type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
296/2013. (VII. 29.) Korm. rendelete az egyházi jogi személyek beszámolókészítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól.
A Kormány a  számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 178.  § (1)  bekezdés c)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § Az egyházi jogi személy a  számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a  továbbiakban: Szt.) beszámolókészítésre és
könyvvezetési kötelezettségre vonatkozó szabályait az  e  rendeletben meghatározott sajátosságokra tekintettel
alkalmazza.
2. Az egyházi jogi személy könyvvezetési kötelezettségének sajátosságai
2. § A vállalkozási tevékenységet nem folytató egyházi jogi személynek az  Szt. könyvvezetésre, bizonylatolásra
vonatkozó előírásait – a  bevett egyház belső szabályában a  beszámolót alátámasztó sajátos nyilvántartási rendre
meghatározott szabályokra tekintettel – kell figyelembe vennie.
3. § (1) Az egyszeres könyvvitelt vezető egyházi jogi személy – saját elhatározása alapján – bármelyik naptári év első
napjával áttérhet a kettős könyvvitelre.
(2) Ha az egyszeres könyvvitelt vezető egyházi jogi személy az egyszerűsített beszámoló készítésére az e rendeletben
meghatározott feltételeknek két egymást követő évben nem felel meg, a második évi beszámoló elkészítését követő
év első napjától köteles áttérni a kettős könyvvitelre és az egyszerűsített éves beszámoló készítésére.
(3) Ha a  kettős könyvvitelt vezető egyházi jogi személy az  egyszerűsített beszámoló készítésére az  e  rendeletben
meghatározott feltételeknek két egymást követő évben megfelel, a második évi beszámoló elkészítését követő évtől
áttérhet az egyszeres könyvvitelre és az egyszerűsített beszámoló készítésére.
(4) Az a kettős könyvvitelt vezető egyházi jogi személy, amely saját elhatározása alapján választotta a kettős könyvvitelt,
az egyszeres könyvvitel vezetésére a kettős könyvvitelre történő áttérés évét követő második év első napjával térhet
át, ha megfelel az arra meghatározott feltételeknek.
(5) Ha az  egyházi jogi személy nyilvántartásba vételére a  számviteli év során kerül sor, a  könyvvezetési kötelezettség
megállapításánál az éves szintre időarányosan átszámított bevételi értékeket kell figyelembe vennie.
4. § A könyvvezetés során elkülönítetten kell kimutatni az  alaptevékenységgel és a  vállalkozási tevékenységgel
kapcsolatos bevételeket és költségeket, ráfordításokat.
3. Az egyházi jogi személy beszámolókészítésének sajátosságai 5. § (1) Az egyházi jogi személy a naptári évről a naptári év utolsó napjával egyszerűsített éves beszámolót készít.
 (2) Ha az  egyházi jogi személy alaptevékenységéből és vállalkozási tevékenységből származó bevételének együttes
összege – két egymást követő évben évenként – az  50 millió forintot nem haladja meg, egyszeres könyvvitellel
alátámasztott egyszerűsített beszámolót készíthet.
(3) Az egyszerűsített éves beszámoló az  1.  melléklet szerinti mérlegből és eredménykimutatásból, az  egyszerűsített
beszámoló a 2. melléklet szerinti egyszerűsített mérlegből és eredménylevezetésből áll.
(4) Ha az  egyházi jogi személy vállalkozási tevékenységet nem folytat, az  egyszerűsített éves beszámoló és
az egyszerűsített beszámoló formáját és tartalmát– a (3) bekezdéstől eltérően – a bevett egyház belső szabályában
határozza meg.
(5) Az egyházi jogi személy kiegészítő mellékletet és üzleti jelentést nem készít.
6. § (1) Az egyházi jogi személy saját tőkéje, ha
a) egyszerűsített beszámolót készít, az  indulótőkéből, a  tőkeváltozásból, valamint az  egyszerűsített mérleg
szerinti eredményből,
b) egyszerűsített éves beszámolót készít, az indulótőkéből, a tőkeváltozásból, az értékelési tartalékból, valamint
a mérleg szerinti eredményből
tevődik össze. (2) Induló tőkeként az  alapításkor az  alapító ilyen címen az  egyházi jogi személy rendelkezésére bocsátott és
tulajdonába adott vagyont kell kimutatni. Az induló tőke az Szt. szerinti jegyzett tőkének felel meg.
(3) Tőkeváltozásként az  Szt.-ben meghatározott tőketartaléknak és eredménytartaléknak megfelelő tételek együttes
összegét kell figyelembe venni.
(4) Az Szt. szerinti – a  pénzügyi instrumentumok meghatározott körére vonatkozó – valós értéken történő értékelés
szabályait az egyházi jogi személy nem alkalmazhatja.
7. § (1) Az egyházi jogi személy a kapott adományokat, támogatásokat bevételként számolja el.
 (2) Az olyan támogatást, amelyet az egyházi jogi személy támogatásként, adományként vagy egyéb más jogcímen kap
és azt átadja a  támogatás alapjául szolgáló feladatot közvetlenül megvalósító szervezet részére (a  továbbiakban:
továbbutalási céllal kapott támogatás), kettős könyvvitel vezetése esetén egyéb bevételként, egyszeres könyvvitel
vezetése esetén pénzügyileg rendezett bevételként kell kimutatni.
(3) A továbbutalási céllal kapott támogatás továbbutalt, átadott összegét – a könyvvezetés módjától függően – egyéb
ráfordításként vagy ráfordításként érvényesíthető kiadásként kell elszámolni. E támogatások továbbutalása, átadása
nem minősül az  Szt. szerinti költségek ellentételezésére, illetve fejlesztési célra adott támogatásnak, továbbá
véglegesen átadott pénzeszköznek.
(4) A továbbutalási céllal kapott támogatást elkülönítetten kell nyilvántartani. Az  adott naptári évben továbbutalási
célú bevételként elszámolt, de még tovább nem utalt összeget a  kettős könyvvitelt vezetőknél időbelileg el kell
határolni, egyszeres könyvvitelt vezetőknél kötelezettségként kell kimutatni.
(5) Az alaptevékenységhez és a  vállalkozási tevékenységhez közvetlenül nem kapcsolódó költségeket és az  általános
költségeket az egyházi jogi személy a bevételek arányában vagy a tényleges igénybevételnek megfelelően, mérő-,
mutatószámok segítségével osztja meg az alaptevékenység, illetve a vállalkozási tevékenység között.
(6) Az egyszerűsített éves beszámolót készítő egyházi jogi személynél az  időbeli elhatárolás alkalmazása
– a (4) bekezdésben foglalt kivétellel – nem kötelező. A választott módszert és annak alkalmazását vagy azt, hogy
az egyházi jogi személy az időbeli elhatárolást nem alkalmazza, a számviteli politikában rögzíteni kell.
8. § Az eredménykimutatásban a  vállalkozási tevékenység mérleg szerinti eredménye a  naptári évben elszámolt
értékesítés nettó árbevételének, az  eszközök között állományba vett saját teljesítmények értékének, az  egyéb
bevételeknek, a pénzügyi műveletek bevételeinek és a rendkívüli bevételeknek, valamint a naptári évben elszámolt
anyagjellegű ráfordítások, személyi jellegű ráfordítások, értékcsökkenési leírás és egyéb ráfordítások, a  pénzügyi
műveletek ráfordításai és a  rendkívüli ráfordítások együttes összegének különbözete, csökkentve az  adófizetési
kötelezettséggel.
9. § (1) Az eredménylevezetésben és az eredménykimutatásban egymástól elkülönítve kell kimutatni
a) az alaptevékenységből és a vállalkozási tevékenységből származó mérleg szerinti eredményt,
b) az előző évi és a tárgyévi adatokat, illetve a jelentős összegű hibákat.
(2) Az alaptevékenység céljára felhasznált vállalkozási eredményről nyilvántartást kell vezetni.
 (3) Az eredménylevezetésben a  vállalkozási tevékenység mérleg szerinti eredménye a  naptári év adóköteles
pénzügyi eredménye és a  nem pénzben realizált eredmény (a  pénzbevételt nem jelentő adóköteles bevételek,
a ráfordítást jelentő eszközváltozások, a ráfordítást jelentő elszámolások különbözete) összevont értéke, csökkentve
az adófizetési kötelezettséggel.
(4) Az eredménylevezetésben és az  eredménykimutatásban az  előző évi és a  tárgyévi adatokat, illetve a  jelentős
összegű hibák elkülönített bemutatását az (1) bekezdés szerinti bontásban tovább kell részletezni.
10. § (1) Mentesül az Szt. 151. § (1) bekezdésében meghatározott kötelezettség alól az olyan egyházi jogi személy, amelynél
a vállalkozási tevékenységből származó éves (éves szintre átszámított) (ár)bevétel a tárgyévet megelőző két üzleti év
átlagában, ennek hiányában az üzleti évben várhatóan a 10 millió forintot nem haladja meg.
(2) Ha az egyházi jogi személy vállalkozási tevékenységet folytat és a vállalkozási tevékenységből elért éves vagy éves
szintre átszámított árbevétele a  tárgyévet megelőző két naptári év átlagában a  300 millió forintot meghaladta,
kötelező a beszámoló könyvvizsgálóval történő felülvizsgálata.
(3) Jogelőd nélkül alapított vállalkozási tevékenységet is folytató belső egyházi jogi személy – az (1) bekezdés szerinti
kötelezettség megállapításánál – az Szt. 155. § (4) bekezdését köteles figyelembe venni.
11. § Az egyházi jogi személynek beszámolóját nem kell letétbe helyeznie, de azt a  számviteli politikájában
meghatározott módon közzéteheti.
4. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet 2014. január 1-jén lép hatályba.
13. § Az egyházi jogi személy beszámolókészítésének és könyvvezetési kötelezettségének e  rendeletben megállapított
sajátos szabályait a 2014. évben induló naptári év könyvvezetésére és az erről a naptári évről készített beszámolóra
kell először alkalmazni. A 2013. üzleti évről készített beszámolóra az egyházi jogi személyek beszámoló készítési és
könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 218/2000. (XII. 11.) Korm. rendelet 2013. december 31-én
hatályos szabályait kell alkalmazni.
14. § Hatályát veszti az  egyházi jogi személyek beszámoló készítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól
szóló 218/2000. (XII. 11.) Korm. rendelet.
orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
279/2017. (VII. 31.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – Komlósiné dr. Sógor
Ildikót 2017. augusztus 1. napjától 2020. július 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2017. július 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
13/2011. (II. 15.) ME határozata a Közép- és Kelet-Európai Regionális Környezetvédelmi Központ jogállásáról szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a vidékfejlesztési miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
1. felhatalmazom a vidékfejlesztési minisztert vagy az általa kijelölt személyt a Közép- és Kelet-Európai Regionális
Környezetvédelmi Központ jogállásáról szóló megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegének
– a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
2. felhívom a külügyminisztert, hogy a Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
3. felhívom a vidékfejlesztési minisztert, hogy a Megállapodás kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét
a Megállapodás szövegének végleges megállapítását követően haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1891/2013. (XII. 4.) Korm. határozata Magyarország Kormánya és Kuvait Állam Kormánya közötti felsőoktatási és tudományos együttműködésről szóló egyezmény szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyarország Kormánya és Kuvait Állam Kormánya közötti felsőoktatási és tudományos
együttműködésről szóló Egyezmény (a továbbiakban: Szerződés) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza az emberi erőforrások miniszterét vagy az általa kijelölt személyt a Szerződés bemutatott szövegének
– a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a  külügyminisztert, hogy a  Szerződés szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
 4. jóváhagyja a  Szerződés kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét, és elrendeli a  Szerződés szövegének
végleges megállapítását követően annak a Magyar Közlönyben történő kihirdetését.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2014. XLIV. törvény a Magyarország Kormánya és az Egyesült Arab Emírségek Kormánya közötti Légiközlekedési Megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a Magyarország Kormánya és az Egyesült Arab Emírségek Kormánya
közötti Légiközlekedési Megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a Megállapodást e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles angol és magyar nyelvű szövege a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2014. szeptember 24-i ülésnapján fogadta el.
LÉGIKÖZLEKEDÉSI MEGÁLLAPODÁS MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS AZ EGYESÜLT ARAB EMÍRSÉGEK
KORMÁNYA KÖZÖTT
Tartalomjegyzék BEVEZETéS
1. CIKK: FOGALOM-MEGHATÁROZÁSOK
2. CIKK: FORGALMI JOGOK NYúJTÁSA
3. CIKK: KIJELÖLéS éS ENGEDéLYEZéS
4. CIKK: AZ ÜZEMELTETéSI ENGEDéLY VISSZAVONÁSA éS KORLÁTOZÁSA
5. CIKK: A MEGÁLLAPODÁS SZERINTI LéGIJÁRATOK ÜZEMELTETéSéNEK IRÁNYADó ELVEI
6. CIKK: VÁMOK éS EGYéB DíJAK
7. CIKK: TÖRVéNYEK éS RENDELKEZéSEK ALKALMAZÁSA
8. CIKK: LéGIALKALMASSÁGI BIZONYíTVÁNYOK éS SZEMéLYZET ALKALMASSÁGI BIZONYíTVÁNYOK
9. CIKK: REPÜLéSBIZTONSÁG
10. CIKK: HASZNÁLATI DíJAK
11. CIKK: A LéGI KÖZLEKEDéS VéDELME
12. CIKK: KERESKEDELMI TEVéKENYSéGEK
13. CIKK: PéNZESZKÖZÖK ÁTUTALÁSA
14. CIKK: MENETRENDEK JóVÁHAGYÁSA
15. CIKK: VITELDíJAK
16. CIKK: INFORMÁCIó-CSERE
17. CIKK: KONZULTÁCIó
18. CIKK: VITÁS KéRDéSEK RENDEZéSE
19. CIKK: A MEGÁLLAPODÁS MóDOSíTÁSA
20. CIKK: NYILVÁNTARTÁSBA VéTEL
21. CIKK: FELMONDÁS
22. CIKK: HATÁLYBALéPéS
BEVEZETÉS Az Egyesült Arab Emírségek Kormánya és Magyarország Kormánya (a továbbiakban: a Szerződő Felek)
A Chicagóban, 1944. december hetedik napján aláírásra megnyitott, a  Nemzetközi Polgári Repülésről szóló
Egyezmény részeseiként,
Azon óhajtól vezérelve, hogy az  említett Egyezménnyel összhangban és annak kiegészítéseként megállapodást
kössenek területeik között és azokon túl légijáratok létrehozása és működtetése céljából,
Elismerve a  légi közlekedés fontosságát, mint a  két ország népe közötti barátság, megértés és együttműködés
megteremtő és előmozdító eszközét,
Azon óhajtól vezérelve, hogy a nemzetközi légi közlekedési lehetőségek bővítését elősegítsék
AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODTAK MEG: 1. CIKK: FOGALOM-MEGHATÁROZÁSOK
 1. Jelen Megállapodás szempontjából, kivéve, ha a szöveg másként nem rendelkezik:
a) a „légügyi hatóság” az  Egyesült Arab Emírségek (UAE) Kormánya esetében a  Polgári Légügyi Főhatóságot,
Magyarország Kormánya esetében a  közlekedésért felelős miniszter által vezetett minisztériumot jelenti,
illetve mindkét esetben bármely olyan személyt vagy szervezetet, amely a jelen Megállapodással kapcsolatos
bármely tevékenység ellátására jogosult;
b) a „megállapodás szerinti légijáratok” a  jelen szerződés rendelkezéseinek megfelelő, menetrendszerű,
nemzetközi légijáratokat jelentik, melyeket utasok, poggyász és áru (beleértve a  postai küldeményeket)
külön-külön vagy bármilyen kombinációban történő szállítása céljából üzemeltethetnek;
c) a „megállapodás” jelen Megállapodást, annak Függelékeit, illetve azok bármely módosításait jelenti;
d) az „Egyezmény” a  Chicagóban, 1944. december hetedik napján aláírásra megnyitott, a  Nemzetközi Polgári
Repülésről szóló egyezményt jelenti, beleértve (i.) annak bármely módosítását, amely az  Egyezmény
94.(a)  cikke alapján lépett életbe, és azt mindkét Szerződő Fél ratifikálta, továbbá (ii.) annak bármely
függelékét vagy módosítását, amit az Egyezmény 90. cikke szerint fogadtak el, amennyiben az ilyen függelék
vagy módosítás valamely adott időpontban mindkét Szerződő Félre nézve hatályos;
e) a „légijárat”, „légitársaság”, „nemzetközi légijárat” és „nem kereskedelmi célból történő leszállás” kifejezések
az Egyezmény 96. cikkében meghatározott jelentéssel bírnak;
f ) a „függelékek” mindazon rendelkezések, amelyeket a megállapodáshoz csatoltak, mint a útvonalak, a  jelen
megállapodás 2.  cikkében hivatkozott egyéb országok listája, a  közös üzemelésre vonatkozó előírások,
valamint minden olyan klauzula vagy megjegyzés, ami ilyen függelékben jelenik meg, és ezek minden
módosítása;
g) a „kijelölt légitársaság” olyan légitársaságot jelent, melyet a jelen megállapodás 3. cikke alapján kijelölésre és
engedélyezésre került;
h) a „viteldíjak” az utasok, poggyász és áru szállításáért fizetendő díjakat valamint az ilyen díjak alkalmazásának
a feltételeit jelenti a posta szállításáért fizetendő térítés vagy feltételek nélkül;
i) a „terület” egy állam vonatkozásában a Chicagói Egyezmény 2. cikkében meghatározott jelentéssel bír;
j) a „használati díjak” az  illetékes hatóságok által a  légitársaságoktól szedett vagy általuk engedélyezetten,
a  repülőtér eszközeinek, vagyontárgyak és a  légi navigációs eszközök rendelkezésre bocsátásáért szedett
díjat jelenti, beleértve a  légijármű, annak személyzete, az utasokkal, a poggyásszal és az áruval kapcsolatos
szolgáltatásokat és berendezéseket;
k) a „tagállamok” az Európai Unió tagállamait jelentik;
l) a jelen megállapodásban az  „EU Szerződések”-re vonatkozó hivatkozások úgy értelmezendők, mint
az  Európai Unióról szóló Szerződésre és az  Európai Unió működéséről szóló Szerződésre történő
hivatkozások.
2. Ezen megállapodást a  Szerződő Felek az  Egyezmény rendelkezéseivel összhangban hajtják végre, amennyiben
a rendelkezések a nemzetközi légijáratokra vonatkoztathatók.
2. CIKK: FORGALMI JOGOK NYÚJTÁSA
 1. Mindegyik Szerződő Fél megadja a másik Szerződő Félnek a  jelen megállapodásban meghatározott jogokat, hogy
lehetővé tegye annak kijelölt légitársaságai számára a megállapodás szerinti légijáratok létesítését és üzemeltetését.
2. Mindegyik Szerződő Fél élvezi a következő jogokat:
a) a másik Szerződő Fél területének leszállás nélküli átrepülése;
b) nem kereskedelmi célból történő leszállások a másik Szerződő Fél területén, valamint
c) a megállapodás szerinti légijáratok üzemeltetése során a  másik Szerződő Fél területén történő leszállás
utasok, poggyász és áru nemzetközi forgalomban, külön-külön vagy bármilyen kombinációban történő
felvétele és leadása céljából.
3. Ezen felül mindegyik Szerződő Fél jelen megállapodás 3.  cikkében kijelöltektől eltérő légitársaságai ugyanúgy
élvezik a jelen cikk 2.(a) és 2.(b) bekezdésében meghatározott jogokat.
4. Jelen cikk egyetlen rendelkezése sem értelmezhető oly módon, mintha az  bármely Szerződő Fél bármely kijelölt
légitársaságának jogot adna arra, hogy a  másik Szerződő Fél területén utasokat, poggyászt és árut vegyen fel
az adott Szerződő fél területén lévő más pontra térítés vagy díj ellenében történő szállítás céljából.
5. Ha az  egyik Szerződő fél kijelölt légitársasága fegyveres konfliktus, politikai zavargások vagy fejlemények, vagy
különleges, rendkívüli körülmények miatt nem képes a  légijáratát a  rendes útvonalán üzemeltetni, a  másik
Szerződő Fél mindent megtesz az ilyen légijárat folyamatos üzemelése érdekében az útvonalak célszerű, ideiglenes
átszervezésével úgy, ahogy a Szerződő Felek azt kölcsönösen meghatározzák.
6. A kijelölt légitársaságok jogosultak a  másik Szerződő Fél által rendelkezésre bocsátott valamennyi légi útvonal,
repülőtér és szolgáltatás diszkriminációmentes használatára.
3. CIKK: KIJELÖLÉS ÉS ENGEDÉLYEZÉS
 1. Mindegyik Szerződő Fél légügyi hatóságának joga van egy vagy több légitársaságot kijelölni a  megállapodás
szerinti légijáratok üzemeltetésére, valamint ezen légitársaságok bármelyike kijelölését visszavonni vagy
megváltoztatni, vagy egy korábban kijelölt légitársaságot másikkal helyettesíteni. A  kijelölés meghatározhatja
minden egyes légitársaság jogosításait a  megállapodás szerinti légijáratok üzemeltetését illetően. A  kijelöléseket
és azok bármilyen módosítását írásban nyújtja be másik Szerződő Fél légügyi hatóságának a Szerződő Fél légügyi
hatósága, amely a légitársaságot kijelölte.
2. A kijelölésről, helyettesítésről vagy megváltoztatásról szóló értesítés kézhezvétele esetén, vagy amikor egy kijelölt
légitársaság az előírt formában és módon kérelmet nyújt be, a másik Szerződő Fél légügyi hatósága – e cikk (3.) és
(4.)  bekezdése rendelkezéseinek függvényében – haladéktalanul biztosítja a  kijelölt légitársaságnak a  megfelelő
üzemeltetési engedélyeket.
3. A Szerződő Fél légügyi hatósága megkövetelheti, hogy a  másik szerződő fél által kijelölt légitársaság kielégítően
bizonyítsa, hogy alkalmas azoknak a feltételeknek a teljesítésére, amelyeket a feltételeket előíró hatóság a törvények
és rendelkezések alapján, az  Egyezmény rendelkezéseivel összhangban, a  nemzetközi légijáratok üzemeltetésére
rendes körülmények között, ésszerűen alkalmaz.
4. Mindegyik Szerződő Fél légügyi hatósága megadja a  jelen cikk (2.)  bekezdésében leírt üzemeltetési engedélyt
feltéve, hogy
(a) a Magyarország által kijelölt légitársaság esetében:
i. a légitársaságot Magyarország területén került bejegyzésre az  EU Szerződések értelmében,
és valamely tagállam által az  európai uniós joggal összhangban kiadott, érvényes működési
engedéllyel rendelkezik, valamint
ii. a légijármű üzemben tartási engedély kiállításáért felelős tagállam tényleges, szabályozói
felügyeletet gyakorol és tart fenn a  légitársaság felett, valamint az  illetékes légügyi hatóságot
a kijelölésben egyértelműen meghatározták, valamint
iii. a légitársaság központi ügyvezetésének helye annak a  tagállamnak a  területén van, amelytől
az érvényes működési engedélyt kapta, valamint
iv. a légitársaságot közvetlenül vagy többségi tulajdonjogon keresztül tagállam(ok) és/vagy
tagállam(ok) állampolgárai és/vagy olyan más államok, amelyeket a  2. Függelékben felsoroltak
és/vagy ezen államok állampolgárai tulajdonolják és ténylegesen irányítják;
(b) az UAE által kijelölt légitársaság esetében:
i. a légitársaság az UAE területén került bejegyzésre és működését az UAE-ban alkalmazandó joggal
összhangban engedélyezték; továbbá
ii. a légitársaság felett az UAE tényleges, szabályozói felügyeletet gyakorol és tart fenn.
5. Miután a  légitársaság fentieknek megfelelően kijelölésre került és az  üzemeltetési engedélyt megkapta,
a megállapodás szerinti légijáratok mindegyike vagy egy részük működtetését bármikor megkezdheti, feltéve, hogy
az ilyen légijáratok menetrendjét jelen megállapodás 14. cikkével összhangban kezelik.
4. CIKK: AZ ÜZEMELTETÉSI ENGEDÉLY VISSZAVONÁSA ÉS KORLÁTOZÁSA
 1. Mindegyik Szerződő Fél légügyi hatóságának joga van a másik Szerződő Fél által kijelölt légitársaság üzemeltetési
engedélyét visszavonni vagy a  jelen megállapodás 2.  cikkében meghatározott jogokat felfüggeszteni, vagy olyan
időszakos vagy végleges feltételeket szabni amelyeket ezen jogok gyakorlásához szükségesnek tart,
a) amennyiben az  illető légitársaság nem tartja be azokat törvényeket és rendelkezéseket, amelyeket
az  Egyezménnyel összhangban, az  említett jogokat biztosító Szerződő Fél légügyi hatósága rendes
körülmények között, ésszerűen alkalmaz, vagy
b) ha a  légitársaság más módon szegi meg az  üzemeltetés feltételeit, amelyeket a  jelen megállapodással
összhangban írtak elő, vagy
c) 1. a Magyarország által kijelölt légitársaság esetében:
i) nem Magyarország területén került bejegyzésre az  EU Szerződések értelmében, vagy
nem rendelkezik valamely tagállam által az  Európai Uniós joggal összhangban kiadott,
érvényes működési engedéllyel, vagy
ii) a  légijármű üzemben tartási engedély kiállításáért felelős tagállama nem gyakorol vagy
tart fenn tényleges, szabályozói felügyeletet a légitársaság felett, vagy az illetékes légügyi
hatóságot a nem határozták meg egyértelműen a kijelölésben, vagy
iii) a légitársaság központi ügyvezetésének helye nem annak a tagállamnak a területén van,
amelytől az érvényes működési engedélyt kapta, vagy
iv) sem a tagállamok illetve a tagállamok állampolgárai sem a 2. Függelékben felsorolt más
államok illetve azok állampolgárai nem gyakorolnak tulajdonjogot sem közvetlenül sem
többségi tulajdon útján a légitársaság felett, vagy
v) a  légitársaság egy másik tagállam által kiadott légijármű üzemben tartási engedéllyel
rendelkezik, és kimutatható, hogy a jelen megállapodás alapján a forgalmi jogokat olyan
útvonalon gyakorolja, amely a másik tagállamban található pontot is tartalmaz, beleértve
az olyan légijáratokat, amelyeket átmenő forgalmú légijáratként értékesítenek, vagy más
módon azt valósít meg, ami gyakorlatilag az  UAE és a  másik tagállam közti kétoldalú
légiközlekedési megállapodásban felállított forgalmi jogok korlátozásainak megkerülését
jelentené, vagy
vi) a  légitársaság olyan tagállam által kiadott légijármű üzemben tartási engedéllyel
rendelkezik, amely tagállammal az  UAE nem rendelkezik kétoldalú légiközlekedési
megállapodással, és kimutatható, hogy a  javasolt üzemeltetéshez szükséges forgalmi
jogok az UAE által kijelölt légitársaságok számára nem érhetőek el kölcsönösen.
2. az UAE által kijelölt légitársaság esetében:
i) nem az  UAE területén került bejegyzésre és működését nem az  UAE-ban alkalmazandó
joggal összhangban engedélyezték, vagy
ii) az UAE nem gyakorol és nem tart fenn tényleges, szabályozói felügyeletet a légitársaság
felett, vagy
iii) a légitársaság nem az UAE, hanem más állam állampolgárainak többségi tulajdonában és
irányítása alatt áll, és kimutatható, hogy a jelen megállapodás alapján a forgalmi jogokat
olyan útvonalon gyakorolja, amely a másik tagállamban lévő pontot tartalmaz beleértve
az  olyan légijáratokat, amelyeket átmenő forgalmú légijáratként értékesítenek, vagy
más módon azt valósít meg, ami gyakorlatilag Magyarország és a  másik tagállam közti
kétoldalú légiközlekedési megállapodásban felállított forgalmi jogok korlátozásainak
megkerülését jelentené, vagy
iv) a légitársaság nem az  UAE, hanem más állam állampolgárainak többségi tulajdonában
és irányítása alatt áll, amely állammal Magyarország nem rendelkezik kétoldalú
légiközlekedési megállapodással, és kimutatható, hogy a  javasolt üzemeltetéshez
szükséges forgalmi jogok a  Magyarország által kijelölt légitársaságok számára nem
érhetőek el kölcsönösen.
E bekezdésben biztosított jogok gyakorlása során, és e cikk c) 1.v. és vi. bekezdései által meghatározott jogok
fenntartásával, az UAE az EU légitársaságai között állampolgársági alapon nem különböztet meg.
d) jelen megállapodás 9. cikkének 6. bekezdése alapján,
e) amennyiben a  másik Szerződő fél elmulasztja megtenni a  megfelelő intézkedéseket a  repülésbiztonság
növelése céljából a jelen megállapodás 9. cikkének 2. bekezdése alapján, vagy
f ) bármely esetben, amikor a másik Szerződő Fél elmulasztja a jelen megállapodás 18. cikkének alkalmazásából
eredő döntés vagy megjegyzés végrehajtását.
2. Hacsak azonnali visszavonás, felfüggesztés vagy a  jelen cikk 1. bekezdésében említett feltételekhez kötés nem
szükséges a  törvények vagy rendelkezések további be nem tartásának megakadályozása céljából, ezen jog csak
a másik Szerződő Fél légügyi hatóságával a 17. cikkben előírt konzultáció után gyakorolható.
3. jelen cikk alapján egyik Szerződő Fél által meghozott intézkedés során a másik Szerződő Félnek jelen megállapodás
18. cikkében meghatározott jogai nem sérülhetnek.
5. CIKK: A MEGÁLLAPODÁS SZERINTI LÉGIJÁRATOK ÜZEMELTETÉSÉNEK IRÁNYADÓ ELVEI
 1. Mindegyik Szerződő Fél kölcsönösen megengedi mindkét Szerződő Fél által kijelölt légitársaságoknak, hogy
szabadon versenyezzenek a jelen megállapodás által szabályozott nemzetközi légijáratok működtetésében.
 2. Mindkét Szerződő Fél köteles hatáskörében megtenni a  megfelelő lépéseket a  jelen megállapodásban
meghatározott jogok gyakorlása során tapasztalt minden diszkriminatív vagy versenyellenes vagy erőfölénnyel
visszaélő megnyilvánulás kiküszöbölése érdekében.
3. Egyik Szerződő Fél kijelölt légitársaságai által működtethető kapacitás, járatgyakoriság és/vagy légijármű
típus-használat sem korlátozható semelyik típusú szolgáltatás esetén (utas vagy áru, együtt vagy külön-külön).
Mindegyik kijelölt légitársaság számára megengedett, hogy meghatározza az általa felajánlott járatgyakoriságot és
kapacitást a megállapodás szerinti légijáratokon.
4. Egyik Szerződő Fél sem korlátozza egyoldalúan a másik Szerződő Fél kijelölt légitársaságainak forgalom volumenét,
a  légijáratok gyakoriságát és rendszerességét, vagy az  általuk üzemeltetett légijármű-típus(ok)at, kivéve, ha
az  vámeljárási, műszaki, üzemeltetési vagy környezetvédelmi okból válik szükségessé az  Egyezmény 15.  cikkével
összhangban álló egységes feltételek alapján.
5. Egyik Szerződő Fél sem vethet ki a másik Szerződő Fél kijelölt légitársaságaira első utasítási követelmény teljesítését,
forgalommegosztást, haszonelmaradási díjat vagy bármilyen más olyan kapacitásra, járatgyakoriságra vagy
forgalomra vonatkozó követelést, ami összeegyeztethetetlen a jelen megállapodás céljaival.
6. CIKK: VÁMOK ÉS EGYÉB DÍJAK
 1. Mindegyik Szerződő Fél mentesíti a  másik Szerződő Fél kijelölt légitársaságát a  légijárművekre szokásos
felszerelésekre, üzemanyagra, kenőanyagokra, karbantartással kapcsolatos eszközökre, a  légijármű eszközökre,
a műszaki fogyóeszközökre a pótalkatrészekre beleértve a hajtóműveket; az légijárművek készleteire beleértve, de
nem korlátozva az  evőeszközök, az  étel, ital, alkoholos ital, a  dohányáru és egyéb termékek, amelyeket a  repülés
során történő értékesítésre vagy használatra szánnak és más kizárólag a  légitársaság megállapodás szerinti
légijáratai üzemeltetésével vagy kiszolgálásával kapcsolatban való felhasználásra szánt vagy felhasznált tételekre,
valamint a kijelölt légitársaság által helyfoglalás és jegykiállítás céljára használatos, nyomtatott jegytömbökre, légi
fuvarlevelekre; bármilyen nyomtatványra, amely magán viseli a  társaság nyomtatott logóját , valamint az  adott
légitársaság díjmentesen terjesztett szokásos hirdetési anyagaira a behozatali korlátozások, vámok, közvetlen vagy
közvetett adók, eljárási díjak és más, nemzeti és/vagy helyi illetékek és díjak alól. A fenti mentesség ésszerű határon
belül úgyszintén vonatkozik a személyzetek egyenruháira, a kijelölt légitársaság által helyfoglalásra és jegykiállításra
használatos számítógépekre és jegynyomtatókra, amennyiben ezeket az  egyik Szerződő Fél valamely kijelölt
légitársasága kívánja felhasználni, feltéve, hogy a másik Szerződő Fél területére ideiglenesen kerülnek behozatalra,
és onnan 24 hónapon belül újra kivitelre kerülnek.
2. Jelen cikkben nyújtott mentességek vonatkoznak a jelen cikk 1. bekezdésében hivatkozott tételekre:
a) amelyeket az  egyik Szerződő Fél területére a  másik Szerződő Fél által kijelölt légitársaság visz be vagy
nevében visznek be;
b) amelyek az egyik Szerződő Fél kijelölt légitársasága légijárművének fedélzetén maradnak a másik Szerződő
Fél területére érkezéstől az  onnan történő távozásig, és/vagy a  terület feletti repülés során elfogyasztásra
kerülnek;
c) amelyeket az  egyik Szerződő Fél által kijelölt légitársaság légijárművének fedélzetére visznek a  másik
Szerződő Fél területén a megállapodás szerinti légijáratok üzemeltetése során történő felhasználás céljából,
függetlenül attól, hogy az  említett cikkek részben vagy egészben a  mentességet biztosító Szerződő Fél
területén kerülnek-e felhasználásra vagy elfogyasztásra, feltéve azonban, hogy azokat az adott Szerződő Fél
területén nem idegenítik el.
3. A légijárművek szokásos felszerelései, valamint bármelyik Szerződő Fél kijelölt légitársasága légijárművei fedélzetén
szokásosan lévő anyagok, készletek és cikkek a  másik Szerződő Fél területén csak az  adott másik Szerződő Fél
vámhatóságainak jóváhagyásával rakhatók ki. Ebben az esetben az ilyen felszerelések és tételek élvezik az ezen cikk
1. bekezdésben nyújtott mentességeket, feltéve, hogy előírhatják az említett hatóságok felügyelete alá helyezését
arra az időre, amíg azokat újból kiviszik vagy vámrendelkezésekkel összhangban más módon el nem távolítják.
4. A jelen cikkben biztosított mentességek olyan helyzetekben is igénybe vehetők, ha az  egyik Szerződő Fél kijelölt
légitársaságai megállapodást kötöttek más légitársaság(ok)kal a  jelen cikk 1. bekezdésében felsorolt, szokásos
felszerelésnek és egyéb tételeknek a  másik Szerződő Fél területén történő kölcsönzésére vagy átadására, feltéve,
hogy a másik légitársaság a másik Szerződő Féltől hasonló mentessége(ke)t élvez.
5. A jelen megállapodás egyetlen rendelkezése sem tiltja meg, hogy Magyarország nem diszkriminatív alapon
adókat, illetékeket, vámokat, díjakat vagy díjszabásokat vessen ki a  területén biztosított üzemanyagra, amelyet
az  UAE valamely kijelölt légitársaságának olyan légijárművében használnak, amely Magyarország területének egy
pontja és Magyarország területének más pontja vagy az Európai Unió egy másik tagállama területének egy pontja
között üzemel. Ebben az  esetben az  Egyesült Arab Emírségnek hasonlóképpen rendelkeznie azzal a  joggal, hogy
diszkriminációmentesen viszonozza a  hasonló adók, illetékek, vámok, díjak vagy díjszabások kivetését a  területén
biztosított üzemanyagra.
7. CIKK: TÖRVÉNYEK ÉS RENDELKEZÉSEK ALKALMAZÁSA
 1. A nemzetközi légiforgalomban részt vevő légijárműveknek az  egyik Szerződő Fél területére történő belépésére,
ott-tartózkodására, illetve a  területéről történő kilépésére vagy az  adott Szerződő Félnek ezen légijárművek
üzemeltetésére és repülésére vonatkozó törvényeit, más jogszabályait és eljárásait a területén történő tartózkodás
során a  másik Szerződő Fél légitársaságainak be kell tartaniuk állampolgárságra való tekintet nélkül, ugyanúgy,
ahogy azt a saját légitársaságaikra is alkalmazzák.
2. Az utasoknak be kell tartaniuk az  egyik Szerződő Fél törvényeit, más jogszabályait vagy eljárásait a  területükre
történő belépéskor, ott-tartózkodáskor vagy kilépéskor a  fedélzeten szállított utasokra, poggyászra, személyzetre
és árura, ugyanúgy mint a  belépésre, engedélyezésre, repülésbiztonságra, bevándorlásra, útlevelekre, vámokra,
valutára, egészségre, karanténra és higiéniai intézkedésekre vonatkozó rendelkezéseket, vagy posta esetén a postai
törvényeket, valamint a  poggyásznak, a  személyzetnek és a  személyzetnek meg kell felelniük ezeknek az  első
Szerződő Fél területére történő belépés, ott-tartózkodás és kilépés során.
3. A jelen cikkben meghatározott törvények és rendelkezések alkalmazása során egyik Szerződő Fél sem biztosíthat
kedvezményt a saját vagy valamely más légitársaság részére a másik Szerződő Fél kijelölt légitársaságaival szemben.
4. Bármely Szerződő Fél területén közvetlen átmenő forgalomban résztvevő, és a  repülőtér erre a  célra fenntartott
területét el nem hagyó utast, poggyászt és árut csak egyszerűsített ellenőrzésnek kell alávetni, kivéve az erőszakos
cselekménnyel, légi kalózkodással, kábítószer- ellenőrzéssel kapcsolatos védelmi intézkedéseket. A  közvetlen
átmenő forgalomban résztvevő poggyász és áru mentességet élvez a  vámok, jövedéki adók és más, hasonló,
országos és/vagy helyi díjak és illetékek alól.
8. CIKK: LÉGIALKALMASSÁGI BIZONYÍTVÁNYOK ÉS SZEMÉLYZET ALKALMASSÁGI BIZONYÍTVÁNYOK
 1. Az egyik Szerződő Fél által kiállított és érvényességi idejükön belüli légialkalmassági bizonyítványokat, személyzet
alkalmassági bizonyítványokat és szakszolgálati engedélyeket a  másik Szerződő Fél a  megállapodás szerinti
légijáratok üzemeltetése céljából érvényesnek ismeri el feltéve, hogy a  bizonyítványok vagy engedélyek
az  Egyezmény alapján támasztott legalacsonyabb szintű követelményeknek megfelelően és azokkal összhangban
kerültek kiadásra vagy érvényesítésre.
2. Mindazonáltal mindegyik Szerződő Fél fenntartja a  jogot, hogy a  területe feletti átrepülés és az  ottani leszállás
szempontjából ne ismerje el érvényesnek a  másik Szerződő Fél által a  saját állampolgárainak kiadott személyzetalkalmassági bizonyítványokat és engedélyeket.
3. Amennyiben az  egyik Szerződő Fél által kiállított vagy érvényesnek nyilvánított engedélyek vagy bizonyítványok
biztosította jogok és feltételek eltérhetnek az Egyezmény által meghatározott követelményektől attól függetlenül,
hogy az  eltérést a  Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetnél bejelentették-e, − jelen megállapodás 9.  cikke
2.  bekezdésében foglaltak sérelme nélkül, − a  másik Szerződő Fél légügyi hatósága, a  jelen megállapodás
17. cikkével összhangban konzultációt kérhet a kérdéses gyakorlat elfogadásának tisztázása céljából. Amennyiben
nem születik kielégítő megállapodás, az  jogalapot biztosít a  jelen megállapodás 4.  cikk 1. bekezdésének
alkalmazására.
9. CIKK: REPÜLÉSBIZTONSÁG
 1. Mindegyik Szerződő Fél bármely időpontban konzultációkat kérhet bármely a hajózó személyzetre, légijárművekre
vagy azok üzemeltetésére vonatkozó biztonsági követelmények másik Szerződő Fél általi alkalmazása tárgyában.
Az ilyen konzultációkat a kérést követő 30 napon belül kell megtartani.
2. Amennyiben a konzultációkat követően az egyik Szerződő Fél megállapítja, hogy az említett területek valamelyike
esetében a  másik Szerződő Fél nem tart meg és nem alkalmaz hathatósan olyan biztonsági követelményeket és
előírásokat, amelyek az  Egyezmény szerint abban az  időben megállapított minimális követelményekkel legalább
azonosak a másik Szerződő Felet értesíti ezekről a minimális követelményeknek való megfeleléshez szükségesnek
ítélt intézkedésekről, és a másik Szerződő Félnek megteszi a megfelelő, javító intézkedéseket. Amennyiben a másik
Szerződő Fél tizenöt (15) napon vagy más, kölcsönösen megállapított hosszabb határidőn belül nem teszi meg
a megfelelő intézkedéseket, az alapot biztosít a jelen megállapodás 4. cikk 1. bekezdése alkalmazására.
3. Az Egyezmény 33. cikkében említett kötelezettségek ellenére, a Szerződő Felek egyetértenek abban, hogy az egyik
Szerződő Fél valamely légitársasága által a  másik Szerződő Fél területére vagy területéről üzemeltetett légijáratot
a  másik Szerződő Fél erre meghatalmazott képviselői jogosultak a  másik Szerződő Fél területén ellenőrizni
a  fedélzeten és a  légijármű környezetében, mind a  légijármű mind a személyzet dokumentumai érvényességének
illetve a  légijármű és felszerelései szemrevételezhető állapotának ellenőrzése céljából (jelen cikk alkalmazásában
„forgalmi előtéri ellenőrzés”), feltéve, hogy ez nem vezet indokolatlan késéshez.
4. Ha bármely ilyen forgalmi előtéri ellenőrzés vagy ellenőrzések sorozata alapján
a) súlyos aggály merül fel a  tekintetben, hogy a  légijármű vagy a  légijármű üzemeltetése nem felel meg
az Egyezmény szerint akkor meghatározott minimális követelményeknek, vagy
b) súlyos aggály merül fel a tekintetben, hogy ténylegesen nem alkalmazzák és nem tartják be az Egyezmény
szerint akkor meghatározott biztonsági előírásokat,
az ellenőrzést lefolytató Szerződő Fél az  Egyezmény 33.  cikkének alkalmazása tekintetében levonhatja azt
a következtetést, hogy azok a követelmények, amelyek szerint kiadták vagy érvényesítették a légijármű vagy annak
személyzete számára szóló bizonyítványokat vagy engedélyeket, vagy a légijármű üzemeltetésének követelményei
nem felelnek meg az Egyezmény szerint megállapított minimális vagy azt meghaladó szintű követelményeknek.
5. Abban az  esetben, ha az  egyik Szerződő Fél légitársasága által üzemeltetett légijárművön a  jelen cikk
3. bekezdésével összhangban lévő forgalmi előtéri ellenőrzés lefolytatásának lehetőségét megtagadja a légitársaság
valamely képviselője, a  másik Szerződő Fél ebből arra következtethet, hogy a  jelen cikk 4. bekezdésében
meghatározott típusú súlyos aggály merül fel, és levonja az adott bekezdésben hivatkozott következtetéseket.
6. Mindegyik Szerződő Fél fenntartja magának a  jogot ahhoz, hogy haladéktalanul felfüggessze vagy módosítsa
a  másik Szerződő Fél légitársaságának vagy légitársaságainak üzemeltetési engedélyét, ha az  első Szerződő Fél
a  forgalmi előtéri ellenőrzés, ellenőrzés-sorozat eredményeként, a  forgalmi előtéri ellenőrzéshez való hozzáférés
megtagadása, konzultáció alapján, vagy egyéb módon megállapítja, hogy azonnali intézkedés szükséges
a légitársaság biztonságos működése céljából.
7. Az egyik Szerződő Fél által a  jelen cikk 2. vagy 6. bekezdése szerint tett intézkedéseket meg kell szüntetni, ha
az intézkedések foganatosításának alapja megszűnt.
8. Amennyiben Magyarország olyan légitársaságot jelöl ki, amelynek szabályozói felügyeletét az  Európai Unió egy
másik tagállama látja el és tartja fenn, az  UAE jelen megállapodás biztonsági rendelkezései alapján szerzett jogai
ugyanúgy érvényesek a repülésbiztonsági szabványoknak a másik tagállam által történő átvételével, gyakorlásával
vagy fenntartásával kapcsolatban, valamint az  említett légitársaság üzemeltetésének engedélyezésével
kapcsolatban.
10. CIKK: HASZNÁLATI DÍJAK
 1. Mindegyik Szerződő Fél mindent elkövet annak érdekében, hogy az illetékes díjmegállapító testületei által a másik
Szerződő Fél kijelölt légitársaságaira a  repülőterek és egyéb repülési létesítmények használatáért kivetett vagy
engedélyezett használati díjak igazságosak és indokoltak legyenek. A díjaknak megalapozott gazdasági alapon kell
alapulniuk, és nem lehetnek magasabbak, mint a más légitársaságok ugyanazon szolgáltatásokért fizetett díjak.
2. Egyik Szerződő Fél sem biztosít kedvezményt a  használat díjak tekintetében a  saját vagy bármely más hasonló
nemzetközi légijáratokat üzemeltető légitársaságot, és nem vet ki vagy engedélyez a  másik Szerződő Fél
légitársaságai esetében magasabb használati díjakat, mint amelyet más hasonló nemzetközi légijáratokat hasonló
légijárművel üzemeltető és hasonló berendezéseket vagy szolgáltatásokat használó saját, kijelölt légitársaságaira
vet ki.
3. A Szerződő Felek ösztönözik a  konzultációkat a  használati díjakról saját illetékes díjmegállapító testületei és
a díjmegállapító testületek szolgáltatásait és berendezéseit igénybe vevő kijelölt légitársaságok között. Használati
díjak tervezett módosításairól az  azokat alátámasztó információkkal és adatokkal együtt, ésszerű időn belül
értesíteni kell a használókat, hogy azoknak lehetőségük legyen a díjak felülvizsgálata előtti véleménynyilvánításra.
11. CIKK: A LÉGI KÖZLEKEDÉS VÉDELME
A Szerződő Felek összhangban a  nemzetközi jog szerinti jogaikkal és kötelezettségeikkel megerősítik azt, hogy
a  polgári légiközlekedés biztonságának jogellenes cselekményektől való megvédésére vonatkozó egymás iránti
elkötelezettségük a jelen megállapodás elválaszthatatlan részét képezi.
1. A nemzetközi jog által általánosan biztosított jogaik és kötelezettségeik korlátozása nélkül a  Szerződő Felek
különös tekintettel az  alábbi rendelkezésekkel összhangban járnak el: A  légi járművek fedélzetén elkövetett
bűncselekményekről és egyéb cselekményekről szóló, Tokióban, 1963. szeptember 14-én aláírt egyezmény,
a  légi járművek jogellenes hatalomba kerítésének leküzdéséről szóló, Hágában, 1970. december 16-án aláírt
egyezmény, a  polgári repülés biztonsága elleni jogellenes cselekmények leküzdéséről szóló, Montrealban,
1971. szeptember 23-án aláírt egyezmény, és A  polgári légiközlekedést szolgáló nemzetközi repülőtereken
elkövetett erőszakos jogellenes cselekmények leküzdéséről szóló, a  polgári repülés biztonsága elleni jogellenes
cselekmények leküzdéséről szóló, Montrealban, 1971. szeptember 23-án aláírt egyezményt kiegészítő jegyzőkönyv,
amely Montrealban 1988. február 24-én került aláírásra, valamint a  polgári légiközlekedés védelmére vonatkozó
valamennyi egyéb olyan egyezmény és jegyzőkönyv, amely mindkét félre nézve kötelező.
2. A Szerződő Felek felkérés esetén minden szükséges segítséget megadnak egymásnak a  polgári légijárművek
jogellenes hatalomba kerítésére irányuló cselekmények és más, a  légijárművek, azok utasai és személyzete,
a  repülőterek és léginavigációs berendezések biztonsága elleni jogellenes cselekmények, valamint bármely más
a polgári repülés biztonsága ellen irányuló fenyegetés megakadályozása érdekében.
3. A Szerződő Felek kölcsönös kapcsolataikban a  Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet által meghozott és
az  Egyezmény függelékeként megjelölt légiközlekedés védelmi rendelkezésekkel összhangban járnak el oly
mértékben, amennyire ezek a védelmi rendelkezések a Szerződő Felekre alkalmazhatók.
4. Ezen felül a  Szerződő Felek megkívánják, hogy a  területükön nyilvántartott légijárművek üzemben tartói, illetve
azok a  légijármű üzemben tartók, amelyeknek a  központi ügyvezetés helye vagy állandó tartózkodási helye
a  területükön található, valamint a  területükön lévő repülőterek üzemben tartói betartsák a  Szerződő Felek
területén érvényes légiközlekedés védelmi rendelkezéseket.
5. Mindegyik Szerződő Fél egyetért azzal, hogy a légjármű üzemben tartóitól megkövetelhető, hogy betartsák a fenti
4. bekezdésben leírt légiközlekedés védelmi rendelkezéseket, amelyeket a másik Szerződő Fél a területére történő
belépésre, onnan történő kilépésre és az ott tartózkodás idejére alkalmaz.
6. Mindegyik Szerződő Fél biztosítja a megfelelő intézkedések saját területén történő hatékony megtételét a légijármű
védelmére, valamint hogy az utasok, a személyzet, a kézipoggyászok, a poggyászok, az áruk és a légijármű készletei
beszállást illetve berakodást megelőzően, illetve annak során történő biztonsági átvilágítása érdekében. Mindegyik
Szerződő Fél méltányos megfontolás tárgyává teszi a másik Szerződő Félnek egyes konkrét fenyegetések elhárítását
célzó indokolható különleges védelmi intézkedések megtételére vonatkozó kérelmeit.
7. A polgári légijármű jogellenes hatalomba kerítése, illetve ennek veszélye fennállása esetén, vagy más, a  légijármű,
az utasok és a személyzet, repülőterek vagy léginavigációs berendezések biztonsága elleni jogellenes cselekmények
esetén a Szerződő Felek segítséget nyújtanak egymásnak a kommunikáció elősegítésével és más- az ilyen esemény
vagy ennek veszélye lehető leggyorsabb és az  életet minimálisan veszélyeztető módon történő megszüntetését
célzó megfelelő intézkedések megtételével.
8. Az egyes Szerződő Felek minden általuk megfelelőnek ítélt intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy a másik
Szerződő Fél légijárművét, amely területükön a  földön jogellenes elfoglalás vagy egyéb jogellenes beavatkozás
tárgyát képezi, a földön tartsák, kivéve ha annak felszállását szükségessé teszi az az elsőbbséget élvező kötelesség,
hogy a légijármű utasainak és személyzetének életét megvédjék.
9. Amennyiben az egyik Szerződő Félnek azon vélekedése, hogy a másik Szerződő Fél nem jelen cikk rendelkezéseinek
megfelelően járt el, megalapozottnak bizonyul, az első Szerződő Fél légügyi hatósága azonnal konzultációt kérhet
a  másik Szerződő Fél légügyi hatóságától. Amennyiben a  kéréstől számított tizenöt (15) napon belül nem sikerül
kielégítő megegyezésre jutni, az  alapot szolgáltat jelen megállapodás 4.  cikke 1. bekezdésének alkalmazására.
Szükséghelyzetben ez  a  Szerződő Fél a  tizenöt (15) nap lejárta előtt is tehet átmeneti intézkedéseket a  4.  cikk
1.  bekezdése alapján. A  jelen bekezdés alapján meghozott bármely intézkedést haladéktalanul be kell szüntetni,
amint a másik Szerződő Fél megfelel a jelen cikk védelmi rendelkezéseinek.
12. CIKK: KERESKEDELMI TEVÉKENYSÉGEK
 1. Mindegyik Szerződő Fél kijelölt légitársaságai jogosultak a  másik Szerződő Fél területén képviseletet létesíteni
a  légiközlekedés elősegítése, és légiközlekedési dokumentumok értékesítése, valamint más, a  légiközlekedési
szolgáltatás nyújtásával kapcsolatos kiegészítő termékek és berendezések értékesítése céljából.
2. Mindegyik Szerződő Fél kijelölt légitársaságai bevihetnek és fenntarthatnak a  másik Szerződő Fél területére
az  általuk a  légiközlekedéssel kapcsolatosan szükségesnek ítélt saját igazgatási, kereskedelmi, üzemeltetési,
értékesítési, műszaki és egyéb személyzetet és képviselőket.
3. Jelen cikk 2. bekezdésében meghatározott képviselői és személyzeti igényeket a kijelölt légitársaságok megítélésük
szerint bármilyen állampolgárságú saját személyzettel, vagy egyéb, a  másik Szerződő Fél területén működő
és ott az  ilyen szolgáltatások nyújtására engedéllyel bíró légitársaság, szervezet vagy vállalat szolgáltatásainak
igénybevételével elégíthetik ki.
4. Mindegyik Szerződő Fél kijelölt légitársaságai jogosultak közvetlenül vagy saját belátásuk szerint ügynökök útján
a  légiközlekedés és az azzal kapcsolatos kiegészítő berendezések és termékek értékesítésében részt venni a másik
Szerződő Fél területén. Erre a  célra a  kijelölt légitársaságok jogosultak a  saját fuvarozási dokumentumaikat
használni. Mindegyik Szerződő Fél kijelölt légitársaságai jogosultak az ilyen légiközlekedést és az azzal kapcsolatos
termékeket és berendezéseket, a helyi vagy bármely szabadon átváltható valutában értékesíteni, valamint bármely
személy szabadon megvásárolhatja azokat.
5. Az egyik Szerződő Fél kijelölt légitársasága jogosult a másik Szerződő Fél területén felmerülő helyi költségeit a helyi
valutában, illetve, amennyiben ez  összhangban áll a  hatályos rendelkezésekkel, szabadon átváltható valutákban
megfizetni.
6. Mindegyik kijelölt légitársaság korlátozás nélkül használhat felszíni közlekedési módokat az  utasok és az  áru
nemzetközi légiközlekedésben történő szállításával együttesen.
7. Fent meghatározott valamennyi tevékenységet a  másik Szerződő Fél területén érvényes törvényekkel és
rendelkezésekkel összhangban kell végezni.
13. CIKK: PÉNZESZKÖZÖK ÁTUTALÁSA
 1. A Szerződő Felek megadják a másik Szerződő Fél kijelölt légitársaságainak azt a jogot, hogy az általuk a területükön
a  légiközlekedés és az  azzal kapcsolatos termékek és berendezések értékesítéséből származó, kiadásaikat
meghaladó bevételüket, valamint az  ilyen bevételek kamatait (beleértve az  átutalásra váró letétek után járó
kamatokat) szabadon átutalják. Az  ilyen átutalások bármely átváltható valutában megtehetők azon Szerződő Fél
érvényes átváltási rendelkezéseivel összhangban, amelynek a  területén a  bevétel keletkezett. Az  átutalásokat
a  hivatalos átváltási árfolyamokon, illetve, amennyiben nem áll rendelkezésre hivatalos átváltási árfolyam,
az aktuális kifizetésekre alkalmazott általános átváltási árfolyamon kell végrehajtani.
2. Amennyiben a  Szerződő Felek között a  kettős adóztatás elkerülésére külön megállapodás van érvényben, vagy
amennyiben a  Szerződő Felek között a  pénzeszközök átutalását szabályozó külön megállapodás van érvényben,
ezen megállapodások az irányadóak.
14. CIKK: MENETRENDEK JÓVÁHAGYÁSA
 1. Mindegyik Szerződő Fél kijelölt légitársaságai a  járataik megindítása előtt engedélyeztetés céljából beterjesztik
a  tervezett járatok menetrendjét a  másik Szerződő Fél légügyi hatóságának, amelyben meghatározzák
a  járatgyakoriságot, a  légijármű típust és az  érvényességi időszakot. Ezen követelmény vonatkozik a  menetrend
bármely módosítására is.
2. Ha egy kijelölt légitársaság a  jóváhagyott menetrendben szereplő járatokon túl eseti, kiegészítő járatokat akar
üzemeltetni, előzetes engedélyt kell kérnie az  érintett Szerződő Fél légügyi hatóságától, amely a  kérést pozitív,
kedvező megfontolás tárgyává teszi.
15. CIKK: VITELDÍJAK
 1. Mindegyik Szerződő Fél lehetővé teszi, hogy a  viteldíjakat az  egyes kijelölt légitársaságok a  piacon alapuló
kereskedelmi szempontok alapján állapítsák meg. Egyik Szerződő Fél sem követelheti meg légitársaságaiktól más
légitársaságokkal való konzultációt az általuk felszámított vagy felszámítani tervezett viteldíjak tekintetében.
2. Mindegyik Szerződő Fél mindkét Szerződő Fél kijelölt légitársaságaitól előírhatja, hogy a  légügyi hatóságaihoz
előzetesen benyújtsák a  területére irányuló vagy onnan kiinduló légijáratokon felszámítani tervezett viteldíjaikat.
A  kijelölt légitársaságok által vagy azok nevében a  viteldíjak benyújtása nem több mint 30 nappal a  bevezetés
javasolt időpontja előtt írható elő. Egyedi esetekben a viteldíjak benyújtására a szokásosan megkívántnál rövidebb
határidő is engedélyezhető. Ha az  egyik Szerződő Fél engedélyezi valamelyik légitársaságnak egy viteldíj rövid
határidőre történő benyújtását, úgy a  viteldíj a  javasolt időpontban életbe lép az  adott Fél területéről kiinduló
forgalomban.
3. Hacsak a  jelen cikk egyéb rendelkezései alapján nem, egyik Szerződő Fél sem tesz egyoldalú lépéseket, hogy
megakadályozza bármelyik Szerződő Fél valamely kijelölt légitársaságának a  nemzetközi légiközlekedésben
felszámított vagy felszámítani tervezett valamely viteldíjának a bevezetését vagy további alkalmazását.
4. A Szerződő Felek beavatkozása az alábbiakra korlátozódik:
(a) Az olyan viteldíjak kiküszöbölése, amelyek alkalmazása versenyellenes magatartást eredményez, aminek
a  tényleges, valószínű vagy nyilvánvalóan szándékolt hatása valamely versenytárs megbénítása vagy
kiszorítása egy útvonalról;
(b) A fogyasztók védelme a  monopolhelyzettel való visszaélésből származó, indokolatlanul magas vagy
korlátozó viteldíjaktól, továbbá
(c) A kijelölt légitársaságok védelme a mesterségesen alacsony viteldíjaktól.
 5. Amennyiben az  egyik Fél úgy véli, hogy a  másik Szerződő Fél valamely légitársasága által a  nemzetközi
légiközlekedésben felszámítani tervezett valamely viteldíj nem fér össze a  jelen cikk 4. bekezdésében kifejtett
szempontokkal, kérjen konzultációt, és értesítse a  másik Szerződő Felet az  egyet nem értésének okairól amilyen
hamar csak lehetséges. Ezeket a  konzultációkat nem később mint a  kérés kézhez vételétől számított harminc
(30) napon belül meg kell tartani, és a Szerződő Feleknek együtt kell működniük a kérdés átgondolt megoldásához
szükséges információk biztosításában. Ha a Szerződő Felek megegyezésre jutnak annak a viteldíjnak a tekintetében,
amellyel való egyet nem értésről értesítés érkezett, mindegyik Szerződő Félnek meg kell tennie minden tőle
telhetőt, hogy a  megegyezést gyakorlatba átültesse. Ha már érvényes viteldíj ellen nem születik kölcsönös
megegyezés, a viteldíj életben marad.
6. Az UAE által kijelölt légitársaság(ok) teljes egészében az  Európai Unió területén belüli fuvarozásra felszámított
viteldíjaira az EU jog vonatkozik.
7. A jelen cikk 6. bekezdés előírása ellenére az  UAE által kijelölt légitársaság(ok) számára megengedett, hogy
meglévő áraikat más légitársaságoknak a teljes egészében az Európai Unió területén belüli fuvarozásra felszámított
viteldíjakhoz igazítsák.
16. CIKK: INFORMÁCIÓ-CSERE
 1. Bármelyik Szerződő Fél légügyi hatósága kezdeményezésére a  Szerződő Felek légügyi hatóságai a  lehető
leghamarabb információt cserélnek az  általuk kijelölt légitársaságoknak nyújtott aktuális engedélyeket illetően
a  másik Szerződő Fél területére, területéről vagy területén keresztül üzemeltetett légijáratokra vonatkozóan.
Fentiekbe beleértendő a  javasolt útvonalakon üzemeltetendő légijáratokra vonatkozó érvényes bizonyítványok és
engedélyek másolatai, valamint a módosítások és a mentességet igazoló okiratok.
2. Bármelyik Szerződő Fél légügyi hatósága a  másik Szerződő Fél légügyi hatósága kérésére ellátja azt minden
indokoltan elvárható, a másik Szerződő Fél területéről vagy területére szállított forgalomról készített időszakos vagy
más statisztikai kimutatással.
17. CIKK: KONZULTÁCIÓ
 1. A szoros együttműködés jegyében a  Szerződő Felek légügyi hatóságai időről időre konzultálnak egymással
annak érdekében, hogy jelen megállapodás rendelkezéseinek végrehajtását és kielégítő betartását biztosítsák,
emellett bármelyik Szerződő Fél bármely időpontban konzultációt kérhet a  jelen megállapodás végrehajtásával,
értelmezésével, alkalmazásával vagy módosításával kapcsolatban.
2. A 4., 9. és 11. cikkben foglaltak kivételével az ilyen konzultációkat − amelyek történhetnek tárgyalás vagy levélváltás
útján − a kérés kézhezvételét követő hatvan (60) napon belül kell megkezdeni, kivéve ha a Szerződő Felek másként
nem egyeznek meg.
18. CIKK: VITÁS KÉRDÉSEK RENDEZÉSE
 1. A Szerződő Felek között jelen megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatban felmerülő bármely
vitát a Szerződő Felek először tárgyalások útján kísérlik meg rendezni.
 2. Amennyiben a  Szerződő Felek tárgyalások útján nem tudnak megegyezni, megállapodhatnak arról, hogy a  vitát
valamely személy vagy testület elé utalják közvetítés céljából.
3. Ha a  Szerződő Felek nem fogadják el a  békéltetést, vagy ha tárgyalások útján nem tudnak megegyezni, a  vitát
bármelyik Szerződő Fél kérésére döntéshozatal céljából három (3) választottbíróból álló választottbíróság elé
terjesztik, amit az alábbiak szerint állítanak fel:
a) a választottbírósági eljárásra irányuló kérés átvételétől számított hatvan (60) napon belül mindegyik Szerződő
Fél kinevez egy-egy választottbírót. Egy harmadik állam állampolgárát, aki a  választottbíróság elnökeként
jár majd el, a két választottbíró nevezi ki harmadik választott bíróvá a második választott bíró kinevezésétől
számított hatvan (60) napon belül;
b) Amennyiben a fent meghatározott határidőkön belül nem történik kinevezés, bármelyik Szerződő Fél kérheti
a  Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet Tanácsának elnökét, hogy tegye meg a  szükséges kinevezést
harminc (30) napon belül. Ha az elnök a Szerződő Felek egyikének állampolgára, a kinevezést az a rangidős
alelnöke teszi meg, aki ilyen alapon nem zárható ki. Ilyen esetben az  említett elnök vagy elnökhelyettes
(ahogy a  helyzet megkívánja) által kinevezett választottbíró vagy választottbírók nem lehetnek
a megállapodásban részt államok állampolgárai vagy állandó rezidensei.
4. Kivéve ha az  e  cikkben a  további lehetőség szerint vagy a  Szerződő Felek eltérően nem állapodnak meg,
akkor a  döntőbíróság határozza meg az  eljárás helyét és a  bíráskodásának hatáskörét a  jelen megállapodással
összhangban. A  választottbíróság határozza meg az  eljárási rendjét. A  választottbíróság teljes felállását követő
harminc (30) napnál nem későbbi határidőn belül konferenciát tartanak a  választottbíráskodás tárgyát képező
konkrét kérdések meghatározása érdekében.
5. Hacsak a Szerződő Felek másként nem állapodnak meg, vagy ha a választottbíróság másként nem írja elő, a teljes
választottbíróság felállását követő negyvenöt (45) napon belül mindegyik Fél benyújt egy előterjesztést. A válaszok
hatvan (60) nap múlva esedékesek. A választottbíróság bármelyik Szerződő Fél kérésére vagy saját döntése alapján
a válaszok esedékességét követő harminc (30) napon belül meghallgatást tart.
6. A választottbíróság törekszik írásbeli döntést hozni a  meghallgatás befejezését követő harminc (30) napon belül,
vagy ha nem került sor meghallgatásra, akkor a  mindkét válasz benyújtását követő harminc (30) napon belül.
A döntés meghozatala szavazattöbbséggel történik.
7. A Szerződő Felek a  kézhezvételtől számított tizenöt (15) napon belül kérhetik a  döntés indoklását, az  indoklást
pedig az arra irányuló kéréstől számított tizenöt (15) napon belül kell kiadni.
8. A Szerződő Felek kötelesek a  választottbíróság bármely megjegyzésével, ideiglenes intézkedésével vagy végleges
döntésével összhangban eljárni.
9. A választottbíróság végleges döntésétől függően a Szerződő feleknek kell állniuk a saját választottbírájuk költségét
és egyenlő mértékben megosztják a választottbíróság többi költségét, beleértve bármi költséget, ami a Nemzetközi
Polgári Repülési Szervezet elnökének vagy alelnökének esetében a jelen cikk 3.b. bekezdésének alkalmazása során
merült fel.
10. Amennyiben és ameddig valamelyik Szerződő Fél nem tartja be a  jelen cikk 8. bekezdésében említett döntést,
a  másik Szerződő Fél korlátozhatja, felfüggesztheti vagy visszavonhatja a  jelen megállapodás alapján a  vétkes
Szerződő Félnek nyújtott jogokat és kedvezményeket.
19. CIKK: A MEGÁLLAPODÁS MÓDOSÍTÁSA
 1. A jelen cikk 2. bekezdésének rendelkezései függvényében, amennyiben bármelyik Szerződő Fél kívánatosnak
tartja jelen megállapodás bármely rendelkezésének módosítását, az ilyen a módosításokról a 17. cikk rendelkezései
szerint kell megegyezni. A  módosítás a  Szerződő Felek között az  alkotmányos követelményeik betartását igazoló
diplomáciai jegyzékváltás során, a később átadott jegyzék dátumát követően harminc (30) nappal lép hatályba.
2. A jelen megállapodás függelékeinek bármely módosításáról a  Szerződő Felek légügyi hatóságai közvetlenül
megegyezhetnek. Az ilyen módosítások a megegyezés napján lépnek hatályba.
3. A jelen megállapodás a szükséges változtatásoktól függően bármely olyan nemzetközi egyezmény vagy többoldalú
megállapodás rendelkezéseivel módosítottnak tekintendő, amely mindkét Szerződő Félre nézve kötelező.
20. CIKK: NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL
A jelen megállapodást és annak bármilyen módosítását a  Függelék módosításainak kivételével, a  Szerződő Felek
nyilvántartásba vétel céljából benyújtják a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetnek.
21. CIKK: FELMONDÁS
 1. Bármely Szerződő Fél bármikor diplomáciai csatornákon keresztül írásban értesítheti a másik Szerződő Felet a jelen
megállapodás felmondására vonatkozó döntéséről. Ezt az  értesítést egyidejűleg a  Nemzetközi Polgári Repülési
Szervezethez is el kell juttatni. Ilyen esetben a megállapodás tizenkét (12) hónappal azt követően szűnik meg, hogy
a másik Szerződő Fél kézhez vette az értesítést, hacsak a felmondásra vonatkozó értesítést ezen időszak lejárta előtt
megegyezés alapján vissza nem vonják.
2. Amennyiben a másik Szerződő Fél nem ismeri el a felmondásra vonatkozó értesítés kézhezvételét úgy kell tekinteni,
mintha azt az  értesítést a  Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet általi kézhezvétele után tizennégy (14) nappal
kapta volna meg.
22. CIKK: HATÁLYBALÉPÉS
A jelen megállapodás a  Szerződő Felek között az  alkotmányos követelményeik betartását igazoló diplomáciai
jegyzékváltás során a később átadott jegyzéket követően harminc (30) nappal lép hatályba.
ENNEK HITELéÜL alulírottak, akiket erre Kormányaik megfelelően felhatalmaztak, a  jelen megállapodást két
példányban aláírták arab, magyar és angol nyelven, melyek közül mindegyik szöveg egyformán hiteles, és mindkét
Fél megtart egy eredeti példányt mindegyik nyelven végrehajtás céljából. Jelen megállapodás értelmezéséből eredő
esetleges vita esetén az angol szöveg az irányadó.
Készült Abu Dhabiban a 2014. év február hónap 26. napján.
AZ EGYESÜLT ARAB EMíRSéGEK MAGYARORSZÁG
 KORMÁNYA RéSZéRŐL KORMÁNYA RéSZéRŐL
1. Függelék
ÚTVONALAK 1. Szakasz:
Az Egyesült Arab Emírségek kijelölt légitársasága(i) által üzemeltethető útvonalak:
HONNAN KÖZBENSŐ PONTOK HOVA TúLI PONTOK Bármely pont az UAE-ben A légügyi hatóságok
jóváhagyásának
függvénye. Bármely pont
Magyarországon A légügyi hatóságok
jóváhagyásának
függvénye. 2. Szakasz:
Magyarország kijelölt légitársasága(i) által üzemeltethető útvonalak:
HONNAN KÖZBENSŐ PONTOK HOVA TúLI PONTOK Bármely pont
Magyarországon
A légügyi hatóságok
jóváhagyásának függvénye. Bármely pont az UAE-ben A légügyi hatóságok
jóváhagyásának
függvénye. Megjegyzések:
1. A megállapodás szerinti légijáratok üzemeltetése során mindkét Szerződő Fél kijelölt légitársasága(i)
bármely vagy minden járatukkal tetszésük szerint üzemelhetnek bármelyik vagy mindkét irányba; bármilyen
kombinációban és sorrendben kiszolgálhatnak az  útvonalon közbenső vagy túli pontokat; kihagyhatják
bármely vagy mindegyik közbenső vagy túli pontot; járataik a másik Szerződő Fél területén végződhetnek,
vagy azon túl; bármilyen kombinációban kiszolgálhatnak pontokat mindegyik Szerződő Fél területén;
átadhatnak forgalmat bármelyik légijárművükről bármely más légijárműre az útvonal bármely pontján vagy
pontjain; egy légijármű-üzemeltetés során több különböző járatszámot kombinálhatnak; saját tulajdonú
vagy bérelt légijárművet használhatnak.
2. Az ötödik forgalmi jog gyakorlása bármely szolgáltatási típus (utas, áru, külön-külön vagy egyszerre) és
bármely közbenső/túli pont esetében mindkét légügyi hatóság engedélyének függvénye.
2. Függelék
A JELEN MEGÁLLAPODÁS 2. CIKKÉBEN HIVATKOZOTT, EGYÉB ORSZÁGOK LISTÁJA
(a) Izlandi Köztársaság (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás hatálya alatt)
(b) Lichtenstein Hercegség (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás hatálya alatt)
(c) Norvég Királyság (az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás hatálya alatt)
(d) Svájci Államszövetség (az Európai Közösség és a  Svájci Államszövetség között a  légi közlekedésről kötött
szerződés hatálya alatt) 3. Függelék
KÖZÖS ÜZEMELÉS 1. Mindkét Szerződő Fél kijelölt légitársasága(i) akár értékesítő légitársaságként, akár üzemeltető
légitársaságként szabadon köthetnek kereskedelmi együttműködési megállapodásokat bármely más
légitársasággal vagy légitársaságokkal, ideértve (de nem korlátozva ezekre) az  üléshely-bérletre (blocked
space) és/vagy a közös üzemelésre (code share) vonatkozó megállapodásokat (beleértve a harmadik országot
érintő közös üzemelési megállapodásokat is).
2. A közös üzemelésű járatok beindítása előtt a  közös üzemelésben részt vevő partnereknek meg kell
állapodniuk, hogy a  fogyasztókat érintő ügyekben, a  légiközlekedés-védelem, a  repülésbiztonság és
az egyszerűsítés kérdéseiben melyik fél lesz a felelős. Az e feltételeket rögzítő megállapodást mindkét légügyi
hatóságnak be kell nyújtani a közös üzemelési megállapodás életbe lépése előtt.
3. Ezeket a megállapodásokat az érintett légügyi hatóságok elfogadják, feltéve, hogy az e megállapodásokban
részt vevő valamennyi légitársaság rendelkezik a mögöttes forgalmi jogokkal és/vagy engedélyekkel.
4. Közös üzemelés megállapodás esetén az  értékesítő légitársaságnak minden eladott jegy tekintetében
gondoskodnia kell arról, hogy a  vásárló számára az  értékesítés helyén egyértelművé tegyék azt, hogy
ténylegesen melyik légitársaság üzemelteti a  szolgáltatás minden egyes szakaszát, és a  vásárló melyik
légitársasággal vagy légitársaságokkal lép szerződéses viszonyba.
5. Mindegyik Szerződő Fél kijelölt légitársasága(i) felkínálhatnak továbbá közös üzemelésű járatokat a  másik
szerződő fél bármely pontjai között, feltéve, hogy ezeket a járatokat a másik Szerződő Fél légitársasága vagy
légitársaságai üzemeltetik.
4. § (1) E törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. és 3. § a Megállapodás 22. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A Megállapodás, illetve a  2. és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a közlekedésért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
273/2011. (XI. 10.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Laszlóczki Imre rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetet a Magyar Köztársaság asztanai nagykövetségének vezetésére kapott megbízása érintetlenül
hagyása mellett megbízom a Magyar Köztársaság Tadzsik Köztársaságban és a Kirgiz Köztársaságban való képviseletével.
Budapest, 2010. december 9. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1629/B/2010. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t: 1. Az Alkotmánybíróság a polgári perrendtartásról szóló 1952. III. törvény 273. § (5) bekezdésének „[a] felülvizsgálati kérelmet nem lehet megváltoztatni” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a polgári perrendtartásról
szóló 1952. évi III. törvény 273. § (5) bekezdésének „[a]
felülvizsgálati kérelmet nem lehet megváltoztatni” szövegrésze – az Alkotmány 7. § (1) bekezdésének sérelmére
alapított – alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt visszautasítja.
I. Az indítványozó a polgári perrendtartásról szóló 1952.
évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 273. § (5) bekezdésének „[a] felülvizsgálati kérelmet nem lehet megváltoztatni” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítását
és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól utólagos normakontroll keretében.
Álláspontja szerint a támadott rendelkezés mindenekelőtt az Alkotmány 8. § (1) bekezdésébe ütközik, ugyanis a
felülvizsgálati kérelem előterjesztőjét „alapvető jogaiban
(a helyesbítéshez és kiegészítéshez fűződő, az egyéb bírósági eljárásokban természetes módon meglevő jogaiban)
korlátozza”.
Az Alkotmánynak a bíróságok feladatait meghatározó
50. § (1) bekezdésének sérelmét az indítványozó abban
látta, hogy a megváltoztatás tilalma a „fél jogait korlátozza
ahelyett, hogy védené és biztosítaná azt.”
Úgy vélte emellett, hogy az Alkotmány 54. § (1) bekezdése (emberi méltósághoz való jog), az 57. § (1) bekezdése
(tisztességes eljáráshoz való jog), és az 57. § (5) bekezdése
(jogorvoslathoz való jog) azért sérül, mert a támadott rendelkezés kizárja a helyesbítés, a pontosítás és a kiegészítés
lehetőségét.
Az Alkotmány hátrányos megkülönböztetés tilalmát kimondó 70/A. § (3) bekezdését [helyesen (1) bekezdését]
szintén sérülni vélte amiatt, hogy a felülvizsgálati kérelmet benyújtók az indítványukat nem módosíthatják, míg
az egyéb bírósági beadványok esetében a módosítás lehetősége adott. E tekintetben tehát arra hivatkozott, hogy a
jogszabály a Legfelsőbb Bírósághoz felülvizsgálati eljárás
keretében, illetve általában a bíróságokhoz forduló más
peres felek között tesz különbséget.
Végül az indítványozó szerint az Alkotmány 7. § (1) bekezdése is sérelmet szenved, ugyanis a támadott rendelkezés az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről
szóló Egyezmény egyik kiegészítő jegyzőkönyvébe ütközik.
II. 1. Az Alkotmánynak az indítvánnyal érintett rendelkezései:
„7. § (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja
a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja
továbbá a vállalt nemzetközi jogi kötelezettségek és a
belső jog összhangját.”
„8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.”
„50. § (1) A Magyar Köztársaság bíróságai védik és biztosítják az alkotmányos rendet, a természetes személyek, a
jogi személyek és a jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezetek jogait és törvényes érdekeit, büntetik a bűncselekmények elkövetőit.”
„54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek
veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.”
„57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt
mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy
az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és
pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el. (…)
(5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a
jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal
arányosan – a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni,
születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”
2. A Pp.-nek az indítvánnyal támadott rendelkezése:
„273. § (5) A felülvizsgálati kérelmet nem lehet meg
változtatni; a kérelem mindaddig visszavonható, amíg a
Legfelsőbb Bíróság a határozatát meg nem hozta, illetve
– tárgyalás tartása esetén – a határozathozatal céljából
vissza nem vonult. Az ezzel kapcsolatban felmerült költségek viseléséről a Legfelsőbb Bíróság határoz.”
III. Az indítvány részben érdemi elbírálása alkalmatlan,
részben nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság áttekintette a szabályozás indokát és az alábbiakat állapította meg.
A felülvizsgálati kérelem tartalmát tekintve – a Pp.
270. § (2) bekezdése alapján – nem ténybeli kérdésekre,
hanem jogkérdésekre alapítható. A felülvizsgálati kérelem
megváltoztatásának tilalma – e szabállyal összefüggésben – arra szolgál, hogy a kérelmező fél csak átgondolt
esetben és megalapozott (hangsúlyosan jogi) okra hivatkozással élhessen a rendes perorvoslatok után a rendkívüli
perorvoslat lehetőségével.
2. Az indítványozó indokolása szerint az Alkotmány
54. § (1) bekezdése (emberi méltósághoz való jog), az
57. § (1) bekezdése (tisztességes eljáráshoz való jog), és
az 57. § (5) bekezdése (jogorvoslathoz való jog) azért sérül, mert a támadott rendelkezés kizárja a helyesbítés, a
pontosítás és a kiegészítés lehetőségét.
2.1. Az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében foglalt élethez és emberi méltósághoz való jog vonatkozásában az Alkotmánybíróság ismételten utal a 64/1991. (XII. 10.) AB
határozatára, melyben rámutatott arra, hogy „az Alkotmány 54. § (1) bekezdése egyrészt minden ember számára
garantálja az élethez való alanyi jogot, másrészt – a 8. §
(1) bekezdésével összhangban – »az állam elsőrendű kötelességévé« teszi az emberi élet védelmét. Az állam kötelessége az alapvető jogok »tiszteletben tartására és védelmére« a szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül
ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem
magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről” (ABH 1991, 297,
302.).
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a felülvizsgálati kérelem megváltozatásának tilalma az emberi méltósághoz való jog fent kifejtett tartalmával nem hozható
összefüggésbe. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata
szerint az érdemi alkotmányossági összefüggés hiánya az
indítvány elutasítását eredményezi [698/B/1990. AB határozat, ABH 1991, 716–717.; 108/B/1992. AB határozat,
ABH 1994, 523–524.; 19/2004. (V. 26.) AB határozat,
ABH 2004, 321, 343.]. Ezért az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a részében elutasította.
2.2. A tisztességes eljáráshoz való joggal [Alkotmány
57. § (1) bekezdés] kapcsolatban az Alkotmánybíróság az
alábbiakra mutat rá: az eljárás tisztessége olyan minőség,
amely az eljárás egészének figyelembevételével ítélhető
meg és hogy a tisztességes eljáráshoz való joggal szemben
nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye
[pl. 14/2002. (III. 20.) AB határozat, ABH 2002, 101,
108.]. Több határozatban általános érvénnyel állapította
meg: az Alkotmány 57. § (1) bekezdése mindenkinek biz-
tosítja, hogy jogait független és pártatlan bíróság előtt érvényesítse. Ebből következően az államnak az a kötelessége, hogy a jogok és kötelezettségek elbírálására bírói utat
biztosítson. [pl. 9/1992. (I. 3.) AB határozat, ABH 1992,
59, 67.]
A jogalkotó azzal, hogy a rendkívüli perorvoslat során a
kérelem megváltoztatásának lehetőségét kizárta, nem zárta el a felet sem a rendes jogorvoslattól, sem pedig attól,
hogy felülvizsgálati kérelmet előterjeszthessen. A megváltoztatás kizártsága nem teszi a felülvizsgálati eljárást tisztességtelenné, különösen azért nem, mert a kérelemben
jogkérdésről és nem ténykérdésről van szó. Önmagában az
indítványozó által támadott jogtechnikai megoldás tehát a
tisztességes eljáráshoz való jog e tartalmát nem sérti.
Emiatt az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a tekintetben is elutasította.
2.3. A jogorvoslathoz való joggal összefüggésben az
Alkotmánybíróság az alábbiakat hangsúlyozza: a 42/2004.
(XI. 9.) AB határozatában rámutatott arra, hogy „az
1/1994. (I. 7.) AB határozat óta követett gyakorlata szerint
a felülvizsgálat rendkívüli jogorvoslat, amely az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt alkotmányi rendelkezéssel összefüggésbe nem hozható. (…) [A] jogorvoslathoz való jog – mint alapvető jog – csak a rendes jogorvoslatra vonatkozik, a rendkívüli jogorvoslat a rendes jogorvoslaton túlmutató többletlehetőség, amelynek léte nem
hozható összefüggésbe az Alkotmány 57. § (5) bekezdésével (ABH 2003, 1223, 1230.)”. (ABH 2004, 551,
571–572.)
Minthogy a felülvizsgálat intézménye a jogorvoslathoz
való joggal nem hozható összefüggésbe, ebből következően a felülvizsgálati kérelem megváltoztatásának a tilalma
sincs összefüggésben az Alkotmány 57. § (5) bekezdésével. Emiatt az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a vonatkozásban is elutasította.
2.4. Az indítványozó szerint a támadott rendelkezés
azért ütközik az Alkotmány 8. § (1) bekezdésébe mert a felülvizsgálati kérelem előterjesztőjét alapvető jogaiban,
úgy mint a helyesbítéshez és kiegészítéshez fűződő, és az
egyéb bírósági eljárásokban „természetes módon meglevő” jogaiban korlátozza. Az Alkotmánybíróság a 64/1991.
(XII. 17.) AB határozatban rögzített, állandósult gyakorlata szerint valamely alapjog tartalmának meghatározása és
lényeges garanciáinak megállapítása csakis törvényben
történhet, törvény kell továbbá az alapjog közvetlen és jelentős korlátozásához is (ABH 1991, 297, 300.). Az Alkotmánybíróságnak azt kellett megvizsgálnia, hogy az indítvány alapján felmerül-e valamely alapjognak a sérelme.
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy sem a helyesbítéshez, sem a kiegészítéshez fűződő jog nem minősül alapjognak. Ezen túlmenően az Alkotmánybíróság az Alkotmány 54. § (1) bekezdésének, az 57. § (1) bekezdésének és
az 57. § (5) bekezdésének a sérelmét sem állapította meg,
így nem sérül az Alkotmány 8. § (1) bekezdése sem.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a vonatkozásban is elutasította.
3. Az indítványozó az Alkotmány 50. § (1) bekezdésének sérelmét abban látta, hogy a megváltoztatás tilalma a
„fél jogait korlátozza ahelyett, hogy védené és biztosítaná
azt.” Az Alkotmány 50. § (1) bekezdése nem tartalmaz
alapjogokat, hanem magára a bírói szervezetre nézve határoz meg feladatokat, illetve rendezi a bíróságok szervezetére vonatkozó kérdéseket. Ennek megfelelően e rendelkezéssel összefüggésben az indítványozó alapjogi sérelemre
eredményesen nem hivatkozhat, így az Alkotmánybíróság
az indítvány ezen részét szintén elutasította.
4. Az Alkotmány hátrányos megkülönböztetés tilalmát
kimondó 70/A. § (1) bekezdését amiatt vélte sérülni az indítványozó, mert a felülvizsgálati kérelmet benyújtók az
indítványukat nem módosíthatják, míg az egyéb bírósági
beadványok esetében a módosítás lehetősége adott.
Az Alkotmánybíróság határozataiban kifejtette, hogy
bár az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése szövegszerűen az
alapvető jogok tekintetében tiltja a hátrányos megkülönböztetést, a tilalom, ha a megkülönböztetés sérti az emberi
méltósághoz való alapvető jogot, kiterjed az egész jogrendszerre. Abban az esetben, ha a megkülönböztetés nem
az alkotmányos alapjogok tekintetében történt, az eltérő
szabályozás alkotmányellenessége akkor állapítható meg,
ha a jogalkotó önkényesen, ésszerű indok nélkül tett különbséget az azonos helyzetű, azonos szabályozási kör alá
vont jogalanyok között [9/1990. (IV. 25.) AB határozat,
ABH 1990, 46, 48.; 21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH
1990, 73, 77–78.; 61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH
1992, 280, 281–282.].
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint „alkotmányellenes megkülönböztetés csak összehasonlítható
jogosultak vagy kötelezettek között vethető fel” [4/1993.
(II. 12.) AB határozat, ABH 1993, 48, 65.]. „A diszkrimináció vizsgálatánál központi elem annak meghatározása,
hogy kiket kell egy csoportba tartozóknak tekinteni. [...]
A diszkrimináció alkotmányos tilalma csak a szabályozás
szempontjából egy csoportba tartozókra vonatkozik.
A diszkrimináció vizsgálatának ennek megfelelően csak
az egy csoportba tartozók közötti különbségtétel vizsgálata a tárgya” (1009/B/1991. AB határozat, ABH 1992,
479, 479–480.).
Az Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben megállapítja, hogy a törvényalkotó jelen esetben nem személyek,
hanem a különböző típusú eljárásfajták (első- másodfok,
felülvizsgálat, rendes, illetőleg rendkívüli perorvoslat) között tett különbséget. A felülvizsgálati eljárásnak mint jogszabálysértésre alapított rendkívüli perorvoslatnak az általános peres eljárástól és a rendes jogorvoslattól is különböző rendeltetése van. A felülvizsgálati eljárásban érvényesülő szabályok az eljárás valamennyi alanyára, azaz valamennyi felülvizsgálati kérelmet benyújtóra egyformán vonatkoznak. Az eljárási szabályok különbözősége nem minősül személyek közötti különbségtételnek. Az eljárások
természetéből eredő különbségek nem eredményezik a
hátrányos megkülönböztetés tilalmának sérelmét, ezért az
Alkotmánybíróság az indítványt ebben a tekintetben is elutasította.
5. Végül az indítványozó szerint az Alkotmány 7. §
(1) bekezdése is sérelmet szenved, ugyanis a támadott rendelkezés az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény egyik kiegészítő jegyzőkönyvébe
ütközik.
Az Alkotmánybíróság több határozatában [pl. 72/2006.
(XII. 15.) AB határozat, ABH 2006, 861.] hangsúlyozta,
hogy az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 20. §-a szerint minden esetben csak az arra jogosult indítványa alapján járhat el. Az
Abtv. 21. § (3) bekezdése értelmében pedig az Abtv. 1. §
c) pontja szerinti – jogszabály, valamint közjogi szervezetszabályozó eszköz nemzetközi szerződésbe ütközésének
vizsgálatára irányuló – eljárást csak meghatározott szervek, illetve személyek kezdeményezhetnek (Országgyűlés, annak állandó bizottsága, vagy bármely országgyűlési
képviselő, a köztársasági elnök, a Kormány vagy annak
tagja, az Állami Számvevőszék elnöke, a Legfelsőbb Bíróság elnöke, valamint a legfőbb ügyész). Mivel az indítványozó nem tartozik ebbe a körbe, az Alkotmánybíróság az
ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló,
többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt
2/2009. (I. 12.) Tü határozat (ABK 2009. január, 3.) 29. §
c) pontja alapján – az indítványozói jogosultság hiánya
miatt – az indítványt ebben a részében érdemi vizsgálat
nélkül visszautasította.
Budapest, 2011. március 21. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
221/2003. (XII. 2.) KE határozata szolgálati viszony megszüntetéséről és szolgálati nyugállományba helyezésről.
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi
XX. törvény 30/A. §-a (1) bekezdésének i) pontja, a honvédelemről szóló 1993. évi XC. törvény 7. §-a (2) bekezdésének a) pontja, valamint a Magyar Honvédség hivatásos
és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló
2001. évi XCV. törvény 56. §-ának c) pontja alapján
— figyelembe véve, hogy az 59. § (2) bekezdésének
a) pontja szerint a hivatásos szolgálatra egészségi állapota
miatt alkalmatlan — beosztásából történő felmentésével
egyidejűleg a honvédelmi miniszter előterjesztésére, vele
egyetértésben
2003. december 1-jén kezdődő felmentéssel hivatásos szolgálati viszonyát 2004. május 31-i hatállyal
megszüntetem és 2004. június 1-jei hatállyal szolgálati
nyugállományba helyezem
Csuka Tamás dandártábornokot, a HM Tábori Lelkész
Szolgálat, protestáns tábori püspökét.
Budapest, 2003. november 28. Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke