text:
1/2017. (XII. 7.) SZF utasítása a Szerencsejáték Felügyelet Közszolgálati Szabályzatáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23.  § (4)  bekezdés c)  pontjában és a  közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi
CXCIX. törvény 6. § 19. pont a) alpontjában, a 75. § (5) bekezdésében, valamint a 151. § (3) bekezdésében kapott felhatalmazás
alapján, általános munkáltatói szabályozási hatáskörömben eljárva, a  Szerencsejáték Felügyeletnél a  kormányzati szolgálati
jogviszonyból és munkajogviszonyból eredő egyes jogok és kötelezettségek érvényesítésének rendjét az  alábbiak szerint
határozom meg:
I. FEJEZET
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 1. A szabályzat hatálya és alkalmazása
1. § (1) A  Közszolgálati Szabályzat (a továbbiakban: Szabályzat) hatálya kiterjed a  Szerencsejáték Felügyeletnél
(a  továbbiakban: SZF) a  közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.) alapján
kormányzati szolgálati jogviszonyban álló kormánytisztviselőkre és kormányzati ügykezelőkre.
(2) A  Szabályzat rendelkezéseit a  rájuk vonatkozó foglalkoztatási jogviszonyt szabályozó törvény eltérő rendelkezése
hiányában alkalmazni kell
a) a Felügyeletnek a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról
szóló 2010. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 73. § (8a) bekezdése szerinti vezetőire,
b) a  munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (a továbbiakban: Mt.) alapján a  Felügyelettel
munkaviszonyban álló munkavállalókra,
c) a  prémiumévek programról és a  különleges foglalkoztatási állományról szóló 2004. évi CXXII. törvény
(a  továbbiakban: Pép tv.) hatálya alá tartozó kormánytisztviselőkre [az (1) bekezdésben és a)–c) pontokban
együtt: kormánytisztviselő],
d) a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Nftv.) alapján szakmai gyakorlatban
részt vevő hallgatókra.
2. § A vagyonnyilatkozatokra és az adatvédelemre vonatkozó rendelkezéseket külön utasítás tartalmazza.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 3. § A Szabályzat alkalmazásában
a) kezdeményező vezető: az elnök, az elnökhelyettes, a kabinetfőnök és a főosztályvezető;
b) munkáltatói jogkör gyakorlója: az elnök;
c) önálló szervezeti egység vezetője: a kabinetfőnök és a főosztályvezető.
III. FEJEZET
A MUNKÁLTATÓI JOGOKKAL KAPCSOLATOS RENDELKEZÉSEK 4. § (1) Az elnök jogszabályokban meghatározott munkáltatói jogokkal rendelkezik.
 (2) Az elnök a jogszabályi keretek között más vezetőkre is átruházhat munkáltatói jogokat.
 (3) Átruházott hatáskörben a  főosztályok állományába tartozó kormánytisztviselők felett a  főosztályvezető, az  Elnöki
Kabinet állományába tartozó kormánytisztviselők felett a kabinetfőnök gyakorolja az alábbi munkáltatói jogokat:
a) szabadság kiadása;
b) tanfolyamon, továbbképzésen való részvétel előírása és engedélyezése;
c) a munkakörbe tartozó feladatok meghatározása, a munkavégzés módjának előírása a munkaköri leírásban;
d) munkakörbe nem tartozó, illetve más munkahelyen történő ideiglenes munkavégzés elrendelése.
(4) A főosztályvezető, a kabinetfőnök három munkanapon túli akadályoztatása esetén a (3) bekezdésben meghatározott
munkáltatói intézkedések megtételére a főosztály közvetlen irányítását és felügyeletét ellátó elnökhelyettes, az Elnöki
Kabinet esetében az elnök jogosult.
(5) A személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály vezetője gyakorolja a munkáltatói jogokat – az (1) bekezdésben
meghatározott munkáltatói jogkör gyakorló által előzetesen jóváhagyott kezdeményező okiratok alapján –
a) a kormánytisztviselő halála,
b) a  kormánytisztviselő által kezdeményezett, díjazással, juttatással és munkavégzési kötelezettség alóli
mentesítéssel nem járó jogviszony megszüntetések,
c) a  kormányzati szolgálati jogviszonyt érintő munkáltatói igazolások, valamint a  gyakorlati időre (pl. jogi
szakvizsgához szükséges gyakorlati idő) vonatkozó igazolás kiadása
tekintetében.
(6) A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezetője gyakorolja, továbbá a  munkáltatói jogokat a  kormányzati szolgálati
jogviszonyban jogszabály erejénél fogva bekövetkező változásokról szóló értesítés, valamint a munkáltató mérlegelési
jogkörébe nem tartozó munkáltatói intézkedések – ide nem értve a  jogviszony megszűnésének eseteit –
tekintetében.
(7) A Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezetője – az érintett önálló szervezeti egység vezetőjének kezdeményezésére –
gyakorolja a munkáltatói jogokat
a) egyedi esetekben az általánostól eltérő munkarend megállapítása;
b) indokolt esetben a  díjazással járó munkavégzési kötelezettség alóli mentesítés; esetenként legfeljebb
egy munkanapra, de évente összesen legfeljebb 4 munkanapra;
c) helyettesítési díj megállapításával nem járó helyettesítés, átirányítás elrendelése
tekintetében.
(8) A (3)–(5) bekezdésben nem nevesített kivételek tekintetében a munkáltatói jogkör gyakorlója az elnök.
 (9) A (3) bekezdésben meghatározott esetekben a delegált intézkedések előkészítése a Gazdasági és Igazgatási Főosztály
feladata.
 (10) A jövedelemigazolások kiadása a Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezetőjének a feladata.
IV. FEJEZET
A KORMÁNYZATI SZOLGÁLATI JOGVISZONY LÉTESÍTÉSÉNEK, MEGSZÜNTETÉSÉNEK ELJÁRÁSRENDJE
2. A jogviszony létesítését megelőző eljárás 5. § (1) A  kormánytisztviselő felvétele – pályáztatás és áthelyezés esetén is – az  1.  melléklet szerinti alkalmazási javaslat
kitöltésével, részletes szakmai önéletrajz és munkaköri leírástervezet csatolásával kezdeményezhető a  Gazdasági
és Igazgatási Főosztályon. Az alkalmazási engedély tartalmazza a kinevezni kívánt személy főbb személyes adatait és
a  foglalkoztatására vonatkozó tervezett körülményeket. A  felsorolt dokumentumokat a  felvétel tervezett napját
legalább tíz munkanappal megelőzően meg kell küldeni a Gazdasági és Igazgatási Főosztály részére.
(2) A Gazdasági és Igazgatási Főosztály megvizsgálja a jogviszony létesítésének jogi (képesítési előírások, Kttv., vagy Mt.
hatálya alá tartozás) és egyéb feltételeit (határozott vagy határozatlan időre betölthető üres státuszhely megléte,
elrendelt létszámzárlat stb.), majd ezt követően – az alkalmazás feltételeinek való megfelelés esetén – az alkalmazási
javaslatot megküldi a munkáltatói jogkör gyakorlója részére.
(3) A munkáltatói jogkör gyakorlója mérlegelési jogkörében dönt a felvételről, és aláírása után visszaküldi az alkalmazási
javaslatot a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra, amely a döntésről tájékoztatja a kezdeményező vezetőt.
6. § (1) A kinevezni kívánt személlyel a Gazdasági és Igazgatási Főosztály ismerteti, hogy az alkalmazáshoz milyen okmányok,
adatok, egyéb dokumentumok bemutatása, illetve átadása szükséges. Ennek alapján a  kinevezni kívánt személy
köteles a kinevezést megelőzően a jogviszony létesítéséhez és a besorolásához szükséges eredeti dokumentumokat,
adatokat és tényeket a Gazdasági és Igazgatási Főosztály részére átadni.
(2) A  kinevezni kívánt személlyel jogviszony csak akkor létesíthető, ha a  foglalkozás-egészségügyi orvos
munkaalkalmassági orvosi vizsgálat keretében megállapítja, hogy a kinevezni kívánt személy a tervezett munkakör
ellátására alkalmas.
(3) Amennyiben a kinevezni kívánt személy olyan munkakörben kerül foglalkoztatásra, amely vagyonnyilatkozat-tételi
kötelezettséggel, illetve nemzetbiztonsági ellenőrzéssel érintett, a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály intézkedik
a vagyonnyilatkozat teljesítése és a nemzetbiztonsági ellenőrzés elindítása iránt.
(4) A Gazdasági és Igazgatási Főosztály a kinevezési okmányt a kinevezéskor rendelkezésre álló, kinevezni kívánt személy
által átadott, kitöltött dokumentumok alapján a jogszabályban meghatározott tartalommal készíti elő.
(5) A kinevezés három eredeti példányban készül, melyből egy példány a kormánytisztviselőnek, egy példány a Gazdasági
és Igazgatási Főosztály részére kerül átadásra, egy példány pedig a személyi anyagban kerül elhelyezésre.
(6) A kinevezés, valamint az illetményt érintő munkáltatói intézkedések esetén – az előresorolással kapcsolatos okiratok
kivételével – az ügyiratot pénzügyi ellenjegyzéssel kell ellátni.
7. § (1) A kormánytisztviselő belső áthelyezése, SZF-en belüli átirányítása, illetve munkakör módosítása a 2. melléklet szerinti
nyomtatvány kitöltésével (a továbbiakban: kezdeményezés) kezdeményezhető a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon.
A kezdeményezéshez az új munkakörre szóló, az új önálló szervezeti egység vezetője által aláírt munkaköri leírást
szükséges csatolni. Amennyiben a munkáltatói intézkedés a munkakör módosításával vagy azonos munkakör esetén
a  feladatkör megváltozásával jár, abban az  esetben a  közszolgálati egyéni teljesítményértékelésről szóló
kormányrendeletben meghatározott értékelő vezetőnek a  kezdeményezéshez csatolnia szükséges a  kitöltött és
mindkét fél által aláírt teljesítményértékelésről szóló formanyomtatványt is. A  kezdeményezés tartalmazza
a  kormánytisztviselő személyes adatait és a  foglalkoztatására vonatkozó tervezett körülményeket. A  felsorolt
dokumentumokat a  módosítás tervezett napját megelőzően, legalább tíz munkanappal előbb meg kell küldeni
a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály részére azzal, hogy a  korábbi munkakörre vagy feladatkörre vonatkozó
teljesítményértékelést az áthelyezést megelőző naptári nappal kell lezárni.
(2) A Gazdasági és Igazgatási Főosztály megvizsgálja a jogviszony módosításának jogi (képesítési előírások, Kttv. vagy Mt.
hatálya alá tartozás) és egyéb feltételeit (határozott vagy határozatlan időre betölthető üres státuszhely megléte,
elrendelt létszámzárlat stb.), majd ezt követően – megfelelés esetén – a kezdeményezést megküldi a munkáltatói
jogkör gyakorlója részére.
(3) A  munkáltatói jogkör gyakorlója mérlegelési jogkörében dönt a  kezdeményezésben foglaltakról, és aláírása után
visszaküldi azt a  Gazdasági és Igazgatási Főosztályra, amely a  döntés alapján elkészíti a  megfelelő munkáltatói
intézkedésről szóló okiratot.
3. Összeférhetetlenség 8. § (1) A kormánytisztviselőt kinevezését megelőzően a Gazdasági és Igazgatási Főosztály tájékoztatja az összeférhetetlenségi
szabályokról.
(2) A kormánytisztviselő a kinevezését megelőzően köteles a Kttv. 84–87. §-ában meghatározott összeférhetetlenséggel
kapcsolatos állapotáról nyilatkozni, melyhez a Gazdasági és Igazgatási Főosztály biztosítja a 3–5. mellékletek szerinti
nyilatkozatokat.
(3) A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály az  összeférhetetlenség vizsgálatát az  alábbi szempontok figyelembevételével
köteles elvégezni:
a) a kormánytisztviselő beosztása, munkaköre;
b) az  egyéb és további jogviszony jellege, tartalma, továbbá kapcsolódása az  SZF tevékenységéhez,
a kormánytisztviselő betöltött munkaköréhez;
c) a gazdasági társaság tulajdoni szerkezete, tevékenységi köre;
d) minden olyan tény és körülmény vizsgálata, amely a  kormánytisztviselő pártatlan, befolyástól mentes
tevékenységét veszélyeztetné, a kormánytisztviselőt hivatalához méltatlan helyzetbe hozhatja, illetve amely
nemkívánatos érdekérvényesítés és befolyásolás lehetőségét eredményezi.
(4) A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály a  vizsgálatot követően a  véleményével ellátott nyilatkozatot felterjeszti
a munkáltatói jogkör gyakorlójának.
(5) A  munkáltatói jogkör gyakorlója a  nyilatkozat tartalma és a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály véleményének
figyelembevételével dönt az  engedélyezésről vagy az  összeférhetetlenségről. Összeférhetetlenség megállapítása
esetén a  munkáltatói jogkör gyakorlója írásban köteles felszólítani a  kormánytisztviselőt annak megszüntetésére.
Amennyiben a kormánytisztviselő az összeférhetetlenséget a felszólítás kézbesítésétől számított 30 napon belül nem
szünteti meg, kormányzati jogviszonya a törvény erejénél fogva megszűnik.
(6) Amennyiben a munkáltatói jogkör gyakorlója a kormánytisztviselőt felhívja összeférhetetlenségének megszüntetésére,
a kormánytisztviselő köteles a megszüntetést igazoló dokumentumokat legkésőbb a Kttv. 86. § (1) bekezdésében
meghatározott határidőig a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon bemutatni.
(7) Amennyiben a kormánytisztviselő jogviszonyának fennállása alatt összeférhetetlenséggel kapcsolatos állapotában
korábbi nyilatkozatához képest változás következik be, köteles azt haladéktalanul a  Gazdasági és Igazgatási
Főosztályon keresztül a  munkáltatói jogkör gyakorlójának írásban bejelenteni. Amennyiben a  Kttv. 85–87.  §-ában
szabályozott határidőkig történő bejelentést a kormánytisztviselő elmulasztja, és a későbbiekben megállapítást nyer,
hogy a mulasztással érintett változás tekintetében fennáll az összeférhetetlenség, ez fegyelmi eljárás megindítását
vonhatja maga után.
9. § (1) A  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény 8.  §-a alapján   a szerencsejáték-felügyeleti hatóság
vezetője és helyettesei, valamint szerencsejáték-felügyeleti feladatkörében eljáró alkalmazottai sorsolásos játék
kivételével szerencsejátékban nem vehetnek részt.
(2) A  szerencsejáték-felügyeleti hatóság vezetője és helyettesei, valamint a  szerencsejáték-felügyeleti hatóság
szerencsejáték-felügyeleti feladatkörében eljáró alkalmazottai szerencsejáték-szervezőnél munkavégzésre irányuló
jogviszonyt nem létesíthetnek, vezető tisztségviselők, valamint felügyelőbizottság tagjai nem lehetnek.
(3) Az  előző bekezdésben felsoroltak nem vehetnek részt olyan ügyek elbírálásában, amelyben ők vagy a  Polgári
Törvénykönyv szerinti közeli hozzátartozójuk érdekelve van,   valamint munkavégzésre irányuló jogviszonyuknak
a szerencsejáték-felügyeleti hatóságnál történő megszűnését követő 2 évig szerencsejáték szervező tevékenységet
nem folytathatnak.
4. Munkaköri leírás 10. § (1) A  6.  melléklet szerinti munkaköri leírás tartalmazza a  munkakör jellegét, a  munkakör betöltéséhez szükséges
feltételeket, ismereteket, kompetenciákat, a  munkakörbe tartozó feladatok felsorolását, a  munkakör ellátásához
biztosított hatáskört, a hatáskörbe tartozó feladatok ellátása során elvárt felelősség tartalmát, az SZF szervezetében
a munkavégzéssel összefüggő kapcsolatokat, valamint a munkakörhöz kapcsolódó helyettesítés rendjét.
(2) A  munkaköri leírást az  önálló szervezeti egység vezetője készíti el három példányban, amely kinevezés esetén
– az alkalmazási javaslattal egyidejűleg – az 5. § (1) bekezdése alapján kerül megküldésre a Gazdasági és Igazgatási
Főosztályra. Kinevezéskor a munkaköri leírás egy példányát az önálló szervezeti egység vezetője köteles a kinevezési
okirattal együtt átadni a kormánytisztviselő részére, a második példány a kormánytisztviselő személyi anyagába kerül,
míg a harmadik példány az érintett kormánytisztviselő önálló szervezeti egységénél kerül megőrzésre.
5. A pályázati eljárás rendje 11. § (1) Az SZF kormánytisztviselői álláshelyei pályázati úton is betölthetőek.
 (2) Pályázat kiírásakor a  pályázat tervezetét a  pályázatot kezdeményező vezető készíti el, és küldi meg a  Gazdasági
és  Igazgatási Főosztály részére. A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály – a  saját nyilvántartásával való egyeztetést
követően – jóváhagyásra előkészíti a pályázati felhívást, melyet a munkáltatói jogkör gyakorlója hagy jóvá.
(3) A jóváhagyott pályázati kiírás meghirdetéséről és a meghirdetéssel egyidejűleg a kormányzati személyügyi igazgatási
feladatokat ellátó szerv részére elektronikus úton történő megküldéséről a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály
gondoskodik.
(4) Vezetői munkakör betöltésére kiírt pályázat esetén a pályázati felhívásban meg kell jelölni, hogy a vezetői munkakör
kizárólag a Ksztv. 67. § (4) bekezdése szerinti, kinevezést jóváhagyó állásfoglalás beérkezését követően tölthető be.
(5) A kormánytisztviselői munkakörre kiírt pályázatok a benyújtási határidőt követő 30 napon belül kerülnek elbírálásra.
A  kiválasztott pályázók az  érintett vezetőkkel személyes meghallgatáson vesznek részt. A  pályázat eredményéről
az  elbírálásra előírt 30 napos határidőt követő 8 munkanapon belül a  pályázókat a  Gazdasági és Igazgatási
Főosztályírásban, elektronikus vagy postai úton értesíti.
12. § (1) A kormánytisztviselői pályázatok elbírálására legalább háromtagú előkészítő bizottságot (a továbbiakban: bizottság)
kell létrehozni. A bizottság tagjai a pályázatban kiírt munkakör szerinti szakterület képviselői.
(2) A bizottság munkájában a munkáltatói jogkör gyakorlójának döntése alapján más személy is részt vehet.
(3) A bizottságnak a pályázattal kapcsolatos döntését (jegyzőkönyv, emlékeztető) és az annak megfelelően előkészített
alkalmazási javaslatot a Gazdasági és Igazgatási Főosztály jóváhagyásra megküldi a munkáltatói jogkör gyakorlója
részére.
(4) A bizottság a pályázat benyújtásának tényéről, illetve a benyújtott pályázat tartalmáról csak a pályázó előzetes írásbeli
beleegyezésével közölhet adatokat a  pályázat elbírálásában résztvevőkön, valamint az  adatvédelmi előírásokban
meghatározott, betekintésre jogosultakon kívüli harmadik személlyel.
(5) A munkakör betöltését követően a sikertelen pályázó részére pályázati anyagát vissza kell küldeni, kivéve, ha maga
írásban kéri, hogy anyagát – esetleges későbbi foglalkoztatása céljából – a jelentkezők nyilvántartásába helyezzék, és
személyes adatainak kezeléséhez hozzájárul.
6. A megbízási szerződésekre vonatkozó szerződéskötések eljárásrendje 13. § (1) Munkavégzésre irányuló egyéb jogviszony létrehozása céljából megbízási szerződés – a  Kttv. 8.  §-ában, valamint
az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 50.  §-ában foglaltakra
figyelemmel – az SZF éves költségvetésében erre a célra elkülönített személyi juttatás előirányzat terhére köthető.
(2) A  természetes személyekre vonatkozó szerződéskötéssel kapcsolatos feladatokat – az  SZF szerződéseinek
megkötéséről és nyilvántartásáról szóló utasítás szabályainak megfelelő alkalmazásával – a Gazdasági és Igazgatási
Főosztály látja el.
(3) A  szerződés megkötését megelőzően a  megbízott szolgáltatásait igénybe vevő önálló szervezeti egység vezetője
előzetesen egyeztet a Gazdasági és Igazgatási Főosztállyal a megbízási szerződés lényeges tartalmi elemeiről.
7. A kormányzati szolgálati jogviszony megszűnése, megszüntetése 14. § (1) A kormányzati szolgálati jogviszony megszüntetésének kezdeményezéséről, annak módjáról és a megszűnést érintő
egyéb körülményekről – a megszüntetés időpontjáról, felmentés esetén a munkavégzés alóli mentesítés tartamáról,
a tanulmányi szerződéssel kapcsolatos információkról – a kezdeményező vezető a Gazdasági és Igazgatási Főosztályt
a megszüntetés tervezett napját megelőzően legalább tíz munkanappal, előzetesen, írásban tájékoztatja.
(2) A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály megvizsgálja a  kormányzati szolgálati jogviszony javasolt megszüntetésének
jogszerűségét, szabályszerűségét, szükségességét, a felmerülő többletterhek minimalizálhatóságát, vállalhatóságát,
majd a  megszüntetéssel kapcsolatos esetleges akadályokról és lehetséges megoldási javaslatokról tájékoztatja
a kezdeményező vezetőt.
(3) Jogviszonyának megszűnése, megszüntetése esetén a kormánytisztviselő köteles a munkáltató által részére átadott
eszközökkel, iratokkal, igazolványokkal az erre rendszeresített, 7. melléklet szerinti kilépő lap segítségével megjelölt
szervezeti egységeknél elszámolni, a szükséges aláírásokat, igazolásokat beszerezni, illetve eszközöket, igazolványokat
leadni.
(4) Amennyiben a kormánytisztviselő akadályoztatása miatt nem tud eleget tenni az elszámolási kötelezettségének, úgy
írásbeli meghatalmazás alapján, az  elszámolás technikai lebonyolítására alkalmas más személyt kérhet fel.
A  munkakörének, illetve a  folyamatban lévő feladatainak az  átadás-átvétele során a  kormánytisztviselő köteles
személyesen eljárni.
(5) Az érintett legkésőbb az utolsó munkában töltött napon a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon leadja
a) a – jogviszony-megszüntetéssel kapcsolatos járandóságok elszámolásának és okiratok, igazolások kiadásának
feltételéül szolgáló – minden aláírást tartalmazó elszámoló lapot, valamint
b) a munkakör átadás-átvételben érintettekkel közösen elkészített munkakör átadás-átvételi jegyzőkönyvet.
(6) A  kormánytisztviselő lemondását a  8.  melléklet szerinti nyomtatványon kezdeményezi a  Gazdasági és Igazgatási
Főosztályon keresztül a munkáltatói jogkör gyakorlója felé.
(7) Két hónapnál rövidebb lemondási idő a munkáltatói jogkör gyakorlójának engedélyével állapítható meg.
 (8) Közös megegyezéssel történő kormányzati szolgálati jogviszony megszüntetése a 9. melléklet szerinti nyomtatványon
kezdeményezhető a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon keresztül a munkáltatói jogkör gyakorlója felé.
 (9) A belépőkártya a jogviszony megszűnésének napján letiltásra kerül.
 (10) Jogviszony megszűnése, megszüntetése esetén a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály értesíti a  biztonsági vezetőt
a belépőkártya letiltása, illetve a minősített adatokkal kapcsolatos jogosultságok megszüntetése érdekében.
(11) Amennyiben a kormánytisztviselő a (3) bekezdésben foglalt elszámolási kötelezettségének nem tesz eleget, az SZF
esetleges követelését peres úton a  jogi képviseletet ellátó önálló szervezeti egységen keresztül érvényesítheti
a Gazdasági és Igazgatási Főosztály tartozásra vonatkozó adatszolgáltatása alapján.
V. FEJEZET
A MUNKAKÖR ÁTADÁS-ÁTVÉTEL SZABÁLYAI 15. § (1) A kormánytisztviselő (a továbbiakban e  fejezetben: átadó) köteles a munkakör betöltőjének személyében történő
változás, a  kormányzati szolgálati jogviszony megszűnése, megszüntetése – ideértve a  végleges közigazgatási
áthelyezést –, a  Kttv. 53.  §-ában, 55.  §-ában és 56.  §-ában meghatározott esetek, nemzeti szakértőként való
foglalkoztatás, valamint a 30 napot meghaladó távollét (fizetés nélküli szabadság, szülési szabadság, munkavégzés
alóli mentesítés stb.), illetve az előre tervezett 30 napot meghaladó keresőképtelenség esetén átadni a munkaköri
feladatokat, illetve az annak ellátásával összefüggő információkat és iratokat a kijelölt átvevőnek.
(2) Az  önálló szervezeti egység vezetője a  szervezeti egység kormánytisztviselői közül kijelöli a  munkakört átvevő
személyt vagy személyeket (a továbbiakban e fejezetben: átvevő).
(3) A munkakör átadás-átvételét úgy kell megszervezni, hogy a munka folyamatossága biztosítva legyen.
16. § (1) A munkakör átadás-átvételt a 10. melléklet szerinti jegyzőkönyvbe kell foglalni.
 (2) Az  átadás-átvételi jegyzőkönyv tartalmi követelménye, hogy az  érintett önálló szervezeti egység feladat- és
hatáskörébe tartozó, ügyrendben meghatározott feladatok végrehajtásának a  munkakör átadásakor fennálló
helyzetéről átfogó képet adjon. A jegyzőkönyvnek az átadó munkakörére vonatkozóan tartalmaznia kell különösen:
a) az átadó, átvevő nevét,
b) a munkakör átadás-átvétel helyét, időpontját,
c) folyamatban lévő ügyekkel kapcsolatban az  átadásig tett intézkedéseket, az  ügyek elintézési határidejét,
a kapcsolattartók megnevezését, az ügyre vonatkozó, elektronikusan tárolt információk elérési útvonalát,
d) a munkakör átadás-átvételt követő időszakra vonatkozó, előre ismert szakmai feladatok leírását, határidejét,
ismert kapcsolattartók megnevezését,
e) a hatályos szerződésekkel, illetve egyéb kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos adatokat,
f ) a gazdálkodási hatáskörben kezelt költségvetési keretek tételes elszámolását,
g) az átadó munkaköréhez tartozó dokumentumokat, információkat,
h) az SZF képviseletében betöltött tisztség(ek) feladatainak teljesítését,
i) a munkakör átadás-átvétellel kapcsolatos egyéb észrevételeket,
j) átadó, átvevő aláírását,
k) az önálló szervezeti egység vezetőjének aláírását.
(3) Ha a munkakör átadás-átvételkor az átadó rendkívüli ok miatt akadályoztatva van, vagy a munkakör átadás-átvételt
megtagadja, az önálló szervezeti egység vezetője a szervezeti egység kormánytisztviselői közül kijelöli az átadóként
eljáró személyt, aki két tanú jelenlétében leltárba veszi a távollévő kormánytisztviselő személyes kezelésében lévő
iratokat, amelyeket a  jegyzőkönyv kitöltésével átad az  átvevőnek. Az  átadásról a  távollévő kormánytisztviselőt
a jegyzőkönyv egy példányának megküldésével kell értesíteni. Ebben az esetben a teljességi nyilatkozat nem képezi
elválaszthatatlan részét a jegyzőkönyvnek.
(4) Amennyiben a  kormánytisztviselő munkakör átadás-átvételi kötelezettségének – neki felróható okból – nem tesz
eleget, úgy a  munkáltató a  kormánytisztviselőkre vonatkozó felelősségi szabályok alapján az  igényét peres úton
érvényesítheti.
(5) Az  átadó a  munkakör átadás-átvétellel egyidejűleg a  13.  §-ban meghatározott eljárásrendnek megfelelően
az egyszerűsített elszámoló lapon elszámol a részére átadott eszközökkel, iratokkal.
(6) E  fejezet vonatkozásában kormánytisztviselő alatt kell érteni az  1.  § (1)  bekezdésében foglaltakon kívül az  1.  §
(2) bekezdés a)–c) pontjában meghatározott személyeket is.
VI. FEJEZET
A JOGVISZONY TARTALMÁRA VONATKOZÓ EGYÉB RENDELKEZÉSEK
8. Személyes adatokban bekövetkező változás 17. § Amennyiben a kormánytisztviselő személyes adataiban változás következik be, köteles arról a Gazdasági és Igazgatási
Főosztályt haladéktalanul, de legkésőbb a  változás bekövetkezésétől számított 8 napon belül írásban tájékoztatni
a 11. melléklet szerinti változásbejelentő lap kitöltésével.
9. Az átsorolás rendje 18. § (1) A Kttv. 119. §-ában foglalt felsőfokú iskolai végzettség megszerzése esetén a kezdeményező vezető – a felettes vezető
egyetértésével – javaslatot tehet az  irányítása alatt dolgozó kormánytisztviselő I. besorolási osztályba történő
átsorolására. A kezdeményezésben meg kell határozni a 45. § (1) bekezdésének megfelelő új munkakört. Az átsorolásról
szóló kezdeményezést a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra kell megküldeni. A feltételeknek való megfelelés esetén
az  átsorolás időpontjára a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezetője tesz javaslatot, amely a  főosztályra történő
beérkezés napjától függően a  (2)  bekezdésben foglaltak alapján történik. A  kezdeményezéshez csatolni kell az  új
munkaköri leírás tervezetét is.
(2) A Gazdasági és Igazgatási Főosztály a javaslatot – a szükséges feltételek (pl. képesítési előírások) meglétének vizsgálata
után – az  esetleges észrevételeivel együtt felterjeszti a  munkáltatói jogkör gyakorlójának. Ha a  kezdeményezés
az  (1)  bekezdésben foglalt feltételeknek megfelelve tárgyhó 10. napjáig megérkezik a  Gazdasági és Igazgatási
Főosztályra, akkor az átsorolás időpontja tárgyhó 16. napjától, más esetben a tárgyhót követő hónap első napjától
történik.
(3) A kormánytisztviselő köteles bemutatni a végzettséget igazoló eredeti oklevelét, amelyről a Gazdasági és Igazgatási
Főosztály másolatot készít.
10. Címadományozás 19. § (1) Címzetes, szakmai és közigazgatási tanácsadói, főtanácsadói címek adományozását
a) kabinetfőnök, valamint
b) a felügyeletet ellátó elnökhelyettes egyetértésével a főosztályvezető
kezdeményezheti.
(2) A részletes indokolással ellátott, a kormánytisztviselő kiemelkedő tevékenységének és eredményeinek ismertetését
tartalmazó javaslatot a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon kell megtenni.
(3) A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály megvizsgálja az  adományozható címekkel kapcsolatban előírt, %-ban
meghatározott törvényi létszámarányok teljesülését. Amennyiben a  címadományozáshoz szükséges forrás
rendelkezésre áll, úgy intézkedik a javaslatnak az elnök részére történő eljuttatásáról, aki dönt a címzetes, szakmai és
közigazgatási tanácsadói, főtanácsadói címek adományozásáról.
11. Elismerés 20. § Az elnök a kiemelkedő és tartósan magas színvonalú szakmai munkát végző kormánytisztviselők részére javaslatot
tehet a  nemzeti fejlesztési miniszter által adományozható elismerésekről szóló nemzeti fejlesztési miniszteri
rendeletben foglaltak szerinti elismerésben történő részesítésre.
12. Nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő igazolása 21. § A kormánytisztviselő a  nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő igazolása érdekében a  nyugdíjbiztosítási igazgatási
szervtől a megszerzett szolgálati idejét igazoló hatósági bizonyítvány vagy más határozat másolatát a Gazdasági és
Igazgatási Főosztályra nyújtja be.
VII. FEJEZET
FEGYELMI ELJÁRÁS 13. Általános rendelkezések 22. § (1) A fegyelmi ügyben eljáró személyeket a tudomásukra jutott tények tekintetében titoktartási kötelezettség terheli.
 (2) A  fegyelmi felelősséget az  elkövetés idején hatályban lévő jogszabályok és az  SZF belső szabályzatai szerint kell
elbírálni.
 (3) A  fegyelmi eljárásban érvényesülnie kell az  alkotmányos elveknek, így különösen az  ártatlanság vélelmének,
a közvetlenségnek és a szabad bizonyítás elvének.
 (4) Az eljárás alá vont kormánytisztviselő jogi képviselője, a munkáltatói jogkör gyakorlója, a vizsgálóbiztos és a fegyelmi
tanács tagjai az  eljárás bármely szakában az  iratokba betekinthetnek. Az  ügyiratokról az  eljárás alá vont
kormánytisztviselő, illetve jogi képviselője kérésére másolatot kell kiadni.
(5) Az  iratbetekintésről jegyzőkönyvet kell felvenni, amely tartalmazza a betekintés időpontját, és a betekintett iratok
körét.
23. § (1) Ha az eljárás alá vont kormánytisztviselőnek a fegyelmi eljárásban jogi képviselője van, a fegyelmi eljárással kapcsolatos
iratokat az eljárás alá vont kormánytisztviselőnek és jogi képviselőjének is kézbesíteni kell.
(2) Ha az iratot a címzett halála miatt vagy azért nem lehet kézbesíteni, mert a címzett a bejelentett címen ismeretlen,
vagy onnan ismeretlen helyre költözött, erről a további érdekelt feleket értesíteni kell.
(3) Az iratokat – ha a jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik – postai szolgáltató útján kell kézbesíteni.
 (4) Jegyzőkönyv vezetéséről, továbbá a fegyelmi eljárással kapcsolatos előkészítő feladatok ellátásáról a személyügyekért
és gazdálkodásért felelős főosztály gondoskodik. 24. § (1) A fegyelmi eljárást a fegyelmi vétség elkövetésének alapos gyanúja esetén bejelentésre vagy hivatalból a munkáltatói
jogkört gyakorló vezető indítja meg a törvényi határidőn belül.
(2) A fegyelmi tanács egyik tagja lehetőség szerint a Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezetője.
 (3) Az eljárás alá vont kormánytisztviselő a fegyelmi tanács elnöke, tagjai, a vizsgálóbiztos, valamint a jegyzőkönyvvezető
ellen elfogultsági kifogást terjeszthet elő. Az  elfogultsággal érintett személy meghallgatása után a  kizáró okról
a fegyelmi tanács elnöke határoz, kivéve azt az esetet, amennyiben az elfogultság vele szemben merül fel. Ez utóbbi
esetben a fegyelmi eljárásról szóló kormányrendelet rendelkezései irányadóak.
(4) A  vizsgálóbiztos tartós akadályoztatása vagy kizárása esetén a  tanács elnöke a  vizsgálat lefolytatásával új
vizsgálóbiztost bízhat meg.
14. A fegyelmi eljárás részletes szabályai 25. § A fegyelmi eljárás megindítását megalapozó bejelentés visszavonása a fegyelmi eljárás lefolytatását nem akadályozza.
26. § (1) A vizsgálóbiztos köteles a vizsgálat során a tényállás megállapításához szükséges körülményeket felderíteni, az eljárás
alá vont kormánytisztviselő javára és terhére szóló bizonyítékokat beszerezni, amely során a fegyelmi eljárásról szóló
kormányrendelet szerinti bizonyítékokat szerezhet be.
(2) A vizsgálat során az eljárási cselekményekről készített jegyzőkönyve(ke)t a meghallgatott személy, a vizsgálóbiztos,
valamint a jegyzőkönyvvezető írja alá.
(3) A vizsgálóbiztos jogszabálysértő intézkedése vagy mulasztása ellen a  tudomásszerzéstől számított öt napon belül
az eljárás alá vont személy a fegyelmi tanácsnál kifogással élhet. A kifogásról a fegyelmi tanács öt napon belül dönt,
amelyről haladéktalanul értesíti a vizsgálóbiztost és a kifogást előterjesztőt.
(4) Az  eljárás alá vont kormánytisztviselő részére a  vizsgálóbiztos kézbesíti összefoglaló jelentését azzal, hogy arra
legkésőbb a tárgyaláson észrevételt tehet.
27. § (1) A  fegyelmi tárgyalást a  tanács elnöke vezeti, aki gondoskodik a  tárgyalás rendjének fenntartásáról, foganatosítja
a meghallgatásokat.
(2) A  tárgyalás megnyitása után a  vizsgálóbiztos ismerteti a  fegyelmi eljárás elrendelésére vonatkozó írásbeli
kezdeményezést, valamint a vizsgálóbiztos összefoglaló jelentését. A fegyelmi tanács elnöke meghallgatja az eljárás
alá vont kormánytisztviselőt és meghallgatja az  eljárás kezdeményezőjét, a  tanúkat, a  szakértőket és ismerteti
a  beszerzett iratokat. Amennyiben a  megidézett tanú a  tárgyaláson nem jelenik meg, ez  esetben a  tanács elnöke
ismerteti a meghallgatásáról készült jegyzőkönyvet.
(3) A fegyelmi tanács tárgyalásán a fegyelmi tanács tagjain kívül jelen lehet az eljárás alá vont kormánytisztviselő, jogi
képviselője és az eljárás kezdeményezője (bejelentő).
(4) Az  eljárás alá vont kormánytisztviselőhöz a  fegyelmi tanács tagjai, a  vizsgálóbiztos és az  eljárás alá vont
kormánytisztviselő jogi képviselője kérdéseket intézhet. Az  eljárás kezdeményezőjéhez és a  tanúkhoz a  fegyelmi
tanács tagjai, a vizsgálóbiztos és az eljárás alá vont kormánytisztviselő valamint jogi képviselője kérdéseket intézhet.
(5) A vizsgálóbiztos, az eljárás alá vont kormánytisztviselő és jogi képviselője a tárgyalás bármely szakában bizonyítási
indítványt tehet. Amennyiben az indítványt a tanács megalapozottnak találja, további bizonyítás felvételét rendeli el.
(6) Ha a fegyelmi tanács a bizonyítási indítványokat elutasítja, azt az eljárást befejező határozatában köteles megindokolni.
28. § (1) A bizonyítási eljárás befejezése után a vizsgálóbiztos terjeszti elő indítványát, amely tartalmazza a tényállást, annak
bizonyítékait, és indítványt tesz a fegyelmi büntetés kiszabására. Ezt követően az eljárás alá vont kormánytisztviselő
vagy jogi képviselője nyilatkozik.
(2) A fegyelmi tárgyalásról készült jegyzőkönyvet a fegyelmi tanács elnöke és a jegyzőkönyvvezető írja alá.
15. Fegyelmi büntetések 29. § A fegyelmi büntetés kiszabásánál figyelembe kell venni az  enyhítő és súlyosító körülményeket, különösen
a kötelességszegés súlyát és ismételtségét, a szándékosság illetőleg a gondatlanság fokát, valamint az okozott kár
értékét. Mérlegelni kell, hogy az elkövetett vétség milyen mértékben sértette a munkáltató jó hírnevét.
16. A fegyelmi határozat 30. § (1) A  fegyelmi tanács a  rendelkezésére álló bizonyítékok alapján állapítja meg a  tényállást. A  határozatát befolyástól
mentesen, a  bizonyítékok szabad mérlegelése alapján hozza meg. A  fegyelmi tanácsot döntése meghozatalánál
a vizsgálóbiztos indítványa nem köti.
(2) A fegyelmi tanács a határozatában:
a) az eljárást megszünteti, vagy
b) az eljárás alá vont kormánytisztviselőt vétkesnek nyilvánítja és fegyelmi büntetést szab ki.
(3) A határozat rendelkező részből és indokolásból áll.
31. § (1) A rendelkező rész tartalmazza:
a) az eljárás alá vont kormánytisztviselő személyi adatait,
b) a fegyelmi tanács döntését arról, hogy az eljárás alá vont kormánytisztviselőt vétkesnek nyilvánítja és fegyelmi
büntetést szab ki, vagy a megindított eljárást megszünteti,
c) vétkesség megállapítása esetén azt a körülményt, hogy a fegyelmi vétséget a kormánytisztviselő szándékosan
vagy gondatlanul követte el, több fegyelmi vétség egy eljárásban elbírálása esetén az  elkövetett fegyelmi
vétségek számát, rendbeliségét,
d) a kiszabott fegyelmi büntetést,
e) a megállapított eljárási költségek mértékét és viselésének módját,
f ) tájékoztatást arról, hogy a határozat ellen a  fegyelmi eljárás alá vont kormánytisztviselő és jogi képviselője,
valamint a munkáltató milyen jogorvoslattal élhet.
 (2) A határozat indokolása tartalmazza:
a) a tényállást és annak bizonyítékait,
b) az értékelt és a mellőzött bizonyítási eszközöket, a mellőzés indokának megjelölésével,
c) a levont ténybeli és jogi következtetést,
d) az intézkedés alkalmazása és a büntetés kiszabása esetén a súlyosító és enyhítő körülményeket,
e) a megállapított eljárási költség összetételét,
f ) az igénybe vehető jogorvoslati eszközök jogszabályi alapját.
(3) A fegyelmi határozat rendelkező részét a kihirdetése előtt írásba kell foglalni, és azt a fegyelmi tanács elnöke és tagjai
írják alá. A  felek részére kikézbesítendő és indokolással ellátott határozatot a  tanács elnöke írja alá az  aláírásban
akadályozott tanácstagok helyett is.
(4) A fegyelmi határozatot indokolva, a tárgyalás befejezése után legkésőbb 15 napon belül – figyelemmel a fegyelmi
eljárásról szóló kormányrendeletben meghatározott határidőre – meg kell küldeni a munkáltatói jogkör gyakorlójának,
az eljárás alá vont kormánytisztviselőnek és képviselőjének.
VIII. FEJEZET
A HELYETTESÍTÉSI DÍJ MEGÁLLAPÍTÁSÁRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
32. § (1) Ha a  kormánytisztviselő a  munkáltató intézkedése alapján munkakörébe nem tartozó munkát végez, és eredeti
munkakörét is ellátja, a helyettesítés első napjától illetményén felül helyettesítési díj is megilleti.
(2) Ha a  munkáltatói jogkör gyakorlója másképp nem rendelkezik, a  helyettesítési díj mértéke a  helyettesített
kormánytisztviselő illetményének
a) 25-35%-a, ha alacsonyabb vagy azonos besorolású munkakört helyettesít,
b) 35-40%-a, ha magasabb besorolású munkakört vagy tanácsadói címmel rendelkező kormánytisztviselőt
helyettesít, illetve
c) 40-50%-a, ha vezetői munkakörben foglalkoztatott kormánytisztviselőt helyettesít.
(3) Ha a helyettesítést két kormánytisztviselő együttesen látja el, a helyettesítési díj mértéke fejenként a tartósan távol
lévő helyettesítése esetén a helyettesített, betöltetlen munkakör helyettesítése esetén a helyettesítő illetményének
25%-a lehet.
(4) A  helyettesítési díj mértékét a  helyettesítés elrendelésére jogosult vezető javaslata alapján a  munkáltatói jogkör
gyakorlója állapítja meg.
(5) Egy munkakört legfeljebb két kormánytisztviselő helyettesíthet. Egy kormánytisztviselő egy időtartamban legfeljebb
egy munkakör helyettesítését láthatja el.
(6) Amennyiben a  kormánytisztviselő helyettesítése nem a  teljes munkakör ellátására, hanem csak a  helyettesítéssel
érintett munkakörbe tartozó egyes feladatokra vonatkozik, úgy a helyettesítési díjat a munkáltatói jogkör gyakorlója
kizárólag 25%-os mértékben állapítja meg (részleges helyettesítés).
(7) A  helyettesítési díj megállapítását az  önálló szervezeti egység vezetője a  Gazdasági és Igazgatási Főosztályon
kezdeményezi. A helyettesítés jogszerűségének és összegszerűségének megállapítására vonatkozó javaslat megtétele
– az  elnökhelyettes javaslata, illetve a  költségvetési előirányzat figyelembevételével – a  Gazdasági és Igazgatási
Főosztály feladata.
(8) A helyettesítési díjat meg kell szüntetni, ha az arra okot adó körülmény megszűnt.
IX. FEJEZET
A MUNKAVÉGZÉS ÉS TÁVOLLÉTEK SZABÁLYAI 17. Munkarend
33. § (1) A kormánytisztviselő napi munkaideje, illetve munkarendje a Kttv. 89. § (1) bekezdésében foglaltak alapján alakul.
A napi munkaidő a Kttv. 89. § (1) bekezdésében foglaltnál kevesebb is lehet, ebben az esetben az egyébként járó
illetményt arányosan csökkenteni kell.
(2) Ha azt a munkakör jellege lehetővé teszi, a kormánytisztviselő részmunkaidőben történő foglalkoztatását – a Kttv.
50.  §-ában szabályozottak kivételével – a  munkáltatói jogkör gyakorlója engedélyezi az  önálló szervezeti egység
vezetőjének kezdeményezésére.
(3) A  kormánytisztviselő a  szervezeti egység vezetőjénél kezdeményezheti az  általánostól eltérő munkaidő-beosztás
megállapítását (egyéni munkarend). Egyéni munkarend megállapításánál különösen figyelembe veendő körülmények:
a gyermekgondozási és oktatási intézmények napi nyitvatartási ideje, valamint az általuk elrendelt szünetek.
(4) A  kormánytisztviselő a  szervezeti egysége által vezetett, 12.  melléklet szerinti jelenléti ív aláírásával igazolja
munkahelyén való megjelenés és tartózkodás tényét. Távollétének indokát a  jelenléti íven a  Szabályzat szerinti
rövidítés alkalmazásával, előzetesen meg kell jelölni.
(5) A  jelenléti íveket, valamint a  jelenléti ív alapján a  távollévő kormánytisztviselőkről és a  távollét jogcíméről önálló
szervezeti egységenként készített és az önálló szervezeti egység vezetője által aláírt, 13. melléklet szerinti távollétkimutatást tárgyhónap 20. napjáig – amennyiben ez  hétvégére vagy munkaszüneti napra esik, úgy az  ezt követő
munkanapig –, valamint ezt a dátumot követően a tárgyhónap utolsó munkanapját megelőző második munkanap
10 óráig a Gazdasági és Igazgatási Főosztály részére meg kell küldeni az illetményszámfejtő programban való rögzítés
céljából. A  tárgyhónap utolsó két munkanapján esedékes távollétváltozásokat naponta legkésőbb 10 óráig kell
megküldeni a fenti szervezeti egység részére.
34. § (1) A kormánytisztviselőre irányadó napi munkaidő kezdési és befejezési időpontjának pontos betartását a munkáltatói
jogkör gyakorlója által megbízott személy ellenőrzi.
(2) Az  ellenőrzés alapját – az  erre vonatkozó hatályos belső szabályzat rendelkezései szerint – az  SZF elektronikus
beléptető rendszerének személyes kártyahasználatkor rögzített időbélyegzős nyilvántartása képezi.
(3) Az ellenőrzés során az SZF kormánytisztviselőinek az elmúlt hetet összesítő munkába érkezési és munkából távozási
időpontjait tartalmazó lekérdezéseket az önálló szervezeti egységek vezetői részére a munkáltatói jogkör gyakorlója
által az (1) bekezdésben foglaltak szerint megbízott személy megküldi.
(4) Az önálló szervezeti egységek vezetői a (3) bekezdésben meghatározott lekérdezéseket kötelesek havonta, tárgyhót
követő 5. munkanapig megvizsgálni. A kormánytisztviselőre irányadó napi munkaidő kezdési időpontokat több mint
tizenöt perccel meghaladó késés, illetve munkaidő befejezési időpontokat több mint öt perccel megelőző távozás
esetén, az  érintett kormánytisztviselők tekintetében az  önálló szervezeti egység vezetője az  ellenőrzést követően
a tárgyhót követő 8. munkanapig köteles igazoló jelentést írni a pontos munkakezdés és munkaidő befejezés be nem
tartásának okáról.
(5) Az önálló szervezeti egység vezetője az igazoló jelentéseket haladéktalanul megküldi a munkáltatói jogkör gyakorlója
által megbízott személynek.
(6) A  munkaidő indokolatlan be nem tartása esetén, a  munkáltatói jogkör gyakorlója által megbízott személy
kezdeményezheti a  munkáltatói jogkör gyakorlója felé az  érintett kormánytisztviselő részére történő írásbeli
figyelmeztetés kiadását, illetve annak többszöri előfordulását követően fegyelmi eljárás megindítását.
18. Rendkívüli munkaidő 35. § (1) Rendkívüli munkaidőt az  önálló szervezeti egység vezetője szóban, vagy a  kormánytisztviselő kérelmére írásban
rendeli el. A  rendkívüli munkaidő írásban történő elrendelése esetén az  erről szóló okiratot meg kell küldeni
a Gazdasági és Igazgatási Főosztály részére.
(2) Rendkívüli munkaidőnek a Kttv. 96. § (2) bekezdése szerint megállapított munkavégzés minősül.
 (3) Amennyiben a  kormánytisztviselő írásban kéri a  rendkívüli munkaidő elrendelését, azt a  rendkívüli munkaidő
elrendelését/nyilvántartását tartalmazó, 14.  melléklet szerinti nyomtatványon kell elrendelni. Ebben az  esetben
a  nyomtatvány utolsó oszlopát (Rendkívüli munkaidő írásbeli elrendelése esetén az  elrendelő vezető aláírása)
a  rendkívüli munkaidőt elrendelő vezető aláírásával látja el. A  kormánytisztviselők részére elrendelt rendkívüli
munkaidőről az önálló szervezeti egység a 14. melléklet szerinti nyomtatványon nyilvántartást vezet, melynek egy,
az önálló szervezeti egység vezetője által aláírt példányát a tárgyhónapot követő hónap 5. napjáig meg kell küldeni
a Gazdasági és Igazgatási Főosztály részére. A nyomtatvány másolatát az önálló szervezeti egység megőrzi.
(4) A rendkívüli munkaidővel kapcsolatos nyilvántartást a Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezeti.
36. § (1) A  kormánytisztviselő részére rendes szabadság csak a  rendkívüli munkaidőben történt munkavégzés
ellentételezéseként járó szabadidő kiadását követően adható ki.
(2) A  rendkívüli munkaidő ellentételezéseként járó, a  Kttv. 98.  §-ában meghatározott szabadidőt a  rendkívüli
munkavégzést követően, legkésőbb harminc napon belül kell kiadni. A szabadidő kiadásáért a rendkívüli munkaidőt
elrendelő önálló szervezeti egység vezetője felelős. A szabadidő megváltást a jelenléti íven SZM betűkkel kell jelölni.
(3) Ha a  rendkívüli munkaidőben történt munkavégzés ellentételezéseként járó szabadidő kiadására a  (2)  bekezdés
szerint nem került sor, a szabadidő megváltását a rendkívüli munkaidőt elrendelő önálló szervezeti egység vezetője
köteles kezdeményezni a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon, a kezdeményezésben részletesen meg kell indokolni,
miért maradt el a szabadidő kiadása. A kezdeményezéshez a felügyeletet ellátó elnökhelyettes jóváhagyása szükséges.
(4) A rendkívüli munkaidőben történő munkavégzés ellenértéke a Kttv. 98. §-a szerint kerül meghatározásra.
 (5) A  vezetői munkakörben lévő kormánytisztviselőt az  általa teljesített rendkívüli munkavégzés ellenértékeként
szabadidő, illetve szabadidő-átalány illeti meg. 19. Ügyelet, készenlét
37. § A munkáltatói jogkör gyakorlója a  kormánytisztviselőt meghatározott helyen és ideig munkavégzésre történő
rendelkezésre állásra kötelezheti. Az ügyelet és készenlét elrendelésére a Kttv. 96. §-ában foglaltakat megfelelően
alkalmazni kell.
20. Munkaidőkeret 38. § (1) Ellenőrzési, ellenőrzési szakértő referens, ellenőrzési kiemelt szakreferens munkakörökben foglalkoztatott
kormánytisztviselők tekintetében a  munkanapok és munkaidő meghatározására munkaidőkeretben kerül sor,
az általános munkarendben meghatározott heti 40 órás munkaidő munkaidőkeretben kerül ledolgozásra.
(2) A munkaidőkeret tartama 2 hónap, amelyet két részletben, 1-1 hónap vonatkozásában kell meghatározni, azaz kétszer
kell a kapacitás felmérés alapján egy hónapra vonatkozó munkaidő-beosztást meghatározni. A munkaidő-beosztást
az önálló szervezeti egység vezetője állítja össze.
(3) A  kormánytisztviselő beosztás szerinti heti munkaideje legfeljebb 48 óra. Az  egyenlőtlen munkaidő-beosztás
alkalmazására figyelemmel ezt azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a beosztás szerinti heti munkaidő tartamát
átlagban kell figyelembe venni. A munkaidőkeretben való munkaidő meghatározásakor figyelemmel kell lenni arra,
hogy a kormánytisztviselő heti munkaideje nem haladhatja meg a 72 órát.
A munkaidőkeret kialakítása során törekedni kell arra, hogy a  heti munkaidő a  60 órát ne haladja meg.
A kormánytisztviselő napi munkaideje nem lehet 4 óránál kevesebb és 12 óránál több. A kormánytisztviselő részére
a napi munkájának befejezése és a következő napi munkakezdés között legalább 11 óra egybefüggő pihenőidőt (napi
pihenőidő) kell biztosítani.
(4) A  munkaidőkeret alkalmazása során a  hétfő-szombat napok rendes munkanapnak, a  vasárnapi napon való
munkavégzés rendkívüli munkaidőnek minősül. A kormánytisztviselőt hetente két egymást követő pihenőnap illeti
meg, amely közül egyiknek vasárnapra kell esnie. A  munkaidőkeretben foglalkoztatott kormánytisztviselő
tekintetében szombati munkanapon való foglalkoztatás hiányában a szombat és a vasárnap lesz a heti pihenőnap,
szombati munkanapon való foglalkoztatás esetén pedig ez a vasárnap és a hétfő. Vasárnapi napon kizárólag indokolt
esetben, rendkívüli munkavégzés keretében rendelhető el a  munkavégzés, amelynek ellentételezéséért
a  kormánytisztviselőt a  ledolgozott munkaidő kétszeresének megfelelő mértékű szabadidő illeti meg, amellyel
a  munkaidőkeret tartalmának összeállítása során lehetőség szerint számolni kell, annak kiadását 60 napon belül
biztosítani kell. Hat munkanapot követő napra minden esetben pihenőnapot kell beosztani. Vasárnapi napon való
munkavégzés esetén, az  érintett héten a  kormánytisztviselőnek két egymást követő napon kell a  pihenőnapjait,
avagy a heti pihenőidőt biztosítani, amelyet havonta legalább egyszer vasárnapi napra kell beosztani.
(5) Egyenlőtlen munkaidő-beosztás esetén a  kormánytisztviselő részére – a  heti pihenőnapok helyett – hetenként
legalább negyvennyolc órát kitevő, megszakítás nélküli heti pihenőidő is biztosítható. Az előbbieknek a munkaidőkeret
átlagában kell teljesülnie, azaz a heti 48 órát kitevő megszakítás nélküli heti pihenőidő helyett a kormánytisztviselőnek
hetenként legalább negyven órát kitevő és egy naptári napot magába foglaló, megszakítás nélküli heti pihenőidő is
biztosítható a fentiek betartása mellett.
(6) Munkaidőkeret alkalmazása során túlmunka esete akkor állhat fenn, ha a kormánytisztviselő a munkaidő-beosztással
érintett 2 hónap tekintetében irányadó összes munkaórán felül dolgozott. Amennyiben a  kormánytisztviselő
a 2 hónapra meghatározott munkaidő-beosztásra irányadó munkaórákon felül teljesít munkaidőt (túlmunka), akkor
ennek időtartamával azonos mértékű szabadidőre jogosult (kivéve, ha a  kormánytisztviselő tekintetében
pihenőnapjának minősülő napon került sor a  munkavégzés elrendelésére, amely esetben a  túlmunkával érintett
időtartam kétszeresének megfelelő mértékű szabadidőre jogosult). A szabadidőt ezen esetekben a következő 2 havi
munkaidő-beosztás második felének (második hónapjának) legelején, de a 60 napon belül mindenképp ki kell adni
a kormánytisztviselő részére.
39. § (1) A 2 havi tartalmú munkaidőkereten belül kétszer készül munkaidő-beosztás, 2×1 hónap megbontásban. A munkaidőbeosztást a munkavégzés megkezdése előtt legalább 14 nappal korábban és legalább egy hónapra előre írásban kell
közölni a kormánytisztviselővel.
(2) Önálló szervezeti egység esetében annak titkárságán kell a munkaidő-beosztást kifüggeszteni, a kirendeltségeken
a kirendeltség tevékenységét koordináló kormánytisztviselő által meghatározott hivatali helyiségben.
(3) A munkaidő-beosztás minimális tartalma az alábbi:
a) munkaidőkeret kezdő és záró dátuma (érintett 2 hónap megjelölése) és a munkaidőkereten belül a munkaidő
beosztással érintett 1 hónap megjelölése,
b) a munkaidőkeretre jutó munkaszüneti napok megjelölése,
c) a munkaidőkeretre jutó munkaórák száma,
d) a  munkaidő-beosztással érintett hónap munkanapjainak és a  munkanapra jutó munkaórák számának
megjelölése,
e) a munkaidő-beosztással érintett hónap pihenőnapjainak megjelölése,
f ) a  vasárnapi napra elrendelt rendkívüli munkaidőt ellentételező szabadidő kiadásának napja, az  óraszám
megjelölésével, továbbá az annak alapjául szolgáló rendkívüli munkaidővel érintett nap megjelölése,
g) a  2 havi munkaidőkereten felül végzett munkaidő ellentételezésért járó szabadidő kiadásának napja,
az óraszám megjelölésével, továbbá az annak alapjául szolgáló rendkívüli munkaidővel érintett nap és annak
minőségének (rendes vagy pihenőnap) megjelölése.
(4) A vasárnapok és munkaszüneti napok kivételével lehetőség szerint minden napra szükséges ellenőrzés elrendelése.
 (5) A munkaidő-beosztásra olyan módon kell, hogy sor kerüljön, amely biztosítja a fél órás munkavégzési intervallum
elszámolását is.
 (6) Ha a  munkaidőkeret végén kevesebb órát dolgozott le a  kormánytisztviselő, mint amennyi a  számára
a munkaidőkeretben meghatározásra került, úgy a munkaidő-hiányt rendes szabadság kiírásával szükséges korrigálni
(szabadság kiírására minimum 4 óra munkaidő hiány esetén kerül sor).
(7) A  munkaidőkeretben foglalkoztatott szervezeti egységek vezetői osztják be az  irányításuk alá tartozó
kormánytisztviselők munkaidejét, amely során legalább havi 8 óra törzsidőt kell meghatározni. Az előírt törzsidőben
minden munkaidő keretben foglalkoztatott kormánytisztviselő köteles a munkahelyen munkát végezni.
40. § (1) A munkaidőkereten belüli egy havi munkaidő-beosztás elkészítése érdekében a munkaidőkeretben foglalkoztatott
önálló szervezeti egység vezetője kapacitásfelmérést végez. Ennek érdekében az  érintett kormánytisztviselők
megadják az adott időszakra tervezett szabadságukat, ezen kívül havonként 3 munkanapot jogosultak megjelölni,
amelyre kérik a szabadnapjukat tervezni.
(2) A  kirendeltségek esetében a  kapacitásjelentés előkészítése kirendeltségenként készül, amelyért a  kirendeltség
tevékenységét koordináló kormánytisztviselő a  felelős. A  kapacitásjelentések előkészítése során a  kirendeltség
működőképességét szem előtt kell tartani (pl. ellenőri párok megléte). A  kirendeltség tevékenységét koordináló
kormánytisztviselő a  kapacitásjelentést az  időszakot megelőző 20 nappal korábban megküldi az  önálló szervezeti
egység vezetőjének. Az önálló szervezeti egység vezetője az általa elfogadott ellenőri tervet legkésőbb 14 nappal
a  munkaidőkeret kezdő időpontja előtt megküldi a  kirendeltség tevékenységét koordináló kormánytisztviselő
részére, aki gondoskodik annak a törvényi keretek közötti közléséről.
41. § (1) A  munkaidő-beosztás csak indokolt esetben, az  önálló szervezeti egység vezetőjének engedélyével módosítható.
A munkaidő-beosztás módosítása a munkaidőkeret 2 havi tartamára megállapított munkaóra számának csökkentését
nem eredményezheti, illetve törekedni kell a túlmunka elkerülésére.
(2) Az elfogadott ellenőri terv módosítását indokolt esetben kezdeményezheti az érintett kormánytisztviselő, legkésőbb
a módosítani kívánt időszakot megelőző ötödik munkanapon.
(3) A munkaidő-beosztás módosításánál lehetőség szerint törekedni kell arra, hogy a módosítás ne a kormánytisztviselő
pihenőnapjait érintően kerüljön megvalósításra, azaz a módosítás során figyelemmel kell lenni arra, hogy a módosítás
a  kormánytisztviselő heti pihenőnapjára esik-e. Amennyiben a  módosítás a  heti pihenőnapra esik, úgy ennek
eredményeként túlmunka képződik, amelyet a munkaidőkeret végén kétszeres mértékű szabadidő formájában ki kell
adni a kormánytisztviselő számára.
42. § (1) A  munkaidőkeretben foglalkoztatott kormánytisztviselők tekintetében a  napi munka elrendelése belső levelező
rendszeren történik, a kormánytisztviselők legkésőbb a számukra tervezett munkakezdésig megkapják elektronikus
postacímükre a napi munkatervet.
(2) A felkészüléshez minden kormánytisztviselő köteles a munkakezdéskor megnézni a számára az adott munkanapra
előírt ellenőrzési tervet.
(3) A munka befejezésekor a kormánytisztviselő az ellenőrzéshez használt eszközöket és a hivatali gépkocsit vissza kell
hozza az  SZF épületébe, irodájába. A  kormánytisztviselő az  erre rendszeresített nyilvántartásban dokumentálja
az eszközök felvételét és leadását.
(4) A budapesti székhelyen foglalkoztatott kormánytisztviselő 22.30 órát megelőzően befejezett munkavégzés esetén
köteles a belépőkártya lehúzásával igazolni a munkavégzés befejezésének időpontját az SZF hivatali épületében.
(5) A hivatali gépkocsit a 22.30 órát meghaladó munka befejezés esetén az erre engedéllyel rendelkező kormánytisztviselő
a vonatkozó belső szabályzat rendelkezéseinek megfelelően hazaviheti, a gépjárművet a következő munkanapon (az
előírt 11 óra pihenőidő leteltével) kell visszahoznia a hivatali tárolási helyére. A gépjármű visszahozásához szükséges
időt be kell számítani a kormánytisztviselő munkaidejébe.
(6) Ha a napi tervezett munkaidő lehetővé teszi, az ellenőrzéshez kapcsolódó irodai adminisztrációt az ellenőrzés napján
el kell végezni. Az ellenőrzés elhúzódása esetén a következő munkanapot az elmaradt feladatok elvégzésével kell
kezdeni.
43. § (1) A  munkaidőkeretben foglalkoztatott kormánytisztviselők munkaidő elszámolását a  2 havi munkaidőkereten belül
az első 1 havi bontásban, illetve a 2 hónap bontásában kell elvégezni.
(2) Az önálló szervezeti egység vezetőjének felelőssége annak biztosítása, hogy az adott munkaidőkereten belül az első
hónap elteltével feldolgozásra kerüljön a  ledolgozott munka – illetőleg annak szükséges mértékű korrekciója
megtörténjen. A  második hónap leteltével szükséges továbbá mérleget vonni a  munkaidőkeretben ténylegesen
elvégzett munkaórák előírtakkal történő összevetése tekintetében.
(3) A  munkaidő elszámolásánál a  fizetett szabadságot, a  betegszabadságot, a  táppénzt és a  szabadidőt napi 8 órás
munkaidővel kell elszámolni.
(4) A  munkaidőkeretben foglalkoztatott kormánytisztviselők részére a  2 hónap lejártakor az  önálló szervezeti egység
vezetője összesített munkaidő elszámolást készít és azt az érintetteknek átadja, az alábbi adatok feltüntetésével:
a) munkaidőkeret kezdő és záró dátuma (naptári hetek számának a megjelölésével),
b) a munkaidőkeret teljes munkaóra száma,
c) a munkaidőkeret időszakában ledolgozott munkaórák száma,
d) a munkaidőkeret időszakában kiadott heti pihenőnapok megjelölése,
e) a munkaidőkereten felül teljesített munkaidő óraszáma és az azt ellentételező szabadidő óraszáma,
f ) rendkívüli munkavégzéssel érintett munkanapok megjelölése, a  munkavégzéssel töltött munkaórák
megjelölésével, illetve ennek ellentételezéseként járó szabadidő megjelölése (melyik munkanapon, hány óra
időtartamban).
21. Munkaközi szünet 44. § A munkaközi szünet a munkavégzés helyén kívül is eltölthető.
22. Távollétek 45. § (1) A szabadság kiadásáról, engedélyezéséről írásban, az erre rendszeresített nyomtatványon (a továbbiakban: szabadságnyilvántartó lap) kell rendelkezni.
(2) A szabadság-nyilvántartó lapot – elháríthatatlan ok kivételével – a szabadság megkezdését megelőzően kell kitölteni.
 (3) A szabadság-nyilvántartó lap tartalmazza a kormánytisztviselő alap és – a Kttv. alapján meghatározott jogcímeken
járó – pótszabadságait.
 (4) A szabadság-nyilvántartás ellátása érdekében a tárgyévet megelőző évről rendelkező szabadság-nyilvántartó lapokat
az önálló szervezeti egységek összegyűjtik, és azokat tárgyév január 10. napjáig megküldik a Gazdasági és Igazgatási
Főosztály részére.
(5) A szabadságot a jelenléti íven „SZ” betűvel kell megjelölni.
46. § (1) A kormánytisztviselő a Kttv. 79. §-ában meghatározott esetekben mentesülhet a munkavégzési kötelezettség alól.
 (2) A  mentesítés idejére a  Kttv. 79.  § j)  pontjában meghatározott esetben a  munkáltató által meghatározott mérték
szerint jár díjazás, míg a Kttv. 79. § l) pontja szerinti esetben a kormánytisztviselőt teljes díjazás illeti meg.
 (3) A munkavégzés alóli mentesítést a jelenléti íven „ME” betűkkel kell megjelölni.
 (4) A  keresőképtelenséget a  háziorvos igazolja. A  kormánytisztviselő az  igazolást a  keresőképtelenség megszűnését
követően a  Gazdasági és Igazgatási Főosztályra juttatja el. A  tizenöt napot meghaladó keresőképtelenség esetén
az igazolást lehetőség szerint még a keresőképtelenség fennállása alatt meg kell küldeni a Gazdasági és Igazgatási
Főosztályra.
(5) A keresőképtelenséget a jelenléti íven „B” betűvel kell jelölni.
 (6) A munkáltatói jogkör gyakorlója által elrendelt vagy jóváhagyott, a kormánytisztviselő munkakörével összefüggő egy
vagy több naptári napot igénybe vevő – az SZF-en kívül tartandó – egyeztetés, képzésen való részvétel, kiküldetés,
ellenőrzés hivatalos távollétnek minősül. A távollétet a jelenléti íven „HT” betűvel kell jelölni.
(7) A fizetés nélküli szabadság eseteit, és igénybevételének szabályait a Kttv. 110–114. §-a tartalmazza. A fizetés nélküli
szabadságot a jelenléti íven „FN” betűkkel kell jelölni.
(8) A tanulmányi szabadságot a jelenléti íven „TSZ” betűkkel kell megjelölni.
23. Egyéb mentesülések, munkaidő-kedvezmények 47. § (1) Véradásban részt vevő kormánytisztviselő – illetményének folyósítása mellett – a  véradás miatt távol töltött teljes
időtartamra mentesül a  munkavégzési kötelezettség alól, amelyet a  jelenléti íven ME betűkkel kell jelölni. A  nők
évente 4 alkalommal, míg a férfiak 5 alkalommal adhatnak vért azzal, hogy két véradás között legalább 56 napnak kell
eltelnie. Az igazolás bemutatása hiányában a véradásban való részvétel napját rendes szabadság terhére biztosított
távollétként kell kezelni, illetve a jelenléti íven ennek megfelelően jelölni.
(2) A kettő vagy több tíz éven aluli gyermeket nevelő vagy legalább egy tizenhat éven aluli gyermeket egyedül nevelő
szülőt, illetve fogyatékos gyermeket nevelő szülőt, valamint a  beteg gyermeket vagy beteg szülőt gondozó
kormánytisztviselőt havi négy munkaóra munkaidő-kedvezmény illeti meg.
(3) A negyven év feletti kormánytisztviselőt, valamint a megváltozott munkaképességű kormánytisztviselőt havi négy
munkaóra egészségügyi és betegségmegelőzési célú munkaidő-kedvezmény illeti meg.
(4) Az  SZF-nél működő szakszervezeteket megillető, a  Kttv. 202.  § (1)  bekezdése szerinti munkaidő-kedvezmény
megállapítása érdekében a  szakszervezet képviselője köteles az  SZF-nél kormányzati szolgálati jogviszonyban
foglalkoztatott tagjainak létszámáról tárgyév január 15. napjáig a Gazdasági és Igazgatási Főosztály felé nyilatkozni.
(5) A munkaidő-kedvezmény tartamára a kormánytisztviselőnek illetmény jár.
 (6) A munkaidő-kedvezmény időtartamát a jelenléti íven „MK” betűvel kell jelölni.
X. FEJEZET
A KORMÁNYTISZTVISELŐK DÍJAZÁSA 24. Illetmény átutalása
48. § A kormánytisztviselő részére illetménye kifizetése az általa a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra eljuttatott nyilatkozata
alapján a választott pénzintézetnél nyitott fizetési számlaszámra történő átutalással, fizetési számla hiányában, illetve
a kormánytisztviselő írásbeli nyilatkozata alapján postai úton történik.
25. Az alapilletmény eltérő mértékű megállapítása 49. § (1) Az elnök a Kttv.-ben meghatározott feltételekkel és időszakokban, a kormánytisztviselő alapilletményét a Kttv. szerinti
mértékben megemelheti vagy csökkentheti.
(2) Az  alapilletmény eltérítések megállapítását megelőzően a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály kimutatása és
a  rendelkezésre álló keretek ismeretében a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály tájékoztatja az  elnököt.
Az  illetményeltérítésre vonatkozó javaslatot a  tárgyévre vonatkozóan, az  elnök ellentétes utasítása hiányában,
legkésőbb tárgyév február 15-ig kell az  önálló szervezeti egység vezetőjének – a  szolgálati út betartásával –
megtenni.
(3) A (2) bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni a tárgyévi eltérítések megállapításától számított hat hónapot követő
illetményeltérítések vonatkozásában azzal, hogy eltérítésekre vonatkozó javaslatokat augusztus 15-éig kell megtenni.
26. Személyi illetmény 50. § (1) A  személyi illetmény megállapítására vonatkozó javaslatot – részletes indokolással – az  önálló szervezeti egység
vezetőjének a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon keresztül kell az elnök elé terjeszteni.
(2) Az elnök döntéséről a Gazdasági és Igazgatási Főosztály tájékoztatja a javaslat felterjesztőjét.
27. Pótlékok Idegennyelvtudási pótlék 51. § (1) A  Kttv. 141.  § (6)  bekezdésében foglalt nyelvek tekintetében az  idegennyelvtudási pótlék alanyi jogon jár,
a Kttv. szerinti szabályok és mértékek alapulvételével.
(2) Ha a munkakör az (1) bekezdésben fel nem sorolt nyelv(ek) rendszeres használatát teszi szükségessé, az erre vonatkozó
idegennyelvtudási pótlék megállapítását az  önálló szervezeti egység vezetője kezdeményezi a  Gazdasági és
Igazgatási  Főosztályon. A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály a  kezdeményezést – javaslatával ellátva – döntésre
felterjeszti az  elnöknek. A  nyelvpótlék megállapításánál a  Kttv. szerint meghatározott mértékeket kell figyelembe
venni.
(3) Nem fizethető nyelvpótlék az eszperantóért és a klasszikus nyelvekért (latin, ógörög, szanszkrit és egyéb holt nyelvek).
 (4) A  (4)  bekezdésben meghatározott esetben az  idegennyelvtudási pótlék az  elszámolási időszak leteltét követően
állapítható meg.
 (5) Az idegennyelvtudást az államilag elismert nyelvvizsga eredményét igazoló bizonyítvánnyal, vagy azzal egyenértékű
okirattal kell igazolni. A  bizonyítvány kiállításáig kiadott igazolás bemutatása idegennyelvtudási pótlékra nem
jogosít.
(6) A kormánytisztviselő az idegennyelvtudási pótlékra – a (4) bekezdésben meghatározott esetet kivéve – a nyelvtudást
igazoló bizonyítvány (bizonyítvánnyal egyenértékű okirat) bemutatása napjától jogosult.
Képzettségi pótlék 52. § (1) Képzettségi pótlék adható annak az  I. besorolási osztályba sorolt kormánytisztviselőnek, aki a  besorolása alapjául
szolgáló iskolai végzettséghez képest további – a munkaköre szakszerűbb ellátását elősegítő –
a) doktori (PhD) fokozattal vagy azzal egyenértékű vagy ennél magasabb tudományos fokozattal,
b) felsőfokú iskolai rendszerű képzésben vagy szakirányú továbbképzésben szerzett felsőfokú iskolai
végzettséggel, szakképesítéssel,
c) akkreditált iskolai rendszerű felsőfokú szakképzésben szerzett szakképesítéssel vagy
d) iskolarendszeren kívüli szakképzésben szerzett felsőfokú szakképesítéssel
rendelkezik.
(2) Képzettségi pótlék adható annak a  II. besorolási osztályba sorolt kormánytisztviselőnek, aki a  besorolása alapjául
szolgáló iskolai végzettséghez képest további – a munkaköre szakszerűbb ellátását elősegítő –
a) akkreditált iskolai rendszerű felsőfokú szakképzésben szerzett szakképesítéssel,
b) iskolarendszeren kívüli szakképzésben szerzett felsőfokú szakképesítéssel vagy
c) iskolarendszeren kívüli szakképzésben szerzett középfokú szakképesítéssel
rendelkezik.
(3) Az önálló szervezeti egység vezetője, indokolással ellátott javaslatát megküldi a Gazdasági és Igazgatási Főosztály
részére. A  képzettségi pótlék tárgyában – a  Gazdasági és Igazgatási Főosztály javaslatára – a  munkáltatói jogkör
gyakorlója dönt.
(4) A képzettségi pótlék a költségvetési keret felülvizsgálata alapján évenként felülvizsgálható és meghatározható.
Munkaköri megnevezés 53. § (1) Amennyiben a  kormánytisztviselő iskolai végzettsége, tevékenységének és a  szervezeti egységben betöltött
munkakörének jellege azt indokolja, az SZF nem vezetői munkakört betöltő kormánytisztviselője esetében a (2) és
(3) bekezdésben feltüntetett munkaköri megnevezés alkalmazható.
(2) Felsőfokú iskolai végzettség esetén az alábbi munkaköri megnevezések alkalmazhatók:
a) referens (beszerzési, biztonsági, ellenőrzési, ellenőrzési szakértő, ellenőrzési szak, hatósági, hatósági szakértő,
bér –és társadalombiztosítási, információtechnológiai szakértő, jogi, jogi szakértő, személyügyi),
b) belső ellenőr,
c) koordinátor (titkársági),
d) szakreferens (ellenőrzési kiemelt, gazdasági, hatósági kiemelt, jogi kiemelt, jogi, rendszergazda/
információtechnológiai kiemelt, információtechnológiai),
e) ügyintéző (jogi, igazgatási, pénzügyi),
f ) belső adatvédelmi felelős,
g) pénzügyi és számviteli szakértő, pénzügyi munkatárs,
(3) Középfokú iskolai végzettség esetén az alábbi munkaköri megnevezések alkalmazhatók:
a) ügyintéző (jogi, igazgatási, titkársági),
b) referens, számviteli munkatárs (pénzügyi és számviteli),
c) igazgatási kiemelt előadó.
28. A kormányzati ügykezelők illetményének megállapítása 54. § (1) A kormányzati ügykezelők illetményének megállapítására a Kttv.-ben meghatározottak szerint az elnök jogosult.
 (2) A kormányzati ügykezelők illetménye megállapításának feltételeit a 15. melléklet tartalmazza.
XI. FEJEZET
ILLETMÉNYELŐLEG ÉS KÖLTSÉGTÉRÍTÉS 29. Illetményelőleg 55. § (1) A kormánytisztviselő a 16. melléklet szerinti formanyomtatványon illetményelőleget igényelhet, amelynek összege
nem haladhatja meg a  folyósítás napján érvényes minimálbér háromszorosát. Az  illetményelőleg nyújtásáról
a munkáltatói jogkör gyakorlója dönt.
(2) Nem igényelhet illetményelőleget a fegyelmi büntetés hatálya alatt álló és az a kormánytisztviselő, akinek jogviszonya
megszüntetésére munkáltatói intézkedés van folyamatban.
(3) Nem állapítható meg illetményelőleg annak a  kormánytisztviselőnek, akinél a  levonás feltételei nem biztosítottak
(aki nem rendelkezik illetménnyel vagy egyéb bérjellegű kifizetéssel pl. GYED, GYES, fizetés nélküli szabadság stb.).
56. § (1) Az illetményelőleg összegét – ha a (2) bekezdésben foglalt követelmények érvényesülése biztosítva van – a kérelmező
igényének megfelelően kell megállapítani. Ha a (2) bekezdésben foglalt feltételek nem teljesülnek, az illetményelőleg
összege a kérelemben foglaltaktól eltérhet.
(2) Az  illetményelőleg összegét úgy kell megállapítani, hogy az  egyéb levonások mellett hat hónap alatt levonható
legyen, és a levonás összege a havi nettó illetményből jogszerűen levonható mértéket ne haladja meg.
(3) Az illetményelőleg visszafizetési határideje legfeljebb hat hónap lehet.
 (4) Határozott idejű kinevezés esetén az  illetményelőleget a  határozott idő lejártáig kell visszafizetni, ha ez  az idő
kevesebb, mint hat hónap.
 (5) Ha a  kormánytisztviselő kormányzati szolgálati jogviszonya az  illetményelőleg-tartozás fennállásának időtartama
alatt szűnik meg, a  tartozás fennmaradó részét legkésőbb a  jogviszony megszűnésének napjáig egy összegben
köteles visszafizetni.
(6) Illetményelőleg a kormánytisztviselő részére ismételten csak abban az esetben állapítható meg, ha az előző felvett
illetményelőleg összegét teljes egészében visszafizette.
(7) Az  illetményelőleg folyósításához kapcsolódó, 16. melléklet szerinti kérelmet – a személyügyi feltételek igazolását
követően – a Gazdasági és Igazgatási Főosztály továbbítja a munkáltatói jogkör gyakorló részére.
(8) Az e címben foglaltakat megfelelően alkalmazni kell az SZF állományába tartozó munkavállalókra is.
30. A munkavégzéshez szükséges utazás költségeinek térítése 57. § (1) Az SZF a munkavégzéséhez szükséges utazás biztosítása érdekében a helyi utazásra szolgáló bérlet költségét megtéríti
a személyi állományába tartozó foglalkoztatottak részére munkavégzésük helyszínének megfelelően, a Budapesten
dolgozóknak a Budapesti Közlekedési Központ, a vidéki kirendeltségeken dolgozóknak az adott kirendeltség helye
szerinti település helyi bérletét.
(2) A juttatás havonta utólagos megtérítés formájában – a bérletszelvény, illetve a munkáltató nevére kiállított számla
leadásának ellenében – történik.
(3) A  juttatás igénybevételéhez – első esetben – szükséges leadni a  helyi utazási bérlet igénybevételéhez a  bérletre
felvezetendő igazolványszámról a 17. melléklet szerinti nyilatkozatot, valamint az igazolvány másolatát.
(4) A  költségtérítés kifizetéshez az  elszámolási bizonylatokat – bérletszelvény, illetve a  munkáltató nevére kiállított
számla – a tárgyhónapot követő hónap 7-éig a Gazdasági, Üzemeltetési és Informatikai Osztály részére kell megküldeni,
amely az igazolt költségek kifizetéséről (utalásról) a tárgyhót követő hónap 15-éig intézkedik.
(5) Amennyiben a leadási határidő napja munkaszüneti nap, úgy az ezt követő első munkanap a leadás határideje.
31. A munkába járáshoz szükséges helyközi közlekedési költségtérítés
58. § (1) A  munkába járáshoz szükséges helyközi közlekedés költségeit az  SZF a  munkába járással kapcsolatos utazási
költségtérítésről szóló 39/2010. (II. 26.) Korm. rendelet szabályai szerint téríti. A térítés igénybevétele – a bérlet, illetve
menetjegy ellenében – utólag történik.
(2) A közösségi közlekedési eszköz igénybevételével történő utazási költségtérítés igénybevételéhez – első esetben –
a  foglalkoztatottnak nyilatkoznia kell a  lakóhelyéről és a  tartózkodási helyéről, illetve hogy a  napi munkába járás
lakóhelyéről vagy tartózkodási helyéről történik, melynek igazolásához mellékelni szükséges a lakcímkártya másolatát.
(3) A  költségtérítés elszámolásához a  foglalkoztatottnak minden hónap 6-án vagy 7-én a  Gazdasági, Üzemeltetési és
Informatikai Osztályon szükséges leadni az utazást alátámasztó bérleteket vagy menetjegyeket, továbbá a munkáltató
nevére kiállított számlákat, valamint kitölteni a költségek elszámoláshoz rendszeresített excel táblázatot.
(4) A költségtérítés kifizetéséről (utalásról) legkésőbb minden hó 15-éig a Gazdasági, Üzemeltetési és Informatikai Osztály
intézkedik.
(5) A közösségi közlekedési eszközzel történő munkába járással kapcsolatos utazási költségek megtérítésének részletes
szabályozását és az elszámoláshoz kapcsolódó mellékleteket külön elnöki utasítás tartalmazza.
32. A munkába járáshoz, hazautazáshoz szükséges gépjármű költségtérítés
59. § (1) A munkába járással kapcsolatos utazási költségtérítésről szóló 39/2010. (II. 26.) Korm. rendelet alapján lehetőség van
az utazási költségtérítés kifizetésére a saját gépjárművel történő munkába járás esetén, amennyiben az igénybevevő
megfelel a  Korm. rendeletben meghatározott feltételeknek és rendelkezik a  saját gépjármű igénybevételére
vonatkozó érvényes engedéllyel.
(2) A  kormánytisztviselő saját gépjárművel történő munkába járásához a  személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi
CXVII. törvényben foglalt, a saját gépjárművel történő munkába járás költségtérítése címén az SZF elnökének döntése
alapján a 12 Ft/km adómentesen elszámolható összeggel azonos költségtérítés jár, ha
a) a foglalkoztatott lakóhelye vagy tartózkodási helye, valamint a munkavégzés helye között nincsen közösségi
közlekedés;
b) a  foglalkoztatott munkarendje miatt nem vagy csak hosszú várakozással tudja igénybe venni a  közösségi
közlekedést;
c) ha a foglalkoztatott mozgáskorlátozottsága, illetve a súlyos fogyatékosság minősítésének és felülvizsgálatának,
valamint a  fogyatékossági támogatás folyósításának szabályairól szóló kormányrendelet szerinti súlyos
fogyatékossága miatt nem képes közösségi közlekedési járművet igénybe venni, ideértve azt az esetet is, ha
a foglalkoztatott munkába járását hozzátartozója biztosítja;
d) a munkavállalónak bölcsődei ellátást igénybe vevő vagy tíz év alatti köznevelési intézményben tanuló
gyermeke van.
(3) A saját gépjárművel történő munkába járás engedélyezésére az SZF elnöke jogosult. Az engedélyezés kérelemmel és
a juttatást szabályzó elnöki utasításban részletezett alátámasztó bizonylatok benyújtása alapján történhet.
(4) A  költségtérítés elszámolásához a  foglalkoztatottnak minden hónap 6-án vagy 7-én a  Gazdasági, Üzemeltetési és
Informatikai Osztályon szükséges leadni a költségek elszámoláshoz rendszeresített excel táblázatot.
(5) A költségtérítés kifizetéséről (utalásról) legkésőbb minden hó 15-éig a Gazdasági, Üzemeltetési és Informatikai Osztály
intézkedik.
(6) A saját gépjárművel történő munkába járással kapcsolatos utazási költségek megtérítésének részletes szabályozását
és az elszámoláshoz kapcsolódó mellékleteket külön elnöki utasítás tartalmazza.
60. § (1) Az 55. §-ban foglaltakon kívül az a kormánytisztviselő, aki
a) a  súlyos fogyatékosság minősítésének és felülvizsgálatának, valamint a  fogyatékossági támogatás
folyósításának szabályairól szóló Korm. rendelet alapján súlyosan fogyatékosnak, vagy
b) a  súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló Korm. rendelet alapján súlyosan
mozgáskorlátozott személynek
minősül, a munkába járáshoz használt személygépjármű esetén teljes költségtérítésre jogosult.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott kormánytisztviselő saját tulajdonú személygépjármű hiányában kezdeményezheti
a  Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóság által biztosított gépjármű használatát egyedi engedély alapján.
A  személygépkocsi használatára való jogosultság vonatkozásában az  egyes beosztásokhoz, munkakörökhöz
jogszabály alapján járó, illetve biztosítható gépkocsi tekintetében a jogosultsági kategóriáktól el lehet térni a jogosult
javára, ha az a jogosult vezetési képességére kedvezőbb.
(3) Az e címben foglaltakat megfelelően alkalmazni kell az SZF állományába tartozó munkavállalókra.
33. Utazási kedvezmény 61. § (1) Az utazási utalványt minden év március 31. napjáig a Gazdasági és Igazgatási Főosztály állítja ki, és juttatja el előzetes
igényfelmérés alapján a kormánytisztviselők kérésére.
(2) Az  utazási utalvány alapján a  kormánytisztviselő évente tizenkét alkalommal 50%-os kedvezményű menettérti
utazásra jogosult a belföldi menetrend szerinti közforgalmú személyszállítási közlekedési eszközökön.
(3) Az e §-ban foglaltakat megfelelően alkalmazni kell az SZF állományába tartozó munkavállalókra is.
34. Ruházati költségtérítés 62. § (1) A foglalkoztatott részére – az SZF költségvetési forrásainak rendelkezésre állása függvényében – a kulturált munkahelyi
megjelenése céljából évente ruházati költségtérítés adható. A  foglalkoztatott a  nemének megfelelő – külön
tájékoztatóban a felhasználás feltételeként meghatározott – árucikk elszámolására jogosult.
(2) Az (1) bekezdés szerinti juttatás felhasználását a foglalkoztatott az SZF nevére és címére kiállított számlával köteles
igazolni. Az  egyéb számlán szereplő adatok meghatározására a  kifizetés előtt külön tájékoztatóban kerül sor.
A  juttatások felhasználásának igazolására kizárólag az  adott juttatás kifizetésének időpontját követően kiállított
számlák fogadhatóak el.
(3) A számlák benyújtási határideje a külön tájékoztatóban meghatározottak szerint alakul. A határidő után benyújtott
számlákat a Gazdasági és Igazgatási Főosztály nem fogadja be.
(4) A foglalkoztatott számára a számlával nem igazolt juttatás összege összevont jövedelemként adózik. Azon számlák
esetében is összevont jövedelem keletkezik, amelyek a KSZ-ben és a vonatkozó tájékoztatóban szereplő elszámolási
feltételeknek nem felelnek meg.
35. Hozzájárulás a képernyő előtti munkavégzéshez éleslátást biztosító szemüveg költségeihez
63. § (1) A jelen alcímben használt egyes fogalmakat a képernyő előtti munkavégzés minimális egészségügyi és biztonsági
követelményeiről szóló 50/1999. (XI. 3.) EüM rendelet 2. §-a szerint kell értelmezni.
(2) Az  SZF éleslátást biztosító szemüveg költségtérítést biztosít az  állományba tartozó személynek, ha a  napi
munkaidejéből legalább 4 órán keresztül rendszeresen képernyős eszközt használ, és a  szemészeti szakvizsgálat
eredményeként a  szakorvos vagy optometrista megállapítja a  szemüveg használatának indokoltságát, illetve azt,
hogy az állományba tartozó személy által használt szemüveg vagy kontaktlencse a képernyő előtti munkavégzéshez
nem megfelelő.
(3) Nem igényelhető éleslátást biztosító szemüveg
a) a 30 napon túli keresőképtelenséggel járó betegség, ideértve a beteg gyermek ápolására táppénzes állományba
helyezés, a szülési szabadság,
b) a fizetés nélküli szabadság,
c) a foglalkoztatási jogviszonyra vonatkozó szabály alapján történő vagy a munkáltatói jogkör gyakorlója által
engedélyezett munkavégzés alóli mentesülés, valamint
d) a próbaidő időtartama alatt.
(4) Nem igényelhető továbbá éleslátást biztosító szemüveg a  foglalkoztatott jogviszonyának megszűnése esetén,
amennyiben ennek kezdeményezéséről a Gazdasági és Igazgatási Főosztály tudomást szerzett.
(5) Ha a szemészeti szakvizsgálat eredményeként indokolt, az SZF megtéríti a szükséges szemüveg szemüveglencséjének
és ennek a lencsének a rendeltetésszerű használatához szükséges keretének számlákkal igazolt költségét, a tényleges
számlaérték, de maximum 25 000 forint értékhatárig.
(6) A költségtérítés elnök általi jóváhagyásához az alábbi dokumentumokat kell benyújtani a Gazdálkodási, Üzemeltetési
és Informatikai Osztályra:
a) a szemészeti szakvizsgálat eredménye alapján a foglalkozás-egészségügyi orvos szakmai véleménye,
b) a szemüveglencse, a szemüveg elkészítéséről szóló, az SZF nevére kiállított eredeti számla (amelyen szerepelnie
kell az  állományba tartozó személy nevének és annak, hogy képernyő előtti munkavégzéshez éleslátást
biztosító szemüveghez került kiállításra), valamint
c) az  állományba tartozó személy nyilatkozata arról, hogy az  elmúlt kétéves időtartamban éleslátást biztosító
szemüveghez munkáltatói hozzájárulást nem kapott.
(7) Nem téríti meg az SZF az állományba tartozó személy által a képernyő előtti munkavégzéstől függetlenül egyébként
is használt szemüveg vagy kontaktlencse költségét, valamint azok bármilyen jogcímen történő cseréjének, pótlásának
költségeit. A szemüveg használatához kapcsolódó költségek az állományba tartozó személyt terhelik.
(8) Éleslátást biztosító szemüveg árának megtérítése kétéves időtartamon belül újra nem kérhető.
36. Foglalkozás-egészségügyi ellátás 64. § (1) A foglalkoztatottak egészségvédelme érdekében az SZF foglalkozás-egészségügyi szolgáltatást biztosít.
 (2) Az SZF által megbízott egészségügyi szolgáltató a foglalkozás-egészségügyi szolgáltatásról szóló 27/1995. (VII. 25.)
NM rendeletben meghatározott foglalkozás-egészségügyi alapszolgáltatást nyújt, így különösen elvégzi az  SZF
foglalkoztatottainak – a  munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés alkalmasság orvosi vizsgálatáról és
véleményezéséről szóló 33/1998. (VI. 24.) NM rendeletben meghatározott – előzetes, időszakos, illetve soron kívüli
munkaköri alkalmassági vizsgálatát.
(3) A Gazdálkodási, Üzemeltetési és Informatikai Osztály tájékoztatja a felvételre kerülő személyt, illetve a foglalkoztatottat
a kötelező vizsgálatról.
37. Kedvezményes sportolási szolgáltatás 65. § (1) Az SZF kedvezményes sportolási és egészségmegőrző szolgáltatás igénybevételére nyújthat lehetőséget.
 (2) Az SZF munkatársainak kedvezményes sportolási lehetőség felkutatásában részt vállal.
XII. FEJEZET
CAFETÉRIA-JUTTATÁSOK 38. A juttatásokra vonatkozó közös szabályok
66. § (1) A cafetéria-rendszer a következő, kormánytisztviselő által választható juttatásokat tartalmazza:
a) készpénz-juttatás,
b) Széchenyi Pihenő Kártya.
(2) E  fejezet alkalmazásában kormánytisztviselő alatt kell érteni az  1.  § (1)  bekezdésében, valamint (2)  bekezdés
a)–b) pontjában, továbbá – a 63. § (4) bekezdésében meghatározottak figyelembevételével – az 1. § (2) bekezdés
c) pontjában meghatározott személyeket.
39. A juttatásokra felhasználható éves keretösszeg megállapítása 67. § (1) A  hatályos költségvetési törvényben meghatározott mértékű cafetéria-juttatás éves keretösszege nyújt fedezetet
a cafetéria-juttatásokra, valamint a választott juttatások adó- és járulékterheire.
(2) Az  éves keretösszeg az  SZF-nél jogviszonyban töltött idővel arányosan kerül megállapításra a  határozott időben
foglalkoztatott, valamint azon kormánytisztviselők esetében, akiknek az  SZF-nél fennálló jogviszonya év közben
keletkezik vagy szűnik meg.
(3) Ha a  kormánytisztviselő a  juttatásról való nyilatkozat határidőben történő megtételét önhibájából elmulasztja,
a rendelkezésre álló keret nagyságától függően készpénz-juttatásra jogosult.
(4) A  Pép tv. hatálya alá tartozó kormánytisztviselőket – munkavégzési kötelezettségre tekintet nélkül – a  cafetériajuttatás keretösszeg 30%-a illeti meg.
40. A nyilatkozat módosításának lehetősége 68. § A cafetéria-elemek év közbeni módosítására kizárólag különös méltánylást érdemlő esetben, az elnök engedélyével
van lehetőség (pl. GYES, GYED, táppénz esetén).
41. Közös szabályok a cafetéria-juttatás igénybevételéhez 69. § (1) Az  egyes juttatási formák igénybevételi lehetőségeire vonatkozó főbb jogszabályi előírásokról, változásokról,
a juttatás tárgyévre vonatkozó közterhének mértékéről a Gazdasági, Üzemeltetési és Informatikai Osztály legkésőbb
január 31. napjáig tájékoztatóban értesíti a kormánytisztviselőket.
(2) A kitöltött nyilatkozatot és mellékleteit egy kinyomtatott és a kormánytisztviselő által aláírt papíralapú példányban
a Gazdasági, Üzemeltetési és Informatikai Osztálynak kell megküldeni.
42. Eljárás a jogviszony megszűnése esetén 70. § (1) A jogviszony megszűnése esetén a juttatási elemeket a munkáltató a jogviszony megszűnésének napjáig teljesíti.
 (2) Ha a  foglalkoztatott közszolgálati jogviszonya, munkaviszonya évközben megszűnik, szünetel, vagy 30 napot
meghaladó tartós távollét miatt cafetéria-jogosultsága megszűnik és az adott évre jogosult juttatási keretnél több
juttatást vesz igénybe, úgy az  időarányosan visszatérítendő összeget illetményéből, munkabéréből,
társadalombiztosítási ellátásából a  levonás szabályai alapján az  SZF levonja. Ha ez  nem lehetséges, akkor a  béren
kívüli juttatások szabályozásának értelmében a  foglalkoztatott tartozását készpénzben köteles (csekk vagy banki
átutalás formájában) megfizetni. A (2) bekezdésben foglaltak tudomásul vételéről az SZF foglalkoztatottjai nyilatkozni
kötelesek.
(3) A  jogviszony megszűnésére vonatkozó szabályokat kell alkalmazni abban az  esetben is, ha a  kormánytisztviselő
külszolgálatban vagy nemzeti szakértőként kerül foglalkoztatásra, vagy olyan tartós távollétre kerül sor, amely során
a  kormánytisztviselő illetményben vagy távolléti díjban nem részesül (beleértve a TGYÁS, csecsemőgondozási díj,
GYED, GYES, GYET időszakát) feltéve, hogy a távollét időtartama meghaladja a 30 napot.
43. Széchenyi Pihenő Kártya 71. § (1) A Széchenyi Pihenő Kártya (a továbbiakban: Kártya) olyan fizetési eszköz, amellyel a kormánytisztviselők az SZF által
utalt támogatás terhére – az arra felhatalmazott és a rendszerbe bevont szolgáltatónál – szolgáltatásokat vásárolhatnak.
(2) A  Kártyával igénybe vehető támogatás igénylése során a  kormánytisztviselőnek figyelembe kell venni a  más
gazdálkodó szervezettől a tárgyévben ilyen jogcímen kapott támogatás összegét, amely összegről a kormánytisztviselő
az SZF-nek nyilatkozik.
(3) A  Kártyát a  kormánytisztviselő igénylése alapján az  SZF rendeli meg, a  Kártya megrendelésével, használatával,
a támogatás igénybevételével kapcsolatban a kormánytisztviselőt költség nem terheli.
(4) A Kártya elvesztése esetén a pótkártya, valamint a közeli hozzátartozó és – az élettársi kapcsolatról tett nyilatkozat
szerint – az élettárs részére a társkártya megrendelése a kormánytisztviselő feladata. A társkártya, valamint a pótkártya
előállítási és kézbesítési költségei – társ-, illetve pótkártyánként – a  kormánytisztviselőt terhelik, azok a  cafetériakeretösszeg terhére nem teljesíthetőek.
(5) Az elektronikus utalványokat az SZF a kormánytisztviselő nyilatkozata szerint meghatározott összegben, egyszerre
tölti fel.
(6) A  SZF cafetéria-juttatásainak részletes szabályozását és az  elszámoláshoz kapcsolódó mellékleteket külön elnöki
utasítás tartalmazza.
XIII. FEJEZET
A KÉPZÉSEKRE ÉS TANULMÁNYOKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
72. § Jelen fejezet alkalmazásában:
a) kötelező továbbképzés: a Kttv., valamint a közszolgálati tisztviselőkről szóló Korm. rendelet alapján szervezett,
a továbbképzési programjegyzékbken szereplő továbbképzés;
b) képzési informatikai rendszer: a Nemzeti Közszolgálati Egyetem által üzemeltetett, a közigazgatási alapvizsga,
a közigazgatási szakvizsga, az ügykezelői alapvizsga, valamint a közszolgálati tisztviselők továbbképzéseinek
tervezésére szolgáló központi internetes informatikai felület.
44. Közigazgatási alap- és szakvizsga, valamint az ügykezelői alapvizsga
73. § (1) A kormánytisztviselőnek, illetve a kormányzati ügykezelőnek (a továbbiakban együtt: kormánytisztviselő) a kinevezési
okiratban előirt határidőn belül közigazgatási alapvizsgát, illetve közigazgatási szakvizsgát, vagy ügykezelői
alapvizsgát kell tennie.
(2) A  Gazdasági és Igazgatási Főosztály elektronikus levél formájában felhívja a  kormánytisztviselők figyelmét
a  vizsgakötelezettség határidőben történő teljesítésére, valamint arra, hogy a  jelentkezés a  kormánytisztviselő
kötelessége.
(3) A közigazgatási alap- és szakvizsgára, valamint ügykezelői alapvizsgára kötelezettek képzési költségeinek megtérítését
(vizsgafelkészítő díja, vizsgadíj) az  SZF 100%-ban vállalja. Az  esetlegesen megismételt vizsgá(k)hoz kapcsolódó
költségek megtérítése a kormánytisztviselőt terheli.
(4) Az alap- és a szakvizsgára felkészítő tanfolyamon történő részvételre, valamint a vizsga napjaira a kormánytisztviselő
mentesül a  munkavégzési kötelezettség alól, és távolléte idejére illetmény illeti meg. Az  előbbieken túl
a kormánytisztviselő a közigazgatási és ügykezelői alapvizsga esetén – a vizsgát megelőzően – három munkanapra,
a szakvizsga esetén (a kötelező és a szabadon választott tárgyra összesen) öt munkanapra mentesül a munkavégzési
kötelezettség alól, és távolléte idejére illetmény illeti meg. Javítóvizsga vagy ismételt vizsga esetén ezek
a kedvezmények a kormánytisztviselőt nem illetik meg.
45. Jogi szakvizsga 74. § (1) A  jogi szakvizsga vizsgaköltségeinek megtérítését az  SZF 100%-ban vállalja, ha a  jogász végzettségű
kormánytisztviselő  úgy dönt, hogy a  közigazgatási szakvizsga helyett jogi szakvizsgát kíván tenni. Az  esetlegesen
megismételt vizsgá(k)hoz kapcsolódó költségek megtérítése a kormánytisztviselőt terheli.
(2) A  jogi szakvizsga költségének 100%-ban történő, az SZF részéről való megtérítésére csak az a  jogász végzettségű
kormánytisztviselő jogosult, aki a közigazgatási szakvizsgával vagy annak egyetlen részvizsgájával sem rendelkezik,
illetve aki a  közigazgatási szakvizsgát meg sem kezdte, és a  felkészítő tanfolyamon nem vett részt. Amennyiben
az  előzőek bármelyike fennáll, a  jogász végzettségű kormánytisztviselő nem jogosult a  jogi szakvizsga díjának
100%-ban történő megtérítésére.
(3) A jogi szakvizsga részvizsgáinak napjaira a kormánytisztviselő mentesül munkavégzési kötelezettsége alól, és távolléte
idejére illetmény illeti meg. A  jogi szakvizsgára való felkészüléshez a  kormánytisztviselőt részvizsgánként (az első
részvizsgába beleértendő a  szabadon választott írásbeli vizsga is) tíz munkanap, összesen harminc munkanap
tanulmányi szabadság illeti meg, amely időre a kormánytisztviselő illetményre jogosult. A részvizsgánként igénybe
vehető tíz munkanap távollét kizárólag a részvizsga előtt vehető igénybe, az igénybe vehető napok összevonására
nincs lehetőség.
(4) A közigazgatási szakvizsgával – ideértve a közigazgatási szakvizsga valamely részvizsgájával – már rendelkező jogász
végzettségű kormánytisztviselő a jogi szakvizsga letételekor – kérelemre – részleges támogatást kaphat, amelynek
maximális mértéke a vizsgadíj 50%-a. A támogatás mértékét a Gazdasági és Igazgatási Főosztályvezetője bírálja el.
(5) A közigazgatási szakvizsgával – ideértve a közigazgatási szakvizsga valamely részvizsgájával – már rendelkező jogász
végzettségű kormánytisztviselő jogi szakvizsgára való felkészüléséhez – a részvizsgák napjain kívül – részvizsgánként
(az első részvizsgába beleértendő a  szabadon választott írásbeli vizsga is) öt munkanapra, összesen tizenöt
munkanapra mentesül munkavégzési kötelezettség alól, amely időre illetményre jogosult. A részvizsgánként igénybe
vehető öt munkanap távollét kizárólag a részvizsga előtt vehető igénybe, az igénybe vehető napok összevonására
nincs lehetőség.
(6) A jogi szakvizsga költségének megtérítését kizárólag az SZF nevére és számlázási címére kiállított számla ellenében
kérheti a kormánytisztviselő az SZF-től az eredeti számlának a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra történő benyújtását
követően. A  számlán a  kedvezményezett nevének szerepelnie kell. A  számlához mellékelni kell az  ideiglenes
bizonyítvány másolatát és a jogi szakvizsgarendszer igazolását.
(7) Az SZF csak a jogi szakvizsga azon részvizsgáinak – a (2), illetve (4) bekezdésben meghatározott arányban történő –
megtérítését vállalja, amelyeket a kormánytisztviselő az SZF-fel fennálló jogviszony alatt tett le.
46. A közigazgatási alap- és szakvizsgára, az ügykezelői alapvizsgára
és a jogi szakvizsgára vonatkozó közös eljárási szabályok
75. § (1) A  közigazgatási alap- és szakvizsgára és az  ügykezelői alapvizsgára határidőben történő jelentkezés
a  kormánytisztviselő  kötelezettsége. A  kormánytisztviselő által a  közigazgatási szakvizsgához kapcsolódóan
a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra leadott jelentkezési lappal és a költségtérítéssel kapcsolatos további ügyintézést
a Gazdasági és Igazgatási Főosztály látja el.
(2) A Gazdasági és Igazgatási Főosztály a vizsgakötelezettség teljesítésére megállapított határidő lejártát megelőzően
legalább három hónappal a  vizsgára kötelezett kormánytisztviselőket írásban (elektronikus úton) figyelmezteti
a kötelezettségük teljesítésére és az elmulasztásából fakadó jogkövetkezményekre. A figyelmeztetés elmaradása nem
mentesíti a kormánytisztviselőt a vizsgakötelezettségének határidőben történő teljesítése alól.
(3) Az a kormánytisztviselő, aki a vizsgáról legkésőbb a vizsga napját megelőző öt munkanappal korábban tett előzetes
írásbeli bejelentés vagy a munkáltatói jogkör gyakorlójának írásbeli egyetértése nélkül távol marad, az ezzel okozott
kárt köteles az SZF-nek megtéríteni.
47. Ügyvédi kamarai tagság jogtanácsosok, jogi szakreferensek esetében
76. § (1) Az  ügyvédi tevékenységről szóló 2017. évi LXXVIII. törvény szerinti, az  SZF mint központi hivatal képviseletében
perképviseleti tevékenységet is ellátó jogtanácsosok és jogi szakreferensek területi ügyvédi kamarába történő
belépési kötelezettsége a  Jogi Főosztály valamennyi jogtanácsos, illetőleg jogi szakreferens munkakörben
foglalkoztatott munkatársára, illetőleg a Jogi Főosztályon vezetői munkakört betöltőkre kiterjed.
(2) A  kamarai jogtanácsos és jogi előadó által fizetendő regisztrációs díjról szóló 12/2017. (IX. 29.) IM rendelet
(a  továbbiakban: R.) 1.  § (1)  bekezdés a) és b)  pontjában foglaltak értelmében az  érintett kamarai jogtanácsosok,
illetőleg kamarai jogi előadók, mint nyilvántartásba vételüket kérő természetes személyek regisztrációs díj (egyszeri
nyilvántartásba-vételi díj valamint negyedéves tagdíj) fizetésére kötelesek.
(3) Az R. 1. § (2) bekezdésében foglaltaknak megfelelően az SZF – mint a kérelmezők munkáltatója – az előző bekezdés
szerinti regisztrációs díj és kamarai tagdíj megfizetését 100%-ban átvállalja.
48. Kötelező továbbképzések 77. § (1) A  kormánytisztviselők kötelező továbbképzése a  közszolgálati tisztviselők továbbképzéséről szóló Korm. rendelet
alapján történik.
(2) A  Korm. rendelet alapján az  egyéni továbbképzési terv összeállítása a  kormánytisztviselő és a  közvetlen felettes
feladata. A személyügyekért és gazdálkodásáért felelős főosztály felelős a kormánytisztviselő közvetlen felettese által
jóváhagyott egyéni továbbképzési tervnek a képzési informatikai rendszerben, határidőben történő rögzítéséért.
(3) Az SZF kizárólag a közszolgálati tisztviselők továbbképzéséről szóló kormányrendelet által előírt képzési kötelezettség
időarányos teljesítéséhez szükséges képzéseken való részvételt köteles biztosítani a kormánytisztviselő számára.
49. Belső továbbképzések közös szabályai 78. § A kormánytisztviselő, illetve a szervezeti egységek vezetői kizárólag olyan, az SZF saját vagy más közigazgatási szerv
által megvalósítandó belső továbbképzésén való részvételt kezdeményezhetnek, amely a  kormánytisztviselő
munkaköréhez kapcsolódik, és az SZF feladatkörében hasznosnak minősül, valamint növeli a kormánytisztviselő által
végzett munka hatékonyságát.
79. § (1) A  szervezeti egységek tevékenységi köréhez szorosan kapcsolódó, minősített programjegyzékben nem szereplő
továbbképzések, szakmai konferenciák, képzési programok (a továbbiakban együtt: szakmai jellegű továbbképzés)
költségének 100%-át az  SZF a  rendelkezésre álló keretösszeg kimerüléséig biztosíthatja, azzal a  feltétellel, hogy
azonos szakmai jellegű továbbképzésen ugyanazon főosztályról kettőnél több kormánytisztviselő csak alapos
indokkal, a közvetlen felettes vezető és a Gazdasági és Igazgatási Főosztály vezetőjének engedélyével vehet részt.
Amennyiben részvételi igény merül fel, a  szakmai jellegű továbbképzésen részt venni kívánó kormánytisztviselő
önálló szervezeti egységének vezetője kezdeményezésére az  SZF Gazdasági és Igazgatási Főosztályának vezetője
dönt a részvétel lehetőségéről és a támogatás mértékéről.
(2) Nem vonatkozik az (1) bekezdésben említett létszámkorlát azon szakmai jellegű továbbképzésekre, amelyek esetében
a munkakör fenntartásához jogszabály írja elő a továbbképzésen való részvételt vagy bizonyos vizsga letételét.
(3) Amennyiben a szakmai jellegű továbbképzésen való részvételre irányuló kérelem a szakmai jellegű továbbképzést
szervező intézmény, cég által megjelölt jelentkezési határidőt követően kerül megküldésre a Gazdasági és Igazgatási
Főosztályra, abban az esetben a szakmai jellegű továbbképzésen való részvétel az SZF által nem támogatható.
(4) Szakmai jellegű továbbképzés esetében az SZF a támogatást a kormánytisztviselő vagy az önálló szervezeti egység
vezetőjének a kezdeményezésére nyújthatja. A kormánytisztviselő által történő kezdeményezés esetében szükséges
az  önálló szervezeti egység vezetőjének jóváhagyása a  szakmai jellegű továbbképzésen való részvételhez és
a költségek SZF általi finanszírozásához.
(5) A kérelmet legkésőbb a szakmai jellegű továbbképzés jelentkezési határidejének lejárta előtt tíz munkanappal kell
a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra eljuttatni. A pénzügyi ellenjegyzést követően a Gazdasági és Igazgatási Főosztály
írásban (elsősorban e-mail útján) értesíti a kormánytisztviselőt, aki a szakmai jellegű továbbképzésre való jelentkezést
(a szervező intézmény által meghatározott módon) egyedileg intézi. Amennyiben a  kérelem határidőn túl érkezik
a Gazdasági és Igazgatási Főosztályra, a szakmai jellegű továbbképzésen való részvétel és annak támogatása nem
biztosított.
(6) A  szakmai jellegű továbbképzés szervezője által kiállított részvételi igazolást, bizonyítványt, tanúsítványt, egyéb
igazolást vagy a  szakmai jellegű továbbképzésen rendelkezésre bocsátott tananyagot a  szakmai jellegű
továbbképzésen részt vevő kormánytisztviselő köteles a  szakmai jellegű továbbképzést követő nyolc napon belül
a Gazdasági és Igazgatási Főosztályon bemutatni. Amíg a kormánytisztviselő ezen kötelezettségét nem teljesíti, addig
nem vehet részt az  SZF által szervezett vagy támogatott további szakmai jellegű továbbképzésen. Amennyiben
a kormánytisztviselő a részvételt követő harminc napon belül sem mutatja be a részvételi igazolást, bizonyítványt,
tanúsítványt egyéb igazolást vagy tananyagot, akkor köteles visszafizetni az  SZF részéről a  szakmai jellegű
továbbképzéssel kapcsolatban felmerült költségeket.
(7) Az  SZF által finanszírozott és jóváhagyott szakmai jellegű továbbképzésen való részvétel kötelező. Az  előre nem
látható okok miatt a szakmai jellegű továbbképzésen való részvételről történő lemondást – az ok megjelölésével és
az önálló szervezeti egység vezetőjének jóváhagyásával – a kormánytisztviselő köteles legkésőbb az adott szakmai
jellegű továbbképzésre érvényes fizetési és lemondási határidő szabályai szerint a  szakmai jellegű továbbképzés
kezdete előtt öt munkanappal a  Gazdasági és Igazgatási Főosztályon írásban (elektronikusan vagy papír alapon)
bejelenteni. Amennyiben a  kormánytisztviselő ezt elmulasztja – kivéve amennyiben a  részvétel vagy a  bejelentés
elmulasztása neki nem felróható – köteles az  SZF által teljesített képzési díjat és az  esetlegesen okozott kárt
megtéríteni. A mulasztás a keresőképtelenség igazolására kiállított dokumentummal igazolható.
50. Tanulmányi szerződéssel igénybe vehető képzések 80. § (1) Tanulmányi szerződés köthető külföldön vagy belföldön folytatott iskolarendszerű (tovább)képzés és iskolarendszeren
kívüli (tovább)képzés támogatására.
(2) Az  SZF tanulmányi szerződés keretében kizárólag akkor nyújthat támogatást a  kormánytisztviselő részére, ha
a  (tovább)képzés a  kormánytisztviselő munkaköréhez kapcsolódik, és az  SZF feladatkörében hasznosnak minősül.
Az  SZF nem támogatja a  kormánytisztviselő munkájához, feladatköréhez szorosan nem kapcsolódó ismeretek
megszerzése érdekében folytatott tanulmányokat.
(3) Tanulmányi szerződés csak azzal a  kormánytisztviselővel köthető, aki legalább hat hónapos, az  SZF-nél (vagy
jogelődjénél) eltöltött kormányzati szolgálati jogviszonnyal rendelkezik, ideértve a  végleges közigazgatási
áthelyezést is.
(4) A tanulmányi szerződés megkötését a 18. melléklet szerinti adatlap kitöltésével kell kezdeményezni. Az adatlapon
foglaltak figyelembevételével, valamint az  érintett kormánytisztviselő önálló szervezeti egysége vezetőjének
indoklással ellátott javaslatával – a személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály vezetőjének előterjesztésére –
a munkáltatói jogkör gyakorlója dönt a tanulmányi szerződés megkötéséről, valamint a támogatás mértékéről.
(5) A tandíj megfizetése kizárólag az SZF nevére és számlázási címére kiállított számla ellenében történik, az eredeti vagy
a  vonatkozó jogszabályoknak megfelelően elektronikus formában is hitelesnek tekintendő számlának
a személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztályra történő benyújtását követően. A számlán a kedvezményezett
nevének szerepelnie kell. A számlán fel kell tüntetni, vagy egyéb módon igazolni kell, hogy az adott tanulmányi félév
tandíja teljes mértékben kifizetésre került.
(6) Határozott időre foglalkoztatott kormánytisztviselővel csak olyan tanulmányi szerződés köthető, amelyben a kikötött,
kötelezően jogviszonyban töltendő idő tartama nem haladja meg a határozott idejű jogviszony lejártát.
(7) Az  SZF állományába kerülő kormánytisztviselőnek más munkáltatóval fennálló tanulmányi szerződéséből eredő
kötelezettségeket az  SZF – a  kormánytisztviselő kérelmére – részben vagy egészben átvállalhatja. Az  átvállalásra
a  tanulmányi szerződés megkötésére vonatkozó szabályokat kell alkalmazni azzal, hogy a  kötelezettségvállalás
mértéke a költségvetési törvényben meghatározott kormánytisztviselői illetményalap hússzorosát csak a munkáltatói
jogkör gyakorlójának előzetes engedélye alapján haladhatja meg.
(8) Tanulmányi szerződést a  még meg nem kezdett oktatási félévre, valamint az  ezt követő oktatási félév(ek)re lehet
kötni. A már megkezdett tanulmányok tekintetében is kezdeményezhető tanulmányi szerződés megkötése legkésőbb
a  tanulmányi félév első hónapjának a  végéig. Korábban elvégzett tanulmányi oktatási félévek tekintetében nincs
lehetőség visszamenőleges munkáltatói támogatás nyújtására.
(9) Abban az esetben, ha a tanulmányi szerződés időtartama alatt a kormánytisztviselő szülési szabadságon vagy fizetés
nélküli szabadságon van, kérelmére – a  támogatás igénybevételének időtartamára – mentesül a  tanulmányi
szerződésben foglalt kötelezettségek teljesítése és jogok gyakorlása alól.
81. § (1) Nem köthető tanulmányi szerződés:
a) olyan képzettség megszerzésére, amely a kormánytisztviselő aktuális munkaköre megfelelő ellátásához már
eleve szükséges lenne,
b) iskolarendszerű képzésre azzal a  kormánytisztviselővel, akivel az  SZF már kötött tanulmányi szerződést
iskolarendszerű képzés támogatására, a  korábban kötött tanulmányi szerződésben vállalt képzettség/
végzettség megszerzéséig.
(2) Az a kormánytisztviselő, akinek az SZF-fel kötött tanulmányi szerződéséből eredő, még nem teljesített kötelezettsége
áll fenn, az  SZF-fel fennálló jogviszonya megszűnésekor, illetve megszüntetésekor köteles az  SZF által nyújtott
támogatást az  utolsó munkában töltött naptól számított harminc napon belül az  SZF részére visszatéríteni.
Ha  a  jogviszony-megszüntetéssel érintett kormánytisztviselő új munkáltatója a  tanulmányi szerződésből eredő
kötelezettségeket átvállalja, az  új munkáltató erről szóló kötelezettségvállalási nyilatkozatát az  utolsó munkában
töltött napon köteles bemutatni.
(3) Amennyiben az SZF olyan kormánytisztviselővel köt tanulmányi szerződést, akinek korábbi tanulmányi szerződéséből
eredő, az  SZF-nél jogviszonyban letöltendő ideje még nem telt el, az  új tanulmányi szerződésre megállapított,
az SZF-nél letöltendő időtartamot úgy kell megállapítani, hogy ezen időtartam és a korábbi tanulmányi szerződésből
még fennmaradó időtartam együttesen az öt évet nem haladhatja meg. Amennyiben az új tanulmányi szerződéshez
kapcsolódó, az SZF-nél jogiszonyban letöltendő időtartam a fenti szabály alkalmazása miatt kevesebb, mintha korábbi
tanulmányi szerződésből eredő kötelezettség nem maradt volna fenn, úgy az új tanulmányi szerződéshez kapcsolódó
támogatás mértéke az  új tanulmányi szerződéshez kapcsolódó, az  SZF-nél jogiszonyban letöltendő időtartammal
arányosan kerül megállapításra.
(4) Azzal a  kormánytisztviselővel, akinek a  nyugdíjkorhatár betöltéséig kevesebb ideje van hátra, mint amennyi
a tanulmányi szerződés alapján az SZF-nél jogviszonyban letöltendő idő lenne, úgy köthető tanulmányi szerződés,
hogy az SZF-nél jogviszonyban letöltendő ideje csak nyugdíjkorhatár betöltéséig állapítható meg. Ebben az esetben
a  tanulmányi szerződéshez kapcsolódó támogatás mértéke a  tanulmányi szerződésben megállapított, az  SZF-nél
jogiszonyban letöltendő időtartammal arányosan kerül megállapításra.
(5) A kormánytisztviselőnek nem kell visszatérítenie az SZF által nyújtott támogatást, amennyiben kormányzati szolgálati
jogviszonya felmentés jogcímén az alábbi okok valamelyikével szűnik meg:
a) a Kttv. 63. § (1) bekezdés a), b) és c) pontja, valamint
b) a Kttv. 63. § (2) bekezdésének c) pontja szerinti okból.
(6) A  (4)  bekezdésben foglaltakat kell alkalmazni, amennyiben a  kormánytisztviselő jogviszonya a  prémiumévek
programban történő részvétel esetén az erre vonatkozó külön törvényben meghatározott módon szűnik meg.
(7) A visszatérítési kötelezettségtől egyebekben eltekinteni nem lehet.
 (8) Tanulmányi szerződés kötése esetén a képzettség/végzettség megszerzését követően az SZF-nél kötelezően eltöltött
idő meghatározása az alábbiak figyelembevételével kerül kiszámításra:
a) a kötelezően az SZF-nél töltött idő a munkáltató által nyújtott támogatás mértékével arányosan – figyelembe
véve a tandíj összegét, a tanulmányi szabadság ideje alatt folyósított illetmény, valamint vizsgadíjak és egyéb
támogatás összegét – kerül meghatározásra, azzal, hogy az öt évet nem haladhatja meg;
b) a  munkáltatónál jogviszonyban töltendő idő tartamába nem számít be a  jogviszony szünetelésének az  az
esete, amelyre a kormánytisztviselőt szabadság nem illeti meg.
A tanulmányi szerződésben vállalt – az SZF-nél kötelezően letöltendő – idő számításakor nem lehet figyelembe venni
különösen a harminc napot meghaladó fizetés nélküli szabadság, vagy a tizennégy éven aluli gyermek gondozása
vagy ápolása céljából kapott fizetés nélküli szabadság hat hónapot meghaladó időtartamát.
(9) A  tanulmányi szabadság napjaira a  kormánytisztviselő illetményre jogosult. Egy félévben igénybe vehető fizetett
tanulmányi szabadságok mértéke nem haladhatja meg a 20 munkanapot.
(10) A tanulmányi szabadság csak adott képzésre és adott időszakban vehető igénybe. Az igénybe nem vett tanulmányi
szabadság át nem csoportosítható, össze nem vonható, adott időszakon túl igénybe nem vehető. A  tanulmányi
szabadságról külön szabadság-nyilvántartó lapot kell vezetni.
(11) A  tanulmányi szabadság megállapítása az  oktatási intézmények által kiadott igazolás alapján történik. Igazolás
hiányában tanulmányi szabadság adott tanulmányi félévre vagy egyéb ciklusra nem állapítható meg.
(12) Más közigazgatási szervvel, más munkáltatóval tanulmányi szerződést a kormánytisztviselő csak a munkáltatói jogkör
gyakorlójának írásbeli engedélyével, és a  személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály ellenjegyzésével
köthet.
(13) A kormánytisztviselő a tanulmányi szerződésben vállalt kötelezettsége nem teljesítése esetén a kapott támogatást
a Szabályzatban meghatározott módon köteles visszafizetni.
(14) A  tanulmányi szerződések kérdésében a  Szabályzatban nem rendezett kérések tekintetében a  Kttv. rendelkezései
irányadóak.
51. Képzés támogatása 82. § (1) Az  SZF a  kormánytisztviselővel iskolarendszerű képzés támogatására irányuló tanulmányi szerződést köthet
az alábbiak szerint:
a) középfokú végzettségű kormánytisztviselővel a  munkaköréhez szorosan kapcsolódó közép- vagy felsőfokú
szakképesítés vagy felsőfokú végzettség megszerzése céljából köthető tanulmányi szerződés 100%-os
tandíjtámogatás mellett;
b) felsőfokú végzettséggel rendelkező kormánytisztviselővel munkaköréhez szorosan kapcsolódó felsőfokú
szakképzettség, további felsőfokú végzettség megszerzésére, valamint felsőfokú szakirányú továbbképzés
elvégzésére köthető tanulmányi szerződés 60%-os tandíjtámogatással.
(2) Tudományos fokozat megszerzésére irányuló tanulmányok és tudományos tevékenységek – különösen PhD/DLAképzés, habilitáció, akadémiai doktori fokozat megszerzése – támogatására tanulmányi szerződés nem köthető.
83. § (1) Az SZF a kormánytisztviselővel iskolarendszeren kívüli képzés támogatására tanulmányi szerződést köthet az alábbiak
szerint:
a) tanfolyami képzés támogatása tanulmányi szerződés keretében legfeljebb a  tanfolyam költségének 50%-a
lehet,
b) idegen nyelvi képzés esetén a  tanulmányi szerződés keretében igénybe vehető támogatás legfeljebb
a tanfolyam díjának 60%-a lehet.
 (2) A támogatás mértékének meghatározására – az érintett kormánytisztviselő önálló szervezeti egysége vezetőjének
kezdeményezése alapján – a  személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály vezetőjének javaslatára
a munkáltatói jogkör gyakorlója jogosult. A javaslattétel során figyelemmel kell lenni a kormánytisztviselő kérelmére,
az SZF-ben rendelkezésre álló pénzügyi fedezetre, a kormánytisztviselő által végezni kívánt képzésnek a munkaköre
szempontjából értékelt jelentőségére, a  megszerzett végzettségnek/képzettségnek az  SZF feladatkörében való
hasznosságára.
52. Munkavállalókra vonatkozó eltérő rendelkezések 84. § (1) A tanulmányi szerződésekre vonatkozó rendelkezéseket a Kttv. Ötödik Részének hatálya alá tartozó munkavállalók
esetében is – a (2)–(3) bekezdés kivételével – megfelelően kell alkalmazni.
(2) A  munkavállalónak abban az  esetben nem kell visszatérítenie az  SZF által nyújtott támogatást, amennyiben
a munkaviszony felmondás jogcímén az alábbi okok valamelyike következtében szűnik meg:
a) a munkáltató működésével összefüggő ok miatt,
b) egészségi, fizikai (nem szakmai) alkalmatlanság esetében [Mt. 66. § (2) bekezdés)],
c) nyugdíjazására tekintettel.
(3) A tanulmányi szerződések kérdésében a Szabályzatban nem rendezett kérdések tekintetében az Mt. rendelkezései
irányadóak.
53. A kormánytisztviselő által vállalt képzés 85. § (1) A  kormánytisztviselő bejelentési kötelezettséggel tartozik, amennyiben felsőfokú végzettség, illetve közép- vagy
felsőfokú szakképzettség céljából:
a) oktatási intézménybe felvételt nyer – a felvételi értesítő kézhezvételét követő harminc napon belül,
b) tanulmányokat folytat – a beiratkozást követő harminc napon belül,
c) tanulmányait félbeszakította vagy megszüntette – az oktatási intézménynél történt bejelentést követő harminc
napon belül,
d) tanulmányait eredményesen befejezte – a  képzettséget/végzettséget igazoló okirat kézhezvételét követő
harminc napon belül. (2) A  fenti bejelentést a  személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály felé írásban kell megtenni, amely
a tanulmányokat folytató kormánytisztviselőkről nyilvántartást vezet.
54. Szakmai gyakorlat 86. § (1) Az  SZF az  Nftv. rendelkezései alapján lehetőséget biztosít a  felsőoktatási intézmények hallgatói számára, hogy
szakmai gyakorlatukat az SZF-nél töltsék.
(2) A szakmai gyakorlatra a 19. mellékletben szereplő nyomtatvány kitöltésével lehet jelentkezni a személyügyekért és
gazdálkodásért felelős főosztályon. A  nyomtatványhoz csatolni kell a  hallgató részletes szakmai önéletrajzát,
a  Felsőoktatási Intézmény által kiállított igazolást, az  SZF és a  Felsőoktatási Intézmény között megkötött
együttműködési megállapodást, amennyiben ilyen megkötésre került. Ha az SZF és a Felsőoktatási Intézmény között
még nem került megkötésre együttműködési megállapodás, de a  szakmai gyakorlat teljesítéséhez egyéb okból
az  szükséges, úgy az  együttműködési megállapodás tervezetét kell a  nyomtatványhoz csatolni. A  felsorolt
dokumentumokat a szakmai gyakorlat megkezdésének tervezett napját megelőző legalább 10 munkanappal meg
kell küldeni a személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály részére.
(3) A  hallgatók kérelmét a  személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály az  illetékes vagy a  nyomtatványon
megjelölt önálló szervezeti egységhez továbbítja, ahol döntenek a gyakornok fogadásáról. Amennyiben a hallgatót
az  SZF nem fogadja, az  elutasításról a  személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály írásbeli értesítést küld
a hallgatónak.
(4) A szakmai gyakorlatra felvett hallgató részére az Nftv. 44. §-a szerinti hallgatói munkaszerződést a személyügyekért és
gazdálkodásért felelős főosztály készíti el.
(5) A gyakorlati idő leteltét követően a személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály a hallgató kérelmére igazolást
állít ki az SZF-nél eltöltött időről, illetve az elvégzett feladatokról.
(6) A szakmai gyakorlatukat töltő hallgatók kötelesek a 20. melléklet szerinti titoktartási nyilatkozatot aláírni.
55. Eljárási szabályok 87. § (1) A kormánytisztviselő szervezeti egységének vezetője köteles lehetővé tenni, hogy a kormánytisztviselő a kötelező
központi képzéseken, valamint a  munkáltató által kötelező jelleggel előírt, a  munkáltató hozzájárulásával, illetve
a  tanulmányi szerződés keretében vállalt továbbképzéseken, valamint a  közigazgatási alapvizsgán, az  ügykezelői
alapvizsgán és közigazgatási szakvizsgán maradéktalanul részt vehessen. A kormánytisztviselő távollétének idejére
a szervezeti egység vezetője minden esetben köteles a helyettesítésről és a zavartalan munkavégzésről gondoskodni.
(2) A kormánytisztviselő a Szabályzat hatálya alá tartozó képzéseken való részvételéről, valamint a képzési támogatásban
részesülőkről a személyügyekért és gazdálkodásért felelős főosztály teljes körű, a pénzügyi vonatkozásokra is kiterjedő
nyilvántartást vezet.
XIV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 88. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Jelen Szabályzatban foglaltaktól egyedi, különös méltánylást igénylő esetben való eltérés tekintetében az  elnök
jogosult dönteni. Dr. Nagy László s. k.,
 elnök