékenység ellátásához szükséges szakmai feltételeket, valamint a  panaszkezelés részletes szabályait,
továbbá az  ingatlan használójával való kapcsolattartás módját, ideértve az  elektronikus kapcsolattartás
lehetőségét is;
g) az ingatlan tulajdonosának és használójának a kéményseprő-ipari szerv, a kéményseprő-ipari szolgáltató 2. §
(4) és (5) bekezdésében meghatározott feladatainak ellátását biztosító kötelezettségeit;
h) a  kéményseprő-ipari tevékenységet ellátó szakmunkás szakmai képzésére, továbbképzésére vonatkozó
szabályokat;
i) a  jogszabályi kötelezés alapján felszerelt szén-monoxid-érzékelő berendezésre vonatkozó műszaki
követelményeket, az  ilyen szén-monoxid-érzékelő berendezés megfelelőségének igazolására, hatósági
ellenőrzésére vonatkozó szabályokat;
j) a kéményseprő-ipari tevékenységről szóló statisztikai adatlap tartalmi követelményeit;
k) az égéstermék-elvezetővel kapcsolatos hatósági eljárások szabályait;
l) a  kéményseprő-ipari szolgáltató kéményseprő-ipari tevékenység végzéséhez szükséges szakmai, személyi,
tárgyi és gazdasági feltételeket, valamint a nyilvántartásba vétel eljárási rendjét és az ahhoz szolgáltatandó
adatok körét és módját;
m) a  2.  § (4)  bekezdése szerinti feladatok 2.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti ingatlanok esetében történő
elvégzésének a kéményseprő-ipari szolgáltatótól való megrendelésére vonatkozó szabályokat;
n) a kéményseprő-ipari szerv és a kéményseprő-ipari szolgáltató közötti, a  tevékenység ellátásához szükséges
adatok és dokumentumok átadásának rendjét.
7. Hatályba léptető és átmeneti rendelkezések 9. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével – a kihirdetését követő tizenötödik napon lép hatályba.
 (2) Az 1–5. §, a 7–8. § és a 12. § 2016. július 1. napján lép hatályba.
10. § (1) A  kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló 2012. évi XC. törvény alapján kötött, e  törvény hatálybalépésekor
hatályban lévő közszolgáltatási szerződés (a  továbbiakban: közszolgáltatási szerződés) esetében a  helyi
önkormányzat e törvény hatálybalépésétől számított huszonegy napon belül dönt, hogy
a) a közszolgáltatási szerződés alapján annak lejártáig a közszolgáltatást biztosítja, vagy
b) a  közszolgáltatást 2016. július 1-től nem biztosítja és a  közszolgáltatási szerződést felmondja,
a  kéményseprő-ipari tevékenységet pedig a  2.  § (1)  bekezdés szerinti kéményseprő-ipari szerv,
kéményseprő-ipari szolgáltató látja el.
(2) A  helyi önkormányzat az  (1)  bekezdés szerinti döntéséről e  törvény hatálybalépésétől számított harminc napon
belül a kéményseprő-ipari szervet írásban vagy elektronikus úton értesíti.
(3) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  kéményseprő-ipari tevékenységet a  közszolgáltatási szerződés
alapján végző – a  kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló 2012. évi XC. törvény szerinti – közszolgáltatóra
(a továbbiakban: közszolgáltató) és tevékenységére a kéményseprő-ipari szolgáltatóra e törvényben meghatározott
rendelkezéseket kell alkalmazni.
(4) A  kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló 2012. évi XC. törvény alapján kötött, e  törvény hatálybalépésekor
hatályban lévő közszolgáltatási szerződés időbeli hatályát meghosszabbítani vagy ahelyett új közszolgáltatási
szerződést kötni nem lehet. Nem köthető új közszolgáltatási szerződés akkor sem, ha e törvény hatálybalépésekor
a közszolgáltatási szerződés már nincs hatályban.
(5) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  helyi önkormányzat a  kéményseprő-ipari közszolgáltatást
a  2.  § (1)  bekezdés a)  pont aa) és ab)  alpontja szerinti ingatlanok esetében a  közszolgáltató előzetes írásbeli
értesítése szerinti első és második időpontban térítésmentesen, az  előzetes írásbeli értesítés szerinti harmadik
időpontban pedig a  2.  § (16)  bekezdése szerinti díjért biztosítja. A  2.  § (1)  bekezdés a)  pont ac)  alpontja szerinti
társasházban, lakásszövetkezeti lakóépületben lévő, nem természetes személy tulajdonában álló vagy gazdálkodó
szervezet székhelyeként, telephelyeként, fióktelepeként bejegyzett ingatlanok esetében a  kéményseprő-ipari
közszolgáltatásért a  helyi önkormányzat rendeletében meghatározott, 2015. július 1-i állapot szerinti
közszolgáltatási díjat kell fizetni, amelynek mértéke az  elvégzett kéményseprő-ipari közszolgáltatás költségének
az  érintett ingatlanra jutó arányának felel meg. A  2.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti ingatlanok esetében
a kéményseprő-ipari közszolgáltatásért a helyi önkormányzat rendeletében meghatározott, 2015. július 1-i állapot
szerinti közszolgáltatási díjat kell fizetni.
(6) A közszolgáltatási szerződés megszüntethető
a) rendes felmondással, e  törvény hatálybalépésétől számított legalább hat hónap felmondási idővel abban
az esetben is, ha a közszolgáltatási szerződés ezt nem teszi lehetővé,
b) közös megegyezéssel, valamint
c) az (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben rendkívüli felmondással.
(7) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben a közszolgáltatási szerződést a felek e törvény hatálybalépésétől számított
harminc napon belül módosítják annak érdekében, hogy a közszolgáltatási szerződés 2016. július 1-től megfeleljen
az  e  törvényben meghatározott, a  közfeladat ellátására vonatkozó szabályoknak. Nem kell a  közszolgáltatási
szerződést módosítani, ha a  felek közös megegyezése alapján úgy szűnik meg a  közszolgáltatási szerződés, hogy
annak alapján 2016. július 1-jét követően a közszolgáltató nem nyújt közszolgáltatást.
(8) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  közszolgáltatási szerződés hatályának időtartama alatt
a kéményseprő-ipari tevékenységet a közszolgáltató látja el.
(9) A közszolgáltatási szerződés megszűnése után kéményseprő-ipari tevékenység kizárólag e törvény előírásai szerint
végezhető.
(10) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  helyi önkormányzat a  központi költségvetésből igényelheti
a  közszolgáltatás 2015. július 1-i állapot szerinti közszolgáltatási díjának megfelelő összeget. Az  igényelhető
összeget a közszolgáltatási díjból befolyó bevétel csökkenti.
(11) A  közérdekű szolgáltató – az  egyes közszolgáltatások ellátásáról és az  ezzel összefüggő törvénymódosításokról
szóló 2013. évi CXXXIV. törvény alapján – átmeneti ellátásra történő kijelölésével kapcsolatos hatósági határozatok
2016. július 1-jén hatályukat vesztik.
(12) A 2016. július 1-jén folyamatban lévő, a 2. § (5) bekezdése szerinti feladatokat – az  (1) bekezdés a) pontja szerinti
eset kivételével –
a) a 2. § (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben a kéményseprő-ipari szerv,
b) a 2. § (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben a kéményseprő-ipari szolgáltató
végzi el a feladat megrendelésének időpontjában hatályban lévő jogszabályban meghatározott díj ellenében.
(13) A  kéményseprő-ipari közszolgáltató az  (1)  bekezdés b)  pontjában meghatározott esetben a  helyi önkormányzat
döntésétől számított hatvan napon belül
a) a  kéményseprő-ipari közszolgáltatás ellátása során birtokába került adatokból összeállított,
a kéményseprő-ipari közszolgáltatással összefüggő valamennyi dokumentumot és nyilvántartást;
b) a kéményseprő-ipari közszolgáltatással összefüggő, lezárt vagy folyamatban lévő ügyek dokumentumait és
nyilvántartásait;
c) kéményseprő-ipari közszolgáltatással érintett ingatlanok címét, valamint az  ingatlan használójának és
tulajdonosának személyes adatait
az illetékes kéményseprő-ipari szerv részére – a (14) bekezdésben foglalt kivétellel – elektronikus formában átadja
az elektronikus adathordozón alkalmazott szoftverek és azok szolgáltatójának megnevezésével.
(14) A  (13)  bekezdés szerinti kötelezettség teljesítésekor csak papír alapon 2010. január 1. napjától rendelkezésre
álló dokumentumokat – a  számlák, nyugták kivételével – a  kéményseprő-ipari közszolgáltató az  illetékes
kéményseprő-ipari szerv részére 2016. július 1. napjáig rendezett formában, iratjegyzékkel adja át.
(15) A  (13)  bekezdés szerinti kötelezettség teljesítését követően elvégzett kéményseprő-ipari közszolgáltatással
kapcsolatos, a  (13)  bekezdésben meghatározott adatokat, dokumentumokat és nyilvántartásokat
a  kéményseprő-ipari közszolgáltató a  kéményseprő-ipari szerv részére a  (13)  bekezdésben meghatározott módon
2016. július 1-ig adja át.
(16) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben 2016. július 1-ig a kéményseprő-ipari tevékenységet a közszolgáltató látja el.
 (17) A kéményseprő-ipari szerv e törvény hatálybalépésétől nyilatkoztathatja az ingatlan használóját a helyszínen a 2. §
(1)  bekezdésben foglaltakról, az  5.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott adatokról. A  kéményseprő-ipari
szerv 2016. július 1-jéig, azt követően pedig a nyilatkozat-felvételt követő harminc napon belül a 2. § (1) bekezdés
b) pontjába tartozó ingatlanok használóját és a kéményseprő-ipari szolgáltatót értesíti.
8. Az Európai Unió jogának való megfelelés 11. § (1) Ez a  törvény a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
(2) A törvény tervezetének a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv 15. cikk (7) bekezdése szerinti bejelentése megtörtént.
9. Módosító és hatályon kívül helyező rendelkezések 12. § (1) Hatályát veszti a helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárásáról szóló 1996. évi XXV. törvény 1. mellékletének
2. pontja.
(2) Hatályát veszti a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény
a) 2. § h) pontjában a „kéményseprő-ipari szolgáltatás,”;
b) 37/B. § (2) bekezdésében a „ , kéményseprő-ipari”
szövegrész.
(3) Hatályát veszti a kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló 2012. évi XC. törvény.
 (4) Hatályát veszti az egyes közszolgáltatások ellátásáról és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról szóló 2013. évi
CXXXIV. törvény 3/A. §–3/E. §-a és 4/A. §-a.
 (5) Hatályát veszti az egységes közszolgáltatói számlaképről szóló 2013. évi CLXXXVIII. törvény
a) 1.  §-ban a „ , valamint a  kéményseprő-ipari közszolgáltató által a  természetes személy tulajdonában lévő,
lakhatás célját szolgáló ingatlanokat és a  természetes személy tulajdonában lévő, időlegesen használt
ingatlanokat érintő számlák tekintetében alkalmazandó számlaképre” szövegrész;
b) 7. §-a;
c) 8. § (5) bekezdés f ) pontja;
d) 12. melléklete.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
1/2019. (I. 17.) ORFK utasítása az egységes európai bűnüldözési képzési rendszer első fellépési területével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 13/2018. (V. 4.) ORFK utasítás hatályon kívül helyezéséről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában, valamint a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény
6.  § (1)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, az  egységes európai bűnüldözési képzési rendszer első fellépési
területével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 13/2018. (V. 4.) ORFK utasítás hatályon kívül helyezésére kiadom
az alábbi utasítást:
1. Hatályát veszti az  egységes európai bűnüldözési képzési rendszer első fellépési területével kapcsolatos feladatok
végrehajtásáról szóló 13/2018. (V. 4.) ORFK utasítás.
2. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
3. Ez az utasítás a hatálybalépését követő napon hatályát veszti.
Dr. Balogh János r. vezérőrnagy s. k.,
 országos rendőrfőkapitány


text:
144/2011. (VII. 27.) Korm. rendelete a nukleáris és nukleáris kettős felhasználású termékek nemzetközi forgalmának szabályozásáról.
A Kormány az atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény 67. § l) pontjában, valamint a közigazgatási hatósági eljárás
és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában és b) pont bb) alpontjában
kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket
rendeli el:
1. § E rendelet alkalmazásában:
1. nukleáris termék: a 428/2009/EK tanácsi rendelet I. melléklete „0 kategóriájában” szereplő termékek,
2. nukleáris kettős felhasználású termék: a 428/2009/EK tanácsi rendelet I. melléklete 1–9. kategóriáiban felsorolt
a 200–299 végződésű sorszámok alatt szereplő termékek,
3. nukleáris transzfer: a 428/2009/EK tanácsi rendelet IV. melléklete II. részében felsorolt NSG technológia tételnek az
Európai Unió vámterületén belüli átadása,
4. nukleáris fegyverrel rendelkező ország: azon ország, amely 1967. január 1-jét megelőzően nukleáris
robbanószerkezetet előállított és felrobbantott.
2. § (1) Nukleáris termékeknek nukleáris fegyverrel nem rendelkező országba történő kivitelének egyedi
exportengedélyezésére irányuló eljárásban az Országos Atomenergia Hivatal (a továbbiakban: OAH) szakhatósági
állásfoglalásában a hozzájárulás megadásához az alábbi feltételek teljesülését vizsgálja:
a) az importáló ország minden békés célú nukleáris tevékenysége a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség
(a továbbiakban: NAÜ) teljes körű biztosítéki ellenőrzése alatt áll, kivéve a Nukleáris Szállítók Csoportja által
jóváhagyott felmentéseket;
b) az importáló ország hatáskörrel rendelkező állami szerve írásban kötelezettséget vállal arra, hogy a nukleáris
terméket, továbbá minden, e termék felhasználásával előállított további nukleáris terméket:
ba) nem használja fel nukleáris fegyverek és más nukleáris robbanószerkezetek előállítására;
bb) aláveti – azok fennmaradásának teljes időtartamára – a NAÜ Alapokmányában meghatározott
biztosítékoknak;
bc) fizikai védelem alá helyezik a jogtalan hozzáférés és felhasználás megakadályozása céljából olyan módon,
hogy a védelem mértéke kielégítse a NAÜ erre vonatkozó ajánlásait;
c) az importáló ország hatáskörrel rendelkező állami szerve írásban kötelezettséget vállal arra, hogy a b) pontban
meghatározott termék reexportja esetén a ba)–bc) alpontban meghatározott feltételek teljesítését kiköti és az
OAH külön hozzájárulását kéri, ha nem követeli meg az export engedélyezésének feltételeként, hogy a fogadó
ország teljes nukleáris tevékenysége a NAÜ biztosítéki ellenőrzése alatt álljon; továbbá
d) az importáló ország hatáskörrel rendelkező állami szerve írásban kötelezettséget vállal arra, hogy az OAH külön
hozzájárulását kéri urándúsító létesítmények, üzemanyag-újrafeldolgozó létesítmények és nehézvíz-előállító
létesítmények, főbb berendezések és technológia reexportjához, azok felhasználásával készült termékek
exportjához, valamint nehézvíz vagy a fegyvertisztaságú nukleáris anyagok reexportjához.
(2) Az (1) bekezdés b) pont bc) alpontja szerinti fizikai védelem mértékét, valamint a szállítás során a felelősség átadásának
helyét a szállító és fogadó közötti megállapodásban írásban kell rögzíteni.
(3) Urándúsító létesítményeknek vagy a hozzájuk kapcsolódó technológiának nukleáris fegyverrel nem rendelkező
országba való kivitele esetén a fogadó ország hatáskörrel rendelkező állami szervének arra is kötelezettséget kell
vállalnia, hogy sem az importált létesítményt, sem bármely más, e technológián alapuló létesítményt nem tervez, és
nem működtet 20%-nál nagyobb dúsítású urán termelésére az OAH hozzájárulása nélkül. Az OAH hozzájárulásáról
a NAÜ-t tájékoztatni kell.
3. § Nukleáris termékek nukleáris fegyverrel rendelkező országba történő kivitelének engedélyezésére irányuló eljárásban
a szakhatósági hozzájárulás megadásához az OAH a 2. § (1) bekezdés c) és d) pontjában leírt feltételek teljesülését
vizsgálja.
4. § Nukleáris kettős felhasználású termékeknek nukleáris fegyverrel nem rendelkező országba történő kivitelének egyedi
exportengedélyezésére irányuló eljárásban az OAH szakhatósági állásfoglalásában a hozzájárulás megadásának
feltétele, hogy az importáló ország illetékes állami szerve írásban kötelezettséget vállaljon az alábbiakra:
a) a termékeket vagy azok másolatát nem használja fel nukleáris fegyverek és más nukleáris robbanószerkezetek
előállítására; és
b) a termékeket vagy azok másolatát nem használja fel nukleáris üzemanyagciklushoz tartozó, biztosítéki ellenőrzés
alatt nem álló tevékenységben; vagy
c) amennyiben az exportengedélyezési rendszere nem követeli meg az a) és b) pontban előírt feltételek teljesülését,
az importált termékeket vagy a termékek másolatát nem reexportálja, továbbá nem adja át harmadik félnek az
OAH írásbeli hozzájárulása nélkül.
5. § A nukleáris kettős felhasználású termékek nukleáris fegyverrel rendelkező országba történő kivitelének
engedélyezésére irányuló eljárásban a szakhatósági hozzájárulás megadásához az OAH a 4. § c) pontjában leírt
feltételek teljesülését vizsgálja.
6. § Az OAH szakhatósági állásfoglalás kiadásakor vizsgálja a Végfelhasználói Nyilatkozat meglétét és annak tartalmát.
7. § (1) A nukleáris transzfer engedély iránti kérelem esetében az OAH szakhatósági állásfoglalás kialakítása során a 2–6. §,
valamint a 9. § rendelkezései alkalmazásával jár le.
(2) A nukleáris transzfert megelőzően a magyarországi szerződő félnek írásban be kell jelentenie a szállításra vonatkozó
szerződés megkötésének tényét az OAH-nak. A tájékoztatásnak tartalmaznia kell a szállítandó termék megnevezését,
mennyiségét, értékét, tervezett felhasználási helyét, valamint a szállítás tervezett időpontját.
8. § (1) Az OAH a nukleáris termékek és nukleáris kettős felhasználású termékek kivitelére, valamint a nukleáris transzferre
vonatkozó szakhatósági állásfoglalásának kialakítása során az alábbi feltételek teljesülését is vizsgálja:
a) a szállítás összhangban van-e azon nukleáris exportellenőrzéssel foglalkozó nemzetközi rendszerek irányelveivel,
amelyekhez a Magyar Köztársaság csatlakozott,
b) a szállítás nincs-e ellentétben a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozására irányuló célkitűzéssel, és
c) a fogadó ország gyakorlata összhangban van-e a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozására irányuló
nemzetközi erőfeszítésekkel.
(2) Az OAH a szakhatósági állásfoglalásában a hozzájárulást nem adja meg, amennyiben az (1) bekezdésben foglalt
feltételek valamelyike nem teljesül.
(3) Az OAH a nukleáris exportengedély visszavonását kezdeményezi, ha az importáló ország a 2–6. §-ban foglaltak alapján
vállalt kötelezettségeit megszegi. A kivitel ebbe az országba mindaddig nem engedélyezhető, amíg az importáló
ország a vállalt kötelezettségeinek eleget nem tesz.
9. § (1) Az OAH a nukleáris termékek Nemzetközi importigazolásához szükséges szakhatósági állásfoglalásának kialakítása
során megvizsgálja, hogy a hazai végfelhasználó mindenben megfelel-e a NAÜ Alapokmányában meghatározott
biztosítéki követelményeknek, valamint a 8. § (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott feltételeknek.
(2) Amennyiben a nukleáris termékek vagy a nukleáris kettős felhasználású termékek Magyar Köztársaság területére
történő behozatalához az exportáló ország a 2. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott tartalmú állami
kötelezettségvállalást kér, annak kiadására az OAH jogosult. Ehhez – jogszabályban meghatározott hatáskörében
eljárva – az OAH megvizsgálja, hogy a hazai végfelhasználó mindenben megfelel-e a 2. § (1) bekezdés b) pontja szerinti
feltételeknek.
(3) A (2) bekezdés alapján kiadott állami kötelezettségvállalás esetében az OAH ellenőrizheti a vállalt kötelezettségek
teljesülését.
10. § A nukleáris és nukleáris kettős felhasználású termékeknek behozatala, kivitele és transzferje megtörténtét követő
nyolc napon belül a magyarországi szerződő félnek e tényről a termék megnevezése, mennyisége, a tervezett
felhasználás helye, valamint a szállítás dátuma feltüntetésével írásban tájékoztatnia kell az OAH-t.
11. § A Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatalról és a területi mérésügyi és műszaki biztonsági hatóságokról szóló
320/2010. (XII. 27.) Korm. rendelet 22. § (3)–(6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) A Kormány a Hivatalnak a nukleáris termékek nukleáris fegyverrel nem rendelkező országba történő exportjának
engedélyezésére irányuló eljárásában – annak elbírálása kérdésében, hogy a nukleáris és nukleáris kettős
felhasználású termékek nemzetközi forgalmának szabályozásáról szóló 144/2011. (VII. 27.) Korm. rendelet 2. §-ában és
8. §-ában meghatározott feltételek teljesültek-e – az Országos Atomenergia Hivatalt szakhatóságként jelöli ki.
(4) A Kormány a Hivatalnak a nukleáris termékek exportjának engedélyezésére irányuló eljárásában – annak elbírálása
kérdésében, hogy a nukleáris és nukleáris kettős felhasználású termékek nemzetközi forgalmának szabályozásáról
szóló 144/2011. (VII. 27.) Korm. rendelet 3. §-ában és 8. §-ában meghatározott feltételek teljesültek-e – az Országos
Atomenergia Hivatalt szakhatóságként jelöli ki.
(5) A Kormány a Hivatalnak a nukleáris kettős felhasználású termékek exportjának engedélyezésére irányuló
eljárásában – annak elbírálása kérdésében, hogy a nukleáris és nukleáris kettős felhasználású termékek nemzetközi
forgalmának szabályozásáról szóló 144/2011. (VII. 27.) Korm. rendelet 4. §-ában, 5. §-ában és 8. §-ában meghatározott
feltételek teljesültek-e – az Országos Atomenergia Hivatalt szakhatóságként jelöli ki.
(6) A Kormány a Hivatalnak a nukleáris termékek Magyarország területéről az Európai Unió másik tagállamába, illetve
az Európai Unió másik tagállamának területéről Magyarországra történő szállításának és a nukleáris kettős
felhasználású termékek Magyarország területéről az Európai Unióba történő szállításának az engedélyezésére
irányuló eljárásában – annak elbírálása kérdésében, hogy a nukleáris és nukleáris kettős felhasználású termékek
nemzetközi forgalmának szabályozásáról szóló 144/2011. (VII. 27.) Korm. rendelet 7. §-ában és 8. §-ában
meghatározott feltételek teljesültek-e – az Országos Atomenergia Hivatalt szakhatóságként jelöli ki.”
12. § Hatályát veszti:
a) a nukleáris és nukleáris kettős felhasználású termékek nemzetközi forgalmának szabályozásáról szóló
263/2004. (IX. 23.) Korm. rendelet, valamint
b) az egyes kormányrendeleteknek a naptári napban való határidő-számítással összefüggésben történő
módosításáról szóló 289/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 3. § (60) bekezdése.
13. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
14. § E rendeletet a hatálybalépését követően indult eljárásokra kell alkalmazni.
15. § Ez a rendelet a kettős felhasználású termékek kivitelére, transzferjére, brókertevékenységére és tranzitjára vonatkozó
közösségi ellenőrzési rendszer kialakításáról szóló, 2009. május 5-i 428/2009/EK tanácsi rendelet végrehajtásához
szükséges rendelkezéseket állapít meg.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1100/2016. (III. 1.) Korm. határozata a rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzat-átcsoportosításról és a 2015. költségvetési maradványok egy részének felhasználásáról.
A Kormány
 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 21.  § (6)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva 230,0
millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el elszámolási, a  fel nem használt rész tekintetében visszatérítési
kötelezettséggel a 2016. évi központi költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény 1. melléklet XI. Miniszterelnökség
fejezet, 32. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére, az 1. melléklet szerint;
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Az elszámolás és a visszatérítési kötelezettség tekintetében
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2017. január 31.
2. az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 152. §-ában biztosított
jogkörében eljárva engedélyezi a  2015. évi kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési maradványokból
a XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezetnél keletkezett 445 878 ezer forint változatlan célú felhasználását.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
5/2010. (VI. 10.) HM HVKFH közleménye egységes NATO-előírások elfogadásáról.
Az egységesítési, szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló
102/2008. (HK 19.) HM utasítás 4. § (2) bekezdés c) pontjában biztosított jogkörömnél fogva, az MH Műveleti Szabványosítási és
Doktrinális Bizottság 2010. május 13-i ülésén kialakított javaslata alapján a következő NATO dokumentumokra vonatkozó magyar
– Elfogadásra került bevezetés nélkül. – Megjegyzés: A Magyar Honvédség nem rendelkezik haditengerészeti erőkkel.
– Elfogadásra került bevezetés nélkül. – Megjegyzés: A Magyar Honvédség nem rendelkezik haditengerészeti erőkkel.
RESPONSE OPERATIONS – AJP-3.4(A) – Elfogadásra került fenntartás nélkül.
– Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: NATO-kihirdetés napja (DOP), a szárazföldi haderőnél és a légierőnél
REQUIREMENTS AND SYSTEMS ARCHITECTURE – Elfogadásra került bevezetés nélkül.
– Megjegyzés: A Magyar Honvédség jelenleg nem rendelkezik a STANAG bevezetéséhez szükséges erőforrásokkal.
– Elfogadásra került fenntartás nélkül. – Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: 2010. július hónap, a szárazföldi haderőnél és a légierőnél egyaránt.
Tekintettel arra, hogy a STANAG 2406 CSS (EDITION 6) dokumentumot a NATO már kihirdette és így hatályos, a Magyar
Honvédség egységesítési, szabványosítási eljárásairól és doktrinális feladatairól szóló 56/2009. (HK 15.) HM VTI
SZÁT–HM HVKFH együttes intézkedés 26. pontjában előírtaknak megfelelően egyúttal elrendelem az alkalmazásba
vételét az alábbiak szerint: – Témafelelős: Magyar Honvédség Összhaderőnemi Parancsnokság
– Témakezelő: Magyar Honvédség Összhaderőnemi Parancsnokság, Logisztikai Műveleti Főnökség
– Bevezetés időpontja: 2010. július 1. – Végrehajtás módja: Az ALP-4.2(A) dokumentum kiadása teljes terjedelemben, eredeti angol nyelven.
– Elfogadásra került fenntartás nélkül. – Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: NATO-kihirdetést követő 3 hónap múlva (DOP+3m), a szárazföldi haderőnél
DEFINITIONS – AMovP-3(B) – Elfogadásra került fenntartás nélkül.
– Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: 2010. december hónap, a szárazföldi haderőnél és a légierőnél egyaránt.
Tekintettel arra, hogy a STANAG 2456 CSS (EDITION 3) dokumentumot a NATO már kihirdette és így hatályos, a Magyar
Honvédség egységesítési, szabványosítási eljárásairól és doktrinális feladatairól szóló 56/2009. (HK 15.) HM VTI
SZÁT–HM HVKFH együttes intézkedés 26. pontjában előírtaknak megfelelően egyúttal elrendelem az alkalmazásba
vételét az alábbiak szerint: – Témafelelős: Magyar Honvédség Összhaderőnemi Parancsnokság
– Témakezelő: Magyar Honvédség Összhaderőnemi Parancsnokság, Logisztikai Műveleti Főnökség
– Bevezetés időpontja: 2010. december 1. – Végrehajtás módja: Az AMovP-3(B) dokumentum kiadása teljes terjedelemben, magyar nyelven.
– Elfogadásra került fenntartás nélkül. – Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: 2010. július hónap, a szárazföldi haderőnél és a légierőnél egyaránt.
Tekintettel arra, hogy a STANAG 2545 EP (EDITION 1) dokumentumot a NATO már kihirdette és így hatályos, a Magyar
Honvédség egységesítési, szabványosítási eljárásairól és doktrinális feladatairól szóló 56/2009. (HK 15.) HM VTI
SZÁT–HM HVKFH együttes intézkedés 26. pontjában előírtaknak megfelelően egyúttal elrendelem az alkalmazásba
vételét az alábbiak szerint: – Témafelelős: Honvédelmi Minisztérium Infrastrukturális Ügynökség
– Témakezelő: Honvédelmi Minisztérium Infrastrukturális Ügynökség, Környezetvédelmi Osztály
– Bevezetés időpontja: 2010. július 1. – Végrehajtás módja: A STANAG 2545 EP (EDITION 1) dokumentum kiadása teljes terjedelemben, eredeti angol
FACTORS AFFECTING AIRCREW EFFICIENCY – Elfogadásra került fenntartás nélkül.
– Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: NATO-kihirdetést követő 6 hónap múlva (DOP+6m), a légierőnél.
– Elfogadásra került fenntartás nélkül. – Alkalmazásba vétel tervezett időpontja: 2010. július hónap, a szárazföldi haderőnél és a légierőnél egyaránt.
Tekintettel arra, hogy a STANAG 6009 (EDITION 2) dokumentumot a NATO már kihirdette és így hatályos, a Magyar
Honvédség egységesítési, szabványosítási eljárásairól és doktrinális feladatairól szóló 56/2009. (HK 15.) HM VTI
SZÁT–HM HVKFH együttes intézkedés 26. pontjában előírtaknak megfelelően egyúttal elrendelem az alkalmazásba
vételét az alábbiak szerint: – Témafelelős: Honvédelmi Minisztérium Hadműveleti és Kiképzési Főosztály
– Témakezelő: Honvédelmi Minisztérium Hadműveleti és Kiképzési Főosztály, Felderítő Osztály
– Bevezetés időpontja: 2010. július 1. – Végrehajtás módja: A STANAG 6009 (EDITION 2) dokumentum kiadása teljes terjedelemben, eredeti angol nyelven.
Egyidejűleg, a HKF/121-5/2009/htf. nyilvántartási számon kiadott, „A NATO MŰVELETI JELLEGŰ STANAG-ek
TÉMAFELELŐS ÉS TÉMAKEZELŐ JEGYZÉKE” című dokumentumot módosítom, a STANAG 2406 CSS, valamint a
STANAG 2456 CSS számú egységesítési egyezmények témakezelőjének a Magyar Honvédség Összhaderőnemi
Parancsnokság Logisztikai Műveleti Főnökséget, a STANAG 2545 EP számú egységesítési egyezmény
témakezelőjének a Honvédelmi Minisztérium Infrastrukturális Ügynökség Környezetvédelmi Osztályt, a STANAG 6009
számú egységesítési egyezmény témakezelőjének a Honvédelmi Minisztérium Hadműveleti és Kiképzési Főosztály,
Felderítő Osztályt jelölöm ki. Budapest, 2010. május 26.
Hazuga Károly s. k.,
altábornagy


text:
1193/D/2007. AB végzés.  Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság az adózás rendjéről szóló
2003. évi XCII. törvény 143. § (1) bekezdésének „a fizetési könnyítés engedélyezése tárgyában hozott határozat kivételével” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi
panaszt visszautasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a Fővárosi Bíróság 11.Kpk.
45.438/2007/5. számú végzésének a hatályon kívül helyezésére irányuló indítványt visszautasítja.
1. Az indítványozó – jogi képviselője útján – a Fővárosi
Bíróság 11.Kpk. 45.438/2007/5. számú jogerős végzésével szemben indítványt terjesztett elő, melyben az adózás
rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban:
Art.) 143. § (1) bekezdésének „a fizetési könnyítés engedélyezése tárgyában hozott határozat kivételével” szövegrésze visszamenőleges hatállyal történő hatályon kívül helyezését, és a Fővárosi Bíróság 11.Kpk. 45.438/2007/5.
számú végzése hatályon kívül helyezését kérte az Alkotmánybíróságtól.
Hiánypótlásra történt felhívást követően a kérelmező alkotmányjogi panasz keretében kérte az indítványa elbírálását.
A panaszos – törvényi határidőn belül előterjesztett panaszában – kifejtette, hogy az Art. támadott rendelkezése
ellentétben áll az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való alkotmányos alapjoggal. Az alkotmánysértés véleménye szerint abban áll, hogy az Art.
143. § (1) bekezdésének vitatott szövegrésze kizárja a közigazgatási döntés elleni jogorvoslatot. Az indítványozó ezzel összefüggésben arra is hivatkozott, hogy a jogorvoslathoz való alkotmányos alapjog korlátozására „feltehetően”
nem a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának
a szavazatával került sor, ami véleménye szerint alkotmányellenes állapotot idézett elő.
Az indítványozó álláspontja szerint a támadott törvényi
szabályozás sérti az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok védelméről szóló, Rómában 1950. november
4-én kelt Egyezmény és az ahhoz tartozó nyolc kiegészítő
jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló 1993. évi XXXI. törvény 6. (tisztességes tárgyaláshoz való jog) és 13. (hatékony jogorvoslathoz való jog) Cikkeit, és ezen keresztül az
Alkotmány 7. § (1) bekezdését.
Az indítványozó utalt továbbá arra is, hogy az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 10. § (3) bekezdése értelmében (adó)fizetési kötelezettséget csak törvényben vagy törvény felhatalmazás alapján önkormányzati rendeletben lehet előírni, a jogalanyok államháztartás
irányába teljesített adófizetési kötelezettsége alapvető jogokat és kötelezettségeket érint. Véleménye szerint, noha
a fizetési kedvezmény e kötelezettségek teljesítését általánosságban nem érinti, ugyanakkor alapvető joghoz tartozó
kérdésben a bírói út kizárása „alkotmányjogi kérdést” vet
fel.
A panaszos álláspontja szerint az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiság alkotmányi rendelkezéséből következik, hogy az adózó „megkülönböztetés nélkül
fordulhasson a végrehajtó hatalmat megtestesítő szerv
döntése ellen a bírósághoz”. Véleménye szerint ebből eredően „semmi sem indokolja (…) bizonyos közigazgatási
határozatok bíróság általi felülvizsgálatának kizárását”
különös tekintettel arra, hogy az adóügyekben a közigazgatási határozat bíróság általi felülvizsgálata a közigazgatási határozat végrehajtását nem akadályozza.
Az indítványozó az Alkotmány 70/I. §-ában foglalt arányos közteherviselést előíró alkotmányi rendelkezés sérelmét abban látja, hogy a támadott szabályozás nézete szerint olyan, „törvényi szintű jogkorlátozás”, amely „fontos
alapjogi kérdésben” az arányos közteherviselésnek, a vagyoni és pénzügyi viszonyoknak való megfelelőséget
megállapító vagy annak megállapítását mellőző közigazgatási határozattal szemben kizárja a bírói út igénybevételét. Álláspontja szerint ez arra vezet, hogy a fizetési
könnyítés jogintézményének az értelmezése és alkalmazása felülvizsgálhatatlanná és önkényessé válik, az e téren
kialakult jogalkalmazói joggyakorlat pedig ellenőrizhetetlen lesz. A panaszos érvelése szerint az adókötelezettség meghatározása „alapvető jog körébe tartozik”, így „az adójogviszonyból adódó valamennyi állami döntés ellen a bírósági
út kizárása az Alkotmány 70/K. § által biztosított jogérvényesítési lehetőség megvonását is jelenti”, ami véleménye
szerint alkotmánysértő.
Az indítványozó a Fővárosi Bíróság 11.Kpk.
45.438/2007/5. számú jogerős végzésének a hatályon kívül helyezésére irányuló kérelmét azzal indokolta, hogy a
konkrét adóügyében előterjesztett jogorvoslati kérelmei
érdemi vizsgálat nélkül, hivatalból elutasításra kerültek, a
Fővárosi Bíróság pedig úgy hozta meg a panasszal támadott jogerős végzését, hogy azzal szemben további jogorvoslat nem vehető igénybe.
A panaszos ezzel összefüggésben „jogos érdeksérelmét” abban jelölte meg, hogy az „államhatalmi szervek”
jogszolgáltatási kötelezettségüket nem teljesítették, és a
„jelentős összegű hibáktól hemzsegő” végrehajtási cselekmények ellehetetlenítették a panaszost.
2. Az Alkotmánybíróság a vizsgált ügyben megállapította, hogy az indítvány nem felel meg az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvényben (a továbbiakban: Abtv.) az alkotmányjogi panasszal szemben támasztott törvényi követelményeknek.
Az Abtv. 48. § (1) bekezdése értelmében, „[a]z Alkotmányban biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz az, akinek a jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be, és egyéb jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, illetőleg más jogorvoslati lehetőség
nincs számára biztosítva.”
Az Abtv. 48. § (2) bekezdése alapján „[a]z alkotmányjogi panaszt a jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet írásban benyújtani.” Az Alkotmánybíróság következetesen érvényesített álláspontja, hogy az
Abtv. 48. § (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételek konjunktív törvényi feltételek, azoknak együttesen kell fennállniuk [23/1991. (V. 18.) AB határozat, ABH 1991, 361,
362.; 23/1995. (IV. 5.) AB határozat, ABH 1995, 115,
118.; 41/1998. (X. 2.) AB határozat, ABH 1998, 306, 309.;
46/2003. (X. 16.) AB határozat, ABH 2003, 488, 510.].
A vizsgált esetben az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy a panaszos nem olyan egyéni ügyéhez kapcsolódó, és
az Art. 143. (1) bekezdése kifogásolt szövegrészének az
eljáró bíróság általi alkalmazásából eredő jogsérelemre
alapította az alkotmányjogi panaszát, amely megfelel az
Abtv. 48. § (1) bekezdésében foglalt törvényi feltételeknek. Az indítványozó kizárólag a Fővárosi Bíróság
11.Kpk. 45.438/2007/5. számú jogerős végzésének a hatályon kívül helyezése iránt előterjesztett kérelmében hivatkozott „jogos érdeksérelemre”, amelyet az adóügyében eljárt adóhatóságok és a Fővárosi Bíróság jogalkalmazási tevékenységének az általa állított „hibáira” alapított.
Az alkotmányjogi panasz elbírálására irányuló kérelmében nem fejtette ki, hogy mi az a konkrét jogsérelem,
amely az Art. kifogásolt rendelkezésének az eljáró bíróság
általi alkalmazásából őt érte, s amely az indítványában
megjelölt alkotmányi rendelkezések sérelmére vezetett.
Az Alkotmánybíróság továbbá azt is megállapította,
hogy a Fővárosi Bíróság az alkotmányjogi panasszal támadott jogerős végzése meghozatala során nem alkalmazta az
Art. kifogásolt rendelkezését. A jogerős bírósági végzés
azért utasította el a panaszos (kérelmező) adóügyben hozott közigazgatási végzés bírósági felülvizsgálatára irányuló kérelmét, mivel a kérelmező kérelmében nem jelölte
meg azt a tényállást, amellyel összefüggésben – álláspontja szerint – a kérelmezett közigazgatási szerv jogszabálysértést követett el. Ebből következően az Art. 143. §
(1) bekezdésének az indítvánnyal támadott szövegrészét –
a jogvitás ügy érdemi elbírálására kihatóan – a Fővárosi
Bíróság a jogerős végzése meghozatala során nem alkalmazta.
Mindezekre figyelemmel a vizsgált ügyben az Alkotmánybíróság az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és
egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (a továbbiakban: Ügyrend; ABK 2009. január, 3.) 29. §
e) pontja alapján az alkotmányjogi panaszt visszautasította.
3. Az Alkotmánybíróság sem az Abtv., sem más törvény
alapján nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy egyedi
adóügyben meghozott bírósági végzés hatályon kívül helyezéséről rendelkezzen.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság a Fővárosi Bíróság 11.Kpk. 45.438/2007/5. számú jogerős végzésének a
hatályon kívül helyezése iránt előterjesztett kérelmet az
Ügyrend 29. § b) pontja alapján – hatáskörének hiányában – visszautasította.
Budapest, 2010. február 16. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
89/2012. (XII. 21.) HM utasítása a Magyar Honvédségnél alkalmazott technológiák, hadfelszerelések, munkaeszközök üzemeltetési dokumentációval történő ellátásának rendjéről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi
CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2. § (2) bekezdés g) pontja alapján az
alábbi utasítást adom ki: 1. Általános rendelkezések 1. § Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra, a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe és közvetlen
irányítása alá tartozó szervezetekre, valamint a Magyar Honvédség katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt:
honvédelmi szervezetek) terjed ki. 2. § Az utasítás alkalmazásában:
a) gyártói dokumentáció: az üzemeltetési dokumentáció azon elektronikus, vagy nyomtatott formátumban
rendelkezésre álló okmánykészlete, amelynek biztosítása a hatályos jogszabályok alapján a gyártó, illetve
a forgalmazó feladata, így különösen a műszaki leírás, a kezelési, a használati, a tárolási, a szállítási, a karbantartási,
és az üzembe helyezési utasítás, b) hadfelszerelés: a hadfelszerelés rendszeresítéséről és rendszerből történő kivonásának rendjéről szóló 9/2010.
(I. 22.) HM utasítás (a továbbiakban: 9/2010. HM utasítás) 2. § c) pontja szerinti hadfelszerelés,
c) központi ellátó szervezet: a Honvédelmi Minisztérium fejezet központi és intézményi gazdálkodásának rendjéről
szóló 89/2011. (VIII. 4.) HM utasítás 2. § 6. pontja szerinti központi ellátó szervezet,
d) logisztikai dokumentáció: az üzemeltetési dokumentáció azon okmánykészlete, amelyben előírásra kerülnek a
hadfelszerelés, munkaeszköz, technológia használatával, üzemeltetésével, karbantartásával, javításával, időszakos felülvizsgálataival kapcsolatos követelmények, információk valamint a szakági normák,
e) munkaeszköz: a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 87. § 4. pontja szerinti munkaeszköz,
f) technológia: meghatározott módon és rendben egymásra épülő folyamat, eljárás és a hozzá tartozó
munkaeszköz összessége, amelyek használata, üzemeltetése eredményeként valamely anyag, eszköz állapota az
előírt módon, illetve mértékben megváltozik, átalakul, g) üzemeltetési dokumentáció: a technológia, hadfelszerelés, munkaeszköz állandó tartozékát képező, a gyártói és
logisztikai dokumentációt magába foglaló komplex okmánykészlet. 3. § (1) A honvédelmi szervezeteknél rendszeresített, illetve használatban lévő hadfelszerelés, munkaeszköz, technológia az
üzemeltetési dokumentáció megléte esetén alkalmazható. (2) A hadfelszerelések, munkaeszközök, technológiák üzemeltetési dokumentációinak az „Anyagnyilvántartási utasítás”
rendelkezései szerint a teljes üzemeltetési idő alatt rendelkezésre kell állniuk, biztosítva az időközben szükségessé váló
kiegészítések, illetve pontosítások átvezetését. (3) A honvédelmi szervezeteknél alkalmazott hadfelszerelések, munkaeszközök, technológiák üzemeltetési dokumentációinak
biztosítani kell a rendeltetésszerű használatot, és hozzá kell járulniuk a szakági, szakterületi normák érvényesüléséhez.
4. § (1) Az üzemeltetési dokumentációt a technológia, munkaeszköz használatba vételét, üzembe helyezését megelőzően,
hadfelszerelés esetében a csapatpróba megkezdése időpontjáig kell biztosítani.
(2) Azon hadfelszerelések, munkaeszközök, technológiák esetében, amelyek üzemeltetése, használata során a magyartól
eltérő nyelv használata kötelező, az üzemeltetési dokumentációk biztosítása során a Magyar Honvédségre, illetve a
katonai nemzetbiztonsági szolgálatokra vonatkozó eltérő munkavédelmi követelményekről, eljárási szabályokról
szóló 1/2009. (I. 30.) HM rendelet (a továbbiakban: 1/2009. HM rendelet) 20. §-a az irányadó.
(3) A törzskönyvvel vagy teljességi jegyzékkel nem rendelkező technológiák, hadfelszerelések, munkaeszközök
üzemeltetési dokumentációit a használó honvédelmi szervezet köteles szakági nyilvántartásba venni.
2. A beszerzési eljárás feladatai 5. § (1) A beszerzési eljárások során a hadfelszerelésekhez tartozó gyártói dokumentációval kapcsolatos követelmények
meghatározásáért a beszerzési eljárást lefolytató szervezet a felelős a megbízó szervezet által támasztott igény
alapján. (2) Központi ellátás esetén a gyártói dokumentációt a hadfelszerelés, a munkaeszköz, a technológia beszerzője a
beszerzés részeként szerzi be, és annak egy példányát a központi ellátó szervezet részére biztosítja.
(3) Központi ellátás esetén a gyártói dokumentáció egy példányát vagy annak másolatát a központi ellátó szervezet
tárolja. (4) A közbeszerzési értékhatárt el nem érő munkaeszközök beszerzése esetén a gyártói üzemeltetési dokumentációt a
beszerzési eljárást lefolytató szervezet a beszerzés részeként szerzi be és biztosítja a használó szervezet részére.
(5) A beszerzési eljárás során beérkező hadfelszerelések átvételekor az átvevő szervezet meggyőződik a gyártói
dokumentációk meglétéről. Hiányzó vagy hiányos gyártói dokumentáció esetén a szállítás teljesítésének igazolásánál
a hiányosságot – a pótlás módjának és időpontjának megjelölésével – külön záradékban kell rögzíteni.
(6) A beszerzési eljárás részeként meg kell határozni a magyar, illetve a használati nyelven nem biztosítható gyártói
dokumentáció magyar vagy a használat nyelvére történő fordításának rendjét és felelősét.
3. A logisztikai dokumentáció biztosításának rendje 6. §. (1) Hadfelszerelések, valamint a rendszeresítés alá vont technológiák, munkaeszközök esetében a logisztikai
dokumentáció ellátásának rendje a 9/2010. HM utasítás 11. § (1) bekezdése szerinti rendszeresítési intézkedési tervben
kerül meghatározásra. (2) Az (1) bekezdés alá nem tartozó technológiák és munkaeszközök esetében a logisztikai dokumentációk biztosításának
rendjére az „Anyagnyilvántartási utasítás” rendelkezései az irányadóak. 4. Az üzemeltetési dokumentációk tárolásának rendje
7. § (1) A használó honvédelmi szervezeteknél a logisztikai vezető határozza meg a hadfelszereléseihez, munkaeszközeihez,
technológiáihoz tartozó üzemeltetési dokumentációk tárolása szabályait az 1/2009. HM rendelet 20. § (6) bekezdésének
figyelembevételével. (2) A központi tárolásban lévő hadfelszerelésekhez, munkaeszközökhöz tartozó üzemeltetési dokumentációk meglétéért,
megőrzéséért a központi ellátó szervezetek felelnek. (3) Az inkurrens hadfelszerelés, munkaeszköz, technológia üzemeltetési dokumentációjának megőrzéséért azok tárolási
helye szerinti honvédelmi szervezet a felelős. 5. Az ellenőrzések rendje
8. § (1) A hadfelszerelés használata során elöljárói és önellenőrzés keretében meg kell győződni az üzemeltetési
dokumentáció meglétéről. (2) Az alegységparancsnok legalább évente két alkalommal végrehajtja az üzemeltetési dokumentáció rendelkezésre
állásának, illetve állapotának ellenőrzését. (3) Az alegység ellenőrzések tapasztalatait jegyzőkönyvben kell rögzíteni, amely tartalmazza a felmerült hiányosságok
megszüntetése érdekében tett saját hatáskörű intézkedéseket, valamint a szolgálati elöljáró hatáskörébe tartozó
beavatkozási igényeket. (4) Az alegység szolgálati elöljárója az üzemeltetési dokumentáció hiányokkal kapcsolatban a saját hatáskörét
meghaladó eseteket írásban köteles jelezni az adott dokumentáció pótlását biztosító központi ellátó szervezet részére.
(5) A használó honvédelmi szervezeteknél a vagyon felmérő leltár végrehajtása keretében kell ellenőrizni a
hadfelszerelések, munkaeszközök, technológiák üzemeltetési dokumentációit. 6. Az üzemeltetési dokumentáció pótlása
9. § (1) A központi ellátás keretében biztosított, elveszett, megrongálódott vagy megsemmisült üzemeltetési dokumentáció
pótlását a használó honvédelmi szervezet vagy az üzemeltetésért felelős igénye alapján a központi ellátó szervezet
biztosítja az igény beérkezését követő 30 napon belül.
(2) A központi ellátás körébe nem tartozó munkaeszközök elveszett, megrongálódott vagy megsemmisült gyártói
dokumentációinak pótlásáról a beszerzési eljárást lefolytató honvédelmi szervezet intézkedik.
(3) A nyilvántartás vezetéséhez kötött okmányokban a pótlás során keletkezett adatokat – hiteles bizonylatokra alapozva –
rögzíteni kell. 7. Záró rendelkezések 10. § Ez az utasítás a közzétételét követő harmadik napon lép hatályba.
11. § A Magyar Honvédség Honvédkórház szervezeti racionalizálásának elrendeléséről szóló 66/2012. (IX. 14.) HM utasítás
a) 2/B. § (2) bekezdésében az „MH Katona Egészségügyi Központ (a továbbiakban: MH KEK)” szövegrész helyébe az
„MH Egészségügyi Központ (a továbbiakban: MH EK)” b) 2/B. § (3) bekezdésében, 2/C. § (2) bekezdésében és 2/D. § (3) bekezdésében az „MH KEK” szövegrész helyébe az
„MH EK” szöveg lép. Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
412/2012. (HK 14.) MH ÖHP intézkedése a STANAG 2999 (9. kiadás) végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII. törvény 52.§ (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési, szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló
102/2008. (HK 19.) HM utasításban foglaltakra, a
STANAG 2999 (9. kiadás) végrehajtására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság (a továbbiakban: MH
ÖHP) és az alárendeltségébe tartozó katonai szervezetek
személyi állományára.
2. Jelen intézkedésemmel eredetiben, angol nyelven bevezetem a STANAG 2999 (EDITION 9) – USE OF
HELICOPTERS IN LAND OPERATIONS
DOCTRINE – ATP-49 Edition F Version 1 címen kiadott NATO egységesítési egyezményt.
3. Az egységesítési egyezmény meghatározza a NATO
helikopterek együttműködésének kereteit, valamint felvázolja a műveletek tervezésének és végrehajtásának összhaderőnemi alapelveit.
4. Ez az intézkedés a közzététel napján lép hatályba és
visszavonásig hatályos.
5. Ezen intézkedés hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a STANAG 2999 (8. kiadás) és a STANAG
2487 (7. kiadás) okmányok nemzeti bevezetésére kiadott
174/2009. (HK 10.) MH ÖHP PK intézkedés.
Domján László vezérőrnagy s. k.,
MH összhaderőnemi parancsnok