text:
33/2013. (V. 10.) EMMI rendelete az egészségügyi szolgáltatók hatósági szakfelügyeletéről, szakmai minőségértékeléséről és a minőségügyi vezetőkről.
Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247.  § (2)  bekezdés g)  pont gj)  alpontjában kapott felhatalmazás alapján,
az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
a 25. § tekintetében az atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény 68. § (2) bekezdés a) és c) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
a 26.  § tekintetében az  egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247.  § (2)  bekezdés g)  pont ga)  alpontjában kapott
felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
a 27.  § tekintetében az  egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247.  § (2)  bekezdés m)  pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
a 28.  § tekintetében a  kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83.  § (4)  bekezdés n)  pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről
szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 41. § b) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
a 29.  § tekintetében az  egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247.  § (2)  bekezdés d)  pont df )  alpontjában és g)  pont
ga) alpontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és
hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
a 30. § tekintetében a családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény 51. § b) pont ba) alpontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 41. § a) és d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
a) egészségügyi szakmai tevékenység: a  betegségmegelőzéssel, valamint a  betegellátással összefüggésben
végzett, a betegellátás eredményét befolyásoló, a beteg állapotának feltárására irányuló és annak javulását
elősegítő ellátói és az  egyes beteg egészségügyi ellátásával kapcsolatos szervezési tevékenységek
összessége;
b) az  egészségügyi szakmai tevékenység minősége: az  adott tevékenység széleskörűen elfogadott szakmai
előírásoknak és az  érvényben lévő minőségügyi szabályoknak megfelelő, a  beteg számára elfogadható
módon, a szükséges időn belül végrehajtott, biztonságos, hatásos és eredményes elvégzése;
c) szakmai felülvizsgálat: az adott egészségügyi szakmai tevékenység minőségének helyszíni felmérésen alapuló
értékelése és elemzése;
d) szakfelügyelet: az  egészségügyi ellátás teljes folyamatában az  egészségügyi ágazati jogszabályok, továbbá
az egyedi panaszok kivizsgálásával kapcsolatban a szakmai előírások, protokollok érvényesülésének hatósági
célú ellenőrzése;
e) szakmai minőségértékelés: a  megelőzésnek és a  betegellátásnak a  szakmai szabályaival, érvényben levő
szakmai irányelvekkel, eljárásokkal, ajánlásokkal, nemzetközi legjobb gyakorlattal való összevetése,
értékelése, az  alkalmazott eljárások dokumentációs rendszere és az  adatszolgáltatás minőségi
követelményeinek meghatározása és értékelése, kapcsolódó konzultáció lefolytatása és a minőségfejlesztés
módozatainak meghatározása, amelynek egyik eszköze a szakmai felülvizsgálat is.
2. Általános rendelkezések 2. § (1) A  Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) és a  rendvédelmi szervek által nyújtott egészségügyi tevékenység
szakmai felügyeletét, minőségértékelését a  szakterület szerint érintett szakfelügyelő, továbbá a  minőségügyi
szakfőorvos, illetve szakterületi vezető az illetékes MH főszakorvossal, valamint a rendvédelmi szerv ágazati szakmai
felügyeleti szervével együttműködve látja el.
(2) A  fogvatartottak és a  kényszergyógykezelés, ideiglenes kényszergyógykezelés intézkedés hatálya alatt állók
egészségügyi ellátását végző egészségügyi szolgáltató egészségügyi tevékenységének szakfelügyeletét és szakmai
minőségértékelését a  megbízott szakfelügyelő és a  megbízott minőségügyi szakfőorvos látja el, a  rendvédelmi
szerveknél az ágazati szakmai felügyeleti szervvel együttműködve.
(3) A  gyógyszertárak szakfelügyeletére vonatkozó szabályokat a  biztonságos és gazdaságos gyógyszer- és
gyógyászatisegédeszköz-ellátás, valamint a gyógyszerforgalmazás általános szabályairól szóló törvény tartalmazza.
3. Az egészségügyi szolgáltatók szakfelügyelete 3. § (1) Az  egészségügyi szolgáltatókkal, szolgáltatásokkal összefüggésben a  szakfelügyeletet az  Állami Népegészségügyi
és Tisztiorvosi Szolgálat Országos Tisztifőorvosi Hivatala (a továbbiakban: OTH) és a  megyei kormányhivatalok
népegészségügyi szakigazgatási szervei (a továbbiakban: szakigazgatási szerv) a szakfelügyelők közreműködésével
látják el.
(2) A szakfelügyelet szakterületeit és a névjegyzékbe vehető szakfelügyelők számát az 1. melléklet tartalmazza.
4. § (1) A  szakfelügyelő olyan, az  egészségügyi dolgozók működési nyilvántartásában szereplő, a  szakterületén
szakképesítéssel, speciális szakértelemmel és gyakorlattal rendelkező személy, akit az  országos tisztifőorvos
– a  (2)  bekezdésben foglaltakat is figyelembe véve – névjegyzékbe vesz szakterületének megnevezésével.
A névjegyzék adattartalmát a 2. melléklet tartalmazza.
(2) A  szakfelügyelőt az  országos tisztifőorvos az  egészségügyi szakmai kollégium szakterület szerint érintett
tagozata véleményének figyelembevételével kéri fel. Amennyiben a  személy ezen felkérést elfogadja, az  országos
tisztifőorvos felveszi a szakfelügyelői névjegyzékbe.
(3) A  szakterületen eljáró, névjegyzékben szereplő szakfelügyelőt a  megyei, fővárosi, járási, fővárosi kerületi vagy
az  országos tisztifőorvos esetileg bízza meg a  jogszabályban meghatározott, hatáskörébe tartozó feladata
ellátásában történő közreműködésre. A  megbízó és a  szakfelügyelő között kötött megbízási szerződés
meghatározott feladat, illetve tevékenység ellátására szól.
(4) Amennyiben jogszabály vagy az  országos tisztifőorvos megítélése alapján adott ügyben országos szintű
szakfelügyelet bevonása szükséges, az  egészségügyért felelős miniszteren keresztül felkért, az  egészségügyi
szakmai kollégium illetékes tagozata által javasolt személy jár el. Ebben az esetben
a) olyan személy is megbízható, aki nem szerepel a  névjegyzékben, de megfelel a  névjegyzékbe való felvétel
feltételeinek,
b) a megbízási szerződésre és a szakfelügyelő díjazására vonatkozó szabályokat alkalmazni kell.
(5) Az OTH a 2. melléklet szerinti adatokat a honlapján közzéteszi.
5. § A szakfelügyelőt a szakterületére utaló szakfelügyelő, illetve orvosok esetében szakfelügyelő főorvos cím illeti meg.
6. § (1) Az országos tisztifőorvos a szakfelügyeleti rendszer irányítása keretében:
a) felkéri és felveszi a szakfelügyelőt a szakfelügyelők 2. melléklet szerinti országos névjegyzékébe,
b) a szakfelügyelővel eseti megbízási szerződést köt az adott feladat ellátására,
c) koordinálja a szakfelügyelők működését,
d) irányítja a szakfelügyelők tevékenységét,
e) gondoskodik a szakfelügyelők továbbképzéséről,
f ) a szakfelügyelő feladatának ellátásához a szükséges információkat rendelkezésére bocsátja,
g) véleményezi a szakigazgatási szervek szakfelügyeleti rendszer működésével kapcsolatos szabályzatát.
(2) A megyei kormányhivatalok népegészségügyi szakigazgatási szerve a szakfelügyeleti rendszerrel kapcsolatosan:
a) a 4. § (1) bekezdése szerinti szakfelügyelővel eseti megbízási szerződést köt az adott feladat ellátására,
b) irányítja és koordinálja az általa felkért szakfelügyelő tevékenységét,
c) a szakfelügyelő feladatának ellátásához a szükséges információkat rendelkezésére bocsátja,
d) javaslatot tesz a szakfelügyelő névjegyzékbe történő felvételéhez,
e) kidolgozza a szakfelügyelethez kapcsolódó feladatai ellátásához szükséges eljárásrendet.
(3) A  népegészségügyi szakigazgatási szerv a  (2)  bekezdés e)  pontja szerinti eljárásrendet véleményezés céljából
megküldi az országos tisztifőorvos részére.
7. § (1) Szakfelügyelői tevékenységet nem végezhet:
a) a  minőségügyi szakfőorvos, minőségügyi vezető szakgyógyszerész, minőségügyi vezető szakpszichológus,
minőségügyi vezető dietetikus, minőségügyi vezető ápoló, minőségügyi vezető védőnő, minőségügyi
kórház-higiénikus, minőségügyi vezető ápoló, minőségügyi vezető gyógytornász,
b) az egészségügy ágazati irányításában, ellenőrzésében vagy finanszírozásában közreműködő szerv vezetője,
c) egészségügyi szakmai köztestület elnöke,
d) az egészségügyi szakmai kollégium elnöke, elnökségi tagjai, a tagozatok tagjai és a tanácsok elnökei,
e) egészségügyi szakmai képviseletet ellátó vagy betegjogi szervezet vezető tisztségviselője,
f ) egészségügyi intézmény főigazgatója, orvosigazgatója, ápolási igazgatója,
g) országos módszertani intézet főigazgatója, orvosigazgatója, ápolási igazgatója.
(2) A  szakfelügyelő nem végezhet ellenőrzési tevékenységet olyan egészségügyi szolgáltatónál, ahol
munkaviszonyban, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban, önkéntes segítői
jogviszonyban van, illetve amellyel közvetve vagy közvetlenül szerződéses kapcsolatban áll.
(3) A szakfelügyelő a megbízás alapján végzett tevékenységét személyesen köteles ellátni.
 (4) A  megbízások alapján végzett tevékenységről a  megbízó köteles nyilvántartást vezetni és azt évente egyszer
az OTH részére összesítve, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról, a népegészségügyi szakigazgatási
feladatok ellátásáról, valamint a  gyógyszerészeti államigazgatási szerv kijelöléséről szóló kormányrendelet szerinti
jelentés részeként megküldeni.
(5) A  szakfelügyelő köteles a  névjegyzékben szereplő adatainak megváltozását a  változást követő 15 napon belül
a névjegyzéket vezető szervnél bejelenteni.
(6) A szakfelügyelőt a névjegyzékből törölni kell, amennyiben
a) a szakfelügyelő kérelmezi,
b) a felkérés feltételei nem állnak fenn, vagy utóbb megszűnnek,
c) az  egyedi megbízásnak ismételten – felhívást követően – nem tesz eleget, vagy neki felróható okból
ismételten elmulasztja annak határidejét,
d) törlik a működési nyilvántartásból.
8. § A szakfelügyelői tevékenységért a  megbízási szerződés alapján, a  3.  melléklet szerinti díjazás és utazási
költségtérítés jár.
9. § (1) A  szakfelügyelő szakfelügyeleti tevékenysége során a  megbízása szerinti egészségügyi szolgáltatóknál
– a szakterületéhez tartozó tevékenységek tekintetében – vizsgálja
a) az egészségügyi jogszabályok rendelkezéseinek végrehajtását,
b) a feladatok ellátásához szükséges személyi és tárgyi feltételek meglétét,
c) az egyedi panaszok érdemi kivizsgálásával kapcsolatban:
ca) a  megelőzés, a  kórismézés, a  gyógyítás, az  ápolás, a  gondozás, a  rehabilitáció és az  orvosi
szakvéleményezés szakszerűségét, eredményességét,
cb) a szakmai irányelvek, protokollok és módszertani levelek előírásainak végrehajtását, teljesülését.
 (2) A  szakfelügyelő szakfelügyeleti tevékenysége során véleményt nyilvánít a  8.  § szerinti megbízási szerződésben
rögzített, a vizsgált szakterületet érintő azon kérdésben, amelynek véleményezésére az országos tisztifőorvos vagy
helyettesei, a megyei (fővárosi) tisztifőorvos, illetve a járási (fővárosi kerületi) tisztifőorvos megbízta.
10. § (1) A szakfelügyelő szakfelügyeleti feladatai ellátása keretében szükség szerint helyszíni ellenőrzést végez. A helyszíni
ellenőrzésről jegyzőkönyvet vesz fel. A helyszíni ellenőrzés alapján tett megállapításokról, véleményéről tájékoztatja
a megbízó tisztifőorvost.
(2) Amennyiben a  szakfelügyelői ellenőrzés során megállapítást nyer, hogy az  egészségügyi szolgáltató
az  egészségügyi ágazati jogszabályokat, illetve az  egyedi panaszügyekben vizsgáltakkal kapcsolatosan a  szakmai
szabályokat súlyosan megsértette, a  szakfelügyelő kezdeményezi az  egészségügyi szolgáltatás gyakorlásának
általános feltételeiről, valamint a  működési engedélyezési eljárásról szóló kormányrendeletben foglaltak
figyelembevételével az alábbi hatósági intézkedések megtételét:
a) meghatározott egészségügyi tevékenység végzésének felfüggesztése,
b) az adott ellátás progresszivitási szintjének visszaminősítése,
c) az egészségügyi szolgáltatás nyújtására jogosító működési engedély módosítása vagy visszavonása,
d) a szakmai irányelvek, protokollok, helyi eljárásrendek előírásai végrehajtásának betartatása.
(3) Amennyiben a  helyszíni ellenőrzés alapján megállapítást nyer, hogy az  egészségügyi szakmai tevékenység
végzésére vonatkozó szabályokat az  ellenőrzött szolgáltató súlyosan megsértette, a  megbízó tisztifőorvos
az  (1)  bekezdés szerinti ellenőrzési jegyzőkönyv egy példányát haladéktalanul megküldi a  minőségügyi értékelés
elvégzésére kijelölt Gyógyszerészeti és Egészségügyi Minőség- és Szervezetfejlesztési Intézet (a továbbiakban:
GYEMSZI) részére további minőségügyi értékelés, vizsgálat és minőségfejlesztési célú javaslattétel céljából.
(4) Amennyiben a szakfelügyelő megállapításával, véleményével a megbízó tisztifőorvos nem ért egyet, a szakfelügyelő
által készített, illetve az adott üggyel kapcsolatosan keletkezett dokumentumot az egyet nem értés indokolásával
együtt felterjeszti az  országos tisztifőorvoshoz, aki az  adott üggyel kapcsolatosan az  egészségügyért felelős
miniszteren keresztül az egészségügyi szakmai kollégium véleményét kéri.
11. § (1) Az ápolási és szakdolgozói szakterületek szakfelügyeletét
a) az OTH által kormánytisztviselőként foglalkoztatott országos szakfelügyelő ápoló,
b) a  megyei (fővárosi) szakigazgatási szervnél kormánytisztviselőként foglalkoztatott megyei szakfelügyelő
ápoló,
c) a  járási (fővárosi kerületi) szakigazgatási szervnél kormánytisztviselőként foglalkoztatott járási szakfelügyelő
ápoló
látja el. (2) A védőnői feladatok szakfelügyeletét
a) az OTH által kormánytisztviselőként foglalkoztatott országos szakfelügyelő védőnő,
b) a  megyei (fővárosi) szakigazgatási szervnél kormánytisztviselőként foglalkoztatott megyei szakfelügyelő
védőnő,
c) a  járási (fővárosi kerületi) szakigazgatási szervnél kormánytisztviselőként foglalkoztatott járási szakfelügyelő
védőnő
látja el. (3) A  ápolási, szakdolgozói, valamint a  védőnői tevékenység szakmai felügyeletét az  (1)  bekezdés b) és c)  pontja,
valamint a (2) bekezdés b) és c) pontja szerinti szakfelügyelők az OTH szakmai, módszertani irányításával végzik.
4. Az egészségügyi szolgáltatók és szolgáltatások szakmai minőségértékelése és minőségfejlesztése
12. § (1) Az  egészségügyi ellátásokkal összefüggésben az  egészségügyi szakmai tevékenység minőségértékelését,
az  értékelési célú adatgyűjtést, a  minőségfejlesztési feladatok koordinálását, szakmai irányítását, dokumentálását,
a betegbiztonság szempontjainak érvényesítését a GYEMSZI látja el.
(2) A  GYEMSZI az  (1)  bekezdésben foglalt feladatait a  minőségügyi szakfőorvosok és szakterületi vezetők
közreműködésével látja el.
(3) A GYEMSZI minőségfejlesztési feladatai keretében:
a) a szakmai szabályok kialakításához módszertani támogatást nyújt,
b) kidolgozza és továbbfejleszti az  egyes szakterületek adatgyűjtési rendszerét, és folyamatosan gondoskodik
azok értékeléséről és az adatgyűjtésekről,
c) a  klinikai audit módszertanát kidolgozza, annak alkalmazását felügyeli, ezáltal biztosítja az  egységes
szempontrendszer alapján történő szakmai értékeléseket, az  eredmények alapján az  auditok során
használható standardokra javaslatot tesz,
d) klinikai auditot végez,
e) a belső minőségügyi tevékenységről indokolt esetben, illetve felkérésre véleményt nyilvánít,
f ) minőségügyi célú adatgyűjtéseket végez,
g) szakmai minőségértékelést végez,
h) véleményt alkot a  szakmai minimumfeltételek, szakmai protokollok, irányelvek érvényesíthetőségéről,
összhangjáról és azoknak az egészségügyi szakmai tevékenységben betöltött szerepéről.
(4) A GYEMSZI a minőségfejlesztési feladatainak végzése során – azok eredményétől függően – módszertani javaslatot
fogalmaz meg az elvárt eredmény elérésének, illetve a szakmai munka javításának érdekében, amely vonatkozhat
az  adott tevékenység szabályozási és finanszírozási környezetére, tervezésére, szervezésére, a  kapcsolódó
folyamatok feltételrendszerének biztosítására, illetve a  szükséges betegtájékoztatásra, valamint a  dolgozók
képzésére.
13. § (1) A  minőségügyi szakfőorvosok és nem orvosi területen a  (2)  bekezdés szerinti minőségügyi szakterületi vezetők
állandó vagy eseti jelleggel kerülnek megbízásra. A  minőségügyi szakfőorvosi, illetve szakterületi vezető
az  e  rendeletben meghatározottak szerint kiválasztott és megbízott, az  egészségügyi szakmai tevékenység
minőségét fejlesztési céllal vizsgáló és értékelő szakember.
(2) Minőségügyi szakterületi vezető szakterületén a
a) minőségügyi vezető szakgyógyszerész,
b) minőségügyi vezető szakpszichológus,
c) minőségügyi vezető dietetikus,
d) minőségügyi vezető ápoló,
e) minőségügyi vezető védőnő,
f ) minőségügyi vezető gyógytornász.
(3) A  minőségügyi szakfőorvost, illetve szakterületi vezetőt a  szakágára utaló minőségügyi szakfőorvosi, illetve nem
orvosi szakterületek esetén minőségügyi vezető szakgyógyszerészi, minőségügyi vezető szakpszichológusi,
minőségügyi vezető dietetikusi, minőségügyi vezető gyógytornászi, minőségügyi vezető ápolói, minőségügyi
vezető védőnői, minőségügyi vezető kórház-higiénikusi cím illeti meg.
14. § A minőségügyi szakfőorvosok és szakterületi vezetők irányításával, a  minőségértékelés működtetésével
kapcsolatban a GYEMSZI:
a) megbízza a minőségügyi szakfőorvosokat, illetve szakterületi vezetőket,
b) irányítja és ellenőrzi a minőségügyi szakfőorvosok, illetve szakterületi vezetők tevékenységét,
c) gondoskodik a  minőségügyi szakfőorvosok, illetve szakterületi vezetők rendszeres minőségügyi szakmai
továbbképzéséről. 15. § (1) Az  egészségügyi szakmai kollégium működéséről szóló miniszteri rendeletben felsorolt tagozatonként
– az egészségügyi informatika, a menedzsment és egészséggazdaságtan, a megelőző orvostan és népegészségügy,
valamint az ipari gyógyszerészet szakterületek kivételével – kell egy állandó minőségügyi szakfőorvost, illetve – nem
orvosi szakterület esetén – szakterületi vezetőt megbízni.
(2) Az állandó minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető megbízatása határozott időtartamra, de legfeljebb
3 évre szól, a megbízatás a lejártát követően több ízben meghosszabbítható.
(3) Szükség szerint, projekt-feladatra, illetve az  állandó minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető kizárása
vagy legalább 30 nap időtartamú akadályoztatása esetén feladatainak ellátása céljából – a feltételeknek egyébként
megfelelő személynek – eseti megbízatás adható.
16. § (1) Minőségügyi szakfőorvosi, illetve szakterületi vezetői megbízás annak adható, aki
a) az adott szakterületen legalább 10 éves, nem orvosi szakterületek esetében legalább 8 éves gyakorlati idővel,
b) az  adott szakterületen – összevont szakmáknál legalább az  egyik szakma vonatkozásában – szakvizsgával,
nem orvosi szakterületek esetében szakképesítéssel és
c) az  egészségügyi minőségbiztosítási és minőségfejlesztési módszerek alkalmazásában az  egészségügyi
szakirányú továbbképzésről szóló jogszabályok szerinti licenccel, ennek hiányában ezen módszerek
alkalmazásában jártassággal
rendelkezik.
 (2) A  GYEMSZI az  (1)  bekezdésben meghatározott feltételeken túlmenően a  17.  § szerinti pályázati kiírásban
további, a  pályázó minőségügyi és szakmai tapasztalataira, nyelvismeretére, a  pályázatra kidolgozott szakterületi
minőségfejlesztési koncepcióra vonatkozó feltételeket is megszabhat.
(3) Minőségügyi szakfőorvosi, illetve szakterületi vezetői tevékenységet nem végezhet, aki
a) az  egészségügy ágazati irányítását, felügyeletét, ellenőrzését vagy finanszírozását ellátó szervvel
munkavégzésre irányuló jogviszonyban áll,
b) egészségügyi szakmai köztestület elnöke,
c) az egészségügyi szakmai kollégium elnöke, alelnöke, titkára vagy tagozatának vezetője,
d) egészségügyi intézmény főigazgatója, orvos-igazgatója vagy minőségügyi vezetője,
e) szakfelügyeleti tevékenységet végez,
f ) egészségügyi-szakmai képviseletet ellátó vagy betegjogi szervezet vezető tisztségviselője, vagy
g) országos módszertani, illetve gyógyintézet főigazgatója, orvos-igazgatója vagy ápolási igazgatója.
17. § (1) Állandó minőségügyi szakfőorvosi, illetve szakterületi vezetői megbízás pályázati eljárás lefolytatása keretében
adható.
(2) Az  állandó minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető megbízására vonatkozó pályázati hirdetményt
a GYEMSZI a pályázat lejártát legalább 15 nappal megelőzően a honlapján közzéteszi.
(3) A  beérkezett pályázatokat szakterületenként létrejövő, a  szakterület szerint érintett egészségügyi szakmai
kollégiumi tagozat által delegált 1, valamint a  GYEMSZI által kijelölt 2 főből álló bizottság bírálja el azzal, hogy
a  bizottságban az  egészségügyi ellátórendszer minőségügyi tevékenysége területén szakértelemmel rendelkező
tag részvételét biztosítani kell. A  bíráló bizottság döntéshozatala során megvizsgálja, hogy a  pályázó megfelel-e
az e rendelet szerinti követelményeknek.
(4) A bíráló bizottság javaslata alapján a pályázati feltételeknek leginkább megfelelő pályázóval a GYEMSZI megbízási
szerződést köt.
(5) A GYEMSZI azzal a személlyel köt eseti minőségügyi szakfőorvosi, illetve szakterületi vezetői feladatokra megbízási
szerződést, aki az e rendelet szerinti feltételeknek megfelel.
(6) A  GYEMSZI és az  állandó minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető a  megbízási jogviszonyt 30 napos
határidővel felmondhatja.
18. § (1) A GYEMSZI a minőségügyi szakfőorvossal, illetve szakterületi vezetővel megbízási szerződést köt.
 (2) A minőségügyi szakfőorvost, illetve szakterületi vezetőt tevékenységének ellátásáért megbízási díj illeti meg, amely
a) állandó minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető esetében alapdíjból és a  feladatvégzéssel
arányos kiegészítő díjból,
b) eseti minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető esetében a feladatvégzéssel arányos díjból
áll.
19. § (1) Az  állandó minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető állandó feladatait jóváhagyott éves munkaterv
alapján, eseti feladatait előre egyeztetett módon végzi.
(2) A minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető feladatkörében:
a) képviseli és közvetíti szakterületének képviselői felé a minőségügyi alapelveket és követelményeket,
b) részt vesz a  szakmai irányelvek előkészítésével kapcsolatos feladatok ellátásában, szakmai véleményével
segíti a GYEMSZI-t ezzel kapcsolatos feladatainak ellátásában,
c) közreműködik a  GYEMSZI által végzett, az  egészségügyi ellátási folyamatok szakmai irányelveknek és más
szakmai előírásoknak való megfelelőségének, eredményességének, hozzáférhetőségének, időszerűségének
és a betegbiztonsági szempontok teljesülésének értékelésében,
d) kockázatelemzési tevékenységet végez,
e) közreműködik a betegbiztonsági, illetve egészségügyi ellátási problémák vizsgálatában,
f ) közreműködik adatgyűjtésekben, klinikai auditokban és helyszíni minőségügyi értékelésekben, az  auditok
és értékelések során szerzett tapasztalatokat a  GYEMSZI felé visszajelzi, továbbá javaslatokat tesz ezek
témakörére és gyakoriságára,
g) együttműködik a szakterülete szerint illetékes szakmai kollégiumi tagozattal,
h) a tudomására jutott vagy tapasztalt, az egészségügyi ellátás szakmai minőségét és a betegbiztonságot érintő
problémákat, beavatkozást igénylő ügyeket a  GYEMSZI felé – szükség szerint megoldási javaslattal – jelzi,
valamint
i) ellátja a jogszabályban részére meghatározott további feladatokat.
 (3) A  minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető eseti feladatairól jelentést, állandó feladatairól évente
beszámolót készít a GYEMSZI részére.
 (4) Amennyiben a minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető feladatainak ellátása során a betegbiztonságot
vagy az  ellátás szakmai minőségét súlyosan veszélyeztető gyakorlatot vagy hiányosságot észlel, köteles azt
közvetlenül jelezni a GYEMSZI-nek.
20. § (1) A  minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető nem vehet részt klinikai audit tevékenységben vagy
minőségértékelési tevékenységben annál az egészségügyi szolgáltatónál,
a) amelynek bármilyen jogviszony keretében foglalkoztatottja, illetve az  audit vagy értékelés időpontját
megelőző két évben bármilyen jogviszony keretében foglalkoztatottja volt,
b) amelynél közeli hozzátartozója alkalmazásban áll, vagy
c) amellyel kapcsolatban részéről nem várható el az ügy tárgyilagos vizsgálata.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti valamely kizárási ok fennállását a  minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető
köteles a  GYEMSZI-nek bejelenteni, amely ennek alapján kezdeményezi az  érintett klinikai auditban vagy egyéb
szakmai minőségértékelési tevékenységben való részvételre eseti minőségügyi szakfőorvos vagy szakterületi vezető
megbízását.
21. § (1) A  helyszíni minőségértékelés során a  minőségügyi szakfőorvos, illetve szakterületi vezető és a  GYEMSZI
közreműködő kormánytisztviselője jogosult:
a) az  egészségügyi szolgáltató helyiségeibe belépni, figyelemmel a  minőségértékelésben résztvevő szerv,
illetve szervezeti egység biztonsági előírásaira, munkarendjére,
b) a betegellátási és munkafolyamatok megtekintésére és megvizsgálására,
c) a berendezések, műszerek és más tárgyi eszközök megtekintésére és megvizsgálására,
d) az egészségügyi ellátásban közreműködő valamennyi személytől és a betegektől akár szóban, akár írásban
adatot, felvilágosítást kérni, illetve kérdést intézni hozzájuk.
 (2) A  helyszíni minőségértékelésről az  értékelést végző jegyzőkönyvet vesz fel, amelyben rögzíti az  értékelés
lefolytatásának és megállapításainak lényegét. A  jegyzőkönyv egy példányát az  értékelést végző személy átadja
az értékelt egészségügyi szolgáltató képviselőjének.
5. A szakfelügyeleti vizsgálat és a szakmai minőségértékelés közös szabályai
22. § (1) Amennyiben az egészségügyi szolgáltató a szakfelügyeleti vizsgálat, illetve a szakmai minőségértékelés lefolytatása
során nem működik együtt, illetve az  ehhez szükséges adatszolgáltatást nem teljesíti, az  OTH hivatalból, illetve
a GYEMSZI jelzése alapján hatósági eljárást indít.
(2) A  GYEMSZI valamely szolgáltatóra vagy az  egészségügyi ellátási rendszerre vagy annak egy részére vonatkozó,
a  szakmai minőségértékelés alapján tett megállapításáról tájékoztatja a  szolgáltató részére működési engedélyt
kiadó egészségügyi államigazgatási szervet. Amennyiben a  GYEMSZI megállapításával az  egészségügyi
államigazgatási szerv nem ért egyet, úgy azt a  saját véleményével együtt az  országos tisztifőorvoshoz továbbítja,
aki – a  hatáskörébe tartozó ügyben saját véleményével – az  egészségügyért felelős miniszteren keresztül
az egészségügyi szakmai kollégium véleményét kéri ki.
6. Záró rendelkezések 23. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
 (2) Az  e  rendelet hatálybalépésekor folyamatban lévő szakfelügyeleti eljárásokat, vizsgálatokat a  vonatkozó
dokumentumok megküldésével az e rendelet hatálybalépését követő 8 napon belül át kell adni az OTH részére.
 (3) Hatályát veszti az egészségügyi szolgáltatók szakmai felügyeletéről szóló 15/2005. (V. 2.) EüM rendelet.
24. § E rendelet 10. § (2) bekezdése az átültetésre szánt emberi szervekre vonatkozó minőségi és biztonsági előírásokról
szóló 2010. július 7-i 2010/53/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 23. cikkének való megfelelést szolgálja.
25. § Az egészségügyi szolgáltatások nyújtása során ionizáló sugárzásnak kitett személyek egészségének védelméről
szóló 31/2001. (X. 3.) EüM rendelet 15.  §-ában a „szakfelügyelő” szövegrész helyébe az „ , a  feladattal megbízott
szakfelügyelő főorvos” szöveg lép.
26. § Az egészségügyi szolgáltatások nyújtásához szükséges szakmai minimumfeltételekről szóló 60/2003. (X. 20.)
ESZCSM rendelet 6. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Kizárólag a  diagnosztikai vizsgálat céljából a  betegtől levett vizsgálati anyagok szállítására az  egészségügyi
szolgáltató által igénybe vett szállító nem minősül egészségügyi szolgáltatónak, azonban az  egészségügyi
szolgáltató az  igénybevételéről tájékoztatja a  fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi)
népegészségügyi intézetét, amely a  szállító tevékenységét – szakfelügyelő főorvos bevonásával – hatósági
ellenőrzés keretében vizsgálja.”
27. § Az egészségügyi szakmai kollégium működéséről szóló 12/2011. (III. 30.) NEFMI rendelet
a) 6.  § (3)  bekezdésében az  „érintett szakterülettel foglalkozó országos szakfelügyelő” szövegrész helyébe
az  „országos tisztifőorvos vagy az  általa megbízott személy, az  érintett szakterülettel foglalkozó állandó
minőségügyi szakfőorvos, illetve minőségügyi szakterületi vezető” szöveg,
b) 7.  § (6)  bekezdésében az  „országos szakfelügyelőt vagy” szövegrész helyébe az  „állandó minőségügyi
szakfőorvost, illetve minőségügyi szakterületi vezetőt, az  országos tisztifőorvost vagy az  általa megbízott
személyt és” szöveg
lép. 28. § A társadalombiztosítási támogatással rendelhető gyógyszerekről és a  támogatás összegéről szóló 1/2003. (I. 21.)
ESZCSM rendelet 10. számú mellékletében a „megyei tüdőgyógyász szakfőorvos” szövegrész helyébe a „feladattal
megbízott szakfelügyelő főorvos” szöveg lép.
29. § (1) Az  egészségügyi ellátással összefüggő fertőzések megelőzéséről, e  tevékenységek szakmai minimumfeltételeiről
és felügyeletéről szóló 20/2009. (VI. 18.) EüM rendelet 12. § (3) bekezdésében a „területileg illetékes szakfelügyelők”
szövegrész helyébe az „a feladattal megbízott szakfelügyelő főorvosok” szöveg lép.
(2) Az egészségügyi ellátással összefüggő fertőzések megelőzéséről, e tevékenységek szakmai minimumfeltételeiről és
felügyeletéről szóló 20/2009. (VI. 18.) EüM rendelet 13. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Az  OIAB tanácsadó testület, amely az  alakuló ülésén elfogadott ügyrend szerint működik. Az  OIAB
elnöke az  országos tisztifőorvos, titkára az  országos tisztifőorvos javaslatára az  ügyrendben meghatározott
személy. Az  OIAB tagja az  OEK főigazgatója, az  országos tisztifőgyógyszerész, az  Országos Egészségbiztosítási
Pénztár főigazgatója, a  klinikai járványügy és mikrobiológia, infektológia, háziorvostan, gyermek alapellátás
területén működő állandó minőségügyi szakfőorvosok, a  feladattal megbízott szakfelügyelő főorvos, valamint
az  egészségügyi szakmai kollégium klinikai és járványügyi mikrobiológiai, infektológiai tagozatának vezetői,
az egészségügyért felelős miniszter által vezetett minisztérium képviselője, a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal
képviselője.”
30. § (1) A  magasabb összegű családi pótlékra jogosító betegségekről és fogyatékosságokról szóló 5/2003. (II. 19.)
ESZCSM rendelet
a) 4.  § (1)  bekezdésében a „gyermek állandó lakóhelye, ennek hiányában tartózkodási helye szerint illetékes
megyei gyermekgyógyász szakfőorvostól” szövegrész helyébe a „feladat elvégzésével megbízott, szakmailag
illetékes szakfelügyelő főorvostól” szöveg,
b) 4. § (3) bekezdésében a „megyei gyermekgyógyász szakfőorvos” szövegrész helyébe a „feladat elvégzésével
megbízott, szakmailag illetékes szakfelügyelő főorvos” szöveg
lép.
 (2) Hatályát veszti a  magasabb összegű családi pótlékra jogosító betegségekről és fogyatékosságokról szóló
5/2003.  (II.  19.) ESZCSM rendelet 4.  § (2)  bekezdésében az  „a gyermek állandó lakóhelye, ennek hiányában
tartózkodási helye szerint illetékes megyei gyermekgyógyász szakfőorvosnál” szövegrész.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
124/2011. (VII. 5.) KE határozata a Magyar Tudományos Akadémia elnöki tisztségének megerősítéséről.
A Magyar Tudományos Akadémia 2011. évi rendes közgyűlésének a miniszterelnök útján tett előterjesztésére – az Alkotmány
30/A. §-a (1) bekezdésének i) pontja, valamint a Magyar Tudományos Akadémiáról szóló 1994. évi XL. törvény 13. §-ának
(1) bekezdése alapján – Pálinkás Józsefet, az MTA rendes tagját a Magyar Tudományos Akadémia elnöki tisztségében megerősítem.
Budapest, 2011. június 22. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
57/2009. (X. 20.) KHEM rendelete az egyes vasúti utazási kedvezményekről.
A vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény 88. §-a (2) bekezdésének 18. pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 133/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. §
(1) bekezdésének a) pontjában foglalt feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
A vasúti utazási kedvezményre jogosultak köre 1. § E rendelet alkalmazásában
a) kedvezményezett vasúti társaság: az országos, térségi vagy elővárosi vasúti közszolgáltatást végző, valamint az
országos vasúti pályahálózatot működtető vasúti társaság, továbbá minősített többséget biztosító befolyása alatt
álló vasúti társaságok,
b) nyugdíjas: a kedvezményezett vasúti társaságtól, elkülönült vasútegészségügyi szervezettől nyugdíjba vonult
személy, aki a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 6. § (1) bekezdése szerinti saját
jogú nyugellátásban – ideértve a korengedményes nyugdíjat is – részesül, feltéve, ha nyugdíjazását közvetlenül
megelőzően kedvezményezett vasúti társasággal, illetve az elkülönült vasútegészségügyi szervezettel
folyamatosan legalább öt évig állt munkaviszonyban, illetve közalkalmazotti jogviszonyban és összeszámítva
legalább 10 év munkaviszonnyal vagy közalkalmazotti jogviszonnyal rendelkezik, vagy kedvezményezett vasúti
társaságnál, illetve az elkülönült vasútegészségügyi szervezetnél összeszámítva legalább húsz év
munkaviszonnyal, illetve közalkalmazotti jogviszonnyal rendelkezik és munkaviszonyához, illetve
közalkalmazotti jogviszonyához kapcsolódóan utazási kedvezmény illette meg,
c) igényjogosult hozzátartozó: igényjogosult hozzátartozónak minősül a 2. § (1) bekezdés a), b), d) és e) pontjaiban
meghatározott személyekkel közös háztartásban élő vagy a 2. § (1) bekezdése c) pontjában meghatározott
okokból már elhunyt személlyel közös háztartásban élt házastárs vagy élettárs, valamint eltartott gyermek
(ideértve a mostoha, a nevelt és az örökbefogadott gyermeket is), továbbá a 2. § (1) bekezdésének a) vagy
e) pontjában meghatározott, már elhunyt nyugdíjassal közös háztartásban élt özvegye, volt élettársa, eltartott
gyermeke, kivéve, ha az özvegy, volt élettárs a reá irányadó öregségi nyugdíjra jogosító életkorának betöltése
előtt házasságot köt, élettársi kapcsolatot létesít,
d) eltartott gyermek: eltartott gyermeknek tekintendő a gyermek a 18. életévének betöltése napjáig. Amennyiben
a gyermek oktatási intézmény nappali tagozatán tanul, a tanulmányok tartamára, de legfeljebb a 25. életév
betöltése napjáig. Eltartott gyermeknek minősül a gyermek abban az esetben is, ha az iskola igazolása szerint
betegsége, testi vagy szellemi fogyatékossága miatt tanulmányait magántanulóként végzi, továbbá ha
a kedvezmény megszűnése előtt a gyermek megrokkant, ennek tartamára a kedvezmény életkorra tekintet nélkül
megilleti,
e) szolgáltató vasúti társaság: az országos, térségi vagy elővárosi vasúti közszolgáltatást végző vasúti társaság.
2. § (1) A vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény (a továb biak ban: Vtv.) 68. §-ának (2) bekezdése szerinti utazási
kedvezményre (a továb biak ban: kedvezmény) jogosultak:
a) a kedvezményezett vasúti társaság munkavállalója, nyugdíjasa,
b) a kedvezményezett vasúti társaság azon volt munkavállalója, aki a kedvezményezett vasúti társaságnál végzett
munkájával összefüggésben szerzett egészségkárosodása miatt saját jogú nyugellátásban, vagy nyugdíjszerű
társadalombiztosítási ellátásban részesül,
c) a kedvezményezett vasúti társaságnál végzett munkájával összefüggésben halálos üzemi balesetet szenvedett
munkavállaló igényjogosult hozzátartozója, valamint azon igényjogosult hozzátartozó, aki – a kedvezményezett
vasúti társasággal munkaviszonyban állt, a jogviszony fennállása alatt egyéb okból elhunyt személy jogán –
hozzátartozói, vagy baleseti hozzátartozói nyugellátásban részesül,
d) a közlekedésért felelős miniszter által vezetett minisztérium, a vasúti igazgatási szerv, a Nemzeti Közlekedési
Hatóság Központi Hivatala, Kiemelt Ügyek Igazgatósága és Pályaalkalmasság Vizsgálat Igazgatósága, valamint
a Közlekedésbiztonsági Szervezet köztisztviselője és ügykezelője, továbbá a Nemzeti Közlekedési Hatóság területi
szerveinek vasúti hatósági feladatkörben eljáró köztisztviselője (a továb biak ban a felsorolt szervek együtt:
közigazgatási szerv),
e) az elkülönült vasútegészségügyi szervezet (a továb biak ban: vasútegészségügyi szervezet) munkavállalója,
közalkalmazottja, nyugdíjasa,
f) a vasutas munkavállalói érdekképviselet, biztosító és önsegélyező egyesület munkavállalója (ezen pontban
érintett szervezetek a továb biak ban együtt: egyéb szervezet),
g) az a), b), d) és e) pontokban felsorolt személyek igényjogosult hozzátartozója.
(2) Az eltartott gyermeknek kedvezmény iskolai tanulmányok címén a tanulmányok befejezése hónapjának végéig,
illetve a nyári tanulmányi szünet tartamára is jár. A tanulmányok folytatását az oktatási intézmény által kiállított
igazolással középiskolai tanulmányok esetén évente, felsőfokú tanulmányok esetén félévente, a tanulmányok
megkezdésétől számított egy hónapon belül kell igazolni. A kedvezményre való jogosultságot nem érinti, ha
a középiskola tanulójának a tanulói jogviszonya, ille tő leg a felsőoktatási intézmény hallgatójának a hallgatói
jogviszonya az oktatási intézmény igazolása szerint a tanuló, ille tő leg a hallgató betegsége, szülése, balesete, vagy
más váratlan ok miatt, önhibáján kívül szünetel.
3. § (1) A kedvezményre jogosultság a munkaviszony, közszolgálati, közalkalmazotti jogviszony fennállása, a saját jogú,
hozzátartozói nyugellátásra, illetve nyugdíjszerű társadalombiztosítási ellátásra jogosultság tartama alatt illeti meg
a jogosultat, nyugdíjas személy esetén addig az időpontig, amíg az 1. § b) pontja alapján nyugdíjasnak minősül.
(2) A kedvezményezett vasúti társaság tulajdonosi szerkezetében bekövetkezett olyan változás esetén, amelynek
következtében a kedvezményezett vasúti társaság már nem felel meg az 1. § a) pontjában foglaltaknak, az utazási
kedvezményre jogosultság a tulajdonosi szerkezetben bekövetkezett változás napjával szűnik meg.
A kedvezmény mértéke és tartalma 4. § (1) A kedvezményre jogosult – a kedvezményre jogosultság időtartama alatt – a közszolgáltatási menetrendben előírt
személyszállítási szolgáltatásokat valamennyi viszonylat vonatkozásában díjmentesen, korlátlan mértékben veheti
igénybe. A díjmentesség nem vonatkozik azokra a szolgáltatásokra, amelyek árát a menetjegy ára nem tartalmazza
(helyjegy, pótjegy, felár, egyéb külön díj), az ilyen szolgáltatásokat a jogosult is díjfizetés mellett veheti igénybe.
(2) Ha a szolgáltató vasúti társaság üzletszabályzata megköveteli, az igényjogosult az (1) bekezdésben meghatározott
szolgáltatásokat regisztrációval vagy regisztrációs jegy váltásával veheti igénybe.
(3) Az igényjogosult hozzátartozó a kedvezményt munkába járáshoz nem veheti igénybe.
5. § Az utazási kedvezményt a szolgáltató vasúti társaság akkor biztosítja, ha
a) a kedvezményezett vasúti társaság, egyéb szervezet, vasútegészségügyi szervezet és a szolgáltató vasúti társaság
a 15. § (1) bekezdése szerinti megállapodást megkötötték,
b) a kedvezményre jogosult az igazolvány kiállításának és újraérvényesítésének díját megfizette,
c) a kedvezményre jogosult az utazás során az e rendeletben foglalt követelményeknek megfelelő, érvényes és
érvényesített igazolványát a szolgáltató vasúti társaság ennek ellenőrzésére jogosult munkavállalója részére
felmutatja, átadja.
6. § (1) A kedvezmény második kocsiosztályon való utazásra jogosít. A kedvezményezett vasúti társaságnál megszakítás
nélküli folyamatos, valamint a különböző kedvezményezett vasúti társaságoknál töltött megszakítás nélküli
összeszámított 25 év munkaviszonyban töltött idő után a kedvezmény első kocsiosztályon való utazásra jogosítja
a munkavállalót.
(2) Az igényjogosult hozzátartozót kedvezménye olyan kocsiosztályon való utazásra jogosítja, mint amilyen
kocsiosztályon való utazásra jogosító kedvezménnyel rendelkezik az a személy, akinek a jogán az igényjogosult
hozzátartozó a kedvezményt szerezte.
(3) A saját jogú, hozzátartozói nyugellátás, illetve nyugdíjszerű társadalombiztosítási ellátás mellett adott kedvezmény
esetén a jogosultat olyan kocsiosztályon való utazásra jogosító kedvezmény illeti meg, amely a jogszerző
magánszemély jogosultat munkaviszonyának utolsó napján, üzemi balesetének napján, illetve nyugdíjba vonulását
megelőző napon megillette.
A kedvezményre jogosító igazolvány kiállítása és érvényesítése 7. § (1) A szolgáltató vasúti társaság a jogosultak részére a kedvezmény igénybevételére jogosító igazolványt bocsát ki.
(2) Az igazolványnak tartalmaznia kell:
a) a vasutas utazási igazolvány megnevezést,
b) a jogosult nevét,
c) a jogosult arcképét,
d) az igazolvány érvényessége kezdetének napját,
e) az igazolvány érvényességének időtartamát,
f) az igazolvány sorszámát,
g) a szolgáltató vasúti társaság megnevezését,
h) a kocsiosztály számát.
(3) Az igazolvány a kiállítás évétől számított öt évig érvényes.
(4) Az igazolványnak rendelkeznie kell az eredetiségét megfelelő módon igazoló jellemzőkkel.
8. § (1) A kedvezményre jogosító igazolványt a jogosult személy kérelmére állítja ki és érvényesíti a szolgáltató vasúti társaság.
A kérelemben fel kell tüntetni:
a) a kérelmező nevét, születési nevét,
b) születési helyét és idejét,
c) anyja nevét,
d) lakcímét vagy tartózkodási helyét, levelezési címét,
e) a munkaviszony, közalkalmazotti, közszolgálati jogviszony típusát és fennállásának kezdő időpontját,
f) ha saját jogú, hozzátartozói nyugellátásban, illetve nyugdíjszerű társadalombiztosítási ellátásban részesül, amely
a kedvezményre való jogosultságot eredményezi, a nyugellátás vagy társadalombiztosítási ellátás típusát és
megállapításának kezdő időpontját, a jogosultság időtartamát a nyugdíjfolyósító szerv igazolása alapján.
(2) A kérelemhez mellékelni kell egy – az igazolvány kiállításához szükséges – igazolványképet, valamint arra vonatkozó
nyilatkozatot, hogy a kérelmező hozzájárul a feltüntetett személyes adatainak a szolgáltató vasúti társaság általi
kezeléséhez a kedvezmény biztosítása céljából, a kedvezmény biztosításának idejéig. A kérelmet az igényjogosultság
keletkezésének napját követő 30 napon belül, illetve tárgyév január első munkanapjáig kell előterjeszteni.
(3) Az igényjogosult hozzátartozó kérelméhez mellékelni kell az igényjogosult hozzátartozói kapcsolatot igazoló
közokiratot, valamint eltartott gyermek esetében, ha szükséges, a tanulói vagy hallgatói jogviszony, vagy a rokkantság
igazolását, illetve egyéb iskolai igazolást.
(4) A szolgáltató vasúti társaság a kedvezményre jogosultnak a kedvezmény biztosításával összefüggő, a kérelmező,
valamint a munkáltató kedvezményezett vasúti társaság, a közigazgatási szerv, az egyéb szervezet, és
a vasútegészségügyi szervezet által megadott adatait a kedvezményre való jogosultság megszűnésekor törli.
(5) Amennyiben a jogosult az igazolványt érvényességi időn belül elveszti, akkor a szolgáltató vasúti társaság a jogosult
által fizetett külön díj ellenében ismételt kérelemre új igazolványt állít ki.
9. § (1) A 2. § (1) bekezdésének a) vagy e) pontjában meghatározott munkavállaló, közalkalmazott, a 2. § (1) bekezdésének d)
vagy f) pontja alapján jogosult a kérelmét a munkáltató kedvezményezett vasúti társasághoz, a közigazgatási
szervhez, az egyéb szervezethez, illetve a vasútegészségügyi szervezethez nyújtja be, amely azt az igényjogosultság
fennállása esetén továbbítja a szolgáltató vasúti társaság felé. Az igazolvány újraérvényesítéséhez szükséges, 10. §
(1) bekezdése a), b) és c) pontja szerinti adatokat az igényjogosultság fennállása esetén a munkáltató
kedvezményezett vasúti társaság, közigazgatási szerv, egyéb szervezet, vasútegészségügyi szervezet továbbítja
a szolgáltató vasúti társaság felé.
(2) A 2. § (1) bekezdésének a) vagy e) pontjában meghatározott munkavállalónak, közalkalmazottnak, illetve a 2. §
(1) bekezdése d) pontjában meghatározott személynek az igényjogosult hozzátartozója a kérelmet ahhoz
a munkáltató kedvezményezett vasúti társasághoz, közigazgatási szervhez, illetve a vasútegészségügyi szervezethez
nyújtja be, amely a munkáltatója (a bekezdés alkalmazásában: munkáltató) annak a személynek, akinek a jogán
a kedvezményt szerezte. A munkáltató a kérelmet az igényjogosultság fennállása esetén továbbítja a szolgáltató
vasúti társaság felé. Az igazolvány újraérvényesítéséhez szükséges, 10. § (1) bekezdése a), b) és d) pontja szerinti
adatokat az igényjogosultság fennállása esetén a munkáltató továbbítja a szolgáltató vasúti társaság felé.
A munkáltató az igényjogosultság fennállásának 10. § (1) bekezdése d) pontja szerinti igazolását kéri a jogosulttól.
10. § (1) A 9. § (1) és (2) bekezdésének meg fele lően az igazolvány újraérvényesítéséhez továbbítandó adatok köre:
a) a jogosult természetes személyazonosító adatai (név, születési név, születési idő és hely, anyja neve)
b) a jogosult lakhelye vagy tartózkodási helye és levelezési címe,
c) a munkaviszony, közszolgálati, közalkalmazotti jogviszony kezdete, fennállása, illetve vége,
d) igényjogosult hozzátartozó esetén a házastársi vagy élettársi kapcsolatot igazoló közokirat, valamint eltartott
gyermek esetében, ha szükséges, a tanulói vagy hallgatói jogviszony, a rokkantság igazolása, illetve egyéb iskolai
igazolás.
(2) A munkáltató kedvezményezett vasúti társaság, a közigazgatási szerv, az egyéb szervezet, és a vasútegészségügyi
szervezet az adatokat naptári évenként adja át a szolgáltató vasúti társaságnak a tárgyév január első munkanapján az
akkor hatályos adatbázisa alapján.
11. § (1) A 2. § (1) bekezdése a) vagy e) pontja szerinti nyugdíjas és igényjogosult hozzátartozója, a 2. § (1) bekezdése b) pontja
szerinti jogosult és igényjogosult hozzátartozója, valamint a 2. § (1) bekezdés c) pontja szerinti jogosult a kedvezmény
iránti kérelmét közvetlenül a szolgáltató vasúti társasághoz terjeszti elő.
(2) A szolgáltató vasúti társaság olyan, a kedvezmény alapjául szolgáló saját jogú, hozzátartozói nyugellátásban, illetve
egyéb nyugdíjszerű társadalombiztosítási ellátásban részesülő jogosult esetén, akinél az ellátásra jogosultság nem
meghatározott időtartamú, az igazolványt érvényességi idején belül határozatlan időtartamra érvényesíti is.
(3) A szolgáltató vasúti társaság olyan, a kedvezmény alapjául szolgáló saját jogú, hozzátartozói nyugellátásban, illetve
egyéb nyugdíjszerű társadalombiztosítási ellátásban részesülő jogosult esetén, akinél az ellátásra jogosultság
meghatározott időtartamú, az igazolványt érvényességi idején belül meghatározott időtartamra érvényesíti.
(4) A kedvezmény alapjául szolgáló saját jogú, hozzátartozói nyugellátásra, illetve egyéb nyugdíjszerű
társadalombiztosítási ellátásra jogosultság megszűnését a magánszemély köteles bejelenteni a szolgáltató vasúti
társaságnak, amely a 3. § (1) bekezdése alapján az igazolvány érvényességi idejét módosítja.
(5) A 2. § (1) bekezdés a) vagy e) pontja szerinti nyugdíjas igényjogosult hozzátartozójának, a 2. § (1) bekezdése b) pontja
szerint jogosult igényjogosult hozzátartozójának, valamint a 2. § (1) bekezdése c) pontja szerinti jogosult igazolványát
a szolgáltató vasúti társaság évenként újraérvényesíti. Az igazolvány újraérvényesítéséhez szükséges, 10. §
(1) bekezdése a), b) és d) pont szerinti adatokat az igényjogosultság fennállása esetén tárgyév január első
munkanapjáig a kérelmező átadja a szolgáltató vasúti társaság felé. A szolgáltató vasúti társaság az igényjogosultság
fennállásának a 10. § (1) bekezdése d) pontja szerinti igazolását kéri a kérelmezőtől.
12. § (1) A 9. §, valamint a 11. § (5) bekezdésében meghatározott jogosultak számára kiállított igazolványt a szolgáltató vasúti
társaság a kiállításkor a tárgyévre érvényesíti, naptári évenként pedig adott év január 31-ig újraérvényesíti.
(2) Az érvényes igazolvány kedvezmény igénybevételére csak a naptári évre való érvényesítéssel együtt jogosít. Az
érvényes igazolványt és az érvényesítést egyedileg, igazolványonként össze kell kapcsolni.
(3) A szolgáltató vasúti társaság nyilvántartást vezet a kiállított igazolványokról, a kiállított igazolvány sorszámáról és
érvényességének kezdőnapjáról, valamint a kedvezményre jogosultság jogcíméről a jogosult 8. § (1) bekezdése
szerinti kérelmén feltüntetett adattartalommal, illetve igényjogosult hozzátartozó esetén ennek tényéről.
(4) A szolgáltató vasúti társaság a nyilvántartását úgy vezeti, hogy abból megállapítható a forgalomban levő érvényes,
 illetve érvényesített igazolványok valamint a jogosultak száma, a jogosultak jogcím alapján történő elkülönítése,
a jogosultak munkáltatója szerinti elkülönítése, továbbá a nyugdíjasok 65. életévet betöltöttek/nem betöltöttek
szerinti elkülönítése.
13. § (1) Az igazolvány kiállításáért, újraérvényesítéséért olyan díjat számíthat fel a szolgáltató vasúti társaság, ami az
igazolvány kedvezmény igénybevételéhez szükséges funkcióhoz kapcsolódó előállítási és adminisztrációs költségét
fedezi, amely nem haladhatja meg az 1000 Ft + ÁFA összeget.
(2) Az igazolvány elvesztése miatt ismételten kiállított igazolványért fizetendő 8. § (5) bekezdése szerinti külön díj
a kiállítási, illetve újraérvényesítési díj ötszöröse.
14. § A jogosult az igazolvány kiállításához, érvényesítéséhez, újraérvényesítéséhez szükséges, valamint az
igényjogosultságot meghatározó adataiban bekövetkezett változást bejelenti a munkáltató, illetve a szolgáltató
vasúti társaság felé. A munkáltató a hozzá bejelentett változásokat továbbítja a szolgáltató vasúti társaság felé.
A szolgáltató vasúti társaság az igényjogosultságot ezekben az esetekben felülvizsgálja, és az igényjogosultság
megszűnése esetén intézkedik az igazolvány visszavonása iránt.
A kedvezményezett vasúti társaságok közötti megállapodások és elszámolások
15. § (1) A kedvezményezett vasúti társaság munkavállalóját és igényjogosult hozzátartozóját, a közigazgatási szerv
köztisztviselőjét, ügykezelőjét és igényjogosult hozzátartozóját, a vasútegészségügyi szervezet közalkalmazottját,
munkavállalóját és igényjogosult hozzátartozóját, az egyéb szervezet munkavállalóját megillető kedvezmény
biztosításának részletszabályaira, kölcsönös elismerésére, elszámolásának módjára, és megtérítésére
a kedvezményezett vasúti társaság, közigazgatási szerv, vasútegészségügyi szervezet, egyéb szervezet és a szolgáltató
vasúti társaság megállapodása az irányadó.
(2) A saját jogú, hozzátartozói nyugellátásban, illetve egyéb nyugdíjszerű társadalombiztosítási ellátásban részesülő, és
igényjogosult hozzátartozója vonatkozásában megállapodást nem kell kötni. Ezen bekezdésben érintett jogosultak
kedvezményének költségét a közlekedésért felelős miniszter (a továb biak ban: miniszter) a szolgáltató vasúti társaság
részére – mint menetdíjbevétellel nem fedezett, szolgáltató vasúti társaságra háruló indokoltnak elismert költséget –
a központi költségvetésből a vasúti közszolgáltatási szerződés keretében megtéríti.
(3) A miniszter a vasúti közszolgáltatási szerződésben meghatározott módon ellenőrzi azon kedvezményre jogosultságok
alapját, és azon igazolványok nyilvántartási rendszerét, amelyekre vonatkozóan a (2) bekezdés szerinti megtérítési
kötelezettsége fennáll.
Hatálybalépés 16. § (1) Ez a rendelet 2009. november 1-jén lép hatályba.
(2) Az e rendelet hatálybalépését megelőzően megszerzett utazási kedvezmények a jogosultakat e rendelet
hatálybalépését köve tően is megilletik. Hónig Péter s. k.,
közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter


text:
1255/2011. (VII. 21.) Korm. határozata a Nemzeti Emlékhely és Kegyeleti Bizottság működésének biztosításához szükséges előirányzat átcsoportosításáról.
1. A Kormány az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 27. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében,
a Nemzeti Emlékhely és Kegyeleti Bizottság működési feltételeinek biztosítása érdekében elrendeli a Magyar
Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 1. melléklet XX. fejezet Nemzeti Erőforrás
Minisztérium fejezet, 4. Egyéb kulturális intézmények cím terhére, a XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet,
12. Központi Szolgáltatási Főigazgatóság cím javára 7,5 millió forint 1. melléklet szerinti átcsoportosítását.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti erőforrás miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1401/2015. (VI. 17.) Korm. határozata a rendkívüli bevándorlási nyomás kezelése érdekében szükséges egyes intézkedésekről.
A Kormány
 1. elrendeli a  magyar–szerb határszakaszon a  zöldhatár átjárhatóságának megszüntetése érdekében körülbelül
175 km hosszúságban 4 m magasságú, határőrizeti célú ideiglenes kerítés létesítésének előkészítését;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2015. június 24.
2. felhívja a nemzetgazdasági minisztert az 1. pontban meghatározott intézkedés fedezetének biztosítására;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2015. augusztus 1.
3. felhívja a  belügyminisztert, hogy a  bevándorlásról és a  terrorizmusról jelenleg zajló nemzeti konzultáció
eredményének figyelembevételével készítsen előterjesztést az  illegális bevándorlás elleni hatékony fellépés
érdekében szükséges jogszabály-módosításokról.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2015. július 1. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
78/2018. (II. 20.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Pecze Balázst
a 2018. február 12. napjától 2021. február 11. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. február 5. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
9/2010. (I. 28.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján indult eljárásban meghozta az alábbi
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés
aláírásgyűjtő ívének hitelesítéséről hozott 297/2009. (VI. 23.) OVB határozatát megsemmisíti, és az Országos Választási
Bizottságot új eljárásra utasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján kifogás érkezett
az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továb biak ban: OVB) 297/2009. (VI. 23.) OVB határozata
(a továb biak ban: OVBh.) ellen.
Az OVB vitatott határozatában hitelesítette az országos népszavazás kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő ív
mintapéldányát, amelyen a következő kérdés szerepel: „Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt
arról, hogy az Országos Választási Bizottság elnökét a miniszterelnök kezdeményezésére a köztársasági elnök
elő ter jesz tésére az Országgyűlés válassza meg?” Az OVBh. indokolása megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív
a törvény ben meghatározott formai, valamint a népszavazásra feltenni kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi
követelményeknek eleget tesz, ezért a hitelesítésnek akadálya nincs.
Az OVBh. ellen benyújtott kifogás utal a Ve. 28. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezésre, amelynek alapján
az Országos Választási Bizottság elnökét a bizottság tagjai saját maguk közül választják oly módon, hogy az elnöknek
a bizottság választott tagjának kell lennie. A kifogástevő nézete szerint amennyiben egy szerv működése, ezen belül
a szerv elnökének megválasztása törvény ben van szabályozva, úgy a szerv közvetlenül az Országgyűlés hatáskörébe
tartozik. Álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés így az Alkotmány 28. § (5) bekezdésének
d) pontjában meghatározott tiltott tárgykörbe tartozik, mivel egy eredményes népszavazás esetén
az Országgyűlésnek a saját hatáskörébe tartozó szervezet átalakításáról kellene döntenie. A kifogástevő ezen indokok
alapján az OVBh. megsemmisítését és az OVB új eljárásra utasítását kéri az Alkotmánybíróságtól.
Az OVBh. a Magyar Közlöny 2009. évi 85. számában, 2009. június 23-án jelent meg, a kifogást 2009. július 1-jén
– a jogszabály által meghatározott határidőn belül – terjesztették elő.
II. Az Alkotmánybíróság határozatának meghozatala során a következő jogszabályokat vette alapul:
1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„2. § (2) A Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé, amely a népszuverenitást választott képviselői útján,
valamint közvetlenül gyakorolja.”
„19. § (...)
(2) Az Országgyűlés a népszuverenitásból eredő jogait gyakorolva biztosítja a társadalom alkotmányos rendjét,
meghatározza a kormányzás szervezetét, irányát és feltételeit.
(3) E jogkörében az Országgyűlés
a) megalkotja a Magyar Köztársaság Alkotmányát;
b) törvényeket alkot;
(...)”
„28/B. § (1) Országos népszavazás és népi kezdeményezés tárgya az Országgyűlés hatáskörébe tartozó kérdés lehet.”
„28/C. § (...)
(5) Nem lehet országos népszavazást tartani:
(...)
d) az Országgyűlés hatáskörébe tartozó személyi és szervezetalakítási (-átalakítási, -megszüntetési) kérdésekről,”
2. Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény rendelkezései:
„2. § Az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz.”
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
a) a kérdés nem tartozik az Országgyűlés hatáskörébe,
b) a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani,
c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvény ben foglalt követelményeknek,
d) ugyanazon tartalmú kérdésben három éven belül eredményes országos népszavazást tartottak,
e) az aláírásgyűjtő ív nem felel meg a választási eljárásról szóló törvény ben foglalt követelményeknek.”
A Ve. rendelkezései:
„77. § (2) A kifogásnak tartalmaznia kell
a) a jogszabálysértés megjelölését,
b) a jogszabálysértés bizonyítékait,
c) a kifogás benyújtójának nevét, lakcímét (székhelyét) és – ha a lakcímétől (székhelyétől) eltér – postai értesítési
címét,
(...)”
„117. § (1) Az Országos Választási Bizottság a jogszabályi feltételeknek megfelelő aláírásgyűjtő ívet, ille tő leg kérdést
a benyújtástól számított harminc napon belül hitelesíti.”
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, ille tő leg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
(...)
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
ille tő leg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
ille tő leg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
III. A kifogás megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjában foglaltaknak meg fele lően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság az OVB határozatai
ellen benyújtott kifogások elbírálása során kialakította következetes gyakorlatát. Az Alkotmánybíróság a kifogás
alapján lefolytatott jogorvoslati eljárásban azt vizsgálja, hogy a beérkezett kifogás megfelel-e a Ve. 77. §
(2) bekezdésének a)–c) pontjaiban, illetve 130. § (1) bekezdésében foglalt feltételeknek, és az OVB az aláírásgyűjtő ív
hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek meg fele lően járt-e el. Eljárása során
az Alkotmánybíróság e feladatát alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el. [25/1999. (VII. 7.) AB
határozat, ABH 1999, 251, 256.]
2. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján először arra kellett választ adnia, hogy az Alkotmány 28/C. §
(5) bekezdésének d) pontja kizárja-e a népszavazás tartását az OVBh. által hitelesített kérdésben. Az Alkotmány
említett rendelkezése alapján nem lehet népszavazást tartani az Országgyűlés hatáskörébe tartozó „személyi és
szervezetalakítási (-átalakítási, -megszüntetési) kérdésekről.”
Az Alkotmánybíróság 25/2004. (VII. 7.) AB határozatában már értelmezte az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés d) pontját.
E határozatában rámutatott: „Az Országgyűlés döntési jogkörébe tartozó szervezetalakító kérdésekről
az Országgyűlés számos formában és minőségében dönthet. Alkotmányozó hatalomként az Alkotmányban szereplő
állami szervtípusokat is alakíthatja, törvényhozóként az alkotmányban nem szereplő kérdésekben szabályozhat
az Alkotmány keretei között. Szerveket hozhat létre, szüntethet meg, alakíthat át, de határozati formában is hozhat
egyes – pl. a saját belső szervezetére vonatkozó – szervezetalakító döntéseket. Az Országgyűlés alkotmányozóként és
törvényhozóként is szabályozhatja a saját létrejötte, működése szabályait. (...) Az OVB-nek, illetve
az Alkotmánybíróságnak ezért esetről esetre kell eldöntenie, hogy a népszavazást kezdeményező által
megfogalmazott kérdés az Országgyűlés hatáskörébe tartozó szervezetalakítási kérdés-e.” (ABH 2004, 380, 385.)
Az Alkotmánybíróság ezen határozatából kitűnően valamely konkrét szerv vagy szervtípus létrehozására,
átalakítására, ille tő leg megszüntetésére irányuló kérdés minősíthető olyan szervezetalakítási kérdésnek, amelyre
a népszavazás elrendelésének tilalma kiterjed. [106/2008. (IX. 18.) AB határozat, ABH 2008, 869, 874.]
Az OVBh. által hitelesített kérdés alapján a választópolgároknak egy olyan értelmű törvény meghozataláról kell állást
foglalniuk, amely megváltoztatná az OVB elnökének megválasztására vonatkozó jelenlegi szabályokat. A kérdésre
adott válasz nem jelenti valamely szerv létrehozását, átalakítását, vagy megszüntetését, a népszavazás
eredményessége az adott testület vezetőjének megválasztására vonatkozó, az Nsztv.-ben szabályozott hatályos jogi
rend megváltoztatását eredményezheti. Ez a választási metódus tartalmát tekintve annyit jelenthet, hogy
az Országgyűlés egy adott testület vezetőjének személyére vonatkozó döntést fenntartja magának, vagy rábízza
a szóban forgó testületre. Bármelyik megoldásra kerüljön is sor, a tisztség betöltésének módjára vonatkozóan annak
az Országgyűlés általi meghatározása mindenképp szervezeti döntésnek tekintendő. A népszavazást illető alkotmányi
tilalom következésképp nem pusztán a konkrét személyi döntésre, hanem a döntés módját (szintjét) meghatározó
törvényi rendelkezésre is vonatkozik.
Az Alkotmánybíróság megállapítja tehát, hogy a törvényen alapuló államszervezeti döntések, így az OVB elnöke
megválasztásának rendjére vonatkozó törvényi szabályozás is az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés d) pontjának hatálya
alá tartozó kérdések, így ezek népszavazás tárgyát nem képezhetik.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az eljárása alapjául szolgáló kifogást megalapozottnak találta, azért az OVBh.-t
a rendelkező részben foglaltak megsemmisítette, és az OVB-t új eljárásra utasította.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. január 26. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1396/2018. (VIII. 30.) Korm. határozata az M1 autópálya további helyreállításához és biztonságos üzemeltetéséhez szükséges feltételek biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért az  M1 autópálya Budapest (M0) és Tatabánya (Újváros) közötti szakaszának ideiglenes helyreállításával,
valamint a teljes átépítéséig tartó időszakban jelentkező üzemeltetési feladatok emelt szintű ellátásával;
 2. az 1.  pontban meghatározott cél megvalósításához szükséges költségek finanszírozása érdekében felhívja
a  pénzügyminisztert, valamint az  innovációért és technológiáért felelős minisztert, hogy – a  rendelkezésre álló
forrásokon felül – gondoskodjanak mindösszesen 8 056 800 000 forint forrás biztosításáról a 2018. és 2019. években
a  XVII. Innovációs és Technológiai Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 32. Közlekedési
ágazati programok alcím, 30. Közúthálózat felújítása jogcímcsoport javára, az alábbiak szerint:
a) a 2018. évben 2 000 000 000 forint az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény végrehajtásáról szóló
368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: Ávr.) 152.  § (2)  bekezdése szerint – az  Innovációs és
Technológiai Minisztérium által – teljesített befizetés terhére, az Ávr. 153. §-ában foglaltak szerint,
b) a 2019. évben 6 056 800 000 forint;
Felelős: pénzügyminiszter
innovációért és technológiáért felelős miniszter
Határidő: az a) alpont tekintetében az Innovációs és Technológiai Minisztérium általi befizetést követően azonnal
a b) alpont tekintetében a felmerülés ütemében
 3. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.) 36. § (4c) bekezdés a) pontjában biztosított
jogkörében eljárva a  Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény 1.  melléklet
XVII. Innovációs és Technológiai Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 32. Közlekedési ágazati
programok alcím, 30. Közúthálózat felújítása jogcímcsoport kiadási előirányzata terhére a 2019. évre vonatkozóan
vállalható kötelezettségek mértékét legfeljebb 25 965 919 283 forintban állapítja meg;
4. az Áht. 36. § (4b) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva jóváhagyja, hogy az  innovációért és technológiáért
felelős miniszter az  e  határozatban foglaltak végrehajtása érdekében összesen legfeljebb 24 800 000 000 forint
összegben kötelezettségeket vállaljon;
5. egyetért azzal, hogy az  innovációért és technológiáért felelős miniszter az  1.  pont szerinti ideiglenes helyreállítás
megvalósítása érdekében támogatási szerződést kössön a  Magyar Közút Nonprofit Zárkörűen Működő
Részvénytársasággal;
6. felhívja az  innovációért és technológiáért felelős minisztert, hogy – a Magyar Közút Nonprofit Zárkörűen Működő
Részvénytársaság útján – gondoskodjon az  1.  pont szerinti ideiglenes helyreállítás megvalósításához szükséges
lépések megtételéről;
Felelős: innovációért és technológiáért felelős miniszter
Határidő: azonnal
7. felhívja a  belügyminisztert, hogy az  innovációért és technológiáért felelős miniszter bevonásával teremtse meg
a  lehetőségét a közútkezelő által üzemben tartott, a közúti balesetek gyorsabb megközelítését szolgáló járművek
megkülönböztető jelzéssel történő ellátására a  gyorsforgalmi úthálózaton történő biztonságos munkavégzés
megkönnyítése érdekében;
Felelős: belügyminiszter
innovációért és technológiáért felelős miniszter Határidő: 2018. szeptember 30.
 8. felhívja az innovációért és technológiáért felelős minisztert, hogy vizsgálja meg az M1 autópályát elkerülő forgalom
által használt útvonalakon szükséges forgalombiztonsági beavatkozások megvalósításához szükséges feladatokat,
és az ehhez szükséges pénzügyi keretek biztosításáról készítsen előterjesztést.
Felelős: innovációért és technológiáért felelős miniszter
Határidő: 2018. december 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
232/2006. (XI. 24.) Korm. rendelete a Területpolitikai Kormányzati Hivatal megszüntetéséről és jogutódlásáról.
A Kormány az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény 90. §-a (1) bekezdésének c) pontja
alapján a kormányzati irányítás korszerűsítésével megszűnő, országos hatáskörű államigazgatási szerv feladatainak
további ellátása érdekében az alábbiakat rendeli el:
1. § (1) A Kormány a Területpolitikai Kormányzati Hivatalt
2006. december 31. napjával megszünteti.
(2) A Területpolitikai Kormányzati Hivatal általános
jogutódja az Önkormányzati és Területfejlesztési Minisztérium.
2. § (1) E rendelet 2006. december 31-én lép hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti a) az önkormányzati és területfejlesztési miniszter feladat- és hatásköréről szóló 168/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 5. §-a (4) bekezdésének a) pontja;
b) a területpolitika kormányzati koordinációjáért felelős politikai államtitkár feladat- és hatásköréről, valamint
a Területpolitikai Kormányzati Hivatal létrehozásáról
szóló 294/2004. (X. 28.) Korm. rendelet;
c) a kistérségi megbízottak és a regionális koordinátorok jogállásának és tevékenységének részletes szabályairól szóló 271/2004. (IX. 29.) Korm. rendelet;
d) az országos jelentőségű területfejlesztési programokra szolgáló fejezeti kezelésű előirányzatok felhasználásának részletes szabályairól szóló 75/2004. (IV. 15.)
Korm. rendelet 18. §-ának (2) bekezdésében az „és a Területpolitikai Kormányzati Hivatal” szövegrész;
e) a Központi Szolgáltatási Főigazgatóságról szóló
272/2003. (XII. 24.) Korm. rendelet mellékletében a „Területpolitikai Kormányzati Hivatal” szövegrész;
f) a területfejlesztési célok megvalósítását szolgáló fejezeti kezelésű előirányzatok pályázati rendszerben történő felhasználása összehangolásának rendjéről szóló
24/2003. (III. 4.) Korm. rendelet 8. §-ának (4) bekezdésében az „ , a Területpolitikai Kormányzati Hivatal” szövegrész;
g) a területfejlesztési önkormányzati társulások működéséhez kapcsolódó költségvetési hozzájárulásról szóló
61/2000. (V. 3.) Korm. rendelet 1. §-a (1) bekezdésének
b) pontja és 5. §-a;
h) a terület- és vidékpolitika kormányzati koordinációjával összefüggő egyes kormányrendeletek módosításáról
szóló 142/2005. (VII. 27.) Korm. rendelet 3–4. §-a.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
301/2014. (XII. 5.) Korm. rendelete a repülőtér légiközlekedés-védelme céljából szedett díjak tervezése, jóváhagyása és felhasználása ellenőrzésének szabályairól.
A Kormány a  légiközlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény 73.  § (3)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § A rendelet hatálya kiterjed:
a) az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervre (a továbbiakban: rendőrség) és
b) azon nyilvános repülőtér üzemben tartójára, amely repülőtéri légiközlekedési védelmi díjat szed.
2. § A rendelet alkalmazásában repülőtéri légiközlekedés-védelmi díj (a továbbiakban: díj): a repülőtér üzemben tartója
által a  légiközlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény (a  továbbiakban: Lt.) 67.  § (8)  bekezdése szerinti repülőtér
légiközlekedés-védelme költségeinek fedezésére szolgáló díj.
2. Az elszámolás alapját képező díjbevétel 3. § (1) A nyilvános repülőtér üzembentartója az általa szedett díj felhasználásáról évente elszámol.
 (2) Ha a  díj a  tárgyévben nem fedezi a  légiközlekedés-védelmi alapkövetelmények biztosításának költségeit, abban
az esetben a nyilvános repülőtér üzemben tartója köteles a szükséges forrásokat saját költségvetéséből biztosítani.
E költségeket a nyilvános repülőtér üzemben tartója a tárgyévet követően a díj elszámolása során érvényesítheti.
(3) Az elszámolás alapját az adott évben ténylegesen beszedett díj képezi, amelyet csökkenteni kell:
a) a díjbevétel után fizetendő, valamint ténylegesen fizetett árbevétel alapú adókkal,
b) a vagyonkezelési díj összegével és
c) a légiközlekedés védelmi célra használt épületek után fizetendő építményadóval.
3. A díjból finanszírozható tevékenységek 4. § (1) A díj 3. § (3) bekezdése alapján számított összege a következő területek költségeinek fedezésére használható fel:
a) a védelmi ellenőrzés, beleértve az utasok és kézipoggyászaik, valamint a feladott poggyászok ellenőrzését,
b) az áru, a posta, a repülőtéri készlet és a fedélzeti ellátmány védelmi ellenőrzése,
c) a repülőtér és a légitársaság személyzetének védelmi ellenőrzése,
d) a repülőgép és a szigorított védelmi terület biztosítása,
e) a szigorított védelmi területre belépési engedéllyel rendelkező személy védelmi háttérellenőrzése,
f ) a repülőtér védelmi célú berendezése, rendszerek üzemeltetése, fejlesztése, pótlása és ellenőrzése,
g) a védelmi személyzet képzése.
(2) Az  (1)  bekezdésben felsoroltaktól eltérően a  díj csak a  Repülőtéri Rendőri Igazgatóság vezetőjének előzetes
hozzájárulásával használható fel.
(3) Az elszámolás alapját képező védelmi célból elszámolható költségeket a 1. melléklet tartalmazza.
4. Az előzetes éves felhasználási terv jóváhagyása 5. § A nyilvános repülőtér üzemben tartója az  Lt. 67/A.  § (2)  bekezdésében meghatározott előzetes éves felhasználási
tervet a tárgyévet megelőző év november 30-ig jóváhagyásra megküldi a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság vezetője
részére.
5. A díjak jogszerű felhasználásának ellenőrzése 6. § (1) A nyilvános repülőtér üzemben tartója a tárgyévet követő év február 28-ig köteles tájékoztatni a Repülőtéri Rendőr
Igazgatóság vezetőjét a repülőtér előző évi forgalmi adatai alapján az előző évi díjalapját képező utasadatokról és
a beszedett díjbevételről.
(2) A nyilvános repülőtér üzemben tartója a felhasználásról készített beszámolót átlátható módon, az egyes költségeket
és tételeket megnevezve, szöveges magyarázatokkal és teljes háttér-dokumentációval ellátva, az  1.  mellékletben
meghatározott tartalommal, a  tárgyévet követő év március 31-ig köteles megküldeni a  Repülőtéri Rendőr
Igazgatóság vezetője részére.
7. § (1) A  háttér-dokumentáció részét képezi – azokon a  helyeken, ahol a  közüzemi díjak elszámolásának helye van –
a fogyasztási helyek bemutatása.
(2) A gépjárművek beszerzési, lízingelési és működési költségei elszámolása esetén a  dokumentációnak tartalmaznia
kell járművenként – forgalmi rendszám, típus – nyilvántartva az adott jármű javíttatására és mindennemű költségére
vonatkozó kimutatást, a futott kilométer számát, továbbá annak bemutatását, hogy mely terület, milyen feladatok
ellátására használja a járművet.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározottak nem terjednek ki a  polgári légiközlekedés védelmének szabályairól és
a  Légiközlekedés Védelmi Bizottság jogköréről, feladatairól és működésének rendjéről szóló 169/2010. (V. 11.)
Korm. rendelet 1.  § (1)  bekezdés a)–f )  pontjában felsorolt együttműködő hatóságok által megfizetett
energiaköltségekre.
(4) A  védelem céljára használt ingatlanok működése során keletkezett közüzemi költségek csak olyan mértékben
számolhatóak el, amilyen mértékben a kérdéses ingatlan tényleges védelmi funkciót töltött be.
(5) Az  elszámoláshoz használt, az  ingatlanok védelmi célú hasznosításának arányát, illetve tételes bemutatását és
az ingatlanok számviteli könyvekben rögzített értékcsökkenését a nyilvános repülőtér üzemben tartója a tényleges
helyzetnek megfelelően nyilvántartja.
6. Záró rendelkezések 8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
9. § Ez a  rendelet – az  Lt. 67.  § (8)  bekezdése alapján a  légiutasoktól szedett díjak tervezésének jóváhagyásának és
jogszerű felhasználásának ellenőrzésével összefüggésben – a polgári légi közlekedés védelmének közös szabályairól
és a 2320/2002/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. március 11-i 300/2008/EK európai parlamenti és
tanácsi rendelet végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
297/2016. (IX. 29.) Korm. rendelete a Mélykút területén víziszárnyas feldolgozó üzem és hűtőház megvalósítására irányuló beruházással összefüggő közigazgatási hatósági ügyek nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló
2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), d) és e) pontjában,
a 4. § a) pontja tekintetében az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (1) bekezdés
16. pont 16.2. alpontjában és 17. pontjában,
a 4. § b) és c) pontja tekintetében a településkép védelméről szóló 2016. évi LXXIV. törvény 12. § (1) bekezdés c) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja azokat az 1. mellékletben felsorolt
közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek Mélykút közigazgatási területén elhelyezkedő, az  ingatlan-nyilvántartás
szerinti 0141/99 helyrajzi számon nyilvántartott földrészleten, illetve ezen földrészletből telekalakítási eljárás
jogerős befejezését követően kialakított földrészleten megvalósításra kerülő víziszárnyas feldolgozó üzem és
hűtőház építésére, illetve az  ahhoz kapcsolódó építmények, infrastrukturális fejlesztések megvalósítására irányuló
beruházással függenek össze.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a beruházással összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a közigazgatási hatósági
ügyeket, amelyek az  (1)  bekezdés szerinti beruházás megvalósításához, használatbavételéhez és üzemeltetésének
beindításához szükségesek.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyekben koordinációs feladatokat ellátó
kormánymegbízottként a Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási
hatósági ügyekben a  szakhatóság – a  hatóság határozatának meghozataláig felhasználható – előzetes
szakhatósági állásfoglalást ad ki azzal, hogy a kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
4. § Az 1. § (1) bekezdése szerinti beruházással összefüggésben
a) építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt nem kell beszerezni,
b) településképi véleményezési eljárást nem kell lefolytatni és
c) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
6. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő közigazgatási hatósági ügyekben is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök