text:
7/2006. (BK 23.) ÖTM utasítása a lakásprogramokhoz kapcsolódó előirányzatok felhasználásának rendjéről.
A lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001.
(I. 31.) Korm. rendeletben (a továbbiakban: R.) meghatározott feladatok végrehajtása érdekében a lakásprogramokhoz kapcsolódó előirányzatok felhasználására az
államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Áht.) 49. §-ának o) pontjában kapott felhatalmazás alapján – figyelemmel az Áht. 24. §-ának
(9)–(10) bekezdésében foglaltakra – a pénzügyminiszterrel egyetértésben az alábbi utasítást adom ki:
1. Az utasítás hatálya a lakásprogramokhoz kapcsolódó
alábbi előirányzatokra terjed ki:
XI/12/1/4/5 Lakbértámogatás jogcím,
Állami Támogatású Bérlakás Program előirány
zat-maradvány,
Lakóépületek és környezetük felújításának támogatá sa előirányzat-maradvány,
Lakbértámogatás előirányzat-maradvány,
XI/14/1 Egyéb lakástámogatások cím (a továbbiakban
együtt: Előirányzatok).
Az Előirányzatoknak az Önkormányzati és Területfej
lesztési Minisztérium (a továbbiakban: ÖTM) Lakásügyi
Titkársága (a továbbiakban: Kezelő) a szakmai kezelője.
A Kezelő feladata az Előirányzatok jogszabályszerű működtetése, szakmai kezelése és az R.-ben meghatározott
jogcímek szerinti felhasználásának biztosítása.
2. A Kezelő a pályázatok kezelésével, valamint az Előirányzatok terhére nyújtott állami támogatás felhasználásával kapcsolatos egyes operatív feladatok elvégzésével a
Magyar Lakás-innovációs Közhasznú Társaságot (cégjegyzékszáma: 01-14-000348; székhelye: 1087 Budapest,
Könyves Kálmán krt. 76., a továbbiakban: Megbízott) bízza meg. A Kezelő és a Megbízott közötti jogviszonyt ezen
utasításban foglaltak figyelembevételével közhasznú szerződésben kell szabályozni.
3. Az Előirányzatok előző költségvetési évre vonatkozó
felhasználásáról szóló beszámolót a Kezelő – a Megbízott
előkészítése alapján – terjeszti a miniszter elé.
4. Az Előirányzatok pénzeszközeinek jogszerű felhasználása érdekében a Kezelő és a Megbízott közötti feladatmegosztás az alábbi alpontokban meghatározottak szerint
történik.
4.1. A Kezelő feladatai:
a) gondoskodik a pályázatok meghirdetéséről,
b) kialakítja az Előirányzatok felhasználásának elvi,
módszertani szabályait, ezen belül meghatározza
ba) a rendelkezésre álló Előirányzatok felhasználá
sának éves ütemezését, kitűzi a Lakáspályázati
Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) üléseinek
időpontjait és ellátja a Bizottság titkársági feladatait,
bb) a pályázatok befogadásának feltételeit,
bc) a pályázatok értékelésének, összehasonlításá
nak, rangsorolásának szempontrendszerét és
szabályait, a pályázatokról gyűjtendő információk körét,
bd) az Előirányzatok működtetéséhez szükséges, a
Megbízott által rendszeresen nyújtandó információk tartalmát,
c) megválaszolja a pályázati rendszer működésével,
működtetésével kapcsolatos leveleket, ideértve az R., a pályázati kiírás és útmutató értelmezésével kapcsolatos elvi
kérdéseket,
d) gazdálkodik az Előirányzatok pénzeszközeivel
(a források és az ellátandó feladatok, valamint a hozzájuk
rendelt kereteket figyelembe véve),
e) az Előirányzatok terhére vállalt kötelezettségekről, illetve az azokat érintő átcsoportosításokról írásban tájékoztatja a Megbízottat,
f) a Megbízott által a 4.2.1. pont d) alpontja szerint elkészített pályázatokra vonatkozó, döntések alapjául szolgáló
háttér-információkat és mellékleteit, valamint a Bizottsági
döntésre vonatkozó Kezelői javaslatot a Bizottság elé
terjeszti,
g) gondoskodik a pályázatok miniszteri döntésre való
előkészítéséről a Bizottság javaslata alapján, a felterjesztés ÖTM Pénzügyi Erőforrás-gazdálkodási Főosztály
(a továbbiakban: PEGF) által történő ellenjegyzéséről,
amely igazolja, hogy az Előirányzatok fel nem használt, il
letve le nem kötött, a javasolt kötelezettségvállalás tárgyával összefüggő kiadási előirányzatai biztosítják a fedezetet
a javasolt döntéshez,
h) gondoskodik a pályázati eredmények kihirdetéséről,
i) elkészíti az ÖTM Szerződés-előkészítő és Peres Kép
viseleti osztály osztályvezetője vagy az általa megbízott
jogtanácsos/ügyvéd (a továbbiakban: SzPKO), az ÖTM
PEGF és a Megbízott közreműködésével a támogatási
mintaszerződéseket az R.-ben meghatározott céloknak és
támogatási jogcímeknek megfelelően és azokat átadja a
Megbízottnak,
j) a Megbízott előterjesztése alapján – az ÖTM SzPKO
véleményével – döntési javaslatot készít elő a miniszter részére azon, már támogató döntéssel érintett pályázatok, illetve megkötött támogatási szerződések tárgyában, amelyek vagy a pályázó kérelme alapján vagy a támogatási
szerződés teljesítésének következményeként a jóváhagyott támogatás összegének módosítását eredményezik,
továbbá amelyekre vonatkozóan a Kezelő [a 4.1. pont
k) alpontja szerint] vagy a Megbízott [a 4.2.1. pont h) alpontja szerint] nem dönthet,
k) a Megbízott előterjesztése alapján dönt azon, már támogató döntéssel érintett pályázatok, illetve megkötött támogatási szerződések módosítása tárgyában, amelyeknél a
támogatott programok műszaki tartalma változik, illetve
pénzügyi ütemezésének módosítását eredményezik és
meghaladják a Megbízott hatáskörét, de a pénzügyi ütemezés változásai összességében nem haladják meg a
12 hónapot, feltéve, hogy az előzőek a jóváhagyott támogatás összegének módosítását nem eredményezik,
l) gondoskodik a mintaszerződésektől eltérő támogatási
szerződéseknek az ÖTM SzPKO által történő ellenjegyzéséről és aláírásáról,
m) jóváhagyja és aláírja a Megbízott által előkészített
féléves és éves költségvetési beszámolókat,
n) szakmai értékelést készít a rendelkezésére álló pénzügyi keret felhasználásával kapcsolatos éves és féléves
költségvetési beszámolókhoz a Megbízottól kapott számszaki adatok alapján,
o) gondoskodik az Előirányzatok évközi és év végi mérlegbeszámolóinak, valamint költségvetési beszámolóinak
könyvvizsgálóval történő hitelesítéséről,
p) közreműködik az Előirányzatok év végi leltározásában. 4.2. A Megbízott közhasznú szerződésben meghatározandó feladatai:
4.2.1. Pályázatkezelési feladatok:
a) nyilvántartásba veszi a beérkezett pályázatokat,
b) intézkedik a pályázatok hiánypótlása érdekében,
c) befogadja és feldolgozza a pályázatokat,
d) figyelemmel a Bizottság ülésének időpontjára is, el
készíti a Bizottsági javaslat előkészítéséhez szükséges, pályázatokra vonatkozó, döntések alapjául szolgáló háttér-információkat és mellékleteit,
e) előkészíti a miniszter részére a támogatásról szóló
döntést tartalmazó leveleket, illetve írásban értesíti a pályázókat az egyéb miniszteri döntésekről,
f) mintaszerződések alkalmazása esetén elkészíti, és az
ÖTM nevében aláírja a támogatási szerződéseket,
g) mintaszerződésektől eltérő támogatási szerződések
esetében előkészíti, szignálja és aláírás céljából a Kezelőhöz továbbítja a támogatási szerződéseket,
h) elkészíti és az ÖTM nevében aláírja azokat a támogatási szerződésmódosításokat – beleértve ebbe a támogatással érintett fejlesztés műszaki ütemezésének egyes határidőit érintő, de összességében a hat hónapot meg nem haladó olyan határidő-módosításokat –, amelyek nem érintik a
támogatott programok műszaki tartalmát, továbbá nem
eredményezik a jóváhagyott támogatás összegének módosítását,
i ) elkészíti és az ÖTM nevében aláírja a 4.1. pont j) és k)
alpontok szerint meghozott döntésekkel alátámasztott támogatási szerződésmódosításokat,
j) eljár az ÖTM nevében a támogatási szerződésekhez
kapcsolódó jogok és tények ingatlan-nyilvántartási bejegyzése, feljegyzése, valamint azok törlésének engedélyezése érdekében,
k) gondoskodik a pályázati dokumentumok, támogatási
szerződések és az Előirányzatokhoz kapcsolódó bizonylatok archiválásáról,
l) végzi az Előirányzatokkal, az egyes pályázókkal, illetve pályázatokkal kapcsolatos levelezési feladatokat (abban az esetben, ha a válasz minisztériumi, illetve Kezelői
hatáskörbe tartozik, illetve a levelet a Kezelő írja alá, elkészíti a körlevél-, illetve válaszlevél-tervezetet) ide nem értve a Kezelőnek a 4.1. pontja c) alpontjában meghatározott
levelezési feladatait.
4.2.2. Könyvelési feladatok
a) a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény, valamint
az államháztartás szervezetei beszámolási és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 249/2000.
(XII. 24.) Korm. rendelet előírásainak megfelelően
aa) elkészíti az Előirányzatok számviteli politikáját, számlarendjét, számlatükrét,
ab) a számviteli politika keretében elkészíti a célelőirányzatok eszközeinek és forrásainak leltárkészítési és leltározási, értékelési, pénzkezelési
szabályzatát, valamint bizonylati rendjét és iratkezelési szabályzatát, ennek megfelelő számítógépes programot működtet, azt folyamatosan
karbantartja,
b) végzi az Előirányzatok felhasználásával kapcsolatos
pénzforgalmi események, valamint az eredeti és módosított előirányzatokkal és követelésekkel kapcsolatos gazdasági események folyamatos és naprakész könyvelését,
c) elkészíti az év végi leltárt (immateriális javak, rövid
és hosszú lejáratú kötelezettségek, követelések számbavétele),
d) vezeti a támogatások szerződésenkénti, jogcímenkénti és kincstári tranzakciós kódonkénti analitikus nyilvántartását,
e) folyamatosan egyezteti az Magyar Államkincstár
adatait a főkönyvi nyilvántartási adatokkal, intézkedik az
esetleges eltérések megszüntetése érdekében,
f) a Kezelő által szolgáltatott információkat is felhasználva javaslatot tesz az Előirányzatok elemi költségvetésére.
4.2.3. Beszámolási és információszolgáltatási feladatok
a) elkészíti és továbbítja a Kezelő részére a számviteli
adatokon alapuló éves, féléves költségvetési beszámolókat, valamint az időközi mérlegjelentéseket,
b) a Kezelővel együtt eleget tesz az Előirányzatokkal
kapcsolatos elemi költségvetési, mérlegkészítési, beszámolási, zárszámadási és költségvetés-tervezési kötelezettségnek az államháztartás működési rendjéről szóló
217/1998. (XII. 30.) Korm. rendeletben (a továbbiakban:
Ámr.), valamint az államháztartás szervezetei beszámolási
és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló
249/2000. (XII. 24.) Korm. rendeletben foglaltak alapján,
c) a Kezelő részére döntéseinek és működésének támogatása érdekében,
ca) folyamatos adatszolgáltatást biztosít az Előirányzatok egyenlegeinek alakulásáról (kötelezettségvállalás, pályázatok, illetve támogatások
visszavonása, folyósítás, kötelezettségvállalással nem terhelt maradvány stb.),
cb) folyamatos és részletes adatszolgáltatást biztosít az eldöntött pályázatokról,
cc) folyamatos, összefoglaló, statisztikai jellegű
adatszolgáltatást teljesít a még el nem döntött
pályázatokról, kiegészítve az egyes pályázatok
feldolgozottságával kapcsolatos fontosabb információkkal,
d) a miniszter, államtitkár, kabinetfőnök, szakállamtitkár valamint a Kezelő kérésének megfelelő egyedi információs anyagokat állít össze az eldöntött pályázatokról,
e) a miniszter döntését megelőzően a döntésre váró pályázatokra vonatkozó egyedi információkat üzleti titokként köteles kezelni, azokról egyedi információs anyagot a
miniszter, államtitkár, kabinetfőnök, szakállamtitkár valamint a Kezelő írásbeli megkeresése alapján állít össze,
f) rendelkezésre áll az Előirányzatok – Állami Számvevőszék, Kormányzati Ellenőrzési Hivatal, fejezeti – ellenőrzése során és biztosítja az ellenőrzést végző szervezetek
számára az igényelt dokumentumokba való betekintést.
4.2.4. Pénzügyi feladatok
a) működteti az Előirányzatok pénzügyi információs
rendszerét:
aa) ennek keretében nyilvántartja a támogatási szerződéseket,
ab) vezeti az Előirányzatok forrásainak terhére dön
tött pénzügyi kötelezettségvállalások költségvetési évekre történő elkülönített nyilvántartását,
ac) a támogatási döntések és kifizetések figyelembevételével folyamatosan keretnyilvántartást
készít és vezet,
b) formailag és pénzügyi vonatkozásban elbírálja és igazolja a szerződések, illetve a részteljesítések megvalósítását, ellenőrzi az utalványokhoz kapcsolódó bizonylatok
számszaki, alaki feltételeinek meglétét, elkészíti a kifizetésre szolgáló utalványokat,
c) az utalványozás előtt gondoskodik az utalvány érvényesítéséről,
d) gondoskodik a támogatás utalványozásáról: a Megbízott a támogatási összeget akkor utalványozhatja, illetve
az átutalások megkezdéséről akkor rendelkezhet, ha a kötelezettségvállalás a 4.2.1. pont f) alpontja, illetve 9. pont
szerint megtörtént, a támogatás folyósítása jogszabályi feltételeinek meglétéről a rendelkezésére bocsátott dokumentumok és bizonylatok formai, illetve számszaki megfelelőségéről meggyőződött, és a támogatás folyósításához szükséges valamennyi okirat, nyilatkozat, vagy egyéb
irat rendelkezésére áll,
e) gondoskodik a kedvezményezett részére a támogatás
átutalásáról,
f) gondoskodik a kedvezményezett 60 napos köztartozása fennállásáról érkezett tájékoztatás esetén a támogatások
folyósításának felfüggesztéséről,
g) javaslatot tesz a Kezelő felé a szerződésben meghatározottaktól eltérő, nem a pályázatban megjelölt célra felhasznált támogatások folyósításának letiltására, illetve felfüggesztésére, a szankciók alkalmazására,
h) gondoskodik a lejárt kintlévőségek behajtásáról, behajtatásáról, i) gondoskodik a támogatási szerződéseket lezáró, kedvezményezettektől történő beszámolóknak a bekéréséről.
4.2.5. Ellenőrzési feladatok
a) az R.-ben foglaltakra tekintettel, ellenőrzi a támoga
tási szerződésben foglaltak betartását, és a támogatás rendeltetésszerű felhasználását, illetve a szerződésben rögzített cél megvalósítását, amelynek folyamán munkafolyamatba épített módon és utóellenőrzés formájában helyi önkormányzatoknál, egyházaknál helyszíni ellenőrzés során
vizsgálja a támogatások felhasználásának jogszerűségét, a
támogatási összegek teljesítményarányos és forrásarányos, illetve időbeni felhasználását, a támogatási célkitűzések tényleges megvalósítását, valamint a támogatási
szerződésekben vállalt kötelezettségek teljesítését,
b) az ellenőrzések alapján kezdeményezi a szükséges
kifizetéseket és visszafizetéseket,
c) az ellenőrzési tevékenységhez külső szakértőt vonhat be.
5. A Kezelő – feladatai ellátása érdekében – külső szakértők közreműködését is igénybe veheti, értékhatártól függően, a közbeszerzésekről szóló 2003. évi CXXIX. törvényben foglaltak szerint és a következők szerint kell eljárni:
a) a külső szakértővel csak olyan tartalommal köthető
szerződés, amely megfelel az R. 34. § (4) bekezdésében
meghatározottaknak. Ennek megfelelően a Kezelő az Előirányzatok működtetésével, kezelésével, felhasználásával,
a szerződések előkészítésével, nyilvántartásával és ellenőrzésével összefüggésben írásbeli szerződéssel egyéb közreműködő szervezetet is megbízhat,
b) a közreműködővel kötendő írásbeli szerződésben
rögzíteni kell mindazokat a feladatokat, amelyeket a közreműködő a Kezelő nevében és annak megbízásából ellát.
6. A Kezelő az Előirányzatok terhére egyéb kötelezettséget – az 5. pontban meghatározottak figyelembevételével – a jóváhagyott elemi költségvetés keretein belül és
tartalommal és az ÖTM PEGF főosztályvezetőjének ellenjegyzése mellett vállalhat. A jóváhagyott elemi költségvetésben meghatározott összeget meghaladó, vagy attól eltérő tartalmú kötelezettséget a Kezelő a felügyeletét ellátó
szakállamtitkár egyetértése és az ÖTM PEGF pénzügyi ellenjegyzése mellett vállalhat.
7. A pályázati kérelmek elbírálását a Bizottság végzi.
A Bizottság tagjait, feladatkörét az R. határozza meg, a Bizottság az ügyrendjét maga határozza meg. A támogatás
odaítéléséről a miniszter a Bizottság javaslatának figyelembevételével, a Kezelő előterjesztése alapján dönt.
8. Ezen utasítás alkalmazásában mintaszerződés: a lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001. (I. 31.)
Korm. rendeletben meghatározott céloknak és támogatási
jogcímeknek megfelelő tartalommal készült, az önkormányzati és lakásügyi szakállamtitkár, az ÖTM SzPKO és
az ÖTM PEGF főosztályvezetője által előzetesen jóváhagyott minta szerint aláírásra kerülő szerződés. A mintaszerződéseket az ÖTM nevében az MLI Kht. írja alá, ezen
szerződésekre jogi ellenjegyzés nem szükséges.
9. A mintaszerződésektől eltérő támogatási szerződések
aláírása: a) a 100 M Ft-ot elérő támogatási összegű támogatási
szerződéseket a miniszter írja alá, az Előirányzatok Kezelőjének javaslatára, az ÖTM SzPKO jogi és az ÖTM
PGEF pénzügyi ellenjegyzését követően,
b) az 50 M Ft és 100 M Ft közötti támogatási összegű támogatási szerződéseket az önkormányzati és lakásügyi
szakállamtitkár írja alá a Kezelő javaslatára, az ÖTM
SzPKO jogi és az ÖTM PGEF pénzügyi ellenjegyzését követően,
c) az 50 M Ft-ot el nem érő támogatási összegű támogatási szerződéseket a Lakásügyi titkárság vezetője írja alá
az ÖTM SzPKO jogi és az ÖTM PGEF pénzügyi ellenjegyzését követően.
10. Az ÖTM Ellenőrzési Titkársága a költségvetési
szervek belső ellenőrzésről szóló 193/2003. (XI. 26.)
Korm. rendelet előírásainak megfelelően ellenőrzi az Előirányzatok felhasználását.
11. Az Előirányzatok bevételeit és kiadásait a Magyar
Köztársaság éves költségvetéséről szóló törvény állapítja
meg. Az Előirányzatok pénzügyi műveleteinek lebonyolítására a Magyar Államkincstár előirányzat-felhasználási
keretszámlákat, valamint lebonyolítási számlát vezet az
alábbiak szerint:
a) Állami Támogatású Bérlakás Program alszámla száma: 10023002-01009349-56000003,
b) Lakóépületek és környezetük felújításának támogatása alszámla száma: 10023002-01009349-50009004,
c) Lakbértámogatás alszámla száma: 1002300201009349-50008003, d) Egyéb lakástámogatások előirányzathoz kapcsolódó
Energiatakarékos épület-korszerűsítés és felújítás lebonyolítási számla száma: 10032000-01850107.
13. Ez az utasítás a közzététele napján lép hatályba, ezzel egyidejűleg az állami támogatású lakásprogramokhoz
kapcsolódó előirányzatok felhasználásának eljárási rendjéről szóló 3/2003. (BK 2.) BM utasítás, valamint az azt
módosító 16/2004. (BK 2.) BM utasítás hatályát veszti.
Dr. Lamperth Mónika s. k.,
önkormányzati és területfejlesztési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
462/2013. (X. 30.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Kovácsné dr. Gaál
Erikát 2013. november 1. napjától 2016. október 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. október 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
21/2016. (HK 1/2017.) HVKFH szakutasítása NATO egységesítési egyezmény bevezetéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján,
figyelemmel a honvédelemről és a Magyar Honvédségről,
valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm.
rendelet 10. § g) pontjára, a következő
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya kiterjed a Honvédelmi Minisztériumra, a honvédelemi miniszter (a továbbiakban: miniszter) közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre,
a miniszter irányítása alá tartozó központi hivatalokra,
a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire.
2. Felkérem a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat
(a továbbiakban: KNBSZ) főigazgatóját, hogy szakterületén biztosítsa a szakutasításban meghatározott rendelkezések érvényesülését.
3. Jelen intézkedésemmel, eredetben angol nyelven, teljes terjedelemben bevezetem a NATO egységesítési
egyezmények nemzeti elfogadásáról és hatályba léptetéséről szóló 21/2015. (HK 1/2016.) HVKFH szakutasításban
fenntartás nélkül elfogadott STANAG 7189 AO
(EDITION 2) – JOINT AIRSPACE CONTROL
TACTICS, TECHNIQUES AND PROCEDURES –
ATP-3.3.5.1, EDITION A / Az összhaderőnemi légtér ellenőrzés taktikái, technikái és eljárásai című NATO egységesítési egyezményt a következők szerint:
a) témafelelős: az MH Összhaderőnemi Parancsnokság
(a továbbiakban: MH ÖHP)
b) témakezelő: az MH ÖHP Légierő Hadműveleti és Kiképzési Főnökség
c) a bevezetés időpontja: 2017. február 01.
d) a bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
4. A STANAG 7189 AO (EDITION 2) bevezetésével
egyidejűleg törlöm a STANAG 3993 AO (EDITION 4)
– AIR CONTROL TERMS AND DEFINITIONS –
AAP-49 / A légtérellenőrzésnél használt fogalmak és
meghatározások című NATO egységesítési egyezményt.
5. Ez a szakutasítás a közzétételét követő napon lép hatályba és visszavonásig hatályos.
Dr. Orosz Zoltán altábornagy s. k.,
Honvéd Vezérkar főnök helyettes


text:
2003. XXV. törvény a Magyar Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság között a kettős adóztatás elkerüléséről a jövedelem- és a vagyonadók területén Budapesten, 2001. június 20-án aláírt Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés a Magyar Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság között a kettős adóztatás elkerüléséről a jövedelem- és a vagyonadók területén, Budapesten, 2001. június 20-án aláírt Egyezményt e törvénnyel
hirdeti ki.
(Az Egyezmény megerősítő okiratait Belgrádban a 2002.
év december 13. napján cserélték ki.)
2. § Az Egyezmény angol nyelvű szövege és annak hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
A Jugoszláv Szövetségi Köztársaság elnevezése 2003. február 4-én
,,Szerbia és Montenegró’’-ra változott.
A törvényt az Országgyűlés a 2003. április 28-i ülésnapján fogadta el.
OF YUGOSLAVIA Egyezmény a Magyar Köztársaság
és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság között
a kettős adóztatás elkerüléséről a jövedelem
és a vagyonadók területén A Magyar Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság attól az óhajtól vezetve, hogy Egyezményt kössenek
a kettős adóztatás elkerüléséről a jövedelem- és vagyonadók területén, megállapodtak a következőkben:
1. Cikk Személyi hatály Az Egyezmény azokra a személyekre terjed ki, akik az
egyik vagy mindkét Szerződő Államban belföldi illetőségűek.
2. Cikk Az Egyezmény hatálya alá tartozó adók
1. Az Egyezmény azokra a jövedelem- és vagyonadókra
terjed ki, amelyeket a beszedés módjára való tekintet nélkül az egyik Szerződő Állam vagy politikai egységei vagy
helyi hatóságai vetnek ki.
2. Jövedelem- és vagyonadóknak tekintendők mindazok az adók, amelyeket a teljes jövedelem vagy teljes
vagyon, illetve a jövedelem vagy vagyon részei után vetnek
ki, ideértve az ingó vagy az ingatlan vagyon elidegenítéséből származó nyereség utáni adókat, a vállalkozások által
fizetett bérek és fizetések teljes összege utáni adókat, valamint az értéknövelési adókat.
3. Azok a jelenleg létező adók, amelyekre az Egyezmény kiterjed, különösen a következők:
Jugoszláviában: (1) a nyereségadó, (2) a jövedelemadó, (3) a vagyonadó,
(4) a nemzetközi szállításból származó jövedelem adója (a továbbiakban: ,,jugoszláv adó’’),
Magyarországon: (1) a személyi jövedelemadó, (2) a társasági adó,
(3) az osztalékadó, (4) a telekadó, (5) az építményadó
(a továbbiakban: ,,magyar adó’’). 4. Az Egyezmény kiterjed minden olyan azonos vagy
lényegét tekintve hasonló adóra is, amelyet az Egyezmény
aláírása után a jelenleg létező adók mellett vagy azok helyett vezetnek be. A Szerződő Államok illetékes hatóságai
értesíteni fogják egymást a vonatkozó adójogszabályaikban végrehajtott lényeges változtatásokról.
3. Cikk Általános meghatározások 1. Az Egyezmény alkalmazásában:
(1) a ,,Jugoszlávia’’ kifejezés a Jugoszláv Szövetségi Köztársaságot jelenti, és földrajzi értelemben véve Jugoszlávia
szárazföldjét, beltengerét és a parti tenger tengerszorosát,
a felette levő légteret, valamint a nyílt tenger parti tenger
legkülső határán kívüli részének a tengerfenekét és altalaját, amely felett Jugoszlávia azok természeti kincseinek
feltárása és kiaknázása céljából belső jogszabályaival és a
nemzetközi joggal összhangban szuverén jogait gyakorolja;
(2) a ,,Magyarország’’ kifejezés a Magyar Köztársaságot
és földrajzi értelemben véve a Magyar Köztársaság területét jelenti;
(3) ,,az egyik Szerződő Állam’’ és a ,,másik Szerződő
Állam’’ kifejezés Jugoszláviát vagy Magyarországot jelenti
a szövegösszefüggésnek megfelelően;
(4) az ,,állampolgár’’ kifejezés a következőket jelenti:
— minden olyan magánszemélyt, aki az egyik Szerződő
Államban állampolgársággal rendelkezik;
— minden olyan jogi személyt, társulást, egyesülést
vagy más jogalanyt, amely ezt a jogállását az egyik Szerződő
Államban hatályban lévő jogszabályokból nyeri;
(5) a ,,személy’’ kifejezés magában foglalja a természetes
személyt, a társaságot és minden más személyi egyesülést;
(6) a ,,társaság’’ kifejezés jogi személyeket vagy egyéb
olyan jogalanyokat jelent, amelyek az adóztatás szempontjából jogi személyeknek tekintendők;
(7) az ,,egyik Szerződő Állam vállalkozása’’ és ,,a másik
Szerződő Állam vállalkozása’’ kifejezések az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, illetve a másik
Szerződő Államban belföldi illetőségű személy által folytatott vállalkozást jelentik;
(8) a ,,nemzetközi forgalom’’ kifejezés az egyik Szerződő
Államban tényleges üzletvezetési hellyel rendelkező vállalkozás által üzemeltetett hajó, légi jármű vagy közúti szállítást végző jármű igénybevételével végzett bármilyen szállítást jelent, kivéve, ha a hajót, légi járművet vagy a közúti
szállítást végző járművet kizárólag a másik Szerződő
Államban lévő helyek között üzemeltetik;
(9) az ,,illetékes hatóság’’ kifejezés a következőket jelenti:
— Jugoszlávia esetében a Pénzügyminisztériumot vagy
meghatalmazott képviselőjét;
— Magyarország esetében a pénzügyminisztert vagy
meghatalmazott képviselőjét. 2. Az Egyezménynek az egyik Szerződő Állam által történő alkalmazásánál az Egyezményben meghatározás nélkül szereplő kifejezéseknek olyan jelentésük van, mint
amit ennek az Államnak a jogszabályaiban jelentenek
azokra az adókra vonatkozóan, amelyekre az Egyezmény
alkalmazást nyer és ezen Állam adójogszabályai szerinti
meghatározás lesz az irányadó az Állam egyéb jogszabályaiban található meghatározással szemben.
4. Cikk Belföldi illetőségű személy 1. Az Egyezmény alkalmazásában az ,,egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy’’ kifejezés olyan személyt jelent, aki ennek a Szerződő Államnak a jogszabályai
szerint lakóhelye, székhelye, bejegyzésének helye, üzletvezetési helye vagy bármilyen más hasonló ismérv alapján
adóköteles, és ezen kívül magában foglalja ezt az Államot
és annak bármely politikai egységét vagy helyi hatóságát.
Ez a kifejezés azonban nem foglalja magába azokat a személyeket, akik ebben az Államban kizárólag az ebben az
Államban lévő forrásokból származó jövedelem vagy vagyon alapján adókötelesek.
2. Amennyiben egy magánszemély az 1. bekezdés rendelkezései értelmében mindkét Szerződő Államban belföldi illetőségű, helyzetét az alábbiak szerint kell meghatározni:
(1) csak abban az Államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyen állandó lakóhellyel rendelkezik;
amennyiben mindkét Államban rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az Államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amellyel személyi és gazdasági kapcsolatai szorosabbak (a létérdekek központja);
(2) amennyiben nem határozható meg, hogy melyik
Államban van létérdekeinek a központja, vagy ha egyik
Államban sem rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban
az Államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben
szokásos tartózkodási helye van;
(3) amennyiben mindkét Szerződő Államban van szokásos tartózkodási helye, vagy egyikben sincs, csak abban az
Államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelynek
állampolgára;
(4) amennyiben mindkét Szerződő Állam állampolgára,
vagy egyiké sem, a Szerződő Államok illetékes hatóságai
kölcsönös egyetértéssel rendezik a kérdést.
3. Amennyiben az 1. bekezdés rendelkezései értelmében valamely nem magánszemély mindkét Szerződő
Államban belföldi illetőségű, csak abban a Szerződő
Államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben
tényleges üzletvezetésének helye van.
5. Cikk Telephely 1. Az Egyezmény alkalmazásában a ,,telephely’’ kifejezés olyan állandó üzleti helyet jelent, amelyen keresztül a
vállalkozás üzleti tevékenységét egészben vagy részben kifejti.
2. A ,,telephely’’ kifejezés magában foglalja különösen: (1) az üzletvezetés helyét;
(2) a fiókot; (3) az irodát; (4) a gyártelepet;
(5) a műhelyt; és (6) a bányát, az olaj- és földgázkutat, a kőfejtőt és a
természeti kincsek kiaknázására szolgáló bármely más telepet.
3. Az építési terület, az építkezési vagy szerelési munkálatok csak akkor képeznek telephelyet, ha az tizenkét
hónapnál tovább tart.
4. E Cikk előző rendelkezéseire tekintet nélkül nem
minősül ,,telephely’’-nek:
(1) létesítmények használata kizárólag a vállalkozás javainak vagy áruinak raktározása, kiállítása vagy leszállítása
céljára;
(2) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból
kizárólag raktározás, kiállítás vagy leszállítás céljára;
(3) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból
kizárólag abból a célból, hogy azokat egy másik vállalkozás
feldolgozza;
(4) állandó üzleti hely fenntartása, kizárólag arra a célra,
hogy a vállalkozás részére javakat vagy árukat vásároljanak, vagy információkat szerezzenek;
(5) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra,
hogy a vállalkozás részére bármilyen más előkészítő vagy
kisegítő jellegű tevékenységet folytassanak;
(6) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra,
hogy az (1)—(5) pontokban említett tevékenységek valamilyen kombinációját végezze, feltéve, hogy az állandó
üzleti helynek az ilyen kombinációból származó teljes tevékenysége előkészítő vagy kisegítő jellegű.
5. Tekintet nélkül az 1. és 2. bekezdések rendelkezéseire, ha egy személy — kivéve a független képviselőt, akire
a 6. bekezdés rendelkezései alkalmazandók — egy vállalkozás érdekében tevékenykedik, és felhatalmazása van,
amellyel rendszeresen él, arra, hogy a vállalkozás nevében
az egyik Szerződő Államban szerződéseket kössön, akkor
úgy tekintendő, hogy ennek a vállalkozásnak telephelye
van ebben az Államban minden olyan tevékenység tekintetében, amelyeket ez a személy a vállalkozás érdekében
végez, kivéve, ha az ilyen személy tevékenysége azokra a
4. bekezdésben említett tevékenységekre korlátozódik,
amelyek, ha azokat egy állandó üzleti helyen keresztül
fejtenék ki, az említett bekezdés rendelkezései értelmében
nem tennék ezt az állandó üzleti helyet telephellyé.
6. Egy vállalkozást nem lehet úgy tekinteni, mintha
annak az egyik Szerződő Államban telephelye lenne csupán azért, mert tevékenységét ebben az Államban alkusz,
bizományos vagy más független képviselő útján fejti ki,
feltéve, hogy ezek a személyek rendes üzleti tevékenységük
keretében járnak el.
7. Az a tény, hogy az egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű társaság olyan társaságot ellenőriz, vagy olyan
társaság ellenőrzése alatt áll, amely a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, vagy üzleti tevékenységet fejt ki
ebben a másik Államban (akár telephely útján, akár más
módon), önmagában még nem teszi egyik társaságot sem a
másik telephelyévé.
6. Cikk Ingatlan vagyonból származó jövedelem 1. Az a jövedelem, amelyet az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személy a másik Szerződő Államban
fekvő ingatlan vagyonból (beleértve a mezőgazdaságból és
az erdőgazdálkodásból származó jövedelmet) élvez, megadóztatható ebben a másik Államban.
2. Az ,,ingatlan vagyon’’ kifejezésnek olyan jelentése
van, amit annak a Szerződő Államnak jogszabályai szerint
jelent, amelyikben a szóban forgó vagyon fekszik. Ez a
kifejezés minden esetben magában foglalja az ingatlan vagyon tartozékának minősülő vagyont, a mezőgazdaságban
és az erdőgazdálkodásban használatos berendezéseket és
az állatállományt, azokat a jogokat, amelyekre a földtulajdonra vonatkozó magánjogi rendelkezések nyernek alkalmazást, az ingatlan vagyon haszonélvezeti jogát, valamint
az ásványlelőhelyek, források és más természeti erőforrások kitermelésének vagy kitermelési jogának ellenértékeként járó változó vagy állandó térítésekhez való jogot;
hajók, légi járművek és közúti szállítást végző járművek
nem tekintendők ingatlan vagyonnak.
3. Az 1. bekezdés rendelkezései ingatlan vagyon közvetlen használatából, bérbeadásából vagy használatának
minden más formájából származó jövedelemre is alkalmazandók.
4. Az 1. és 3. bekezdés rendelkezései a vállalkozás ingatlan vagyonából származó jövedelemre és önálló tevékenység gyakorlására szolgáló ingatlan vagyonból származó jövedelemre is alkalmazandók.
7. Cikk Vállalkozási nyereség 1. Az egyik Szerződő Állam vállalkozásának nyeresége
csak ebben az Államban adóztatható, kivéve, ha a vállalkozás a másik Szerződő Államban egy ott lévő telephely
útján üzleti tevékenységet fejt ki. Amennyiben a vállalkozás ily módon fejt ki üzleti tevékenységet, a vállalkozás
nyeresége megadóztatható a másik Államban, de csak
olyan mértékben, amilyen mértékben az ennek a telephelynek tudható be.
2. A 3. bekezdés rendelkezéseinek fenntartásával, ha az
egyik Szerződő Állam vállalkozása a másik Szerződő
Államban egy ott lévő telephelye útján üzleti tevékenységet fejt ki, akkor mindkét Szerződő Államban azt a nyereséget kell ennek a telephelynek betudni, amelyet akkor
érhetne el, ha önálló és elkülönült vállalkozásként azonos
vagy hasonló tevékenységet végezne azonos vagy hasonló
feltételek mellett, és teljesen függetlenként tartana fenn
üzleti kapcsolatot azzal a vállalkozással, amelynek telephelye.
3. A telephely nyereségének megállapításánál levonhatók a telephely miatt felmerült költségek, beleértve az így
felmerült üzletvezetési és általános ügyviteli költségeket,
függetlenül attól, hogy abban az Államban merültek-e fel,
ahol a telephely található, vagy máshol.
4. Amennyiben az egyik Szerződő Államban a telephelynek betudható nyereséget a vállalkozás teljes nyereségének a különböző részegységek közötti arányos megosztása alapján szokták megállapítani, úgy a 2. bekezdés nem
zárja ki, hogy ez a Szerződő Állam a megadóztatandó
nyereséget a szokásos arányos megosztás alapján állapítsa
meg; az alkalmazott arányos megosztási módszernek azonban olyannak kell lennie, hogy az eredmény összhangban
legyen az e Cikkben foglalt elvekkel.
5. Nem tudható be nyereség a telephelynek csupán
azért, mert a telephely javakat vagy árukat vásárol a vállalkozásnak.
6. Az előző bekezdések alkalmazásában a telephelynek
betudható nyereséget évről évre azonos módon kell megállapítani, hacsak elégséges és alapos ok nincs az ellenkezőjére.
7. Amennyiben a nyereség olyan jövedelemtételeket
tartalmaz, amelyekkel a jelen Egyezmény más Cikkei külön foglalkoznak, úgy azoknak a Cikkeknek a rendelkezéseit e Cikk rendelkezései nem érintik.
8. Cikk Nemzetközi forgalom 1. A hajók, légi járművek vagy közúti szállítást végző
járművek nemzetközi forgalomban történő üzemeltetéséből származó nyereség csak abban a Szerződő Államban
adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének a helye van.
2. Ha egy hajózási vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye egy hajón van, úgy e hely abban a Szerződő
Államban levőnek tekintendő, amelyikben a hajó hazai
kikötője található, vagy ha nincs ilyen hazai kikötő, akkor
abban a Szerződő Államban, amelyikben a hajó üzemeltetője belföldi illetőségű.
3. Az 1. bekezdés rendelkezései alkalmazandók valamely poolban, közös üzemeltetésben vagy nemzetközi üzemeltetésű szervezetben való részvételből származó nyereségre is.
9. Cikk Kapcsolt vállalkozások Amennyiben (1) az egyik Szerződő Állam vállalkozása közvetlenül
vagy közvetve a másik Szerződő Állam vállalkozásának
vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesedik,
vagy
(2) ugyanazok a személyek közvetlenül vagy közvetve az
egyik Szerződő Állam vállalkozásának és a másik Szerződő
Állam vállalkozásának vezetésében, ellenőrzésében vagy
tőkéjében részesednek,
és bármelyik esetben a két vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolataiban olyan feltételekben állapodik meg vagy olyan feltételeket szab, amelyek
eltérnek azoktól, amelyekben független vállalkozások egymással megállapodnának, úgy az a nyereség, amelyet a
vállalkozások egyike e feltételek nélkül elért volna, de
e feltételek miatt nem ért el, beszámítható ennek a vállalkozásnak a nyereségébe, és megfelelően megadóztatható.
10. Cikk Osztalék 1. Az osztalék, amelyet az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű társaság a másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személynek fizet, megadóztatható
ebben a másik Államban.
2. Mindazonáltal ez az osztalék abban a Szerződő
Államban is, amelyben az osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű, ennek a Szerződő Államnak a jogszabályai
szerint megadóztatható, ha azonban az osztalék haszonhúzója a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, az így
megállapított adó nem haladhatja meg:
(1) az osztalék bruttó összegének 5%-át, ha a haszonhúzó egy olyan társaság, amely az osztalékot fizető társaság
tőkéjében legalább 25%-os közvetlen részesedéssel bír;
(2) az osztalék bruttó összegének 15%-át minden más
esetben.
A Szerződő Államok illetékes hatóságai, amennyiben
szükséges, kölcsönös egyetértéssel rendezik e korlátozások
alkalmazási módját.
E bekezdés nem érinti a társaság adóztatását azon nyereség után, amelyből az osztalékot fizetik.
3. E Cikk alkalmazásában az ,,osztalék’’ kifejezés részvényekből vagy más nyereségből való részesedést biztosító
jogokból — kivéve a hitelkövetelések — származó jövedelmet, valamint egyéb társasági jogokból származó olyan
jövedelmet jelent, amely annak az Államnak az adózási
jogszabályai szerint, amelyben a nyereséget felosztó társaság belföldi illetőségű, a részvényekből származó jövedelemmel azonos elbánás alá esik.
4. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha az osztaléknak az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű haszonhúzója a másik Szerződő Államban,
amelyben az osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű,
egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, vagy
önálló tevékenységet végez ebben a másik Államban egy
ott lévő bázis segítségével, és az érdekeltség, amelyre tekintettel az osztalékot fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez vagy állandó bázishoz kapcsolódik. Ilyenkor az esettől
függően a 7. vagy a 14. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Ha az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
társaság nyereséget vagy jövedelmet élvez a másik Szerződő Államból, úgy ez a másik Állam nem adóztathatja meg
a társaság által kifizetett osztalékot, kivéve, ha az osztalékot ebben a másik Államban belföldi illetőségű személynek fizetik, vagy ha az érdekeltség, amelyre tekintettel az
osztalékot fizetik, ténylegesen a másik Államban lévő telephelyhez vagy állandó bázishoz kapcsolódik, sem pedig a
társaság fel nem osztott nyereségét nem terhelheti a társaság fel nem osztott nyeresége után kivetett adóval, még
akkor sem, ha a kifizetett osztalék vagy a fel nem osztott
nyereség egészben vagy részben ebben a másik Államban
keletkező nyereségből vagy jövedelemből áll.
11. Cikk Kamat 1. A kamat, amely az egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetnek, ebben a másik Államban adóztatható.
2. Mindazonáltal ez a kamat ebben a Szerződő Államban is, amelyben keletkezik, ennek az Államnak a jogszabályai szerint megadóztatható, de ha a kamat haszonhúzója a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, az így
megállapított adó nem haladhatja meg a kamat bruttó
összegének 10 százalékát. A Szerződő Államok illetékes
hatóságai, amennyiben szükséges, kölcsönös egyetértéssel
rendezik e korlátozás alkalmazási módját.
3. E Cikk alkalmazásában a ,,kamat’’ kifejezés mindenfajta hitelkövetelésből származó jövedelmet jelent, akár
van jelzáloggal biztosítva, akár nem, és akár ad jogot az
adós nyereségéből való részesedésre, akár nem, és magában foglalja különösen az állami értékpapírokból származó jövedelmet, a kötvényekből vagy adósságlevelekből
származó jövedelmet, beleértve az ilyen értékpapírokhoz,
kötvényekhez vagy adósságlevelekhez kapcsolódó prémiu
mokat és jutalmakat. E Cikk alkalmazásában a késedelmes
fizetés utáni bírságok nem tekintendők kamatnak.
4. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a kamat egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű haszonhúzója a másik Szerződő Államban, amelyben
a kamat keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet fejt ki, vagy önálló tevékenységet folytat
ebben a másik Államban egy ott lévő állandó bázis segítségével, és a követelés, amely után a kamatot fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez vagy állandó bázishoz kapcsolódik. Ilyenkor az esettől függően a 7. vagy a 14. Cikk
rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. A kamatot az egyik Szerződő Államban keletkezőnek kell tekinteni, ha a kifizető ebben az Államban belföldi
illetőségű személy. Mindazonáltal, ha a kamatot fizető
személynek, akár belföldi illetőségű valamely Szerződő
Államban, akár nem, az egyik Szerződő Államban telephelye vagy állandó bázisa van, amellyel kapcsolatban az
adósság, amelynek alapján a kamatot fizetik, felmerült és
ezt a kamatterhet az a telephely vagy állandó bázis viseli,
akkor a kamatot abban a Szerződő Államban kell keletkezőnek tekinteni, melyben a telephely vagy állandó bázis
található.
6. Ha a kamatot fizető személy és a kamat haszonhúzója, vagy kettejük és egy harmadik személy között különleges kapcsolat áll fenn, és emiatt a kamat összege ahhoz a
követeléshez mérten, amely után fizetik, meghaladja azt az
összeget, amelyben a kamatot fizető és a kamat haszonhúzója ilyen kapcsolatok hiányában megállapodtak volna,
úgy e Cikk rendelkezéseit csak az utóbb említett összegre
kell alkalmazni. Ilyen esetben a kifizetett többletösszeg
mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint adóztatható
marad, az Egyezmény egyéb rendelkezéseinek figyelembevételével.
12. Cikk Jogdíj 1. A jogdíj, amely az egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetnek, ebben a másik Államban adóztatható.
2. Mindazonáltal ez a jogdíj ebben a Szerződő Államban is, amelyben keletkezik, ennek az Államnak a jogszabályai szerint megadóztatható, de ha a jogdíj haszonhúzója
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, az így megállapított adó nem haladhatja meg a jogdíj bruttó összegének 10 százalékát. A Szerződő Államok illetékes hatóságai,
amennyiben szükséges, kölcsönös egyetértéssel rendezik
e korlátozás alkalmazási módját.
3. E Cikk alkalmazásában a ,,jogdíj’’ kifejezés minden
olyan jellegű kifizetést jelent, amelyet irodalmi, művészeti
vagy tudományos alkotások — beleértve a mozgóképfilmeket, televíziós vagy rádióközvetítésre szolgáló filmeket,
kép- vagy hanghordozó szalagokat — szerzői joga, bármilyen szabadalom, védjegy, minta vagy modell, terv, titkos
formula vagy eljárás használatának vagy használati jogának
vagy ipari, kereskedelmi vagy tudományos felszerelés használatának vagy használati jogának vagy ipari, kereskedelmi
vagy tudományos tapasztalatra vonatkozó információkért
ellenértékeként fizetnek.
4. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a jogdíj egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű haszonhúzója a másik Szerződő Államban, amelyben a
jogdíj keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, vagy önálló tevékenységet végez ebben a
másik Államban egy ott lévő bázis segítségével, és a jog
vagy vagyoni érték, amelyre tekintettel a jogdíjat fizetik,
ténylegesen ehhez a telephelyhez vagy állandó bázishoz
kapcsolódik. Ilyenkor az esettől függően a 7. vagy a 14. Cikk
rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Jogdíj akkor tekintendő a Szerződő Államban keletkezőnek, ha a kifizető ebben a Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy. Ha azonban a jogdíjat fizető személynek, függetlenül attól, hogy belföldi illetőségű az egyik
Szerződő Államban vagy nem, az egyik Szerződő Államban
telephelye vagy állandó bázisa van, amellyel kapcsolatban
a jogdíj fizetésére vonatkozó kötelezettség felmerült, és ezt
a jogdíjat ez a telephely vagy állandó bázis viseli, úgy az
ilyen jogdíj abban az Államban keletkezőnek tekintendő,
amelyben a telephely vagy állandó bázis van.
6. Ha a jogdíjat fizető személy és a jogdíj haszonhúzója,
vagy kettejük és egy harmadik személy között különleges
kapcsolatok állnak fenn, és a jogdíj összege, azon használathoz, joghoz vagy információhoz mérten, amiért fizetik,
meghaladja azt az összeget, amelyben a jogdíjat fizető és a
jogdíj haszonhúzója ilyen kapcsolatok hiányában megállapodtak volna, úgy e Cikk rendelkezéseit csak az utóbb
említett összegre kell alkalmazni. Ilyen esetben a kifizetett
többletösszeg mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint adóztatható marad, az Egyezmény egyéb rendelkezéseinek figyelembevételével.
13. Cikk Vagyon elidegenítéséből származó nyereség 1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek a 6. Cikkben meghatározott és a másik Szerződő
Államban fekvő ingatlan vagyona elidegenítéséből származó nyeresége megadóztatható ebben a másik Államban.
2. Az a nyereség, amely olyan ingó vagyon elidegenítéséből származik, amely az egyik Szerződő Állam vállalkozása másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti vagyonának része, vagy amely egy olyan állandó bázishoz
tartozik, amellyel az egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy önálló tevékenység végzése céljára a
másik Szerződő Államban rendelkezik, beleértve az ilyen
telephelynek (akár a vállalkozással együttesen, akár attól
függetlenül történő) vagy egy ilyen állandó bázisnak az
elidegenítéséből elért nyereséget, megadóztatható ebben a
másik Államban.
3. A nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajók, légi
járművek vagy közúti szállítást végző járművek, vagy az
ilyen hajók, légi járművek vagy közúti szállítást végző járművek üzemeltetését szolgáló ingó vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban a Szerződő Államban
adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye van.
4. Az 1., 2. és 3. bekezdésekben nem említett vagyon
elidegenítéséből származó nyereség csak abban a Szerződő
Államban adóztatható, amelyben az elidegenítő belföldi
illetőségű.
14. Cikk Önálló tevékenység 1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy szabad foglalkozásból vagy más önálló tevékenységből származó jövedelme csak ebben az Államban adóztatható, kivéve, ha a személynek tevékenysége kifejtéséhez a
másik Szerződő Államban rendszeresen állandó bázis áll
rendelkezésére. Amennyiben ilyen állandó bázissal rendelkezik, a jövedelem megadóztatható a másik Államban, de
csak annyiban, amennyiben az ennek az állandó bázisnak
tudható be.
2. A ,,szabad foglalkozás’’ kifejezés magában foglalja
különösen az önállóan kifejtett tudományos, irodalmi, művészeti, nevelési vagy oktatási tevékenységet, valamint az
orvosok, jogászok, mérnökök, építészek, fogorvosok és
könyvszakértők önálló tevékenységét.
15. Cikk Nem önálló tevékenység 1. A 16., 18., 19., 20. és 21. Cikkek rendelkezéseinek
fenntartásával, a fizetés, a bér és más hasonló térítés, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy nem önálló tevékenységért kap, csak ebben az Államban adóztatható, kivéve, ha a tevékenységet a másik Szer
ződő Államban végzik. Amennyiben a tevékenységet ott
végzik, úgy az ezért kapott térítés megadóztatható ebben a
másik Államban.
2. Tekintet nélkül az 1. bekezdés rendelkezéseire, az a
díjazás, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy a másik Szerződő Államban végzett nem
önálló tevékenységre tekintettel kap, csak az elsőként említett Államban adóztatható, ha
(1) a kedvezményezett a másik Államban nem tartózkodik egyfolytában vagy megszakításokkal összesen 183 napnál hosszabb időszakot az adott adóévben kezdődő vagy
végződő bármely tizenkét hónapos időtartamon belül, és
(2) a díjazást olyan munkaadó fizeti, vagy azt olyan
munkaadó nevében fizetik, aki nem belföldi illetőségű a
másik Államban, és
(3) a díjazást nem a munkaadónak a másik Államban
lévő telephelye vagy állandó bázisa viseli.
3. Tekintet nélkül e Cikk előző rendelkezéseire, a nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajó, légi jármű vagy
közúti szállítást végző jármű, fedélzetén végzett nem önálló tevékenységért járó díjazás megadóztatható abban a
Szerződő Államban, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye van.
16. Cikk Igazgatók tiszteletdíja Az igazgatói tiszteletdíj és más hasonló kifizetés, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy olyan minőségében élvez, mint a másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű társaság igazgatótanácsának
vagy bármely hasonló szervének tagja, megadóztatható
ebben a másik Államban.
17. Cikk Művészek és sportolók 1. Tekintet nélkül a 14. és 15. Cikkek rendelkezéseire,
az a jövedelem, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy előadóművészként, színpadi, film-,
rádiós, televíziós vagy zeneművészként, sportolóként élvez
a másik Szerződő Államban ilyen minőségében kifejtett
személyes tevékenységéből, megadóztatható ebben a másik Államban.
2. Amennyiben egy előadóművész vagy egy sportoló
által ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből származó jövedelem nem magánál az előadóművésznél
vagy a sportolónál, hanem egy másik személynél jelentke
zik, úgy ez a jövedelem, tekintet nélkül a 7., 14. és 15. Cikkek rendelkezéseire, megadóztatható abban a Szerződő
Államban, amelyben az előadóművész vagy sportoló a tevékenységét kifejti.
3. Tekintet nélkül e Cikk 1. és 2. bekezdésének rendelkezéseire, az e Cikkben említett jövedelmet ki kell venni
az adózás alól abban a Szerződő Államban, amelyikben az
előadóművész vagy sportoló tevékenysége kifejtésre kerül,
feltéve, hogy ezt a tevékenységet jelentős részben ennek az
Államnak vagy a másik Államnak közalapjaiból támogatják vagy a tevékenységet kulturális megállapodás vagy
kulturális vagy sport csereprogram keretében végzik, amelyet mind a két Szerződő Állam jóváhagyott. Ilyen esetben
a jövedelem csak abban a Szerződő Államban adóztatható,
amelyikben az előadóművész vagy sportoló belföldi
illetőségű.
18. Cikk Nyugdíjak 1. A 19. Cikk 2. bekezdése rendelkezéseinek fenntartásával a nyugdíj és más hasonló térítés, amelyet az egyik
Szerződő Államban illetőséggel bíró személynek korábbi,
nem önálló munkáért fizetnek, csak ebben az Államban
adóztatható.
2. Tekintet nélkül az 1. bekezdés rendelkezéseire, az a
nyugdíj és más hasonló térítés, amelyeket az egyik Szerződő Állam kötelező nyugdíjrendszere alapján fizetnek korábbi munkaviszonyra tekintettel a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek, csak az elsőként említett Szerződő Államban adóztathatók.
19. Cikk Közszolgálat 1. (1) Fizetések, bérek és más, nem nyugdíj jellegű díjazások, amelyeket az egyik Szerződő Állam, vagy politikai
egysége, vagy helyi hatósága fizet magánszemélynek, az
ezen Államnak, vagy egységnek, vagy helyi hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben az Államban adóztathatók.
(2) Ezen fizetések, bérek és más hasonló jellegű díjazások azonban csak a másik Szerződő Államban adóztathatók, ha a szolgálatot abban az Államban teljesítették, és a
magánszemély abban az Államban olyan belföldi illetőségű
személy, aki
— ennek az Államnak az állampolgára,
— nem kizárólag a szolgálat teljesítése céljából vált
ebben az Államban belföldi illetőségű személlyé. 2. Minden olyan nyugdíj, amely az egyik Szerződő
Állam vagy politikai egysége vagy helyi hatósága által vagy
az általuk létesített alapokból kerül kifizetésre egy magánszemély részére az ezen Államnak vagy politikai egységnek
vagy hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben az
Államban adóztatható.
3. Az egyik Szerződő Állam vagy politikai egysége vagy
helyi hatósága által folytatott üzleti tevékenységgel kapcsolatosan teljesített szolgálatért kifizetett fizetésekre,
bérekre és más hasonló jellegű díjazásra és nyugdíjra a 15.,
16., 17. és 18. Cikkek rendelkezései alkalmazandók.
20. Cikk Tanulók 1. Azok a kifizetések, amelyeket olyan tanulók, ipari és
kereskedelmi tanulók vagy gyakornokok kapnak ellátásukra, tanulmányi vagy képzési célokra, akik közvetlenül az
egyik Szerződő Államba való utazás előtt a másik Szerződő
Államban belföldi illetőségűek voltak vagy jelenleg is azok,
és akik az elsőként említett Államban kizárólag tanulmányi vagy képzési célból tartózkodnak, nem adóztathatók
ebben az Államban, amennyiben az ilyen kifizetések ezen
az Államon kívüli forrásokból származnak.
2. Az 1. bekezdésen kívül eső nem önálló munkából
származó térítés, ösztöndíj vagy díjazás tekintetében az
1. bekezdésben említett tanulót, ipari és kereskedelmi
tanulót vagy gyakornokot azon túlmenően az ilyen tanulmány vagy gyakorlat idejére adózás szempontjából ugyanazok a mentességek, kedvezmények vagy mérséklések illetik meg, mint az abban a Szerződő Államban illetőséggel
bíró személyeket, amelyben a látogatást teszi.
21. Cikk Tanárok és kutatók 1. Az a magánszemély, aki az egyik Szerződő Államban
abból a célból tartózkodik, hogy ott tanítson vagy kutatást
folytasson egyetemen, főiskolán, iskolán vagy egyéb elismert oktatási intézményben, és aki közvetlenül az egyik
Szerződő Államba való utazása előtt a másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű volt vagy jelenleg is az, adómentességet élvez, az elsőként említett Szerződő Államban az ilyen tanításért vagy kutatásért kapott térítés tekintetében az ezen célból történő odautazásának első napjától
számított két évig, amennyiben az ilyen díjazás az utóbbi
Államon kívüli forrásból származik.
2. A jelen Cikk 1. bekezdésének rendelkezései nem vonatkoznak a kutatásból származó jövedelemre, amennyi
ben a kutatást nem a köz érdekében, hanem elsősorban egy
meghatározott személy vagy személyek egyéni haszna érdekében végzik.
22. Cikk Egyéb jövedelem 1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy jövedelmének az Egyezmény előző Cikkeiben nem
tárgyalt részei, bárhol keletkeznek is, csak ebben az Államban adóztathatók.
2. Az 1. bekezdés rendelkezései nem terjednek ki a
6. Cikk 2. bekezdésében meghatározott ingatlan vagyonból származó jövedelmen kívüli jövedelmekre, amennyiben az ilyen jövedelmeknek az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű haszonhúzója a másik Szerződő Államban ott lévő telephelye révén üzleti tevékenységet folytat,
vagy ott lévő állandó bázis segítségével szabad foglalkozást
űz, és a jog vagy vagyon, amelyre tekintettel a jövedelmet
fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez vagy állandó
bázishoz kapcsolódik. Ilyenkor az esettől függően a 7. vagy
a 14. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
23. Cikk Vagyon 1. A 6. Cikkben említett olyan ingatlan vagyon, amelynek tulajdonosa az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, és amely a másik Szerződő Államban fekszik, ebben a másik Államban adóztatható.
2. Az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a másik
Szerződő Államban lévő telephelyéhez tartozó üzleti vagyon részét képező ingó vagyon, vagy az egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy számára a másik
Szerződő Államban szabad foglalkozás céljára rendelkezésre álló állandó bázishoz tartozó ingó vagyon ebben a
másik Szerződő Államban adóztatható.
3. A nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajókból,
légi járművekből vagy közúti szállítást végző járművekből
álló vagyon és az ilyen hajók, légi járművek és közúti
szállítást végző járművek üzemeltetéséhez szükséges ingó
vagyon csak abban a Szerződő Államban adóztatható,
amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye
van.
4. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy vagyonának minden más része csak ebben az Államban adóztatható.
24. Cikk A kettős adóztatás elkerülése 1. A kettős adóztatást Jugoszlávia esetében a következőképpen kell elkerülni:
Amennyiben Jugoszláviában belföldi illetőségű személy
olyan jövedelmet élvez vagy olyan vagyon tulajdonosa,
amely a jelen Egyezmény rendelkezéseivel összhangban
Magyarországon adóztatható, Jugoszlávia lehetővé teszi
— az ilyen belföldi illetőségű személy jövedelmét terhelő adóból azon összeg levonását, amely megegyezik a
Magyarországon megfizetett jövedelemadóval;
— az ilyen belföldi illetőségű személy vagyonát terhelő
adóból azon összeg levonását, amely megegyezik a Magyarországon megfizetett vagyonadóval.
Az így levont összeg mindazonáltal nem haladhatja meg
egyik esetben sem a levonás előtt számított jövedelemadónak, illetve vagyonadónak azt a részét, amely, az esettől
függően, Magyarországon adóztatható jövedelemre, illetve
vagyonra esik.
2. A kettős adóztatást Magyarország esetében a következőképpen kell elkerülni:
(1) amennyiben a Magyarországon belföldi illetőségű
személy olyan jövedelmet élvez, vagy olyan vagyona van,
amely az Egyezmény rendelkezéseivel összhangban Jugoszláviában adóztatható, Magyarország a (2) pontban és
3. bekezdésben foglalt rendelkezések fenntartásával mentesíti az ilyen jövedelmet vagy vagyont az adózás alól;
(2) amennyiben a Magyarországon belföldi illetőségű
személy olyan jövedelemrészeket élvez, amelyek a 10., 11.
és 12. Cikk rendelkezéseivel összhangban Jugoszláviában
adóztathatók, Magyarország lehetővé teszi az ilyen belföldi
illetőségű személy jövedelmét terhelő adóból azon összeg
levonását, amely megegyezik a Jugoszláviában megfizetett
adóval. Az így levont összeg azonban nem haladhatja meg
a levonás előtt számított adónak azt a részét, amely a
Jugoszláviából származó ilyen jövedelemrészekre esik.
3. Ha az Egyezmény bármely rendelkezésével összhangban az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy által élvezett jövedelem vagy tulajdonát képező
vagyon mentesül az adó alól ebben az Államban, az ilyen
Állam mindazonáltal az ilyen belföldi illetőségű személy
többi jövedelme vagy vagyona utáni adó kiszámításánál
figyelembe veheti a mentesített jövedelmet vagy vagyont.
4. Az egyik Szerződő Államban a beszámítás megengedése céljából a másik Szerződő Államban fizetett adót úgy
kell tekinteni, hogy magában foglalja azt az adót, amely
egyébként ebben a másik Államban fizetendő, de amelyet
ez a másik Állam lecsökkentett, vagy amelyről lemondott
adóösztönzési jogi előírásai szerint.
25. Cikk Egyenlő elbánás 1. Az egyik Szerződő Állam állampolgárai nem vethetők a másik Szerződő Államban olyan adózás vagy azzal
összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb,
mint az az adózás vagy azzal összefüggő kötelezettség,
amelynek ennek a másik Államnak az állampolgárai hasonló körülmények között, különösen az illetőségre tekintettel, alá vannak vagy alá lehetnek vetve. Ez a rendelkezés,
az 1. Cikk rendelkezéseire való tekintet nélkül, azokra a
személyekre is alkalmazandó, akik nem belföldi illetőségűek az egyik vagy mindkét Szerződő Államban.
2. Az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a másik
Szerződő Államban lévő telephelyét nem lehet kedvezőtlenebbül adóztatni ebben a másik Államban, mint e másik
Állam azonos tevékenységet folytató vállalkozásait. Ez a
rendelkezés nem értelmezendő oly módon, mintha az egyik
Szerződő Állam köteles lenne a másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személyek számára polgári jogállás vagy
családi kötelezettség alapján bármilyen olyan személyi
kedvezményt, mentességet vagy csökkentést biztosítani az
adózás területén, mint amilyeneket a belföldi illetőségű
személyei számára biztosít.
3. Azt az esetet kivéve, amikor a 9. Cikknek, a 11. Cikk
6. bekezdésének vagy a 12. Cikk 6. bekezdésének rendelkezései nyernek alkalmazást, az egyik Szerződő Állam vállalkozása által a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személynek kifizetett kamat, jogdíj és más költség az ilyen
vállalkozás adóztatható nyereségének megállapításánál
ugyanolyan feltételek mellett levonható, mintha ezeket az
elsőként említett Államban belföldi illetőségű személynek
fizették volna. Hasonlóképpen az egyik Szerződő Állam
vállalkozásának a másik Szerződő Államban illetőséggel
bíró személlyel szemben fennálló tartozásai ugyanolyan
feltételek mellett levonhatók e vállalkozás adóztatható
vagyonának megállapításánál, mintha ezek a tartozások az
először említett Államban illetőséggel bíró személlyel
szemben álltak volna fenn.
4. Az egyik Szerződő Állam olyan vállalkozásai, amelyeknek tőkéje egészben vagy részben, közvetlenül vagy
közvetve a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű
egy vagy több személy tulajdonában vagy ellenőrzése alatt
van, nem vethetők az elsőként említett Államban olyan
adózás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely más
vagy terhesebb, mint az az adózás és azzal összefüggő kötelezettségek, amelyeknek az elsőként említett Állam más
hasonló vállalkozásai alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
5. E Cikk rendelkezései a 2. Cikkben hivatkozott adókra alkalmazandók.
26. Cikk Egyeztető eljárás 1. Ha egy személy véleménye szerint az egyik vagy mindkét Szerződő Állam intézkedése olyan adózást eredményez
vagy fog eredményezni számára, amely nincs összhangban
ennek az Egyezménynek a rendelkezéseivel, úgy ezen
Államok belső jogszabályaiban biztosított jogorvoslati lehetőségektől függetlenül az ügyet annak a Szerződő
Államnak az illetékes hatósága elé terjesztheti, amelyikben belföldi illetőségű, vagy ha ügyére a 25. Cikk 1. bekezdése vonatkozik, annak a Szerződő Államnak az illetékes
hatósága elé, amelynek állampolgára. Az ügyet az Egyezmény rendelkezéseivel összhangban nem lévő adóztatást
eredményező intézkedésről szóló első értesítéstől számított három éven belül kell előterjeszteni.
2. Az illetékes hatóság, amennyiben a kifogást megalapozottnak találja, és önmaga nem képes kielégítő megoldást találni, törekedni fog arra, hogy az ügyet a másik
Szerződő Állam illetékes hatóságával együtt kölcsönös
egyetértéssel rendezze úgy, hogy elkerüljék az olyan adóztatást, amely nem áll összhangban az Egyezménnyel. Az így
létrejött megállapodást alkalmazni kell, bármilyen határidőket írnak is elő a Szerződő Államok belső jogszabályai.
3. A Szerződő Államok illetékes hatóságai törekedni
fognak arra, hogy az Egyezmény értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos problémákat és kételyeket kölcsönös egyetértéssel oldják fel. Tanácskozhatnak továbbá egymással annak érdekében, hogy olyan esetekben is elkerüljék a kettős adóztatást, amelyekről az Egyezmény nem
rendelkezik.
4. A Szerződő Államok illetékes hatóságai egymással
közvetlenül érintkezhetnek, beleértve a képviselőikből
álló bizottság útján való érintkezést, abból a célból, hogy a
megelőző bekezdések értelmében megállapodást érjenek el.
27. Cikk Információcsere 1. A Szerződő Államok illetékes hatóságai megadják
egymás számára azt a tájékoztatást, amely az Egyezmény
rendelkezéseinek vagy a Szerződő Államokban az Egyezmény hatálya alá tartozó adókra vonatkozó belső jogszabályi rendelkezések végrehajtásához szükséges, amennyiben
az ezek szerinti adózás nem ellentétes az Egyezménnyel,
különösen az ilyen adókra vonatkozó adócsalás és adóztatás kijátszásának megakadályozása érdekében. A kölcsönös tájékoztatást az 1. Cikk nem korlátozza. A Szerződő
Állam a kapott tájékoztatást ugyanúgy titokként kezeli,
mint az ennek az Államnak a belső jogszabályai szerint
megszerzett információt, és csak olyan személyek vagy hatóságok (beleértve a bíróságokat és a közigazgatási szerve
ket) előtt fedi fel, amelyek az Egyezmény hatálya alá tartozó adók kivetésével vagy beszedésével, azok érvényesítésével, illetve a velük kapcsolatos peres eljárással vagy a jogorvoslat elbírálásával foglalkoznak. Ezek a személyek vagy
hatóságok a tájékoztatást csak ilyen célokra használhatják
fel. A tájékoztatást nyilvános bírósági tárgyalásokon vagy
bírósági határozatokban nyilvánosságra hozhatják. A kapott információt az információt nyújtó Szerződő Állam
kívánságára titokban kell tartani.
2. Az 1. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben sem
értelmezhetők oly módon, mintha valamelyik Szerződő
Államot köteleznék:
(1) az egyik vagy a másik Szerződő Állam jogszabályaitól
vagy államigazgatási gyakorlatától eltérő államigazgatási
intézkedések hozatalára;
(2) olyan információ átadására, amely az egyik vagy a
másik Szerződő Állam jogszabályai szerint vagy a közigazgatás szokásos rendjében nem szerezhető be;
(3) olyan információ átadására, amely szakmai, üzleti,
ipari, kereskedelmi vagy foglalkozási titkot, szakmai eljárást vagy olyan információt fedne fel, amely a közrendbe
(ordre public) ütközne.
28. Cikk Diplomáciai és konzuli képviseletek tagjai Az Egyezmény semmilyen módon nem érinti a diplomáciai és konzuli képviseletek tagjait a nemzetközi jog általános szabályai vagy külön megállapodások rendelkezései
alapján megillető adózási kiváltságokat.
29. Cikk Hatálybalépés 1. Az Egyezményt meg kell erősíteni és a megerősítésről szóló okiratokat ki kell cserélni.
2. Az Egyezmény a megerősítésről szóló okiratok kicserélése napján lép életbe és rendelkezései hatályosak lesznek a megerősítésről szóló okmányok kicserélésének naptári évét követő naptári év január 1-jén vagy az után kezdődő minden pénzügyi évben származó jövedelem és tulajdonban levő vagyon adójára.
3. Attól a naptól, amikor ez az Egyezmény, a Jugoszláv
Szövetségi Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a
kölcsönös kapcsolatokban hatályos lesz ,,a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság és a Magyar Népköztársaság között a kettős adóztatás elkerülésére a jövedelem- és
a vagyonadók területén’’ Budapesten, 1985. október
17. napján aláírt egyezmény alkalmazása hatályát veszti.
30. Cikk Felmondás Ez az Egyezmény addig marad hatályban, ameddig a
Szerződő Államok egyike azt fel nem mondja. Az Egyezményt bármelyik Szerződő Állam felmondhatja diplomáciai úton úgy, hogy a felmondásról értesítést ad legalább
hat hónappal bármely naptári év vége előtt, az Egyezmény
életbelépésének napjától számított ötödik év után. Ebben
az esetben az Egyezmény hatályát veszti a felmondásról
szóló értesítés adásának naptári évét követő naptári év
január 1-jén vagy az után kezdődő minden pénzügyi évben
származó jövedelem és tulajdonban lévő vagyon adójára.
Ennek hiteléül az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak az Egyezményt aláírták.
Készült Budapesten, 2001. június 20. napján, két eredeti
példányban, angol nyelven, mind a két eredeti példány
egyaránt hiteles.
A Magyar Köztársaság A Jugoszláv Szövetségi
nevében Köztársaság
nevében’’ 3. § (1) Ez a törvény a kihirdetése napján lép hatályba,
rendelkezéseit azonban 2003. január 1. napjától kell alkalmazni.
(2) A Magyar Népköztársaság és a Jugoszláv Szocialista
Szövetségi Köztársaság között a kettős adóztatás elkerülésére a jövedelem- és a vagyonadók területén Budapesten,
1985. október 17. napján aláírt egyezmény kihirdetéséről
szóló 1988. évi 6. törvényerejű rendelet a Magyar Köztársaság és a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság viszonylatában
2003. január 1. napján hatályát vesztette.
(3) Tekintettel a Magyar Kormány és a Macedón Kormány között a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról a jövedelem- és a
vagyonadók területén Szkopjéban, 2001. április 13-án aláírt Egyezmény kihirdetéséről szóló 2002. évi XXXV. törvény rendelkezéseire, a Magyar Népköztársaság és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság között a kettős
adóztatás elkerülésére a jövedelem- és a vagyonadók területén Budapesten, 1985. október 17. napján aláírt egyezmény kihirdetéséről szóló 1988. évi 6. törvényerejű rendelet a Magyar Köztársaság és a Macedón Köztársaság
viszonylatában 2003. január 1. napján hatályát vesztette.
(4) E törvény végrehajtásáról a pénzügyminiszter gondoskodik. Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke


text:
517/2015. (XII. 4.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény
9. §-a alapján – a belügyminiszter BM/18942-2/2015. számú előterjesztésére – Bodnár Margit (születési neve: Rajko
Márháretá Ivánovná; születési hely, idő: Lóka [Szovjetunió], 1951. május 23.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2015. november 23. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
28/2015. (X. 9.) BM utasítása a Belügyminisztérium 2014–2016 közötti programozási időszakban a Belső Biztonsági Alapra vonatkozó Munkaprogramjáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában foglaltak alapján, az államháztartásról szóló törvény
végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 1.  melléklet I.  pont 13.  alpontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva,
a 2014–2020 közötti programozási időszakban a Belső Biztonsági Alapból és a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapból
származó támogatások felhasználásáról szóló 135/2015. (VI. 2.) Korm. rendelet 6. §-ára, valamint a központi költségvetés terhére
nyújtott támogatások egységes szabályok szerinti biztosításáról szóló 1623/2014. (XI. 5.) Korm. határozat 6. pontjára figyelemmel,
a következő utasítást adom ki: 1. Az utasítás hatálya a Belügyminisztérium Felelős Hatóságként kijelölt szervezeti egységére (a továbbiakban: Felelős
Hatóság) terjed ki.
2. A Munkaprogramot az utasítás 1. melléklete1 szerint határozom meg.
3. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
88/2018. (VI. 22.) ME határozata állami felsőoktatási intézmény kancellárjának megbízásáról.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 37.  § (4a)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– az oktatásért felelős miniszter előterjesztése alapján –
a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetemen Kotán Attila Bertalant
– a 2018. július 1-jétől 2021. június 30-áig terjedő időtartamra –
a kancellári teendők ellátásával megbízom. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
8/2018. (III. 5.) KKM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) és (5) bekezdése alapján Varju Krisztina Dórát 2018. április 4. napjától
legfeljebb a Ksztv. 38. § (5) bekezdésében meghatározott időpontig Magyarország 2017–2018. évi V4 elnökségének
lebonyolításáért felelős miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos az 1. §-ban meghatározott feladatkörében a következő tevékenységeket látja el:
a) tárcaközi koordinációt végez Magyarország 2017. július 1. napjától kezdődő és 2018. június 30. napjával
végződő soros V4 elnöksége programjának előkészítése és lebonyolítása érdekében,
b) összehangolja a  Magyarország 2017. július 1. napjától kezdődő és 2018. június 30. napjával végződő soros
V4  elnökségével kapcsolatos diplomáciai és külpolitikai feladatok véghezvitelét, valamint részt vesz azok
lebonyolításában,
c) feladatkörének ellátása érdekében megbízatása időszaka alatt közvetlen irányítást gyakorol a Külgazdasági és
Külügyminisztérium Közép-Európa Főosztály Regionális Együttműködési Osztálya felett.
3. § A  miniszteri biztos tevékenységét a  külgazdasági és külügyminiszter irányítása alatt, a  KKM európai és amerikai
kapcsolatokért felelős helyettes államtitkárával összehangoltan végzi.
4. § A  miniszteri biztos a  fenti tevékenysége ellátásáért a  Ksztv. 38.  § (6)  bekezdése szerinti díjazásra és juttatásokra
jogosult.
5. § A miniszteri biztost tevékenységének ellátásában a Ksztv. 38. § (8) bekezdése szerinti titkárság segíti.
6. § (1) Ez az utasítás 2018. április 4-én lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 41/2017. (X. 13.) KKM utasítás.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter