text:
2008. XLVII. törvény a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról.
Az Országgyűlés a fogyasztók érdekeinek védelme, a
tisztességes piaci magatartás előmozdítása és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal szembeni hatékonyabb
fellépés érdekében, a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat felszámolását célzó szakmai önszabályozás gyakorlatának jelentőségét elismerve és e célból az önszabályozás
keretében létrehozott magatartási kódexek betartásának
ellenőrzését megerősítve, a következő törvényt alkotja.
Általános rendelkezések 1. § (1) Ez a törvény állapítja meg az áruhoz kapcsolódó, a kereskedelmi ügylet lebonyolítását megelőzően, annak során és azt követően a fogyasztóval szemben alkalmazott kereskedelmi gyakorlatokra, valamint az ilyen kereskedelmi gyakorlat tekintetében alkalmazott magatartási
kódexekre vonatkozó követelményeket, és az azok megsértésével szembeni eljárás szabályait.
(2) A törvény hatálya arra a kereskedelmi gyakorlatra
terjed ki, amely a Magyar Köztársaság területén valósul
meg, továbbá arra is, amely a Magyar Köztársaság területén bárkit fogyasztóként érint.
(3) Nem terjed ki e törvény hatálya
a) a szerződés létrejöttére, érvényességére és joghatá
saira, valamint a kereskedelmi gyakorlattal összefüggésben felmerülő polgári jogi igényekre,
b) a szellemi alkotásokhoz fűződő jogok létrejöttére,
fennállására és érvényesítésére,
c) a nemesfémtárgy nemesfémtartalmának tanúsítására
és jelzésére. (4) Külön törvény vagy az annak végrehajtására kiadott
jogszabály a fogyasztók tájékoztatására vonatkozóan az e
törvényben foglalt szabályokon túl részletesebb, illetve
szigorúbb szabályokat írhat elő
a) pénzügyi és kiegészítő pénzügyi szolgáltatás, biztosítási, biztosításközvetítői és biztosítási szaktanácsadói
szolgáltatás, befektetési szolgáltatási tevékenység és befektetési szolgáltatási tevékenységet kiegészítő szolgáltatás, árutőzsdei szolgáltatás, önkéntes kölcsönös biztosító
pénztárak által nyújtott szolgáltatás, valamint a magán-nyugdíjpénztári szolgáltatás tekintetében,
b) ingatlanokra vonatkozóan,
c) az áru egészségügyi vonatkozásaival vagy biztonsá
gosságával összefüggő követelmények érvényesítése céljából, A törvényt az Országgyűlés a 2008. június 9-i ülésnapján fogadta el.
d) a környezet védelmével összefüggő követelmények
érvényesítése céljából, vagy
e) a külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről
szóló törvényben meghatározott szabályozott szakma gyakorlásának feltételeire vonatkozóan az adott hivatás alapvető szakmai szabályainak – különösen a szakma függetlenségének, méltóságának, tiszteletének, a szakmai titoktartás védelmére, valamint a fogyasztókkal és a szakmát
gyakorló más személyekkel szemben tanúsított magatartás
tisztességességének biztosítására vonatkozó szabályok –
érvényesülése érdekében.
(5) A (4) bekezdésben nem említett tevékenységekre
vonatkozó jogszabály e törvény rendelkezéseitől részletesebb, illetve szigorúbb követelményeket is megállapíthat a
kereskedelmi gyakorlatokra, amennyiben
a) ez kötelező európai uniós jogi aktus végrehajtásához
szükséges, vagy
b) azt valamely, egyes árukra vagy azok meghatározott
csoportjára vonatkozó kötelező európai uniós jogi aktus
kifejezetten megengedi.
2. § E törvény alkalmazásában:
a) fogyasztó: az önálló foglalkozásán és gazdasági te
vékenységén kívül eső célok érdekében eljáró természetes
személy,
b) vállalkozás: aki a kereskedelmi gyakorlat tekintetében önálló foglalkozásával vagy gazdasági tevékenységével összefüggő célok érdekében jár el,
c) áru: minden birtokba vehető forgalomképes ingó
dolog – ideértve a pénzt, az értékpapírt és a pénzügyi eszközt, valamint a dolog módjára hasznosítható természeti
erőket – (a továbbiakban együtt: termék), az ingatlan,
a szolgáltatás, továbbá a vagyoni értékű jog,
d) kereskedelmi gyakorlat: a vállalkozásnak, illetve a
vállalkozás érdekében vagy javára eljáró személynek az
áru fogyasztók részére történő értékesítésével, szolgáltatásával vagy eladásösztönzésével közvetlen kapcsolatban
álló magatartása, tevékenysége, mulasztása, reklámja,
marketingtevékenységek vagy egyéb kereskedelmi kommunikációja,
e) kereskedelmi kommunikáció: a vállalkozás önálló
foglalkozásával vagy gazdasági tevékenységével közvetlenül összefüggésben történő információközlés, függetlenül annak megjelenési módjától, eszközétől,
f) reklám: a gazdasági reklámtevékenység alapvető feltételeiről és egyes korlátairól szóló törvényben ekként
meghatározott fogalom,
g) vásárlásra felhívás: kereskedelmi kommunikációban az áru jellemzőinek és árának, illetve díjának feltüntetése az alkalmazott kommunikációs eszköznek megfelelően olyan módon, hogy ezáltal lehetővé válik a fogyasztó
számára az áru megvétele, illetve igénybevétele,
h) ügyleti döntés: a fogyasztó arra vonatkozó döntése,
hogy kössön-e, illetve hogyan és milyen feltételek mellett
kössön szerződést, továbbá hogy gyakorolja-e valamely
jogát az áruval kapcsolatban,
i) magatartási kódex: olyan – piaci önszabályozás keretében létrehozott – megállapodás vagy szabályegyüttes,
amely valamely kereskedelmi gyakorlat vagy tevékenységi ágazat vonatkozásában követendő magatartási szabályokat határoz meg azon vállalkozások számára, amelyek
a kódexet magukra nézve kötelezőnek ismerik el (a továbbiakban: magatartási kódexnek való alávetés).
A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalma 3. § (1) Tilos a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat.
(2) Tisztességtelen az a kereskedelmi gyakorlat,
a) amelynek alkalmazása során a kereskedelmi gyakor
lat megvalósítója nem az ésszerűen elvárható szintű szakismerettel, illetve nem a jóhiszeműség és tisztesség alapelvének megfelelően elvárható gondossággal jár el (a továbbiakban: szakmai gondosság követelménye), és
b) amely érzékelhetően rontja azon fogyasztó lehetőségét az áruval kapcsolatos, a szükséges információk birtokában meghozott tájékozott döntésre, akivel kapcsolatban
alkalmazzák, illetve akihez eljut, vagy aki a címzettje, és
ezáltal a fogyasztót olyan ügyleti döntés meghozatalára
készteti, amelyet egyébként nem hozott volna meg
(a továbbiakban: a fogyasztói magatartás torzítása), vagy
erre alkalmas.
(3) A (2) bekezdés értelmében tisztességtelen különösen az a kereskedelmi gyakorlat, amely megtévesztő (6. §
és 7. §) vagy agresszív (8. §).
(4) A mellékletben meghatározott kereskedelmi gyakorlatok tisztességtelenek. 4. § (1) A kereskedelmi gyakorlat megítélése során az
olyan fogyasztó magatartását kell alapul venni, aki ésszerűen tájékozottan, az adott helyzetben általában elvárható
figyelmességgel és körültekintéssel jár el, figyelembe
véve az adott kereskedelmi gyakorlat, illetve áru nyelvi,
kulturális és szociális vonatkozásait is. Ha a kereskedelmi
gyakorlat a fogyasztók egy meghatározott csoportjára irányul, az adott csoport tagjaira általánosan jellemző magatartást kell figyelembe venni.
(2) Ha a kereskedelmi gyakorlat csak a fogyasztóknak
egy, az adott gyakorlat vagy az annak alapjául szolgáló áru
vonatkozásában koruk, hiszékenységük, szellemi vagy fizikai fogyatkozásuk miatt különösen kiszolgáltatott, egyértelműen azonosítható csoportja magatartásának torzítására alkalmas, és ez a kereskedelmi gyakorlat megvalósítója által ésszerűen előre látható, a gyakorlatot az
érintett csoport tagjaira általánosan jellemző magatartás
szempontjából kell értékelni.
(3) Nem tekinthető a magatartás torzítására alkalmasnak a reklámban túlzó vagy nem szó szerint értendő kijelentések bevett, a reklám természetéből adódó mértéket
meg nem haladó alkalmazása.
5. § Magatartási kódex nem ösztönözhet tisztességtelen
kereskedelmi gyakorlatra.
6. § (1) Megtévesztő az a kereskedelmi gyakorlat, amely
valótlan információt tartalmaz, vagy valós tényt – figyelemmel megjelenésének valamennyi körülményére –
olyan módon jelenít meg, hogy megtéveszti vagy alkalmas
arra, hogy megtévessze a fogyasztót az alábbiak közül egy
vagy több tényező tekintetében és ezáltal a fogyasztót
olyan ügyleti döntés meghozatalára készteti, amelyet
egyébként nem hozott volna meg, vagy erre alkalmas:
a) az áru létezése, természete, figyelembe véve a termék megnevezésére vonatkozó jogszabályi előírásokat is,
b) az áru lényeges jellemzői, így különösen
ba) kivitelezése, összetétele, műszaki jellemzői, tarto
zékai,
bb) mennyisége,
bc) származási helye, eredete,
bd) előállításának vagy szolgáltatásának módja és idő
pontja,
be) beszerezhetősége, szállítása,
bf) alkalmazása, a használatához, fenntartásához szük
séges ismeretek,
bg) az adott célra való alkalmassága, a használatától
várható eredmények, előnyei,
bh) veszélyessége, kockázatai,
bi) környezeti hatásai,
bj) az egészségre gyakorolt hatása, vagy
bk) tesztelése, ellenőrzöttsége vagy annak eredménye,
c) az áru ára, illetve díja, az ár, illetve díj megállapításá
nak módja, különleges árkedvezmény vagy árelőny megléte, d) az áru igénybevételéhez kapcsolódó adómentesség,
adókedvezmény vagy más adóelőny,
e) az áruhoz kapcsolódóan valamely szolgáltatás, alkatrész, csere vagy javítás szükségessége,
f) az áruhoz kapcsolódóan biztosított ügyfélszolgálat
és panaszkezelés,
g) a vállalkozás vagy képviselőjének személye, jellemzői és jogai, így különösen az ilyen minősége, a jogállása,
társulásokban való részvétele és kapcsolatai, vagyona,
szellemi alkotásokon fennálló jogai és kereskedelmi tulajdonjoga, engedélye, képesítései, díjai és kitüntetései,
h) a vállalkozás kötelezettségvállalásának mértéke, a
kereskedelmi gyakorlat indítékai, az értékesítési folyamat
természete, a szponzorálásra, a vállalkozás vagy az áru jóváhagyására vonatkozó bármely állítás vagy jelzés, vagy
i) a fogyasztó jogai, illetve a fogyasztót az ügylet folytán esetlegesen terhelő hátrányos jogkövetkezmények
kockázata.
(2) Megtévesztő kereskedelmi gyakorlat továbbá
a) az a kereskedelmi gyakorlat, amely más vállalkozás
sal, illetve annak cégnevével, árujával, árujelzőjével vagy
egyéb megjelölésével való összetévesztésre vezethet,
b) az olyan magatartási kódexben foglalt követelmény
be nem tartása, amelynek a vállalkozás alávetette magát,
amennyiben a vállalkozás
ba) a követelmény betartására nem csupán szándéknyilatkozat formájában, hanem igazolható módon kötelezettséget vállalt, és
bb) a kereskedelmi gyakorlat keretében utal a kódexnek való alávetettségére,
ha ez valamennyi tényszerű körülmény figyelembevételével a fogyasztót olyan ügyleti döntés meghozatalára
készteti, amelyet egyébként nem hozott volna meg, vagy
erre alkalmas.
7. § (1) Megtévesztő az a kereskedelmi gyakorlat, amely
a) – figyelembe véve valamennyi tényszerű körül
ményt, továbbá a kommunikáció eszközének korlátait – az
adott helyzetben a fogyasztó tájékozott ügyleti döntéséhez
szükséges és ezért jelentős információt elhallgat, elrejt,
vagy azt homályos, érthetetlen, félreérthető vagy időszerűtlen módon bocsátja rendelkezésre, vagy nem nevezi
meg az adott kereskedelmi gyakorlat kereskedelmi célját,
amennyiben az a körülményekből nem derül ki, és
b) ezáltal a fogyasztót olyan ügyleti döntés meghozatalára készteti, amelyet egyébként nem hozott volna meg,
vagy erre alkalmas
(a továbbiakban: megtévesztő mulasztás).
(2) Ha a kommunikáció eszköze térbeli vagy időbeli korlátokat támaszt, ezeket az akadályokat és minden olyan intézkedést, amelyet a kereskedelmi gyakorlat megvalósítója annak érdekében tett, hogy az információt más módon eljuttassa a fogyasztókhoz, figyelembe kell venni annak megítélésénél, hogy fennállt-e megtévesztő mulasztás.
(3) E § alkalmazásában
a) az Európai Unió közvetlenül alkalmazandó jogi ak
tusában,
b) kötelező európai uniós jogi aktus rendelkezéseinek
átültetése céljából elfogadott külön jogszabályi rendelkezésekben, illetve c) az 1. § (4) bekezdésének a)–d) pontja, valamint
(5) bekezdésének b) pontja szerinti külön jogszabályi rendelkezésekben
meghatározott tájékoztatási követelményekben előírt információ az ott meghatározott kereskedelmi kommunikáció tekintetében jelentős.
(4) Az igazságügyért felelős miniszter az általa vezetett
minisztérium honlapján tájékoztató jelleggel közli a
(3) bekezdés b) pontja szerinti kötelező uniós jogi rendelkezéseket átültető jogszabályi rendelkezések felsorolását.
(5) Vásárlásra felhívás esetén jelentős információ:
a) az áru lényeges jellemzői, az alkalmazott kommuni
kációs eszköznek megfelelő mértékben,
b) a vállalkozás neve és címe azonosításra alkalmas
módon, illetve annak a vállalkozásnak az azonosításra alkalmas neve és címe, amelynek a javára a kereskedelmi
gyakorlat megvalósítója eljár,
c) az általános forgalmi adót és egyéb kötelező terheket
is magában foglaló ár, illetve díj vagy – amennyiben az áru
jellegéből adódóan az árat, illetve díjat nem lehet ésszerűen előre megállapítani – az ár, illetve díj megállapításának módja, valamint az összes járulékos költség, így különösen fuvardíj, szállítási vagy postaköltség, illetve
amennyiben e költségeket nem lehet ésszerűen előre megállapítani, annak feltüntetése, hogy ilyen további költségek merülhetnek fel,
d) a fizetés, szállítás és teljesítés feltételei, valamint a
panaszok kezelésének módja, amennyiben ezek eltérnek a
szakmai gondosság követelményeitől,
e) olyan szerződések esetében, amelyek tekintetében
jogszabály elállási jogot biztosít a fogyasztónak, az erre
való utalás.
(6) Az (5) bekezdés szerinti esetben nem megtévesztő
mulasztás, ha az információ egyébként a körülményekből
közvetlenül kitűnik.
8. § (1) Agresszív az a kereskedelmi gyakorlat, amely
– figyelembe véve valamennyi tényszerű körülményt –
pszichés vagy fizikai nyomásgyakorlással – akár a
fogyasztóval szembeni hatalmi helyzet kihasználása, akár
a fogyasztó zavarása révén – az adott helyzetben jelentősen korlátozza vagy alkalmas arra, hogy jelentősen korlátozza a fogyasztónak az áruval kapcsolatos választási vagy
magatartási szabadságát, illetve lehetőségét a tájékozott
döntés meghozatalára és ezáltal a fogyasztót olyan ügyleti
döntés meghozatalára készteti, amelyet egyébként nem
hozott volna meg, vagy erre alkalmas.
(2) Annak megállapítására, hogy egy kereskedelmi gyakorlat agresszív-e, figyelembe kell venni a következőket:
a) a kereskedelmi gyakorlat időzítése, helye, jellege és
alkalmazásának időtartama,
b) a kereskedelmi gyakorlat során alkalmazott szóhasználat vagy magatartás fenyegető, félelemkeltő vagy becsmérlő volta,
c) súlyos, a fogyasztó ítélőképességének korlátozására
alkalmas, a kereskedelmi gyakorlat megvalósítója által ismert körülmény felhasználása a fogyasztó áruval kapcsolatos döntésének befolyásolására,
d) a fogyasztó szerződéses jogainak – ideértve a szerződéstől való elállásra, valamint a másik árura vagy vállalkozáshoz való áttérésre vonatkozó jogot is – gyakorlásával
szemben támasztott, indokolatlanul terhes vagy aránytalan, nem szerződéses akadály,
e) jogellenes cselekménnyel való fenyegetés. Felelősség a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat
tilalmának megsértése miatt
9. § (1) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértéséért felel az a vállalkozás, amelynek a kereskedelmi gyakorlattal érintett áru értékesítése, eladásának ösztönzése közvetlenül érdekében áll.
(2) Az (1) bekezdés szerinti vállalkozás felel akkor is,
ha a kereskedelmi gyakorlatot szerződés alapján más személy valósítja meg a vállalkozás érdekében vagy javára.
(3) A (2) bekezdéstől eltérően, a kereskedelmi kommunikáció megjelenítési módjával összefüggő okból eredő
jogsértésért az is felel, aki a kereskedelmi kommunikációt
az arra alkalmas eszközök segítségével megismerhetővé
teszi, valamint aki önálló gazdasági tevékenysége körében
a kereskedelmi kommunikációt megalkotja vagy ezzel
összefüggésben egyéb szolgáltatást nyújt, kivéve, ha a jogsértés az (1) bekezdés szerinti vállalkozás utasításának
végrehajtásából ered. Az ilyen jogsértő kereskedelmi gyakorlattal okozott kárért e személyek az (1) bekezdés szerinti vállalkozással egyetemlegesen felelnek.
(4) Az 5. §-ban foglalt rendelkezés megsértéséért a magatartási kódexet kidolgozó, a kódex felülvizsgálatáért, illetve a magukat a kódexnek alávető vállalkozások általi
betartásának ellenőrzéséért felelős személy vagy személyek felelősek.
Eljáró hatóságok 10. § (1) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértése miatt – a (2) és a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – a fogyasztóvédelmi hatóság jár el.
(2) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatt – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – a
Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete jár el, ha az
érintett kereskedelmi gyakorlat a vállalkozás olyan tevékenységével függ össze, amelyet a Pénzügyi Szervezetek
Állami Felügyeletéről szóló 2007. évi CXXXV. törvény
(a továbbiakban: Psztv.) alapján a Pénzügyi Szervezetek
Állami Felügyelete felügyel.
(3) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatt a Gazdasági Versenyhivatal jár el, ha a
kereskedelmi gyakorlat a gazdasági verseny érdemi befolyásolására alkalmas.
(4) A (3) bekezdés nem alkalmazható, ha a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat kizárólag a terméken, annak
csomagolásán vagy a termékhez egyéb módon rögzítve
(a továbbiakban együtt: címke), illetve a termékhez adott
használati és kezelési útmutatóban vagy jótállási jegyben
jelenik meg, vagy ha a 7. § (3) bekezdésében említett tájékoztatási követelmény megsértésével valósul meg.
(5) Ha a címkén megjelenített kereskedelmi gyakorlat
azonos formában és tartalommal más kommunikációs eszköz útján is megvalósul, és ez utóbbi kereskedelmi gyakorlat tekintetében az eljárás a gazdasági verseny érdemi
érintettsége miatt a Gazdasági Versenyhivatal hatáskörébe
tartozik, a Gazdasági Versenyhivatal bírálja el az e kereskedelmi gyakorlat alkalmazásával a címkén elkövetett
jogsértést is.
11. § (1) A 10. § alkalmazásában a gazdasági verseny
érdemi érintettségének megállapításánál – a jogsértéssel
érintett piac sajátosságainak figyelembevételével – a következő szempontok irányadóak:
a) az alkalmazott kereskedelmi gyakorlat kiterjedtsége,
figyelemmel különösen a kommunikáció eszközének jellegére, a jogsértéssel érintett földrajzi terület nagyságára, a
jogsértéssel érintett üzletek számára, a jogsértés időtartamára vagy a jogsértéssel érintett áru mennyiségére, vagy
b) a jogsértésért felelős vállalkozás mérete a nettó árbevétel nagysága alapján.
(2) A gazdasági verseny érdemi érintettsége minden
egyéb körülményre tekintet nélkül fennáll, ha
a) a kereskedelmi gyakorlat országos műsorszolgáltatást végző műsorszolgáltatón keresztül valósul meg,
b) a kereskedelmi gyakorlat országos terjesztésű időszakos lap vagy legalább három megyében terjesztett napilap útján valósul meg,
c) a fogyasztók közvetlen megkeresésének módszerével végzett kereskedelmi gyakorlat legalább három megye
fogyasztói felé irányul, vagy
d) az áru eladásának helyén alkalmazott eladásösztönző kereskedelmi gyakorlat legalább három megyében
megszervezésre kerül.
12. § (1) A 10. §-ban megjelölt hatóságok a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértésével kapcsolatos feladataik hatékony ellátása érdekében együttműködnek egymással. Az együttműködés különösen a hatóságok jogalkalmazási gyakorlatának kölcsönös megismerését, az anyagi és eljárásjogi szabályok egységes alkalmazását, a hatásköri összeütközések elkerülését, az esetleges
hatásköri viták hatékony rendezésének megkönnyítését
szolgálja.
(2) Az együttműködést szolgáló adatok és információk
átadásának, így különösen a 20. § (3) bekezdésében, illetve a 23. § (2) bekezdésében, a 25. § (3) bekezdésében és a
26. § (2) bekezdésében előírt értesítés megtételének módját a hatóságok együttműködésük keretében állapítják
meg.
(3) Az együttműködés részletes szabályaira vonatkozóan a fogyasztóvédelmi hatóság, a Gazdasági Versenyhivatal és a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete
együttműködési megállapodást kötnek, amelyet évente felülvizsgálnak, és honlapjukon a nyilvánosság számára
hozzáférhetővé tesznek.
Az eljárás közös szabályai 13. § Az eljárás a jogsértő kereskedelmi gyakorlat megvalósulását követő három éven túl nem indítható meg. Ha
a jogsértő magatartás folyamatos, a határidő a magatartás
abbahagyásakor kezdődik. Ha a jogsértő magatartás azzal
valósul meg, hogy valamely helyzetet vagy állapotot nem
szüntetnek meg, a határidő mindaddig nem kezdődik el,
amíg ez a helyzet vagy állapot fennáll.
14. § A vállalkozás – az eljáró hatóság felhívására – a
kereskedelmi gyakorlat részét képező tényállítás valóságát
igazolni köteles. Ha a vállalkozás nem tesz eleget ennek a
kötelezettségnek, úgy kell tekinteni, hogy a tényállítás
nem felelt meg a valóságnak. Erre a vállalkozást a hatóság
felhívásában figyelmeztetni kell.
15. § (1) Az e törvény szerinti eljárás lefolytatása nem
zárja ki azt, hogy a sérelmet szenvedett fél a kereskedelmi
gyakorlat tisztességtelenségére alapított polgári jogi igényét közvetlenül a bíróság előtt érvényesítse.
(2) A bíróság előtti eljárásban a kereskedelmi gyakorlat
részét képező tényállítás valóságának bizonyítása a vállalkozást terheli.
16. § Ha a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat még
nem valósult meg, de a vállalkozás tevékenysége, így különösen a szükséges feltételek megteremtése, szerződések
megkötése, eszközök beszerzése alapján valószínűsíthető,
hogy annak alkalmazására sor kerülne, az eljáró hatóság
jogosult a tervezett kereskedelmi gyakorlat előzetes megtiltására.
17. § (1) Az e törvényben meghatározott hatóság jár el
az e törvény szerinti eljárásban akkor is, ha külön törvény,
illetve az annak végrehajtására kiadott jogszabály vagy az
Európai Unió közvetlenül alkalmazandó jogi aktusa fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezésének megsértése tekintetében külön törvény így rendelkezik. Az ilyen eljárásban az eljáró hatóság
vizsgálja mind az e törvény, mind pedig a külön törvény,
illetve az annak végrehajtására kiadott jogszabály, illetve
az Európai Unió közvetlenül alkalmazandó jogi aktusa fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezéseinek megsértését.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti eljárásban az eljáró hatóság azt állapítja meg, hogy a kereskedelmi gyakorlat nem
ütközik a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmába, azonban megsérti a külön törvény, illetve az annak
végrehajtására kiadott jogszabály vagy az Európai Unió
közvetlenül alkalmazandó jogi aktusa fogyasztókkal
szembeni kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezését, az (1) bekezdés szerinti külön törvényben meghatározott jogkövetkezményeket alkalmazza.
(3) Ha az (1) bekezdés szerinti eljárásban az eljáró hatóság azt állapítja meg, hogy a kereskedelmi gyakorlat a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmát és a külön törvény, illetve az annak végrehajtására kiadott jogszabály,
illetve az Európai Unió közvetlenül alkalmazandó jogi aktusa fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezését is megsérti, az e törvényben meghatározott jogkövetkezmények mellett az (1) bekezdés sze
rinti külön törvényben meghatározott bármely jogkövetkezményt alkalmazhatja, azzal, hogy bírságot a magasabb
bírságösszeget lehetővé tevő törvény rendelkezései szerint
szab ki, a bírságösszeg megállapításakor figyelembe véve
azt, hogy a kereskedelmi gyakorlat mindkét alapon jogsértő.
18. § Ha a jogsértésért felelős vállalkozás a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatot közreműködő személy
igénybevételével valósítja meg [9. § (2) bek.], és a jogsértést az eljáró hatóság határozatában megállapított határidőben nem szüntetik meg, az eljáró hatóság kivételesen a
közreműködő személyt külön határozatban kötelezheti az
eredeti határozatnak a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat megszüntetésére irányuló része végrehajtására, feltéve, hogy a jogsértés másként nem szüntethető meg, és az
eredeti határozatot a közreműködő személlyel is közölték.
19. § A kereskedelmi gyakorlat tisztességtelenségének
megállapítására irányuló eljárásra az e törvényben meghatározott eltérésekkel
a) a fogyasztóvédelmi hatóság eljárása tekintetében a
fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény
(a továbbiakban: Fgytv.),
b) a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének eljárása tekintetében a Psztv.,
c) a Gazdasági Versenyhivatal eljárása tekintetében a
tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény (a továbbiakban:
Tpvt.)
rendelkezéseit kell alkalmazni.
A fogyasztóvédelmi hatóság eljárására vonatkozó
különös rendelkezések 20. § (1) Ha a fogyasztóvédelmi hatóság ellenőrzése során észlelt tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat ügyében
vagy a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatt benyújtott kérelem alapján az eljárás a
Gazdasági Versenyhivatal hatáskörébe tartozik, a fogyasztóvédelmi hatóság a kérelmet, illetve az ügyben keletkezett iratokat – az ügyfél egyidejű értesítése mellett – haladéktalanul, de legkésőbb a jogsértő gyakorlat észlelésétől,
illetve a kérelem megérkezésétől számított harminc napon
belül átteszi a Gazdasági Versenyhivatalhoz.
(2) A fogyasztóvédelmi hatóság hatáskörének vizsgálata keretében a hatóság felhívására a vállalkozás köteles
nyilatkozni arról, hogy az adott kereskedelmi gyakorlattal
összefüggésben milyen kommunikációs eszközök kerültek alkalmazásra.
(3) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatti eljárás megindításáról a fogyasztóvédelmi hatóság az ügy érdemi azonosíthatóságához szükséges
adatok – így különösen az érintett vállalkozás azonosításá
hoz szükséges adatok, az eljárást kezdeményező személyének azonosításához szükséges, általa megadott adatok – és az eljárás tárgyát képező tényállás ismertetésével
öt napon belül értesíti a Gazdasági Versenyhivatalt.
21. § (1) E törvény rendelkezései az Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.
(2) Az Fgytv. 49. §-a (1) bekezdésének alkalmazásával
a fogyasztóvédelmi hatóság a 16. § szerinti intézkedést is
elrendelheti.
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének eljárására
vonatkozó különös rendelkezések
22. § A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértése miatt benyújtott bejelentéssel, illetve panasszal kapcsolatos eljárásra a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi
CXL. törvény 23. §-át és 24. §-át is megfelelően alkalmazni kell.
23. § (1) Ha a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete
(a továbbiakban: Felügyelet) felügyeleti ellenőrzése során
észlelt tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat ügyében
vagy a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatt a Felügyelethez benyújtott bejelentés
alapján az eljárás a Gazdasági Versenyhivatal hatáskörébe
tartozik, a Felügyelet a bejelentést, illetve az ügyben keletkezett iratokat – az ügyfél egyidejű értesítése mellett – haladéktalanul, de legkésőbb a jogsértő gyakorlat észlelésétől, illetve a bejelentés megérkezésétől számított harminc
napon belül átteszi a Gazdasági Versenyhivatalhoz.
(2) A Felügyelet hatáskörének vizsgálata keretében a
Felügyelet felhívására a vállalkozás köteles nyilatkozni arról, hogy az adott kereskedelmi gyakorlattal összefüggésben milyen kommunikációs eszközök kerültek alkalmazásra.
(3) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatti hatósági eljárás megindításáról, illetve
ha felügyeleti ellenőrzése során a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértését észleli, a Felügyelet az ügy érdemi azonosíthatóságához szükséges adatok
– így különösen az érintett vállalkozás azonosításához
szükséges adatok, az eljárást kezdeményező személyének
azonosításához szükséges, általa megadott adatok – és az
eljárás tárgyát képező tényállás ismertetésével öt napon
belül értesíti a Gazdasági Versenyhivatalt.
24. § (1) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértése esetén a Felügyelet megtiltja a jogsértő
magatartás további folytatását, illetve elrendeli a jogsértő
állapot megszüntetését, és – a Psztv. 47. §-ának (4) bekezdésében meghatározott szempontok megfelelő alkalmazá
sával – bírságot szabhat ki. A Felügyelet minden esetben
bírságot szab ki, ha
a) a Felügyeletnek a jogsértést megállapító jogerős határozatában a vállalkozás számára előírt kötelezettség teljesítésére megállapított határnap elteltét, illetve határidő
lejártát követő hat hónapon belül a vállalkozás – amennyiben a jogsértést telephelyen követték el, ugyanazon telephelyen – ugyanazon jogszabályi rendelkezést ismételten
megsértette, vagy
b) a jogsértés a fogyasztók széles körét érinti.
(2) Az e törvény szerinti eljárásban kiszabott bírság
összege 15 ezer forinttól
a) a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: Szt.) hatálya alá tartozó, 100 millió forintot meghaladó éves nettó árbevétellel rendelkező vállalkozás esetében a vállalkozás éves nettó árbevételének 5%-áig, de
legfeljebb 100 millió forintig, illetve a fogyasztók széles
körének jelentős vagyoni hátrányt okozó jogsértés esetén
legfeljebb 2 milliárd forintig,
b) az a) pont hatálya alá nem tartozó vállalkozás esetében 500 ezer forintig, illetve a fogyasztók széles körének
jelentős vagyoni hátrányt okozó jogsértés esetén a vállalkozás éves nettó árbevételének 5%-áig, az Szt. hatálya alá
nem tartozó vállalkozás esetében ötmillió forintig
terjedhet.
(3) A (2) bekezdés szerinti nettó árbevételt a jogsértést
megállapító határozat meghozatalát megelőző üzleti évre
vonatkozó éves beszámoló vagy az egyszerűsített éves beszámoló (a továbbiakban együtt: beszámoló) szerinti nettó
árbevétel alapján kell meghatározni. Ha a vállalkozás működési ideje egy évnél rövidebb, az adatokat éves szintre
kell vetíteni. Ha a vállalkozásnak a jogsértést megállapító
határozat meghozatalát megelőző üzleti évben elért nettó
árbevételéről nem áll rendelkezésre hitelesnek tekinthető
információ, a bírság maximális összegének meghatározásakor az utolsó hitelesen lezárt üzleti év nettó árbevétele az
irányadó. Beszámolóval még nem rendelkező, újonnan
alapított vállalkozás esetében az eljárás megindításának
évére vonatkozó üzleti tervet, ennek hiányában a vállalkozás által a hatóság felhívására közölt, az Szt.-nek a közbenső mérleg készítésére vonatkozó szabályai szerint az
eljárás megindításának napjával mint fordulónappal kiszámított nettó árbevételt kell figyelembe venni.
(4) Az alábbi a)–d) pontban meghatározott vállalkozások tekintetében a (2) bekezdés alkalmazásában nettó árbevételként a következőket kell figyelembe venni:
a) biztosító esetén a bruttó biztosítási díjak,
b) befektetési vállalkozás esetén a befektetési szolgál
tatási tevékenység bevételeinek, a nem befektetési szolgáltatási tevékenység bevételeinek, valamint a nem forgalmazási pénzügyi műveletek bevételeinek összege,
c) magánnyugdíj-pénztár és önkéntes nyugdíjpénztár
esetén a működési tevékenységet szolgáló tagdíjbevételek, önkéntes kölcsönös egészség- és önsegélyező pénztár
esetén a működési alap tagdíjbevételei, foglalkoztatói
nyugdíjszolgáltató intézmény esetén pedig a működési tevékenységet szolgáló foglalkoztatói és tagi befizetéseknek
az összege,
d) hitelintézet és pénzügyi vállalkozás esetén az alábbi
bevételi tételek összege:
da) kapott kamatok és kamatjellegű bevételek,
db) bevételek értékpapírokból,
dc) kapott (járó) jutalék- és díjbevételek,
dd) pénzügyi műveletek nettó eredménye, ha pozitív,
de) egyéb üzleti tevékenységből származó bevétel.
(5) A (2) bekezdés alkalmazásában, ha a vállalkozás az
adatokat devizában adja meg, a forintra történő átszámításkor a Magyar Nemzeti Bank által megállapított, a vállalkozás üzleti évének lezárásakor – újonnan alapított vállalkozás esetén a tárgyévet megelőző év utolsó napján – érvényes hivatalos devizaárfolyamot kell alkalmazni.
(6) A Psztv. 26. §-ának (2) bekezdésétől eltérően a Felügyelet által e törvény alapján kiszabott felügyeleti bírságból származó bevétel kizárólag a Psztv. 26. §-ának (2) bekezdése c) és e) pontjában meghatározott célra fordítható.
A Psztv. 26. §-ának (3) és (4) bekezdése nem alkalmazható.
(7) A (2)–(6) bekezdésben foglaltakat alkalmazni kell a
Felügyelet e törvény szerinti eljárásban hozott határozatában foglaltak megszegése, megkerülése, elmulasztása
vagy késedelmes teljesítése miatt a Psztv. 47. §-a (1) bekezdésének b) pontja alapján kiszabott bírságra is.
(8) A Psztv. 32. § (1) bekezdésétől eltérően a Felügyelet
az e törvény szerinti eljárásban hozott határozatát köteles
közzétenni.
(9) Nincs helye az (1) bekezdés szerinti jogkövetkezmény alkalmazásának a Felügyelettel hatósági szerződést
kötő ügyféllel szemben a szerződésben megállapított teljesítési határidőn belül elkövetett olyan jogsértés miatt,
amelynek megszüntetése érdekében a szerződés megkötésére sor került.
(10) A Psztv. 46. §-ának alkalmazásával a 16. § szerinti
intézkedés is elrendelhető.
A Gazdasági Versenyhivatal eljárására vonatkozó
különös rendelkezések 25. § (1) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának megsértése miatt benyújtott bejelentéssel, illetve
panasszal kapcsolatos eljárásra – a Tpvt. 43/H. §-ának
(2) bekezdésétől és 43/I. §-a (1) bekezdésének második
mondatától eltérően – a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL.
törvény 23. §-át és 24. §-át is megfelelően alkalmazni kell.
(2) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatt benyújtott bejelentéssel kapcsolatos eljárásban a vizsgáló a bejelentés beérkezésétől számított har
minc napon belül hozza meg a Tpvt. 43/H. §-ának (8) bekezdése szerinti végzést.
(3) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatti bejelentésről a Gazdasági Versenyhivatal az ügy érdemi azonosíthatóságához szükséges adatok
– így különösen az érintett vállalkozás azonosításához
szükséges adatok, az eljárást kezdeményező személyének
azonosításához szükséges, általa megadott adatok – és az
eljárás tárgyát képező tényállás ismertetésével öt napon
belül értesíti a fogyasztóvédelmi hatóságot vagy – a 10. §
(2) bekezdése szerinti kereskedelmi gyakorlat esetén –
a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletét.
26. § (1) A Tpvt. 70. §-ának (1) bekezdésétől eltérően, a
vizsgáló végzéssel vizsgálatot rendel el a tisztességtelen
kereskedelmi gyakorlat tilalmát feltételezhetően sértő
olyan tevékenység, magatartás vagy állapot észlelése esetén, amely tekintetében e törvény szerint a Gazdasági Versenyhivatal jár el.
(2) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmának
megsértése miatti vizsgálat elrendeléséről a Gazdasági
Versenyhivatal az ügy érdemi azonosíthatóságához szükséges adatok – így különösen az érintett vállalkozás azonosításához szükséges adatok, az eljárást kezdeményező
személyének azonosításához szükséges, általa megadott
adatok – és az eljárás tárgyát képező tényállás ismertetésével öt napon belül értesíti a fogyasztóvédelmi hatóságot
vagy – a 10. § (2) bekezdése szerinti kereskedelmi gyakorlat esetén – a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletét.
27. § (1) Az elintézési határidő tekintetében a Tpvt.
63. §-ának (1) bekezdését, (2) bekezdésének a) pontját, valamint (5)–(7) bekezdését kell alkalmazni.
(2) A Tpvt. 72. §-a (1) bekezdése c) pontjának alkalmazásával a 16. § szerinti intézkedés is elrendelhető.
(3) A Tpvt. 75. §-a szerinti kötelezettségvállalás alkalmazásának akkor is helye lehet, ha az ügyfél a vizsgált magatartással időközben felhagyott. Ilyen esetben a magatartás megismétlésétől való tartózkodásra lehet kötelezettséget vállalni.
(4) A Tpvt. 88/B. §-ának (1)–(6) bekezdését a 15. §
(1) bekezdése szerinti perekben is megfelelően alkalmazni
kell.
Együttműködés az Európai Gazdasági Térség államainak
fogyasztóvédelmi hatóságaival
28. § (1) A 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet végrehajtását a 2005/29/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvet átültető tagállami jogszabályokba ütköző Európai Közösségen belüli jogsértések tekintetében a
fogyasztóvédelmi hatóság, a Pénzügyi Szervezetek Állami
Felügyelete vagy a Gazdasági Versenyhivatal látja el, a
10. §-ban meghatározottak szerint.
(2) A kölcsönös jogsegély során az (1) bekezdés szerinti
hatóságok a – 2008/282/EK bizottsági határozattal módosított – 2007/76/EK bizottsági határozatnak megfelelően
járnak el.
(3) Az igazságügyért felelős miniszter az általa vezetett
minisztérium honlapján tájékoztató jelleggel közli a
2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet átültető jogszabályi rendelkezések felsorolását.
A tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás
tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény módosítása
29. § (1) A Tpvt. 2. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„2. § Tilos gazdasági tevékenységet tisztességtelenül
– különösen a versenytársak, üzletfelek, valamint a fogyasztók törvényes érdekeit sértő vagy veszélyeztető módon vagy az üzleti tisztesség követelményeibe ütközően –
folytatni.”
(2) A Tpvt. a következő 2/A. §-sal egészül ki:
„2/A. § (1) E törvény alkalmazásában fogyasztó a fo
gyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvény (a továbbiakban: Fttv.) alapján fogyasztónak minősülő megrendelő, vevő és felhasználó.
(2) E törvény alkalmazásában üzletfél a fogyasztónak
nem minősülő személy.”
(3) A Tpvt. 8. §-át megelőző fejezetcím helyébe a következő fejezetcím lép:
„Az üzleti döntések tisztességtelen befolyásolásának tilalma” (4) A Tpvt. 8. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(1) Tilos a gazdasági versenyben az üzletfeleket megtéveszteni.”
(5) A Tpvt. 9. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„9. § A használt kifejezéseknek az üzleti életben elfoga
dott általános jelentése az irányadó annak megállapításánál, hogy a tájékoztatás megtévesztésre alkalmas-e.”
(6) A Tpvt. 11. §-a (2) bekezdésének c) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép:
[Ez a tilalom vonatkozik különösen]
„c) a beszerzési források felosztására, illetve a közülük
való választás lehetőségének korlátozására, valamint a fogyasztók, üzletfelek meghatározott körének valamely áru
beszerzéséből történő kizárására;”
(7) A Tpvt. 14. §-a (3) bekezdésének a) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép:
[Földrajzi terület az, amelyen kívül]
„a) a fogyasztó, illetve az üzletfél nem, vagy csak szá
mottevően kedvezőtlenebb feltételek mellett tudja az árut
beszerezni, vagy”
(8) A Tpvt. 17. §-ának b) pontja helyébe a következő
rendelkezés lép:
[Mentesül a 11. §-ban foglalt tilalom alól a megállapodás, ha]
„b) a megállapodásból származó előnyök méltányos része a fogyasztóhoz, illetve az üzletfélhez jut;”
(9) A Tpvt. 21. §-ának b) pontja helyébe a következő
rendelkezés lép:
[Tilos a gazdasági erőfölénnyel visszaélni, így különösen] „b) a termelést, a forgalmazást vagy a műszaki fejlődést
a fogyasztók, üzletfelek kárára korlátozni;”
(10) A Tpvt. 30. §-a (1) bekezdésének c) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[Az engedély iránti kérelem elbírálásakor mérlegelni
kell az összefonódással járó előnyöket és hátrányokat. Ennek során vizsgálni kell különösen]
„c) az összefonódásnak a szállítókra, az üzletfelekre és a
fogyasztókra gyakorolt hatását.”
(11) A Tpvt. 78. §-a (3) bekezdésének második mondata
helyébe a következő rendelkezés lép:
„A jogsérelem súlyát különösen a gazdasági verseny veszélyeztetettségének foka, a fogyasztók, üzletfelek érdekei
sérelmének köre, kiterjedtsége alapozhatja meg.”
(12) A Tpvt.
a) 8. §-a (2) bekezdésének bevezető szövegében az „A fo
gyasztók” szövegrész helyébe az „Az üzletfelek” szöveg,
b) 8. §-a (2) bekezdésének c) pontjában és 10. §-ában
az „a fogyasztó” szövegrész helyébe az „az üzletfél”
szöveg
lép.
(13) A Tpvt. 22. §-ának (1) bekezdésében a „szállítóinak, vevőinek és más üzletfeleinek” szövegrész helyébe a
„szállítóinak és üzletfeleinek” szöveg lép.
30. § (1) A Tpvt. a következő 8/A. §-sal egészül ki:
„8/A. § Nem terjed ki e Fejezet hatálya az olyan maga
tartásra, amely a gazdasági reklámtevékenység alapvető
feltételeiről és egyes korlátairól szóló 2008. évi
XLVIII. törvény rendelkezései értelmében megtévesztő
reklám.”
(2) A Tpvt. 43/B. §-ának helyébe a következő rendelkezés lép:
„43/B. § A Gazdasági Versenyhivatal ágazati vizsgálatára a 49–51. § rendelkezéseit megfelelően alkalmazni
kell. Egyebekben az ágazati vizsgálatra – ha e Fejezet eltérően nem rendelkezik – megfelelően alkalmazandók a
közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános
szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) rendelkezései.”
(3) A Tpvt. 43/G. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„43/G. § (1) A 8., 10., 11., 21. és 24. § rendelkezéseibe,
illetve az EK-Szerződés 81. vagy 82. cikkébe, továbbá
az Fttv.-ben meghatározott rendelkezésekbe ütköző, a
Gazdasági Versenyhivatal hatáskörébe tartozó magatartás
észlelése esetén bárki bejelentéssel vagy panasszal élhet a
Gazdasági Versenyhivatalhoz.
(2) A bejelentéssel és a panasszal kapcsolatos eljárás
nem része a versenyfelügyeleti eljárásnak, e törvény
X–XII. Fejezetének rendelkezései – az 54. §-ban, az 55. §
(5) bekezdésében, a 65. § (7) és (9) bekezdésében foglaltak
kivételével – a bejelentéssel és a panasszal kapcsolatos eljárásban nem alkalmazhatók.”
(4) A Tpvt. 43/H. §-ának (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A bejelentés alapján indult eljárásra a Ket. rendelkezései közül kizárólag a 17. §-t, a 26. §-t, a 40. §-t, az
58–59. §-t, a 68. § (2) bekezdését, a 72–73. §-t, a
78–79. §-t, a 81. §-t, a 122. §-t és a 153. §-t kell alkalmazni,
azzal, hogy ahol a Ket. ügyfelet említ, azon a bejelentőt
kell érteni.”
(5) A Tpvt. 43/H. §-ának (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„43/H. § (5) Aki a bejelentés vizsgálata során a Gazdasági Versenyhivatal számára adatot szolgáltat, kérheti az
üzleti titok védelmére hivatkozással az iratokba való betekintés, valamint azokról történő másolat készítésének korlátozását. A kérelemről való döntéssel egyidejűleg a vizsgáló kötelezheti az adatszolgáltatót olyan iratváltozat elkészítésére, amely nem tartalmaz üzleti titkot. Az eljárás
irataiba csak a bejelentő, és csak a (8) bekezdés b) pontja
szerinti esetben, a bejelentés elbírálása tárgyában hozott
végzés meghozatalát követően, jogorvoslati jogának gyakorlása érdekében tekinthet be, kivéve, ha a vizsgáló üzleti
titok védelmére tekintettel az iratbetekintés korlátozását
rendelte el.”
(6) A Tpvt. 43/H. §-ának (8) bekezdése a következő
c) ponttal egészül ki:
[A bejelentés beérkezésétől számított hatvan napon belül a vizsgáló]
„c) amennyiben a bejelentésben foglaltakkal kapcsolatos eljárás más hatóság hatáskörébe tartozik, a bejelentést
végzéssel átteszi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságnak.”
(7) A Tpvt. 43/I. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A vizsgáló a panaszost és azt, akivel szemben panasszal éltek, meghallgathatja, valamint tőle további felvilágosítást és információt kérhet. A panaszos kérheti, hogy
ne fedjék fel személyét, illetve azt a tényt, hogy panasszal
élt a Gazdasági Versenyhivatalhoz.”
(8) A Tpvt. 44. §-ában az „a 66. §” szövegrész helyébe
az „a 66. § (4) bekezdése” szöveg lép.
(9) A Tpvt. 62. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A hivatalból indított eljárásban felmerült költséget
a törvénybe ütköző magatartás megállapítása esetén az
ügyfél viseli. A törvénybe ütköző magatartás megállapításának hiányában a hivatalból indított eljárás költségét az
állam viseli.”
(10) A Tpvt. 65. §-ának (2)–(4) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„(2) A vizsgáló, illetve az eljáró versenytanács felhívására az ügyfél köteles közölni az érdemi döntéshez szükséges adatokat, ideértve a személyes adatokat is. Az ügyfél
jogsértést beismerő nyilatkozatot nem köteles tenni, azonban az egyéb, rá nézve terhelő bizonyíték rendelkezésre
bocsátását nem tagadhatja meg.
(3) Vizsgálati cselekmény bármely olyan helyen foganatosítható, ahol a tényállás tisztázásához szükséges bizonyíték lelhető fel. A tényállás tisztázása érdekében bármely személy vagy szervezet köteles a szükséges felvilágosítást írásban is megadni, illetve a vizsgálat tárgyával
összefüggő iratokat a Gazdasági Versenyhivatalnak megküldeni.
(4) A vizsgáló felhívására az ügyfél, illetve az irat birtokosa köteles az adathordozón tárolt információ olvasható
és másolható formában való megjelenítésére.”
(11) A Tpvt. 65. §-ának (9) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(9) A Gazdasági Versenyhivatal a VIII–XII. és
XVI. Fejezetek szerinti eljárásaiban jogszerűen megszerzett iratot, adatot, dokumentumot, más információt vagy
egyéb bizonyítási eszközt más versenyfelügyeleti eljárásaiban is felhasználhatja.”
(12) A Tpvt. 65. §-a a következő (10) bekezdéssel egészül ki:
„(10) A tanú meghallgatható az ügyfél védett adatának
minősülő tényről akkor is, ha nem kapott felmentést az
ügyféltől a titoktartás alól.”
(13) A Tpvt. 67. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Nem indítható vizsgálat, ha az e törvény III. Fejezetének rendelkezéseibe ütköző magatartás esetén az elkövetés óta három év, IV–VI. Fejezetének rendelkezéseibe ütköző magatartás elkövetése óta öt év eltelt. Ha a jogsértő
magatartás folyamatos, a határidő a magatartás abbahagyásakor kezdődik. Ha a jogsértő magatartás azzal valósul
meg, hogy valamely helyzetet vagy állapotot nem szüntetnek meg, a határidő mindaddig nem kezdődik el, amíg ez a
helyzet vagy állapot fennáll.”
(14) A Tpvt. 68. §-ának (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A 24. § alapján benyújtott kérelemhez mellékelni
kell a Gazdasági Versenyhivatal által közzétett összefonódási kérelem űrlap megfelelően kitöltött példányát. Az űrlap nélkül benyújtott beadvány nem minősül kérelemnek.”
(15) A Tpvt. 72. §-ának (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, egyidejűleg a § a következő új
(3) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi (3) és (4) bekezdés számozása (4) és (5) bekezdésre változik:
„(2) Ha az ideiglenes intézkedés elrendelését az ügyfél
kérte, az eljáró versenytanács annak feltételéül biztosítékadást írhat elő. Az ideiglenes intézkedés elrendeléséről az
eljáró versenytanács soron kívül határoz.
(3) Az ideiglenes intézkedést elrendelő, illetve a biztosítékadást előíró végzés ellen külön jogorvoslatnak van helye (82. §).”
(16) A Tpvt. 77. §-a (1) bekezdésének h) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[Az eljáró versenytanács határozatában]
„h) elrendelheti a jogsértő tájékoztatással kapcsolatban
helyreigazító nyilatkozat közzétételét,” (17) A Tpvt. 88. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„88. § (1) A 2–7. §-okba ütköző magatartásra hivatkozással a magatartás tanúsításától számított hat hónapos elévülési határidőn belül indítható per.
(2) Ha a kifogásolt magatartás folyamatos, az elévülés a
magatartás abbahagyásakor kezdődik. Ha a kifogásolt magatartás azzal valósul meg, hogy valamely helyzetet vagy
állapotot nem szüntetnek meg, az elévülés mindaddig nem
kezdődik meg, amíg a helyzet (állapot) fennáll.
(3) A magatartás tanúsításától számított öt év eltelte
után perindításnak helye nincs.
(4) Az e fejezet alapján indított perekre a megyei (fővárosi) bíróságnak van hatásköre.”
(18) A Tpvt. 88/B. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Azokban a perekben, amelyek elbírálása során e
törvény III–V. Fejezetében foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni, a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi
III. törvény rendelkezéseit az e §-ban foglalt eltérésekkel
kell alkalmazni.”
(19) A Tpvt. 89. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A vizsgálónak a versenyfelügyeleti eljárás során
hozott végzése jogerős, ha a végzés ellen határidőn belül
jogorvoslatot nem terjesztettek elő, arról lemondtak, vagy
a jogorvoslat kizárt. Az eljáró versenytanács döntése a
közléssel válik jogerőssé.”
(20) A Tpvt. a IV. részét megelőzően a következő új
XVII. Fejezettel egészül ki, egyúttal a jelenlegi XVII. Fejezet számozása XVIII. Fejezetre változik:
„XVII. Fejezet
A Gazdasági Versenyhivatal eljárása a 2006/2004/EK
rendelet alkalmazása során 91/I. § Fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért
felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló
2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
(a továbbiakban: a 2006/2004/EK rendelet) alkalmazása
során e törvény rendelkezéseit az e Fejezetben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
91/J. § (1) Ha a 2006/2004/EK rendelet 6. cikke alapján
a Gazdasági Versenyhivatalt információ beszerzése iránt
keresik meg, e célból versenyfelügyeleti eljárást kell indítani. Ilyen esetben az eljárás a vizsgálónak a beszerzett információk átadásáról szóló végzésével zárul.
(2) Ha a vizsgáló vagy az eljáró versenytanács a
2006/2004/EK rendelet 8. cikke szerinti végrehajtás iránti
megkereséssel él, erre hivatkozással a panasz, bejelentés
alapján a vizsgálat elrendelését mellőzheti, illetve a versenyfelügyeleti eljárást végzéssel megszüntetheti.
(3) A 2006/2004/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülésének megállapítására, illetve a feltételek nem teljesülése esetén a 8. cikk
(5) bekezdése szerinti értesítés megtételére a vizsgáló jogosult.”
(21) A Tpvt. 92. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„92. § (1) A Gazdasági Versenyhivatal pert indíthat a
fogyasztók polgári jogi igényeinek érvényesítése iránt, ha
a vállalkozás e törvénybe ütköző tevékenysége vagy
az Fttv. alapján a Gazdasági Versenyhivatal hatáskörébe
tartozó jogsértő magatartása a fogyasztók széles, személyében nem ismert, de a jogsértés körülményei alapján
meghatározható körét érinti.
(2) A perindításra a Gazdasági Versenyhivatal csak akkor jogosult, ha az adott jogsértés miatt a versenyfelügyeleti eljárást már megindította. Ha a versenyfelügyeleti eljárás folyamatban van, a Gazdasági Versenyhivatal kérelmére a bíróság a per tárgyalását a versenyfelügyeleti eljárás befejezéséig felfüggeszti.
(3) A jogsértés bekövetkezésétől számított egy év eltelte után perindításnak helye nincs. E határidő elmulasztása
jogvesztéssel jár. Az igény érvényesítésére nyitva álló határidőbe nem számít bele a versenyfelügyeleti eljárás időtartama.
(4) Az alperes keresetnek megfelelő marasztalásának az
általános eljárásjogi szabályokban foglaltak teljesítésén
túlmenően a feltételét képezi az is, hogy a jogsértéssel
érintett, a keresetben meghatározott fogyasztók tekintetében helyzetük azonosságának következményeként egységesen meghatározható legyen az érvényesített igény jogalapjának fennállása, továbbá kártérítés követelése esetében a kártérítés összege, illetve egyéb követelés esetében a
követelés teljesítésének eszköze. Ha a bíróság a keresetnek helyt ad, ítéletében kötelezi a vállalkozást az igény
szerinti követelés teljesítésére, továbbá meghatározza az
ítéletbeli kötelezés teljesítésének követelésére jogosult fogyasztók körét és az azonosíthatóságukhoz szükséges adatokat. A bíróság az ítéletben feljogosíthatja a Gazdasági
Versenyhivatalt, hogy a jogsértő költségére az ítéletet országos napilapban közzétegye, illetve egyéb, a jogsértés
jellege által indokolt formában nyilvánosságra hozza.
(5) A jogsértő köteles a (4) bekezdés szerint meghatározott jogosult fogyasztó igényét az ítéletnek megfelelően
kielégíteni. Önkéntes teljesítés hiányában a jogosult fo
gyasztó az ítélet bírósági végrehajtását kérheti. A fogyasztó jogosultságát a bíróság az ítéletben meghatározott feltételek alapján a végrehajtási lap kiállítására irányuló eljárásában vizsgálja.
(6) Az e § szerinti, a Gazdasági Versenyhivatal általi
igényérvényesítés nem érinti a fogyasztónak azt a jogát,
hogy a jogsértővel szemben a polgári jog szabályai szerint
igényét önállóan érvényesítse.”
(22) A Tpvt. 98. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„98. § E törvény
a) 1. §-ának (2) bekezdése, 33. §-ának (3) bekezdése,
36. §-a (1) bekezdésének e) pontja, 91/A. §-ának (1) bekezdése, 91/B–91/D. §-a, 91/E. §-ának (1)–(4) bekezdése
és 91/F–91/H. §-a a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet,
b) 36. §-a (1) bekezdésének e) pontja, 91/A. §-ának
(2) bekezdése, 91/E. §-ának (5)–(11) bekezdése és
91/F–91/G. §-a a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi
rendelet,
c) XVII. Fejezete a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló, 2004. október 27-i 2006/2004/EK európai
parlamenti és tanácsi rendelet
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg.”
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló
2007. évi CXXXV. törvény módosítása
31. § (1) A Psztv. 5. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„5. § (1) A Felügyelet látja el a feladatkörében a
2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtását
a) a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi,
rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről
szóló – a 90/88/EGK tanácsi irányelvvel, továbbá a
98/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított – 87/102/EGK tanácsi irányelvet,
b) a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott
tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK tanácsi
irányelvet,
c) a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról szóló 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, valamint
d) – az általa felügyelt tevékenységekkel összefüggő
kereskedelmi gyakorlatok tekintetében – a belső piacon az
üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott
tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló
2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet
átültető tagállami jogszabályokba ütköző Közösségen belüli jogsértések tekintetében.
(2) Az (1) bekezdés szerinti végrehajtásnál a kölcsönös
jogsegély során a Felügyelet a – 2008/282/EK bizottsági
határozattal módosított – 2007/76/EK bizottsági határozatnak megfelelően jár el.”
(2) A Psztv. az „A Felügyelet eljárásai” fejezetcím alatt
a következő alcímmel, valamint 26/A–26/C. §-sal egészül
ki:
„Bejelentés és panasz 26/A. § (1) A Felügyelet hatáskörébe tartozó, a 4. §-ban
meghatározott szervezetek és személyek működésére és
tevékenységére vonatkozó jogszabályi rendelkezésekbe, a
Felügyelet határozataiba, a 4. §-ban meghatározott szervezet, illetve személy belső szabályzatába, illetve a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvénybe (a továbbiakban: Fttv.) ütköző magatartás észlelése esetén bárki bejelentéssel vagy panasszal élhet a Felügyelethez.
(2) A bejelentéssel és a panasszal kapcsolatos eljárás
nem része a Felügyelet hatósági eljárásának, a 27–51. §
rendelkezései a bejelentéssel és a panasszal kapcsolatos eljárásban nem alkalmazhatók.
26/B. § (1) Bejelentés olyan beadvány benyújtásával tehető, amely tartalmazza a bejelentő és a bejelentett azonosításához szükséges adatokat [bejelentő, illetve a bejelentésben megjelölt szervezet vagy személy nevét (megnevezését) és lakóhelyét (székhelyét vagy telephelyét) vagy
tartózkodási helyét (szálláshelyét)], a feltételezett jogsértés megjelölését, a feltételezett jogsértést megvalósító
konkrét magatartás leírását, a feltételezett jogsértéssel
kapcsolatos állításokat alátámasztó tényeket és bizonyítékokat. A Felügyelet a bejelentésnek minősülő beadványok
megtételének elősegítése érdekében honlapján a bejelentések megtételére szolgáló űrlapot tesz közzé.
(2) A bejelentési eljárásra alkalmazni kell a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.)
17. §-át, 26. §-át, 33. §-a (3) bekezdésének c), d), g) és
h) pontját, 34. §-ának (5) bekezdését, 40. §-át, 58. §-át,
59. §-át, 68. §-ának (2) bekezdését, 72. §-ának (2) bekezdését, 73. §-át, 78. §-át, 79. §-át, 81. §-át és 122. §-át azzal,
hogy ahol a Ket. ügyfelet említ, azon a bejelentőt kell
érteni.
(3) A Felügyelet a bejelentés megvizsgálásához szükséges adatokat beszerezheti, az érintettek részvételével szóbeli meghallgatást tarthat, illetve más hatóság vagy szakértő közreműködésével tisztázza a bejelentés megvizsgálásához szükséges tényeket. Ha az eljárás során az érintett a
közreműködést megtagadja, vele szemben sem eljárási
bírság, sem egyéb kényszerítő eszköz nem alkalmazható.
A korábbival azonos tartalmú, ugyanazon bejelentő által
tett ismételt bejelentés vizsgálata mellőzhető.
(4) Az eljárás irataiba csak a bejelentő, csak a (6) bekezdés b) pontja szerinti esetben, a bejelentés tárgyában hozott végzés meghozatalát követően, jogorvoslati jogának
gyakorlása érdekében betekinthet és azokról másolatot ké
szíthet, azzal azonban, hogy banktitkot, értékpapírtitkot,
pénztártitkot, biztosítási titkot, foglalkoztatói nyugdíjtitkot, illetve üzleti titkot – ha arra egyébként nem jogosult –
ebben az esetben sem ismerhet meg.
(5) A bejelentő kérheti, hogy ne fedjék fel személyét, illetve azt a tényt, hogy bejelentéssel élt a Felügyelethez.
(6) A bejelentés beérkezésétől számított harminc napon
belül a Felügyelet
a) ha a bejelentésben foglalt, illetve a bejelentési eljárásban beszerzett adatok alapján – a bejelentésben foglaltak egésze vagy annak egy része tekintetében –
valószínűsíthető, hogy a bejelentéssel érintett szervezet
vagy személy tevékenysége, magatartása vagy gyakorlata
nem felel meg a 4. §-ban meghatározott szervezetek és személyek működésére és tevékenységére vonatkozó jogszabályok, a Felügyelet határozatai, a 4. §-ban meghatározott
szervezet, illetve személy belső szabályzata vagy az Fttv.
rendelkezéseinek, felügyeleti ellenőrzést indít, és a bejelentési eljárást végzéssel lezárja,
b) ha a bejelentésben foglaltak egésze vagy annak egy
része tekintetében a felügyeleti ellenőrzés megindításának
a) pontban meghatározott feltételei nem állnak fenn, az eljárást ezekre nézve végzéssel megszünteti,
c) ha a bejelentésben foglaltak egésze vagy annak egy
része tekintetében
ca) a bejelentéssel érintett szervezettel vagy személlyel
szemben már felügyeleti ellenőrzés van folyamatban, vagy
cb) a Felügyelet a bejelentésben foglaltakat – a bejelentésben foglaltakkal azonos tényállás és változatlan jogi
szabályozás mellett – már elbírálta,
az eljárást ezekre nézve végzéssel megszünteti, egyben a
korábbi eljárásban hozott határozatát közli a bejelentővel,
vagy
d) amennyiben a bejelentésben foglaltakkal kapcsolatos eljárás más hatóság hatáskörébe tartozik, a bejelentést
végzéssel átteszi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságnak.
(7) A (6) bekezdés szerinti határidő indokolt esetben
harminc nappal meghosszabbítható.
(8) A (6) bekezdés a) és d) pontja szerinti végzést közölni kell a bejelentővel és a bejelentéssel érintett szervezettel
vagy személlyel, a (6) bekezdés b) és c) pontja szerinti
végzést pedig a bejelentővel minden esetben, továbbá a
bejelentéssel érintett szervezettel vagy személlyel akkor,
ha a bejelentéssel kapcsolatos eljárásban részt vett.
(9) A (6) bekezdés b) és c) pontja szerinti végzés ellen a
bejelentő élhet a közléstől számított nyolc napon belül jogorvoslati kérelemmel, melyet a Fővárosi Bíróság közigazgatási nemperes eljárásban bírál el. Ha a bíróság megállapítja, hogy a (6) bekezdés a) pontja alkalmazásának van
helye, a Felügyeletet a felügyeleti ellenőrzés harminc napon belül történő megindítására kötelezi.
26/C. § (1) A 26/B. § (1) bekezdése szerinti bejelentésnek nem minősülő beadványt a Felügyelet panaszként köteles kezelni. A panasz tárgyában folytatott eljárásra e §
rendelkezései irányadók.
(2) Ha a panaszban foglaltakkal kapcsolatban a Felügyelet eljárásra nem jogosult, köteles a panaszt tizenöt
napon belül a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező
szerv részére áttenni, és erről a panaszost értesíteni.
(3) A panaszt a beérkezésétől számított harminc napon
belül kell megvizsgálni. Ha a panasz vizsgálatának megalapozása érdekében indokolt, e határidő legfeljebb tizenöt nappal meghosszabbítható, amiről a Felügyelet a panaszost az eredeti határidő lejárta előtt tájékoztatja.
(4) A Felügyelet a panaszost és azt, akivel szemben panasszal éltek, meghallgathatja, valamint tőle további felvilágosítást és információt kérhet. A panaszos kérheti, hogy
ne fedjék fel személyét, illetve azt a tényt, hogy panasszal
élt a Felügyelethez.
(5) A korábbival azonos tartalmú, ugyanazon panaszos
által tett ismételt, továbbá a névtelen panasz vizsgálata
mellőzhető.
(6) A panasz alapján – ha az alaposnak bizonyul – a Felügyelet dönt a szükséges hatósági lépések megtételéről, s
erről a panaszost tájékoztatja.”
(3) A Psztv. 27. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„27. § A Felügyelet hatósági eljárására a Ket. rendelkezéseit az e fejezetben és
a) a 4. §-ban meghatározott jogszabályok szerinti ügyfajtára irányadó különös eljárási szabályokban, vagy
b) az Fttv.-ben
meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.” (4) A Psztv. 28. §-a (1) bekezdésének c) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[A Felügyelet előtti eljárásban ügyfél az a természetes
személy vagy jogi személy és jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet]
„c) aki a Felügyelethez a 37. § (1) bekezdése szerinti kérelem benyújtásával közigazgatási hatósági eljárás lefolytatását kezdeményezi,”
(5) A Psztv. 33. § (1) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(1) A Felügyelet a 4. §-ban meghatározott szervezet
vagy személy számára a szolgáltatás nyújtására vonatkozóan az Fttv. 2. §-ának a) pontja szerinti fogyasztókkal
szemben kötelezettséget megállapító rendelkezésekbe ütköző, valamint a piacfelügyeleti eljárása során feltárt jogsértés megszüntetése érdekében határozathozatal helyett
hatósági szerződést köthet azzal az ügyféllel, aki vállalja,
hogy felhagy a jogsértő magatartással és magatartását a
hatósági szerződésben meghatározott módon hozza összhangba a vonatkozó jogszabályok rendelkezéseivel.”
(6) A Psztv. 41. §-ának (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A felügyeleti ellenőrzés a jogszabályban meghatározottak szerinti rendszeres adatszolgáltatásból származó
adatok ellenőrzése, illetve a Felügyelet által lefolytatott ellenőrzési eljárás.”
(7) A Psztv. 41. §-ának (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) A Felügyelet ellenőrzési eljárása keretében a
4. §-ban meghatározott szervezeteknél és személyeknél átfogó ellenőrzést, célvizsgálatot vagy több szervezetnél és
személynél témavizsgálatot végez.”
(8) A Psztv. 41. §-a a következő (7) bekezdéssel egészül
ki:
„(7) A Felügyelet a felügyeleti ellenőrzés 26/B. § szerinti bejelentés alapján történő megindítása esetén a bejelentéssel érintett szervezetnél, illetve személynél a bejelentésben foglaltak alapján célvizsgálatot vagy – a 4. §-ban
meghatározott más szervezetre és személyre is kiterjedően – témavizsgálatot (a továbbiakban együtt: bejelentés
alapján indított vizsgálat) tart.”
(9) A Psztv. a következő 44/A. §-sal egészül ki:
„44/A. § (1) A 44. § rendelkezései nem alkalmazhatók a
bejelentés alapján indított vizsgálatra.
(2) A bejelentés alapján indított vizsgálatot a Felügyelet
az annak megindításáról rendelkező végzés meghozatalától számított hatvan napon belül határozattal zárja le. A határozatot közölni kell a 26/B. § szerinti bejelentővel.
(3) Ha a Felügyelet a bejelentési eljárást a 26/B. §
(6) bekezdésének ca) alpontja szerinti végzéssel szüntette
meg, a végzés meghozatalakor folyamatban volt felügyeleti ellenőrzést lezáró határozatot közli a bejelentővel.”
(10) A Psztv. 56. §-a és az azt megelőző alcím helyébe a
következő alcím és rendelkezés lép:
„Közérdekű igényérvényesítés 56. § (1) Az ellen, akinek a 4. §-ban meghatározott törvények, az azok felhatalmazása alapján kiadott jogszabály, illetve az Fttv. rendelkezéseibe ütköző tevékenysége
a fogyasztók széles, a jogsértés körülményei alapján meghatározható körét érinti, a Felügyelet pert indíthat a fogyasztók polgári jogi igényeinek érvényesítése iránt.
(2) A perindításra a Felügyelet csak akkor jogosult, ha
az adott jogsértés miatt eljárását már megindította.
(3) A jogsértés bekövetkezésétől számított három év eltelte után perindításnak helye nincs. E határidő elmulasztása jogvesztéssel jár. Ha a jogsértő magatartás folyamatos, a határidő a magatartás abbahagyásakor kezdődik. Ha
a jogsértő magatartás azzal valósul meg, hogy valamely
helyzetet vagy állapotot nem szüntetnek meg, a határidő
mindaddig nem kezdődik el, amíg ez a helyzet vagy állapot fennáll.
(4) Ha a jogsértéssel érintett fogyasztók tekintetében az
érvényesített igény jogalapja és az igényben megjelölt kár
összege, illetve egyéb követelés esetén a követelés tartalma – a jogsértéssel érintett egyes fogyasztók egyedi körülményeire tekintet nélkül – egyértelműen megállapítható, a
Felügyelet kérheti, hogy a bíróság ítéletében kötelezze a
vállalkozást az ilyen követelés teljesítésére, ellenkező
esetben kérheti, hogy a bíróság állapítsa meg a jogsértés
tényét a keresetben meghatározott valamennyi fogyasztóra
kiterjedő hatállyal. Ha a bíróság a jogsértés tényét a keresetben meghatározott valamennyi fogyasztóra kiterjedő
hatállyal állapította meg, a jogsértéssel érintett fogyasztó
az általa a vállalkozás ellen indított perben kizárólag a kárának összegét, valamint a jogsértés és a kára közötti okozati összefüggést köteles bizonyítani.
(5) A bíróság ítéletében meghatározza azoknak a jogosult fogyasztóknak a körét és az azonosíthatóságukhoz
szükséges adatokat, amelyek tekintetében a jogsértés tényét megállapította, illetve amelyek jogosultak az ítéletbeli kötelezés teljesítésének követelésére.
(6) A bíróság az ítéletben feljogosíthatja a Felügyeletet,
hogy a jogsértő költségére az ítéletet országos napilapban
közzétegye, illetve egyéb, a jogsértés jellege által indokolt
formában nyilvánosságra hozza.
(7) Ha a bíróság ítéletében a jogsértés tényének megállapításán túl a vállalkozást meghatározott követelés teljesítésére is kötelezte, a jogsértő köteles az (5) bekezdés szerint meghatározott jogosult fogyasztó igényét az ítéletnek
megfelelően kielégíteni. Önkéntes teljesítés hiányában a
jogosult fogyasztó kérheti az ítélet bírósági végrehajtását.
A fogyasztó jogosultságát a bíróság az ítéletben meghatározott feltételek alapján a végrehajtási lap kiállítására irányuló eljárásában vizsgálja.
(8) Az e § szerinti, a Felügyelet általi igényérvényesítés
nem érinti a fogyasztónak azt a jogát, hogy a jogsértővel
szemben a polgári jog szabályai szerint igényét önállóan
érvényesítse.”
(11) A Psztv. 59. §-ának a) pontjában a „28. § (2) bek.”
szövegrész helyébe a „26/A–26/C. §” szöveg lép.
(12) A Psztv. 60. §-ának (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Az 5. § (2) bekezdése a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti
együttműködésről szóló 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kölcsönös jogsegély vonatkozásában való végrehajtásáról szóló, 2006. december 22-i
2007/76/EK bizottsági határozat, valamint az azt módosító
2008. március 17-i 2008/282/EK bizottsági határozat végrehajtásához szükséges rendelkezést állapít meg a Felügyelet feladatkörében és eljárásában.”
További módosuló jogszabályok 32. § A Polgári Törvénykönyv módosításáról és egységes szövegéről szóló 1977. évi IV. törvény hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1978. évi 2. törvényerejű rendelet 19. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„19. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben
állapítsa meg az utazási szerződés részletes szabályait.”
33. § A szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi
XXXIV. törvény 27. §-ának (9) bekezdésében a „cégnevében, hirdetésben vagy bármilyen más módon” szövegré
szek helyébe a „kereskedelmi kommunikációjában” szöveg lép. 34. § (1) Az Önkéntes Kölcsönös Biztosító Pénztárakról
szóló 1993. évi XCVI. törvény (a továbbiakban: Öpt.)
4. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„4. § (1) Az „önkéntes kölcsönös biztosító pénztár”, valamint a „nyugdíjpénztár”, „önsegélyező pénztár” és
„egészségpénztár” elnevezést vagy idegen nyelvű megfelelőjét kizárólag az e törvénynek megfelelően alapított és
működtetett szervezet, továbbá a pénztárak érdek-képviseleti szerve és az általa alapított szervezet használhatja a nevében.
(2) A pénztár köteles a nevében a „pénztár” szót a pénztár típusára utaló kiegészítéssel együtt feltüntetni.
(3) Abban a kérdésben, hogy egy szervezet jogosult-e a
nevében az (1) bekezdés szerinti elnevezések valamelyikének használatára, a nyilvántartásba vétel helye szerint
illetékes bíróság határoz.”
(2) Az Öpt. 40. §-a a következő (10) bekezdéssel egészül ki:
„(10) A pénztár által közölt kereskedelmi kommunikáció nem tartalmazhat félrevezető információkat, abban a
pénztár teljesítményének leírásakor óvatos és szakmailag
megalapozott becsléseket kell alkalmazni, különösen a jövőbeni hozamok vonatkozásában, és fel kell tüntetni, hogy
ezek nem kötelező érvényű előírások és teljesülésük nem
garantált. Múltra vonatkozóan kizárólag az e törvény alapján egyébként is nyilvánosságra hozandó adatok és tények
szerepeltethetők. A pénztár teljesítményének bemutatásakor az ugyanazon időszakra vonatkozó hivatalos fogyasztói árnövekedést (inflációs rátát) is fel kell tüntetni.”
(3) Az Öpt. a 70. §-át követően a következő alcímmel és
70/A. §-sal egészül ki:
„Eljárás a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi
gyakorlatra vonatkozó rendelkezések megsértése esetén
70/A. § E törvény, valamint a végrehajtására kiadott
jogszabályok fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra, így különösen a nyilvánosságra hozatalra vonatkozó rendelkezéseinek megsértése esetén a Felügyelet a
fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvényben
(a továbbiakban: Fttv.) meghatározott szabályok szerint
jár el, ha a jogsértés az Fttv. 2. §-ának a) pontja értelmében
vett fogyasztót érint.”
35. § (1) A hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény (a továbbiakban:
Hpt.) 32/E. §-ának bevezető szövege helyébe a következő
szöveg lép:
„Ha az Európai Unió másik tagállamának illetékes felügyeleti hatósága arról tájékoztatja a Felügyeletet, hogy a
székhelyén bejegyzett hitelintézet Magyarországon fióktelepet nyit, illetve határon átnyúló szolgáltatást végez, a
Felügyelet tájékoztatja a hitelintézetet az ügyfelek védelmére vonatkozóan a XXIX. fejezetben meghatározott rendelkezésekről, így különösen”
(2) A Hpt. 32/E. §-ának a) pontja helyébe a következő
szöveg lép:
[Ha az Európai Unió másik tagállamának illetékes felügyeleti hatósága arról tájékoztatja a Felügyeletet, hogy a
székhelyén bejegyzett hitelintézet Magyarországon fióktelepet nyit, illetve határon átnyúló szolgáltatást végez, a
Felügyelet tájékoztatja a hitelintézetet az ügyfelek védelmére vonatkozóan a XXIX. fejezetben meghatározott rendelkezésekről, így különösen]
„a) a reklámtevékenységre vonatkozó különös szabályokról,” (3) A Hpt. 124. §-a (1) bekezdésének c) pontja helyébe a
következő szöveg lép:
[Ha a hitelintézet]
„c) a betétbiztosítással összefüggő tájékoztatásra vonat
kozó szabályokat megsérti,”
[az Alap felszólítja a hitelintézetet a jogsértő magatartás
megszüntetésére, és egyidejűleg tájékoztatja a Felügyeletet.]
(4) A Hpt. XXIX. Fejezetének címe helyébe a következő fejezetcím lép:
„Az ügyfelek védelme” (5) A Hpt. 203. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„203. § (1) A pénzügyi intézmény köteles az ügyfélfogadásra nyitva álló helyiségeiben hirdetményben közzétenni, valamint elektronikus kereskedelmi szolgáltatások
nyújtása esetén folyamatosan és könnyen hozzáférhető
módon, elektronikus úton is elérhetővé tenni:
a) általános szerződési feltételeit is tartalmazó üzletszabályzatait, b) az ügyfelek számára ajánlott pénzügyi és kiegészítő
pénzügyi szolgáltatásokkal (ügyletekkel) kapcsolatos
szerződési feltételeket,
c) a kamatokat, szolgáltatási díjakat, az ügyfelet terhelő
egyéb költségeket, a késedelmi kamatokat, valamint a kamatszámítás módszerét.
(2) A pénzügyi intézmény köteles az ügyfél kívánságára
ingyenesen rendelkezésre bocsátani
a) üzletszabályzatait, továbbá
b) a jogszabály által nyilvánosságra hozni rendelt ada
tokat.
(3) A pénzügyi intézmény – ha törvény ettől eltérően
nem rendelkezik – a szerződés megkötése előtt köteles az
ügyfelet arról tájékoztatni, ha a szerződéssel kapcsolatos
jogvita esetén nem a magyar jog alkalmazását, illetve nem
a magyar bíróság kizárólagos illetékességét kötik ki.
(4) Fogyasztónak minősülő ügyféllel kötendő, devizahitel nyújtására irányuló, illetőleg ingatlanra kikötött vételi jogot tartalmazó szerződés esetén a pénzügyi intézménynek fel kell tárnia a szerződéses ügyletben az ügyfelet érin
tő kockázatot, amelynek tudomásulvételét az ügyfél aláírásával igazolja.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott kockázatfeltáró
nyilatkozatnak tartalmaznia kell
a) devizahitel nyújtására irányuló szerződés esetén az
árfolyamkockázat ismertetését, valamint annak hatását a
törlesztő részletre,
b) ingatlanra kikötött vételi jogot tartalmazó szerződés
esetén a vételi jog érvényesítésének módját és következményeit, a vételár megállapításának, az ügyfél értesítésének és a pénzügyi intézmény elszámolásának módját, valamint azt, hogy biztosítanak-e az ügyfélnek haladékot,
mely időszakban az ügyfél értékesítheti az ingatlant, és ha
igen, a haladék időtartamát.
(6) A pénzügyi intézmény az (1)–(5) bekezdésben meghatározott tájékoztatást – a felek eltérő megállapodásának
hiányában – magyar nyelven köteles megadni.”
(6) A Hpt. a következő 205/A. §-sal egészül ki:
„205/A. § Tilos a betétbiztosításra, az Alapra, illetőleg
az önkéntes betét- és intézményvédelmi alapra vonatkozó
információt a betétállomány növelése céljából, így különösen reklámtevékenységre felhasználni.”
(7) A Hpt. a 214/C. §-át követően a következő alcímmel
és 214/D. §-sal egészül ki:
„Tájékoztatás egyes betéti és hitelszerződések
tekintetében 214/D. § A kereskedelmi kommunikációban – az e törvény végrehajtására kiadott jogszabályban meghatározott
esetekben – fel kell tüntetni a betét egységesített betéti kamatláb mutatóját, illetve a pénzügyi intézmény által folyósított, három hónapnál hosszabb lejáratú lakossági kölcsön
teljes hiteldíjmutatóját. E mutatók számítására és feltüntetésük módjára vonatkozó szabályokat az e törvény végrehajtására kiadott külön jogszabály határozza meg.”
(8) A Hpt. a 215. §-át követően a következő alcímmel és
215/A. §-sal egészül ki:
„Eljárás a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi
gyakorlatra vonatkozó rendelkezések megsértése esetén
215/A. § E törvény, valamint a végrehajtására kiadott
jogszabályok a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra, így különösen az ügyfelek tájékoztatásra vonatkozó rendelkezéseinek megsértése esetén a Felügyelet a
fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvényben meghatározott szabályok szerint jár el, ha a jogsértés fogyasztót érint.”
(9) A Hpt. 235. §-a (1) bekezdésének c) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép:
[Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy rendeletben
állapítsa meg]
„c) az egységesített betéti kamatláb mutató, valamint a
teljes hiteldíjmutató számítására és közzétételére,”
[vonatkozó részletes szabályokat.]
(10) A Hpt. 242. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép, egyidejűleg a törvény e §-t megelőzően a következő
alcímmel egészül ki:
„Az Európai Unió jogának való megfelelés 242. § Ez a törvény a 6. számú mellékletben felsorolt
uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja.”
(11) A Hpt. 2. számú mellékletének III. része a következő új 4. ponttal egészül ki:
„4. Fogyasztó: az önálló foglalkozásán és gazdasági tevékenységén kívül eső célok érdekében eljáró természetes
személy.”
(12) A Hpt. 2. számú melléklete III. részének 5. pontja
helyébe a következő szöveg lép:
„5. Fogyasztási kölcsön: a mindennapi élet szokásos
használati tárgyainak megvásárlásához, javíttatásához
vagy szolgáltatás igénybevételéhez, továbbá a felhasználási célhoz nem kötötten fogyasztónak nyújtott kölcsön.”
(13) A Hpt. 2. számú melléklete III. részének 13. pontja
helyébe a következő szöveg lép:
„13. Lakossági kölcsön: a fogyasztási kölcsön, valamint
az ingatlan vásárlására, építésére, felújítására, bővítésére,
korszerűsítésére, továbbá közműfejlesztésre fogyasztónak
nyújtott kölcsön.”
36. § (1) A magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. törvény (a továbbiakban:
Mpt.) 6. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„6. § A „magánnyugdíjpénztár” elnevezést vagy annak
idegen nyelvű megfelelőjét kizárólag az e törvénynek
megfelelően alapított és működtetett szervezet, továbbá a
pénztárak érdek-képviseleti szerve és az általa alapított
szervezet használhatja a nevében.”
(2) Az Mpt. 70. §-ának (7) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(7) A pénztár által közölt kereskedelmi kommunikáció
nem tartalmazhat félrevezető információkat, abban a pénztár teljesítményének leírásakor óvatos és szakmailag megalapozott becsléseket kell alkalmazni, különösen a jövőbeni hozamok vonatkozásában, és fel kell tüntetni, hogy ezek
nem kötelező érvényű előírások és teljesülésük nem garantált. Múltra vonatkozóan kizárólag az e törvény alapján
egyébként is nyilvánosságra hozandó adatok és tények
szerepeltethetők. A pénztár teljesítményének bemutatásakor az ugyanazon időszakra vonatkozó hivatalos fogyasztói árnövekedést (inflációs rátát) is fel kell tüntetni.”
(3) Az Mpt. a 116. §-át követően a következő alcímmel
és új 117. §-sal egészül ki:
„Eljárás a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi
gyakorlatra vonatkozó rendelkezések megsértése esetén
117. § E törvény a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra, így különösen a nyilvánosságra hozatalra
vonatkozó rendelkezéseinek, valamint az e törvény végrehajtására a 134. § (1) bekezdésének f) pontjában foglalt
felhatalmazás alapján kiadott jogszabály nyilvánosságra
hozandó adatokra vonatkozó rendelkezéseinek megsértése
esetén a Felügyelet a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi
XLVII. törvényben (a továbbiakban: Fttv.) meghatározott
szabályok szerint jár el, ha a jogsértés az Fttv. 2. §-ának
a) pontja értelmében vett fogyasztót érint.”
37. § (1) A kémiai biztonságról szóló 2000. évi XXV.
törvény (a továbbiakban: Kbtv.) 14. §-ának (1) bekezdésében a „nem ömlesztett formában – a fogyasztóvédelemről
szóló 1997. évi CLV. törvényben (a továbbiakban: Fvt.)
foglalt követelmények megfelelő alkalmazásán kívül –”
szövegrész helyébe a „nem ömlesztett formában,” szöveg
lép.
(2) A Kbtv. 17. §-ának (7) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(7) A veszélyes anyagok és veszélyes készítmények
felirata (címkéje) nem tartalmazhat olyan kifejezést vagy
megjelölést, amely a termék veszélyességének nem megfelelő értékelését eredményezheti, így különösen nem
utalhat a termék ártalmatlanságára vagy veszélytelenségére.”
(3) A Kbtv. 18. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„18. § Veszélyes anyag és veszélyes készítmény reklámjának tartalmaznia kell a reklámozott termék 3. § szerinti veszélyességi osztályának egyértelmű megjelölését.”
(4) A Kbtv. 32. § (1) bekezdésének e) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép, egyidejűleg a bekezdés a következő f) ponttal egészül ki:
[Az e törvény és a végrehajtását szolgáló jogszabályok
betartásának hatósági ellenőrzését]
„e) a tárolás szabályai tekintetében, ha azok megsértése
a fogyasztóvédelemről szóló törvény 1997. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Fgytv.) 2. §-ának a) pontjában meghatározott fogyasztó biztonságát, egészségét, testi épségét
sérti vagy veszélyezteti, továbbá a csomagolás, zárás szabályainak fogyasztóval szembeni megsértése esetén a fogyasztóvédelmi hatóság az Fgytv. szabályai szerint,
f) a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvény
(a továbbiakban: Fttv.) 2. §-ának a) pontjában meghatározott fogyasztó számára forgalmazott termék feliratozása
(címkézése), egyéb jelölése, a használati utasítás, továbbá
a reklámozás tekintetében a fogyasztóvédelmi hatóság
az Fttv. szabályai szerint”
[végzi, és hatáskörében eljár a rendelkezések megsértése
esetén.]
(5) A Kbtv. 32. §-a a következő (8) bekezdéssel egészül
ki:
„(8) Az (1) bekezdés e) és f) pontjában említett rendelkezések a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.”
(6) A Kbtv. 32. §-ának (2) és (3) bekezdésében az „az
(1) bekezdés b)–e) pontja”, illetve az „az (1) bekezdés
b)–e) pontja” szövegrészek helyébe az „az (1) bekezdés
b)–f) pontja” szöveg lép.
38. § (1) A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.) 3. § r) pontja helyébe a következő rendelkezés lép, és a § a következő s) ponttal egészül ki:
[E törvény alkalmazásában]
„r) forgalmazó: terméket viszonteladónak, illetve fel
használónak átadó, értékesítő gazdálkodó szervezet;
s) felhasználó: aki a terméket továbbértékesítési cél
nélkül a forgalmazótól átveszi vagy megvásárolja.” (2) A Hgt. 7. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„7. § (1) A gyártó köteles tájékoztatni a termék felhasz
nálóit a termék és csomagolása hulladékgazdálkodási
szempontból lényeges tulajdonságairól, annak elhasználódása vagy hulladékká válása esetén kezelésének lehetőségeiről.
(2) A gyártó köteles a terméken, illetve annak csomagolásán jól látható módon jelölni a termék, illetve csomagolás hulladékszegény, tartós vagy újrafelhasználható voltát,
hulladékgazdálkodási szempontból lényeges anyagi
összetételét, betétdíjas vagy letéti díjas forgalmazását.
(3) Az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás és a (2) bekezdés szerint a terméken, illetve annak csomagolásán feltüntetendő jelölés módjáról, tartalmi és alaki követelményeiről külön jogszabályok rendelkeznek.”
(3) A Hgt. a 10. §-át követően a következő 10/A. §-sal
egészül ki:
„10/A. § Ha a gyártó nem tesz eleget a 7. §-ban előírt tájékoztatási kötelezettségének, a forgalmazó köteles azt pótolni. E rendelkezés nem érinti a forgalmazónak a gyártóval szemben érvényesíthető igényeit.”
(4) A Hgt. a 45. §-át követően a következő 45/A. §-sal
egészül ki:
„45/A. § (1) A felhasználók tájékoztatására, illetve a
terméken és a csomagoláson feltüntetendő információkra
vonatkozóan a 7. §-ban előírt követelmények megsértése
esetén az eljárás lefolytatására a fogyasztókkal szembeni
tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló
2008. évi XLVII. törvényben (a továbbiakban: Fttv.) meghatározott hatóság jogosult, ha a jogsértés az Fttv.
2. §-ának a) pontja értelmében vett fogyasztót érint. Az
eljáró hatóság az Fttv.-ben meghatározott szabályok szerint jár el.
(2) A 8. § (1) bekezdésben, valamint a 10. § (1) és
(3) bekezdésben előírt követelmények megsértése esetén
az eljárás lefolytatására a fogyasztóvédelmi hatóság jogosult, ha a jogsértés a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi
CLV. törvény (a továbbiakban: Fgytv.) 2. §-ának a) pontja
értelmében vett fogyasztót érint. A fogyasztóvédelmi hatóság az Fgytv. szabályai szerint jár el.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett rendelkezések az
Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.”
(5) A Hgt.
a) 4. §-ának m) pontjában a „fogyasztók” szövegrész
helyébe a „felhasználók” szöveg,
b) 8. §-ának (1) és (3) bekezdésében, valamint
10. §-ának (3) bekezdésében a „fogyasztótól” szövegrész
helyébe a „felhasználótól” szöveg,
c) 10. §-ának (1) és (2) bekezdésében a „fogyasztóktól”
szövegrész helyébe a „felhasználóktól” szöveg,
d) 10. §-ának (3) bekezdésében, 12. §-át megelőző alcímben, 12. §-ának (1) és (3) bekezdésében, valamint
13. §-ának (4) bekezdésében a „fogyasztó” szövegrész helyébe a „felhasználó” szöveg,
e) 12. §-ának (2) bekezdésében a „fogyasztói” szövegrész helyébe a „felhasználói” szöveg
lép.
(6) A Hgt. 10. §-ának (1) bekezdésében a „termék vagy
szolgáltatás forgalmazója (a továbbiakban együtt: forgalmazó)” szövegrész helyébe a „forgalmazó” szöveg lép.
39. § (1) Az elektronikus aláírásról szóló 2001. évi
XXXV. törvény (a továbbiakban: Eat.) 7. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A „minősített” jelzőt elektronikus aláírással kapcsolatos szolgáltatáshoz kapcsolódóan csak az e törvény
szabályai szerint nyilvántartásba vett minősített szolgáltató használhatja.”
(2) Az Eat. 8/B. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A szolgáltató szervezetének, rendszerének, valamint a szolgáltatás során alkalmazott termékeknek és hálózatnak a külön jogszabály szerinti informatikai biztonsági
követelményeknek vagy más önként vállalt követelményeknek való megfelelését önkéntes akkreditációs rendszer keretében tanúsíttathatja.”
40. § (1) A gazdasági reklámok és az üzletfeliratok, továbbá egyes közérdekű közlemények magyar nyelvű közzétételéről szóló 2001. évi XCVI. törvény (a továbbiakban: Grüft.) 1. §-ának (1) bekezdésében az „a gazdasági
reklámtevékenységről szóló 1997. évi LVIII. törvényben
(a továbbiakban: Grtv.)” szövegrész helyébe az „a gazdasági reklámtevékenység alapvető feltételeiről és egyes
korlátairól szóló 2008. évi XLVIII. törvényben (a továbbiakban: Grt.)” szöveg lép.
(2) A Grüft. 4. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„4. § (1) Az 1. §-ban foglalt követelmény megsértése
esetén a fogyasztóvédelmi hatóság jár el a Grt.-ben meghatározott szabályok szerint.
(2) A 2. §-ban a fogyasztók tájékoztatását szolgáló közlemények megjelenítésére vonatkozó követelmény megsértése esetén a fogyasztóvédelmi hatóság jár el a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvényben (a továbbiakban: Fgytv.) meghatározott szabályok szerint.
(3) A 2. §-ban az üzlet elnevezésének megjelenítésére
vonatkozó követelmény érvényesülését az üzlet működési
engedélyét kiadó jegyző ellenőrzi, és annak megsértése
esetén – az eljárására irányadó jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően eljárva – intézkedik a jogsértő állapot
megszüntetéséről.
(4) A 3. §-ban foglalt követelmény érvényesülését
a) a felirat helye szerint illetékes jegyző, a fővárosban a
fővárosi kerületi önkormányzat jegyzője,
b) közforgalmú közlekedési eszközön elhelyezett fel
irat esetén a közlekedési hatóság
az irányadó jogszabályi rendelkezések szerint ellenőrzi, és
a rendelkezés megsértése esetén intézkedik a jogsértő állapot megszüntetéséről.
(5) Az (1) és a (2) bekezdésben említett rendelkezések
az Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.”
41. § (1) Az elektronikus kereskedelmi szolgáltatások,
valamint az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások egyes kérdéseiről szóló 2001. évi CVIII. törvény (a továbbiakban: Ektv.) 2. §-ának a) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép:
[E törvény alkalmazásában]
„a) Elektronikus kereskedelmi szolgáltatás: olyan infor
mációs társadalommal összefüggő szolgáltatás, amelynek
célja valamely birtokba vehető forgalomképes ingó dolog
– ideértve a pénzt és az értékpapírt, valamint a dolog módjára hasznosítható természeti erőket –, szolgáltatás, ingatlan, vagyoni értékű jog (a továbbiakban együtt: áru) üzletszerű értékesítése, beszerzése, cseréje vagy más módon
történő igénybevétele;”
(2) Az Ektv. 4. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„4. § A szolgáltató köteles elektronikus úton közvetle
nül és folyamatosan, könnyen hozzáférhető módon legalább a következő adatokat közzétenni:
a) a szolgáltató nevét,
b) a szolgáltató székhelyét, telephelyét, ennek hiányá
ban lakcímét,
c) a szolgáltató elérhetőségére vonatkozó adatokat, kü
lönösen az igénybe vevőkkel való kapcsolattartásra szolgáló, rendszeresen használt elektronikus levelezési címét,
d) ha a szolgáltató létrejöttét vagy tevékenysége gyakorlásának megkezdését jogszabály nyilvántartásba való
bejegyzéshez köti, a szolgáltatót a nyilvántartásba bejegyző bíróság vagy hatóság megnevezését, és a szolgáltató
nyilvántartásba vételi számát,
e) ha a szolgáltató tevékenységének gyakorlása jogszabály alapján engedélyköteles, ezt a tényt az engedélyező
hatóság megnevezésével és elérhetőségi adataival, valamint az engedély számával együtt,
f) ha a szolgáltató az általános forgalmi adó alanya, a
szolgáltató adószámát;
g) a szabályozott szakmák gyakorlásának körében:
ga) annak a szakmai érdek-képviseleti szervnek (kama
rának) a megnevezését, amelynek a szolgáltató akár kötelező előírás alapján, akár önkéntesen tagja;
gb) a természetes személy szolgáltató szakképzettségének, illetve szakmai, tudományos fokozatának, valamint
annak a tagállamnak a megjelölését, ahol ezt a szakképzettséget, illetve fokozatot megszerezte;
gc) hivatkozást a szabályozott szakma gyakorlásának a
szolgáltató letelepedési helye szerinti államban alkalmazandó szakmai szabályaira, és az azokhoz való hozzáférés
módjára.”
(3) Az Ektv. 5. §-át megelőző alcím helyébe a következő alcím lép:
„Az elektronikus úton történő szerződéskötésre
vonatkozó szabályok” (4) Az Ektv. 5. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A szolgáltató köteles az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásra vonatkozó általános szerződési feltételeket oly módon hozzáférhetővé tenni, amely
lehetővé teszi az igénybe vevő számára, hogy tárolja és
előhívja azokat.”
(5) Az Ektv. 5. §-a (2) bekezdésének d) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép:
[A szolgáltató az igénybe vevő megrendelésének elküldését megelőzően köteles egyértelműen tájékoztatni az
igénybe vevőt]
„d) a szerződéskötés lehetséges nyelveiről;” (6) Az Ektv. 5. §-a a következő (4) bekezdéssel egészül
ki:
„(4) Nem kell alkalmazni e § rendelkezéseit a kizárólag
elektronikus levelezés vagy azzal egyenértékű egyéni
kommunikációs eszközzel tett címzett nyilatkozatok útján
történő szerződéskötésre.”
(7) Az Ektv. 6. §-ának (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) Az (1) és (2) bekezdések rendelkezéseit nem kell
alkalmazni a kizárólag elektronikus levelezés vagy azzal
egyenértékű egyéni kommunikációs eszközzel tett címzett
nyilatkozatok útján történő szerződéskötésre.”
(8) Az Ektv. 14. és 14/A. §-a és az ezeket megelőző alcímek helyébe a következő alcím és rendelkezések lépnek,
és a törvény a következő 14/B. és 14/C. §-sal egészül ki:
„Az elektronikus hirdetésre vonatkozó
különös szabályok 14. § (1) E törvény alkalmazásában elektronikus hirdetés bármely információs társadalommal összefüggő szolgáltatás vagy – a beszédcélú telefonhívás kivételével –
elektronikus hírközlés útján közölt:
a) a gazdasági reklámtevékenység alapvető feltételeiről és egyes korlátairól szóló 2008. évi XLVIII. törvény
(a továbbiakban: Grt.) 3. §-ának d) pontja szerinti reklám,
vagy
b) társadalmi cél megvalósításához kapcsolódó, reklámnak nem minősülő tájékoztatás.
(2) Elektronikus hirdetésnek minősül az olyan közlés is,
amelynek célja kizárólag a Grt. 6. §-ának (1) bekezdésben
előírt hozzájárulás kérése.
(3) Önmagában nem minősül elektronikus hirdetésnek
a) vállalkozás, egyéb szervezet vagy személy tevé
kenységéhez közvetlen hozzáférést lehetővé tevő információ közlése, különösen a domain név vagy az elektronikus
levelezési cím,
b) vállalkozás, szervezet vagy személy árujára vagy arculatára vonatkozó, a vállalkozástól, szervezettől vagy
személytől független közlés, különösen abban az esetben,
ha a közlés anyagi ellenszolgáltatás nélkül történik.
(4) E törvény alkalmazásában
a) Elektronikus hirdető: akinek érdekében az elektroni
kus hirdetést közzéteszik, illetve aki a saját érdekében az
elektronikus hirdetés közzétételét megrendeli;
b) Elektronikus hirdetési szolgáltató: aki önálló gazdasági tevékenysége körében az elektronikus hirdetést elkészíti, létrehozza, illetve ezzel összefüggésben egyéb szolgáltatást nyújt;
c) Elektronikus hirdetés közzétevője: aki az elektronikus hirdetés közzétételére alkalmas eszközökkel rendelkezik és ezek segítségével az elektronikus hirdetést megismerhetővé teszi;
d) Elektronikus hirdetés közzététele: az elektronikus
hirdetés megismerhetővé tétele, akár nagyobb nyilvánosság, akár egyedi címzett számára.
(5) A Grt. 6. §-ában foglalt rendelkezéseket megfelelően alkalmazni kell az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott elektronikus hirdetésre és a (2) bekezdés szerinti
közlésekre.
(6) A Grt. 6. §-ában foglalt rendelkezések megsértéséért
az elektronikus hirdető, az elektronikus hirdetési szolgáltató és az elektronikus hirdetés közzétevője egyaránt felel.
Az ilyen jogsértéssel okozott kárért az elektronikus hirdető, az elektronikus hirdetési szolgáltató és az elektronikus
hirdetés közzétevője egyetemlegesen felel.
14/A. § (1) Az elektronikus hirdetéshez kapcsolódóan
egyértelmű tájékoztatást kell adni:
a) az elektronikus hirdetés e jellegéről, amint az hozzáférhetővé válik az igénybe vevő számára;
b) az elektronikus hirdető, illetve elektronikus hirdetés
elektronikus levelezés vagy azzal egyenértékű egyéni
kommunikációs eszköz útján történő küldése esetén a
valós feladó személyéről, amint az hozzáférhetővé válik az
igénybe vevő számára;
c) az eladásösztönző ajánlat – így különösen az árengedmény, ráadás, illetve ajándék – ilyen jellegéről, igénybevételének feltételeiről;
d) az eladásösztönző vetélkedő vagy nyereményjáték
ilyen jellegéről, az abban való részvétel feltételeiről.
(2) Az (1) bekezdés c) és d) pontjában meghatározott
esetben az ajánlott előny igénybevétele, illetve a játékban
való részvétel feltételeit könnyen hozzáférhetővé kell
tenni.
(3) Az (1) bekezdés a) és b) pontjának megsértéséért az
elektronikus hirdető, az elektronikus hirdetési szolgáltató
és az elektronikus hirdetés közzétevője egyaránt felel. Az
(1) bekezdés c) és d) pontjának és (2) bekezdésének megsértéséért az elektronikus hirdető felel.
14/B. (1) Az elektronikus hirdető vagy az elektronikus
hirdetés közzétevőjének beazonosítása céljából a közvetítő szolgáltató a Nemzeti Hírközlési Hatóság (a továbbiakban: a Hatóság) megkeresésére köteles a Hatóság rendelkezésére bocsátani a következő adatokat, ha azok a közvetítő szolgáltató rendelkezésére állnak:
a) a Hatóság által megjelölt elektronikus hirdetés küldőjének vagy közzétevőjének elektronikus hírközlési azonosítóját, és
b) a nyilvántartásában az elektronikus hírközlési azonosítóhoz tartozóként meghatározott igénybe vevő nevét
és lakcímét.
(2) A Hatóság az átadott adatokat az elektronikus hirdetéssel kapcsolatos felügyeleti eljárás jogerős lezárását követő 60. napig, illetve a döntés bírósági felülvizsgálata
esetén a bírósági felülvizsgálat jogerős lezárásáig jogosult
kezelni, kizárólag az elektronikus hirdető vagy az elektronikus hirdetés közzétevőjének beazonosítása céljából.
(3) Ha a közvetítő szolgáltató nem tesz eleget az (1) bekezdésben foglalt kötelezettségének, az elektronikus hirdetővel, az elektronikus hirdetési szolgáltatóval és az
elektronikus hirdetés közzétevőjével együtt felel a Grt.
6. §-ában meghatározott kötelezettségek megsértéséért.
Az ilyen jogsértéssel okozott kárért a közvetítő szolgáltató
az elektronikus hirdetővel, az elektronikus hirdetési szolgáltatóval és az elektronikus hirdetés közzétevőjével egyetemlegesen felel.
14/C. § (1) A szabályozott szakmát információs társadalmi szolgáltatás nyújtása útján gyakorló személy mint
elektronikus hirdető érdekében végzett elektronikus hirdetési tevékenységre vonatkozóan a szabályozott szakma
gyakorlására irányadó szabályok, így különösen a szakmai
érdekképviseleti szervek, kamarák által a saját tagjaikra
vonatkozóan megállapított magatartási szabályok – az alkalmazandó jogszabályi rendelkezések sérelme nélkül –
szigorúbb, illetve részletesebb követelményeket határozhatnak meg.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, a szabályozott
szakma gyakorlására irányadó további szabályok különösen a szakma függetlenségének, méltóságának, tiszteletének, valamint a szakmai szolgáltatást igénybe vevő és a
szakmát gyakorló más személyekkel szemben tanúsított
magatartás tisztességességének biztosítására, a szakmai titoktartás védelmére alkothatók.”
(9) Az Ektv. 16/A. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„16/A. § (1) A 6. §-ban és a 15. §-ban foglalt rendelkezések megsértése esetén a fogyasztóvédelmi hatóság jár el
a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény
(a továbbiakban: Fgytv.) szabályai szerint.
(2) A 4. §-ban, az 5. §-ban és a 14/A. §-ban foglalt rendelkezések megsértése esetén az eljárás lefolytatására a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvényben
(a továbbiakban: Fttv.) meghatározott hatóság jogosult.
Az eljáró hatóság az Fttv.-ben meghatározott szabályok
szerint jár el.
(3) Az (1), illetve a (2) bekezdésben említett rendelkezések az Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.
(4) A 14/B. §-ban és a Grt. 6. §-ában foglalt rendelkezéseket megsértő elektronikus hirdetések esetén a Hatóság
jár el.”
(10) Az Ektv. 16/B. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A Hatóságnak a 14/B. §-ban, illetve a Grt. 6. §-ában
foglalt rendelkezések megsértése miatti eljárására
(a továbbiakban: kéretlen elektronikus hirdetéssel kapcsolatos felügyeleti eljárás) a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL.
törvényt (a továbbiakban: Ket.) kell alkalmazni.”
(11) Az Ektv. 16/C. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A Hatóság kéretlen elektronikus hirdetéssel kapcsolatos felügyeleti eljárása kérelemre vagy hivatalból indul. Ha az igények önálló érvényesítése a sérelmet szenvedett fogyasztók számára tekintettel nem lenne célravezető,
az eljárás megindítására a fogyasztói érdekképviseletet ellátó közigazgatási szervek és társadalmi szervezetek is jogosultak.”
(12) Az Ektv. 16/C. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A Hatóság kéretlen elektronikus hirdetéssel kapcsolatos felügyeleti eljárása a jogsértő elektronikus hirdetés közzétételét követő egy éven túl nem indítható meg.”
(13) Az Ektv. 16/D. §-a (1) bekezdésének d) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[A Hatóság a 14/B. §-ban, illetve a Grt. 6. §-ában foglalt rendelkezések megsértése esetén]
„d) felhívhatja a 2. § la) pont szerinti közvetítő szolgáltató figyelmét arra, hogy az elektronikus hirdető, az elektronikus hirdetési szolgáltató vagy az elektronikus hirdetés
közzétevője a közvetítő szolgáltató által nyújtott előfizetői
vagy hálózati szolgáltatást jogszabálysértő elektronikus
hirdetés küldésére használja,”
(14) Az Ektv. 16/D. §-ának (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) A Hatóság az elektronikus hirdetőt, az elektronikus
hirdetési szolgáltatót, valamint az elektronikus hirdetés
közzétevőjét határidő kitűzésével a 14/B. §-ban, illetve a
Grt. 6. §-ában meghatározott rendelkezések teljesítésének
hitelt érdemlő módon való igazolására hívhatja fel.”
(15) Az Ektv. 16/E. §-a (1) bekezdésének bevezető szövege helyébe a következő szöveg lép:
„A Hatóság a 14/B. §-ban vagy a Grt. 6. §-ában foglalt
rendelkezések megsértése tárgyában hozott jogerős határozatát – az igénybe vevő, illetve az elektronikus hirdetés
címzettje személyes adatainak törlése vagy olvashatatlanná tétele mellett – honlapján közzéteszi, ha”
(16) Az Ektv. 16/F. §-ának (1) és (2) bekezdése helyébe
a következő rendelkezések lépnek:
„(1) A 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtását a 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
a) 5., 6. és 10. cikkét átültető tagállami jogszabályokba
ütköző Európai Közösségen belüli jogsértések tekintetében – az Fttv.-ben meghatározottak szerint – a fogyasztóvédelmi hatóság vagy a Gazdasági Versenyhivatal,
b) 7. cikkét átültető tagállami jogszabályokba ütköző
Európai Közösségen belüli jogsértések tekintetében a Hatóság,
c) 11. cikkét átültető tagállami jogszabályokba ütköző
Európai Közösségen belüli jogsértések tekintetében a fogyasztóvédelmi hatóság
látja el.
(2) A kölcsönös jogsegély során az (1) bekezdés szerinti
hatóságok a – 2008/282/EK bizottsági határozattal módosított – 2007/76/EK bizottsági határozatnak megfelelően
járnak el.”
(17) Az Ektv. 18. §-ának (2) bekezdése a következő
c) ponttal egészül ki:
[Ez a törvény a következő uniós jogi aktusok végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg a Hatóság feladatkörében és eljárásában]
„c) a Bizottság 2008/282/EK határozata (2008. március 17.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért
felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló
2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a
kölcsönös jogsegély vonatkozásában való végrehajtásáról
szóló 2007/76/EK határozat módosításáról [a 16/F. §
(2) bek.].”
(18) Az Ektv.
a) 2. §-ának t) pontjában a „gazdasági vagy szabályo
zott szakmának minősülő szakmai” szövegrész helyébe az
„önálló foglalkozásával vagy gazdasági” szöveg,
b) 2. §-ának v) pontjában a „gazdasági vagy szakmai”
szövegrész helyébe az „önálló foglalkozásán és gazdasági” szöveg,
c) 16. §-ának (3) bekezdésében a „14/A.” szövegrész
helyébe a „14/C.” szöveg,
d) 16/C. §-ának (3) bekezdésében a „hatóság” szövegrész helyébe a „Hatóság” szöveg,
e) 16/D. §-a (1) bekezdésének bevezető szövegében a
„14. §-ban, illetve a 14/A. §-ban” szövegrész helyébe a
„14/B. §-ban, illetve a Grt. 6. §-ában” szöveg,
f) 16/D. §-a (1) bekezdésének c) pontjában a „14. §, illetve a 14/A. §” szövegrész helyébe a „14/B. §, illetve a
Grt. 6. §-a” szöveg,
g) 16/D. §-ának (2) bekezdésében az „igénybe vevők”
szövegrész helyébe az „igénybe vevők, illetve az elektronikus hirdetés címzettjei” szöveg
lép.
42. § (1) A tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény
(a továbbiakban: Tpt.) 35. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„35. § (1) Az értékpapír nyilvános forgalomba hozatalával összefüggésbe hozható minden, a befektetők tájékoztatását szolgáló, a kibocsátó, az ajánlattevő, a forgalmazásban forgalmazóként vagy jegyzési garanciavállalás formájában részt vevő befektetési vállalkozás vagy hitelintézet, illetőleg az értékpapír szabályozott piacra történő bevezetését kezdeményező személy által reklámban vagy
egyéb módon közölt információ – ide nem értve a tájékoztatót, az alaptájékoztatót és a hirdetményt – kereskedelmi
kommunikáció.
(2) A kereskedelmi kommunikációban foglalt információnak összhangban kell lennie a tájékoztató tartalmával.
(3) Az értékpapír nyilvános forgalomba hozatalával
összefüggésbe hozható minden reklámnak egyértelmű utalást kell tartalmaznia e jellegére vonatkozóan.
(4) A (3) bekezdés szerinti reklámban meg kell jelölni,
hogy az értékpapír nyilvános forgalomba hozatalával kapcsolatosan tájékoztató közzétételére került vagy kerül sor,
és hogy a tájékoztató hol hozzáférhető.
(5) A forgalomba hozatali eljárás lezárásáig, illetőleg a
szabályozott piacon a kereskedés megkezdéséig a kereskedelmi kommunikáció tervezetét a Felügyelethez a nyilvánosságra hozatala előtt legalább öt munkanappal be kell
nyújtani. A Felügyelet a kereskedelmi kommunikáció
nyilvánosságra hozatalát megtiltja, ha annak tartalma ellentétes vagy félrevezető információt tartalmaz a benyújtott, illetve közzétételre engedélyezett tájékoztatóban foglaltakhoz képest, vagy egyébként a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat Fttv.-ben meghatározott tilalmába ütközik.
(6) Ha a Felügyelet a kereskedelmi kommunikáció tervezetének benyújtását követő öt munkanapon belül nem
nyilatkozik, úgy kell tekinteni, hogy annak nyilvánosságra
hozatalát a Felügyelet – a feladat- és hatáskörébe tartozó
jogszabályi előírások szempontjából – jóváhagyta.”
(2) A Tpt. 38. §-ának (4) bekezdésében az „a hirdetéseiben” szövegrész helyébe a „kereskedelmi kommunikációjában” szöveg lép.
(3) A Tpt. 38. §-ának (6) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(6) A Felügyelet az engedély megadását megtagadja,
ha a tájékoztató nem felel meg e törvény, a végrehajtására
kiadott jogszabály vagy az Fttv. rendelkezéseinek, a forgalomba hozatal joggal való visszaélésre irányul, vagy a for
galmazó, a kibocsátó nem tesz eleget a (2)–(4) bekezdés
alapján tett felügyeleti intézkedésnek.”
(4) A Tpt. 214. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Tilos a befektetővédelemre, illetőleg az Alapra vonatkozó információkat a befektetések növelése céljából,
így különösen reklámtevékenységre felhasználni.”
(5) A Tpt. 293. §-ának (2) és (3) bekezdése helyébe a
következő rendelkezések lépnek:
„(2) A befektetési alapról, az alapkezelőről szóló, a befektetőknek szánt minden olyan kereskedelmi kommunikáció tervezetét, amely a befektetési jegyek nyilvános forgalomba hozatalával, forgalmazásával összefüggésbe hozható, a Felügyeletnek legkésőbb a befektetők részére való
hozzáférést megelőzően öt nappal be kell nyújtani.
(3) A Felügyelet a kereskedelmi kommunikáció nyilvánosságra hozatalát megtiltja, ha annak tartalma ellentétes
vagy félrevezető információt tartalmaz a benyújtott, illetve
közzétételre engedélyezett tájékoztatóban foglaltakhoz
képest, vagy egyébként a tisztességtelen kereskedelmi
gyakorlat Fttv.-ben meghatározott tilalmába ütközik.”
(6) A Tpt. a 406. §-át követően a következő LVI/A. Fejezettel egészül ki:
„LVI/A. Fejezet ELJÁRÁS A FOGYASZTÓKKAL SZEMBENI
KERESKEDELMI GYAKORLATRA VONATKOZÓ
RENDELKEZÉSEK MEGSÉRTÉSE ESETÉN 406/A. § E törvény, valamint a végrehajtására kiadott
jogszabályok a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra, így különösen a befektetők tájékoztatásra vonatkozó rendelkezéseinek megsértése esetén a Felügyelet
az Fttv.-ben meghatározott szabályok szerint jár el, ha a
jogsértés az Fttv. 2. §-ának a) pontja értelmében vett fogyasztót érint.”
(7) A Tpt. 433. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„433. § Ez a törvény a 25. számú mellékletben felsorolt
uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja.”
(8) A Tpt. 1. számú melléklete a következő új 9. ponttal
egészül ki, egyidejűleg a jelenlegi 9–18. pontok számozása 10–19. pontra változik:
„9. Fttv.: a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen
kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi
XLVII. törvény,”
43. § (1) A növényfajták állami elismeréséről, valamint
a szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról szóló 2003. évi LII. törvény (a továbbiakban: Nftv.)
3. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„3. § Tilos a növényfajta jogszabályi előírásoknak nem
megfelelő használata és a szaporítóanyag hamisítása.”
(2) Az Nftv. 21. §-a és az azt megelőző alcím helyébe a
következő alcím és rendelkezés lép:
„A szaporítóanyag csomagolása,
jelölése (címkézése) 21. § (1) Vetőmagot csak olyan csomagolóanyagban lehet forgalomba hozni, amely biztosítja a vetőmag minőségének megóvását, valamint nem teszi lehetővé a vetőmag
kivételét, kicserélését a csomagolóanyag megsértése
nélkül.
(2) A szaporítóanyag-tételt, illetve annak egységeit a
külön jogszabály szerinti címkével kell ellátni úgy, hogy a
címke sérülés nélkül ne legyen eltávolítható.
(3) A címkén a külön jogszabályban meghatározott adatokat magyar nyelven is fel kell tüntetni.”
(3) Az Nftv. 23. §-a (1) bekezdésének l) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[A növénytermesztési hatóság]
„l) eljár – a 23/A. §-ban foglaltakra is figyelemmel – az
e törvény és a végrehajtására kiadott jogszabály rendelkezéseinek megsértése esetén.”
(4) Az Nftv. a következő 23/A. §-sal egészül ki:
„23/A. § (1) A szaporítóanyag jelölésére (címkézésére)
vonatkozóan e törvényben és a végrehajtására kiadott jogszabályban meghatározott rendelkezések megsértése esetén az eljárás lefolytatására a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008.
évi XLVII. törvényben (a továbbiakban: Fttv.) meghatározott hatóság jogosult, ha a jogsértés az Fttv. 2. §-ának
a) pontja értelmében vett fogyasztót érint. Az eljáró hatóság az Fttv.-ben meghatározott szabályok szerint jár el.
(2) Az (1) bekezdésben említett rendelkezések a fogyasztóvédelemről szóló törvény alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.”
(5) Az Nftv. 27. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„27. § A növénytermesztési hatóság e törvény és a végrehajtására kiadott jogszabályok rendelkezéseinek megsértése esetén
a) eltilt a 15. § előírásainak nem megfelelő szaporítóanyag saját célú felhasználásától és forgalomba hozatalától, illetve a jogosulatlanul előállított szaporítóanyagot zár
alá veszi,
b) a külön jogszabály szerinti szigorított minősítést
rendel el,
c) az előállító költségére elrendeli a más célra fel nem
használható szaporítóanyag megsemmisítését,
d) a jogsértő tevékenységét meghatározott időre megtiltja, és ennek tényét a minisztérium hivatalos lapjában,
valamint a minisztérium honlapján közzéteszi,
e) az eredetet igazoló bizonylattal nem rendelkező növényfajta használata esetén a faiskolai, illetve palántanevelő üzemi engedélyt visszavonja, illetve
f) minőségvédelmi bírságot szab ki.” (6) Az Nftv. 28. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A növénytermesztési hatóság e törvény és a végrehajtására kiadott jogszabályok előírásainak megsértőjével
szemben minőségvédelmi bírságot szab ki, ha megállapítja, hogy az előállított, illetve forgalomba hozott szaporítóanyag nem felel meg az előírt követelményeknek.”
44. § (1) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről
szóló 2003. évi LX. törvény (a továbbiakban: Bit.)
20. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés
lép:
„(4) A biztosító egyesület elnevezésében köteles egyértelműen utalni arra, hogy egyesületi formában tevékenykedik.”
(2) A Bit. a 167. §-át követően a következő alcímmel és
167/A. §-sal egészül ki:
„Eljárás a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi
gyakorlatra vonatkozó rendelkezések megsértése esetén
167/A. § E törvény és a végrehajtására kiadott jogszabályok a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra,
így különösen az ügyfelek tájékoztatására vonatkozó rendelkezéseinek megsértése esetén a Felügyelet a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvényben (a továbbiakban: Fttv.) meghatározott szabályok szerint jár el, ha a jogsértés az Fttv. 2. §-ának a) pontja értelmében vett fogyasztót érint.”
(3) A Bit. 168. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„168. § A Felügyelet hatáskörét és jogállását külön tör
vény határozza meg.” (4) A Bit. 236. §-a és az azt megelőző alcím helyébe a
következő alcím és rendelkezés lép:
„Az Európai Unió jogának való megfelelés 236. § Ez a törvény a 12. számú mellékletben felsorolt
uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja.”
45. § (1) Az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi
C. törvény (a továbbiakban: Eht.) 21. §-ának (6) bekezdése
helyébe a következő szöveg lép:
„(6) A fogyasztóvédelmi hatóság jogosult eljárni e törvény rendelkezéseinek megsértése esetén az ügyfélszolgálat 138. § (1) és (2) bekezdése szerinti működése, továbbá
az általános szerződési feltételek 130. § (2) és (3) bekezdése szerinti hozzáférhetővé, illetve elérhetővé tétele és nyilvánosságra hozatala tekintetében. A fogyasztóvédelmi hatóság a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény
(a továbbiakban: Fgytv.) alapján jár el, az említett rendelkezések az Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.”
(2) Az Eht. 126. §-ának (2) és (3) bekezdése helyébe a
következő rendelkezések lépnek:
„(2) A képviselőhöz bejelentéssel élhet bármely előfizető, felhasználó, továbbá a fogyasztói érdekek képviseletét
ellátó társadalmi szervezet, amennyiben megítélése szerint
valamely szolgáltató, forgalomba hozó vagy forgalmazó
tevékenysége, szolgáltatása, terméke, eljárása, ennek során hozott intézkedése, illetőleg valamely intézkedése elmulasztása következtében az előfizetőt, illetve a felhasználót az elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályban
vagy az előfizetői szerződésben meghatározott jogaival
összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn.
(3) A képviselő az előfizetők, illetve felhasználók elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályban meghatározott
jogaival kapcsolatos jogszabálysértés megszüntetése érdekében a (2) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása
esetén hivatalból is eljárhat.”
(3) Az Eht. 126. §-a (4) bekezdésének d) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[A képviselő a hozzá benyújtott beadványt köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést e § keretei között maga választja meg. A képviselő a beadvány alapján]
„d) más hatóságnál – a bejelentő egyidejű értesítése
mellett – megfelelő eljárás megindítását kezdeményezheti.”
(4) Az Eht. 130. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A hatóság az általános szerződési feltételeknek az
elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályoknak való
megfelelőségét a piacfelügyelet keretében rendszeresen
vizsgálja.”
(5) Az Eht. 138. §-ának (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Ha az előfizető a szolgáltató által felszámított díj
összegét vitatja, a szolgáltató a bejelentést (díjreklamációt) haladéktalanul nyilvántartásba veszi, és a bejelentés
megvizsgálásának befejezéséig nem jogosult az előfizetői
szerződést a 134. § (7) bekezdésében foglaltak szerint felmondani.”
(6) Az Eht. 138. §-ának (8) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(8) Az előfizetői panasz intézésére irányadó eljárást
egyebekben a szolgáltató általános szerződési feltételei
határozzák meg az Fgytv. 17/A. §-ában és 17/C. §-ában
foglaltakkal összhangban.”
(7) Az Eht.
a) 109. §-a (1) bekezdésének bevezető szövegében és
c) pontjában a „fogyasztók” szövegrész helyébe a „felhasználók, előfizetők” szöveg
b) 126. §-ának (6) bekezdésében a „fogyasztók” szövegrész helyébe a „felhasználók” szöveg,
c) 144. §-ának (5) bekezdésében az „a fogyasztók” szövegrész helyébe az „az előfizetők, illetve felhasználók”
szöveg,
lép.
46. § A szőlőtermesztésről és a borgazdálkodásról szóló
2004. évi XVIII. törvény 39. §-ának (1) bekezdésében a
„fogyasztói forgalomba” szövegrész helyébe a „közfogyasztásra forgalomba” szöveg lép.
47. § (1) A távértékesítés keretében kötött pénzügyi
ágazati szolgáltatási szerződésekről szóló 2005. évi XXV.
törvény (a továbbiakban: Tétv.) 3. §-a (2) bekezdésének
ce) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép, egyidejűleg a c) pont a következő cf) alponttal egészül ki:
[A szolgáltató a következő adatokról köteles tájékoztatást adni
c) a szerződésre vonatkozóan]
„ce) a szerződéskötés nyelvéről, továbbá a szerződés
hatálya alatt az ügyféllel való kapcsolattartás – az ügyféllel egyetértésben megállapított – nyelvéről vagy nyelveiről, valamint
cf) az esetleges jogválasztásról, kizárólagos hatáskör,
illetékesség kikötéséről;”
(2) A Tétv. a 12. §-át követően a következő alcímmel és
12/A. §-sal egészül ki:
„Eljárás a fogyasztókkal szembeni kereskedelmi
gyakorlatra vonatkozó rendelkezések megsértése esetén
12/A. § A fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra, így különösen a fogyasztók tájékoztatására vonatkozó rendelkezések megsértése esetén a Pénzügyi
Szervezetek Állami Felügyelete a fogyasztókkal szembeni
tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló
2008. évi XLVII. törvényben meghatározott szabályok
szerint jár el.”
(3) A Tétv. 2. §-a (1) bekezdésének b) pontjában a „gazdasági vagy szakmai tevékenységének” szövegrész helyébe az „önálló foglalkozása és gazdasági tevékenysége”
szöveg lép.
48. § (1) A kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV.
törvény (a továbbiakban: Kertv.) 2. §-a a következő
d) ponttal egészül ki:
[E törvény alkalmazásában]
„d) forgalmazás: kereskedelmi tevékenység keretében
valamely termék vagy szolgáltatás értékesítés, fogyasztás
vagy használat, illetve igénybevétel céljára ellenérték fejében történő rendelkezésre bocsátása;”
(2) A Kertv. 3. §-ának (8) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(8) A kereskedelmi hatóság
a) az üzletekről, az üzletek nyitva tartásáról,
b) a kereskedelmi szakértőkről külön jogszabály sze
rint nyilvántartást vezet.” (3) A Kertv. 5. §-ának (4)–(7) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„(4) Az üzletekben jól látható és könnyen hozzáférhető
helyen a kereskedelmi hatóság által hitelesített, folyamatosan számozott oldalú vásárlók könyvét kell elhelyezni. A
vásárlók a vásárlók könyvébe bejegyezhetik az üzlet működésével, továbbá az ott folytatott kereskedelmi tevékenységgel kapcsolatos panaszaikat és javaslataikat. A vásárlót e jogának gyakorlásában megakadályozni vagy befolyásolni tilos. A bejegyzések kapcsán a kereskedő a külön jogszabályban meghatározottak szerint köteles eljárni.
(5) Üzlet nélkül folytatott kereskedelmi tevékenység
esetén a kereskedő köteles tájékoztatni a vásárlót a székhelyéről, a panaszügyintézés helyéről, illetve az adott tevékenység, kereskedelmi forma vagy módszer sajátosságaihoz igazodó módjáról, a tevékenységre, kereskedelmi formára vagy módszerre vonatkozó külön jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően.
(6) A kereskedelmi és fizető-vendéglátó szálláshelyeket, illetve a falusi szálláshelyeket szolgáltatásaik színvonalától függően – a külön jogszabályban foglaltak szerint – osztályba kell sorolni, illetve minősíteni kell. A kereskedelmi és fizető-vendéglátó szálláshely osztályáról, illetve a falusi szálláshely minősítéséről a vendégeket tájékoztatni kell.
(7) Egyes termékek forgalmazását, illetve egyes tevékenységek folytatását külön jogszabály további feltételekhez vagy korlátozásokhoz kötheti.”
(4) A Kertv. 9. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„9. § (1) A kereskedelmi tevékenységre vonatkozó jog
szabályi és hatósági előírások megtartását a kereskedelmi
hatóság ellenőrzi és – a (2) és a (3) bekezdésben foglalt kivétellel, továbbá törvény vagy kormányrendelet eltérő rendelkezése hiányában – eljár ezek megsértése esetén.
(2) A fogyasztóvédelmi hatóság jár el – a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény (a továbbiakban:
Fgytv.) szabályai szerint – az 5. § (2), (4) és (5) bekezdésében, a 6. § (2) bekezdésének b) pontjában foglalt rendelkezések, valamint az 5. § (6) bekezdésében a vendégek tájékoztatására vonatkozó rendelkezés megsértése esetén. E
rendelkezések az Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.
(3) A jelentős piaci erővel rendelkező kereskedő felett a
7. § szerinti visszaéléssel kapcsolatos felügyeletet a Gazdasági Versenyhivatal a tisztességtelen piaci magatartás és
a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvényben (a továbbiakban: Tpvt.) foglalt eljárási szabályok
alkalmazásával végzi oly módon, hogy eljárásaiban a
Tpvt. 21. §-ának megsértése esetén irányadó rendelkezéseket alkalmazza.
(4) A 3. § (4) bekezdése szerinti nyilvántartásba vételi
feladatokat a kereskedelmi hatóság látja el.
(5) A kereskedelmi tevékenységre vonatkozó jogszabályi és hatósági előírások megsértése esetén – a külön jogszabályban foglaltak szerint – a kereskedelmi hatóság
a) elrendeli az üzlet ideiglenes bezárását,
b) elrendeli az üzlet azonnali bezárását,
c) korlátozza az üzlet éjszakai nyitva tartását,
d) kötelező éjszakai zárva tartási időszakot állapít meg,
e) megtiltja vagy korlátozza a 6. § (6) bekezdésében
meghatározott hanghatást okozó eszköz használatát, f) megtiltja vagy korlátozza a vendéglátó üzletben a
vendégek szórakoztatására nyújtott szolgáltatást, tevékenységet a külön jogszabályban meghatározott veszélyes
mértékű zaj esetén,
g) megtiltja az engedély nélkül folytatott, előírásokba
ütköző tevékenység végzését, termékkör értékesítését,
h) visszavonja az üzlet működési engedélyét,
i) bírságot szab ki, illetve
j) a külön jogszabályban meghatározott egyéb jogkö
vetkezményt alkalmaz.
(6) A kereskedelmi hatóság
a) a működési engedélyben meghatározott üzletkör en
gedély nélküli megváltoztatása, engedély nélkül további
tevékenységgel, termékkörrel bővítetése miatt az előírásokba ütköző tevékenység folytatását, termékkör értékesítését megtiltó határozata ellen;
b) a veszélyes mértékű zaj esetén, illetve a lakók egészséges életkörülményeinek és pihenéshez való jogának biztosítása érdekében a vendéglátó üzletben a zeneszolgáltatás nyújtását, továbbá a külön törvényben foglaltak alapján
szerencsejátéknak nem minősülő szórakoztató játék folytatását megtiltó határozata ellen
nincs helye fellebbezésnek.”
(5) A Kertv. 12. §-a (1) bekezdésének a) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[Felhatalmazást kap a Kormány, hogy]
„a) az üzletek működési engedélye kiadásának rendjét
és feltételeit, az üzletben történő árusítás feltételeit, az engedélyezésben közreműködő szakhatóságok körét, az engedélyben foglaltak megtartása ellenőrzésének szabályait,
valamint a jogszabályban előírt kötelezettségek be nem
tartása esetén a jogkövetkezmények alkalmazásának szabályait,”
[rendeletben állapítsa meg.]
(6) A Kertv. 12. §-a (1) bekezdésének f) és g) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
[Felhatalmazást kap a Kormány, hogy]
„f) a vásárlók könyvébe tett bejegyzések intézésének és
ellenőrzésének rendjét,
g) a kereskedelmi hatóság által kiszabható bírság meg
állapításának, mértékének és felhasználásának részletes
szabályait,”
[rendeletben állapítsa meg.]
(7) A Kertv. 12. §-ának (1) bekezdése a következő
n)–p) ponttal egészül ki:
[Felhatalmazást kap a Kormány, hogy]
„n) az ingatlanok időben megosztott használati jogának
átruházására irányuló kereskedelmi tevékenység végzésének feltételeit, valamint a jogszabályban előírt kötelezettségek be nem tartásának esetén alkalmazandó jogkövetkezményeket,
o) a külön jogszabályban meghatározott egyetemes
postai szolgáltató által végzett kereskedelmi tevékenység
feltételeit,
p) a közerkölcs és a közrend védelme céljából, illetve
közbiztonsági okokból egyes termékek forgalmazásának,
illetve egyes tevékenységek végzésének feltételeit és korlátait”
[rendeletben állapítsa meg.]
(8) A Kertv. 12. §-ának (2) bekezdése a következő
f) ponttal egészül ki:
[Felhatalmazást kap a kereskedelemért felelős miniszter, hogy] „f) az adópolitikáért felelős miniszterrel és a közigazgatási informatikáért felelős miniszterrel egyetértésben, az
irányítása alá tartozó kereskedelmi hatóság részére az e hatóság által lefolytatott eljárásokért fizetendő díj – ideértve
a jogorvoslati díjat is – mértékét, valamint az annak beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével
kapcsolatos részletes szabályokat”
[rendeletben állapítsa meg.]
(9) A Kertv. 12. §-a a következő (6) és (7) bekezdéssel
egészül ki:
„(6) Felhatalmazást kap a vendéglátásért felelős miniszter, hogy – a kereskedelemért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben szabályozza a vendéglátás szakmai
feltételeit.
(7) Felhatalmazást kap az iparügyekért felelős miniszter, hogy – az adópolitikáért felelős miniszterrel és a közigazgatási informatikáért felelős miniszterrel egyetértésben – rendeletben határozza meg a műszaki biztonsági hatóság részére a műszaki biztonsági hatósági eljárásért fizetendő díj – ideértve a jogorvoslati díjat is – mértékét, valamint a beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával,
visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat.”
(10) A Kertv.
a) 2. §-ának c) pontjában az „az árura” szövegrész he
lyébe az „a termékre” szöveg, az „árut” szövegrész helyébe a „terméket” szöveg,
b) 2. §-ának r) pontjában az „értékesítő helyeket” szövegrész helyébe az „értékesítő helyeket, továbbá a mozgóboltot” szöveg,
c) 7. §-ának (5) bekezdésében a „kereskedelmi gyakorlatok alkalmazására, az ezeket tartalmazó” szövegrész helyébe a „piaci magatartásra vonatkozó” szöveg
d) 12. §-a (2) bekezdésének b) pontjában az „áruk” szövegrész helyébe a „termékek” szöveg
lép.
49. § (1) A villamos energiáról szóló 2007. évi
LXXXVI. törvény (a továbbiakban: Vet.) az 56. §-át követően a következő alcímmel és 56/A. §-sal egészül ki:
„A felhasználók tájékoztatása 56/A. § (1) Az engedélyes köteles a Hivatal által a 72. §
rendelkezései szerint jóváhagyott üzletszabályzatot – a
mindenkor hatályos, egységes szerkezetbe fogalt szöveggel – az ügyfélszolgálatán, illetve a honlapján a felhasználók részére hozzáférhetővé tenni.
(2) A felhasználót megilleti az a jog, hogy fogyasztási
adataira vonatkozóan térítésmentesen tájékoztatást kapjon
az őt ellátó egyetemes szolgáltatótól, villamosenergiakereskedőtől.
(3) A villamos energia felhasználók részére történő értékesítéséhez kapcsolódóan a felhasználókat tájékoztatni
kell az előző naptári évben értékesített villamos energia
előállításához felhasznált energiaforrások részarányáról és
környezeti hatásairól. A tájékoztatás módjára és tartalmára
vonatkozó részletes szabályokat a miniszter rendeletben
határozza meg.
(4) A Hivatal honlapján folyamatos tájékoztatást nyújt a
felhasználók részére a villamos energia hatékony felhasználására, az energiatakarékos eszközök használatával járó
előnyökre vonatkozó ismeretekről, adatokról. A tájékoztatás módjára és tartalmára vonatkozó részletes szabályokat
a miniszter rendeletben határozza meg.”
(2) A Vet. 57. §-a helyébe a következő rendelkezés lép,
egyidejűleg a törvény e §-t megelőzően a következő alcímmel egészül ki:
„Eljárás a lakossági fogyasztókkal szembeni
jogsértésekkel kapcsolatban 57. § (1) Az elszámolásra, számlázásra, díjfizetésre
vagy mérésre, valamint a villamosenergia-ellátásból történő, fizetési késedelem miatt végrehajtott felfüggesztésre
vagy kikapcsolásra, illetve a tartozás rendezését követően
a felhasználó ellátásba történő ismételt bekapcsolására vonatkozó rendelkezések lakossági fogyasztókkal szembeni
megsértése esetén – a Hivatal 159. § s) pontja szerinti hatásköreinek tiszteletben tartása mellett – a fogyasztóvédelmi hatóság jár el. A fogyasztóvédelmi hatóság eljárására a
fogyasztóvédelemről szóló törvényt kell alkalmazni, azzal, hogy az e törvény szerinti lakossági fogyasztó a fogyasztóvédelemről szóló törvény alkalmazásában fogyasztónak minősül akkor is, ha nem természetes személy.
(2) Az 56/A. § (3) bekezdésében, a 62. § (2), (3) és
(7) bekezdésében, a 73. § (4) bekezdésében, valamint a
143. § (5) és (6) bekezdésében foglalt, tájékoztatási kötelezettségre vonatkozó rendelkezések lakossági fogyasztókkal szembeni megsértése esetén az eljárás lefolytatására a
fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi XLVII. törvényben
(a továbbiakban: Fttv.) meghatározott hatóság jogosult.
Az eljáró hatóság eljárására az Fttv.-ben meghatározott
szabályokat kell alkalmazni azzal, hogy az e törvény szerinti lakossági fogyasztó az Fttv. alkalmazásában fogyasztónak minősül akkor is, ha nem természetes személy.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett rendelkezések a
fogyasztóvédelemről szóló törvény alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.
(4) Az elszámolásra, számlázásra, díjfizetésre vagy mérésre, valamint a villamosenergia-ellátásból történő, fizetési késedelem miatt végrehajtott felfüggesztésre vagy kikapcsolásra, illetve a tartozás rendezését követően a felhasználó ellátásba történő ismételt bekapcsolására vonat
kozó rendelkezések lakossági fogyasztónak nem minősülő
felhasználókkal szembeni megsértése esetén a Hivatal
jár el.”
(3) A Vet. 62. §-a (1) bekezdésének d) pontja helyébe a
következő rendelkezés lép, egyidejűleg a bekezdés a következő új e) ponttal egészül ki, és a jelenlegi e)–g) pontok
megjelölése f)–h) pontra változik:
[Az egyetemes szolgáltatásra jogosult felhasználónak
az egyetemes szolgáltatóval vagy a kereskedővel kötendő
villamosenergia-vásárlási szerződésének legalább a következőket kell tartalmaznia]
„d) a szolgáltatásnak a szerződés megkötésekor érvényes ára,
e) a szolgáltatás díját, valamint a választható fizetési
módokat meghatározó üzletszabályzat elérhetősége,”
(4) A Vet. 62. §-ának (1) bekezdése a következő i) ponttal egészül ki:
[Az egyetemes szolgáltatásra jogosult felhasználónak
az egyetemes szolgáltatóval vagy a kereskedővel kötendő
villamosenergia-vásárlási szerződésének legalább a következőket kell tartalmaznia]
„i) a külön díj ellenében nyújtott kiegészítő szolgáltatások megnevezése és feltételei, ha az egyetemes szolgáltató, illetve a kereskedő ilyet biztosít.”
(5) A Vet. 72. §-ának (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) A felhasználókkal reprezentatív érdekképviseleteik
útján egyeztetett, az engedélyes által kidolgozott üzletszabályzatot a fogyasztóvédelmi hatóság előzetes véleményének kikérését követően a Hivatal hagyja jóvá. A Hivatal
megtagadja az üzletszabályzatnak vagy az üzletszabályzat
részének a jóváhagyását, ha az jogszabályba, villamosenergia-ellátási szabályzatba ütközik, vagy egyébként a
felhasználók lényeges jogos érdekeit sérti.”
(6) A Vet. 73. §-ának (4)–(8) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lépnek, egyidejűleg a § a következő (9) bekezdéssel egészül ki:
„(4) Ha az egyetemes szolgáltató a villamosenergiaértékesítési szerződést az általános szerződési feltételekben meghatározott esetekben jogosult egyoldalúan módosítani, köteles a módosításról annak hatálybalépését megelőzően legalább 30 nappal a felhasználókat jelen törvényben foglaltak szerint értesíteni, a felhasználókat megillető
felmondás feltételeiről szóló tájékoztatással együtt.
(5) A (4) bekezdés szerinti esetben a felhasználó jogosult – a (6) bekezdésben foglalt eltéréssel – a módosítás
tárgyában megküldött értesítést követő 30 napon belül a
szerződés felmondására.
(6) Amennyiben a módosítás a felhasználó számára hátrányos rendelkezéseket tartalmaz, a felhasználó az értesítéstől számított 45 naptári napon belül további jogkövetkezmények nélkül jogosult felmondani a villamosenergia-értékesítési szerződést.
(7) Nem kell alkalmazni a (4) bekezdésben foglalt értesítési határidőt az általános szerződési feltételek azon mó
dosítására, amely új szolgáltatás bevezetése miatt válik
szükségessé, és a módosítás a már nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó általános szerződési feltételeket nem érinti,
vagy a módosítással kizárólag valamely díj csökken.
(8) Az üzletszabályzat módosításának részletes feltételeit az egyetemes szolgáltató külön jogszabály alapján határozza meg.
(9) A (4)–(8) bekezdésekben foglalt kötelezettségek a
villamosenergia-kereskedőt is terhelik az egyetemes szolgáltatásra jogosult felhasználóival szemben.”
(7) A Vet. 143. §-ának (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, egyidejűleg a § a következő új (5) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi (5)–(7) bekezdések számozása (6)–(8) bekezdésre változik:
„(4) Az egyetemes szolgáltatónak az egyetemes szolgáltatás árára vonatkozó árváltoztatási szándékát és a javasolt árakat 45 nappal előre jóváhagyásra be kell jelentenie
a Hivatalhoz. A Hivatal a javasolt árakról 30 napon belül
határoz.
(5) A jóváhagyott árakat alkalmazásuk kezdete előtt
legalább 15 nappal az egyetemes szolgáltató a honlapján,
valamint két országos napilapban közzé teszi, továbbá a
felhasználókat a 62. § (2) bekezdésének c) pontja szerint
értesíti. A közzétételnek a felhasználókat megillető felmondási jogra vonatkozó tájékoztatást is tartalmaznia
kell.”
(8) A Vet. 145. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„145. § A 142–144. §-okban foglalt rendelkezések megsértése esetén a Hivatal határozattal
a) megtiltja a jogszabályt sértő ár, illetve díj további alkalmazását és kötelezi az engedélyest a jogszerű ellenérték
alkalmazására,
b) kötelezi az engedélyest a 142–144. §-okban foglalt
rendelkezések megsértésével elért többletbevételnek a sérelmet szenvedett fél részére történő visszatérítésére, ha
pedig ennek személye nem állapítható meg, az engedélyes
által ellátott valamennyi felhasználó, felhasználó hiányában az engedélyessel jogviszonyban álló rendszerhasználók részére történő visszatérítésére, és
c) bírságot szabhat ki.” (9) A Vet. XVIII. Fejezetének címe helyébe a következő
cím lép:
„ADATSZOLGÁLTATÁS, BIZALMAS INFORMÁCIÓ
KEZELÉSE, TITOKVÉDELEM” (10) A Vet. 159. §-ának r)–sz) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
[A Hivatal a villamosenergia-ellátással, a villamosenergia-ellátás biztonságának és a villamosenergiapiac
hatékony működésének felügyeletével, továbbá az egyenlő
bánásmód követelményének érvényesítésével, és a hatásos
verseny elősegítésével kapcsolatos feladatai körében]
„r) az egyes engedélyesekre – a jogszabályban meghatározott keretek között – határozatban állapítja meg az en
gedélyköteles tevékenység folytatásának minimális minőségi követelményeit, valamint elvárt színvonalát, a felhasználókkal való kapcsolattartás módjára vonatkozó minimális követelményeket, a lakossági fogyasztónak nem
minősülő felhasználók tájékoztatásának részletes szabályait, továbbá a hálózati engedélyesek vonatkozásában a
hálózat biztonságos üzemeltetésére vonatkozó minimális
követelményeket,
s) eljár a csatlakozásra, a hálózathoz való hozzáférésre,
illetve a rendszer megfelelő minőségben való rendelkezésre állására vonatkozó rendelkezéseknek az elosztói, átviteli engedélyes általi megsértése esetén; ellenőrzi a felhasználói igény kielégítését, ellenőrzi a felhasználók által a
közcélú hálózathoz való csatlakozás érdekében befizetett
csatlakozási díj felhasználását, bírságot szab ki,
sz) eljár az elszámolásra, számlázásra, díjfizetésre vagy
mérésre, valamint a villamosenergia-ellátásból történő, fizetési késedelem miatt végrehajtott felfüggesztésre vagy
kikapcsolásra, illetve a tartozás rendezését követően a felhasználó ellátásba történő ismételt bekapcsolására vonatkozó rendelkezések lakossági fogyasztónak nem minősülő
felhasználókkal szembeni megsértése esetén,”
(11) A Vet. 170. §-ának (1) bekezdése a következő
41. ponttal egészül ki:
[Felhatalmazást kap a Kormány, hogy]
„41. a műszaki-biztonsági hatóságok kijelölését”
[rendeletben állapítsa meg.] (12) A Vet. 170. §-a (2) bekezdésének 5. pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
[Felhatalmazást kap a miniszter, hogy]
„5. a villamos energiának a felhasználók részére történő
értékesítése során, a felhasználók – az előző naptári évben értékesített villamos energia előállításához felhasznált energiaforrások részarányáról és környezeti hatásairól történő – tájékoztatásának, valamint a Hivatal által a honlapján közzéteendő – a villamos energia hatékony felhasználására, az energiatakarékos eszközök használatával járó előnyökre vonatkozó
ismeretekről, adatokról szóló – tájékoztatás módjára és tartalmára vonatkozó részletes szabályokat,”
[rendeletben állapítsa meg.]
(13) A Vet. 170. §-a (2) bekezdése 19. pontjának b) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[Felhatalmazást kap a miniszter, hogy]
„b) az adópolitikáért felelős miniszterrel és a közigazga
tási informatikáért felelős miniszterrel egyetértésben a
Magyar Energia Hivatal részére a kérelemre indult eljárásokért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjak mértékét és
a díjak, valamint az egyéb bevételek beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos
részletes szabályokat, továbbá a műszaki biztonsági hatóság eljárásáért fizetendő díj – ideértve a jogorvoslati díjat
is – mértékét, valamint a beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat,”
[rendeletben állapítsa meg.]
(14) A Vet.
a) 62. §-ának (3) bekezdésében a „143. § (4) és (5) be
kezdéseiben” szövegrész helyébe a „143. § (5) és (6) bekezdésében” szöveg,
b) 73. §-a (2) bekezdésének a) pontjában a „jelen törvény 62. § (2) bekezdésében, 141. § (7) bekezdésében és
143. § (4)–(6) bekezdéseiben” szövegrész helyébe a „62. §
(2) bekezdésében, a 141. § (7) bekezdésében, valamint a
143. § (4)–(6) bekezdésében” szöveg
lép.
50. § (1) A befektetési vállalkozásokról és az árutőzsdei
szolgáltatókról, valamint az általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007. évi CXXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Bszt.) Nyolcadik részének címe helyébe
a következő cím lép:
„A FELÜGYELÉS ÉS A FOGYASZTÓKKAL
SZEMBENI KERESKEDELMI GYAKORLATRA
VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
ÉRVÉNYESÍTÉSÉNEK SZABÁLYAI” (2) A Bszt. 177. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Ha a Felügyelet a Magyar Köztársaság területén
más EGT-államban székhellyel rendelkező befektetési
vállalkozás vagy piacműködtető határon átnyúló tevékenysége vagy a Magyar Köztársaság területén létesített
fióktelepe esetében jogszabályban vagy a jogszabály szerinti szabályzatban foglalt rendelkezés megsértését tapasztalja, a befektetők védelme érdekében a 164. § (1) bekezdésének a), b), e), h), m), n), p) és s) pontjaiban foglalt intézkedést hozhat, továbbá a 179. § szerinti esetben alkalmazhatja az Fttv.-ben meghatározott jogkövetkezményeket.”
(3) A Bszt. XXX. Fejezetének címe helyébe a következő fejezetcím lép:
„ELJÁRÁS A FOGYASZTÓKKAL SZEMBENI
KERESKEDELMI GYAKORLATRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK MEGSÉRTÉSE ESETÉN”
(4) A Bszt. 179. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„179. § A fogyasztókkal szembeni kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó rendelkezések megsértése esetén a Felügyelet az Fttv.-ben meghatározott szabályok szerint jár
el, ha a jogsértés az Fttv. 2. §-ának a) pontja értelmében
vett fogyasztót érint, vagy ha lakossági ügyfelet, illetve
olyan leendő szerződő felet érint, aki a szerződés hatálybalépését követően lakossági ügyfélnek minősül, azzal, hogy
az e törvény szerinti lakossági ügyfél (leendő szerződő fél)
az Fttv. alkalmazásában fogyasztónak minősül akkor is, ha
nem természetes személy.”
(5) A Bszt. 1. melléklete a következő 8. ponttal egészül
ki, egyidejűleg a jelenlegi 8–15. pontok számozása
9–16. pontra változik:
„8. Fttv.: a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen
kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló 2008. évi
XLVII. törvény,”
51. § (1) A mérésügyről szóló 1991. évi XLV. törvény
15. §-a a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) Felhatalmazást kap a mérésügyi szerv irányítását
ellátó miniszter, hogy az adópolitikáért felelős miniszterrel és a közigazgatási informatikáért felelős miniszterrel
egyetértésben a mérésügyi hatóság részére a mérésügyi eljárásért fizetendő díj – ideértve a jogorvoslati díjat is –
mértékét, valamint a beszedésével, kezelésével, nyilvántartásával, visszatérítésével kapcsolatos részletes szabályokat, rendeletben állapítsa meg.”
(2) Az egyes vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségekről szóló 2007. évi CLII. törvény 3. §-a (2) bekezdésének
d) pontjában a „munkakört” szövegrész helyébe a „köztisztviselői munkakört” szöveg lép.
Záró rendelkezések 52. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivételekkel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) Az 1–31. §, a 33–47. §, a 48. § (1)–(7) és (10) bekezdése, a 49. § (1)–(10), (12) és (14) bekezdése, az 50. §, valamint az 54. § 2008. szeptember 1-jén lép hatályba.
53. § (1) A 10–28. §-ban meghatározott szabályokat az
e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(2) A Tpvt.
a) 30. §-a (1) bekezdésének – e törvény 29. §-a (10) be
kezdésével megállapított – c) pontját,
b) 78. §-a (3) bekezdésének – e törvény 29. §-a (11) be
kezdésével megállapított – második mondatát,
c) e törvény 30. §-a (2) bekezdésével megállapított
43/B. §-át,
d) e törvény 30. §-a (3) bekezdésével megállapított
43/G. §-át,
e) 43/H. §-ának – e törvény 30. §-a (4), illetve (5) be
kezdésével megállapított – (2) és (5) bekezdését,
f) 43/H. §-a (8) bekezdésének – e törvény 30. §-a
(6) bekezdésével beiktatott – c) pontját,
g) 43/I. §-ának – e törvény 30. §-a (7) bekezdésével
megállapított – (4) bekezdését,
h) 62. §-ának – e törvény 30. §-a (9) bekezdésével meg
állapított – (4) bekezdését,
i) 65. §-ának – e törvény 30. §-a (10)–(12) bekezdésé
vel megállapított – (2)–(4), (9) és (10) bekezdését,
j) 67. §-ának – e törvény 30. §-a (13) bekezdésével
megállapított – (4) bekezdését,
k) 68. §-ának – e törvény 30. §-a (14) bekezdésével
megállapított – (2) bekezdését, l) 72. §-ának – e törvény 30. §-a (15) bekezdésével
megállapított – (2) és (3) bekezdését,
m) 77. §-a (1) bekezdésének – e törvény 30. §-a (16) bekezdésével megállapított – h) pontját,
n) e törvény 30. §-a (17) bekezdésével megállapított
88. §-át,
o) 88/B. §-ának – e törvény 30. §-a (18) bekezdésével
megállapított – (1) bekezdését,
p) 89. §-ának – e törvény 30. §-a (19) bekezdésével
megállapított – (1) bekezdését,
q) e törvény 30. §-a (20) bekezdésével beiktatott új
XVII. Fejezetét, továbbá
r) e törvény 30. §-a (21) bekezdésével megállapított
92. §-át,
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(3) A Psztv.
a) e törvény 31. §-a (2) bekezdésével beiktatott
26/A–26/C. §-át,
b) e törvény 31. §-a (3) bekezdésével megállapított
27. §-át,
c) 28. §-a (1) bekezdésének – e törvény 31. §-a (4) be
kezdésével megállapított – c) pontját,
d) 41. §-ának – e törvény 31. §-a (8) bekezdésével beik
tatott – (7) bekezdését,
e) e törvény 31. §-a (9) bekezdésével beiktatott
44/A. §-át, továbbá
f) e törvény 31. §-a (10) bekezdésével megállapított
56. §-át,
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(4) Az Öpt.-nek – e törvény 34. §-a (3) bekezdésével beiktatott – 70/A. §-át az e rendelkezés hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(5) A Hpt.-nek – e törvény 35. §-a (8) bekezdésével beiktatott – 215/A. §-át az e rendelkezés hatálybalépését
követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(6) Az Mpt.-nek – e törvény 36. §-a (3) bekezdésével
beiktatott – 117. §-át az e rendelkezés hatálybalépését
követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(7) A Hgt.-nek – e törvény 38. §-a (4) bekezdésével beiktatott – 45/A. §-át az e rendelkezés hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(8) A Grüft.-nek – e törvény 40. §-a (2) bekezdésével
megállapított – 4. §-át az e rendelkezés hatálybalépését
követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(9) Az Ektv.
a) e törvény 41. §-a (8) bekezdésével beiktatott
14/B. §-át,
b) e törvény 41. §-a (9) bekezdésével megállapított
16/A. §-át,
c) 16/B. §-ának – e törvény 41. §-a (10) bekezdésével
megállapított – (1) bekezdését,
d) 16/C. §-ának – e törvény 41. §-a (11), illetve (12) be
kezdésével megállapított – (1) és (4) bekezdését, e) 16/D. §-a (1) bekezdésének – e törvény 41. §-a
(13) bekezdésével megállapított – d) pontját,
f) 16/D. §-ának – e törvény 41. §-a (14) bekezdésével
megállapított – (5) bekezdését, továbbá
g) 16/F. §-ának – e törvény 41. §-a (16) bekezdésével
megállapított – (1) bekezdését
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(10) A Tpt.
a) 35. §-ának – e törvény 42. §-a (1) bekezdésével meg
állapított – (5) és (6) bekezdését,
b) 38. §-ának – e törvény 42. §-a (3) bekezdésével meg
állapított – (6) bekezdését,
c) 293. §-ának – e törvény 42. §-a (5) bekezdésével
megállapított – (3) bekezdését, továbbá
d) e törvény 42. §-a (6) bekezdésével beiktatott
406/A. §-át
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(11) Az Nftv.
a) e törvény 43. §-a (4) bekezdésével beiktatott
23/A. §-át,
b) e törvény 43. §-a (5) bekezdésével megállapított
27. §-át, továbbá
c) 28. §-ának – e törvény 43. §-a (6) bekezdésével meg
állapított – (1) bekezdését
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(12) A Bit.-nek – a 44. § (2) bekezdésével beiktatott –
167/A. §-át az e rendelkezés hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(13) Az Eht.
a) 21. §-ának – e törvény 45. §-a (1) bekezdésével meg
állapított – (6) bekezdését
b) 126. §-ának – e törvény 45. §-a (2) bekezdésével
megállapított – (2) és (3) bekezdését, továbbá
c) 126. §-a (4) bekezdésének – e törvény 45. §-a (3) be
kezdésével megállapított – d) pontját,
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(14) A Tétv.-nek – a 47. § (2) bekezdésével beiktatott –
12/A. §-át az e rendelkezés hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(15) A Kertv.-nek – a 48. § (4) bekezdésével megállapított – 9. §-át az e rendelkezés hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(16) A Vet.
a) e törvény 49. §-a (2) bekezdésével megállapított
57. §-át,
b) 72. §-ának – e törvény 49. §-a (5) bekezdésével meg
állapított – (3) bekezdését, továbbá c) e törvény 49. §-a (8) bekezdésével megállapított
145. §-át
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
(17) A Vet. 62. §-a (1) bekezdésének – e törvény 49. §-a
(3) és (4) bekezdésével megállapított, illetve beiktatott –
d), e) és i) pontját az e rendelkezések hatálybalépését
követően kötött szerződésekre kell alkalmazni.
(18) A Bszt.
a) 177. §-ának – e törvény 50. §-a (2) bekezdésével
megállapított – (1) bekezdését, továbbá
b) e törvény 50. §-a (4) bekezdésével megállapított
179. §-át,
az e rendelkezések hatálybalépését követően indított eljárásokban kell alkalmazni.
54. § Hatályát veszti
a) az Öpt. 11/A. §-ának (5) bekezdése,
b) a Tpvt. 43/H. §-ának (3) bekezdése,
c) a Hpt. 199. §-a és az azt megelőző alcím, 235. §
(1) bekezdésének d) pontja, valamint 243. §-a,
d) a lakástakarékpénztárakról szóló 1996. évi CXIII.
törvény 4. §-a és az azt megelőző alcím,
e) a jelzálog-hitelintézetről és a jelzáloglevélről szóló
1997. évi XXX. törvény 25. §-a és az azt megelőző alcím,
f) az Mpt. 22/A. §-ának (6) bekezdése,
g) a Kbtv. 17. §-ának (8) bekezdése, 21. §-ának (1) és
(2) bekezdése,
h) a Kbtv. 20. §-át megelőző alcímben a „ , lakosság- és
fogyasztóvédelem”, valamint a „ , termékfelelősség” szövegrész, i) a Grüft. 2. §-ának (1) bekezdésében a „fogyasztók
védelméről szóló 1997. évi CLV. törvényben meghatározott” szövegrész,
j) az Ektv. 2. §-ának p)–r) pontja, és 2/A. §-a és
15. §-ának (3) bekezdése,
k) az Ektv. 5. §-a (2) bekezdésének bevezető szövegében az „az (1) bekezdésben, a 4. §-ban, valamint egyéb
jogszabályban előírt tájékoztatási kötelezettségén túlmenően” szövegrész, 16/C. §-ának (2) bekezdésében a „6. és”
szövegrész, valamint a 18. §-a (1) bekezdésének c) pontjában a „a 2/A. § és 14. § (9) bekezdése” szövegrész,
l) a Bit. 7. §-a és az azt megelőző alcím, valamint
12. §-ának (2) bekezdése,
m) az Eht. 21. §-ának (3) bekezdése, 68. §-a (5) bekezdésének e) pontja, 126. §-ának (9) bekezdése,
n) az Eht. 68. §-a (5) bekezdésének c) pontjában az „ , a
fogyasztók tájékoztatása céljából” szövegrész, 68. §-a
(5) bekezdésének d) pontjában a „fogyasztói” szövegrész,
o) a nyugdíj-előtakarékossági számlákról szóló 2005.
évi CLVI. törvény 1. §-ának (3) bekezdése,
p) a Kertv. 2. §-ának p) pontja, 5. §-ának (8) és (9) bekezdése és 12. §-a (2) bekezdésének d) pontja,
q) a Vet. 45. §-a és 153. §-a,
r) a foglalkoztatói nyugdíjról és intézményeiről szóló
2007. évi CXVII. törvény 4. §-a és az azt megelőző alcím,
s) a Psztv. 28. §-ának (2) bekezdése, továbbá
t) a Bszt. 1. mellékletének jelenlegi 16. pontja.
55. § (1) A 32. §, a 48. § (8) és (9) bekezdése, a 49. § (11)
és (13) bekezdése, továbbá az 51. § a törvény kihirdetését
követő második napon hatályukat vesztik.
(2) A 29. §-t, a 31. §-t és a 32. §-t megelőző alcímek, a
29–31. §, a 33–47. §, a 48. § (1)–(7) és (10) bekezdése, a
49. § (1)–(10), (12) és (14) bekezdése, az 50. §, az 54. §,
valamint az 56. § (2) bekezdése 2008. szeptember 2-án hatályukat vesztik.
(3) E § 2008. szeptember 3-án hatályát veszti.
56. § (1) Ez a törvény a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi
irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK
európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló,
2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
(2) A 32–50. §-ok a következő uniós jogi aktusoknak
való megfelelést szolgálják:
a) a Tanács 67/548/EGK irányelve (1967. június 27.) a
veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási
rendelkezések közelítéséről, – a 92/32/EGK tanácsi irányelvvel módosított – 23. cikk (4) bekezdés és 26. cikk
[a 37. § (2) és (3) bek.],
b) a Tanács 87/102/EGK irányelve (1986. december 22.) a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi,
rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről,
1. cikk (2) bekezdés a) és c) pont, – a 98/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított – 3. cikk [a 35. §
(11) és (12) bek.],
c) az Európai Parlament és a Tanács 94/19/EK irányelve (1994. május 30.) a betétbiztosítási rendszerekről,
9. cikk (3) bekezdés [a 35. § (6) bek.],
d) az Európai Parlament és a Tanács 97/9/EK irányelve
(1997. március 3.) a befektetőkártalanítási rendszerekről,
10. cikk (3) bekezdés [a 42. § (4) bek.],
e) az Európai Parlament és a Tanács 98/27/EK irányelve (1998. május 19.) a fogyasztói érdekek védelme érdekében a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról
[a 31. § (2) bek.],
f) az Európai Parlament és a Tanács 1999/45/EK irányelve (1999. május 31.) a tagállamoknak a veszélyes készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítéséről, 10. cikk 5. pont és 13. cikk [a 37. §
(2) és (3) bek.],
g) az Európai Parlament és a Tanács 2000/31/EK irányelve (2000. június 8.) a belső piacon az információs társa
dalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól, 2. cikk
f) pont, 5. cikk (1) bekezdés, 6. cikk, 7. cikk, 10. cikk,
11. cikk (3) bekezdés [a 41. §],
h) az Európai Parlament és Tanács 2002/65/EK irányelve (2002. szeptember 23.) a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és
a 98/27/EK irányelv módosításáról, 2. cikk d) pont, 3. cikk
(1) bekezdés 3. f) és g) alpont [a 47. § (1), illetve (3) bek.],
i) az Európai Parlament és a Tanács 2003/54/EK irányelve (2003. június 26.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről, 3. cikk (6) bekezdés, A melléklet
[a 49. § (1), (3), (4) és (6) bek.],
j) az Európai Parlament és a Tanács 2003/71/EK irányelve (2003. november 4.) az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról és a 2001/34/EK irányelv módosításáról, 15. cikk
(1)–(4) és (6) bek. [a 42. § (1) bek.],
k) Európai Parlament és a Tanács 2004/39/EK irányelve (2004. április 21.) a pénzügyi eszközök piacairól, a
85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a
2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon
kívül helyezéséről, 62. cikk [az 50. § (1) bek.].
(3) Ez a törvény a következő uniós jogi aktusok végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg a fogyasztóvédelmi hatóság, a Pénzügyi Szervezetek Állami
Felügyelete, a Gazdasági Versenyhivatal és a Nemzeti
Hírközlési Hatóság feladatkörében és eljárásában:
a) az Európai Parlament és a Tanács 2006/2004/EK
rendelete (2004. október 27.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti
együttműködésről, 4. cikk (1) bekezdés, (6) bekezdés
e) pont, és melléklet 16. pont [a 27. § (3) bek., a 28. §
(1) bek., a 30. § (20) bek., a 31. § (1) bek., a 41. §
(16) bek.],
b) a Bizottság 2007/76/EK határozata (2006. december 22.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért
felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló
2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a
kölcsönös jogsegély vonatkozásában való végrehajtásáról
[a 28. § (2) bek.],
c) a Bizottság 2008/282/EK határozata (2008. március 17.) a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért
felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló
2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a
kölcsönös jogsegély vonatkozásában való végrehajtásáról
szóló 2007/76/EK határozat módosításáról [a 28. §
(2) bek.].
Sólyom László s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke