text:
2014. LXXXVIII. törvény a biztosítási tevékenységről.
Az Országgyűlés a  biztosítottak érdekeinek védelme, az  öngondoskodás ösztönzése, a  biztosítás és a  biztosítók iránti
bizalom növelése, a  biztosítás és a  biztosítók nemzetgazdaságban betöltött szerepének erősítése, a  biztosítási piac
működőképességének, megbízhatóságának, a  biztosítási tevékenység garanciáinak erősítése, a  biztosítási tevékenység
egységes, a  vállalkozás szabadságát, a  piaci szereplők versenyképességét és versenyegyenlőségét garantáló szabályozása,
a  biztosítási rendszer megbízható működését szolgáló felügyeleti rendszer továbbfejlesztése, a  biztosítók kármegelőzésben
vállalt szerepének elősegítése érdekében, figyelembe véve az Európai Unió jogszabályainak való megfeleltetés követelményét,
illetve azt, hogy a biztosítási piac szabályozása elveiben, színvonalában és a piaci résztvevőknek nyújtott biztonságában érje el
azt a szintet, amelyet az Európai Unió a tagállamok szabályozásától megkövetel, a következő törvényt alkotja:
ELSŐ KÖNYV
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 1. A törvény hatálya
1. § (1) E törvény hatálya kiterjed:
a) a  Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosító és viszontbiztosító által végzett biztosítási
és viszontbiztosítási tevékenységre, továbbá e  biztosítónak és viszontbiztosítónak a  biztosítási és
viszontbiztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenységére, továbbá a tevékenységi engedély
visszavonása után a  biztosító és viszontbiztosító biztosítási és viszontbiztosítási szerződésekből eredő
kötelezettségeinek teljesítésével kapcsolatos tevékenységére;
b) Magyarország területén kívül székhellyel rendelkező biztosító és viszontbiztosító Magyarország területén
végzett – e törvényben meghatározott – biztosítási és viszontbiztosítási tevékenységre, továbbá a biztosítási
és viszontbiztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenységre;
c) az a) és a b) pontba nem tartozó, Magyarország területén végzett biztosítási tevékenységre;
d) a  Magyarország területén székhellyel vagy lakcímmel rendelkező biztosításközvetítő biztosításközvetítői
tevékenységére, továbbá a  Magyarország területén kívül székhellyel vagy lakcímmel rendelkező
biztosításközvetítő Magyarország területén végzett – e  törvényben meghatározott – biztosításközvetítői
tevékenységére;
e) a biztosító által kiszervezett tevékenységet végző kizárólag – az e törvény hatálya alá tartozó – kiszervezett
tevékenységére;
f ) a  pénzügyi közvetítőrendszer felügyeletével kapcsolatos feladatkörében eljáró Magyar Nemzeti Bank
(a továbbiakban: Felügyelet) e törvényben meghatározott tevékenységére;
g) azon vállalkozások – e  törvényben meghatározott – kötelezettségeire, amelyekre a  csoportfelügyelet,
illetőleg a kiegészítő felügyelet kiterjed;
h) a különleges célú gazdasági egységekre és azok működésére;
i) a biztosító és a viszontbiztosító könyvvizsgálójára.
(2) E  törvény rendelkezéseit Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosító, viszontbiztosító,
biztosításközvetítő külföldön végzett biztosítási, viszontbiztosítási, biztosításközvetítői tevékenységére kizárólag
abban az  esetben kell alkalmazni, ha nemzetközi szerződés, az  Európai Unió közvetlen hatályú, közvetlenül
alkalmazható kötelező jogi aktusa eltérően nem rendelkezik.
A törvényt az Országgyűlés a 2014. december 9-i ülésnapján fogadta el.
2. § (1) E törvény hatálya nem terjed ki:
a) a társadalombiztosítási tevékenységre;
b) azon ellátási, támogatási és segélyezési célokat szolgáló szervezet tevékenységére, amely a rendelkezésre álló
eszközök mértékétől függően nyújt szolgáltatást, és amelynél a  tagok által fizetendő tagsági hozzájárulást
átalányként határozzák meg;
c) a  biztosítás ezen törvény által nem szabályozott azon módszerére, amelyben a  veszélyközösség tagjai
arra vállalnak kötelezettséget, hogy ha a  veszélyközösség tagjának meghatározott káresemény folytán
anyagi szükséglete keletkezik, azt egymás között utólag felosztják, és a  tagokra kiróják a  rájuk eső részt
(felosztó-kirovó rendszer);
d) az állami források terhére vagy állami garanciával végzett exporthitel-biztosítási tevékenységre;
e) az  önkéntes kölcsönös biztosító pénztárak, a  magánnyugdíjpénztárak és a  foglalkoztatói nyugdíjpénztárak
tevékenységére;
f ) azon szervezetek tevékenységére, amelyek kizárólag halál esetére vállalják szolgáltatás nyújtását, ha
a  szolgáltatás összege nem haladja meg az egy halálesetre jutó, helyben szokásos temetési költséget vagy
a szolgáltatásokat természetben nyújtják;
g) a  jogi személyiséggel nem rendelkező azon szervezetek tevékenységére, amelyek célja az, hogy tagjaik
számára bárminemű díj fizetése vagy biztosítástechnikai tartalékok képzése nélkül kölcsönös védelmet
nyújtsanak;
h) a Wesselényi Miklós Ár- és Belvízvédelmi Kártalanítási Alap tevékenységére;
i) olyan szervezetek által nyújtott szolgáltatásokra, amelyek célja, hogy szolgáltatásokat nyújtsanak
–  gazdálkodó szervezethez, gazdálkodó szervezetek csoportjához, továbbá szakmához vagy szakmák
csoportjához tartozó – alkalmazottaknak vagy önálló vállalkozó személyeknek elhalálozás, túlélés
vagy a  tevékenységgel való felhagyás vagy annak korlátozása esetén, függetlenül attól, hogy az  ilyen
tevékenységből származó kötelezettségvállalásokra a  biztosítástechnikai tartalékok mindenkor teljes
fedezetet biztosítanak-e;
j) az  állami többségi részesedésű gazdasági társaság által folytatott vagy az  állam által teljes egészében
garantált viszontbiztosítási tevékenységre, ha az  állam nyomós közérdek miatt folytat – jogszabályban
meghatározott feltételekkel – nem piaci alapú, a  tiltott állami támogatás szabályaival összeegyeztethető
viszontbiztosítási tevékenységet, ideértve azt az  esetet is, amikor e  tevékenységét olyan piaci helyzet
indokolja, amelyben nem lehetséges megfelelő piaci fedezetet találni.
(2) Az  (1)  bekezdés a) és e)  pontjában foglaltak nem érintik a  biztosító arra vonatkozó jogosultságát, hogy
–  e  törvény rendelkezéseivel összhangban – külön törvényben meghatározott szolgáltatásokat teljesítsen
a  társadalombiztosítás, önkéntes kölcsönös biztosító pénztár, magánnyugdíjpénztár és foglalkoztatói
nyugdíjpénztár számára.
3. § (1) Nem terjed ki e törvény hatálya az alábbi feltételeket teljesítő – egyébként biztosítási tevékenységnek minősülő és
az 1. melléklet A) rész 18. pontjában meghatározott ágazatba sorolandó – segítségnyújtási tevékenységre:
a) a  segítségnyújtás gépjárművet érintő baleset vagy meghibásodás esetén történik, és a  baleset vagy
a meghibásodás a kötelezettségvállalás tagállamának a területén következik be,
b) a segítségnyújtási kötelezettség a következőkre korlátozódik:
ba) helyszíni hibaelhárító szolgáltatáshoz, amelyhez a biztosító fedezetet nyújt, a szolgáltató rendszerint
saját személyzetét és berendezéseit veszi igénybe,
bb) a  gépjármű elszállítása a  legközelebbi vagy a  legmegfelelőbb helyre, ahol a  javítást elvégezhetik,
és vonatkozó kötelezettség esetén ugyanannak a  segítségnyújtásnak a  keretében, a  gépjármű
vezetőjének és utasainak az  eljuttatása a  legközelebbi helyre, ahonnan útjukat más módon
folytathatják, és
bc) a  járműnek − lehetőleg a  jármű vezetőjével és utasaival együtt − haza, a  kiindulási pontra vagy
az eredeti úticélnak megfelelő helyre történő szállítása ugyanazon az államon belül, és
c) a segítségnyújtást nem az e törvény hatálya alá tartozó vállalkozás végzi.
 (2) Az  (1)  bekezdés b)  pont ba) és bb)  alpontjában meghatározott esetben az  a  feltétel, mely szerint a  balesetnek
vagy a  meghibásodásnak a  kötelezettségvállalás tagállamában kell bekövetkeznie, nem alkalmazandó, ha
a kedvezményezett a szolgáltatást nyújtó szervezet tagja, és a javító szolgáltatást, illetve a jármű elszállítását tagsági
kártya bemutatását követően az érintett országban egy hasonló szervezet végzi el minden további díj megfizetése
nélkül, viszonossági szerződés alapján.
2. Fogalmak 4. § (1) E törvény alkalmazásában:
 1. ABA: a kollektív befektetési formákról és kezelőikről, valamint egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról
szóló 2014. évi XVI. törvényben (a továbbiakban: Kbftv.) meghatározott fogalom;
 2. ÁÉKBV: a Kbftv.-ben meghatározott fogalom;
 3. alárendelt kölcsöntőke: minden, ténylegesen a  biztosító rendelkezésére bocsátott kölcsön, ha a  kölcsönszerződés
tartalmazza, hogy a kölcsön a biztosító adósságának rendezésébe bevonható; a kölcsönt nyújtó követelése
a  törlesztések sorrendjében a  tulajdonosok előtti legutolsó helyen áll és a kölcsön eredeti futamideje az öt
évet meghaladja;
4. anyavállalat: minden olyan vállalkozás, amely egy másik vállalkozás működésére ellenőrző befolyást gyakorol;
 5. azonosító adatok:
a) természetes személy személyazonosító és lakcímadatai: a  természetes személyazonosító adatok,
állampolgárság, lakcím, postacím,
b) szervezetet azonosító adatok: név, rövidített név, székhely, telephely és fióktelep címe, adószám,
a képviseletre jogosultak neve és beosztása;
6. befektetési egységekhez kötött életbiztosítás (unit-linked): olyan életbiztosítási termék, amelynél a  biztosító
a biztosítási szerződés alapján képzett biztosítástechnikai tartalékot az általa létrehozott, önálló befektetési
politikával rendelkező, elkülönítetten kezelt – azonos értékű, elméleti elszámolási részekből (befektetési
egységekből) álló – eszközállományokba (eszközalapokba) vagy más, befektetési alapkezelésre jogosult
társaság által kezelt befektetési alapokba helyezi befektetés céljából, a  szerződő választásától függően,
a szerződésben előre meghatározott szabályok szerint;
7. biztosítási ág: a  biztosítások kockázati ismérvek alapján elhatárolt két fő csoportja, amelyek lehetnek
nem-életbiztosítási (1. melléklet) vagy az életbiztosítási (2. melléklet) ágak;
8. biztosítási ágazat: a  biztosítások biztosítási ágon belüli azonos vagy hasonló kockázatok alapján elhatárolt
csoportja;
9. biztosítási alágazat: meghatározott biztosítások biztosítási ágazaton belüli csoportja;
10. biztosítási termék: meghatározott biztosítási kockázatokra vagy kockázatcsoportokra kidolgozott feltétel- és
teljesítési rendszer;
11. biztosítási tevékenység: biztosítási szerződésen alapuló kötelezettségvállalás, amely során a  tevékenységet
végző megszervezi az  azonos vagy hasonló kockázatoknak kitett személyek közösségét (veszélyközösség),
matematikai és statisztikai eszközökkel felméri a  biztosítható kockázatokat, megállapítja és beszedi
a  kötelezettségvállalás ellenértékét (díját), meghatározott tartalékokat képez, a  létrejött jogviszony alapján
a  kockázatot átvállalja és teljesíti a  szolgáltatásokat, ideértve az  üzletszerűen végzett járadékszolgáltatás
nyújtására irányuló tevékenységet is, függetlenül attól, hogy a  kötelezettségvállalás ellenértéke
meghatározott pénz fizetése (díj) vagy egyéb ellenszolgáltatás formájában valósul meg;
12. biztosítási titok: minden olyan – minősített adatot nem tartalmazó –, a  biztosító, a  viszontbiztosító,
a  biztosításközvetítő rendelkezésére álló adat, amely a  biztosító, a  viszontbiztosító, a  biztosításközvetítő
ügyfeleinek – ideértve a  károsultat is – személyi körülményeire, vagyoni helyzetére, illetve gazdálkodására
vagy a biztosítóval, illetve a viszontbiztosítóval kötött szerződéseire vonatkozik;
13. biztosítási üzletág: a biztosítástechnikai tartalékok képzésének, illetve a tőkeszükséglet számításának céljából,
a  kockázatok természete alapján történő minimálisan elvárt elkülönített kezelése szerinti, a  biztosítási és
viszontbiztosítási kockázatoknak a homogén csoportja, az Európai Bizottságnak (a továbbiakban: Bizottság)
a  biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia  II) szóló
2009.  november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: Szolvencia  2  irányelv)
86. cikk (1) bekezdés e) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendeletének I. melléklete szerint;
14. biztosításközvetítői tevékenység: a biztosítási szerződés létrehozására irányuló üzletszerű tevékenység, amely
kiterjed a biztosítási szerződések megkötésének elősegítésére, biztosítási termékek ismertetésére, ajánlására,
az  ezzel kapcsolatos felvilágosításra, a  biztosítási szerződések megkötésére, a  biztosítási szerződések
értékesítésének szervezésére, továbbá a  biztosítási szerződések lebonyolításában és teljesítésében való
közreműködésre. Nem minősül biztosításközvetítői tevékenységnek:
a) a más szakmai tevékenység keretében nyújtott információszolgáltatás, amennyiben a tevékenység
célja nem az, hogy az ügyfélnek segítséget nyújtson egy biztosítási szerződés megkötésében vagy
teljesítésében,
b) a követelések behajtásában való közreműködés,
c) a kárfelmérési és értékbecslési tevékenység,
d) a  biztosítási szerződések lebonyolításában és teljesítésében való közreműködés, ha azt olyan
személy végzi, aki a  biztosítási igények felkutatásában és a  biztosítási védelmet kereső ügyfelek
igényének szerződéskötés céljából való kiközvetítésében egyébként nem vesz részt;
15. biztosításközvetítő: az a természetes vagy jogi személy, aki biztosításközvetítői tevékenységet végez;
16. biztosítástechnikai kockázat: a veszteség vagy a biztosítási kötelezettség értékében bekövetkező kedvezőtlen
változás kockázata, amely a nem megfelelő árazási, illetve tartalékolási feltevésekből ered;
17. biztosítástechnikai tartalék: a  biztosító – ide nem értve a  hatodik rész hatálya alá tartozó biztosítót – és
a  viszontbiztosító esetében a  biztosítástechnikai tartalékok értéke annak az  aktuális összegnek felel meg,
amelyet a  biztosító vagy a  viszontbiztosító fizetne, ha a  biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségeit
azonnal egy másik biztosítóra vagy viszontbiztosítóra ruházná át;
18. biztosító: az  a  szervezet, amely a  hatályos magyar jogi szabályozás vagy valamely hatályos tagállami
szabályozás szerint biztosítási tevékenység végzésére jogosult;
19. biztosítói holdingtársaság: olyan – vegyes pénzügyi holdingtársaságnak nem minősülő – anyavállalat,
amelynek fő üzleti tevékenysége részesedés megszerzése és birtoklása olyan leányvállalatokban,
amelyek főleg biztosítók, viszontbiztosítók, harmadik országbeli biztosítók vagy harmadik országbeli
viszontbiztosítók, és közülük legalább egy leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító;
20. bruttó biztosítástechnikai tartalék: a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok összege a  viszontbiztosítás
figyelembevétele nélkül, azaz a  biztosító által megképzett számviteli biztosítástechnikai tartalékok és
a viszontbiztosításba adott kockázatokra jutó számviteli biztosítástechnikai tartalékok összege;
21. büntetlen előéletű: akinek e törvényben külön nevesített tevékenység végzéséhez és vezető állás betöltéséhez
feltétel a büntetlen előélet, annak büntetlen előéletét
a) a  2013. június 30-ig hatályban volt, a  Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény
(a  továbbiakban: 1978. évi IV. törvény) XV. fejezet III. címében meghatározott bűncselekmények,
a  hamis vád (1978. évi IV. törvény 233.  §), a  hatóság félrevezetése (1978. évi IV. törvény 237.  §),
a  hamis tanúzás (1978. évi IV. törvény 238.  §), a  hamis tanúzásra felhívás (1978. évi IV. törvény
242.  §), a  mentő körülmény elhallgatása (1978. évi IV. törvény 243.  §), a  bűnpártolás (1978. évi
IV.  törvény 244. §), az 1978. évi IV. törvény XV. fejezet VII. címében és VIII. címében meghatározott
bűncselekmények, a terrorcselekmény (1978. évi IV. törvény 261. §), a nemzetközi gazdasági tilalom
megszegése (1978. évi IV. törvény 261/A. §), a légi jármű, vasúti, vízi, közúti tömegközlekedési vagy
tömeges áruszállításra alkalmas jármű hatalomba kerítése (1978. évi IV. törvény 262. §), a visszaélés
robbanóanyaggal vagy robbantószerrel (1978. évi IV. törvény 263. §), a visszaélés lőfegyverrel vagy
lőszerrel (1978. évi IV. törvény 263/A.  §), a  visszaélés haditechnikai termékkel és szolgáltatással,
illetőleg kettős felhasználású termékkel (1978. évi IV. törvény 263/B. §), a bűnszervezetben részvétel
(1978. évi IV. törvény 263/C.  §), a  visszaélés atomenergia alkalmazásával (1978. évi IV. törvény
264/B.  §), a  visszaélés nemzetközi szerződés által tiltott fegyverrel (1978. évi IV. törvény 264/C.  §),
az  önbíráskodás (1978. évi IV. törvény 273.  §), az  1978. évi IV. törvény XVI. fejezet III. címében,
továbbá XVII. és XVIII. fejezetében meghatározott bűncselekmények,
b) a  Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény (a továbbiakban: Btk.) szerinti atomenergia
alkalmazásával visszaélés (Btk. 252.  §), a  minősített adattal visszaélés (Btk. 265.  §), a  hamis
vád [Btk. 268.  § (1)–(4)  bekezdés], a  hatóság félrevezetése [Btk. 271.  § (1)  bekezdés], a  hamis
tanúzás (Btk. 272.  §), a  hamis tanúzásra felhívás (Btk. 276.  §), a  mentő körülmény elhallgatása
[Btk.  281.  § (1)–(2)  bekezdés], a  bűnpártolás (Btk. 282.  §), a  Btk. XXVII. Fejezetében meghatározott
bűncselekmények, a  terrorcselekmény (Btk. 314–316.  §), a  terrorcselekmény feljelentésének
elmulasztása (Btk. 317.  §), a  terrorizmus finanszírozása (Btk. 318.  §), a  jármű hatalomba kerítése
(Btk. 320.  §), a  bűnszervezetben részvétel (Btk. 321.  §), a  robbanóanyaggal vagy robbantószerrel
visszaélés (Btk. 324. §), a lőfegyverrel vagy lőszerrel visszaélés (Btk. 325. §), a nemzetközi szerződés
által tiltott fegyverrel visszaélés (Btk. 326.  §), a  nemzetközi gazdasági tilalom megszegése
(Btk. 327. §), a nemzetközi gazdasági tilalom megszegése feljelentésének elmulasztása (Btk. 328. §),
a  haditechnikai termékkel vagy szolgáltatással visszaélés (Btk. 329.  §), a  kettős felhasználású
termékkel visszaélés (Btk. 330.  §), illetve a  Btk. XXXIII. és XXXV–XLIII. Fejezetében meghatározott
bűncselekmények
tekintetében kell – a bűnügyi nyilvántartási rendszerről, az Európai Unió tagállamainak bíróságai által magyar
állampolgárokkal szemben hozott ítéletek nyilvántartásáról, valamint a  bűnügyi és rendészeti biometrikus
adatok nyilvántartásáról szóló 2009. évi XLVII. törvény 71.  § (1)  bekezdése alapján kibocsátott hatósági
bizonyítvánnyal – igazolnia;
22. csoport: a pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvényben meghatározott fogalom;
23. EGT-állam: az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes állam;
24. egyszeri díjas életbiztosítás: minden olyan életbiztosítás, amelynél a  biztosítási díj a  biztosítás tartamának
elején egy összegben esedékes;
25. együttbiztosítás: biztosítási díj ellenében szerződésben előre meghatározott biztosítási kockázatokkal
összefüggő biztosítási esemény bekövetkezése vagy megadott feltétel elérése esetére több biztosító által
közösen, írásban előre rögzített arányok mellett teljesítendő szolgáltatások nyújtása és a kötelezettségvállalás
mértékének megfelelő tartalékok biztosítónként elkülönített képzése és kezelése;
26. ellenőrző befolyás: a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvényben
(a továbbiakban: Hpt.) meghatározott fogalom;
27. értékkövetés: a biztosítási díjnak és a biztosítási összegnek – a kárgyakoriságtól függetlenül – az árszínvonal
változásához évente egy alkalommal történő hozzáigazítása;
28. értékpapír-kölcsönzés: a  tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvényben (a továbbiakban: Tpt.) meghatározott
fogalom;
29. eszközalap: a  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások – a  biztosítási szerződésben meghatározott
levonásokkal csökkentett – díjából tőkebefektetés céljából létrehozott eszközállomány;
30. felügyeleti hatóság: a  biztosító, a  viszontbiztosító, a  biztosításközvetítő pénzügyi felügyeletét jogszabályi
felhatalmazás alapján ellátó szervezet;
31. felügyeleti jelentés: a  biztosítók – ide nem értve a  hatodik rész hatálya alá tartozó biztosítókat –,
a viszontbiztosító és a különleges célú gazdasági egység által a Felügyelet részére évente, és negyedévente
teljesítendő rendszeres számszaki és szöveges információnyújtási kötelezettség;
32. finanszírozási viszontbiztosítás: olyan viszontbiztosítás, amely esetében a  meghatározható legnagyobb
lehetséges veszteség – amely a  maximális áthárított gazdasági kockázatban kifejezve a  jelentős biztosítási
kockázatból és az  időzített kockázatáthárításból ered – korlátozott, de jelentős összeggel meghaladja
a szerződés időtartamára számított díjat, a következő két jellemző közül legalább az egyikkel rendelkezik:
a) a pénz időértékének megfelelő explicit és anyagi ellenszolgáltatás,
b) szerződéses rendelkezések azzal a  céllal, hogy a  felek gazdasági eredményei a  szerződés teljes
időtartama alatt egyensúlyban legyenek, és ezáltal megvalósuljon a célzott kockázatáthárítás;
33. fogyasztó: a  fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben
meghatározott fogalom;
34. függő biztosításközvetítő: az a biztosításközvetítő, aki biztosítóval fennálló jogviszony alapján
a) egy biztosító biztosítási termékeit vagy több biztosító egymással nem versengő biztosítási
termékeit közvetíti;
b) a  biztosításközvetítői tevékenységet – akár több biztosító egymással versengő biztosítási
termékeit  – a  főtevékenységéhez kapcsolódó termékre vagy szolgáltatásra vonatkozóan,
azt  kiegészítő tevékenységként végzi, ha a  biztosítótól az  ügyfélnek járó összeget nem vesz át
[az a)–b) pont a továbbiakban együtt: ügynök];
c) egyidejűleg több biztosító egymással versengő biztosítási termékeit közvetíti (a továbbiakban:
többes ügynök);
35. független biztosításközvetítő: az ügyfél megbízásából eljáró biztosításközvetítő;
36. gazdálkodó szervezet: a  polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvényben (a továbbiakban: Pp.)
meghatározott fogalom;
37. harmadik ország: az az ország, amely nem tagja az Európai Uniónak;
38. harmadik országbeli biztosító: az  a  harmadik országbeli szervezet, amely a  székhely szerinti ország
jogszabályai alapján biztosítási tevékenységre jogosult, és ezen tevékenysége e  törvény szerint
engedélyköteles lenne, ha a székhelye Magyarország területén lenne;
39. harmadik országbeli viszontbiztosító: az  a  harmadik országbeli biztosítónak nem minősülő harmadik
országbeli szervezet, amely a  székhely szerinti ország jogszabályai alapján viszontbiztosítási tevékenységre
jogosult és ezen tevékenysége e  törvény szerint engedélyköteles lenne, ha a  székhelye Magyarország
területén lenne;
40. határon átnyúló szolgáltatás: az  a  szolgáltatás, amely esetében a  biztosító, a  viszontbiztosító, és
a  biztosításközvetítő tevékenységéhez kapcsolódó kötelezettségvállalás tagállama nem azonos azzal
a  tagállammal, ahol a  biztosító, a  viszontbiztosító, és a  biztosításközvetítő székhelye, központi ügyintézés
helye (a továbbiakban: központi iroda) található;
41. illikvid eszköz: eszközalap olyan eszköze, amelynek értéke nem állapítható meg, ideértve különösen, ha
az  értékelésre alkalmas piaci árfolyam-információk az  eszköz forgalmazásának, kereskedésének vagy
nyilvános árjegyzésének felfüggesztése miatt nem állnak maradéktalanul rendelkezésre;
42. illeszkedési kiigazítás: a  vonatkozó kockázatmentes hozamgörbére vonatkozó kiigazítás, amely azon
alapszik, hogy a  lejáratig tartott kötvényekkel vagy más, hasonló pénzáramlási jellemzőkkel bíró
eszközökkel rendelkező biztosítók vagy viszontbiztosítók nincsenek kitéve az  ezen eszközök kamatrésének
megváltozásából eredő kockázatnak;
43. indulótőke: a kölcsönös biztosító egyesület alapításkori jegyzett tőkéje;
44. Információs Központ: a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosításról szóló 2009. évi LXII. törvényben
(a továbbiakban: Gfbt.) meghatározott fogalom;
45. járadékszolgáltatás: a jogosult részére szerződés alapján meghatározott pénzösszeg időszakonként visszatérő
szolgáltatása;
46. jegyzett tőke és saját tőke: a számvitelről szóló törvényben (a továbbiakban: Szmt.) meghatározottak szerinti
jegyzett tőke és saját tőke;
47. jellemző kockázat: több biztosítási ágazatba vagy ugyanazon biztosítási ágazat több alágazatába tartozó
kockázatot is fedező biztosítási termék ágazati, illetve alágazati besorolását meghatározó kockázat. A  több
biztosítási ágazatba vagy ugyanazon biztosítási ágazat több alágazatába tartozó kockázatot is fedező
biztosítási termék abba az  egy biztosítási ágazatba, illetve biztosítási alágazatba tartozik, amely megfelel
az  adott termék díjkalkulációja szerint a  legnagyobb arányú díjrésszel fedezett kockázat ágazati, illetve
alágazati besorolásának;
48. jogvédelmi biztosítás: a jogi eljárási költségek viselésére és a biztosítási fedezetből fakadó más szolgáltatások
nyújtására vonatkozó kötelezettség díj ellenében történő elvállalása, így különösen
a) a biztosított által elszenvedett kár és a részére járó sérelemdíj peren kívüli egyezséggel vagy polgári,
illetve büntetőeljárás során történő megtérülésének biztosítása,
b) a  biztosított polgári, büntető-, közigazgatási hatósági vagy egyéb eljárásban, illetve a  biztosítottal
szemben támasztott kártérítési és sérelemdíj iránti igény esetében való védelme vagy képviselete;
49. jutalék: jogcímtől függetlenül a  biztosítási díj meghatározott részét képező minden olyan pénzbeli vagy
természetbeni előny, szolgáltatás, juttatás és ellentételezés, amelyben a  biztosításközvetítő az  általa
közvetített biztosítási szerződés létrejöttéért, illetve az általa közvetített vagy fenntartott biztosítási szerződés
teljesítéséért, meghatározott ideig való fenntartásáért az  elvégzett biztosításközvetítői tevékenység
díjazásaként a kockázatot elvállaló biztosítótól közvetve vagy közvetlenül részesül;
50. jutalékjogosultság: a  biztosításközvetítő által közvetített vagy fenntartott biztosítási szerződés tekintetében
a  biztosításközvetítői jogviszony alapján a  közvetítőt megillető jogosultság a  biztosítás tartama alatt
a  biztosításközvetítői tevékenység által érintett időszakra járó jutalék vonatkozásában, meghatározott
esetekben és mértékben a  biztosítási szerződés folyamatos fennállása esetén a  közvetítői jogviszony
megszűnését követő időszakot is beleértve;
51. jutalék-visszatérítés: a  biztosításközvetítőt a  biztosításközvetítői jogviszonya alapján terhelő jutalékvisszatérítési kötelezettség, amely szerint a  részére fizetett jutalékot meghatározott feltételek szerint
– a  jutalékfizetés alapjául szolgáló tényezők változásával arányosan – részben vagy egészben köteles
visszafizetni, amennyiben a  közvetített biztosítási szerződés idő előtt (biztosítási eseményhez nem
köthetően) megszűnik vagy a  biztosítási díj olyan mértékű változása következik be, amely nem fedezi
a kifizetett jutalék összegét;
52. kapcsolt vállalkozás: a  leányvállalat vagy az  a  vállalkozás, amelyben egy másik vállalkozás részesedési
viszonnyal rendelkezik, illetve az  a  vállalkozás, amelyet az  alábbi kapcsolatok valamelyike fűz egy másik
vállalkozáshoz, de nem jön létre ellenőrző befolyás közöttük
a) az  adott vállalkozás és egy vagy több egyéb vállalkozás szerződés vagy alapító (létesítő) okirat
alapján egységes alapú vezetés alá tartozik vagy
b) az  adott vállalkozásnak és egy vagy több egyéb vállalkozásnak az  ügyviteli, ügyvezető vagy
felügyelő testülete többségében azonos személyekből áll;
53. kárképviselő: a Gfbt.-ben meghatározott fogalom;
54. kárrendezési megbízott: a Gfbt.-ben meghatározott fogalom;
55. Kártalanítási Alap: a Gfbt.-ben meghatározott fogalom;
56. Kártalanítási Számla: a Gfbt.-ben meghatározott fogalom;
57. Kártalanítási Szervezet: a  Gfbt.-ben meghatározott biztosítók által kártalanítási szervezetként működtetett
szervezet;
58. kézbesítési megbízott: Magyarország területén bejegyzett ügyvéd, ügyvédi iroda vagy a  kérelmező
Magyarország területén bejegyzett biztosítója, viszontbiztosítója vagy biztosításközvetítője, és ezek
munkavállalója;
59. kockázatcsökkentési technikák: a biztosító azon tevékenysége, amelyek révén a biztosító vagy viszontbiztosító
kockázatait részben vagy egészben egy másik félre képes átruházni;
60. kockázati mérték: matematikai függvény, amely egy adott valószínűségeloszlási előrejelzéshez pénzügyi
értéket rendel, és amely a  valószínűségeloszlási előrejelzés alapjául szolgáló kockázati kitettség szintjével
monoton nő;
61. koncentrációs kockázat: minden kockázati kitettség, amelynek veszteségpotenciálja elég nagy ahhoz, hogy
veszélyeztesse a biztosító vagy viszontbiztosító fizetőképességét és pénzügyi helyzetét;
62. kötelezettségvállalás tagállama: az a tagállam, ahol
a) az életbiztosítási ághoz tartozó biztosítási ágazatok esetén:
aa) a természetes személy szerződő állandó lakóhelye van, vagy
ab) a  gazdálkodó szervezet szerződő esetén a  szerződésben meghatározott székhelye
található;
b) a nem-életbiztosítási ághoz tartozó biztosítási ágazatok esetén:
ba) ingatlan és az ott található ingóságok biztosítása esetén, ha ezeket ugyanaz a biztosítási
kötvény fedezi, az a tagállam, ahol az ingatlan található,
bb) bármely fajta jármű biztosítása esetén azon tagállam, amely a  Gfbt.-ben meghatározott
kötelezettségvállalás országának minősül,
bc) legfeljebb 4 hónapos tartamú, utazási és szabadság alatti kockázatok biztosítására
szóló szerződés esetén – tekintet nélkül az  érintett biztosítási ágazatra – az  a  tagállam,
amelyben a szerződő fél a szerződést megkötötte,
bd) minden egyéb olyan esetben, amely nem tartozik kifejezetten a  ba)–bc)  alpontok által
megjelölt körbe, az a tagállam, amelyben a szerződő állandó tartózkodási helye van, vagy
ha a szerződő jogi személy, az a tagállam, amelyben ezen jogi személynek az a telephelye
található, amelyre a szerződés vonatkozik;
63. kötvénykölcsön: az  életbiztosítási szerződés alapján a  biztosító által legfeljebb a  visszavásárlási összeg
erejéig a szerződőnek nyújtható – pénzügyi szolgáltatásnak nem minősülő – kölcsön, amelyet a biztosító és
a szerződő legkésőbb a biztosítási esemény bekövetkeztekor vagy a szerződés megszűntekor számol el;
64. közeli hozzátartozó: a  Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvényben (a továbbiakban: Ptk.)
meghatározott fogalom és az élettárs;
65. közérdeklődésre számot tartó biztosító és viszontbiztosító: a  nyilvánosan működő biztosító vagy
viszontbiztosító részvénytársaság és az a biztosító vagy viszontbiztosító, amelynél a tárgyévet megelőző két
egymást követő üzleti évben az éves bruttó díjbevétel elérte az egymilliárd-ötszázmillió forintot;
66. közvetett tulajdon: egy vállalkozás (a továbbiakban: eredeti vállalkozás) tulajdoni hányadainak, illetve
szavazatainak a  vállalkozásban tulajdoni részesedéssel, illetve szavazati joggal rendelkező más vállalkozás
(a továbbiakban: köztes vállalkozás) tulajdoni hányadain, illetve szavazati jogán keresztül történő
– az 5. melléklet szerint figyelembe vett – birtoklása vagy gyakorlása;
67. különleges célú gazdasági egység: olyan, tagállamban engedélyezett – biztosítónak vagy viszontbiztosítónak
nem minősülő – vállalkozás, amely jogosult átvállalni a  kockázatot a  biztosítóktól és viszontbiztosítóktól,
és amely teljes mértékben viseli a  kockázat költségterheit egy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírkibocsátásból származó bevételből vagy valamilyen más finanszírozási mechanizmus által;
68. különleges célú gazdasági eszköz: a különleges célú gazdasági egység által kibocsátott eszköz, amely esetében
a  kibocsátó – hitelviszonyt megtestesítő értékpapírból vagy más finanszírozási mechanizmusból eredő –
kötelezettségei alárendeltek az ilyen eszközzel kapcsolatos viszontbiztosítási kötelezettségeknek;
69. leányvállalat: minden olyan vállalkozás, amelynek működésére egy másik vállalkozás ellenőrző befolyást
gyakorol. A leányvállalat valamennyi leányvállalatát az anyavállalat leányvállalatának kell tekinteni;
70. levelező: a Gfbt.-ben meghatározott fogalom; 71. likviditási kockázat: annak a  kockázata, hogy a  biztosító vagy viszontbiztosító a  pénzügyi kötelezettségek
rendezése érdekében, azok esedékességekor, nem képes befektetéseit és más eszközeit értékesíteni;
72. maradékjog: az  életbiztosítási szerződés feltételeiben meghatározott azon jogok, amelyek a  díjfizetés
elmaradása, illetve a  szerződésnek a  biztosítási összeg kifizetése nélküli megszűnése esetében
fennmaradnak;
73. megfelelőségi politika: a  megfelelőségi feladatkör felelősségi köreinek, hatásköreinek és beszámolási
kötelezettségeinek meghatározása;
74. megfelelőségi terv: a  megfelelőségi feladatkör azon tervezett tevékenységeinek meghatározása, amelyek
figyelembe veszik a  biztosító tevékenységének valamennyi lényeges területét és azok megfelelőségi
kockázatnak való kitettségét;
75. megtakarítási jellegű életbiztosítás: a  tisztán kockázati (haláleseti) életbiztosítások körén kívül eső olyan
életbiztosítások, amelyek lejárati szolgáltatással vagy visszavásárlási lehetőséggel (visszavásárlási értékkel)
– egyes esetekben ezek mindegyikével – rendelkeznek;
76. minimális biztonsági tőkerész: a tevékenység megkezdésekor felvállalt kockázatokból adódó kötelezettségek
teljesítésére szolgáló tőkerész;
77. minősített befolyás: egy vállalkozással létrejött olyan közvetett és közvetlen kapcsolat, amely alapján
a befolyással rendelkező
a) vállalkozásban fennálló tulajdoni hányadának (részesedésének) mértéke vagy az általa gyakorolható
szavazati jog aránya legalább tíz százalék,
b) a  vállalkozás döntéshozó, ügyvezető vagy felügyelő szervei testületi tagjainak legalább húsz
százalékát kinevezheti vagy felmentheti, vagy
c) a  létesítő okirat, a  megállapodás alapján döntő befolyást gyakorolhat a  vállalkozás
működésére. A  minősített befolyás nagyságának megállapításakor a  közvetlen és a  közvetett
tulajdont együttesen, valamint a  befektetési vállalkozásokról és az  árutőzsdei szolgáltatókról,
valamint az általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007. évi CXXXVIII. törvény 37/A. §
(2)–(6) bekezdésében foglaltakat kell megfelelően figyelembe venni;
78. működési kockázat: várható veszteség, amely nem megfelelő vagy meghiúsult belső folyamatokból,
az alkalmazott emberi erőforrásból vagy rendszerekből, vagy külső eseményekből ered;
79. nagykockázat:
a) az  1.  melléklet A) rész 4–7., valamint 11. és 12.  pontjában meghatározott ágazatba besorolt
kockázatok;
b) az  1.  melléklet A) rész 14. és 15.  pontjában meghatározott ágazatba besorolt kockázatok,
ha a  szerződő szakmája szerint ipari vagy kereskedelmi tevékenységet végez vagy szellemi
szabadfoglalkozású és a kockázatok ehhez a tevékenységhez kapcsolódnak;
c) az 1. melléklet A) rész 3., 8–10., 13. és 16. pontjában meghatározott ágazatba besorolt kockázatok,
ha a szerződő a következő feltételek határértékei közül legalább kettőt túllép:
ca) a 6,2 millió euró összegű mérlegfőösszeg,
cb) a 12,8 millió euró összegű nettó árbevétel,
cc) a pénzügyi év során az átlagos alkalmazotti létszáma eléri vagy meghaladja a 250 főt;
80. Nemzeti Iroda: a Gfbt.-ben meghatározott fogalom;
81. passzív viszontbiztosítás: viszontbiztosítási szerződés alapján a  biztosító egyes kockázatainak egy
viszontbiztosítónak vagy biztosítónak történő átadása;
82. pénzügyi szervezet: a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 39. § (1) bekezdés a), c), f ), h),
valamint k)–m) pontjában meghatározott törvények hatálya alá tartozó szervezet;
83. rendszeres vagy folyamatos díjas életbiztosítás: minden olyan életbiztosítás, amelynek biztosítási díja
a biztosítás tartama során meghatározott időszakonként válik esedékessé;
84. reorganizációs eljárás: a felügyeleti hatóságok bármilyen beavatkozását magában foglaló eljárása, amelynek
célja, hogy a  biztosító pénzügyi helyzetét megőrizze vagy helyreállítsa, és amelyek a  biztosítón kívüli felek
korábban meglévő jogait érintik, ideértve különösen azokat az intézkedéseket, amelyek a kifizetések, illetve
a végrehajtási intézkedések felfüggesztésének vagy a kárigények csökkentésének lehetőségét is magukban
foglalják;
85. részesedési viszony: egy személy (szervezet) és egy vállalkozás között létrejött olyan kapcsolat, amely alapján
a  személy – közvetlenül vagy közvetett módon – a  szavazati jogok vagy a  tulajdoni hányad legalább húsz
százalékát, de legfeljebb ötven százalékát birtokolja a vállalkozásban. A szavazati jogok figyelembevételénél
az Szmt. vonatkozó előírásai szerint kell eljárni, függetlenül attól, hogy a személy (szervezet) az Szmt. hatálya
alá tartozik-e vagy sem;
86. részesedő vállalkozás: az  anyavállalat vagy az  a  vállalkozás, amely egy másik vállalkozásban (kapcsolt
vállalkozásban) részesedési viszonnyal rendelkezik;
87. segítségnyújtási tevékenység: az  a  biztosítási tevékenység, amelynek keretében – biztosítási díj előzetes
megfizetése ellenében – a  tevékenységet végző a  szerződésben meghatározott esetekben és feltételekkel
azonnal hozzáférhető – pénzbeli vagy természetbeni teljesítésből (ideértve a  szolgáltató saját
személyzetének vagy felszerelésének igénybevételét is) álló – segítséget nyújt a szerződésben meghatározott
olyan személy javára, aki utazás közben véletlenszerű eseményt követően bajba kerül, illetve segítségre
szorul, ide nem értve a szerviz- vagy karbantartó szolgáltatást, a vevőszolgálati tevékenységet, vagy kizárólag
közvetítőként történő segítség nyújtást, illetve segítség jelzést;
88. szabályozott piac: a Tpt.-ben meghatározott fogalom;
 89. szabályozott vállalkozás: a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvényben
meghatározott fogalom;
 90. szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság: a vezetőnek és a tulajdonosnak az e törvény hatálya alá tartozó
egyes vállalkozás irányítására vagy tulajdonlására való alkalmasságát igazoló feltételek összessége;
 91. származtatott (derivatív) ügylet: a Tpt.-ben meghatározott fogalom;
 92. szavatolótőke: a  biztosító vagy viszontbiztosító rendelkezésére álló tőkeösszeg, amely a  biztosítóval vagy
viszontbiztosítóval szemben fennálló követelések kielégítésébe tőkeként azonnal, harmadik fél hozzájárulása
nélkül bevonható, és amely arra szolgál, hogy a  biztosító vagy viszontbiztosító akkor is teljesíteni tudja
kötelezettségeit, ha erre a beszedett díjak, és a biztosítástechnikai tartalékok nem nyújtanak fedezetet;
93. számviteli biztosítástechnikai tartalék: a  biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződésekkel kapcsolatos
kötelezettségek teljesítésére, a  károk ingadozására és a  várható veszteségekre az  alkalmazott számviteli
szabályoknak megfelelő módon és bontásban képzett tartalék;
94. szoros kapcsolat: a Hpt.-ben meghatározott fogalom;
 95. tagállam: olyan ország, amely tagja az Európai Uniónak;
 96. technikai kamatláb: az  a  kamatláb, amellyel a  biztosító az  élet- és betegségbiztosítási díj és díjtartalék, és
a  balesetbiztosítási és felelősségbiztosítási járadéktartalék megállapításakor kalkulál, amelynek maximális
mértékét jogszabály állapítja meg;
97. teljes költségmutató (TKM): a  megtakarítási életbiztosítási termékekre számolt olyan mutató, amely egy
értékben összegzi a szerződéssel kapcsolatban felmerült valamennyi költséget;
98. termékterv: meghatározott veszélyközösségre kialakított, a biztosító által terjeszteni kívánt biztosítási termék
alkalmazhatóságáról kidolgozott terv, amelynek tartalmi követelményeit a 3. melléklet tartalmazza;
99. továbbengedményezés: a viszontbiztosítási kockázat egy részének vagy egészének viszontbiztosításba adása;
100. többlethozam: a  biztosítástechnikai tartalékok befektetése hozamának és a  technikai kamatláb
felhasználásával számított hozamnak a különbsége;
101. ügyfél: a  szerződő, a  biztosított, a  kedvezményezett, a  károsult, a  biztosító szolgáltatására jogosult más
személy; az  adatvédelemre vonatkozó rendelkezések alkalmazásában ügyfél az  is, aki a  biztosító számára
szerződéses ajánlatot tesz;
102. ügyféli érdek védelme: a biztosítási szolgáltatások anyagi biztonságának védelme, valamint a biztosítottak jogi
biztonságának megóvása;
103. ügymenet kiszervezése: a  biztosító a  biztosítási vagy azzal közvetlenül összefüggő tevékenysége valamely
részének végzésére mást bíz meg;
104. üzletszerű tevékenység: ellenérték fejében nyereség, illetve vagyonszerzés végett – előre egyedileg meg nem
határozott ügyletek megkötésére irányuló – rendszeresen folytatott gazdasági tevékenység;
105. vagyoni biztosíték: hitelintézetnél lekötött és elkülönítetten kezelt pénzösszeg (pénzbeli letét, és az  állam
vagy hitelintézet által kibocsátott vagy garantált, a  letétbe helyezéstől számított száznyolcvan napnál
hosszabb hátralévő futamidejű, azonnal beváltható vagy értékesíthető, hitelviszonyt megtestesítő
értékpapír) vagy hitelintézet által vállalt garancia;
106. vagyoni eszközök elhelyezése: ingó vagy ingatlan vagyoni eszközök megléte a tagállamon belül anélkül, hogy
az  ingóság letétként, vagy az  ingatlan – így különösen zálogjog bejegyzése útján – korlátozás alá esik. Egy
adóssal szemben fennálló követelésben megjelenő vagyon azon tagállam területén lévőnek tekintendő, ahol
a követelés érvényesíthető;
107. vállalkozás: az  üzletszerű gazdasági tevékenységet folytató gazdálkodó szervezet és a  harmadik országbeli
biztosító fióktelepe;
108. valószínűségeloszlási előrejelzés: matematikai függvény, amely egymást kölcsönösen kizáró jövőbeli
események teljes eseményrendszeréhez valószínűségi értékeket rendel;
109. vegyes pénzügyi holdingtársaság: a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvényben
meghatározott fogalom;
110. vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaság: olyan anyavállalat, amely nem biztosító, harmadik országbeli
biztosító, viszontbiztosító, harmadik országbeli viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság, és amelynek a  leányvállalatai között legalább egy tagállami biztosító vagy
viszontbiztosító van;
111. versengő termékek: azok a  biztosítási termékek – ide nem értve azon biztosítók termékeit, amelyeknek
a  tulajdonosa azonos vagy az  egyik biztosító a  másik biztosító tulajdonosa, vagy azonos tulajdonosi
csoportba tartoznak –, amelyek a  felhasználási célra, a  fedezett kockázatok körére és az  ehhez kapcsolódó
biztosítási szolgáltatásokra tekintettel alkalmasak az  ügyfél számára helyettesíteni egymást és az  1. és
2. mellékletek szerint azonos ágazatba vagy azonos ágazat azonos alágazatába tartoznak. Azonos ágazatba
vagy azonos alágazatba tartozó biztosítási terméknek minősülnek:
a) azok a  biztosítási termékek, amelyek ugyanazon biztosítási ágazatba vagy ugyanazon biztosítási
ágazat azonos alágazatába tartózó kockázatokat fedeznek;
b) azok a  biztosítási termékek, amelyek egy szerződés keretén belül több biztosítási ágazatba vagy
ugyanazon biztosítási ágazat több alágazatába tartozó kockázatot is fedeznek, ha a  jellemző
kockázat szerinti ágazati vagy alágazati besorolásuk azonos; vagy
c) az ugyanazon biztosítási ágazatba vagy ugyanazon biztosítási ágazat valamely alágazatába tartozó
biztosítási termék és az  egy szerződés keretén belül több biztosítási ágazatba vagy ugyanazon
biztosítási ágazat több alágazatába tartozó kockázatot is fedező biztosítási termék, ha ez  utóbbi
termék jellemző kockázat szerinti ágazati vagy alágazati besorolása megegyezik az  előbbi termék
ágazati vagy alágazati besorolásával;
112. viszontbiztosítási tevékenység: a  biztosító vagy viszontbiztosító, továbbá harmadik országbeli biztosító vagy
viszontbiztosító által vállalt kockázat egy részének vagy egészének szerződésben meghatározott feltételek
alapján, díjfizetés ellenében történő átvállalása;
113. viszontbiztosítás-közvetítői tevékenység: viszontbiztosítási szerződés létrehozására irányuló rendszeres,
üzletszerű tevékenység, amely kiterjed a  viszontbiztosítási szerződések megkötésének elősegítésére,
viszontbiztosítási termékek ismertetésére, ajánlására, az ezzel kapcsolatos felvilágosításra, a viszontbiztosítási
szerződések megkötésére, a  viszontbiztosítási szerződések értékesítésének szervezésére, továbbá
a viszontbiztosítási szerződések lebonyolításában és teljesítésében való közreműködésre;
114. viszontbiztosítás-közvetítő: az  a  természetes vagy jogi személy, aki főtevékenységként viszontbiztosításközvetítői tevékenységet végez;
115. viszontbiztosító: az a vállalkozás, amely a székhelye szerinti tagállamban kizárólag viszontbiztosítási és azzal
közvetlenül összefüggő tevékenység végzésére kapott engedélyt;
116. viszontbiztosítói holdingtársaság: olyan – vegyes pénzügyi holdingtársaságnak nem minősülő – anyavállalat,
amelynek alapvető tevékenysége részesedés megszerzése és birtoklása olyan leányvállalatban, amely
viszontbiztosító vagy harmadik országbeli biztosító, és közülük legalább egy leányvállalat tagállami
viszontbiztosító;
117. volatilitási kiigazítás: a vonatkozó kockázatmentes hozamgörbére vonatkozó kiigazítás, amely a hozamfelárak
változékonyságának szavatoló tőkére gyakorolt hatását tompítja;
118. zárt biztosító: olyan biztosító, amelynek célja biztosítási fedezet biztosítása kizárólag azon vállalkozás vagy
vállalkozások kockázatai tekintetében, amelyeknek a  zárt biztosító tulajdonát képezi, vagy azon csoport
vállalkozása vagy vállalkozásainak kockázatai tekintetében, amelynek a zárt biztosító a tagja;
119. zárt viszontbiztosító: olyan viszontbiztosító, amelynek célja viszontbiztosítási fedezet biztosítása kizárólag
azon vállalkozás vagy vállalkozások kockázatai tekintetében, amelyeknek a  zárt viszontbiztosító tulajdonát
képezi, vagy azon csoport vállalkozása vagy vállalkozásainak kockázatai tekintetében, amelynek a  zárt
viszontbiztosító a tagja.
(2) Az  Európai Unió és az  Európai Unió tagállama kifejezésen az  Európai Gazdasági Térséget (a továbbiakban: EGT)
és az  EGT-államot is érteni kell, azzal, hogy a  nem-életbiztosítási ág tekintetében a  Svájci Államszövetségre
az EGT-államra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
3. Euróban megadott összegek forintban történő meghatározása 5. § (1) Ahol e  törvény euróban meghatározott összegről rendelkezik, azon a  tárgyév január 1-jétől december 31-ig tartó
időszakára (a továbbiakban: alkalmazási időszak) vonatkozó, forintban meghatározott összegét kell érteni.
(2) Az  adott alkalmazási időszakra vonatkozó forintban meghatározott összeget az  alkalmazási időszakot megelőző
naptári év első tíz hónapjára és az  euró forintra való átszámítására vonatkozó – Magyar Nemzeti Bank által
közzétett  – hivatalos napi árfolyamok átlagának alkalmazásával, a  következő milliós forintértékre felkerekítve kell
kiszámítani.
MÁSODIK KÖNYV
A BIZTOSÍTÓKRA ÉS A VISZONTBIZTOSÍTÓKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
ELSŐ RÉSZ
A BIZTOSÍTÓK ÉS A VISZONTBIZTOSÍTÓK MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK
I. FEJEZET
A BIZTOSÍTÓK ÉS A VISZONTBIZTOSÍTÓK 4. A biztosítókra és a viszontbiztosítókra vonatkozó általános szabályok
6. § (1) Magyarország területén biztosító részvénytársaság, európai részvénytársaság, szövetkezet, egyesület, másik
tagállamban székhellyel rendelkező biztosító magyarországi fióktelepe vagy harmadik országbeli biztosító
magyarországi fióktelepe formájában létesíthető.
(2) Magyarország területén viszontbiztosító részvénytársaság, európai részvénytársaság, szövetkezet, másik
tagállamban székhellyel rendelkező viszontbiztosító magyarországi fióktelepe vagy harmadik országbeli
viszontbiztosító magyarországi fióktelepe formájában létesíthető.
(3) Az egyes szervezeti formákra
a) részvénytársaság formájában működő biztosító és viszontbiztosító esetén a Ptk.,
b) európai részvénytársaság formájában működő biztosító és viszontbiztosító esetén az  európai
részvénytársaságról szóló törvény (a továbbiakban: SEtv.),
c) szövetkezeti formában működő biztosító és viszontbiztosító esetén a Ptk. szövetkezetekre vonatkozó,
d) kölcsönös biztosító egyesület esetén a  Ptk. és az  egyesülési jogról, a  közhasznú jogállásról, valamint a  civil
szervezetek működéséről és támogatásáról szóló 2011. évi CLXXV. törvény (a továbbiakban: Civil tv.),
e) fióktelep esetén a  külföldi székhelyű vállalkozások magyarországi fióktelepeiről és kereskedelmi
képviseleteiről szóló törvény (a továbbiakban: Fkt.) fióktelepre vonatkozó
előírásait az e törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
5. A biztosító és a viszontbiztosító részvénytársaság 7. § (1) A  biztosító részvénytársaság az  engedélyezett biztosítási ágon és ágazaton belül a  biztosítási tevékenységet
teljeskörűen végezheti, továbbá az  engedélyezett biztosítási ágazatokban viszontbiztosítási tevékenységet is
végezhet az erre vonatkozó külön engedély nélkül.
(2) A  viszontbiztosító részvénytársaság élet-viszontbiztosítási, nem-életviszontbiztosítási vagy mindkét
viszontbiztosítási tevékenységet az erre vonatkozó engedély birtokában teljeskörűen végezheti.
(3) A  biztosító és a  viszontbiztosító részvénytársaság esetében a  93.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
jegyzett tőkéjén belül a  pénzbeli vagyoni hozzájárulás legkisebb mértéke hetven százalék, továbbá a  jegyzett
tőkéjén belül a nem pénzbeli vagyoni hozzájárulásban nem szerepelhetnek az Szmt. szerinti immateriális javak.
(4) A biztosító és a viszontbiztosító részvénytársaság cégbejegyzésére csak azután kerülhet sor, ha a bejegyzési kérelem
benyújtásáig a pénzbeli vagyoni hozzájárulás teljes egészében befizetésre került.
(5) A biztosító és a viszontbiztosító részvénytársaságra vonatkozó szabályokat megfelelően alkalmazni kell az európai
részvénytársaság formájában működő biztosítóra és viszontbiztosítóra.
8. § (1) A  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság ügyvezetését az  igazgatóság látja el. Az  alapszabály nem
rendelkezhet arról, hogy az igazgatóság jogait vezető tisztségviselőként a vezérigazgató gyakorolja.
(2) A biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságnál egységes irányítási rendszert megvalósító igazgatótanács nem
működhet.
(3) A biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságnál felügyelőbizottságot kell létrehozni.
6. A biztosító és a viszontbiztosító szövetkezet 9. § (1) A biztosító szövetkezet az engedélyezett biztosítási ágon és ágazaton belül a biztosítási tevékenységet teljeskörűen
végezheti, továbbá az  engedélyezett biztosítási ágazatokban viszontbiztosítási tevékenységet is végezhet az  erre
vonatkozó külön engedély nélkül.
(2) A  viszontbiztosító szövetkezet életviszontbiztosítási, nem-életviszontbiztosítási vagy mindkét viszontbiztosítási
tevékenységet az erre vonatkozó engedély birtokában teljeskörűen végezheti.
10. § (1) Biztosító szövetkezetet és viszontbiztosító szövetkezetet legalább tíz tag alapíthat.
 (2) A  szövetkezet tagjai által jegyzett, az  alapításhoz minimálisan szükséges, a  93.  § (2)  bekezdés b)  pontjában
meghatározott tőkén belül a pénzbeli vagyoni hozzájárulásnak legalább hetven százalékot kell elérnie.
 (3) A  93.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott tőkén belüli nem pénzbeli vagyoni hozzájárulásban nem
szerepelhetnek az Szmt. szerinti immateriális javak.
 (4) A szövetkezet a szövetkezeti vagyont vagy annak részét nem minősítheti közösségi alappá.
11. § A biztosító és a viszontbiztosító szövetkezetnek a cégjegyzékbe történő bejegyzésére kizárólag akkor kerülhet sor,
ha a bejegyzési kérelem benyújtásáig a pénzbeli vagyoni hozzájárulás teljes egészében befizetésre került.
12. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító szövetkezet alapszabályában – a Ptk.-ban foglaltakon túl – rendelkezni kell:
a) a biztosító szövetkezet vagy a viszontbiztosító szövetkezet tevékenységi köréről biztosítási ág, ágazat szerint,
b) a biztosító szövetkezet vagy a viszontbiztosító szövetkezet adózott eredményének felhasználási elveiről.
(2) Biztosító szövetkezet vagy viszontbiztosító szövetkezet esetében a  pótbefizetés mértéke – az  alapszabály erre
vonatkozó rendelkezése szerint – a tag vagyoni hozzájárulásának száz százalékáig terjedhet.
13. § Igazgatósági tagnak választható az is, aki nem tagja a szövetkezetnek, vagy nem áll azzal munkaviszonyban.
14. § (1) A felügyelőbizottság tagja a szövetkezettel munkaviszonyban nem állhat.
 (2) A felügyelőbizottság tagja lehet az is, aki nem tagja a szövetkezetnek.
15. § (1) A biztosító szövetkezet vagy a viszontbiztosító szövetkezet volt tagja vagy jogutódja részére az elszámolás alapján
kifizetést nem lehet teljesíteni, ha ennek következtében a biztosító nem felelne meg a
a) minimális tőkeszükségletre vagy
b) a hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító esetén a minimális szavatoló tőkére
vonatkozó előírásoknak, vagy biztosítási szükséghelyzet következne be.
(2) Az (1) bekezdés alapján a kifizetés legfeljebb négy évig halasztható.
 (3) A volt tag vagy jogutódja a vele való elszámolásig részesedik a szövetkezet eredményéből.
16. § Biztosító szövetkezet vagy viszontbiztosító szövetkezet csak biztosító részvénytársasággá vagy viszontbiztosító
részvénytársasággá alakulhat át.
7. A kölcsönös biztosító egyesület 17. § (1) A kölcsönös biztosító egyesület olyan kölcsönösségi alapon működő egyesület, amely kizárólag tagjával kötött – ide
nem értve a passzív viszontbiztosításra irányuló szerződést – biztosítási szerződés alapján, biztosítási díj ellenében,
a biztosítási feltételekben meghatározott biztosítási események bekövetkezése esetében, biztosítástechnikai elvek
alapján, előre meghatározott szolgáltatást nyújt.
(2) A kölcsönös biztosító egyesületbe történő belépés feltétele a biztosítási szerződés létrejötte.
 (3) A  biztosítási szerződés megszűnésével – ha az  egyesület alapszabálya másként nem rendelkezik – a  tagsági
jogviszony nem szűnik meg, feltéve, ha
a) a tag eleget tesz a tagdíjfizetési kötelezettségének, vagy
b) a tagdíjfizetésre nem kötelezett tag eleget tesz a tagsági jogviszonyából eredő egyéb kötelezettségének és
egy éven belül új biztosítást köt.
18. § A Ptk. biztosítási szerződési szabályok hatályának kiterjesztésére vonatkozó rendelkezését (Ptk. 6:457.  §)
a kölcsönös biztosító egyesületi tagsági jogviszony keretében létrejött biztosítási szerződéseken alapuló biztosítási
jogviszonyokra kell alkalmazni.
19. § (1) A  kölcsönös biztosító egyesület esetében a  93.  § (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott indulótőkén belül
a pénzbeli vagyoni hozzájárulásnak legalább hetven százalékot kell elérnie.
(2) A kölcsönös biztosító egyesület a tevékenységi engedélyét kizárólag akkor kaphatja meg, ha az indulótőke pénzbeli
vagyoni hozzájárulási részét teljes egészében befizették.
(3) A  kölcsönös biztosító egyesület elnevezésében köteles egyértelműen utalni arra, hogy kölcsönös biztosító
egyesületi formában tevékenykedik.
20. § A kölcsönös biztosító egyesület az  engedélyezett biztosítási ágon és ágazaton belül a  biztosítási tevékenységet
teljeskörűen végezheti, továbbá az  engedélyezett biztosítási ágazatokban viszontbiztosítási tevékenységet is
végezhet az erre vonatkozó külön engedély nélkül.
21. § (1) A kölcsönös biztosító egyesület alapszabályában – a Ptk.-ban foglaltakon túl – rendelkezni kell:
a) a kölcsönös biztosító egyesület tevékenységi köréről,
b) indulótőkéjéről és annak befizetési módjáról,
c) a tagdíj kialakításának elveiről, mértékéről, fizetésének módjáról,
d) az eredmény felhasználási elveiről,
e) a veszteség rendezésének módjáról,
f ) a tagok által teljesítendő kötelező pótlólagos befizetésről, továbbá – a (2) bekezdésben meghatározott esetet
kivéve – a szolgáltatás csökkentéséről arra az esetre, ha más források nem elégségesek az egyesület tárgyévi
kötelezettségeinek teljesítésére,
g) megszűnés esetén az egyesületi vagyon felhasználásáról, a fennálló kötelezettségek, ezen belül a biztosítási
kötelezettségek elkülönített rendezéséről,
h) a kölcsönös biztosító egyesület átalakulására, egyesülésére, szétválására – beleértve a 27. § (1) bekezdésben
foglalt esetet is –, feloszlására vonatkozó – legfőbb szervhez intézett – indítvány előterjesztésének
szabályairól.
(2) A  kölcsönös biztosító egyesület által kötött felelősségbiztosítási szerződés esetén az  (1)  bekezdés f )  pontjában
foglaltak szerinti szolgáltatáscsökkentésre nincs lehetőség.
(3) A kölcsönös biztosító egyesület megszűnése esetén a Ptk. 3:85. §-ának a vagyon átadására vonatkozó rendelkezéseit
kizárólag az  (1)  bekezdés g)  pontja szerinti alapszabályi vagyon-felhasználási rendelkezések hiánya, vagy azok
végrehajtásának lehetetlenné válása esetén kell alkalmazni.
22. § (1) A százfős taglétszámot három egymást követő naptári évben átlagosan meghaladó kölcsönös biztosító egyesület
legfőbb szerve a következő évi rendes ülésén köteles páratlan számú, de legalább három, legfeljebb tizenegy tagú
igazgatóságot választani.
(2) Az alapszabályban foglalt elnevezéstől függetlenül
a) az egyesület ügyintéző és képviseleti szerve alatt igazgatótanács,
b) az egyesület ügyintéző és képviseleti szervének ellenőrzését ellátó testület alatt felügyelőbizottság
értendő.
(3) Az  igazgatóság és a  felügyelőbizottság tagjait – az  alapszabály eltérő rendelkezése hiányában – a  legfőbb
szerv titkos szavazással, az  alapszabályban meghatározott időtartamra választja meg. Az  igazgatóság és
a felügyelőbizottság tagjainak a megbízatása az érintett személy elfogadó nyilatkozatával jön létre.
(4) A  legfőbb szervet az  alapszabályban meghatározott módon, a  tagoknak küldött meghívó útján kell összehívni.
Az  alapszabály rendelkezhet úgy is, hogy azoknak a  tagoknak, akik ezt kívánják, a  legfőbb szerv üléséről szóló
meghívót elektronikus úton kell megküldeni.
23. § (1) Az  ezerfős taglétszámot három egymást követő évben átlagosan meghaladó kölcsönös biztosító egyesület
esetében a  legfőbb szerv a  legfeljebb ötventagú küldöttgyűlés. A  küldötteket a  tagok, a  tagok köréből
– az alapszabályban meghatározottak szerint – taglétszámhoz viszonyított arányban öt évre választják. A küldöttek
választásának és visszahívásának eljárási szabályait a  kölcsönös biztosító egyesület alapszabálya tartalmazza.
Az alapszabályban rendelkezni kell az újonnan belépő tagok képviseletéről.
(2) A küldöttválasztó közgyűlést az alapszabályban meghatározott módon, de legalább a kölcsönös biztosító egyesület
honlapján és két országos napilapban közzétett hirdetmény útján kell összehívni. Az  alapszabály előírhatja, hogy
azokat a  tagokat, akik ezt kívánják, küldöttválasztó közgyűlés összehívásáról a  nyomtatott sajtóban és honlapon
történt közlés mellett elektronikus úton is értesíteni kell. A  hirdetmény és a  tag részére elektronikus úton küldött
értesítés közötti eltérés esetén a hirdetményben foglaltak az irányadók.
24. § (1) A  kölcsönös biztosító egyesület igazgatósága állapítja meg a  21.  § (1)  bekezdés f )  pontjában meghatározott
–  alapszabályban kötelezően előírandó – szolgáltatáscsökkentést és a  pótlólagos befizetési kötelezettséget,
beleértve azok mértékét.
(2) Ha a kölcsönös biztosító egyesület az e törvényben meghatározottak szerinti szükséghelyzetbe került, a Felügyelet
jogosult – a  320.  § (2)  bekezdésében foglaltak mellett – a  pótlólagos befizetési kötelezettség megállapítására,
feltéve, ha a Felügyelet erre irányuló felhívásának a kölcsönös biztosító egyesület igazgatósága nem tett eleget.
(3) A pótlólagos befizetési kötelezettség alapján a kölcsönös biztosító egyesület tagja által teljesítendő befizetés nem
haladhatja meg a  kölcsönös biztosító egyesület tagja által a  pótlólagos befizetési kötelezettség teljesítése nélkül
a kölcsönös biztosító egyesület részére bármilyen jogcímen évente teljesített befizetések száz százalékát.
(4) A  kölcsönös biztosító egyesület igazgatósága pótlólagos befizetési kötelezettséget az  egyesület korábbi tagjára
is előírhat, feltéve, hogy a  korábbi tag tagsági jogviszonya a  pótlólagos befizetési kötelezettség megállapítását
megelőző egy éven belül szűnt meg.
(5) Az igazgatóság a pótlólagos befizetési kötelezettséget, valamint a szolgáltatások csökkentését a kölcsönös biztosító
egyesület minden tagjára, vagy a tagok – biztosítási ágak, ágazatok szerint – elkülönült csoportjára állapíthat meg.
25. § (1) A  tagdíjakat, a  pótlólagos befizetések és a  szolgáltatások csökkentésének lehetőségét, valamint esetköreit
az alapszabályban kell meghatározni, azonos feltételek esetén azonos alapelvek szerint.
(2) Az évközben belépő vagy kiváló tag részére időarányos tagdíjat vagy pótlólagos befizetést lehet előírni.
 (3) Pótlólagos befizetést olyan mértékben lehet előírni, amilyen mértékben az év folyamán a tagdíjak növelésére vagy
a szolgáltatások leszállítására került sor. 26. § (1) A Felügyelet a kölcsönös biztosító egyesület biztonságos működése érdekében vagy annak helyreállítása céljából,
a  biztosítási kötelezettségeknek való megfelelés szempontjaival összhangban legfeljebb kilencven százalékos
viszontbiztosításba-adási kötelezettséget írhat elő.
(2) A kölcsönös biztosító egyesület az általa vállalt kockázatot nem adhatja teljes egészében viszontbiztosításba.
27. § (1) A  kölcsönös biztosító egyesület – a  Ptk.-ban foglaltakon túl – jogutódlással megszűnik, ha a  kölcsönös biztosító
egyesület biztosító részvénytársasággá átalakul.
(2) A kölcsönös biztosító egyesület átalakulásához – beleértve az  (1) bekezdésben foglalt esetet is –, megszűnéséhez
a legfőbb szerv tagjai legalább háromnegyedének hozzájárulása szükséges.
28. § (1) Kölcsönös biztosító egyesület biztosító részvénytársasággá alakulhat át. Az  átalakulásra a  Ptk., az  egyes jogi
személyek átalakulásáról, egyesüléséről, szétválásáról szóló 2013. évi CLXXVI. törvény (a továbbiakban: Átaltv.),
valamint a  számvitelről szóló törvény előírásait kell alkalmazni az  e  §-ban, továbbá a  29–30.  §-ban foglalt
eltérésekkel.
(2) A kölcsönös biztosító egyesület átalakulásával létrejövő részvénytársaság csak zártkörűen alapítható.
 (3) A  részvénytársasággá történő átalakulással megszűnő kölcsönös biztosító egyesület azon tagjai, akik
–  az  átalakulást előkészítő, első ülést megelőző harmincadik napig – úgy nyilatkoznak, hogy nem kívánnak
a létrejövő részvénytársaság tagjaivá válni, tagsági jogviszonya az egyesület megszűnésével egyidejűleg megszűnik,
őket a  saját tőke felosztásakor figyelembe venni nem kell. Az  egyesületi tagsági jogviszonyuk megszűnése
a biztosítási szerződéses jogviszonyukat nem érinti.
(4) Az átalakulásra vonatkozóan nem alkalmazhatók a Ptk. 3:135. §-ában, valamint a Átaltv. 2. § (2) és (3) bekezdésében,
4. § (2) bekezdésében, valamint a 10. § (3) és (5) bekezdésében foglalt rendelkezések.
29. § (1) Az igazgatóság köteles a legfőbb szerv előkészítő ülése elé olyan indítványt terjeszteni, amely
a) tájékoztatást ad az átalakulással elérni kívánt gazdasági célról, az ahhoz szükséges eszközökről, az egyesületi
tagok és a munkavállalók jövőbeni helyzetéről,
b) ismerteti az indítványozók és az igazgatóság álláspontját.
(2) Az igazgatóság köteles a legfőbb szerv átalakulást előkészítő ülését megelőzően az alapszabályban meghatározott
módon, de legalább a  kölcsönös biztosító egyesület honlapján és két országos napilapban közzétett hirdetmény
útján az  (1)  bekezdés a) és b)  pontjában foglaltakról a  tagokat tájékoztatni. Az  alapszabály előírhatja, hogy
azokat a  tagokat, akik ezt kívánják, a  nyomtatott sajtóban és honlapon történt közlés mellett elektronikus úton
is tájékoztatni kell. A  hirdetmény és a  tag részére elektronikus úton küldött tájékoztatás közötti eltérés esetén
a  hirdetményben foglaltak az  irányadók. Az  igazgatóság a  tájékoztatási kötelezettségének úgy tesz eleget, hogy
a  kölcsönös biztosító egyesület tagjainak legalább tizenöt nap álljon rendelkezésére a  28.  § (3)  bekezdésében
meghatározott nyilatkozat megtételére.
(3) Az előkészítő ülésen hozott, átalakulásról szóló első döntésnek tartalmaznia kell:
a) az átalakulás szándékát,
b) az átalakulást kezdeményező kölcsönös biztosító egyesület és a létrejövő részvénytársaság nevét, székhelyét,
c) a létrejövő részvénytársaságban részt vevő egyesületi tagok adatait,
d) az  átalakuló kölcsönös biztosító egyesület és a  létrejövő részvénytársaság vagyonmérleg-tervezetének
fordulónapját,
e) az átalakulásban érintett könyvvizsgáló adatait. (4) Az átalakulásról szóló második döntésnek tartalmaznia kell:
a) az  átalakuló kölcsönös biztosító egyesület és a  létrejövő részvénytársaság vagyonmérleg-tervezet
elfogadásáról szóló döntést,
b) a létrejövő részvénytársaság alapszabályának tervezetét,
c) az átalakulás időpontját,
d) a létrejövő részvénytársaság vezető tisztségviselőinek, a felügyelőbizottság tagjainak nevét és lakóhelyét,
e) a  megszűnő kölcsönös biztosító egyesület vagyonmérleg-tervezete alapján a  részvénytársaság egyes
tagjainak vagyoni részesedésére jutó saját tőke értékét, és az annak megfelelő részvény névértéket,
f ) a részvények darabszámát, névértékét, az egyes részvényfajták ismertetését.
(5) A  jogutód szervezet cégbejegyzésével egyidejűleg a  jogelőd kölcsönös biztosító egyesületet törölni kell
a nyilvántartásból a jogutód feltüntetésével.
(6) Az  átalakulással létrejövő jogi személy cégbejegyzését követő harmadik hónap utolsó napjáig mind a  jogelődre,
mind a  jogutódra vonatkozóan a  cégbejegyzés napjával végleges vagyonmérleget kell készíteni. E  vagyonmérleg
és az  átalakulási vagyonmérleg-tervezet szerint megállapított saját tőke közötti pozitív különbözetet a  jegyzett
tőkén felüli vagyonként kell figyelembe venni, negatív különbözet esetén pedig – ha arra a  jegyzett tőkén felüli
vagyon nem nyújt fedezetet, és a fedezetről a tagok a Ptk.-ban, valamint a Átaltv.-ben meghatározottak szerint nem
gondoskodtak – a jegyzett tőkét le kell szállítani.
30. § (1) Az  átalakulás során az  egyesületi tagok vagyoni részesedésére jutó saját tőke értékének meghatározásakor
a  jogutód szervezet végleges vagyonmérlege szerinti adatokat kell figyelembe venni. Az  érték meghatározásakor
a biztosítási állományhoz kapcsolódó biztosítástechnikai tartalékok és azok fedezete nem vehetők figyelembe.
(2) Az  egyes egyesületi tagoknak a  jogutód részvénytársaság saját tőkéből történő vagyoni részesedését a  legfőbb
szerv határozza meg.
(3) A  (2)  bekezdés szerinti részesedés arányának meghatározása a  tagsági viszonnyal rendelkező tagok között
a következő formában történhet:
a) a kölcsönös biztosító egyesületi vagyonból minden tag egyenlő mértékben részesül, vagy
b) a kölcsönös biztosító egyesületi vagyonból minden tag egyenlő mértékben részesül, azon tag kivételével, aki
az egyesület saját tőkéjéhez közvetlenül – a tagdíjon kívül – vagyoni hozzájárulást teljesített. Ez utóbbi tag
részesedésének aránya az alapszabályban rögzített módon, a vagyoni hozzájárulással arányosan határozható
meg.
(4) A 445. § (2) bekezdésében meghatározott kölcsönös biztosító egyesület esetében, amennyiben az egyes tagok által
a maradékjoggal rendelkező biztosításokra befizetett biztosítási díjak aránya az életbiztosítási ág biztosítástechnikai
tartalékának hozamában, és ennek megfelelően közvetetten a  tőkeszerkezetben is nyomon követhető, úgy ezen
hozzájárulást az azon elért időarányos hozammal és az esetleges szolgáltatási kifizetésekkel együtt kell figyelembe
venni.
(5) Az  egyesület legfőbb szerve a  (3)  bekezdés b)  pontja és a  (4)  bekezdés alapján történő részesedésmeghatározási
mód esetén nem határozhatja el az  egyesületi tagok részesedése meghatározásának olyan formáját, amely
a döntésben kisebbségben lévő tagok jogos érdekeinek lényeges sérelmével jár.
8. A harmadik országbeli biztosító és viszontbiztosító magyarországi fióktelepe
31. § (1) Harmadik országbeli biztosító Magyarországon biztosítási tevékenységet folytató fióktelepe a  Felügyelet által
engedélyezett biztosítási ágon és ágazaton belül a biztosítási tevékenységet teljeskörűen végezheti.
(2) Harmadik országbeli viszontbiztosító Magyarországon viszontbiztosítási tevékenységet folytató fióktelepe élet-,
nem-élet- vagy mindkét viszontbiztosítási tevékenységet a  Felügyelet erre vonatkozó engedélye birtokában
teljeskörűen végezheti.
(3) A  harmadik országbeli biztosító fióktelepe és a  harmadik országbeli viszontbiztosító fióktelepe olyan
biztosítási ág végzésére vagy viszontbiztosítási tevékenység végzésére kérhet engedélyt, amelyre az  alapító
biztosító vagy az  alapító viszontbiztosító a  székhely szerinti országban engedéllyel rendelkezik, figyelemmel
a 33. § (1) bekezdésében foglaltakra.
32. § (1) A  harmadik országbeli biztosító fióktelepének és a  harmadik országbeli viszontbiztosító fióktelepének
rendelkeznie kell – elfogadását követő harminc napon belül – az  alapító harmadik országbeli biztosítónak vagy
viszontbiztosítónak a székhely szerinti országban nyilvánosságra hozott éves beszámolójával és üzleti jelentésével
mind a székhely szerinti ország nyelvén, mind pedig annak hiteles magyar fordításában.
(2) A  harmadik országbeli biztosító fióktelepe az  ügyfél kérésére a  székhely szerinti országban nyilvánosságra hozott
harmadik országbeli biztosító éves beszámolóját és üzleti jelentését helyszíni betekintésre köteles átadni.
(3) A  harmadik országbeli viszontbiztosító fióktelepe esetében az  (1)  bekezdésben meghatározott rendelkezéseket
nem kell alkalmazni.
(4) A  harmadik országbeli biztosító fióktelepének és a  harmadik országbeli viszontbiztosító fióktelepének
szavatolótőke-szükségletete fedezetére szolgáló eszközöket a  minimális tőkeszükséglet összegéig Magyarország
területén kell tartania, az  ezen felül a  szavatolótőke-szükséglete fedezetére szolgáló eszközöket az  Európai Unió
területén belül.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott rendelkezéseket a 255. §-ban meghatározott kedvezmények fennállásának esetén
nem kell alkalmazni.
(6) A hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító
a) köteles a minimális biztonsági tőke összegével azonos értékű vagyoni eszközök egynegyedét biztosítékként
letétbe helyezni,
b) köteles a biztonsági tőke fedezetét képező vagyoni eszközeit Magyarország területén elhelyezni,
c) jogosult a  minimális szavatolótőke további fennmaradó részét fedező eszközöket bármely tagállamban
elhelyezni. 33. § (1) A  harmadik országbeli biztosító fióktelepének a  biztosítási szerződés megkötését, illetve fennállását tanúsító
okiratokat – ideértve az általános szerződési feltételeket is – magyar nyelven kell kiállítania.
(2) A  harmadik országbeli viszontbiztosító fióktelepe esetében az  (1)  bekezdésben meghatározott rendelkezéseket
nem kell alkalmazni.
34. § (1) Ha a  Bizottság egy harmadik ország szavatolótőke-megfelelési rendszerét egyenértékűnek tekinti a  biztosítók és
a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott
rendszerrel, akkor az  adott harmadik országbeli viszontbiztosítóval kötött viszontbiztosítási szerződéseket
ugyanúgy kell kezelni, mint az Európai Unióban székhellyel rendelkező viszontbiztosítóval kötött viszontbiztosítási
szerződéseket.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglalttal azonos elbánásban részesülnek az  olyan harmadik országbeli viszontbiztosítóval
kötött viszontbiztosítási szerződések, amelyek székhelye olyan harmadik országban található, amelynek
szavatolótőke-megfelelési rendszerét a Bizottság ideiglenesen egyenértékűnek minősítette.
9. A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító és viszontbiztosító magyarországi fióktelepe
35. § (1) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító Magyarország területén biztosítási tevékenységet folytató
fióktelepe a  székhely tagállam felügyeleti hatósága által engedélyezett biztosítási ágon és ágazaton belül
a biztosítási tevékenységet teljeskörűen végezheti.
(2) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező viszontbiztosító Magyarország területén viszontbiztosítási
tevékenységet folytató fióktelepe a  székhely tagállam felügyeleti hatósága által kiadott engedély alapján
a viszontbiztosítási tevékenységet teljeskörűen végezheti.
36. § (1) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító magyarországi fióktelepének a  biztosítási szerződés
megkötését vagy fennállását tanúsító okiratokat – ideértve az általános szerződési feltételeket is – magyar nyelven
kell kiállítania.
(2) Az  ügyfél kérésére az  (1)  bekezdésben meghatározott okirat a  székhely szerinti tagállam hivatalos nyelvén is
kiállítható.
(3) A másik tagállamban székhellyel rendelkező viszontbiztosító magyarországi fióktelepe esetében az (1) bekezdésben
meghatározott rendelkezéseket nem kell alkalmazni.
37. § A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító és viszontbiztosító magyarországi fióktelepe működése
során a  főbb adataiban bekövetkező változásról legkésőbb a  változást megelőző harminc napon belül köteles
a Felügyeletet írásban értesíteni.
10. A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító és viszontbiztosító Magyarországon
határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett tevékenysége
38. § (1) A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító Magyarország területén határon átnyúló
szolgáltatás keretében biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységet folytathat.
(2) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító a  biztosítási tevékenységét a  székhely tagállam felügyeleti
hatósága által engedélyezett biztosítási ágon és ágazaton belül teljeskörűen végezheti.
(3) A másik tagállamban székhellyel rendelkező viszontbiztosító a viszontbiztosítási tevékenységét a székhely tagállam
felügyeleti hatósága által kiadott engedély alapján teljeskörűen végezheti.
39. § (1) A  határon átnyúló szolgáltatás keretében Magyarországon végzett biztosítási tevékenység végzése esetén
a  biztosítási szerződés megkötését, illetve fennállását tanúsító okiratokat – ideértve az  általános szerződési
feltételeket is – magyar nyelven kell kiállítani.
(2) Az  ügyfél kérésére az  (1)  bekezdésben meghatározott okirat a  székhely szerinti tagállam hivatalos nyelvén is
kiállítható.
(3) A  határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett viszontbiztosítási tevékenység esetén az  (1)  bekezdésben
meghatározott rendelkezéseket nem kell alkalmazni.
II. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI ÉS VISZONTBIZTOSÍTÁSI TEVÉKENYSÉG VÉGZÉSÉNEK ALAPVETŐ FELTÉTELEI
11. A biztosítási és viszontbiztosítási tevékenység zártságának elve
40. § (1) Biztosító a biztosítási és viszontbiztosítási tevékenységen és azzal közvetlenül összefüggő tevékenységen kívül más
üzletszerű tevékenységet nem folytathat, továbbá biztosítási tevékenységet kizárólag biztosító végezhet.
(2) Viszontbiztosító a  viszontbiztosítási tevékenységen és azzal közvetlenül összefüggő tevékenységen kívül
más üzletszerű tevékenységet nem folytathat; továbbá viszontbiztosítási tevékenységet kizárólag biztosító és
viszontbiztosító végezhet.
(3) Biztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenységnek minősül:
a) a  biztosító eszközeinek a  biztosító által történő kezelése és befektetése ideértve a  – biztosítástechnikai
tartalékok esetében fedezeti céllal, a hatékony portfólió kialakításának, valamint az arbitrázs céljával kötött –
származtatott ügyleteket,
b) a Hpt.-ben meghatározott pénzügyi szolgáltatás közvetítése, c) a befektetési vállalkozásokról és az árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az általuk végezhető tevékenységek
szabályairól szóló 2007. évi CXXXVIII. törvényben (a továbbiakban: Bszt.) meghatározott pénzügyi eszközre
vonatkozóan végzett megbízás felvétele és továbbítása,
d) az értékpapír-kölcsönzés,
e) a  biztosító által a  biztosító anyavállalata, leányvállalata vagy részesedési viszonya alatt álló vállalkozása
részére a biztosítási üzem működése és fenntartása körébe eső szolgáltatások nyújtása,
f ) a Wesselényi Miklós Ár- és Belvízvédelmi Kártalanítási Alapról szóló 2003. évi LVIII. törvény 9. § (4) bekezdése
szerinti tevékenység,
g) az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról szóló törvényben meghatározott tagszervezési tevékenység.
(4) Viszontbiztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenységnek minősül:
a) a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvényben szabályozott holdingtársasági
feladatok és tevékenységek ellátása, azzal az  eltéréssel, hogy a  biztosítóra vonatkozó előírásokat
a viszontbiztosítóra kell alkalmazni;
b) a  biztosítással, viszontbiztosítással kapcsolatos statisztikai, biztosításmatematikai tanácsadói,
kockázatelemzői, kutatási tevékenység.
(5) A (3) és a (4) bekezdésben meghatározott tevékenység végzéséhez nem kell a Felügyelet engedélye, azonban ezen
tevékenységen túl egyéb biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenység
folytatását is engedélyezheti a Felügyelet.
12. A biztosítási és viszontbiztosítási tevékenység engedélyezésének elve
41. § (1) Biztosítási, viszontbiztosítási tevékenység és a biztosítási, viszontbiztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő
tevékenység Magyarország területén a  Felügyelet, vagy – határon átnyúló szolgáltatás keretében vagy fióktelep
útján végzett tevékenység esetében – a  székhely szerinti tagállam felügyeleti hatósága által kiadott engedéllyel
végezhető.
(2) Harmadik országbeli biztosító a  tevékenységét Magyarország területén – a  (3)  bekezdésben meghatározott
kivétellel – magyarországi fióktelepen keresztül a Felügyelet engedélyével végezheti.
(3) Harmadik országbeli biztosító – nemzetközi szerződés alapján – fióktelep közbeiktatása nélkül
a) viszontbiztosítási tevékenységet végezhet,
b) a nemzetközi kereskedelemben részt vevő áruban, szállítóeszközben és járműben bekövetkezett kárra, vagy
az ezzel kapcsolatos felelősségre vonatkozó biztosítási szerződést köthet.
 (4) Harmadik országbeli viszontbiztosító Magyarország területén viszontbiztosítási tevékenységet végezhet
a) magyarországi fióktelepen keresztül, vagy
b) nemzetközi szerződés alapján, fióktelep közbeiktatása nélkül is.
13. Az engedély hatálya 42. § (1) A Felügyelet által kiadott tevékenységi engedély területi hatálya valamennyi tagállamra kiterjed, és lehetővé teszi
a  biztosító vagy viszontbiztosító számára, hogy – határon átnyúló szolgáltatás keretében vagy fióktelep útján –
bármely tagállam területén folytassa tevékenységét.
(2) A  harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító magyarországi fióktelepe esetén a  Felügyelet által kiadott
tevékenységi engedély területi hatálya Magyarország területére terjed ki, a  tevékenység csak Magyarország
területén folytatható.
43. § (1) Biztosító, valamint a harmadik országbeli biztosító magyarországi fióktelepe élet- és nem-életbiztosítási ág együttes
művelésére – a (2) és a (3) bekezdésben foglaltak kivételével – tevékenységi engedélyt nem kaphat.
(2) Az  életbiztosítási tevékenység művelésére engedéllyel rendelkező biztosító számára a  Felügyelet engedélyezheti
az  1.  melléklet A) rész 1. és 2.  pontjában meghatározott ágazat művelését azzal, hogy más nem-életbiztosítási
ágazat művelésére a biztosító nem jogosult.
(3) A  kizárólag az  1.  melléklet A) rész 1. és 2.  pontjában meghatározott ágazat művelésére tevékenységi engedéllyel
rendelkező biztosító számára a Felügyelet engedélyezheti életbiztosítási tevékenység művelését.
(4) A  (2)–(3)  bekezdésekben foglalt esetekben az  életbiztosítási ágra irányadó számviteli és felszámolási szabályok
alkalmazandók a biztosító egész tevékenységére.
44. § (1) A Felügyelet a tevékenységi engedélyt biztosítási áganként és azon belül a biztosító által művelhető ágazatonként
adja ki.
(2) A  tevékenységi engedély az  ágazat egészére kiterjed, kivéve, ha a  biztosító az  üzleti tervében foglaltaknak
megfelelően kizárólag egyes kockázatokat vagy kockázatcsoportokat kíván biztosítani az ágazaton belül.
(3) A tevékenységi engedély az 1. melléklet B) részében meghatározott besorolás szerint is megadható.
 (4) Viszontbiztosító részére a Felügyelet a tevékenységi engedélyt nem-élet viszontbiztosításra, élet-viszontbiztosításra
vagy teljes körű viszontbiztosítási tevékenységre adja ki. 45. § (1) A  biztosító már engedélyezett biztosítási ágazaton, kockázaton vagy kockázatcsoporton túl a  Felügyelet
engedélyével tevékenységét más ágazatra, kockázatra vagy kockázatcsoportra kiterjesztheti, feltéve, ha rendelkezik
a módosított tevékenység folytatásához szükséges
a) szavatolótőke-szükséglet fedezetét biztosító figyelembe vehető szavatoló tőkével,
b) minimális tőkeszükséglet fedezetét biztosító figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkével,
c) megfelelő irányítási rendszerrel, a szükséges személyi és tárgyi feltételekkel.
(2) Az  életbiztosítási tevékenység művelésére engedéllyel rendelkező biztosító – a  43.  § (2)  bekezdése szerint –
az  1.  melléklet A) rész 1. és 2.  pontjában meghatározott ágazat művelésére kiterjesztheti a  tevékenységét, ha
rendelkezik
a) az  életbiztosítókra és nem-életbiztosítókra vonatkozó minimális tőkeszükséglet abszolút alsó korlátjának
fedezetét biztosító figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkével,
b) az  életbiztosítókra és nem-életbiztosítókra vonatkozó minimális tőkeszükséglet fedezetét biztosító
figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkével,
c) megfelelő irányítási rendszerrel és a szükséges tárgyi feltételekkel.
(3) A  kizárólag az  1.  melléklet A) rész 1. és 2.  pontjában meghatározott ágazat művelésére tevékenységi engedéllyel
rendelkező biztosító – a  43.  § (2)  bekezdése szerint – életbiztosítási tevékenység művelésére kiterjesztheti
a tevékenységét, ha rendelkezik
a) az  életbiztosítókra és nem-életbiztosítókra vonatkozó a  minimális tőkeszükséglet abszolút alsó korlátjának
fedezetét biztosító figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkével,
b) az  életbiztosítókra és nem-életbiztosítókra vonatkozó minimális tőkeszükséglet fedezetét biztosító
figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkével,
c) megfelelő irányítási rendszerrel és a szükséges tárgyi feltételekkel.
(4) A  hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító esetén a  biztosítási tevékenység kiterjesztésének a  feltétele, hogy
a biztosító rendelkezik a módosított tevékenység folytatásához szükséges szavatoló tőkével.
46. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító a  biztosítási tevékenységét részben vagy egészben – saját elhatározásból –
a Felügyelet engedélyével megszüntetheti, ha a kérelemmel érintett ág, ágazat vagy viszontbiztosítási tevékenység
vonatkozásában a biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységből eredő minden kötelezettségét teljesítette.
(2) A  tevékenység részben történő megszűntetése esetén a  biztosítónak vagy viszontbiztosítónak rendelkeznie kell
a módosított tevékenység folytatásához szükséges 45. §-ban meghatározott feltételekkel.
(3) Ha a Felügyelet a tevékenység megszüntetéséhez hozzájárult, a biztosító vagy a viszontbiztosító a döntés jogerőre
emelkedését követően – az érintett biztosítási ág, ágazat, vagy az élet-viszontbiztosítás, nem-életviszontbiztosítás
vonatkozásában – biztosítási, viszontbiztosítási és azzal közvetlenül összefüggő, e törvény szerint engedélyköteles
tevékenység végzésére nem jogosult.
(4) Ha a  biztosító és a  viszontbiztosító a  biztosítási vagy a  viszontbiztosítási tevékenységét teljes egészében
megszünteti, köteles az elnevezéséből a biztosítóra vagy a viszontbiztosítóra utaló megnevezést törölni.
47. § (1) Egy ágazatba vagy ágazati csoportba tartozó alapkockázatra engedélyt kapott biztosító – a  (2)  bekezdésben
meghatározott kivétellel – egy másik ágazatba tartozó kockázatokat (a továbbiakban: kiegészítő kockázat) is
biztosíthat az ezekre vonatkozó engedély nélkül, ha
a) ezek a kockázatok összefüggnek az alapkockázattal,
b) az alapkockázat ellen biztosított vagyontárgyra vonatkoznak,
c) az alapkockázatot fedező biztosítási szerződés által biztosítottak.
(2) Az 1. melléklet A) rész 14., 15. és 17. pontjában meghatározott ágazatba tartozó kockázatokat – a (3) bekezdésben
foglaltak kivételével – nem lehet más ágazatok kiegészítő kockázatainak tekinteni.
(3) Az  1.  melléklet A) rész 17.  pontjában meghatározott ágazatba tartozó kockázatot a  18. ágazat kiegészítő
kockázatának lehet tekinteni, ha az (1) bekezdésben meghatározott feltételek teljesülnek és
a) az alapkockázat kizárólag az utazás vagy az állandó lakóhelyétől, illetve a szokásos tartózkodási helyétől való
távollét során bajba jutott személynek nyújtott segítségre vonatkozik, vagy
b) a  biztosítás a  tengeri hajók használatából eredő vagy e  használattal kapcsolatban lévő peres ügyekre vagy
kockázatokra vonatkozik. 14. A biztosító vagy a viszontbiztosító székhelye
48. § Magyarországi székhelyű biztosító vagy viszontbiztosító és a  harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító
magyarországi fióktelepe esetén a központi iroda is csak Magyarország területén lehet.
MÁSODIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÓK ÉS A VISZONTBIZTOSÍTÓK MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS SZABÁLYOK
III. FEJEZET
A VEZETŐKRE ÉS ALKALMAZOTTAKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
15. A vezető állású személy 49. § (1) Biztosítónál vagy viszontbiztosítónál vezető állású személy
a) a biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság, biztosító vagy viszontbiztosító szövetkezet és a kölcsönös
biztosító egyesület esetén az igazgatóság tagjai és a felügyelőbizottság tagjai,
b) fióktelep formájában működő biztosító vagy viszontbiztosító esetén a cégjegyzékbe bejegyzett képviselő.
(2) A százfős taglétszámot egy naptári éven keresztül átlagosan meg nem haladó kölcsönös biztosító egyesület esetén
vezető állású személy az alapszabályban meghatározott elnevezéstől függetlenül
a) az ügyintéző és képviseleti szerv feladatainak ellátása céljából választott testület elnöke vagy az ilyen célból
választott személy,
b) az  ügyintéző és képviseleti szervének ellenőrzése céljából választott testület elnöke vagy az  ilyen célból
választott személy.
 (3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározottakon túl vezető állású személy az első számú vezető és annak helyettesei.
16. Az első számú vezető és a képviseleti jog
50. § A biztosító vagy viszontbiztosító első számú vezetője a  biztosító munkaszervezetének irányítására kijelölt,
képviseleti joggal rendelkező, a biztosítóval vagy viszontbiztosítóval munkaviszonyban álló vezető.
51. § (1) A  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság, a  biztosító vagy viszontbiztosító szövetkezet és a  kölcsönös
biztosító egyesület képviseletére – ideértve a  cégjegyzést, a  pénzforgalmi számla feletti rendelkezést is –
az igazgatóság tagjai és az első számú vezető vagy annak helyettesei közül kettő személy együttesen jogosult.
(2) Fióktelep formájában működő biztosító vagy viszontbiztosító esetében a  biztosító képviseletére a  képviselő
önállóan jogosult.
(3) Az  (1)  bekezdés szerinti együttes képviseleti jog a  biztosító vagy viszontbiztosító igazgatósága által jóváhagyott
belső szabályzatban rögzített eljárási rend szerint az  (1)  bekezdésben foglaltaknak megfelelően együttes aláírási
jogként átruházható.
(4) A  biztosító ügyfelének kérésére a  biztosító nevében kötelezettséget vállaló személy aláírási jogát meghatározó
belső szabályzatot be kell mutatni.
52. § (1) Az első számú vezető köteles a 71. § (1) bekezdésében meghatározottakról a Felügyeletet – a könyvvizsgáló általi
tájékoztatást követően – írásban tájékoztatni.
(2) A  biztosító első számú vezetője – a  számviteli rendért felelős vezető 62.  § (2)  bekezdésében meghatározott
értesítését követően – köteles haladéktalanul értesíteni a Felügyeletet arról, hogy a biztosító vagy viszontbiztosító
eszköznyilvántartásában feltüntetett eszközeinek értéke alacsonyabb a  biztosítástechnikai tartalékok előírt
mértékénél.
17. A vezető állású személyre vonatkozó feltételek 53. § (1) Biztosítónál vagy viszontbiztosítónál vezető állású személynek az  nevezhető ki vagy választható meg, akinek
személyét a  megválasztás vagy a  kinevezés tervezett időpontját harminc nappal megelőzően a  biztosító vagy
a viszontbiztosító a Felügyeletnek bejelentette, és a Felügyelet a kinevezést vagy megválasztást engedélyezte.
(2) Az engedélyt megadottnak kell tekinteni, ha a Felügyelet a kérelem megérkezését követő naptól számított harminc
napon belül nem hoz döntést.
(3) Ha a  vezető állású személy kinevezésére vagy megválasztására az  engedély megszerzésétől vagy a  (2)  bekezdés
szerinti vélelem bekövetkezésétől számított három hónapon belül nem kerül sor, a  vezető állású személy csak
ismételt engedélyezést követően nevezhető ki vagy választható meg. Az  ismételt engedélyezési eljárásra
a (2) bekezdésben meghatározott szabályok is alkalmazandók.
(4) A már kinevezett vagy megválasztott vezető állású személy esetén, ha
a) a  2013. június 30-ig hatályban volt 1978. évi IV. törvény XV. fejezetének VII. és VIII. címében, XVII. és
XVIII. fejezetében, vagy
b) a Btk. XXVII. vagy XXXV–XLIII. Fejezetében
meghatározott bűncselekmény miatt vádemelésre került sor, vagy külföldön az  illetékes hatóság részéről
vádemelésre került sor olyan bűncselekmény miatt, amely az  1978. évi IV. törvény XVII. vagy XVIII. fejezete
szerint 2013. június 30-ig büntetendő volt, vagy a  Btk. XXXV–XLIII. Fejezetében foglaltak szerint büntetendő
a büntetőeljárás jogerős befejezéséig vezető állású tisztségéhez kapcsolódó feladatai általa történő ellátását fel kell
függeszteni.
(5) Az  a  személy, akivel szemben a  (4)  bekezdésben meghatározott bűncselekmény miatt vádemelésre került sor,
a büntetőeljárás jogerős befejezéséig vezető állású személynek nem nevezhető ki és nem választható meg.
(6) Ha a  vezető állású személy megsérti a  működésére vonatkozó jogszabályok előírásait, a  Felügyelet
a  kötelezettségszegés súlyának figyelembevételével kezdeményezheti a  vezető állású személy felmentését.
A  biztosító és a  viszontbiztosító a  kezdeményezés alapján köteles megtenni a  felmentéshez szükséges
intézkedéseket.
54. § (1) Biztosítónál vagy viszontbiztosítónál vezető állású személy kizárólag olyan személy lehet, aki
a) büntetlen előéletű,
b) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik,
c) vezetői gyakorlattal rendelkezik,
d) felsőfokú végzettséggel rendelkezik,
e) biztosítónál vagy viszontbiztosítónál nem tevékenykedik könyvvizsgálóként.
(2) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti vezetői gyakorlatnak minősül
a) a biztosításszakmai vezetői gyakorlat,
b) a legalább húsz főt foglalkoztató vállalkozásnál szerzett gazdálkodási vezetői gyakorlat, továbbá
c) az államigazgatás pénzügyi vagy gazdasági területén szerzett vezetői gyakorlat
feltéve, ha e  vezetői gyakorlat ideje hosszabb, mint öt év, és az  előírt vezetői gyakorlat befejezése nem esik
az engedély iránti kérelem benyújtását tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
(3) A  biztosító vagy viszontbiztosító felügyelőbizottságának tagjai közül az  (1)  bekezdés c) és d)  pontjában foglaltak
kizárólag a felügyelőbizottság elnökére nézve kötelezőek.
(4) A  biztosítói vagy viszontbiztosítói holdingtársaság és a  vegyes pénzügyi holdingtársaság tevékenységét
ténylegesen irányító vezető állású személynek az  választható meg, aki megfelel az  (1)–(3)  bekezdésben
meghatározott feltételeknek.
18. Az egyéb vezetők 55. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító a biztosítási tevékenység folytatásához
a) vezető aktuáriust,
b) vezető jogtanácsost,
c) számviteli rendért felelős vezetőt,
d) belső ellenőrzési vezetőt (belső ellenőrt),
e) vezető kockázatkezelőt, és
f ) a jogszabályoknak és a szabályzatoknak történő megfelelésért felelős vezetőt (a továbbiakban: megfelelőségi
vezetőt)
(a továbbiakban együtt: egyéb vezető) köteles foglalkoztatni.
 (2) Egyéb vezetőt a fióktelep formában működő biztosítónál nem kell alkalmazni, ide nem értve a harmadik országbeli
biztosító magyarországi fióktelepét.
 (3) A  harmadik országbeli biztosító magyarországi fióktelepének az  (1)  bekezdés d)  pontjában meghatározott belső
ellenőrt nem kell alkalmazni. 56. § (1) Biztosítónál vagy viszontbiztosítónál egyéb vezetőként az  a  személy foglalkoztatható, akinek személyét
a  foglalkoztatás kezdetének tervezett időpontját harminc nappal megelőzően a  biztosító vagy a  viszontbiztosító
a Felügyeletnek bejelentette, és a Felügyelet a  foglalkoztatást engedélyezte. Az egyéb vezető engedélyezésére és
foglalkoztatására az 53. § (2)–(6) bekezdésében meghatározott szabályokat is alkalmazni kell.
(2) Az egyéb vezetők legfeljebb két biztosítónál tölthetnek be egyéb vezetői pozíciót.
 (3) Az  55.  § (1)  bekezdés a)–c)  pontja szerinti egyéb vezetők jogviszonyának megszüntetéséhez a  felügyelőbizottság
előzetes tájékoztatása szükséges.
 (4) Az 55. § (1) bekezdés a)–f ) pontja szerinti egyéb vezetőket – tanácskozási joggal – a biztosító vagy a viszontbiztosító
közgyűlésének felelősségi területüket érintő napirendi pontjai tárgyalására meg kell hívni.
 (5) Az  55.  § (1)  bekezdés d)  pontja szerinti belső ellenőr jogviszonyának megszüntetéséhez a  felügyelőbizottság
előzetes egyetértése szükséges. 19. A vezető aktuárius 57. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító vezető aktuáriusa az lehet, aki
a) az alábbi szakmai követelmények valamelyikének megfelel:
aa) biztosításmatematikai (aktuáriusi) végzettséggel rendelkezik vagy
ab) szakirányú felsőfokú – így különösen természettudományi, informatikai, gazdaságtudományi,
műszaki képzési területen szerzett egyetemi vagy mesterfokozatú – végzettséggel és legalább
ötéves vezető aktuáriusi vagy tízéves aktuáriusi munkakörben szerzett szakmai gyakorlattal
rendelkezik;
b) legalább ötéves, biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, pénzügyi felügyeletet ellátó szervezetnél, a biztosítók,
az aktuáriusok vagy biztosításközvetítők szakmai érdekvédelmi szervénél, biztosításközvetítői tevékenységet
folytató gazdálkodó szervezetnél vagy biztosító könyvvizsgálójánál szerzett aktuáriusi szakmai gyakorlattal
rendelkezik;
c) büntetlen előéletű;
d) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik; és
e) a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval munkaviszonyban áll.
(2) Biztosításmatematikai (aktuáriusi) végzettség e törvény szerint különösen:
a) közgazdasági vagy pénzügyi szak aktuárius főszakirányán,
b) matematikus vagy alkalmazott matematikus szak aktuárius és pénzügyi matematika szakirányán,
c) biztosítási és pénzügyi matematika mesterszak aktuárius szakirányán, vagy
d) posztgraduális aktuárius szakon
szerzett végzettség.
(3) Az  (1)  bekezdés a)  pont ab)  alpontjában és b)  pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet a  vezető
aktuárius foglalkoztatásának kezdetét tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
58. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító vezető aktuáriusa aláírásával igazolja:
a) a felügyeleti jelentésben szereplő tartalékok képzésének és mértékének helyességét;
b) a díjkalkulációk szakmai helyességét.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglaltakkal kapcsolatban a  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető aktuáriusa azt is igazolja,
hogy a  rendelkezésre álló adatok elégségesek, teljesek és összehangoltak voltak és az  alkalmazott módszerek
a kockázatok természetének megfeleltek.
(3) A biztosító vagy a viszontbiztosító vezető aktuáriusa – az (1) és (2) bekezdésben foglaltakon túl – aláírásával igazolja
az aktuáriusi feladatkört ellátó személy által készített számításokat, értékeléseket és jelentéseket.
(4) A vezető aktuárius ellátja, illetve irányítja az aktuáriusi feladatkörhöz tartozó feladatok teljesítését.
20. A vezető jogtanácsos 59. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító vezető jogtanácsosa az lehet, aki
a) állam- és jogtudományi egyetemi végzettséggel rendelkezik,
b) jogi szakvizsgát és biztosítási szakjogászi vizsgát tett,
c) legalább ötéves, biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, pénzügyi felügyeletet ellátó szervezetnél,
az  államigazgatás pénzügyi, illetve gazdasági területén, a  biztosítók vagy biztosításközvetítők szakmai
érdekvédelmi szervénél vagy biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetnél szerzett
biztosításszakmai gyakorlattal rendelkezik,
d) büntetlen előéletű,
e) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik, és
f ) a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval munkaviszonyban áll.
(2) Az (1) bekezdés c) pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet a vezető jogtanácsos foglalkoztatásának
kezdetét tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
60. § A vezető jogtanácsos
a) ellátja, illetve irányítja a jogtanácsosi tevékenységhez kapcsolódó feladatok teljesítését,
b) ellenőrzi és aláírásával igazolja, hogy a  Felügyelethez engedélyezésre benyújtott okiratok és bejelentések
a jogszabályoknak megfelelnek. 21. A számviteli rendért felelős vezető
61. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító számviteli rendért felelős vezetője kizárólag az lehet, aki
a) szakirányú felsőfokú végzettséggel,
b) mérlegképes könyvelői szakképesítéssel,
c) legalább ötéves, biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, pénzügyi felügyeletet ellátó szervezetnél,
az  államigazgatás pénzügyi, illetve gazdasági területén, a  biztosítók, biztosításközvetítők szakmai
érdekvédelmi szervénél, biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetnél vagy biztosító
könyvvizsgálójánál szerzett számviteli gyakorlattal rendelkezik,
d) büntetlen előéletű,
e) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik, és
f ) a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval munkaviszonyban áll.
(2) Az  (1)  bekezdés c)  pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet a  számviteli rendért felelős vezető
foglalkoztatásának kezdetét tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
62. § (1) A  számviteli rendért felelős vezető ellenőrzi és az  első számú vezető mellett aláírásával igazolja a  Felügyeletnek
beküldött éves beszámoló és a 109. §-ban meghatározott eszköznyilvántartás helytállóságát.
(2) A számviteli rendért felelős vezető köteles haladéktalanul értesíteni az első számú vezetőt és a felügyelőbizottságot,
ha az  eszköznyilvántartásában feltüntetett eszközök értéke alacsonyabb a  biztosítástechnikai tartalékok előírt
mértékénél.
22. A belső ellenőrzés vezetője (belső ellenőr) 63. § (1) A  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság, a  biztosító vagy viszontbiztosító szövetkezet és a  kölcsönös
biztosító egyesület köteles belső ellenőrt alkalmazni.
(2) A biztosító vagy a viszontbiztosító belső ellenőre az lehet, aki
a) szakirányú felsőfokú – így különösen közgazdasági, pénzügyi vagy jogi – végzettséggel rendelkezik,
b) legalább ötéves,
ba) biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, pénzügyi felügyeletet ellátó szervezetnél, az  államigazgatás
pénzügyi, illetve gazdasági területén, a  biztosítók, biztosításközvetítők szakmai érdekvédelmi
szervénél, biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetnél vagy biztosító
könyvvizsgáló cégénél szerzett szakmai gyakorlattal, vagy
bb) szabályozott vállalkozásnál, illetve azok könyvvizsgáló cégénél szerzett belső ellenőrzési vagy
megfelelőségi feladatok ellátása során szerzett szakmai gyakorlattal rendelkezik,
c) büntetlen előéletű,
d) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik, és
e) a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval munkaviszonyban áll.
(3) A belső ellenőr felett a munkáltatói jogokat közvetlenül az első számú vezető gyakorolja, a belső ellenőr irányítását
a felügyelőbizottság látja el.
(4) A  (2)  bekezdés b)  pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet a  belső ellenőr foglalkoztatásának
kezdetét tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
(5) Ha két, akár biztosító, akár viszontbiztosító ugyanazon személyt foglalkoztatja belső ellenőrként, kötelesek írásban
megállapodni arról, hogy a  belső ellenőr kölcsönös alkalmazása ellen nem emelnek kifogást. A  megállapodást
annak megkötésétől számított harminc napon belül meg kell küldeni a Felügyeletnek.
64. § A belső ellenőr ellátja, illetve irányítja a belső ellenőrzési feladatkörhöz tartozó feladatok teljesítését.
23. A vezető kockázatkezelő 65. § (1) Biztosítónál vagy viszontbiztosítónál vezető kockázatkezelő az lehet, aki
a) szakirányú felsőfokú – így különösen közgazdasági, aktuárius szakértő, matematikusi, mérnöki, jogi vagy
pénzügyi – végzettséggel,
b) legalább kétéves, ba) biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, pénzügyi felügyeletet ellátó szervezetnél, kockázatkezelők
vagy biztosításközvetítők szakmai érdekvédelmi szervénél, biztosításközvetítői tevékenységet
folytató gazdálkodó szervezetnél, biztosító könyvvizsgáló cégénél szerzett kockázatkezelői szakmai
gyakorlattal, vagy
bb) szabályozott vállalkozásnál szerzett kockázatkezelési szakmai gyakorlattal rendelkezik,
c) büntetlen előéletű,
d) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik, és
e) a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval munkaviszonyban áll.
(2) Az  (1)  bekezdés b)  pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet a  vezető kockázatkezelő
foglalkoztatásának kezdetét tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
66. § A vezető kockázatkezelő
a) ellátja, illetve irányítja a kockázatkezelési feladatkörhöz tartozó feladatok ellátását,
b) felelős a kockázatkezelési rendszer működtetéséért,
c) aláírásával igazolja a  kockázatkezelési feladatkör ellátása során készített számításokat, értékeléseket és
jelentéseket. 24. A megfelelőségi vezető 67. § (1) Biztosítónál vagy viszontbiztosítónál megfelelőségi vezető az lehet, aki
a) szakirányú felsőfokú – így különösen közgazdasági, biztosítási, pénzügyi vagy jogi – végzettséggel
rendelkezik,
b) legalább kétéves, ba) biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, pénzügyi felügyeletet ellátó szervezetnél, az  államigazgatás
pénzügyi, illetve gazdasági területén, a  biztosítók vagy biztosításközvetítők szakmai érdekvédelmi
szervénél, biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetnél, biztosító
könyvvizsgáló cégénél szerzett biztosításszakmai jogi vagy közgazdasági gyakorlattal rendelkezik,
vagy
bb) szabályozott vállalkozásnál, illetve azok könyvvizsgáló cégénél szerzett megfelelőségi vagy belső
ellenőrzési szakmai gyakorlattal rendelkezik,
c) büntetlen előéletű,
d) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik, és
e) a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval munkaviszonyban áll.
(2) Az  (1)  bekezdés b)  pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet a  megfelelőségi vezető
foglalkoztatásának kezdetét tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
68. § A megfelelőségi vezető ellátja, illetve irányítja a megfelelőségi feladatkörhöz tartozó feladatok teljesítését.
25. Szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság 69. § Nem lehet szakmailag alkalmasnak és üzletileg megbízhatónak minősíteni azt a személyt, aki
a) minősített befolyással rendelkezik vagy rendelkezett olyan biztosítónál, viszontbiztosítónál,
biztosításközvetítőnél vagy pénzügyi szervezetnél, amely esetében a  fizetőképtelenséget kizárólag
az illetékes felügyeleti hatóság által alkalmazott intézkedéssel lehetett elkerülni, vagy amelyet felszámoltak,
vagy felszámolás alatt áll, és akinek személyes felelősségét e  helyzet kialakulásáért öt évnél nem régebbi,
jogerős bírósági vagy hatósági határozat megállapította,
b) vezető állású személy vagy vezető állású személy volt olyan biztosítónál, viszontbiztosítónál,
biztosításközvetítőnél vagy pénzügyi szervezetnél, amely esetében a  fizetőképtelenséget kizárólag
az illetékes felügyeleti hatóság által alkalmazott intézkedéssel lehetett elkerülni, vagy amelyet felszámoltak,
vagy felszámolás alatt áll, és akinek személyes felelősségét e  helyzet kialakulásáért öt évnél nem régebbi,
jogerős bírósági vagy hatósági határozat megállapította,
c) súlyosan vagy ismételten megsértette
ca) a  Felügyelet feladatkörébe tartozó törvények vagy e  törvények felhatalmazása alapján kiadott
jogszabályok előírásait, és emiatt vele szemben a  Felügyelet öt évnél nem régebbi jogerős
határozatában a legmagasabb összegű bírságot szabta ki vagy a felmentését kezdeményezte, vagy
a bíróság öt évnél nem régebbi jogerős határozatában felelősségét e jogszabályok megsértése miatt
megállapította,
cb) a  tevékenységére vonatkozó külföldi jogszabályban meghatározott rendelkezéseket és emiatt
az  illetékes felügyelet öt évnél nem régebbi jogerős döntésében a  legmagasabb összegű bírságot
szabta ki vele szemben vagy a  felmentését kezdeményezte, vagy a  külföldi bíróság öt évnél nem
régebbi jogerős döntésében felelősségét e jogszabályok megsértése miatt megállapította.
26. A könyvvizsgáló 70. § (1) A biztosítónak vagy a viszontbiztosítónak könyvvizsgálót kell választania.
 (2) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító könyvvizsgálói feladatok ellátására kizárólag olyan bejegyzett könyvvizsgálót
választhat, aki
a) biztosítási vagy viszontbiztosítási és az  57.  § (1)  bekezdés a) és b)  pontjában meghatározott feltételeknek
megfelelő aktuáriusi szakértelemmel és gyakorlattal rendelkezik, ez  utóbbi hiánya esetén az  e  feltételnek
megfelelő aktuáriust köteles foglalkoztatni;
b) nem áll a  biztosító vagy a  viszontbiztosító minősített befolyással rendelkező tulajdonosával
munkaviszonyban, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban, vagy olyan könyvvizsgálói társasággal
munkaviszonyban, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban, amelynek a  tulajdonosa a  biztosító vagy
a viszontbiztosító minősített befolyással rendelkező tulajdonosa;
c) nem rendelkezik a biztosítóban vagy a viszontbiztosítóban sem közvetlen, sem közvetett tulajdonnal;
d) biztosítói minősítéssel rendelkezik.
(3) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító természetes személy könyvvizsgálójának megbízatása legfeljebb öt évig
tarthat, és az nem hosszabbítható meg. A könyvvizsgálói társaság által alkalmazott vagy megbízott könyvvizsgáló
legfeljebb öt évig láthat el könyvvizsgálói feladatokat ugyanannál a biztosítónál.
(4) A  könyvvizsgáló megbízatásának megszűnését követő két év eltelte után a  könyvvizsgáló ismételten
megválasztható. A könyvvizsgálói társaság által alkalmazott vagy megbízott könyvvizsgáló megbízatásának lejártát
követő két év elteltével a könyvvizsgálói feladatokat ugyanannál a biztosítónál ismételten elláthatja.
(5) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító által megbízott természetes személy könyvvizsgáló egyidejűleg legfeljebb hat
biztosítónál és viszontbiztosítónál láthatja el a könyvvizsgálói feladatokat, és a biztosítótól vagy a viszontbiztosítótól
származó jövedelme (bevétele) nem haladhatja meg éves jövedelmének (bevételének) harminc százalékát. Az egy
tulajdonosi csoportba tartozó hitelintézetektől, pénzügyi vállalkozásoktól, befektetési vállalkozásoktól, befektetési
alapkezelőtől, a  tulajdonosi csoportba tartozó befektetési alapkezelő által kezelt befektetési alaptól, valamint
biztosítótól vagy a  viszontbiztosítótól származó összesített jövedelme (bevétele) nem haladhatja meg éves
jövedelmének (bevételének) hatvan százalékát.
(6) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító által megbízott könyvvizsgáló társaságon belül a  könyvvizsgáló egyidejűleg
legfeljebb hat biztosítónál és viszontbiztosítónál láthatja el a  könyvvizsgálói feladatokat, és a  könyvvizsgáló
társaság biztosítótól vagy a  viszontbiztosítótól származó bevétele nem haladhatja meg éves nettó árbevételének
harminc százalékát. A  könyvvizsgáló társaságnak az  egy tulajdonosi csoportba tartozó hitelintézetektől, pénzügyi
vállalkozásoktól, befektetési vállalkozásoktól, befektetési alapkezelőtől, a tulajdonosi csoportba tartozó befektetési
alapkezelő által kezelt befektetési alaptól, valamint biztosítótól vagy a  viszontbiztosítótól származó összesített
bevétele nem haladhatja meg éves nettó bevételének ötven százalékát.
(7) A biztosító vagy a viszontbiztosító köteles könyvvizsgálójának megbízatása megszűnésétől számított két hónapon
belül új könyvvizsgálót választani.
71. § (1) A  könyvvizsgáló köteles a  biztosító vagy a  viszontbiztosító első számú vezetőjét haladéktalanul tájékoztatni,
ha e  törvény vagy a  biztosítási tevékenységre vonatkozó jogszabályok megsértését észleli, így különösen, ha
a biztosítástechnikai tartalékok mértéke vagy eszközfedezete nem kielégítő.
(2) A  könyvvizsgáló köteles vizsgálatának eredményéről a  biztosítóval vagy a  viszontbiztosítóval egyidejűleg
a Felügyeletet haladéktalanul írásban tájékoztatni, ha olyan tényeket állapított meg, amelyek alapján
a) a  korlátozott vagy elutasító könyvvizsgálói záradék, vagy záradék megadásának elutasítása válhat
szükségessé,
b) bűncselekmény elkövetésére, a biztosító vagy a viszontbiztosító belső szabályzatának súlyos megsértésére,
vagy az előzőekben említettek súlyos veszélyére utaló körülményeket észlel,
c) a  tevékenység engedélyezésére vagy a  működésre vonatkozó jogszabályi előírások súlyos megsértésére
utaló körülményeket észlel,
d) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító kötelezettségeinek folyamatos teljesítését, a  rábízott vagyoni értékek
megőrzését nem látja biztosítottnak,
e) a belső ellenőrzési rendszerek súlyos hiányosságát vagy elégtelenségét állapítja meg,
f ) jelentős véleménykülönbség alakul ki közte és az első számú vezető között a biztosító vagy a viszontbiztosító
fizetőképességét, jövedelmét, adatszolgáltatását vagy könyvvezetését érintő, a működést lényegesen érintő
kérdésekben.
(3) Az (1)–(2) bekezdésben foglaltakon túl a könyvvizsgáló
a) a Felügyelet kérésére köteles tájékoztatást adni a feladatkörében tudomására jutott tényekről,
b) kérésére a Felügyelet köteles konzultációt tartani.
(4) A  könyvvizsgálónak a  biztosító vagy viszontbiztosító éves beszámolójának vizsgálata mellett az  alábbiakat is
vizsgálnia kell:
a) a felügyeleti jelentés helyességét;
b) az eredményes, megbízható és független tulajdonlásra, és a prudens működésre vonatkozó jogszabályok és
felügyeleti határozatok betartását;
c) a  94.  § (1)  bekezdés b)  pontjában előírt folyamatos nyilvántartási, adatfeldolgozási és adatszolgáltatási
rendszer megfelelőségét;
d) az ellenőrzési rendszerek megfelelő működését.
(5) A  könyvvizsgáló a  (4) és a  (6)  bekezdésben foglaltakra vonatkozó megállapításait külön kiegészítő jelentésben
rögzíti, és ezt az  igazgatóságnak, az  első számú vezetőnek, a  felügyelőbizottság elnökének, valamint
a Felügyeletnek a tárgyévet követő évben a felügyeleti jelentéssel együtt megküldi.
(6) A  könyvvizsgáló az  (5)  bekezdésben előírt kiegészítő jelentésében köteles arra is kitérni, hogy a  felügyeleti
jelentésben és az  éves beszámolóban szereplő biztosítástechnikai tartalékok és számviteli biztosítástechnikai
tartalékok mértéke elégséges-e, és eszközfedezete megfelel-e az e törvényben foglaltaknak.
(7) A könyvvizsgáló köteles az (5) bekezdésben előírt kiegészítő jelentésében a biztosító számviteli biztosítástechnikai
tartalékait tartalékfajtánként és ágazatonként elkülönítetten írásban értékelni, és a  részletes értékelést
a biztosítónak átadni.
27. A vezetők, alkalmazottak és megbízottak tevékenységére vonatkozó szabályok
72. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személyei, egyéb vezetői, megbízottai valamint alkalmazottai
munkaviszonyuk vagy megbízatásuk fennállása alatt és annak megszűnése után kötelesek a  biztosítási titkot
megtartani.
(2) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személyei, egyéb vezetői, megbízottai valamint alkalmazottai
a  tevékenységükkel összefüggésben birtokukba jutott – a  biztosító vagy a  viszontbiztosító működésével és
a  biztosító, viszontbiztosító ügyfeleivel kapcsolatos – információt vagy adatot kizárólag tevékenységi körükben
eljárva, a biztosítási vagy viszontbiztosítási jogviszonnyal kapcsolatban, annak céljaira használhatják fel.
(3) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személyei, egyéb vezetői, megbízottai valamint alkalmazottai
tevékenységükkel összefüggésben birtokukba jutott – a biztosító vagy a viszontbiztosító működésével és a biztosító
ügyfeleivel kapcsolatos – információkat, adatokat nem használhatják fel arra, hogy maguk vagy más személy
részére közvetlen vagy közvetett módon előnyt szerezzenek, vagy, hogy a  biztosítónak, viszontbiztosítónak vagy
az ügyfélnek hátrányt okozzanak.
73. § A biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személyei, egyéb vezetői mindenkor a  beosztásukkal járó
fokozott szakmai követelményeknek megfelelően, elvárható gondossággal és szakértelemmel, a  biztosító vagy
a viszontbiztosító és az ügyfelek érdekeinek figyelembevételével, a jogszabályok szerint járnak el.
74. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személye, egyéb vezetője, továbbá a  biztosítási és
a  viszontbiztosítási tevékenységgel kapcsolatos feladatot ellátó alkalmazottja vagy megbízottja köteles
a biztosítónak vagy a viszontbiztosítónak bejelenteni, ha
a) maga vagy közeli hozzátartozója a  biztosítóval vagy a  viszontbiztosítóval szerződéses kapcsolatba lépni
kívánó félnél minősített befolyással rendelkezik,
b) a megkötendő szerződéssel kapcsolatban más érdekeltséggel rendelkezik, továbbá
c) a  biztosítóval vagy a  viszontbiztosítóval szerződéses kapcsolatba lépni kívánó félnél igazgatósági, vagy
felügyelőbizottsági tisztséget visel.
 (2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben az összeférhetetlenséggel érintett személy a döntés előkészítésében és
meghozatalában nem vehet részt. 75. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személye, egyéb vezetője, valamint a  biztosítási tevékenységgel
kapcsolatos feladatot ellátó alkalmazottja a  munkaviszony vagy megbízatás létrejötte előtt köteles írásbeli
nyilatkozatot tenni a  biztosító vagy a  viszontbiztosító részére arról, hogy maga vagy közeli hozzátartozója
a  biztosítónál vagy a  viszontbiztosítónál, más biztosítónál vagy viszontbiztosítónál, biztosításközvetítői
tevékenységet végző gazdálkodó szervezetnél rendelkezik-e közvetlen vagy közvetett tulajdonosi részesedéssel.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott tulajdonosi részesedés fennállása esetén a  nyilatkozatnak ki kell terjednie
a tulajdonosi részesedés mértékére.
(3) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító vezető állású személye, egyéb vezetője, továbbá a  biztosítási tevékenységgel
kapcsolatos feladatot ellátó alkalmazottja vagy megbízottja a  munkaviszony vagy megbízatás fennállása alatt
az  (1) és (2)  bekezdésben meghatározott tények keletkezésével vagy fennállásával kapcsolatos változásról két
munkanapon belül írásbeli nyilatkozatot köteles tenni.
(4) Az  (1)–(3)  bekezdés alapján tett bejelentésekről és nyilatkozatokról a  biztosító vagy a  viszontbiztosító köteles
nyilvántartást vezetni.
IV. FEJEZET
A BIZTOSÍTÓK ÉS VISZONTBIZTOSÍTÓK IRÁNYÍTÁSI RENDSZERE
28. Az irányítási rendszerre vonatkozó általános követelmények 76. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító köteles a  méretével, az  általa végzett biztosítási vagy viszontbiztosítási
tevékenysége jellegével, nagyságrendjével és összetettségével arányban álló, hatékony, az  üzleti tevékenység
körültekintő és megbízható irányítását biztosító irányítási rendszert működtetni (a továbbiakban: arányosság elve).
(2) Az  arányosság elvét a  biztosító vagy a  viszontbiztosító irányítási rendszerére vonatkozó valamennyi előírás
tekintetében alkalmazni kell.
77. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító igazgatósága vállal végső felelősséget az  e  törvényben és az  e  törvény
felhatalmazása alapján kiadott jogszabályokban meghatározott kötelezettségek teljesítéséért, ideértve
a kiszervezett tevékenység körébe tartozókat is.
(2) A biztosító vagy a viszontbiztosító az irányítási rendszer keretén belül köteles
a) a  szervezeti felépítését, valamint a  kiemelten fontos feladatköreit belső szabályzatban áttekinthetően
rögzíteni;
b) a felelősségi köröket egyértelműen meghatározni és egymástól megfelelően elhatárolni;
c) hatékony információáramlást biztosító rendszert működtetni; és
d) tevékenységei folyamatos és szabályszerű ellátása érdekében megfelelő és arányos rendszereket,
erőforrásokat és eljárásokat – ideértve a készenléti tervet is – alkalmazni.
 (3) A  belső szabályzatokban egyértelműen meg kell állapítani a  vonatkozó feladatokat, célkitűzéseket, folyamatokat
és az alkalmazandó beszámolási eljárásokat, amelyek mindegyikének összhangban kell lennie a biztosító általános
üzleti stratégiájával.
(4) A szabályzatokat az irányítási rendszer vagy az érintett terület bármely jelentős változása esetén, de évente legalább
egyszer felül kell vizsgálni.
78. § (1) A  biztosító vagy viszontbiztosító igazgatóságának és felügyelőbizottságának üléseiről jegyzőkönyvet kell vezetni.
A jegyzőkönyv tartalmazza:
a) az ülés helyét és idejét,
b) a jelen lévő tagok nevét,
c) az elhangzott indítványokat,
d) a meghozott döntéseket, illetve e döntések elleni tiltakozásokat.
(2) Az igazgatóság vagy a felügyelőbizottság tagja kérheti véleményének szó szerinti felvételét a jegyzőkönyvbe.
 (3) A jegyzőkönyvet az ülés elnöke és két jelen lévő további testületi tag írja alá. A jegyzőkönyvet valamennyi testületi
tagnak, valamint az igazgatósági ülés jegyzőkönyvét a felügyelőbizottság elnökének az ülést követő tizenöt napon
belül meg kell küldeni függetlenül attól, hogy az ülésen részt vett-e.
79. § A belső kontrollrendszer legalább az  igazgatási és számviteli eljárásokra, belső ellenőrzési keretrendszerre,
a vállalkozás minden szintjére kiterjedő megfelelő jelentési és adatszolgáltatási rendszerre, továbbá a megfelelőségi
feladatkörre terjed ki.
80. § A belső ellenőrzési feladatkör kivételével minden feladatkör az igazgatóság irányítása alatt működik, és a feladatkört
ellátó személy – a szervezeti felépítés sajátosságainak figyelembevételével – az igazgatóságnak számol be, szükség
esetén együttműködik a többi feladatkört ellátó személlyel feladatai ellátása érdekében.
29. Kiemelten fontos feladatkörök 81. § A biztosító vagy a viszontbiztosító legalább az alábbi kiemelten fontos feladatköröket működteti:
a) aktuáriusi feladatkör,
b) kockázatkezelési feladatkör,
c) megfelelőségi feladatkör, és
d) belső ellenőrzési feladatkör.
82. § (1) Az aktuáriusi feladatkör a következő feladatok ellátására terjed ki:
a) a biztosítástechnikai tartalékok számításának összehangolása;
b) az  alkalmazott módszertan és az  alapul szolgáló modellek, valamint a  biztosítástechnikai tartalékok
számításánál figyelembe vett feltevések megfelelőségének biztosítása;
c) a biztosítástechnikai tartalék számításához használt adatok elégségességének és minőségének értékelése;
d) a legjobb becslés és a tapasztalati adatok összevetése;
e) az életbiztosítási ág befektetési hozamának felosztása;
f ) az  igazgatóság tájékoztatása a  biztosítástechnikai tartalék számításának megbízhatóságáról és
megfelelőségéről;
g) az általános biztosítási kockázatvállalási politikáról való véleménynyilvánítás;
h) a viszontbiztosítási megállapodások megfelelőségéről való véleménynyilvánítás; és
i) a kockázatkezelési rendszer hatékony működtetéséhez való hozzájárulás, különös tekintettel
ia) a  szavatolótőke-szükséglet és a  minimális tőkeszükséglet számításának alapjául szolgáló
kockázatmodellezésre, és
ib) a saját kockázat- és szolvenciaértékelési rendszerre. (2) Biztosítói csoport esetében a  csoportszintű aktuáriusi feladatkört ellátó személy véleményt nyilvánít
a viszontbiztosítási megállapodások és politikák csoportszintű megfelelőségéről.
(3) Aktuáriusi feladatkört olyan személy láthat el, aki
a) a biztosító üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegével, nagyságrendjével és összetettségével arányos
aktuáriusi és pénzügyi matematikai szakmai tudással rendelkezik, és
b) az alkalmazandó szakmai követelményekkel kapcsolatos tapasztalatait bizonyítani képes.
83. § A kockázatkezelési feladatkör a kockázatkezelési rendszer működtetésével kapcsolatos feladatok ellátására terjed ki.
84. § (1) A megfelelőségi feladatkör a következő feladatok ellátására terjed ki különösen
a) annak biztosítása, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító mindenkor megfeleljen a  tevékenységére és
működésére vonatkozó jogszabályokban foglaltaknak és a szabályzatok összhangban legyenek a jogszabályi
rendelkezésekkel;
b) azon intézkedések és eljárások megfelelő érvényesülésének folyamatos nyomon követésére és rendszeres
ellenőrzésére, amelyek célja, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító e  törvényben és az  e  törvény
felhatalmazása alapján kiadott jogszabályban foglaltaknak történő megfelelésben tapasztalható esetleges
hiányosságait feltárja;
c) a  megfelelésbeli hiányosságok feltárása érdekében tett intézkedések folyamatos nyomon követése és
rendszeres ellenőrzése;
d) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító igazgatóságának, alkalmazottainak és megbízottainak segítése annak
érdekében, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító teljesítse a  tevékenységére és működésére vonatkozó
jogszabályokban foglalt kötelezettségeit;
e) a (2) bekezdésben foglaltak szerinti jelentés elkészítésére; és
f ) megfelelőségi politika és megfelelőségi terv készítésére.
(2) A  megfelelőségi feladatkört ellátó személy a  jogszabályokban és a  szabályzatokban foglaltaknak történő
megfelelésről évente legalább egyszer jelentést készít az  igazgatóság és a  felügyelőbizottság részére, amely
tartalmazza
a) a  vizsgálat időpontját, témáját, a  vizsgálatban részt vevő alkalmazottak nevét, a  vizsgálat tárgyát képező
időszakot;
b) a vizsgálat során tett megállapításokat, a vizsgálat eredményét és az intézkedés szükségességére, tárgyára és
irányára vonatkozóan tett javaslatokat, ideértve azok határidejének megjelölését is;
c) a  vizsgálat során tett javaslatokban foglaltak alapján a  jelentés készítésének időpontjáig tett intézkedések
összefoglalását és azok eredményét; és
d) a jelentés készítésének időpontjában folyamatban lévő intézkedések összefoglalását, határidejét és a várható
eredményt. 85. § (1) A belső ellenőrzési feladatkör a következő feladatok kizárólagos ellátására terjed ki:
a) a biztosító vagy a viszontbiztosító belső szabályzatai megfelelő működésének és hatékonyságának, és
b) a  biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységnek a  törvényesség, a  biztonság, az  áttekinthetőség és
a célszerűség szempontjából történő
vizsgálata. (2) A  belső ellenőrzési feladatkört ellátó személy – a  (1)  bekezdésben foglaltakon túlmenően – a  biztosító vagy
a viszontbiztosító által a Felügyelet részére adott jelentések és adatszolgáltatások tartalmi helyességét és teljességét
is legalább negyedévente ellenőrzi.
(3) A  belső ellenőrzési feladatkört ellátó személy legalább a  jelentéseiről készített összefoglalót mind
a felügyelőbizottság, mind az igazgatóság részére megküldi. Az összefoglalót köteles magyar nyelven is elkészíteni
és a felügyeleti ellenőrzés alkalmával az ellenőrzést végzők rendelkezésére bocsátani.
(4) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító működésének ellenőrzésével kapcsolatban a  felügyelőbizottság különösen
az alábbi feladatokat látja el:
a) gondoskodik arról, hogy a biztosító vagy a viszontbiztosító rendelkezzen átfogó és eredményes működésre
alkalmas ellenőrzési rendszerrel;
b) irányítja a belső ellenőrzési feladatkört ellátó személy tevékenységét, amelynek keretében
ba) elfogadja az éves ellenőrzési tervet, bb) legalább félévente megtárgyalja a  belső ellenőrzési feladatkört ellátó személy által készített
jelentéseket, és ellenőrzi a szükséges intézkedések végrehajtását,
bc) szükség esetén külső szakértő felkérésével segíti a  belső ellenőrzési feladatkört ellátó személy
munkáját, és
bd) megállapítja a  belső ellenőrzési feladatkört ellátó személyek létszámát, ha a  biztosító vagy
a viszontbiztosító nem szervezi ki a belső ellenőrzési feladatkört; és
c) a  belső ellenőrzési feladatkört ellátó személy által végzett vizsgálatok megállapításai alapján ajánlásokat,
javaslatokat és intézkedéseket dolgoz ki és ellenőrzi ezen ajánlások, javaslatok, intézkedések végrehajtását.
30. Kockázatkezelési rendszer 86. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító köteles olyan kockázatkezelési rendszert működtetni, amely alkalmas azon
egyedi és összesített kockázatok és kockázati kölcsönhatások folyamatos azonosítására, mérésére, nyomon
követésére, kezelésére és jelentésére, amelyeknek egyedi vagy összesített szinten ki van, illetve ki lehet téve.
A kockázatkezelési rendszer a szükséges stratégiákból, folyamatokból és jelentési eljárásokból áll.
(2) A kockázatkezelési rendszernek hatékonynak kell lennie, és a rendszert a biztosító vagy a viszontbiztosító szervezeti
felépítésébe és döntéshozatali folyamataiba kell beépíteni, kialakításakor figyelembe kell venni a  vezető állású
személyek, továbbá a kiemelten fontos feladatkört ellátó személyek tevékenységét.
87. § (1) A kockázatkezelési rendszer legalább a következő területekre terjed ki:
a) biztosítási vagy viszontbiztosítási kockázat vállalása és tartalékképzés;
b) eszköz-forrás gazdálkodás;
c) befektetés, különösen származtatott ügyletek;
d) likviditási és koncentrációs kockázat kezelése;
e) működési kockázat kezelése;
f ) viszontbiztosítás és más kockázatcsökkentési technikák;
g) a szavatolótőke-szükséglet számítása során figyelembe veendő kockázatok, valamint a számításba nem vett
vagy nem teljesen figyelembe vett kockázatok;
h) az  illeszkedési kiigazítás vagy a  volatilitási kiigazítás alkalmazása esetén likviditási terv készítése, amely
előrejelzi az e kiigazítások hatálya alá tartozó eszközökkel és forrásokkal kapcsolatos pénzáramlásokat; és
i) biztosítástechnikai tartalékok és szavatolótőke-szükséglet számításához külső hitelminősítő intézet
értékelésének alkalmazása esetén – amennyiben megvalósítható – a  külső hitelminősítő intézet
megfelelőségének értékelése.
(2) A  részleges vagy teljes belső modellt alkalmazó biztosító vagy a  viszontbiztosító esetében a  kockázatkezelési
feladatkör az alábbi feladatokra is kiterjed:
a) a belső modell kialakítása és bevezetése;
b) a belső modell tesztelése és érvényesítése;
c) a belső modell és módosításainak dokumentálása;
d) a belső modell teljesítményének elemzése, és az arról szóló összefoglaló jelentések elkészítése;
e) az  igazgatóság tájékoztatása a  belső modell teljesítményéről, a  további tökéletesítésre szoruló területek
megnevezése, a korábban megállapított gyengeségek kiküszöbölésére tett erőfeszítések megnevezése.
 (3) Az (1) bekezdés b) pontjának vonatkozásában a biztosító vagy a viszontbiztosító:
a) rendszeresen értékeli a  biztosítástechnikai tartalékok és a  figyelembe vehető szavatoló tőkének
a kockázatmentes hozamgörbe extrapolációjának alapjául szolgáló feltevésekre való érzékenységét;
b) az illeszkedési kiigazítás alkalmazása esetén rendszeresen értékeli:
ba) a  biztosítástechnikai tartalékok és a  figyelembe vehető szavatolótőke érzékenységét a  kiigazítás
számításához használt feltevésekre, beleértve az  alapvető kamatkülönbözetet és eszközei
kényszerértékesítésének a  figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkére gyakorolt lehetséges
hatását,
bb) a biztosítástechnikai tartalékok és a figyelembe vehető szavatolótőke érzékenységét az elkülönített
eszközportfolió összetételében történő változásokra,
bc) a kiigazítás nullára való csökkentésének hatását; c) a volatilitási kiigazítás alkalmazása esetén rendszeresen értékeli:
ca) a  biztosítástechnikai tartalékok és a  figyelembe vehető szavatolótőke érzékenységét a  kiigazítás
számításához használt feltevésekre és eszközei kényszerértékesítésének a  figyelembe vehető
alapvető szavatoló tőkére gyakorolt lehetséges hatását;
cb) a kiigazítás nullára való csökkentésének hatását.
 (4) A biztosító vagy a viszontbiztosító a 269. § (2) bekezdés a) pontjában meghatározott jelentés részeként benyújtja
a (2) bekezdés a)–c) pontjában meghatározott értékeléseket a Felügyeletnek.
 (5) Amennyiben az  illeszkedési vagy volatilitási kiigazítás nullára való csökkentése a  szavatolótőke-szükséglet
nem teljesítését eredményezné, a  biztosító vagy a  viszontbiztosító elemzést nyújt be a  Felügyeletnek azon
intézkedésekről, amelyeket ilyen helyzetben alkalmazhat a  szavatolótőke-szükségletet fedező, figyelembe
vehető szavatolótőke szintjének helyreállítása vagy kockázati profiljának csökkentése érdekében a  szavatolótőkeszükséglet újbóli teljesítése céljából.
88. § (1) A  86.  §-ban meghatározott követelményekkel kapcsolatban kockázatkezelési szabályzat fogalmaz meg részletes
szabályokat.
(2) A  befektetési kockázattal kapcsolatban a  biztosítónak vagy viszontbiztosítónak bizonyítania kell, hogy megfelel
a 103–106. §-ban meghatározott szabályoknak.
31. Saját kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszer 89. § (1) A  kockázatkezelési rendszer részeként minden biztosító és viszontbiztosító saját kockázat- és szavatolótőkeértékelési rendszert működtet.
(2) A saját kockázat- és szavatolótőke-értékelés legalább a következőket tartalmazza:
a) a biztosító vagy a viszontbiztosító egyedi kockázati profiljának leírását;
b) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító vállalt kötelezettségeit és annak kockázatait is figyelembe vevő
tőkehelyzet értékelését, amely figyelembe veszi a biztosító vagy a viszontbiztosító egyedi kockázati profilját,
jóváhagyott kockázatvállalási határait és üzleti stratégiáját;
c) a  szavatolótőke-szükséglettel és a  minimális tőkeszükséglettel, valamint a  biztosítástechnikai tartalékokkal
kapcsolatos követelményeknek való folyamatos megfelelés bemutatását;
d) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító egyedi kockázati profilja és a  – standard formulával, vagy a  részleges
vagy teljes belső modellel számított – szavatolótőke-szükséglet alapjául szolgáló feltevések közötti eltérés
mértékének a jelentőségét és
e) az  illeszkedési kiigazítás, a  volatilitási kiigazítás alkalmazása esetén a  szavatolótőke-szükséglettel és
a  minimális tőkeszükséglettel kapcsolatos követelményeknek való megfelelés értékelését, a  kiigazítás és
átmeneti intézkedések figyelembevételével és a nélkül.
(3) A  (2)  bekezdés d)  pontja tekintetében a  belső modell alkalmazása esetén, az  értékelést azzal az  újrakalibrálással
együtt kell elvégezni, amely a  belső modell eredményeit a  szavatolótőke-szükséglet kockázati mértékéhez és
kiszámításához igazítja.
(4) A  kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszer részeként a  biztosító vagy a  viszontbiztosító legalább 3 éves
üzleti tervet készít, amely kiegészül a  szavatolótőke-szükségletnek való megfelelés bemutatásával a  terv teljes
időtartamára.
(5) A  (2) és (4)  bekezdés alkalmazásában a  biztosító vagy a  viszontbiztosító olyan eljárásokat alkalmaz, amelyek
arányosak az üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegével, nagyságrendjével és összetettségével, és amelyek
révén képes megfelelően észlelni és értékelni a számára rövid és hosszú távon felmerülő kockázatokat, illetve azon
kockázatokat, amelyeknek ki van vagy ki lehet téve.
(6) A saját kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszer működtetése során biztosítani kell
a) a szavatolótőkével és
b) a biztosítástechnikai tartalékokkal
kapcsolatos, a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló
kormányrendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelést.
(7) A biztosító vagy a viszontbiztosító kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszere az üzleti stratégia szerves része,
amelyet stratégiai döntései során folyamatosan alkalmaz.
(8) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító (2)  bekezdés szerinti saját kockázat- és szavatolótőke-értékelését, valamint
a (4) bekezdés szerinti üzleti terv készítését és minimális szavatolótőke-szükségletnek való megfelelés bemutatását
évente legalább egyszer, valamint a kockázati profil jelentős változását követően haladéktalanul elvégzi.
(9) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító minden év november 30-ig tájékoztatja a  Felügyeletet a  saját kockázat- és
szavatolótőke-értékelési rendszer értékelésének eredményéről, és az értékelés során használt módszerekről.
(10) A  kockázati profil jelentős változását követően elvégzett saját kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszer
értékelés eredményéről a biztosító vagy a viszontbiztosító harminc napon belül tájékoztatja a Felügyeletet.
(11) A kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszer nem a biztosítóval vagy a viszontbiztosítóval szemben támasztott
hatósági tőkekövetelmény kiszámítására szolgál. A  minimális szavatolótőke-szükséglet számítására kizárólag
a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben
meghatározott követelményeknek megfelelően kerülhet sor.
32. Az ügymenet kiszervezésének feltételei 90. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító – az adatvédelmi előírások betartása mellett – tevékenységének bármely elemét
kiszervezheti.
(2) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító ügymenetének kiszervezése esetén a  (3)–(7)  bekezdés és a  91–92.  §
alkalmazandó. A termékértékesítés más általi üzletszerű végzése nem minősül az ügymenet kiszervezésének.
(3) A kiszervezés
a) nem eredményezheti a  vezető állású személyek hatáskörének, továbbá az  egyéb vezetők hatáskörének
átadását, e hatáskörök gyakorlása a biztosítónál vagy a viszontbiztosítónál marad,
b) nem eredményezhet érdeksérelmet az ügyfél számára az ügyféllel fennálló szerződéses viszonyban és nem
befolyásolhatja az ügyfél felé fennálló, e törvényben foglalt kötelezettségek teljesítését, és
c) nem eredményezhet olyan változást, amely alapján a biztosító vagy a viszontbiztosító az e  törvény szerinti
tevékenység végzésére jogosító engedély megszerzéséhez szükséges feltételeket nem teljesíti.
 (4) Az ügymenet kiszervezésének feltétele, hogy az irányítási, ellenőrzési jog, valamint a biztosítási kockázatokért való
helytállási kötelezettség megmaradjon a biztosítónál vagy a viszontbiztosítónál.
 (5) Nem szervezhetőek ki a kiemelten fontos feladatkörök vagy tevékenységek, amennyiben a kiszervezés
a) a biztosítási szerződésekből eredő kötelezettségek teljesítésére való képességét érintő módon
aa) veszélyezteti az irányítási rendszer minőségét,
ab) növeli a működési kockázatot,
b) akadályozza a Felügyeletet feladatai teljesítésében, vagy
c) veszélyezteti az ügyfelek érdekeit.
(6) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító a  kiemelten fontos feladatkörök vagy tevékenységek kiszervezését, valamint
a kiszervezés tartalmában bekövetkezett változást köteles a Felügyeletnél öt nappal a kiszervezést vagy a változást
megelőzően bejelenteni. A bejelentésnek tartalmaznia kell a kiszervezés tényét, a kiszervezett tevékenységet végző
nevét és címét, valamint a kiszervezés időtartamát.
91. § (1) A  kiszervezett tevékenységgel harmadik személynek okozott kárért a  biztosító vagy a  viszontbiztosító felelős és
a biztosító vagy a viszontbiztosító köteles a felmerült sérelemdíjat megfizetni.
(2) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító felelős azért, hogy a  kiszervezett tevékenységet végző a  tevékenységet
a  jogszabályi előírások betartásával és a  tőle elvárható gondossággal végezze. Amennyiben a  biztosító vagy
a  viszontbiztosító észleli, hogy a  kiszervezett tevékenység végzése jogszabályba vagy a  szerződésbe ütközik,
haladéktalanul köteles felszólítani a kiszervezett tevékenységet végzőt, hogy tevékenységét a jogszabálynak, illetve
a szerződésnek megfelelően végezze. Ha a kiszervezett tevékenységet végző a kiszervezett tevékenységet súlyosan
szerződésszegő módon vagy a  felszólítás ellenére továbbra is jogszabálysértő vagy szerződésszegő módon végzi,
a biztosító vagy a viszontbiztosító köteles a szerződést azonnali hatállyal felmondani.
(3) Aki egyidejűleg végez kiszervezett tevékenységet egy vagy több biztosító vagy a viszontbiztosító, illetve legalább
egy biztosító és legalább egy viszontbiztosító részére, az  köteles a  biztosítók vagy viszontbiztosítók által átadott
adatot, információt elkülönítetten, az adatvédelmi előírások betartásával kezelni.
(4) A biztosító vagy a viszontbiztosító nem szervezheti ki a tevékenységet olyan szervezethez,
a) amelyben a  vezető tisztségviselőjének vagy a  vezető tisztségviselő közeli hozzátartozójának tulajdonosi
részesedése van, vagy
b) amelynek a vezető tisztségviselője vagy a vezető tisztségviselő közeli hozzátartozója vezető tisztségviselője.
(5) A  (4)  bekezdésben előírt korlátozást nem kell alkalmazni, ha a  biztosító vagy a  viszontbiztosító és a  kiszervezett
tevékenységet végző szervezet tulajdonosa azonos vagy a  kiszervezett tevékenységet végző szervezet a  biztosító
vagy a  viszontbiztosító tulajdonosa, vagy a  kiszervezett tevékenységet végző szervezet a  biztosító vagy
a viszontbiztosító tulajdonában áll, illetve azonos tulajdonosi csoportba tartoznak.
92. § (1) Ha a  kiszervezett tevékenység keretében a  biztosító vagy a  viszontbiztosító ügyfeleinek személyes adatát
továbbítja a kiszervezett tevékenységet végzőhöz, úgy a szerződésben rögzíteni kell az adatfeldolgozás rendjét és
az adatvédelem szabályait.
(2) A  biztosító és a  viszontbiztosító gondoskodik arról, hogy a  könyvvizsgálója a  feladatai ellátásához szükséges
adatokhoz, dokumentumokhoz a kiszervezett tevékenységet végzőnél hozzáférjen.
V. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI ÉS VISZONTBIZTOSÍTÁSI TEVÉKENYSÉG TÁRGYI FELTÉTELEI
33. A tevékenység megkezdésének és folytatásának tárgyi feltételei
93. § (1) A  tevékenység megkezdésekor a  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságnak legalább olyan nagyságú
alaptőkével, a  biztosító vagy viszontbiztosító szövetkezetnek tőkével, a  kölcsönös biztosító egyesületnek
indulótőkével, illetve a  harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepének dotációs tőkével kell
rendelkeznie, amely elegendő
a) a  működés megkezdéséhez szükséges megfelelő irányítási rendszer, a  vezetőkre és alkalmazottakra
vonatkozó személyi feltételek és a tevékenységhez szükséges tárgyi feltételek biztosítására, valamint
b) a minimális biztonsági tőkerész fedezésére.
(2) Az adminisztratív szolgáltatások és az üzleti tevékenység ellátását szolgáló szervezet felállításának költségeit fedező
pénzeszközök minimális értéke
a) biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságnál és harmadik országbeli biztosító fióktelepénél százmillió
forint,
b) biztosító vagy viszontbiztosító szövetkezetnél ötvenmillió forint,
c) kölcsönös biztosító egyesületnél egymillió forint.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározott pénzeszközöket a  tevékenységi engedély kiadásáig kizárólag a  működés
e törvényben meghatározott feltételeinek megteremtése érdekében lehet felhasználni.
(4) A  minimális biztonsági tőkerész értékét biztosítási ágazatonként és szervezettípusonként kell megállapítani
a minimális tőkeszükséglet meghatározására vonatkozó szabályok szerint.
94. § (1) A biztosítási és viszontbiztosítási tevékenység végzésének a feltétele
a) a jogszabályoknak megfelelő számviteli és nyilvántartási rend;
b) folyamatos feladatellátásra alkalmas nyilvántartási, adatfeldolgozási és adatszolgáltatási rendszer;
c) a tevékenység végzésére alkalmas technikai, informatikai, műszaki, biztonsági felszereltség és helyiség;
d) a megbízható és körültekintő működésnek megfelelő belső szabályzatok;
e) a  működési kockázatok csökkentését szolgáló információs és ellenőrzési eljárások és rendszerek, valamint
a rendkívüli helyzetek kezelésére vonatkozó terv;
f ) a személyi feltételekre és – a hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító kivételével – az  irányítási rendszerre
vonatkozó jogszabályi követelmények teljesítése; és
g) áttekinthető szervezeti felépítés.
(2) A nyilvántartási és ellenőrzési rendszer akkor megfelelő, ha – a számviteli jogszabályokban foglaltakon túlmenően –
lehetővé teszi a biztosító és a viszontbiztosító körültekintő vezetését, a biztosító és a viszontbiztosító vezetésének
a belső ellenőrzés, valamint a Felügyelet által történő ellenőrzését és segíti a biztosítót abban, hogy eleget tegyen
a jogszabályok alapján rá háruló kötelezettségeknek.
(3) A  biztosítónak és a  viszontbiztosítónak – az  informatikai rendszer védelméről szóló jogszabályban meghatározott
követelményekkel összhangban – ki kell alakítania a  tevékenységének ellátásához használt informatikai rendszer
biztonságával kapcsolatos szabályozási rendszerét és gondoskodnia kell az  informatikai rendszer kockázatokkal
arányos védelméről.
34. Az üzleti terv 95. § (1) Az  üzleti terv tartalmazza a  biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenység terjedelmét, továbbá a  biztosítási vagy
a  viszontbiztosítási szerződésben vállalt kötelezettségek teljesítése szempontjából jelentőséggel bíró tényeket és
adatokat, így különösen:
a) a  művelni kívánt biztosítási ág és ágazat, valamint az  ágazaton belüli kockázati csoport megnevezését,
továbbá a viszontbiztosítani kívánt biztosítási ág, illetve az ágon belüli kockázat megnevezését,
b) a működési terület meghatározását,
c) a minimális tőkeszükséglet abszolút alsó korlátjának fedezetét biztosító szavatolótőke összetételét,
d) az  ügyvitel és az  üzletmenet létrehozásának becsült költségeit és az  ezek finanszírozására szolgáló
pénzügyi eszközöket, a  segítségnyújtási tevékenységet folytatni szándékozó biztosító esetén a  tervezett
segítségnyújtási szolgáltatások teljesítésére rendelkezésre álló pénzügyi és egyéb eszközöket,
e) azokat a viszontbiztosítási eljárásokat, amelyeket a viszontbiztosító a kockázat átvállalására javasol,
f ) a továbbengedményezésre vonatkozó eljárásokat.
(2) Az üzleti tervnek tartalmaznia kell az (1) bekezdésben foglaltakon túlmenően a biztosító vagy a viszontbiztosító első
hároméves tevékenységére vonatkozóan
a) becslést a tervezett mérlegadatokra,
b) a  tervezett mérlegadatok alapján a  jövőbeni szavatolótőke-szükséglet becslését, és annak számítási
módszerét,
c) a  tervezett mérlegadatok alapján a  jövőbeni minimális tőkeszükséglet becslését, és annak számítási
módszerét,
d) azoknak a  pénzügyi eszközöknek a  becslését, amelyeket a  biztosítástechnikai tartalékok, a  minimális
tőkeszükséglet és a szavatolótőke-szükséglet fedezetére szánnak,
e) a nem-életbiztosítás tekintetében
ea) a működési költségekre, így különösen a szerzési, igazgatási és kárrendezési költségekre vonatkozó
becslést,
eb) a tervezett díjbevétel és a kárkifizetés várható alakulására vonatkozó becslést,
f ) életbiztosítás tekintetében a  díjbevétel és a  biztosítási szerződésekből eredő kifizetés várható alakulására
vonatkozó részletes becslést, mind az  életbiztosítási tevékenység, mind a  viszontbiztosításba vett és
a viszontbiztosításba adott kockázatok tekintetében.
(3) Az  üzleti tervnek a  (2)  bekezdésben foglaltakon túl tartalmaznia kell a  viszontbiztosításra vonatkozó terveket,
amelyekben a viszontbiztosításra vonatkozó tervezett bevételeket és kiadásokat elkülönítetten kell kimutatni.
35. Az eszközök és források értékelése 96. § (1) A biztosító vagy viszontbiztosító az eszközöket és forrásokat a (2)–(4) bekezdésben meghatározottak szerint értékeli.
 (2) Az  eszközöket azon az  összegen kell értékelni, amelyen jól tájékozott, ügyleti szándékkal rendelkező felek között
létrejött, szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügylet során értékesíteni lehetne.
 (3) A  forrásokat azon az  összegen kell értékelni, amelyen jól tájékozott, ügyleti szándékkal rendelkező felek között
létrejött, szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügylet során át lehetne ruházni vagy ki lehetne egyenlíteni.
 (4) A  források (3)  bekezdésben meghatározottak szerinti értékelésekor a  biztosító vagy viszontbiztosító saját
hitelképessége alapján kiigazítást nem végezhet.
 (5) Az e § rendelkezéseit a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 75. cikk (2) bekezdésében meghatározott tárgykörben
kiadott rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni. 36. A biztosítástechnikai tartalékokra vonatkozó szabályok
97. § (1) A  biztosító vagy viszontbiztosító köteles a  biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződésekkel kapcsolatos
kötelezettsége tekintetében biztosítástechnikai tartalékot képezni.
(2) A biztosítástechnikai tartalékok számítása során fel kell használni a pénzügyi piacokról származó információkat és
a biztosítástechnikai kockázatokról általánosan hozzáférhető adatokat, továbbá a számításnak ezekkel összhangban
kell lennie.
(3) A biztosítástechnikai tartalékokat prudens, megbízható és objektív módon kell számítani.
(4) A  biztosító vagy viszontbiztosító a  biztosítástechnikai tartalékok számítása során a  biztosítási és viszontbiztosítási
kötelezettségeit veszélyközösségek szerint elkülönítetten kezeli.
(5) Amennyiben a  (4)  bekezdés nem alkalmazható, a  biztosító vagy viszontbiztosító biztosítási és viszontbiztosítási
kötelezettségeinek elkülönített kezelését biztosítási üzletágak szerint is megteheti.
98. § A biztosító vagy viszontbiztosító a  biztosítástechnikai tartalékai számítása során a  97.  §-ban meghatározott
szabályokat a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló
kormányrendeletben és a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 86.  cikk (1)  bekezdés a)–d)  pontjában és
az  f )–i)  pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell
alkalmazni.
37. Szavatoló tőkére vonatkozó szabályok 99. § A biztosítónak vagy a viszontbiztosítónak rendelkeznie kell a szavatolótőke-szükségletet fedező figyelembe vehető
szavatoló tőkével.
100. § A biztosító vagy viszontbiztosító a szavatolótőke-szükséglet számítása során a 99. §-ban meghatározott szabályokat
a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben
és a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 99. cikkében, a 111. cikk (1) bekezdés a)–q) pontjában és a 127. cikkében
meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni.
38. Minimális tőkeszükséglet 101. § (1) A  biztosítónak vagy a  viszontbiztosítónak rendelkeznie kell a  minimális tőkeszükséglet fedezésére figyelembe
vehető alapvető szavatoló tőkével.
(2) A  minimális tőkeszükségletet a  (3)–(4)  bekezdésben, a  102.  §-ban meghatározott szabályok szerint kell
meghatározni, továbbá e  szabályokat a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai
tartalékairól szóló kormányrendeletben és a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 130.  cikkében meghatározott
tárgykörben kiadott rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni.
(3) A  minimális tőkeszükséglet az  a  tőkeösszeg, amelynél alacsonyabb figyelembe vehető alapvető szavatolótőke
esetén veszélybe kerülhet a biztosítási szerződésen alapuló kötelezettségeinek teljesítése.
(4) A  minimális tőkeszükséglet számítása során olyan számítási módot kell alkalmazni, amely lehetővé teszi
a számítások szakszerűségének és helyességének ellenőrzését.
102. § (1) A  minimális tőkeszükséglet nem lehet kevesebb, mint a  biztosító vagy a  viszontbiztosító szavatolótőkeszükségletének huszonöt százaléka, és nem haladhatja meg annak negyvenöt százalékát.
(2) Ha az  (1) bekezdésben meghatározott összeg alacsonyabb, mint az a)–c) pontban meghatározott összegek, akkor
minimális tőkeszükséglet abszolút alsó korlátja:
a) nem-életbiztosítási ágat művelő biztosító esetén: 2 500 000 euró, azonban az  1.  melléklet A) rész
10–15.  pontban meghatározott ágazatok bármelyikének művelésére vonatkozó engedéllyel rendelkező
biztosító esetén 3 700 000 euró,
b) életbiztosítási ágat művelő biztosító esetén 3 700 000 euró,
c) viszontbiztosítást művelő biztosító esetén 3 600 000 euró, kivéve a zárt viszontbiztosítót, amelynek minimális
tőkeszükséglete nem lehet kisebb, mint 1 200 000 euró.
 (3) A  biztosítási áganként meghatározott minimális tőkeszükségletek – ideértve a  minimális tőkeszükséglet abszolút
alsó korlátjára vonatkozó összegeket is – összeadódnak, ha a  biztosító az  élet- és nem-életbiztosítási ág együttes
művelésére vonatkozó engedéllyel rendelkezik.
39. Befektetések 103. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító – a (4) bekezdésben meghatározott rendelkezés figyelembevételével – bármilyen
eszközbe fektethet, megilleti őt a befektetés szabadsága.
(2) A biztosító vagy a viszontbiztosító a befektetéssel kapcsolatos döntéseit szabadon hozza meg. Ezen döntések nem
kötöttek előzetes felügyeleti jóváhagyáshoz, valamint a  Felügyelet rendszeres tájékoztatási kötelezettséget sem
írhat elő ezen döntésekre vonatkozóan.
(3) A befektetésekkel kapcsolatos döntések során az elvárható legnagyobb körültekintéssel, prudens módon kell eljárni.
 (4) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító eszközeinek a  befektetésére a  104–107.  § rendelkezéseit a  biztosítók
és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben és
a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 135.  cikk (1)  bekezdés a)–b)  pontjában és a  (2)  bekezdés a)–c)  pontjában
meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni.
104. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító az eszközei összességét olyan eszközökbe és pénzügyi instrumentumokba fekteti
be, amelyek kockázatát képes azonosítani, felmérni, figyelemmel kísérni, kezelni, ellenőrizni és jelenteni.
(2) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító az  eszközei összességének befektetése során figyelembe veszi a  89.  §
(2) bekezdés b) pontja szerinti értékelését.
(3) Az  eszközöket olyan módon kell befektetni, hogy az  biztosítsa a  befektetett eszközök egészének biztonságát,
minőségét, likviditását és nyereségességét, továbbá az eszközöket úgy kell befektetni, hogy biztosítsák a biztosító
számára a hozzáférhetőséget.
(4) A biztosítástechnikai tartalékok fedezete céljából tartott eszközöket oly módon kell befektetni, hogy az megfeleljen
a biztosítási és viszontbiztosítási kötelezettségek jellegének és futamidejének.
(5) A  biztosítástechnikai tartalékok fedezete céljából tartott eszközöket a  befektetési politikákban nyilvánosságra
hozott befektetési célkitűzések figyelembevételével, az ügyfelek érdekeinek figyelembevételével kell befektetni.
(6) Érdekütközés esetén a  biztosító vagy a  biztosító eszközeinek a  kezelője gondoskodik arról, hogy a  befektetés
az ügyfelek érdekeinek megóvása érdekében történjen.
105. § (1) A 104. §-ban meghatározottakon túl, ha az életbiztosítási szerződés alapján a biztosítástechnikai tartalék fedezetéül
szolgáló eszközök tekintetében a  befektetési kockázatot a  szerződő viseli, és a  szerződésben meghatározott
szolgáltatás közvetlenül kapcsolódik
a) egy ÁÉKBV vagy ABA befektetési jegyeinek értékéhez, vagy
b) a biztosító által létrehozott, elkülönítetten kezelt – azonos értékű, elméleti elszámolási részekből (befektetési
egységekből) álló – eszközállományok (eszközalapok) eszközeinek értékéhez,
az e  szolgáltatások tekintetében képzett biztosítástechnikai tartalékokat a  lehető legnagyobb mértékig az  ilyen
eszközökbe kell fektetni.
(2) Ha a  szerződés szerinti szolgáltatás közvetlenül valamilyen részvényindexhez, vagy valamilyen más
– az  (1) bekezdésben nem szereplő – referenciaértékhez kapcsolódik, az  ilyen szolgáltatások tekintetében képzett
biztosítástechnikai tartalékokat – a lehető legnagyobb mértékig – a referenciaértéket megjelenítő olyan biztonságú
és piacképességű eszközökbe kell fektetni, amelyek a  lehető legközelebb állnak azokhoz, amelyekre az  adott
referenciaértéket alapozzák.
(3) Ha az  (1) és a  (2)  bekezdésben meghatározott szolgáltatások a  befektetési teljesítményre vonatkozóan garanciát
foglalnak magukban vagy valamilyen más garantált szolgáltatást, az  ennek megfelelően képzett további
biztosítástechnikai tartalékok fedezete céljából tartott eszközökre a 106. § alkalmazandó.
106. § (1) A  104.  §-ban meghatározottakon túl – a  (2)  bekezdésben meghatározottakat ide nem értve –, a  származtatott
pénzügyi eszközökbe történő befektetéseket csak annyiban lehet alkalmazni, amennyiben hozzájárulnak
a kockázatok csökkentéséhez, vagy elősegítik az eszközök hatékony kezelését.
(2) A szabályozott piacra nem bevezetett eszközökbe történő befektetéseket és az ilyen eszközöket prudens szintre kell
korlátozni.
(3) Az  eszközöket megfelelően diverzifikálni kell oly módon, hogy elkerüljék az  egy adott eszközhöz, kibocsátóhoz,
vállalkozások csoportjához, vagy földrajzi területhez történő túlzott kötődést és a  kockázatok túlzott
felhalmozódását a portfólió egészében.
(4) Ugyanazon kibocsátó vagy ugyanazon csoporthoz tartozó kibocsátók eszközeibe történő befektetések nem tehetik
ki a biztosítókat túlzott kockázatkoncentrációnak.
107. § (1) A  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékainak fedezetéül szolgáló eszközök befektetése és
kezelése során a következő előírásokat kell alkalmazni:
a) az egyes eszközalapok befektetési politikájának legalább a 12. mellékletben meghatározott tartalommal kell
rendelkeznie,
b) a  szerződőt folyamatosan tájékoztatni kell az  általa választott portfólió részét képező pénzeszközök és
pénzügyi eszközök piaci értékéről, c) a portfólió hozamát a 10. mellékletben megfogalmazott elvek szerint kell bemutatni,
d) a biztosító az általa kezelt portfólió részeként nem vásárolhat
da) saját maga által kibocsátott értékpapírt,
db) kapcsolt vállalkozása által kibocsátott értékpapírt, a szabályozott piacra bevezetett vagy a nyilvános
árjegyzéssel rendelkező értékpapír kivételével,
e) a biztosító az általa kezelt portfólió javára nem köthet ügyletet – a fél évnél rövidebb lejáratú állampapír és
a nyilvános, nyíltvégű befektetési jegy kivételével – szabályozott piacra be nem vezetett pénzügyi eszközre
olyan vállalkozással, amelyben minősített befolyással rendelkezik, vagy amely a  biztosítóban minősített
befolyással rendelkezik.
(2) A  biztosító szabályzatban határozza meg az  (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott eszközök értékelésének
elveire, továbbá a szerződők tájékoztatásának módjára és gyakoriságára vonatkozó szabályokat.
(3) A  biztosító az  eszközalapok befektetési politikáját a  szerződési feltételekben foglaltak szerint és csak úgy
változtathatja meg, hogy a  módosítás nem befolyásolja egy adott eszközalap kockázati szintjét. A  befektetési
politika módosítására csak akkor kerülhet sor, ha az  eredeti befektetési politika megvalósítása a  befektetési
környezet vagy az eszközök elérhetőségének vagy megfelelőségének megváltozása miatt nem lehetséges.
(4) A biztosító a befektetési politika módosításáról az érintett ügyfeleket annak hatálybalépését megelőzően legalább
hatvan nappal – az  (5)  bekezdésben meghatározottak szerint – tájékoztatja, ha azonban a  (3)  bekezdésben
meghatározott körülmények ezt nem teszik lehetővé, akkor a  biztosító az  értesítési kötelezettségnek legkésőbb
a  változás bekövetkezésétől számított öt munkanapon belül tesz eleget. A  biztosító a  befektetési politika
módosításáról a honlapján tájékoztatót tesz közzé.
(5) Az  érintett ügyfeleket a  befektetési politika módosításról bizonyíthatóan, a  szerződésben vagy erre vonatkozó
megállapodásban rögzítettek szerint szóban, írásban vagy elektronikus úton értesíti.
(6) Az  értesítést követő hatvannapos időszakban az  ügyfél számára biztosítani kell más eszközalapba való díjmentes
átváltás lehetőségét.
(7) E § alkalmazásában kapcsolt vállalkozás a vállalkozás anyavállalata és leányvállalata, a vállalkozás anyavállalatának
leányvállalata, a  vállalkozásban minősített befolyással rendelkező tulajdonos vagy olyan vállalkozás, amelyben
a  vállalkozás vagy a  vállalkozás tulajdonosa, felügyelőbizottsági tagja, vezető tisztségviselője vagy ezek közeli
hozzátartozója minősített befolyással rendelkezik.
40. A fizetőképességgel és a pénzügyi helyzettel kapcsolatos közzétételi szabályok
108. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító köteles évente jelentést közzétenni fizetőképességéről és pénzügyi helyzetéről.
 (2) A  biztosító és a  viszontbiztosító az  (1)  bekezdésben meghatározott közzétételi kötelezettség jogszabályoknak
megfelelő teljesítése érdekében belső szabályzatban rögzíti:
a) a jelentés helytálló előkészítéséért felelős szervezeti egységet és
b) a jelentés előkészítésének és közzétételének szabályait.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározott jelentést a  biztosító vagy a  viszontbiztosító igazgatósága a  közzététel előtt
jóváhagyja.
(4) Az  (1)  bekezdésben meghatározott jelentés tartalmára és közzétételére vonatkozó szabályokat a  Kormány
a fizetőképességről és pénzügyi helyzetről szóló jelentés tartalmáról és közzétételének módjáról szóló rendeletben
állapítja meg.
VI. FEJEZET
A BIZTOSÍTÓ ESZKÖZEINEK NYILVÁNTARTÁSÁRA, KÖNYVVEZETÉSÉRE ÉS BESZÁMOLÓJÁRA VONATKOZÓ
SZABÁLYOK
41. Az eszközök nyilvántartása 109. § (1) A  biztosító a  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékainak fedezetéül szolgáló eszközöket
eszközalaponként elkülönítetten tartja nyilván.
(2) A biztosító és a viszontbiztosító köteles biztosításüzemi működését szolgáló ingatlanairól és gazdasági társaságban
való részesedéseiről külön nyilvántartást vezetni.
110. § (1) A  biztosító köteles a  befektetési egységekhez kötött életbiztosításaihoz kínált eszközalapokat alaponként
külön-külön nyilvántartani, elkülönítve a  biztosító egyéb biztosítástechnikai tartalékainak fedezetétől, valamint
a biztosító saját befektetéseit képező eszközöktől.
(2) Amennyiben a  biztosító az  eszközöket valamely eszközalapjából más eszközalapjába áthelyezi, a  harmadik
személyekkel kötött ügyletekre vonatkozó nyilvántartás szabályait kell alkalmazni.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározott elkülönített nyilvántartáson belül – az  egyes eszközalapok teljesítményének
megítéléséhez – a biztosító köteles az egyes eszközalapokra nevesített alszámlákat nyitni és vezetni.
42. A biztosító és a viszontbiztosító könyvvezetése és éves beszámolója
111. § (1) A  biztosító és a  viszontbiztosító az  üzleti tevékenységre vonatkozó nyilvántartásait – a  számvitelre vonatkozó
jogszabályok előírásai szerint – ellenőrzésre mindenkor alkalmas módon, magyar nyelven köteles vezetni.
(2) A  biztosító köteles a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási termék eredményelszámolását és a  számviteli
biztosítástechnikai tartalékainak állományadatait más biztosítási terméktől számvitelileg elkülöníteni. A  biztosító
kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási terméke eredményelszámolásának szabályait a  pénz-, tőke- és biztosítási
piac szabályozásáért felelős miniszter rendeletben állapítja meg.
112. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító köteles a közgyűlés által elfogadott – a könyvvizsgálói záradékot tartalmazó – éves
beszámolót, az  üzleti jelentést, a  közgyűlés jegyzőkönyvét és a  hozott határozatokat a  mérleg fordulónapjától
számított százötven napon belül a Felügyelet részére megküldeni.
(2) Ha a  biztosító és a  viszontbiztosító konszolidált éves beszámoló készítésére kötelezett, úgy azt az  (1)  bekezdés
szerinti iratokat mellékelve, a mérleg fordulónapjától számított száznyolcvan napon belül kell a Felügyelet részére
megküldeni.
(3) Az (1)–(2) bekezdésekben meghatározott okiratok valódiságát köteles aláírásával igazolni
a) az első számú vezető,
b) a vezető aktuárius,
c) a számviteli rendért felelős vezető.
(4) A  biztosító és a  viszontbiztosító köteles évente pénzügyi összefoglalót készíteni a  külföldi vállalkozásokkal kötött
viszontbiztosításairól és továbbengedményezéseiről, ezeknek eredményeiről, és ezt az  éves beszámolóval együtt
a Felügyeletnek megküldeni.
113. § A segítségnyújtási tevékenységet folytató biztosító éves beszámolójában és negyedéves jelentésében köteles
szerepeltetni az  általa vállalt segítségnyújtási szolgáltatások teljesítéséhez rendelkezésére álló pénzügyi és egyéb
eszközöket.
114. § A biztosító éves beszámolókészítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságait a  Kormány rendeletben
szabályozza.
115. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító köteles a könyvvizsgálóval kötött azon szerződést, amely alapján a könyvvizsgáló
az  éves beszámoló könyvvizsgálatára köteles, és valamennyi, a  könyvvizsgáló által az  éves beszámolóval
kapcsolatban készített jelentést a Felügyelet számára megküldeni.
(2) A  Felügyelet jogosult a  könyvvizsgáló jelentésének alapján a  biztosító és a  viszontbiztosító igazgatóságánál
kezdeményezni, hogy a  helytelen adatokat tartalmazó beszámolót vizsgáltassa felül, helyesbítse, gondoskodjon
a helyesbített adatok könyvvizsgálóval történő hitelesítéséről.
(3) Ha az  éves beszámoló jóváhagyását követően jutott a  Felügyelet tudomására, hogy az  éves beszámoló lényeges
hibát tartalmaz, a  Felügyelet kötelezheti az  igazgatóságot az  adatok módosítására, és a  könyvvizsgálóval való
felülvizsgálatára. A  módosított, és a  könyvvizsgáló által felülvizsgált adatot a  közgyűlés elé történő beterjesztése
előtt a  biztosító és a  viszontbiztosító köteles a  Felügyeletnek bemutatni, és a  közgyűlés által jóváhagyott
beszámolót ismételten közzétenni.
43. Auditbizottságra vonatkozó eltérő szabályok 116. § (1) A  közérdeklődésre számot tartó, zártkörűen működő biztosító és viszontbiztosító részvénytársaságnál legalább
háromtagú auditbizottságot kell létrehozni, amelynek tagjait az igazgatóság vagy a felügyelőbizottság tagjai közül
választja a legfőbb szerv.
(2) Az  auditbizottság legalább egy tagjának függetlennek kell lennie és számviteli vagy könyvvizsgálói
szakképzettséggel kell rendelkeznie.
(3) Függetlennek minősül az  auditbizottság tagja, ha a  biztosítóval vagy a  viszontbiztosítóval az  igazgatósági,
felügyelőbizottsági tagságán kívül más jogviszonyban nem áll, és a  tagságért járó díjazáson felül a  biztosítótól
vagy a  viszontbiztosítótól más javadalmazásban nem részesül, továbbá nem közeli hozzátartozója a  biztosító és
a viszontbiztosító vezető állású személyének vagy egyéb vezetőjének.
(4) Az  (1)–(2)  bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni, ha a  biztosító és a  viszontbiztosító rendelkezik olyan
testülettel, amely megfelel az  (1)–(2)  bekezdésben foglalt feltételeknek, és a  testület ellátja a  Ptk. 3:291.  §
(1) bekezdésében meghatározott feladatokat.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott esetben a biztosító és a viszontbiztosító a saját honlapján nyilvánosságra hozza,
hogy melyik testület látja el a (3) bekezdésben foglaltakat, továbbá a testület összetételét.
117. § (1) A  nyilvánosan működő biztosító és viszontbiztosító részvénytársaságnak nem kell a  Ptk.-ban meghatározott
auditbizottságot létrehoznia és működtetnie, ha rendelkezik olyan testülettel, amely megfelel a  Ptk.
auditbizottságra vonatkozó feltételeinek, és ellátja a Ptk.-ban meghatározott auditbizottsági feladatokat.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott esetben a  nyilvánosan működő biztosító és viszontbiztosító részvénytársaság
a  saját honlapján nyilvánosságra hozza, hogy melyik testület látja el az  auditbizottsági feladatokat, továbbá
a testület összetételét.
VII. FEJEZET
AZ ÁLLOMÁNYÁTRUHÁZÁS 44. Biztosítási állomány átruházása
118. § (1) A biztosítási állomány a biztosítási szerződések feltételeinek változatlanul hagyása mellett, részben vagy egészben
átruházható
a) Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosítóra,
b) másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosítóra, beleértve azt az esetet, mikor nevesítetten a biztosító
fióktelepe lesz az állomány kezelője, továbbá
c) harmadik országban székhellyel rendelkező biztosító tagállamban létesített fióktelepére.
(2) Az állományátruházás történhet
a) saját elhatározás alapján,
b) a 291. §-ban meghatározott intézkedésként.
(3) Az  állományátruházásra a  Felügyelet engedélyével az  átadó és az  átvevő biztosító közötti megállapodás alapján
kerül sor.
(4) Az állományátruházással – a Felügyelet engedélyének időpontjától – a biztosítási állományt átvevő biztosító válik
a szerződés alanyává, továbbá az ügyfelek személyes adatai és üzleti titkai tekintetében adatkezelővé.
(5) Az átadó biztosító a biztosítási titoknak és üzleti titoknak minősülő adatok tekintetében adatkezelő maradhat
a) a  számviteli bizonylatok őrzésére vonatkozó kötelezettsége teljesítése céljából, az  erre vonatkozó
kötelezettség időtartamáig, továbbá
b) a  biztosítási tevékenységhez kapcsolódó, de nem biztosítási szerződésből eredő jogok és kötelezettségek
gyakorlása céljából, az ezen jogviszonyokkal kapcsolatos elévülési idő végéig.
 (6) Az állományátruházáshoz nem szükséges a biztosítottak, szerződő felek hozzájárulása.
 (7) A  szerződésállományt átvevő biztosító az  engedélyező határozat kézhezvételétől számított harminc napon belül
köteles az átadásról minden érintett szerződő felet írásban értesíteni a szerződéskötés nyelvén.
 (8) A  szerződő fél az  értesítés kézhezvételétől számított harminc napon belül az  átvevő biztosítóhoz intézett írásbeli
nyilatkozatával a szerződését – harmincnapos felmondási idővel – felmondhatja.
119. § A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító Magyarország területén lévő fióktelepének biztosítási
állománya részben vagy egészben átruházható a másik tagállam felügyeleti hatóságának engedélyével.
45. Viszontbiztosítási állomány átruházása 120. § A 118–119.  §-okat megfelelően alkalmazni kell viszontbiztosítási állomány átruházása esetén, azzal, hogy ahol
a rendelkezés
a) biztosítót nevesít, azon viszontbiztosítót,
b) biztosítási állományt nevesít, azon viszontbiztosítási állományt
kell érteni.
HARMADIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÁSI TERMÉKEK ÉS AZOK TERJESZTÉSE, AZ ÜGYFÉLFORGALOMMAL KAPCSOLATOS
SZABÁLYOK
VIII. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI SZERZŐDÉSEKKEL KAPCSOLATOS SZABÁLYOK 46. A biztosítási szerződési feltételek minimális tartalmi követelményei
121. § (1) A biztosítási szerződési feltételeknek tartalmaznia kell:
a) a biztosítási esemény meghatározását, az alkalmazott kizárásokat,
b) a biztosítási esemény bejelentésének módját, határidejét,
c) a  díjfizetésre, továbbá a  biztosítottnak, szerződő félnek, kedvezményezettnek a  szerződésből eredő jogaira
és kötelezettségeire, azok teljesítésének módjára, idejére, teljesítésük elmaradásának következményeire
vonatkozó rendelkezéseket,
d) a  biztosító szolgáltatásának megjelölését, a  teljesítés módját, idejét, külön feltételeit, a  biztosító
mentesülésének vagy szolgáltatása korlátozásának feltételeit,
e) értékkövetés esetén annak részletes szabályait,
f ) a  szerződés megszűnése esetére a  biztosított, szerződő, kedvezményezett jogainak és a  biztosító
kötelezettségeinek ismertetését, beleértve a  szerződés felmondásával kapcsolatos, a  122.  §-ban foglalt
rendelkezésekről történő tájékoztatást,
g) betegség-, baleset- és felelősségbiztosítás esetén – ha járadékfizetéssel jár – a járadék tőkésítésére vonatkozó
szabályokat,
h) az egyes igények elévülési idejét,
i) az  életbiztosításnál, ha maradékjog, vagy életbiztosítási kötvénykölcsön nyújtásra lehetőség van, azok
részletes szabályait,
j) a  befektetési egységhez kötött életbiztosítások befektetéseinek elhelyezéséről és értékéről való napi
tájékozódási lehetőséget,
k) a  személyes adatok kezelésére vonatkozó elvi és gyakorlati tudnivalókat, amennyiben a  szerződő vagy
a biztosított természetes személy, illetve – részben vagy egészben – természetes személyek csoportja,
l) a biztosító címét,
m) a szerződőnek járó többlethozam jóváírásának rendjét,
n) befektetési egységhez kötött életbiztosítás esetén a  127.  §-ban foglaltakkal összhangban meghatározott,
az eszközalap-felfüggesztéssel és -szétválasztással kapcsolatos részletes szabályokat,
o) az  élet-, továbbá a  baleset- és betegségbiztosítások (egészségbiztosítások) esetében a  technikai kamatláb
biztosítási szerződés tartama alatti megváltoztathatósága lehetőségét azzal a feltétellel, hogy a változtatásra
csak akkor kerülhet sor, ha a  technikai kamatlábak legnagyobb mértékéről szóló jogszabályban rögzített
technikai kamatláb legnagyobb mértéke módosul.
(2) A  szerződő felek megállapodásukban a  Ptk. 6:470.  § (3)  bekezdésétől a  fogyasztói biztosítási szerződés esetén is
eltérhetnek.
47. Életbiztosítási szerződés különös felmondása 122. § (1) Az életbiztosítási szerződést önálló foglalkozása vagy üzleti tevékenysége körén kívül megkötő természetes személy
szerződő a 152. §-ban meghatározott tájékoztatás kézhezvételétől számított harminc napon belül az életbiztosítási
szerződést írásbeli nyilatkozattal – indoklás nélkül – felmondhatja.
(2) A szerződő felmondó nyilatkozatának kézhezvételét követően a biztosító köteles harminc napon belül a szerződő
által a biztosítási szerződéssel kapcsolatban bármely jogcímen részére teljesített befizetésekkel elszámolni.
(3) A szerződő érvényesen nem mondhat le az őt megillető felmondási jogról.
 (4) Az ügyfelet az  (1) bekezdésben meghatározott felmondási jog – ha törvény eltérően nem rendelkezik – nem illeti
meg:
a) olyan életbiztosítás esetén, amely egy hitel- vagy kölcsönszerződéshez kapcsolódik és a  rendelkezésre
bocsátott pénzösszeg – teljes vagy részleges – törlesztése a  szerződés szerint életbiztosítási szerződésben
meghatározott biztosítási összegből történik (hitelfedezeti életbiztosítás),
b) ha a megkötött életbiztosítási szerződés tartama a hat hónapot nem haladja meg.
48. A biztosítási szerződés teljesítésével kapcsolatos különös szabályok
123. § (1) A biztosító biztosítási szerződésből eredő kötelezettségével összefüggésben, a károsító eseményt megelőző állapot
visszaállításához vagy a bekövetkezett kár következményeinek megszüntetéséhez szükséges, általánosforgalmiadóköteles szolgáltatás ellenértéke (anyag-, javítási, illetve helyreállítási költség) után az  általános forgalmi adó
összegének megfelelő összeg megtérítésére csak olyan számla alapján vállalhat kötelezettséget, illetve térítheti
meg azt az arra jogosultnak, amelyen feltüntetik az általános forgalmi adó összegét, vagy amelyből annak összege
kiszámítható.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakat megfelelően alkalmazni kell a Kártalanítási Számla által teljesített kárkifizetésekre.
124. § (1) A biztosító a biztosítási szerződési feltételekben köteles meghatározni, hogy a biztosítási esemény bekövetkezése
esetén milyen szolgáltatásokat és költségeket milyen okiratok bemutatása ellenében teljesít.
(2) A  biztosító a  szolgáltatása teljesítésének esedékességét csak olyan okirat bemutatásától teheti függővé,
amely a  biztosítási esemény bekövetkezésének igazolásához, illetve a  teljesítendő szolgáltatás mértékének
meghatározásához szükséges, a  biztosítási szolgáltatás teljesítésének esedékességét a  bejelentett biztosítási
esemény tekintetében indult büntető- vagy szabálysértési eljárás jogerős befejezéséhez nem kötheti.
49. A tőkegarancia és hozamgarancia 125. § (1) Az  eszközalap elnevezése, befektetési politikája, kereskedelmi kommunikációja vagy a  biztosítási szerződési
feltételek a  tőke megóvására, illetve a  hozamra vonatkozó garanciára való utalást (a továbbiakban: tőke-, illetve
hozamgarancia) akkor tartalmazhatnak, ha a garancia megfelelő biztosítékkal garantált.
(2) A hozamra vonatkozó garancia külön utalás nélkül is magában foglalja a tőke megóvására vonatkozó garanciát is.
 (3) A biztosíték akkor tekinthető megfelelőnek, ha
a) a biztosítékot hitelintézet, biztosító vagy viszontbiztosító nyújtja,
b) a biztosíték írásba foglalt kötelezettségvállalás,
c) a  biztosító a  kifizetés teljesítése érdekében közvetlenül a  biztosítéknyújtóhoz fordulhat, és a  követelését
ésszerű határidőn belül érvényesítheti,
d) a biztosíték mértéke az életbiztosítás pénznemében egyértelműen meghatározott és megfelelő számítással
alátámasztott,
e) a  biztosítéknyújtó a  kötelezettségét a  biztosíték alá eső tőke-, illetve hozamgaranciával érintett biztosítási
szerződések vonatkozásában nem mondhatja fel,
f ) a tőke-, illetve hozamgarancia teljes összegére kiterjed, és
g) a biztosíték valamennyi irányadó joghatóság előtt érvényes és érvényesíthető.
50. A tőkevédelem és hozamvédelem 126. § (1) Az  eszközalap elnevezése, befektetési politikája, kereskedelmi kommunikációja vagy a  biztosítási szerződési
feltételek a tőke megóvására, illetve a hozamra vonatkozó ígéretre való utalást (tőke-, illetve hozamvédelem) akkor
tartalmazhatnak, ha a tőke-, illetve hozamvédelem a tőke megóvását vagy a hozamot biztosító pénzügyi eszközökre
vonatkozó részletes befektetési politikával alátámasztott.
(2) A hozamra vonatkozó ígéret külön utalás nélkül is magában foglalja a tőke megóvására vonatkozó ígéretet is.
51. Az eszközalap-felfüggesztés szabályai 127. § (1) A  biztosító az  ügyfelek érdekében a  befektetési egységekhez kötött életbiztosítási szerződéshez kapcsolódó
eszközalap befektetési egységeinek eladását és vételét felfüggeszti (a továbbiakban: eszközalap-felfüggesztés),
amennyiben az  eszközalap nettó eszközértéke, illetve ezzel együtt a  befektetési egységeknek az  árfolyama azért
nem állapítható meg, mert az  eszközalap eszközei részben vagy egészben illikvid eszközzé váltak. Az  eszközalap
felfüggesztését a  biztosító az  annak okául szolgáló körülményről való tudomásszerzését követően haladéktalanul
végrehajtja arra az  értékelési napra (a továbbiakban: az  eszközalap-felfüggesztés kezdő időpontja) visszamenő
hatállyal, amely értékelési napot megelőzően az  utolsó alkalommal megállapítható volt az  eszközalap nettó
eszközértéke.
(2) Az  eszközalap felfüggesztésének tartama alatt – a  biztosítási díj felfüggesztett eszközalapról való átirányítása
kivételével – a  felfüggesztett eszközalapot érintő ügyfélrendelkezések – így különösen átváltás, rendszeres
pénzkivonás, részleges visszavásárlás – nem teljesíthetőek. Amennyiben az  eszközalap felfüggesztésének tartama
a  harminc napot meghaladja, akkor az  eszközalap-felfüggesztés kezdő időpontját követő harmincötödik napig
a  biztosító igazolható módon írásbeli tájékoztatást küld a  felfüggesztett eszközalappal érintett valamennyi
szerződő fél részére arról, hogy az  eszközalap-felfüggesztés megszüntetését követően a  biztosító akkor teljesíti
ezeket az  ügyfélrendelkezéseket, ha azok teljesítésére vonatkozóan a  szerződő fél az  eszközalap-felfüggesztés
megszüntetését követően ismételten rendelkezést ad. A  felfüggesztés tartama alatt felfüggesztett eszközalapra
vonatkozóan ügyfélrendelkezést adó szerződő felek számára a  biztosító haladéktalanul tájékoztatást ad
az ügyfélrendelkezéssel kapcsolatban.
(3) Amennyiben a  befizetett díjat a  szerződés, illetve az  ügyfél rendelkezése alapján a  biztosítónak a  felfüggesztett
eszközalapba kellene befektetnie, a  biztosító – a  szerződés vagy a  szerződő fél eltérő rendelkezése hiányában  –
köteles a díjat elkülönítetten nyilvántartani. Ha a fenti esetben az eszközalap felfüggesztésének tartama a harminc
napot meghaladja, akkor az  eszközalap-felfüggesztés kezdő időpontját követő harmincötödik napig a  biztosító
igazolható módon írásbeli tájékoztatást küld az  érintett szerződő fél részére arról, hogy az  elkülönítetten
nyilvántartott és az  eszközalap-felfüggesztés időtartama alatt beérkező díjat mely másik, fel nem függesztett
eszközalapba irányítja át – azzal ellentétes ügyfélrendelkezés hiányában – az  eszközalap-felfüggesztés kezdő
időpontját követő negyvenötödik naptól.
(4) Az  eszközalap felfüggesztésének tartama alatt a  szerződésben meghatározott időpont elérése (lejárat) mint
biztosítási esemény bekövetkezése vagy a  szerződés teljes visszavásárlása esetében a  biztosító a  szerződő fél
számlája aktuális egyenlegének értékét a  felfüggesztett eszközalap befektetési egységeinek figyelmen kívül
hagyásával állapítja meg. A  biztosító a  fenti esetekben az  eszközalap-felfüggesztés megszüntetését követő
tizenöt napon belül – amennyiben a  (8)  bekezdésben írt feltétel nem áll fenn – köteles a  szerződő fél számláján
a  felfüggesztett eszközalap befektetési egységeiből nyilvántartott befektetési egységeknek az  eszközalapfelfüggesztés megszüntetését követő első ismert árfolyamán számított aktuális értékét vagy ugyanezen
az árfolyamon a visszavásárlásra vonatkozó szerződéses rendelkezések szerinti összeget kifizetni.
(5) A  biztosító haláleseti (kockázati) szolgáltatása teljesítését az  eszközalap felfüggesztése annyiban érinti, hogy
a  biztosító a  szerződő fél számlája aktuális egyenlegének értékét a  felfüggesztett eszközalap befektetési
egységeinek az  eszközalap-felfüggesztést megelőző utolsó ismert árfolyama alapján határozza meg, és
a  biztosítási szerződés szerinti kifizetési kötelezettségét a  biztosító az  eszközalap felfüggesztésének tartama alatt
is a fentiek alapján meghatározott értékben teljesíti, a felfüggesztett eszközalap befektetési egységei tekintetében
teljesítendő szolgáltatásrész vonatkozásában azonban biztosítottanként legfeljebb harmincmillió forint
összeghatárig. Az eszközalap-felfüggesztés megszüntetését követő tizenöt napon belül az eszközalap-felfüggesztés
megszüntetését követő első ismert árfolyamon a  biztosító a  felfüggesztett eszközalap befektetési egységei
tekintetében teljesítendő haláleseti (kockázati) szolgáltatásrészt újra megállapítja, és amennyiben ez  meghaladja
a korábban erre kifizetett összeget, akkor a különbözetet utólag kifizeti. Amennyiben a (8) bekezdésben írt feltétel
fennáll, akkor a  biztosító a  fenti újbóli megállapítást és a  különbözet kifizetését a  (8)  bekezdésben írt elszámolás
keretében teljesíti.
(6) Az eszközalap-felfüggesztés végrehajtását követően az eszközalap-felfüggesztés megszüntetéséig és az eszközalap
ezt követő első ismert nettó eszközértékének megállapításáig nem terjeszthető vagy értékesíthető olyan biztosítási
termék vagy szerződés, amely mögött kizárólag felfüggesztett eszközalap áll.
(7) Az  eszközalap-felfüggesztés időtartama legfeljebb egy év, amelyet a  biztosító indokolt esetben összesen további
egy évvel meghosszabbíthat. A  biztosító a  meghosszabbításról szóló döntését az  eszközalap-felfüggesztés
időtartamának lejártát legalább tizenöt nappal megelőzően, figyelemfelhívásra alkalmas módon közzéteszi
a honlapján, valamint kifüggeszti az ügyfélszolgálati irodáiban, továbbá egyidejűleg megküldi a Felügyelet részére.
A biztosító az eszközalap-felfüggesztést haladéktalanul megszünteti:
a) az eszközalap-felfüggesztés időtartamának lejártát követően;
b) az eszközalap-felfüggesztés okául szolgáló körülmény megszűnéséről való tudomásszerzését követően; vagy
c) amennyiben azt a Felügyelet határozatban elrendeli.
(8) Amennyiben az eszközalap-felfüggesztés (7) bekezdés szerinti megszüntetésekor az eszközalap nettó eszközértéke,
illetve ezzel együtt a befektetési egységeknek az árfolyama továbbra sem állapítható meg azért, mert az eszközalap
eszközei részben vagy egészben illikvid eszközök, akkor a biztosító az eszközalapot megszünteti, és az ügyfelekkel
– a megszüntetéskori aktuális piaci helyzet alapulvételével – elszámol.
(9) Az  eszközalap-felfüggesztés kezdő időpontját követő harminc napon belül a  biztosító – a  szerződő felek közötti
egyenlő elbánás elvének biztosítása és a  biztosító eszközalappal kapcsolatos szolgáltatásainak folyamatos
fenntartása érdekében – az  illikviddé vált eszközöket és az  eszközalap egyéb, nem illikvid eszközeit szétválasztja,
azaz az  eszközalapot illikvid és nem illikvid eszközöket tartalmazó utódeszközalapokra bontja (a továbbiakban:
szétválasztás) akkor, ha az eszközalap utolsó ismert nettó eszközértékének legfeljebb hetvenöt százalékát képviselő
eszközök váltak illikviddé. A  szétválasztás végrehajtásával egyidejűleg a  nem illikvid eszközöket tartalmazó
utódeszközalap vonatkozásában az eszközalap-felfüggesztés megszűnik, és önálló eszközalapként működik tovább.
Garantált eszközalap esetén – függetlenül az  illikvid eszközök hányadától – a  teljes eszközalap felfüggesztésre
kerül. Ebben az esetben a garancia lejáratakor a biztosító az eredeti szerződéses feltételek szerint köteles elszámolni
az ügyfelekkel.
(10) A  szétválasztás esetében az  illikviddé vált eszközöket elkülönítetten, ugyancsak önálló eszközalapként kell
nyilvántartani, amelyre vonatkozóan az  eszközalap-felfüggesztés az  (1)–(8)  bekezdésben írottak szerint marad
érvényben azzal, hogy az  eszközalap-felfüggesztés kezdő időpontjának az  eredeti eszközalap-felfüggesztés kezdő
időpontját kell tekinteni. A szétválasztás következtében az eredeti eszközalap megszűnik, amelynek során az eredeti
eszközalap befektetési egységeit ügyfelenként olyan arányban kell az illikvid és nem illikvid eszközöket tartalmazó
utódeszközalapokhoz rendelni, amilyen arányt az  illikvid és nem illikvid eszközök az  eredeti eszközalap utolsó
ismert nettó eszközértékén belül képviseltek. Szétválasztás esetén a  (2) és (3)  bekezdésben szereplő tájékoztatási
kötelezettség kiegészül a szétválasztásról szóló értesítéssel.
(11) Az  eszközalap-felfüggesztés és szétválasztás szerződő fél díjfizetési kötelezettségét és a  biztosító szolgáltatási
kötelezettségét – e § rendelkezéseit figyelembe véve – nem szünteti meg.
(12) A biztosító a (13) bekezdésben írt módon tájékoztatja a szerződő felet
a) az  eszközalap-felfüggesztés és a  szétválasztás törvényi megalapozottságáról, végrehajtásáról, annak
indokáról, a  felfüggesztés kezdő időpontjáról, a  biztosítási szerződést és annak teljesítését érintő
következményeiről, ideértve különösen az  ügyfeleket érintő befektetési kockázatok változását, valamint
a költségek és díjak érvényesítésének szabályait; és
b) az  eszközalap-felfüggesztés megszüntetéséről, annak indokáról, valamint a  megszüntetésnek a  biztosítási
szerződést és annak teljesítését érintő következményeiről.
(13) A  biztosító a  (12)  bekezdés szerinti tájékoztatást az  eszközalap-felfüggesztés és a  szétválasztás végrehajtásával,
valamint az eszközalap-felfüggesztés megszüntetésével egyidejűleg, figyelemfelhívásra alkalmas módon közzéteszi
a honlapján és kifüggeszti az ügyfélszolgálati irodáiban, továbbá a  tájékoztatást folyamatosan naprakészen tartja.
A biztosító a tájékoztatást egyidejűleg megküldi a Felügyelet részére.
52. Az eszközalap nettó eszközértéke számításában bekövetkezett hiba esetén alkalmazandó
szabályok
128. § (1) Az  eszközalap nettó eszközértéke számításában bekövetkezett hiba esetén a  hibás nettó eszközértéket a  hiba
feltárását követő legközelebbi nettó eszközérték megállapításkor a  hiba bekövetkezésének időpontjára
visszamenőleges hatállyal javítani kell, amennyiben a  hiba mértéke meghaladja az  eszközalap nettó
eszközértékének egy ezrelékét. A  javítás során a  megállapított hiba bekövetkezésének időpontjában érvényes
mértékének megfelelően kell módosítani a nettó eszközértéket minden olyan napra vonatkozóan, amelyet a feltárt
hiba a későbbiek során érintett. A javított nettó eszközértéket közzé kell tenni.
(2) Nem minősül hibának az  olyan hibás piaci árfolyam és adatközlés, amely nem a  biztosító, a  portfóliókezelő vagy
a letétkezelő érdekkörében merült fel, feltéve, hogy ezen személyek a tőlük elvárható gondossággal jártak el a nettó
eszközérték megállapítása során.
(3) Ha befektetési egység értékének megállapítására hibás nettó eszközértéken került sor, a  hibás és a  helyes nettó
eszközérték szerint számított ár közötti különbséget a szerződővel a hiba feltárásától számított harminc napon belül
el kell számolni, kivéve, ha
a) a  hibás nettó eszközérték-számítás miatti, egy befektetési egységre jutó árkülönbség mértéke nem
éri el a  helyes nettó eszközértéken egy befektetési egységre számított ár egy ezrelékét, illetve – ha
az eszközalap-leírás ennél kisebb értéket határoz meg – az eszközalap-leírásban megállapított értéket,
b) a  hibás és a  helyes nettó eszközértéken számított ár különbségéből származó elszámolási kötelezettség
összegszerűen nem haladja meg szerződőnként az  egyezer forintot, illetve – ha az  eszközalap-leírás ennél
kisebb értéket határoz meg – az eszközalap-leírásban megállapított összeget, vagy
c) a  biztosító a  nettó eszközérték-számításában feltárt hiba esetén, annak javítása eredményeképpen
a  befektetési egység árában keletkező különbségből adódó elszámolási kötelezettség kapcsán a  szerződőt
terhelő visszatérítési kötelezettségtől eltekint azzal, hogy ez esetben az eszközalapot ért vagyoncsökkenést
a biztosító, a portfóliókezelő vagy a letétkezelő pótolja az eszközalap számára.
53. A biztosítási szerződéskötési kötelezettség 129. § (1) Biztosítási szerződéskötési kötelezettség törvényben meghatározott esetekben az  1.  melléklet A) részében
meghatározott nem-életbiztosítási ágazathoz tartozó biztosítási szerződésekre vonatkozóan a biztosítóval szerződő
fél részére írható elő.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott biztosítási szerződéskötési kötelezettség teljesítéséhez az  a  biztosítási
szerződés fogadható el, amely megfelel a  biztosítási szerződéskötési kötelezettséget előíró törvényben és
az  ilyen törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben meghatározott – kötelező biztosításra
vonatkozó – feltételeknek.
(3) A  biztosítási szerződés megszűnése esetén a  biztosító – a  (2)  bekezdésben meghatározott feltételeket tartalmazó
törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott módon és határidőben – köteles a  szerződő fél biztosítási
szerződéskötési kötelezettségének ellenőrzésére hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot értesíteni.
(4) A  biztosítási szerződéskötési kötelezettséget előíró törvény előkészítéséért felelős miniszter a  szerződéskötési
kötelezettséget megállapító jogszabály tartalmáról és hatályba lépéséről értesíti a Felügyeletet.
IX. FEJEZET
BIZTOSÍTÁSI TERMÉKEK TERJESZTÉSÉVEL KAPCSOLATOS SZABÁLYOK 54. A biztosítási termékek terjesztése
130. § (1) A biztosítási termékek terjesztése nem engedélyköteles.
 (2) Ha a  biztosítási termék közvetítése során a  közvetítés körülményeiben a  biztosító jogszabálysértést –  ideértve
a  biztosítási termék független biztosításközvetítő igénybevételével történő terjesztése során észlelt
jogszabálysértést is – észlel, haladéktalanul köteles intézkedni a jogszabálysértés megszüntetése iránt.
131. § A biztosítási termék terjesztése során tilos olyan módszert alkalmazni:
a) amellyel más személyek terhére ígérnek különleges előnyöket arra az esetre, ha a biztosított vagy a szerződő
fél más személyt azonos vagy hasonló biztosítási szerződés megkötésére bír rá, vagy
b) amely a  biztosítottól vagy a  szerződő féltől olyan befektetést igényelne, amelyet részben vagy egészben
olyan más személyekre hárít át, akiket hasonló vagy azonos biztosítási szerződésre kell rábírni,
c) amely biztosítási termék megvásárlását díjazással járó terjesztésbe való bevonás feltételéül szabja.
55. A termékterv 132. § (1) A biztosítónak valamennyi terjeszteni kívánt termék esetében a 3. mellékletben foglaltak szerint terméktervet kell
készíteni.
(2) A terméktervnek tartalmaznia kell az első számú vezető, a vezető jogtanácsos és a vezető aktuárius aláírását.
 (3) A  (2)  bekezdésben meghatározottakon túl az  élet- és nem-életbiztosítási ág együttes művelésére vonatkozó
engedéllyel rendelkező biztosító esetén a  biztosítási termékkel kapcsolatban érintett biztosítási ág vezetésére
kijelölt külön felelős vezető aláírása is szükséges.
133. § (1) Az  életbiztosítási, baleset- és betegségbiztosítási (egészségbiztosítási) termék díjkalkulációjában, a  tartalékolásnál
és a  járadékszámításoknál alkalmazható technikai kamatláb maximális mértékét a  pénz-, tőke- és biztosítási piac
szabályozásáért felelős miniszter rendeletben állapítja meg.
(2) A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító fióktelepe útján, vagy határon átnyúló szolgáltatás keretében
terjesztett, az (1) bekezdésben meghatározott termékekre a technikai kamatláb maximális mértékének tekintetében
a székhely szerinti tagállam szabályozása az irányadó.
56. A nemek közötti megkülönböztetés tilalma 134. § (1) A  biztosító magatartása nem sérti – az  egyenlő bánásmódról és az  esélyegyenlőség előmozdításáról szóló
2003.  évi  CXXV. törvényben (a továbbiakban: Ebktv.) meghatározott – a  nemi hovatartozáson alapuló egyenlő
bánásmód követelményét, ha a biztosító kizárólag
a) a tartalékképzés,
b) a  biztosító pénzügyi eszközei összetételének összesített árképzési szempontú nyomon követésével
összefüggő belső árazás,
c) a viszontbiztosítási szerződések árazása,
d) a  gazdasági reklámtevékenység alapvető feltételeiről és egyes korlátairól szóló törvényben meghatározott
gazdasági reklám, továbbá hirdetési tevékenység,
e) az  élet-, baleset és betegségbiztosítási szerződésekkel összefüggésben kockázatelbírálási tevékenység
végzése
céljából a nemi hovatartozásra vonatkozó, illetve azzal összefüggő adatot, információt kezel, tárol és felhasznál.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározottakon túl, a nemi hovatartozáson alapuló megkülönböztetés nem sérti az egyenlő
bánásmód követelményét
a) az  olyan – nemi hovatartozáshoz is kapcsolható – közvetett különbségtétel esetén, amelynek tárgyilagos
mérlegelés szerint az adott jogviszonnyal közvetlenül összefüggő, önállóan értékelhető és valós különbségen
alapuló ésszerű indoka van,
b) a biztosító ügyfelére, ügyfélcsoportjára nézve az Ebktv. 30/A. §-ában foglaltakhoz képest kedvezőbb elbírálás
alkalmazása, ha az  nem jelent meg nem engedett különbségtételt az  adott ügyféllel, ügyfélcsoporttal
összehasonlítható helyzetben lévő más személlyel, személyekkel szemben,
c) az  egyik nem tagjainak meghatározott termékhez való hozzáférése megtagadása, ha a  biztosító az  adott
terméket objektíven igazolt céllal, kizárólag vagy elsősorban az  egyik nem tagjainak nyújtja, és a  biztosító
által alkalmazott megoldások a cél eléréséhez megfelelőek és ahhoz szükségesek.
X. FEJEZET
TITOKVÉDELEMMEL KAPCSOLATOS SZABÁLYOK 57. A biztosítási titok
135. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító ügyfeleinek azon biztosítási titkait jogosult kezelni, amelyek a  biztosítási
szerződéssel, annak létrejöttével, nyilvántartásával, a  szolgáltatással összefüggnek. Az  adatkezelés célja csak
a biztosítási szerződés megkötéséhez, módosításához, állományban tartásához, a biztosítási szerződésből származó
követelések megítéléséhez szükséges, vagy az e törvény által meghatározott egyéb cél lehet.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott céltól eltérő célból végzett adatkezelést biztosító vagy viszontbiztosító csak
az ügyfél előzetes hozzájárulásával végezhet. A hozzájárulás megtagadása miatt az ügyfelet nem érheti hátrány, és
annak megadása esetén részére nem nyújtható előny.
(3) A  biztosítási titok tekintetében, időbeli korlátozás nélkül – ha törvény másként nem rendelkezik – titoktartási
kötelezettség terheli a  biztosító vagy viszontbiztosító tulajdonosait, vezetőit, alkalmazottait és mindazokat, akik
ahhoz a biztosítóval kapcsolatos tevékenységük során bármilyen módon hozzájutottak.
136. § Az ügyfél egészségi állapotával összefüggő az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezeléséről
és védelméről szóló törvényben (a továbbiakban: Eüak.) meghatározott egészségügyi adatokat a  biztosító
a  135.  § (1)  bekezdésében meghatározott célokból, az  Eüak. rendelkezései szerint, kizárólag az  érintett írásbeli
hozzájárulásával kezelheti.
137. § Biztosítási titok csak akkor adható ki harmadik személynek, ha
a) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító ügyfele vagy annak képviselője a  kiszolgáltatható biztosítási titokkört
pontosan megjelölve, erre vonatkozóan írásban felmentést ad,
b) e törvény alapján a titoktartási kötelezettség nem áll fenn.
138. § (1) A biztosítási titok megtartásának kötelezettsége nem áll fenn
a) a feladatkörében eljáró Felügyelettel,
b) a nyomozás elrendelését követően a nyomozó hatósággal és az ügyészséggel,
c) büntetőügyben, polgári peres vagy nemperes eljárásban, közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálata
során eljáró bírósággal, a  bíróság által kirendelt szakértővel, továbbá a  végrehajtási ügyben eljáró önálló
bírósági végrehajtóval,
d) a hagyatéki ügyben eljáró közjegyzővel, továbbá az általa kirendelt szakértővel,
e) a (2) bekezdésben foglalt esetekben az adóhatósággal,
f ) a feladatkörében eljáró nemzetbiztonsági szolgálattal,
g) a feladatkörében eljáró Gazdasági Versenyhivatallal,
h) a feladatkörében eljáró gyámhatósággal,
i) az  egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 108.  § (2)  bekezdésében foglalt esetben az  egészségügyi
államigazgatási szervvel,
j) törvényben meghatározott feltételek megléte esetén a  titkosszolgálati eszközök alkalmazására, titkos
információgyűjtésre felhatalmazott szervvel,
k) a viszontbiztosítóval, valamint együttbiztosítás esetén a kockázatvállaló biztosítókkal,
l) az  e  törvényben szabályozott adattovábbítások során átadott adatok tekintetében a  kötvénynyilvántartást
vezető kötvénynyilvántartó szervvel,
m) az  állományátruházás keretében átadásra kerülő biztosítási szerződési állomány tekintetében – az  erre
irányuló megállapodás rendelkezései szerint – az átvevő biztosítóval,
n) a kárrendezéshez és a megtérítési igény érvényesítéséhez szükséges adatok tekintetében és az ezen adatok
egymás közti átadásával kapcsolatban a  Kártalanítási Számlát és a  Kártalanítási Alapot kezelő szervezettel,
a  Nemzeti Irodával, a  levelezővel, az  Információs Központtal, a  Kártalanítási Szervezettel, a  kárrendezési
megbízottal és a  kárképviselővel, továbbá – a  közúti közlekedési balesetével kapcsolatos kárrendezés
kárfelvételi jegyzőkönyvéből a balesetben érintett másik jármű javítási adatai tekintetében az önrendelkezési
joga alapján – a károkozóval,
o) a  kiszervezett tevékenység végzéséhez szükséges adatok tekintetében a  kiszervezett tevékenységet
végzővel,
p) fióktelep esetében – ha a  magyar jogszabályok által támasztott követelményeket kielégítő adatkezelés
feltételei minden egyes adatra nézve teljesülnek, valamint a  harmadik országbeli biztosító székhelye
szerinti állam rendelkezik a  magyar jogszabályok által támasztott követelményeket kielégítő adatvédelmi
jogszabállyal – a harmadik országbeli biztosítóval, biztosításközvetítővel,
q) a feladatkörében eljáró alapvető jogok biztosával,
r) a feladatkörében eljáró Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatósággal,
s) a bonus-malus rendszer, az abba való besorolás, illetve a káresetek igazolásának részletes szabályairól szóló
miniszteri rendeletben meghatározott kártörténeti adatra és bonus-malus besorolásra nézve a rendeletben
szabályozott esetekben a biztosítóval
szemben, ha az  a)–j), n) és s)  pontban megjelölt szerv vagy személy írásbeli megkereséssel fordul hozzá, amely
tartalmazza az ügyfél nevét vagy a biztosítási szerződés megjelölését, a kért adatok fajtáját, az adatkérés célját és
jogalapját, azzal, hogy a p)–s) pontban megjelölt szerv vagy személy kizárólag a kért adatok fajtáját, az adatkérés
célját és jogalapját köteles megjelölni. A  cél és a  jogalap igazolásának minősül az  adat megismerésére jogosító
jogszabályi rendelkezés megjelölése is.
(2) Az  (1)  bekezdés e)  pontja alapján a  biztosítási titok megtartásának kötelezettsége abban az  esetben nem áll
fenn, ha adóügyben, az  adóhatóság felhívására a  biztosítót törvényben meghatározott körben nyilatkozattételi
kötelezettség, vagy ha biztosítási szerződésből eredő adókötelezettség alá eső kifizetésről törvényben
meghatározott adatszolgáltatási kötelezettség terheli.
(3) Nem jelenti a  biztosítási titok sérelmét, ha a  biztosító által az  adóhatóság felé történő adatszolgáltatás
a  Magyarország Kormánya és az  Amerikai Egyesült Államok Kormánya között a  nemzetközi adóügyi megfelelés
előmozdításáról és a  FATCA szabályozás végrehajtásáról szóló Megállapodás kihirdetéséről, valamint az  ezzel
összefüggő egyes törvények módosításáról szóló 2014. évi XIX. törvény (a továbbiakban: FATCA-törvény) alapján
az  adó- és egyéb közterhekkel kapcsolatos nemzetközi közigazgatási együttműködés egyes szabályairól szóló
2013. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Aktv.) 43/B–43/C. §-ában foglalt kötelezettség teljesítésében merül ki.
(4) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító az  (1) és (6)  bekezdésekben, a  137.  §-ban, a  138.  §-ban és a  140.  §-ban
meghatározott esetekben és szervezetek felé az ügyfelek személyes adatait továbbíthatja.
(5) A  biztosítási titoktartási kötelezettség az  eljárás keretén kívül az  (1)  bekezdésben meghatározott szervek
alkalmazottaira is kiterjed.
(6) A biztosító vagy a viszontbiztosító a nemzetbiztonsági szolgálat, az ügyészség, továbbá az ügyész jóváhagyásával
a nyomozó hatóság írásbeli megkeresésére akkor is köteles haladéktalanul, írásban tájékoztatást adni, ha adat merül
fel arra, hogy a biztosítási ügylet
a) a  2013. június 30-ig hatályban volt 1978. évi IV. törvényben foglaltak szerinti kábítószerrel visszaéléssel,
új pszichoaktív anyaggal visszaéléssel, terrorcselekménnyel, robbanóanyaggal vagy robbantószerrel
visszaéléssel, lőfegyverrel vagy lőszerrel visszaéléssel, pénzmosással, bűnszövetségben vagy
bűnszervezetben elkövetett bűncselekménnyel,
b) a  Btk. szerinti kábítószer-kereskedelemmel, kábítószer birtoklásával, kóros szenvedélykeltéssel vagy
kábítószer készítésének elősegítésével, új pszichoaktív anyaggal visszaéléssel, terrorcselekménnyel,
terrorcselekmény feljelentésének elmulasztásával, terrorizmus finanszírozásával, robbanóanyaggal vagy
robbantószerrel visszaéléssel, lőfegyverrel vagy lőszerrel visszaéléssel, pénzmosással, bűnszövetségben vagy
bűnszervezetben elkövetett bűncselekménnyel
van összefüggésben.
 (7) A  biztosítási titok megtartásának kötelezettsége nem áll fenn abban az  esetben, ha a  biztosító vagy
a viszontbiztosító az Európai Unió által elrendelt pénzügyi és vagyoni korlátozó intézkedések végrehajtásáról szóló
törvényben meghatározott bejelentési kötelezettségének tesz eleget.
(8) Nem jelenti a  biztosítási titok és az  üzleti titok sérelmét a  felügyeleti ellenőrzési eljárás során a  csoportfelügyelet
esetében a csoportvizsgálati jelentésnek a pénzügyi csoport irányító tagja részére történő átadása.
139. § A biztosítási titok megtartásának kötelezettsége nem áll fenn abban az esetben, ha
a) a  magyar bűnüldöző szerv – nemzetközi kötelezettségvállalás alapján külföldi bűnüldöző szerv írásbeli
megkeresésének teljesítése céljából – írásban kér biztosítási titoknak minősülő adatot,
b) a  pénzügyi információs egységként működő hatóság a  pénzmosás és a  terrorizmus finanszírozása
megelőzéséről és megakadályozásáról szóló törvényben meghatározott feladatkörében eljárva vagy külföldi
pénzügyi információs egység írásbeli megkeresésének teljesítése céljából írásban kér biztosítási titoknak
minősülő adatot.
140. § (1) Nem jelenti a  biztosítási titok sérelmét a  biztosító és a  viszontbiztosító által a  harmadik országbeli biztosítóhoz,
viszontbiztosítóhoz vagy harmadik országbeli adatfeldolgozó szervezethez történő adattovábbítás abban
az esetben:
a) ha a biztosító ügyfele (a továbbiakban: adatalany) ahhoz írásban hozzájárult, vagy
b) ha – az  adatalany hozzájárulásának hiányában – az  adattovábbításnak törvényben meghatározott
adatköre, célja és jogalapja van, és a  harmadik országban a  személyes adatok védelmének megfelelő
szintje az  információs önrendelkezési jogról és az  információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény (a
továbbiakban: Infotv.) 8. § (2) bekezdésében meghatározott bármely módon biztosított.
(2) A  biztosítási titoknak minősülő adatoknak másik tagállamba történő továbbítása esetén a  belföldre történő
adattovábbításra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
141. § (1) Nem jelenti a biztosítási titok sérelmét
a) az  olyan összesített adatok szolgáltatása, amelyből az  egyes ügyfelek személye vagy üzleti adata nem
állapítható meg,
b) fióktelep esetében a külföldi székhelyű vállalkozás székhelye (főirodája) szerinti felügyeleti hatóság számára
a  felügyeleti tevékenységhez szükséges adattovábbítás, ha az  megfelel a  külföldi és a  magyar felügyeleti
hatóság közötti megállapodásban foglaltaknak,
c) a  jogalkotás megalapozása és a  hatásvizsgálatok elvégzése céljából a  miniszter részére személyes adatnak
nem minősülő adatok átadása,
d) a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvényben foglalt rendelkezések teljesítése
érdekében történő adatátadás.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott adatok átadását a  biztosító és a  viszontbiztosító a  biztosítási titok védelmére
hivatkozva nem tagadhatja meg.
142. § (1) Az  adattovábbítási nyilvántartásban szereplő személyes adatokat az  adattovábbítástól számított öt év elteltével,
a  136.  § alá eső adatok vagy az  Infotv. szerint különleges adatnak minősülő adatok továbbítása esetén húsz év
elteltével törölni kell.
(2) A  biztosító és a  viszontbiztosító az  érintett személyt nem tájékoztathatja a  138.  § (1)  bekezdés b), f ) és j)  pontjai,
illetve a 138. § (6) bekezdése alapján végzett adattovábbításokról.
(3) A biztosító és a viszontbiztosító a személyes adatokat a biztosítási, viszontbiztosítási, illetve a megbízási jogviszony
fennállásának idején, valamint azon időtartam alatt kezelheti, ameddig a  biztosítási, viszontbiztosítási, illetve
a megbízási jogviszonnyal kapcsolatban igény érvényesíthető.
143. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító a  létre nem jött biztosítási szerződéssel kapcsolatos személyes adatokat kezelhet,
ameddig a szerződés létrejöttének meghiúsulásával kapcsolatban igény érvényesíthető.
(2) A  biztosító és a  viszontbiztosító köteles törölni minden olyan, ügyfeleivel, volt ügyfeleivel vagy létre nem jött
szerződéssel kapcsolatos személyes adatot, amelynek kezelése esetében az  adatkezelési cél megszűnt, vagy
amelynek kezeléséhez az érintett hozzájárulása nem áll rendelkezésre, illetve amelynek kezeléséhez nincs törvényi
jogalap.
(3) E  törvény alkalmazásában az  elhunyt személyhez kapcsolódó adatok kezelésére a  személyes adatok kezelésére
vonatkozó jogszabályi rendelkezések az irányadók.
(4) Az  elhunyt személlyel kapcsolatba hozható adatok tekintetében az  érintett jogait az  elhunyt örököse, illetve
a biztosítási szerződésben nevesített jogosult is gyakorolhatja.
58. A biztosító és a viszontbiztosító üzleti titka
144. § A biztosító, a viszontbiztosító, valamint ezek tulajdonosa, a biztosítóban, a viszontbiztosítóban részesedést szerezni
kívánó személy, a  vezető állású személy, egyéb vezető, valamint a  biztosító és a  viszontbiztosító alkalmazottja,
megbízottja köteles a  biztosító és a  viszontbiztosító működésével kapcsolatban tudomására jutott üzleti titkot
– időbeli korlátozás nélkül – megőrizni.
145. § (1) A 144. §-ban előírt titoktartási kötelezettség nem áll fenn a feladatkörében eljáró
a) Felügyelettel,
b) nemzetbiztonsági szolgálattal,
c) Állami Számvevőszékkel,
d) Gazdasági Versenyhivatallal,
e) a  központi költségvetési pénzeszközök felhasználásának szabályszerűségét és célszerűségét ellenőrző
Kormány által kijelölt belső ellenőrzési szervvel,
f ) vagyonellenőrrel,
g) Információs Központtal,
h) – a mezőgazdasági biztosítási szerződés díjához nyújtott támogatást igénybe vevő biztosítottak esetében –
az  agrárkár-megállapító szervvel, agrárkár-enyhítési szervvel, mezőgazdasági igazgatási szervvel, valamint
az  agrárpolitikáért felelős miniszter által vezetett minisztérium irányítása alatt álló, gazdasági elemzésekkel
foglalkozó intézménnyel
szemben.
 (2) Nem jelenti az  üzleti titok sérelmét a  biztosító által az  adóhatóság felé történő adatszolgáltatás a  FATCA-törvény
alapján az Aktv. 43/B–43/C. §-ában foglalt kötelezettség teljesítéséhez.
 (3) Nem jelenti az  üzleti titok sérelmét a  Felügyelet által az  Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság
(a továbbiakban: EBFH) felé történő adatszolgáltatás, az  európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és
Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról, valamint a  716/2009/EK határozat módosításáról és a  2009/79/EK
bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről szóló 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és
tanácsi rendeletnek (a továbbiakban: 1094/2010/EU rendelet) megfelelően.
(4) A 144. §-ban előírt titoktartási kötelezettség nem áll fenn
a) a nyomozás elrendelését követően a nyomozó hatósággal és ügyészséggel,
b) büntetőügyben, polgári peres vagy nemperes eljárásban, közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálata
során eljáró bírósággal, a  bíróság által kirendelt szakértővel, továbbá a  végrehajtási ügyben eljáró önálló
bírósági végrehajtóval, valamint az önkormányzati adósságrendezési eljárás keretében a bírósággal szemben.
(5) Nem jelenti az  üzleti titok sérelmét a  Felügyelet által a  biztosítókról és a  viszontbiztosítókról egyedi azonosításra
alkalmas adatok szolgáltatása a  jogalkotás megalapozása és hatásvizsgálatok elvégzése céljából a  pénz-, tőke- és
biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszter részére.
(6) Nem jelenti az üzleti titok sérelmét a feladatkörében eljáró Információs Központ által végzett adattovábbítás.
146. § (1) Aki üzleti titok birtokába jut, köteles azt időbeli korlátozás nélkül megőrizni.
 (2) A  titoktartási kötelezettség alapján az  üzleti titok körébe tartozó tény, tájékoztatás vagy adat az  e  törvényben
meghatározott körön kívül a biztosító és a viszontbiztosító, továbbá az ügyfél felhatalmazása nélkül nem adható ki
harmadik személynek és feladatkörön kívül nem használható fel.
(3) Aki üzleti titok birtokába jut, nem használhatja fel arra, hogy annak révén saját maga vagy más személy részére
közvetlen vagy közvetett módon előnyt szerezzen, továbbá, hogy a  biztosítónak, a  viszontbiztosítónak vagy
ügyfeleinek hátrányt okozzon.
59. A biztosítási titokra és az üzleti titkokra vonatkozó közös szabályok
147. § (1) Biztosító és a viszontbiztosító jogutód nélküli megszűnése esetén a biztosító és a viszontbiztosító által kezelt üzleti
titkot tartalmazó irat a keletkezésétől számított hatvan év múlva a levéltári kutatások céljára felhasználható.
(2) Nem lehet üzleti titokra vagy biztosítási titokra hivatkozással visszatartani az  információt a  közérdekű adatok
nyilvánosságára és a  közérdekből nyilvános adatra vonatkozó – az  Infotv.-ben meghatározott – adatszolgáltatási
kötelezettség esetén.
(3) Az üzleti titokra és a biztosítási titokra egyebekben a Ptk.-ban foglaltakat kell megfelelően alkalmazni.
60. A FATCA-törvény alapján fennálló kötelezettségek 148. § (1) A  FATCA-törvény szerinti, e  törvény hatálya alá tartozó Jelentő Magyar Pénzügyi Intézmény (a továbbiakban
ezen alcím tekintetében: intézmény) az  általa kezelt, FATCA-törvény szerinti Pénzügyi Számla (a továbbiakban:
pénzügyi számla) vonatkozásában elvégzi a FATCA-törvény szerinti Számlatulajdonos és Jogalany (a továbbiakban
együtt: számlatulajdonos) FATCA-törvényben foglalt Megállapodás I. számú Melléklete szerinti illetőségének
megállapítására irányuló vizsgálatot (a továbbiakban: illetőségvizsgálat).
(2) Az intézmény a számlatulajdonost az illetőségvizsgálat elvégzésével egyidejűleg írásban tájékoztatja
a) az illetőségvizsgálat elvégzéséről,
b) az Aktv. 43/B–43/C. §-a alapján az adóhatóság felé fennálló adatszolgáltatási kötelezettségéről,
c) a FATCA-törvény szerinti jelentéstételi kötelezettségéről.
(3) Az  Aktv. 43/B–43/C. §-a szerinti adatszolgáltatás esetén az  adatszolgáltatás tényéről az  intézmény a  számlatulajdonost
az adatszolgáltatás teljesítésétől számított harminc napon belül írásban tájékoztatja.
61. A veszélyközösség védelme céljából történő adatátadás 149. § (1) A  biztosító (e § alkalmazásában: megkereső biztosító) – a  veszélyközösség érdekeinek a  megóvása érdekében  –
a  jogszabályokban foglalt vagy a  szerződésben vállalt kötelezettségének teljesítése során a  szolgáltatások
jogszabályoknak és szerződésnek megfelelő teljesítése, a  biztosítási szerződésekkel kapcsolatos visszaélések
megakadályozása céljából megkereséssel fordulhat más biztosítóhoz (e § alkalmazásában: megkeresett biztosító)
az  e  biztosító által – a  135.  § (1)  bekezdésében meghatározottak szerint, a  biztosítási termék sajátosságainak
a  figyelembevételével – kezelt és a  (3)–(6)  bekezdésben meghatározott adatok vonatkozásában, feltéve, ha
a megkereső biztosító erre vonatkozó jogosultsága a biztosítási szerződésben rögzítésre került.
(2) A  megkeresett biztosító a  jogszabályoknak megfelelő megkeresés szerinti adatokat a  megkeresésben
meghatározott megfelelő határidőben, ennek hiányában a  megkeresés kézhezvételétől számított tizenöt napon
belül köteles átadni a megkereső biztosítónak.
(3) A  megkereső biztosító az  1.  melléklet A) rész 1. és 2.  pontjában, továbbá a  2.  mellékletben meghatározott
ágazatokhoz tartozó szerződés teljesítésével kapcsolatban az alábbi adatokat kérheti:
a) a szerződő, a biztosított, a kedvezményezett személy azonosító adatait;
b) a biztosított személy adatfelvételkori, a szerződéses kockázattal kapcsolatos egészségi állapotára vonatkozó
adatokat;
c) az a) pontban meghatározott személyt érintő korábbi – az e bekezdésben meghatározott ágazathoz tartozó
szerződéssel kapcsolatos – biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat;
d) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés megkötésével kapcsolatban felmerült kockázat
felméréséhez szükséges adatokat; és
e) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés alapján teljesítendő szolgáltatások jogalapjának
vizsgálatához szükséges adatokat.
 (4) A  megkereső biztosító az  1.  melléklet A) rész 3–9. és 14–18.  pontjában meghatározott ágazatokhoz tartozó
szerződés teljesítésével kapcsolatban az alábbi adatokat kérheti:
a) a szerződő, a biztosított, a kedvezményezett és a károsult személy azonosító adatait;
b) a biztosított vagyontárgyak, követelések vagy vagyoni jogok beazonosításához szükséges adatokat;
c) a  b)  pontban meghatározott vagyontárgyakat, követeléseket vagy vagyoni jogokat érintően bekövetkezett
biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat;
d) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés megkötésével kapcsolatban felmerült kockázat
felméréséhez szükséges adatokat; és
e) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés alapján teljesítendő szolgáltatások jogalapjának
vizsgálatához szükséges adatokat.
 (5) A  megkereső biztosító az  1.  melléklet A) rész 10–13.  pontjában meghatározott ágazatokhoz tartozó szerződés
teljesítésével kapcsolatban a károsult személy előzetes hozzájárulása esetén az alábbi adatokat kérheti:
a) a (4) bekezdés a)–e) pontjában meghatározott adatokat;
b) a  személyi sérülés miatt kárigényt vagy személyiségi jogsérelem miatt sérelemdíj iránti igényt érvényesítő
személy adatfelvételkori, a szerződéses kockázattal kapcsolatos egészségi állapotára vonatkozó adatokat; és
c) a  károsodott vagyontárgy vagy a  személyi sérülés miatt kárigényt, vagy személyiségi jogsérelem miatt
sérelemdíj iránti igényt érvényesítő személyt érintő korábbi – az  e  bekezdésben meghatározott ágazathoz
tartozó szerződéssel kapcsolatos – biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat.
(6) A  megkereső biztosító az  1.  melléklet A) rész 3. és 10.  pontjában meghatározott ágazatokhoz tartozó szerződés
teljesítésével kapcsolatosan a jármű járműazonosító adatai (rendszáma, alvázszáma) alapján – az 1. melléklet A) rész
10. pontjában meghatározott ágazathoz tartozó károk esetén a károsult előzetes hozzájárulása nélkül is – jogosult
az alábbi adatokat kérni:
a) az  adott járművet érintően bekövetkezett biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat, így különösen
a  káresemény időpontjára, jogalapjára, a  jármű sérüléseire és az  azokkal kapcsolatos károk megtérítésére
vonatkozó adatokat, ideértve a  megkereső biztosító által megjelölt gépjárműben bekövetkezett, de nem
gépjármű által okozott károk adatait is,
b) az  adott járművet érintően a  biztosító által elvégzett kárfelvétel tényeire, a  kár összegére vonatkozó
információkat.
(7) Az  (1)  bekezdésben meghatározott megkeresésnek tartalmaznia kell az  ott meghatározott személy, vagyontárgy
vagy vagyoni jog azonosításához szükséges adatokat, a  kért adatok fajtáját, valamint az  adatkérés céljának
megjelölését. A  megkeresés és annak teljesítése nem minősül a  biztosítási titok megsértésének. A  megkereső
biztosító felelős az (1) bekezdésben meghatározott megkeresési jogosultság tényének fennállásáért.
(8) A  megkereső biztosító a  megkeresés eredményeként tudomására jutott adatot a  kézhezvételt követő kilencven
napig kezelheti.
(9) Ha a  megkeresés eredményeként a  megkereső biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, az  adatkezelés (8)  bekezdésben meghatározott időtartama meghosszabbodik
az igény érvényesítésével kapcsolatban indult eljárás befejezéséig.
(10) Ha a  megkeresés eredményeként a  megkereső biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, és az  igény érvényesítésével kapcsolatban az  eljárás megindítására az  adat
megismerését követő egy évig nem kerül sor, az adat a megismerést követő egy évig kezelhető.
(11) A  megkereső biztosító az  (1)  bekezdésben meghatározott megkeresés és a  megkeresés teljesítésének tényéről,
továbbá az  abban szereplő adatok köréről a  megkereséssel érintett ügyfelet a  biztosítási időszak alatt legalább
egyszer értesíti.
(12) Ha az  ügyfél az  Infotv.-ben szabályozott módon az  adatairól tájékoztatást kér és a  megkereső biztosító
– a  (8)–(10)  bekezdésben meghatározottakra tekintettel – már nem kezeli a  kérelemmel érintett adatokat, akkor
ennek a tényéről kell tájékoztatni a kérelmezőt.
(13) A  megkereső biztosító a  megkeresés eredményeként kapott adatokat biztosított érdekre nem vonatkozó,
tudomására jutott, illetve általa kezelt egyéb adatokkal az  (1)  bekezdésben meghatározottól eltérő célból nem
kapcsolhatja össze.
(14) A  megkeresésben megjelölt adatok teljesítésének a  helyességéért és pontosságáért a  megkeresett biztosító
a felelős.
150. § (1) A  biztosítók – az  1.  melléklet A) rész 3–6.  pontjában meghatározott ágazatokhoz tartozó szerződésekkel
kapcsolatban – a  biztosítási szerződés vonatkozásában – a  veszélyközösség érdekeinek a  megóvása érdekében –
a  szolgáltatások jogszabályoknak és szerződésnek megfelelő teljesítése, a  biztosítási szerződésekkel kapcsolatos
visszaélések kiszűrése céljából közös adatbázist (a továbbiakban: Adatbázis) hozhatnak létre, amely tartalmazza
a) a szerződő személy azonosító adatait;
b) a biztosított vagyontárgy azonosító adatait;
c) az a) és b) pontokban meghatározott szerződőt vagy vagyontárgyat érintő korábbi biztosítási eseményekre
vonatkozó adatokat; és
d) a biztosító megnevezését és a biztosítást igazoló okirat számát.
(2) A biztosító az (1) bekezdésben meghatározott adatokat az adat keletkezését követő harminc napon belül továbbítja
az Adatbázisba.
(3) A biztosító – a veszélyközösség érdekeinek a megóvása érdekében – a jogszabályokban foglalt vagy a szerződésben
vállalt kötelezettségének teljesítése során a szolgáltatások jogszabályoknak és szerződésnek megfelelő teljesítése és
a visszaélések megakadályozása céljából az Adatbázisból adatot igényelhet.
(4) Az  Adatbázis kezelője a  jogszabályoknak megfelelő igénylés szerinti adatokat nyolc napon belül köteles átadni
az igénylő biztosítónak.
(5) Nem áll fenn a  biztosító titoktartási kötelezettsége az  Adatbázis irányában, az  Adatbázisba való adatátadás
vonatkozásában, továbbá az  Adatbázis kezelőjét terhelő biztosítási titok megtartására vonatkozó kötelezettsége
a biztosító vonatkozásában, amely a jogszabálynak megfelelő igényléssel fordul hozzá.
(6) Az  Adatbázis kezelőjének az  Adatbázisban kezelt adatokra vonatkozó titoktartási kötelezettségére, továbbá
a  kezelt adatokra vonatkozó igénylések teljesítésére nézve a  biztosítási titokra vonatkozó szabályok megfelelően
alkalmazandóak.
(7) Az  Adatbázis kezelője – amennyiben a  megkeresés érdemi megválaszolása a  kért adatok hiányában nem
lehetséges – a hozzá intézett, a 138. § (1) bekezdés b), f ), q) és r) pontjában, illetve a (3) bekezdésben foglaltaknak
megfelelő igényléseket köteles továbbítani a megkereséssel érintett biztosítási ágazatok művelésére tevékenységi
engedéllyel rendelkező biztosítók számára. Az Adatbázis kezelője az igénylés továbbításáról az igénylőt egyidejűleg
köteles tájékoztatni.
(8) Az  igénylő biztosító az  igénylés eredményeként kapott adatokat a  biztosítandó vagy biztosított érdekre nem
vonatkozó, tudomására jutott, illetve általa kezelt egyéb adatokkal a (3) bekezdésben meghatározottól eltérő célból
nem kapcsolhatja össze.
(9) Az Adatbázisban továbbított adatok helyességéért és pontosságáért az azt továbbító biztosító felelős.
 (10) Az  (1)  bekezdésben meghatározott adatok a  (11)  bekezdésben meghatározott kivétellel a  nyilvántartásba vételt
követő öt évig kezelhetők.
 (11) Biztosítási szerződés létrejötte esetén az  (1)  bekezdésben meghatározott adatok a  szerződés fennállása alatt,
a  szerződésből származó igények elévüléséig kezelhetők az  (1)  bekezdésben meghatározott nyilvántartásban.
A  szerződés megszűnésének és a  szerződésből származó igények elévülésének tényéről a  biztosító tájékoztatja
az Adatbázis kezelőjét.
(12) Az Adatbázisból adatot igénylő biztosító az adatigénylés eredményeként tudomására jutott adatot a kézhezvételt
követő kilencven napig kezelheti.
(13) Ha az  igénylés eredményeként az  igénylő biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, az  adatkezelés (12)  bekezdésben meghatározott időtartama meghosszabbodik
az igény érvényesítésével kapcsolatban indult eljárás jogerős befejezéséig.
(14) Ha az  igénylés eredményeként az  igénylő biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, és az  igény érvényesítésével kapcsolatban az  eljárás megindítására az  adat
megismerését követő egy évig nem kerül sor, az adat a megismerést követő egy évig kezelhető.
(15) Az  Adatbázisból adatot igénylő biztosító az  adatigénylés eredményeként tudomására jutott adatot csak
az (1) bekezdésben meghatározott célból kezelheti.
(16) Az  igénylő biztosító a  (3)  bekezdésben meghatározott igénylésről, az  abban szereplő adatokról, továbbá
az igénylés teljesítéséről az ügyfelet a biztosítási időszak alatt legalább egyszer értesíti, továbbá az ügyfél kérelmére
az Infotv.-ben szabályozott módon tájékoztatja.
151. § (1) A  150.  § (1)  bekezdésében meghatározott Adatbázist a  biztosítók abban az  esetben hozhatják létre, ha
a  150.  §  (1)  bekezdésében meghatározott biztosítási ágazatokat művelő biztosítók megállapodást megelőző
piaci részesedés szerint számított kétharmada megállapodik az  adatbázis létrehozásáról, a  működésében történő
részvétel feltételeiről és az Adatbázis fenntartásával kapcsolatos költségek fedezetéről.
(2) Az  adatbázis létrehozásának további feltétele, hogy az  Adatbázisba adatot szolgáltató biztosítók az  Adatbázisba
továbbított adatok továbbításának és lekérdezésének lehetőségét az  érintett szerződések feltételeiben
meghatározzák.
XI. FEJEZET
ÜGYFÉLFORGALOMMAL KAPCSOLATOS SZABÁLYOK 62. Az ügyfelek tájékoztatása
152. § (1) A  biztosítónak a  kötelezettségvállalás tagállamának hivatalos nyelvén – ha törvény eltérően nem rendelkezik –
a biztosítási szerződés megkötése előtt, bizonyítható és azonosítható módon, közérthető, egyértelmű és részletes
írásbeli tájékoztatást kell adnia a szerződést kötni kívánó ügyfél részére
a) a biztosító elnevezéséről, székhelyéről, jogi formájáról,
b) fióktelep útján kötött biztosítási szerződés esetén a  fióktelep székhelyéről (külföldön létesített fióktelep
esetén a  címéről), külföldi biztosító magyarországi fióktelepe útján kötött biztosítási szerződés esetén
a külföldi biztosító székhelyéről, cégjegyzékszámáról vagy nyilvántartási számáról, valamint a nyilvántartását
végző bíróság vagy hatóság nevéről,
c) a hatáskörrel rendelkező felügyeleti hatóságról,
d) a biztosítási szerződés 4. melléklet A) pontjában meghatározott egyes jellemzőiről, és
e) a 108. § (1) bekezdésében meghatározott jelentés közzétételéről.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatónak figyelemfelhívásra alkalmas módon kell tartalmaznia:
a) a biztosító mentesülésének a szabályait,
b) a biztosító szolgáltatása korlátozásának a feltételeit,
c) a biztosítási szerződésben alkalmazott kizárásokat, valamint
d) minden, a  szokásos szerződési gyakorlattól, a  szerződésre vonatkozó rendelkezésektől lényegesen vagy
valamely korábban a felek között alkalmazott kikötéstől eltérő feltételt, így különösen azt a körülményt, hogy
a magyartól eltérő jog alkalmazása vagy a magyartól eltérő bíróság kizárólagos illetékessége került kikötésre.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározott tájékoztatás az  ügyféllel történő megállapodásban kikötött más nyelven is
történhet.
(4) A (2) bekezdésben meghatározott kötelezettség megsértése az e törvényben meghatározott jogkövetkezményeket
vonja maga után, és nem érinti az  általános szerződési feltételek vagy azok egyes kikötései –  a  Ptk.-ban
meghatározottak szerinti – szerződéses tartalommá válását.
(5) A  biztosítónak a  szerződő féllel szembeni tájékoztatási kötelezettsége – a  4.  melléklet A)  pont 17.  alpontjában
foglaltakat kivéve – irányadó a szerződés tartama alatt a fenti adatokban bekövetkezett változások esetében is.
153. § (1) Életbiztosítási szerződés megkötése előtt – az  olyan megtakarítási elemet nem tartalmazó, tisztán kockázati
életbiztosítások kivételével, amelyeket pénzügyi intézmény az  általa nyújtott pénzügyi szolgáltatással
összefüggésben javasolt, vagy amelyeknek a biztosítási összege nem haladja meg az egymillió forintot – a biztosító
köteles felmérni, illetve legalább az ügyfél által megadott információk alapján pontosítani az ügyfél igényeit.
(2) Azon életbiztosítási szerződések esetében, amelyek megkötése előtt az  (1)  bekezdés alapján igényfelmérést kell
készíteni, a biztosító köteles – a 152. §-ban meghatározott tájékoztatáson túl – az (1) bekezdésben meghatározott
igényfelmérés, illetve igénypontosítás alapján a  4.  melléklet B)  pontja szerinti termékismertetőt is a  152.  §
(1) bekezdésében meghatározott módon átadni.
(3) A biztosítót a 152. §-ban, az (1)–(2) és (5) bekezdésben és a 155. § (1) bekezdésben meghatározott kötelezettség
a) nem terheli, ha a  szerződés viszontbiztosítási szerződés, valamint a  szerződés nagykockázatra létrejövő
biztosítási szerződés,
b) az alkusszal szemben terheli, ha a biztosítási szerződés megkötése során alkusz működik közre.
(4) Az  (1)  bekezdésben meghatározott igényfelmérés, illetve igénypontosítás céljából a  biztosító által használható
dokumentum (a továbbiakban: életbiztosítási igényfelmérő) tartalmi elemeit a  Magyar Nemzeti Bank elnöke
rendeletben határozza meg.
(5) A  rendszeres vagy folyamatos és egyszeri díjas megtakarítási jellegű életbiztosítás esetén a  biztosító
a  (2)  bekezdésben meghatározott termékismertető átadásakor köteles tájékoztatni az  ügyfelet az  adott biztosítás
teljes költségmutatójáról és annak internetes elérhetőségéről.
(6) A biztosító köteles a teljes költségmutatót az internetes honlapján közzétenni.
154. § (1) A biztosító a tájékoztatást elektronikus kereskedelmi szolgáltatás nyújtása esetén az ügyfél számára folyamatosan és
könnyen elérhető módon elektronikus úton is köteles elérhetővé tenni.
(2) Ha a biztosító elfogadó nyilatkozatát az elektronikus aláírásról szóló törvényben meghatározott fokozott biztonságú
elektronikus aláírást tartalmazó elektronikus dokumentum igazolja, a  biztosító köteles a  152.  § (2)  bekezdésében
meghatározott tájékoztatót az  ügyfél számára folyamatosan és könnyen elérhető módon elektronikus úton
hozzáférhetővé tenni.
155. § (1) A  biztosító – ha törvény eltérően nem rendelkezik – a  szerződés megkötése előtt bizonyítható módon köteles
beszerezni ügyfele arra vonatkozó külön nyilatkozatát, hogy a 152. § (1) bekezdésében és a 153. § (2) bekezdésében
meghatározott tájékoztatást megkapta.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott nyilatkozatnak tartalmaznia kell azt is, hogy az  ügyfél a  szerződés megkötése
előtt milyen más, a megkötendő biztosítási szerződéssel összefüggő tájékoztatást kapott meg.
156. § (1) Az  életbiztosítási szerződés – kivéve a  maradékjoggal nem rendelkező, kockázati életbiztosításokat és
az  életbiztosítási ágba tartozó baleseti és betegségi kiegészítő biztosításokat – megkötését követően a  biztosító
évente legalább egyszer köteles írásban tájékoztatni ügyfelét az  életbiztosítási szerződése szolgáltatási értékéről,
aktuális visszavásárlási értékéről és a visszajáró többlethozam jóváírásának mértékéről.
(2) A  biztosítási szerződésben rögzített értékkövetés érvényesítése során az  ügyfélnek egyértelmű tájékoztatást kell
adni az  értékkövetéssel érintett és nem érintett elemek vonatkozásában. A  biztosító köteles felhívni a  figyelmet
a biztosítási szerződés értékkövetéssel kapcsolatos rendelkezéseire, külön is kitérve az ügyfelet az értékkövetéssel
kapcsolatban megillető jogokra.
(3) A  befektetési egységhez kötött életbiztosítások esetében a  biztosító köteles lehetővé tenni, hogy a  szerződő
tájékozódhasson a  befektetés elhelyezéséről, azaz a  befektetéseinek fedezetéül szolgáló befektetési formák
egymáshoz viszonyított arányáról, az  egyes befektetési formák típusáról, valamint a  befektetéseinek aktuális
értékéről. A befektetési egységhez kötött életbiztosítások esetén az ügyfeleknek szóló adatszolgáltatás formáját és
tartalmát a pénz-, tőke- és biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszter rendeletben állapítja meg.
(4) Amennyiben a  biztosítási szerződés feltétele – élet- és nem-életbiztosítások esetében egyaránt – a  leendő ügyfél
orvosi vizsgálata, akkor a  biztosító köteles arról is tájékoztatást adni, hogy az  ügyfél az  elvégzett vizsgálatok
eredményeit az egészségügyről szóló törvény alapján az egészségügyi szolgáltatónál megismerheti.
157. § (1) Az  életbiztosítási szerződés megkötését követően a  biztosító a  szerződés létrejöttétől számított harminc napon
belül – a  kötelezettségvállalás tagállamának hivatalos nyelvén, vagy ez  irányú megegyezés esetén, a  szerződő
kifejezett kérésére más nyelven – köteles a  szerződőt bizonyítható és azonosítható módon, egyértelműen
tájékoztatni a biztosítási szerződés létrejöttéről.
(2) Fogyasztó szerződő esetén a biztosító az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatásban köteles felhívni figyelmet
a 122. §-ban foglaltakra.
158. § A 368.  §-ban meghatározott biztosításközvetítést végző természetes személy – ha törvény eltérően nem
rendelkezik – csak a 152. § (1) bekezdésében meghatározott adatokról köteles tájékoztatást adni.
63. Panaszkezelés 159. § (1) A  biztosító biztosítja, hogy az  ügyfél a  biztosító magatartására, tevékenységére vagy mulasztására vonatkozó
panaszát szóban (személyesen, telefonon) vagy írásban (személyesen vagy más által átadott irat útján, postai úton,
telefaxon, elektronikus levélben) közölhesse.
(2) A biztosító
a) a  szóbeli panaszt valamennyi, az  ügyfelek számára nyitva álló helyiségben, annak nyitvatartási idejében,
ennek hiányában a székhelyén minden munkanapon 8 órától 16 óráig, de legalább a hét egy munkanapján
7 és 21 óra között legalább tizenkét órán keresztül folyamatosan,
b) a  telefonon közölt szóbeli panaszt minden munkanapon 8 órától 16 óráig, de legalább egy munkanapján
7 és 21 óra között legalább tizenkét órán keresztül folyamatosan,
c) elektronikus eléréssel – üzemzavar esetén megfelelő más elérhetőséget biztosítva – folyamatosan
fogadja.
(3) A  biztosító a  szóbeli panasz ügyfelek részére nyitva álló helyiségben vagy annak hiányában székhelyén történő
kezelése esetén köteles biztosítani, hogy az ügyfeleknek lehetőségük legyen elektronikusan és telefonon keresztül
is a  személyes ügyintézés időpontjának előzetes lefoglalására. A  személyes ügyintézés időpontja igénylésének
napjától számított öt munkanapon belül a  biztosító köteles személyes ügyfélfogadási időpontot biztosítani
az ügyfél számára.
(4) Telefonon történő panaszkezelés esetén a  biztosító biztosítja az  ésszerű várakozási időn belüli hívásfogadást
és ügyintézést. A  biztosító az  ügyintézőjének – a  biztosító felé indított hívás sikeres felépülésének időpontjától
számított – öt percen belüli élőhangos bejelentkezése érdekében úgy köteles eljárni, ahogy az az adott helyzetben
általában elvárható.
(5) Telefonon történő panaszkezelés esetén a  biztosító és az  ügyfél közötti telefonos kommunikációt a  biztosító
hangfelvétellel rögzíti, és a  hangfelvételt egy évig, továbbá a  panasszal összefüggésben indult a  felügyeleti
eljárás lezárásáig, vagy az  eljárás során hozott határozat ellen indított felülvizsgálati eljárás végéig megőrzi. Erről
az  ügyfelet a  telefonos ügyintézés kezdetekor tájékoztatni kell. Az  ügyfél kérésére biztosítani kell a  hangfelvétel
visszahallgatását, továbbá térítésmentesen rendelkezésre kell bocsátani a  hangfelvételről készített hitelesített
jegyzőkönyvet.
(6) A  biztosító a  szóbeli panaszt – a  (7)  bekezdésben meghatározott eltéréssel – azonnal megvizsgálja, és szükség
szerint orvosolja. Ha az ügyfél a panasz kezelésével nem ért egyet, a biztosító a panaszról és az azzal kapcsolatos
álláspontjáról jegyzőkönyvet vesz fel, és annak egy másolati példányát a  személyesen közölt szóbeli panasz
esetén az  ügyfélnek átadja, telefonon közölt szóbeli panasz esetén az  ügyfélnek – a  (8)  bekezdésben foglaltakkal
egyidejűleg – megküldi, egyebekben az írásbeli panaszra vonatkozó rendelkezések szerint jár el.
(7) Ha a  panasz azonnali kivizsgálása nem lehetséges, a  biztosító a  panaszról jegyzőkönyvet vesz fel, és annak egy
másolati példányát a személyesen közölt szóbeli panasz esetén az ügyfélnek átadja, telefonon közölt szóbeli panasz
esetén az  ügyfélnek – a  (8)  bekezdésben foglaltakkal egyidejűleg – megküldi, egyebekben az  írásbeli panaszra
vonatkozó rendelkezések szerint jár el.
(8) A  biztosító az  írásbeli panasszal kapcsolatos, indokolással ellátott álláspontját a  panasz közlését követő harminc
napon belül megküldi az ügyfélnek.
(9) A  panasz elutasítása esetén a  biztosító válaszában tájékoztatja az  ügyfelet arról, hogy a  Magyar Nemzeti Bankról
szóló 2013. évi CXXXIX. törvényben (a továbbiakban: MNBtv.) meghatározott fogyasztóvédelmi rendelkezések
megsértése esetén a  Felügyeletnél fogyasztóvédelmi eljárást kezdeményezhet, vagy a  szerződés létrejöttével,
érvényességével, joghatásaival és megszűnésével, továbbá a szerződésszegéssel és annak joghatásaival kapcsolatos
jogvita esetén bírósághoz fordulhat, vagy – amennyiben az  ügyfél fogyasztó – a  Pénzügyi Békéltető Testület
eljárását kezdeményezheti. A biztosítónak meg kell adnia a Pénzügyi Békéltető Testület levelezési címét.
(10) A biztosító a panaszt és az arra adott választ három évig őrzi meg, és azt a Felügyeletnek kérésére bemutatja.
 (11) A  biztosító az  ügyfelek panaszai hatékony, átlátható és gyors kezelésének eljárásáról, a  panaszügyintézés
módjáról, valamint a  (12)  bekezdés szerinti nyilvántartás vezetésének szabályairól szabályzatot (a továbbiakban:
panaszkezelési szabályzat) készít. A  biztosító a  panaszkezelési szabályzatban tájékoztatja az  ügyfelet
a panaszügyintézés helyéről, levelezési címéről, elektronikus levelezési címéről, telefonszámáról és telefaxszámáról.
(12) A biztosító az ügyfelek panaszairól, valamint az azok rendezését, megoldását szolgáló intézkedésekről nyilvántartást
vezet.
(13) A (12) bekezdés szerinti nyilvántartásnak tartalmaznia kell
a) a panasz leírását, a panasz tárgyát képező esemény vagy tény megjelölését,
b) a panasz benyújtásának időpontját,
c) a panasz rendezésére vagy megoldására szolgáló intézkedés leírását, elutasítás esetén annak indokát,
d) a  c)  pont szerinti intézkedés teljesítésének határidejét és a  végrehajtásért felelős személy megnevezését,
továbbá
e) a panasz megválaszolásának időpontját. (14) A  biztosító a  panaszkezelési szabályzatot az  ügyfelek számára nyitva álló helyiségében, ennek hiányában
a székhelyén kifüggeszti és a honlapján közzéteszi.
(15) A  biztosító a  panasz kivizsgálásáért a  fogyasztóval szemben külön díjat nem számíthat fel. A  telefonon történő
panaszkezelés emelt díjas szolgáltatással nem működtethető.
(16) A  biztosító köteles fogyasztóvédelmi ügyekben fogyasztóvédelmi ügyekért felelős kapcsolattartót kijelölni, és
a Felügyeletnek tizenöt napon belül a felelős személyét, illetve annak változását írásban bejelenteni.
(17) Viszontbiztosítás megkötése és nagykockázatra létrejövő biztosítási szerződés esetén a  biztosítót az  e  §-ban
meghatározott kötelezettség nem terheli.
XII. FEJEZET
A JOGVÉDELMI BIZTOSÍTÁSRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
64. A fejezet alkalmazási köre 160. § (1) E fejezet szabályait – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a biztosító jogvédelmi biztosítással kapcsolatos
tevékenységére kell alkalmazni.
(2) E fejezet szabályai nem alkalmazandók
a) a  tengeri hajók használatából eredő vagy az  e  használattal kapcsolatos peres ügyekre vagy kockázatokra
vonatkozó jogvédelmi biztosításra,
b) a felelősségbiztosítást művelő biztosító azon tevékenységére, amelyet biztosítottja védelme vagy képviselete
érdekében a  felelősségbiztosítási szerződés alapján folytat, amennyiben ezt a  tevékenységet a  biztosító
egyidejűleg saját érdekében is végzi,
c) a segítségnyújtási tevékenységet folytató biztosító által kifejtett jogvédelmi tevékenységre, amennyiben ezt
a  tevékenységet nem a  biztosított lakóhelyén vagy szokásos tartózkodási helye szerinti országban, hanem
más országban gyakorolják, és ez egy olyan szerződés részét képezi, amely csak az utazás, vagy a lakóhelyétől
vagy szokásos tartózkodási helyétől való távollét során bajba jutott személyeknek nyújtott segítségre
vonatkozik.
(3) A  (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott esetben a  biztosítónak a  szerződésben fel kell tüntetni, hogy
a jogvédelmi szolgáltatás csak a (2) bekezdés c) pontjában meghatározott körre korlátozódik és a segítségnyújtási
szolgáltatáshoz kapcsolódik.
(4) A  161–163.  § csak arra a  biztosítóra alkalmazandó, amely a  jogvédelmi biztosítási ágazat mellett más
nem-életbiztosítási ágazatban is tevékenykedik.
65. A jogvédelmi biztosítás elkülönítése 161. § A jogvédelmi biztosítási tevékenység végzése során
a) a  biztosító a  jogvédelmi ágazat kárainak rendezésével, továbbá az  ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással
foglalkozó alkalmazottai ugyanilyen vagy hasonló tevékenységet nem folytatnak a  biztosító által művelt
másik ágazat részére vagy más, az  1.  melléklet A) részében meghatározott bármely ágazatot művelő más
biztosító számára, és a  biztosítóban az  ezen alkalmazottak felett utasítási joggal rendelkező vezető állású
személy nem rendelkezhet utasítási joggal más biztosítási ágazatba tartozó károk rendezésével kapcsolatban,
b) a biztosító a jogvédelmi biztosítási szerződésben név és székhely szerint megjelölt más vállalkozást bíz meg
a jogvédelmi ágazat kárainak rendezésével, továbbá az ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással, vagy
c) a  jogvédelmi biztosítási szerződés tartalmazza a  biztosított azon jogát, hogy a  biztosítási esemény
bekövetkezését követően egy általa választott jogi képviselőt bízhat meg érdekei védelmével.
162. § (1) A  161.  § b)  pontja esetén a  károk rendezésével csak részvénytársaság, korlátolt felelősségű társaság vagy egy
külföldi székhelyű, jogvédelmi biztosítási károk rendezésével foglalkozó vállalkozás fióktelepe bízható meg, feltéve,
hogy a biztosítóval nem áll semmilyen pénzügyi, kereskedelmi vagy adminisztratív kapcsolatban, vagy egyéb olyan
közvetlen vagy közvetett kapcsolatban, amely a kárrendezés pártatlanságát befolyásolhatja, és egyéb tevékenysége
nem veszélyezteti a kárrendezési pártatlanságát.
(2) Ha az  (1)  bekezdésben meghatározott jogilag elkülönült szervezet más biztosítóval pénzügyi, kereskedelmi vagy
adminisztratív kapcsolatban áll, akkor e vállalkozásnak a vezető tisztségviselői és a jogvédelmi károk rendezésével,
az  ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással foglalkozó alkalmazottai ugyanilyen vagy hasonló tevékenységet
más, az  1.  melléklet A) részében meghatározott bármely ágazatot művelő biztosító részére nem végezhetnek.
A jogvédelmi ágazat kárainak rendezésével, és az ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással nem bízható meg egy olyan
másik biztosító, amely nemcsak jogvédelmi biztosítással foglalkozik.
(3) A  jogvédelmi biztosító és a  kárrendezéssel megbízott más vállalkozás közötti információátadásnak olyan módon,
olyan adatokra kiterjedően kell történnie, amely nem ad lehetőséget arra, hogy a  jogvédelmi biztosító az  így
rendelkezésre álló adatokat más biztosítási szerződésekkel kapcsolatos károk rendezése során felhasználhassa.
(4) A 161. § b) pontja esetén a biztosító csak a biztosított kifejezett, írásban vagy más bizonyítható módon tett kérésére
ajánlhat jogi képviselőt, azt követően, hogy a biztosított nem kívánt élni a jogi képviselő szabad megválasztásának
jogával.
(5) A biztosító a (4) bekezdésben meghatározott esetben legalább három jogi képviselőt köteles ajánlani a biztosított
részére.
(6) A  jogvédelmi biztosító és a  jogi képviselő közötti információátadásnak olyan módon, olyan adatokra kiterjedően
kell történnie, amely nem ad lehetőséget arra, hogy a jogvédelmi biztosító az így rendelkezésre álló adatokat más
biztosítási szerződésekkel kapcsolatos károk rendezése során felhasználhassa.
163. § A biztosító a 161. §-ban meghatározott megoldások közül egyszerre kettőt vagy hármat is követhet azzal, hogy egy
biztosítási jogviszony esetében csak egy megoldás alkalmazása lehetséges.
66. Képviselet 164. § Külön meghatalmazás alapján
a) a  biztosítónak a  jogvédelmi ágazat kárainak rendezésével, továbbá az  ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással
foglalkozó alkalmazottai,
b) a biztosító által a jogvédelmi ágazat kárainak rendezésével, továbbá az ezzel kapcsolatos jogi tanácsadással
megbízott vállalkozás képviseletére jogosult személyek
– amennyiben törvény másként nem rendelkezik – bármely közigazgatási hatósági vagy bírósági eljárásban
elláthatják a biztosított képviseletét.
67. A jogvédelmi biztosítási szerződés tartalmi elemei 165. § (1) Jogvédelmi biztosítás esetén a  biztosítási szerződési feltételeknek a  121.  §-ban foglaltakon túlmenően
tartalmazniuk kell
a) a  biztosított jogát arra, hogy bármely bírósági vagy közigazgatási hatósági eljárásban, vagy az  ilyen eljárás
megkezdését megelőzően, az  eljárás elkerülését elősegítő eljárás során szabadon megválaszthatja jogi
képviselőjét, amennyiben az érdekeinek védelme, illetve képviselete céljából szükséges,
b) egy pártatlanságot biztosító egyeztető eljárás meghatározását, amelyet a  biztosító és a  biztosított között
a biztosító szolgáltatásával kapcsolatban keletkezett véleményeltérés esetén a feleknek követniük kell,
c) a  biztosított jogát arra, hogy amennyiben a  b)  pontban jelzett eljárás nem vezet eredményre, akkor
a biztosítási szerződéssel kapcsolatos érdekei védelmében szabadon megválaszthatja jogi képviselőjét,
d) a  biztosított írásban vagy más bizonyítható módon történő tájékoztatását arról, hogy a  biztosítóval
keletkezett véleményeltérés esetén megilletik a b) és c) pontban meghatározott jogok,
e) azon eljárás szabályait, amelyet abban az esetben követnek a felek, ha a biztosító szolgáltatási kötelezettsége
beálltának alapjául szolgáló esemény során két vagy több ellenérdekű fél ugyanannál a  biztosítónál
rendelkezik jogvédelmi, vagy felelősségbiztosítási szerződéssel,
f ) az arról való tájékoztatást, hogy az a)–c) pont közül a jogvédelmi biztosítási tevékenység során mely feltétel
áll fenn.
(2) Ha az  (1)  bekezdés b)  pontjában meghatározott egyeztető eljárás eredménye a  biztosítottra kedvező, az  eljárás
költségét a  biztosító viseli, ellenkező esetben a  biztosított és a  biztosító a  saját költségét viseli. A  biztosítási
szerződés eltérő rendelkelése hiányában véleményeltérés esetén a  biztosított egy általa választott ügyvédhez
fordulhat. Ha az ügyvéd a biztosított álláspontját fogadja el, a biztosító köteles ennek megfelelően eljárni.
(3) Ha a biztosító és a biztosított között a biztosító szolgáltatásával kapcsolatban véleményeltérés keletkezik, a biztosító
köteles írásban tájékoztatni a biztosítottat a (1) bekezdés a)–c) pontjában foglaltakról.
166. § (1) Ha a  jogvédelmi biztosítás más kockázatokat is fedező biztosítási szerződés részét képezi, akkor a  jogvédelmi
biztosításnak külön, az  ügyfelek számára felismerhetően elkülönülő részt kell képeznie a  biztosítási szerződésen
belül.
(2) A  biztosító az  ügyfeleinek átadásra kerülő valamennyi dokumentumon köteles felhívni a  figyelmet a  jogvédelmi
biztosítási fedezet létére, továbbá a  biztosító a  biztosítási díj meghatározása során külön is köteles feltüntetni
a jogvédelmi biztosítási fedezet díját, abban a pénznemben, amelyben a szerződő fél a biztosítási díj megfizetésére
köteles.
NEGYEDIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÓK REORGANIZÁCIÓJA ÉS FELSZÁMOLÁSA XIII. FEJEZET
A BIZTOSÍTÓKKAL KAPCSOLATOS REORGANIZÁCIÓS ELJÁRÁSOK
68. A biztosítási állomány átruházása a biztosítottak érdekében
167. § (1) A  tevékenységi engedély visszavonásával egyidejűleg – a  304.  § (4)  bekezdésében meghatározottakon túl –
a  Felügyelet a  biztosítottak érdekeinek a  védelme érdekében intézkedhet a  biztosító tevékenységi engedély
visszavonásával érintett állományának részben vagy egészben történő átruházása érdekében szükséges
intézkedések megtételére.
(2) A  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott esetben az  állományátruházás sikeres lebonyolítása céljából
felügyeleti biztost rendel ki, vagy a már kijelölésre került felügyeleti biztos megbízólevelét haladéktalanul módosítja.
(3) A felügyeleti biztos – a biztosító képviseletében – az állományátruházás lebonyolítása érdekében a kijelölését, vagy
a megbízólevél módosítását követő harminc napon belül, állományátruházásra irányuló megállapodás megkötése
céljából, ajánlattételre hívja fel az  átruházandó szerződéses állomány vagy állományok művelésére jogosító
tevékenységi engedéllyel rendelkező, Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosítókat és a  tagállami
biztosítók magyarországi fióktelepeit.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott felhívásnak tartalmaznia kell:
a) az átruházandó állomány pontos meghatározását, az átruházásra kerülő állomány szerződési feltételeit,
b) az  átruházandó állományhoz kapcsolódó biztosítástechnikai tartalékok és az  azokhoz kapcsolódó átadni
tervezett eszközök megjelölését.
 (5) Az  átruházandó szerződéses állomány művelésére feljogosító tevékenységi engedéllyel rendelkező biztosító
az  ajánlattételi felhívásban meghatározott időpontig – amely nem lehet hosszabb, mint az  ajánlati felhívás
közzétételétől számított két hónap – tehet ajánlatot az állomány átvételére, amely ajánlatához a felügyeleti biztos
(6) bekezdésben meghatározott döntésének a meghozataláig kötve van.
(6) A  felügyeleti biztos a  felhívásban megjelölt határidőt követő tizenöt napon belül dönt, hogy melyik biztosítóval
állapodik meg az  állományátruházásról. Több ajánlat esetén versenytárgyalás is tartható. A  felügyeleti biztos
a  (9)  bekezdésben foglaltakkal összhangban azon ajánlatot fogadhatja el, amely – a  biztosítottak érdekeinek
védelmére és az  átadó biztosító pénzügyi helyzetére is tekintettel – az  ajánlatban fogalt összes feltételek
figyelembevételével a  legkedvezőbb. Ugyanazon kötelezettségekből álló állomány esetében az  alacsonyabb
értéken megvalósítható átruházás tekintendő kedvezőbbnek.
(7) A  (6)  bekezdésben meghatározott döntés meghozatalát követően a  felügyeleti biztos és az  átvevő biztosító
haladéktalanul köteles a 256. § (1) bekezdésében meghatározott kérelmet a Felügyelethez benyújtani. A kérelemről
a Felügyelet soron kívül, de legkésőbb a kérelem beérkezését követően tizenöt munkanapon belül határoz, kivéve,
ha az átvevő biztosító székhelye Magyarország területén kívül van.
(8) Ha az  átvevő biztosító székhelye Magyarország területén kívül van, akkor a  Felügyelet ügyintézési határidejére
az eljárására vonatkozó általános szabályok az irányadók.
(9) Ha a  biztosító állománya csak egy részének átruházására kerül sor, akkor a  biztosító azon hitelezője, amelynek
biztosítási szerződésből eredő követelése van a biztosítóval szemben, nem kerülhet hátrányosabb helyzetbe ahhoz
képest, mintha a  biztosító az  állományátruházás nélkül felszámolásra kerülne. Ennek való megfelelés érdekében
úgy kell eljárni, hogy az átruházásra kerülő állományra jutó, (4) bekezdés b) pontja szerinti tartalékok és eszközök
mértéke ne haladja meg a biztosító teljes állományára jutó tartalékok és eszközök mértékét.
168. § (1) Ha a  tevékenységi engedély visszavonása a  biztosító Gfbt.-ben meghatározott tevékenységére vonatkozik és
a Felügyelet a 167. §-ban meghatározott intézkedés meghozataláról dönt, a felügyeleti biztos haladéktalanul köteles
egyeztetni a  Kártalanítási Alap kezelőjével a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási állománnyal kapcsolatos
tartalékok fedezetének tisztázása érdekében.
(2) Ha az  (1)  bekezdésben meghatározott egyeztetés eredményeként megállapításra kerül, hogy a  tevékenységi
engedély visszavonásával érintett biztosító kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási állományával kapcsolatban nem
állnak rendelkezésre a biztosítástechnikai tartalékok fedezetére szolgáló eszközök és a 167. § (3)–(6) bekezdésében
meghatározott intézkedések nem vezettek eredményre, akkor a  felügyeleti biztos és a  Kártalanítási Alap kezelője
harminc napon belül tervet készít a hiányzó eszközök – Kártalanítási Alap terhére történő – pótlása, és a kötelező
gépjármű-felelősségbiztosítási állomány átruházásának újbóli előkészítése érdekében.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározott terv elkészítését követően a  felügyeleti biztos ismételten felhívja a  167.  §
(3)  bekezdésében meghatározott ajánlattételre az  érintett biztosítókat, azzal, hogy a  167.  § (4)  bekezdésében
foglaltakon túl a felhívásnak tartalmaznia kell a (2) bekezdésben meghatározott tervet.
69. Másik tagállamban elrendelt reorganizációs eljárással kapcsolatos szabályok
169. § (1) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosítóval szemben hozott reorganizációs eljárásban hozott döntés
joghatásai tekintetében a biztosító székhelye szerinti jog az irányadó.
(2) Az ilyen eljárásokban hozott döntéseket minden további eljárás nélkül el kell ismerni.
170. § Ha másik tagállam érintett felügyeleti hatósága arról tájékoztatja a  Felügyeletet, hogy a  területén székhellyel
rendelkező biztosító ellen felszámolási vagy azzal egy tekintet alá eső eljárás indult, a  Felügyelet – mérlegelve
a  tájékoztatás szükségességét a  magyarországi esetleges hitelezők tekintetében – honlapján tájékoztatót tehet
közzé az eljárás megindításáról és annak gyakorlati következményeiről.
XIV. FEJEZET
A BIZTOSÍTÓK FELSZÁMOLÁSA 70. Általános szabályok
171. § (1) E  fejezet szabályait magyarországi székhelyű biztosító részvénytársaság, az  európai részvénytársasági formában
működő biztosító, a  biztosító szövetkezet, a  kölcsönös biztosító egyesület és a  harmadik országbeli biztosító
magyarországi fióktelepe elleni felszámolási eljárásra kell alkalmazni.
(2) Ahol ez a rész biztosítót említ, ott e fejezet alkalmazásában a felszámolás alatt álló – tevékenységi engedéllyel már
nem rendelkező – volt biztosítót is érteni kell.
172. § (1) Az  Európai Unió tagállamaiban székhellyel rendelkező biztosítóval szemben lefolytatott felszámolási vagy azzal
egyenértékű eljárás joghatásai tekintetében a biztosító székhelye szerinti jog az irányadó.
(2) Az ilyen eljárásokban hozott határozatokat minden további eljárás nélkül el kell ismerni.
173. § (1) A  biztosító részvénytársaság, az  európai részvénytársasági formában működő biztosító és a  biztosító szövetkezet
elleni felszámolási eljárásra – az e fejezetben foglalt eltérésekkel – a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló
1991. évi XLIX. törvény (a továbbiakban: Cstv.) rendelkezéseit, a  kölcsönös biztosító egyesület elleni felszámolási
eljárásra – az e fejezetben foglalt eltérésekkel – a Civil tv. rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) A  harmadik országbeli biztosító magyarországi fióktelepe elleni felszámolási eljárásra az  Fkt.-ban foglaltakat kell
az e fejezetben foglalt eltérésekkel alkalmazni.
(3) A  biztosító részvénytársaság, az  európai részvénytársasági formában működő biztosító, a  harmadik országbeli
biztosító magyarországi fióktelepe, a  biztosító szövetkezet, továbbá a  kölcsönös biztosító egyesület ellen
csődeljárásnak nincs helye.
(4) Az  Európai Unió másik tagállamában székhellyel rendelkező biztosító magyarországi fióktelepével szemben
felszámolási eljárást a Felügyelet nem kezdeményezhet.
174. § A biztosító – ide nem értve a kisbiztosító-egyesületet – felszámolásával kapcsolatos eljárás lefolytatására a Fővárosi
Törvényszék kizárólagos illetékességgel rendelkezik.
175. § (1) Biztosító felszámolójának kizárólag az  MNBtv. 39.  §-ában meghatározott jogszabályok hatálya alá tartozó
szervezetek felszámolását végző, nonprofit gazdasági társaság rendelhető ki vagy választható meg.
(2) A felszámolót a 135–147. §-ban előírt titoktartási kötelezettség terheli.
 (3) A  felszámoló jogosult valamennyi tagállamban e  törvény, a  Cstv., a  Civil tv., és az  Fkt. rendelkezései által
meghatározott jogkörök ellátására, de ennek során köteles betartani azon tagállam jogszabályait, amelynek
területén eljárását foganatosítja.
176. § (1) A  biztosítóval szembeni – biztosítási szerződésen alapuló – hitelezői igények rendezése érdekében a  felszámoló
jogosult az  adott biztosítási szerződésekkel érintett biztosítási ágazat művelésére tevékenységi engedéllyel
rendelkező biztosítóval vagy a biztosítók érdekvédelmi szervezetével (a továbbiakban együtt: Szerződő) szerződést
kötni.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott szerződés megkötéséhez nem szükséges a  hitelezői igény jogosultjának
hozzájárulása.
(3) A  szerződés megkötésével a  Szerződő – a  biztosító nevében – gyakorolja a  hitelezői igény vonatkozásában
a  biztosítót a  biztosítási szerződés alapján, a  felszámolás elrendelését megelőzően megillető jogokat és
kötelezettségeket, továbbá a  Szerződő a  kártérítési igény jogosultjának személyes adatai és üzleti titkai
tekintetében adatkezelővé válik.
177. § (1) A  felszámolói díj összege nem haladhatja meg a  felszámolás során eladott vagyontárgyak árbevételének és
a  befolyt követelések együttes összegének 1,25 százalékát. Egyezség esetén a  felszámoló díja nem lehet több
a vagyontárgyak nettó értékének 1,25 százalékánál.
(2) A felszámolóra a Cstv. 59. §-a és 60. § (4)–(6) bekezdése nem alkalmazható.
178. § (1) A felszámoló – munkájának hatékonyabb elvégzése érdekében – az érintett tagállamok területén képviselőt bízhat
meg, aki segítséget nyújt az eljárást érintően a helyi hitelezőknek.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott képviselőnek csak olyan személy jelölhető ki, akivel szemben a  Cstv. 27/A.  §
(4) bekezdésében meghatározott kizáró ok nem áll fenn.
(3) A felszámoló az  (1) bekezdésben meghatározott képviselője nevét, elérhetőségét és a képviseleti jogosultságának
tartalmára vonatkozó adatokat a saját honlapján közzéteszi.
(4) A (3) bekezdés szerinti adatokat a Felügyelet a honlapján közzéteszi.
 (5) Az  (1)  bekezdésben meghatározott képviselő megbízásával járó indokolt költségek Cstv. 57.  § (1)  bekezdés
a) pontjában meghatározott felszámolási költségnek minősülnek. 179. § (1) A kölcsönös biztosító egyesület felszámolása esetén a Civil tv. 10. § (3), (5) és (6) bekezdése nem alkalmazható.
 (2) A  felszámolás során a  biztosítási szerződésből származó kötelezettségek tekintetében a  Cstv. 46.  § (7)  bekezdése
nem alkalmazható.
 (3) Biztosító felszámolása esetén az eljárás szünetelésének és felfüggesztésének nincs helye.
180. § (1) A Cstv. 40. §-ának vonatkozó rendelkezései nem alkalmazhatók abban az esetben, ha a szerződéssel jogot szerzett
fél igazolja, hogy az adott szerződésre más tagállam joga az irányadó és ezen alkalmazandó jog szerint a szerződés
megtámadhatósága kizárt.
(2) A  196.  §-ban meghatározott jog fennállását annak jogosultjával szemben a  felszámoló a  felszámolási eljárásban
köteles tiszteletben tartani, ugyanakkor ez – az (1) bekezdésben meghatározott esetet kivéve – nem zárja ki a Cstv.
40. §-ában meghatározott rendelkezések alkalmazását.
71. A felszámolási eljárás megindítása 181. § (1) A biztosító elleni felszámolási eljárás bíróság általi megindítását kizárólag a Felügyelet kezdeményezheti.
 (2) A  Felügyelet a  felszámolási eljárás megindításának kezdeményezéséről abban az  esetben hozhat döntést, ha
a biztosító tevékenységi engedélyének visszavonására sor került. (3) A bíróság a felszámolás elrendeléséről a kezdeményezés beérkezésétől számított harminc napon belül határoz.
 (4) A  bíróság a  felszámolást a  Felügyelet kezdeményezésére a  biztosító fizetésképtelenségének a  vizsgálata nélkül
köteles elrendelni.
 (5) Ha a biztosító elleni felszámolási eljárás megindítására irányuló kérelmet nem a Felügyelet terjesztette elő, a bíróság
a kérelem elutasítását követően soron kívül értesíti a Felügyeletet. Az értesítés kézhezvételét követően a Felügyelet
haladéktalanul megvizsgálja a felszámolási eljárás megindítása kezdeményezésének szükségességét.
(6) A felszámolás megindításának kezdeményezéséről szóló, a (2) bekezdésben meghatározott döntés ellen
a) a biztosító vagy viszontbiztosító alapítói vagy tagsági jogait gyakorló legfőbb szerv képviselője, és
b) bármely olyan személy, aki a 183. § (2) bekezdésében meghatározott biztosítási szerződésből eredő követelés
jogosultja
kezdeményezheti a Felügyeleti döntés bírósági felülvizsgálatát. (7) A  (6)  bekezdésben meghatározott felülvizsgálat a  (2)  bekezdésben meghatározott döntés jogszerűségének
a felülvizsgálatán túl kiterjed a biztosító tevékenységi engedélyének visszavonásáról szóló döntés jogszerűségének
felülvizsgálatára is, kivéve, ha a  biztosító tevékenységi engedély visszavonásáról szóló döntés felülvizsgálata
tárgyában már jogerős ítéletet hoztak.
(8) Ha a  tevékenységi engedély visszavonásáról szóló döntés jogszerűségének felülvizsgálata tárgyában már per van
folyamatban a (6) bekezdésben meghatározott eljárást fel kell függeszteni.
(9) A  (6)  bekezdésben meghatározott kereset előterjesztésére a  Pp. 330.  § (2)  bekezdésében meghatározott határidő
az  irányadó azzal, hogy a  határidő számítása során a  felszámolás megindításának a  kezdeményezéséről szóló
döntés közlésének, a hitelezők esetén a közzétételének a napja az irányadó, függetlenül attól, hogy a tevékenységi
engedély visszavonásáról szóló döntés mikor született.
72. A hitelezői igények bejelentése 182. § (1) Biztosító felszámolása során a  hitelezők – a  (2)  bekezdésben meghatározott kivétellel – a  felszámolást elrendelő
jogerős bírósági végzés közzétételétől számított hatvan napon belül kötelesek követeléseiket bejelenteni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.
73. A hitelezői igények kielégítése 183. § (1) A  felszámolás során a  felszámoló a  biztosítónak a  biztosítási szerződésből származó kötelezettségeit a  Cstv.
57.  § (1)  bekezdés a) és b)  pontjában meghatározott követelések kielégítése után a  Cstv. 57.  § (1)  bekezdés
c)–h) pontjában meghatározott követelések kielégítése előtt köteles kielégíteni.
(2) A biztosító biztosítási szerződésből eredő kötelezettségeit az alábbi sorrendben teljesíti:
a) személyi sérüléshez, balesethez, betegséghez kapcsolódó szerződéses kötelezettségek vonatkozásában
aa) a  betegségbiztosítási szerződésből vagy a  biztosítási szerződés betegségbiztosítási kockázatainak
fedezetéből eredő kötelezettségek,
ab) a  balesetbiztosítási szerződésből vagy a  biztosítási szerződés balesetbiztosítási kockázatainak
fedezetéből eredő kötelezettségek, és
ac) a felelősségbiztosítási szerződésből vagy a biztosítási szerződés felelősségbiztosítási kockázatainak
fedezetéből eredő, személyi sérüléssel összefüggésben felmerült, a  felszámolás kezdő időpontjáig
bekövetkezett biztosítási események alapján elismert szolgáltatások, ideértve a  károsultat vagy
a  károsulttal szemben tartásra jogosult hozzátartozót illető járadékfizetési szolgáltatásokat
(e alpont tekintetében a Kártalanítási Alapot, a Kártalanítási Számlát és a Nemzeti Irodát megillető
követelések kivételével);
b) az  életbiztosítási szerződésből eredő kötelezettségek, továbbá a  felelősségbiztosításból eredő
kötelezettségek (e pont tekintetében az a) pontban meghatározott kötelezettségek kivételével);
c) a  felszámolás kezdő időpontjáig bekövetkezett biztosítási események alapján elismert szolgáltatások, ide
nem értve az  a) és b)  pontban meghatározott szolgáltatásokat (e pont tekintetében a  Kártalanítási Alapot,
a Kártalanítási Számlát és a Nemzeti Irodát megillető követelések kivételével);
d) a  Nemzeti Irodát, a  Kártalanítási Alapot, a  Kártalanítási Számlát az  általa teljesített szolgáltatások alapján
megillető követelések;
e) az előre fizetett, de kockázatviseléssel meg nem szolgált díjakból származó visszafizetési kötelezettségek.
184. § (1) A  biztosító biztosítási szerződésből eredő követelései a  közbenső felszámolási mérleg (a továbbiakban: közbenső
mérleg) alapján is kielégíthetők.
(2) Ha a  biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete fedezetet nyújt a  183.  § (2)  bekezdés a)  pontjában
meghatározott kötelezettségek kielégítésére, azokat a biztosító teljes egészében kielégíti.
(3) Ha a biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete nem nyújt fedezetet a 183. § (2) bekezdés a) pontjában
meghatározott kötelezettségek kielégítésére, a biztosító a rendelkezésre álló vagyont a 183. § (2) bekezdés a) pont
aa)–ac) alpontjában meghatározott követelések azonos arányában osztja fel e hitelezők között.
(4) Ha a  biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete – a  183.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
kötelezettségek kielégítése után – fedezetet nyújt 183. § (2) bekezdés b) pontjában meghatározott kötelezettségek
kielégítésére, azokat a biztosító részben kielégíti, oly módon, hogy
a) egy életbiztosítási szerződésből eredő kötelezettség – e  kötelezettség tekintetében ide nem értve
a  183.  §  (2)  bekezdés a)  pont aa) és ab)  alpontjában meghatározott kötelezettséget – kielégítése
a harmincmillió forintot nem haladhatja meg,
b) egy felelősségbiztosítási szerződésből vagy egy biztosítási szerződés felelősségbiztosítási kockázatainak
fedezetéből eredő kötelezettség – e kötelezettség tekintetében ide nem értve a 183. § (2) bekezdés a) pont
ac) alpontjában meghatározott kötelezettséget – kielégítése a követelés hetvenöt százalékát nem haladhatja
meg.
(5) Ha a  biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete – a  183.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
kötelezettségek kielégítése után – nem nyújt fedezetet 183.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott
kötelezettségek (4)  bekezdésben meghatározottak szerinti kielégítésére, a  biztosító a  rendelkezésre álló vagyont
a 183. § (2) bekezdés b) pontjában meghatározott követelések azonos arányában osztja fel e hitelezők között.
(6) Ha a  biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete – a  183.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
kötelezettségek és a  183.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott kötelezettségek (4)  bekezdés szerinti
kielégítése után – fedezetet nyújt 183.  § (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott kötelezettségek kielégítésére,
azokat a  biztosító részben kielégíti oly módon, hogy egy biztosítási szerződésből eredő kötelezettség kielégítése
a követelés hetvenöt százalékát nem haladhatja meg.
(7) Ha a  biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete – a  183.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
kötelezettségek és a  183.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott kötelezettségek (4)  bekezdés szerinti
kielégítése után – nem nyújt fedezetet 183. § (2) bekezdés c) pontjában meghatározott kötelezettségek (6) bekezdés
szerinti kielégítésére, a  biztosító a  rendelkezésre álló vagyont a  183.  § (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott
követelések azonos arányában osztja fel e hitelezők között.
(8) Ha a  biztosító közbenső mérleg szerinti vagyoni helyzete – a  183.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
kötelezettségek kielégítése és a  183.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott kötelezettségek (4)  bekezdés
szerinti kielégítése, továbbá a 180. § (2) bekezdés c) pontjában meghatározott kötelezettségek (6) bekezdés szerinti
kielégítése után – fedezetet nyújt
a) a  (4) és (6)  bekezdésben meghatározott követelések (4)  bekezdés a) és b)  pontjában, valamint
a (6) bekezdésben meghatározott értékhatár feletti részére, és
b) a 183. § (2) bekezdés d) pontjában meghatározott kötelezettségek kielégítésére,
azokat a biztosító teljes egészében kielégíti.
(9) Ha a  biztosító – fenti eljárást követően – megmaradt vagyona nem nyújt fedezetet a  követelések (8)  bekezdés
szerinti kielégítésére, a  megmaradt vagyont elsősorban a  (4) és (6)  bekezdésben meghatározott követelések
(4) bekezdés a) és b) pontjában, valamint a (6) bekezdésben meghatározott értékhatár feletti részének kifizetésére
kell fordítani oly módon, ha a  megmaradt vagyon nem elegendő a  követelések teljes körű kifizetésére, akkor
e követeléseket azonos arányában osztja fel e hitelezők között.
(10) Ha a biztosítónak a (9) bekezdésben meghatározott követelések kielégítését követően maradt vagyona, azt
a) elsősorban a Nemzeti Irodát, a Kártalanítási Alapot, a Kártalanítási Számlát az általa teljesített szolgáltatások
alapján megillető követelések kielégítésére,
b) másodsorban a 183. § (2) bekezdés e) pontjában meghatározott követelések kielégítésére
kell fordítani.
185. § (1) Járadékfizetési kötelezettségből adódó követelések esetében a  biztosító egyösszegű – biztosításmatematikai
eszközökkel meghatározott – fizetést (a továbbiakban: megváltás) teljesít vagy járadéktartalékok – vagy e tartalékok
fedezetét képező eszközök – felhasználásával járadékbiztosítási szerződést köthet más biztosítóval a járadékfizetési
kötelezettségből adódó követelések teljesítésére.
(2) A  184.  §-ban meghatározott rendelkezések teljesítése során a  járadékfizetési kötelezettségből adódó követelések
vonatkozásában ezen megváltás összege alapján kell eljárni a biztosítónak.
186. § (1) A  biztosító felszámolása esetén azok a  hitelezők, amelyeknek a  biztosítási szerződésből eredő követelését
a  biztosító viszontbiztosította, az  adott viszontbiztosítási szerződés vagy szerződések vonatkozásában megszerzik
a  felszámolás alatt álló biztosító viszontbiztosítóval szembeni jogait a  felszámoló által elismert hitelezői igényük
erejéig.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott hitelező jogszerzése a  hitelezői igénye elismert követelésként történő
visszaigazolásával következik be, ezt követően a  viszontbiztosítóval szembeni jogok az  (1)  bekezdésben
meghatározott hitelezőt és a biztosítót egyetemlegesen illetik meg.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott hitelező a felszámoló által elismert hitelezői igénye erejéig – a viszontbiztosítási
szerződés erre vonatkozó kikötésétől függetlenül – saját lakóhelye (székhelye) szerinti tagállamban is pert indíthat
a viszontbiztosítóval szemben.
(4) Ha a felszámolás alatt álló biztosító felszámolója kéri, az (1) bekezdésben meghatározott hitelező a biztosító igényét
is köteles érvényesíteni a  viszontbiztosítóval szemben, az  igény érvényesítését azonban az  ezzel kapcsolatos
költségek felszámoló általi megelőlegezésétől teheti függővé.
(5) A per eredményeként befolyt összegből először az (1) bekezdésben meghatározott – a viszontbiztosítóval szemben
az adott pert indító – hitelező igényét kell kielégíteni.
(6) Ha a  viszontbiztosítási szerződés alapján a  viszontbiztosító teljesít, a  felszámolás alatt álló biztosítóhoz befolyó
összegek külön kezelendők, és azok kizárólag az adott viszontbiztosítással fedezett biztosítási szerződések alapján
fennálló kötelezettségek teljesítésére használhatók fel.
74. A felszámolás elrendelésének hatása a biztosítási szerződésekre
187. § (1) A  felszámolás kezdő időpontjában a  biztosítási szerződések – a  folyamatban lévő állományátruházás esetét, és
a 188. §-ban meghatározott esetet kivéve – megszűnnek.
(2) A megszűnt biztosítási szerződések esetében a megszűnés napjáig járó biztosítási díjak szedhetők be.
 (3) Folyamatban lévőnek minősül az  állományátruházás, ha az  állományátruházás engedélyezésére vonatkozó
engedélykérelem a Felügyelethez benyújtásra került. 188. § (1) A  Felügyelet a  167–168.  §-ban meghatározott intézkedés esetén, az  állományátruházás sikeres lebonyolítása
érdekében határozatában meghatározza azokat az állományokat, amelyekhez tartozó biztosítási szerződéseket úgy
kell tekinteni, hogy a felszámolás kezdő időpontjában nem szűnnek meg.
(2) Ha a  167–168.  §-ban meghatározott állományátruházás sikertelen volt, az  (1)  bekezdésben meghatározott
állományokhoz tartozó szerződéseket úgy kell tekinteni, mintha a  felszámolás kezdő időpontjában megszűntek
volna.
75. Tájékoztatási szabályok 189. § (1) A felszámolási eljárás megindításáról és annak joghatásairól a Felügyelet haladéktalanul tájékoztatja az Európai Unió
tagállamainak felügyeleti hatóságait.
(2) A felszámolást elrendelő jogerős bírósági végzés cégközlönyben történő közzétételét követően a Felügyelet soron
kívül közzéteszi annak tartalmát az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, angol és magyar nyelven a 11. melléklet
A) részében meghatározott nyomtatványon.
(3) Minden olyan hitelező esetében, akinek állandó lakóhelye, székhelye vagy fióktelepe az  Európai Unió másik
tagállamában található, a  (2)  bekezdés szerinti közzétételhez fűződnek a  Cstv. 28.  §-a szerinti közzétételhez
kapcsolódó joghatások.
190. § Ha másik tagállam érintett felügyeleti hatósága arról tájékoztatja a  Felügyeletet, hogy a  területén székhellyel
rendelkező biztosító ellen felszámolási vagy azzal egy tekintet alá eső eljárás indult, a  Felügyelet honlapján
tájékoztatót tesz közzé az eljárás megindításáról és annak gyakorlati következményeiről.
191. § (1) A  felszámoló a  felszámolást elrendelő jogerős bírósági végzés közzétételét követő öt napon belül köteles a  saját,
a biztosító és a Felügyelet honlapján tájékoztatót közzétenni
a) a felszámolás elindításának tényéről;
b) a biztosítási szerződések megszűnésének tényéről, annak időpontjáról és joghatásairól;
c) a felszámolásról szóló végzés tartalmáról;
d) az egyes felszámolással kapcsolatos határidőkhöz fűződő jogkövetkezményekről;
e) a 183–184. §-ban foglaltak szerint a kielégítés sorrendjéről;
f ) a 193. § (3) bekezdésében meghatározott tájékoztató elektronikus elérésének módjáról.
(2) A felszámoló az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatót köteles két országos napilapban is megjelentetni.
 (3) A  felszámoló a  felszámolást elrendelő jogerős bírósági végzés közzétételét követő harminc napon belül köteles
az  (1)  bekezdésben meghatározott tartalommal egyenként írásbeli tájékoztatást küldeni azon szerződőknek,
biztosítottaknak, továbbá egyéb ismert hitelezőknek, akiknek állandó lakóhelye, székhelye vagy fióktelepe
az Európai Unió másik tagállamában található.
(4) A  (3) bekezdés szerinti tájékoztatást magyar nyelven kell elkészíteni és a 11. melléklet B) részében meghatározott
címekkel ellátni.
(5) A  (3)  bekezdés szerinti tájékoztatást annak a  tagállamnak a  hivatalos nyelvén is meg kell adni, amelyben annak
a  személynek az  állandó lakóhelye, székhelye vagy fióktelepe található, akinek ismert, a  felszámolás elrendelését
megelőzően bejelentett kárigénye, sérelemdíj iránti igénye van.
192. § Minden olyan hitelező, akinek állandó lakóhelye, székhelye vagy fióktelepe az  Európai Unió másik tagállamában
található, követelését magyar nyelven vagy saját tagállamának hivatalos nyelvén nyújthatja be. Amennyiben
követelését saját tagállamának hivatalos nyelvén nyújtja be, úgy a  beadványán a  „Követelés benyújtása” címet
magyar nyelven is fel kell tüntetni.
193. § (1) A  felszámoló a  Felügyeletet – a  Felügyelet által meghatározott rendszerességgel – tájékoztatja a  felszámolás
helyzetéről.
(2) A Felügyelet az Európai Unió más tagállamai felügyeleti hatóságainak megkeresésére tájékoztatást ad a felszámolás
helyzetéről.
(3) A felszámoló rendszeresen, de legalább félévente a szerződőknek, biztosítottaknak, továbbá az egyéb hitelezőknek
szóló tájékoztatót tesz közzé a saját, a biztosító és a Felügyelet honlapján.
194. § A biztosító első számú vezetője a  matematikai tartalékhoz tartozó és a  befektetési egységekhez kötött
életbiztosítások tartalékainak fedezetét képező eszközök listáját a felszámolás kezdő időpontjának napjával lezárja
és azt a Cstv.-ben meghatározott tevékenységet lezáró mérleg átadásával egyidejűleg a felszámolónak átadja.
XV. FEJEZET
A REORGANIZÁCIÓS ÉS FELSZÁMOLÁSI ELJÁRÁSRA VONATKOZÓ KÖZÖS SZABÁLYOK
76. Bizonyos szerződésekre alkalmazandó jog 195. § (1) A  reorganizációs eljárás és a  felszámolási eljárás ingatlanra vonatkozó szerződéssel kapcsolatos joghatásai
tekintetében az ingatlan fekvési helyének a joga az irányadó.
(2) A  reorganizációs eljárásnak és a  felszámolási eljárásnak a  nyilvántartásba-vételi kötelezettség alá tartozó hajóra
vagy légi járműre vonatkozó szerződéssel kapcsolatos joghatásai tekintetében a nyilvántartást vezető tagállam joga
az irányadó.
(3) A  reorganizációs eljárás és a  felszámolási eljárás munkaszerződéssel kapcsolatos joghatásai tekintetében az  adott
munkaszerződésre alkalmazandó jog az irányadó.
77. Dologi jogok 196. § (1) Más tagállamban megindított reorganizációs eljárás vagy felszámolási eljárás során hozott intézkedés nem érinti
a hitelező vagy harmadik fél olyan dolgon fennálló jogát, amely az ilyen intézkedések foganatosítása vagy az eljárás
megindítása időpontjában Magyarország területén található, és a  biztosító tulajdonát képező tárgyi eszközökre
vagy immateriális javakra, ingó vagy ingatlan eszközökre vonatkoznak.
(2) Az (1) bekezdésben említett jognak tekintendők különösen a következők:
a) az  eszközök közvetlen vagy közvetett elidegenítésének joga és az  ilyen eszközökből származó bevételből
vagy jövedelemből a kielégítés joga;
b) a  kizárólagos jog valamely követelés teljesítésére, különösen a  követelés tekintetében a  zálogjoggal
biztosított jog, vagy a követelés garancia útján történő engedményezése;
c) az  eszközök visszakövetelésére vagy helyreállítására irányuló jog bárkivel szemben, aki az  erre jogosult fél
szándékával ellentétes módon az eszközöket birtokolja, vagy használja;
d) a haszonélvezeti jog;
e) olyan jog, amelynek létrejöttének feltétele a jogosultság nyilvántartásba történő bejegyzése.
197. § Azon értékpapírokkal kapcsolatos jogok érvényesítésére, amelyek létrejöttéhez vagy átruházásához nyilvántartásba
történő bejegyzés vagy számlán történő nyilvántartás szükséges, annak a  tagállamnak a  joga az  irányadó, ahol
a nyilvántartást vagy a számlát vezetik.
ÖTÖDIK RÉSZ
A VISZONTBIZTOSÍTÁSRA, A KÜLÖNLEGES CÉLÚ GAZDASÁGI EGYSÉGRE ÉS AZ
EGYÜTTBIZTOSÍTÁSRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
XVI. FEJEZET
A VISZONTBIZTOSÍTÁSRA ÉS A KÜLÖNLEGES CÉLÚ GAZDASÁGI EGYSÉGRE VONATKOZÓ KIEGÉSZÍTŐ
SZABÁLYOK
78. A finanszírozási viszontbiztosítás 198. § (1) A  finanszírozási viszontbiztosítási szerződéseket kötő vagy finanszírozási viszontbiztosítást végző biztosítónak és
viszontbiztosítónak képesnek kell lennie az  ezen szerződésekből vagy ezen tevékenységekből eredő kockázatok
megfelelő azonosítására, mérésére, figyelemmel kísérésére, kezelésére, ellenőrzésére és jelentésére.
(2) Az  (1) bekezdésben meghatározott szabályokat a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 210. cikk (2) bekezdésében
meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni.
79. Különleges célú gazdasági egység 199. § Magyarország területén különleges célú gazdasági egység a  Felügyelet engedélyével akkor alapítható, ha
az  megfelel a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 211.  cikk (2)  bekezdés a)–g)  pontjában meghatározott
tárgykörben kiadott rendeletében megállapított, és e rendelettel összefüggő szabályokat tartalmazó, a különleges
célú gazdasági egységek létrehozásáról és működéséről szóló kormányrendeletben foglalt követelményeknek.
XVII. FEJEZET
A HATÁRON ÁTNYÚLÓ EGYÜTTBIZTOSÍTÁSRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
80. E fejezet alkalmazási köre 200. § A 201–203.  § azon együttbiztosításra alkalmazandó, amely az  1.  melléklet A) rész 3–16.  pontban meghatározott
ágazatába tartozó egy vagy több kockázathoz kapcsolódik, és amely megfelel a  következő feltételek
mindegyikének:
a) a kockázat nagykockázat;
b) a kockázat helye az Európai Unió területén található;
c) a szerződésben meghatározásra kerül a vezető biztosító;
d) az együttbiztosítási szerződésben részes biztosítók egyike a vezető biztosítóétól eltérő tagállamban
da) rendelkezik székhellyel vagy
db) létesített fióktelep. 81. Az együttbiztosításra vonatkozó eltérő szabályok
201. § (1) A 284–285. §-ban meghatározott szabályok az együttbiztosítási szerződés vezető biztosítójára alkalmazandók.
 (2) Ha az  együttbiztosítás kötelező gépjármű-felelősségbiztosításhoz kapcsolódik, a  kárrendezési megbízott
megbízásának a kötelezettsége a vezető biztosítót terheli az együttbiztosítási szerződés vonatkozásában.
202. § (1) Együttbiztosítás esetén a  biztosítástechnikai tartalékokat az  együttbiztosításban részt vevő biztosítók
kockázatvállalásukból eredő kötelezettségeiknek megfelelő mértékben képzik.
(2) Az (1) bekezdés szerint az együttbiztosításban részt vevő biztosítók által megképzett biztosítástechnikai tartalékok
összegének akkorának kell lennie, mint a vezető biztosító által a székhelye szerinti tagállamnak a szabályai alapján
meghatározott összeg.
203. § Az együttbiztosításban részt vevő biztosító köteles nyilvántartást vezetni az  együttbiztosítással érintett
tevékenysége terjedelméről, és az ezen tevékenységgel érintett tagállamokról.
HATODIK RÉSZ
KISBIZTOSÍTÓKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK 82. A rész hatálya és alkalmazása
204. § (1) E  részben meghatározott szabályok arra a  biztosítóra terjednek ki, amely megfelel a  következő feltételek
mindegyikének:
a) a biztosító éves bruttó díjbevétele nem haladja meg az ötmillió eurót;
b) a  biztosítónak a  viszontbiztosítási szerződésekből és a  különleges célú gazdasági egységektől megtérülő
összegekkel együtt számított bruttó biztosítástechnikai tartalékai nem haladják meg a huszonöt millió eurót,
továbbá csoporthoz tartozó biztosító esetén a csoport viszontbiztosítási szerződésekből és a különleges célú
gazdasági egységektől megtérülő összegekkel együtt számított bruttó biztosítástechnikai tartalékai nem
haladják meg a huszonöt millió eurót;
c) a biztosító nem folytat felelősség-, hitel- és kezesi biztosítási kockázatokat fedező biztosítási tevékenységet,
kivéve, ha azok a 47. §-ban meghatározottak szerint kiegészítő kockázatnak minősülnek;
d) a biztosító üzleti tevékenysége nem terjed ki
da) a félmillió eurós éves bruttó díjbevételt meghaladó,
db) a  viszontbiztosítási szerződések alapján és a  különleges célú gazdasági egységektől megtérülő
összegekkel együtt számított két és fél millió euró bruttó biztosítástechnikai tartalékot meghaladó,
dc) az éves bruttó díjbevételük vagy a viszontbiztosítási szerződésekből és a különleges célú gazdasági
egységektől megtérülő összegekkel együtt számított bruttó biztosítástechnikai tartalékuk tíz
százalékát meghaladó viszontbiztosítási
ügyletekre.
 (2) Az  (1)  bekezdésben meghatározottak mellett az  ebben a  részben meghatározott szabályok alkalmazandók
minden olyan biztosítási tevékenység folytatására engedélyt kérő vállalkozásra, amelynek a  Felügyelet részére
benyújtott öt évre szóló üzleti tervében foglaltak alapján megállapítható, hogy az  éves bruttó díjbevétele, vagy
a – viszontbiztosítási szerződések alapján és a különleges célú gazdasági egységektől megtérülő összegekkel együtt
számított – bruttó biztosítástechnikai tartalékai várhatóan öt éven belül nem haladják meg az  (1)  bekezdésben
meghatározott valamely küszöbértéket.
205. § (1) Az  elsőtől a  negyedik részben meghatározott szabályokat az  e  részben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni
a 204. §-ban meghatározott kisbiztosítók esetében.
(2) Az  elsőtől a  negyedik részben meghatározott szabályokat kell alkalmazni minden olyan biztosítási tevékenység
folytatására engedélyt kérő vállalkozásra, amelynek a  Felügyelet részére benyújtott öt évre szóló üzleti tervében
foglaltak alapján megállapítható, hogy az  éves bruttó díjbevétele, vagy a  – viszontbiztosítási szerződések alapján
és a  különleges célú gazdasági egységektől megtérülő összegekkel együtt számított – bruttó biztosítástechnikai
tartalékai várhatóan öt éven belül meghaladják az 204. § (1) bekezdésében meghatározott valamely küszöbértéket.
206. § (1) Ha a 204. § (1) bekezdésében meghatározott összegek bármelyikét a biztosító kettő egymást követő évben túllépi,
akkor a harmadik évtől a Felügyelet eseti adatszolgáltatásra kötelezi a biztosítót.
(2) Ha az  eseti adatszolgáltatás alapján megállapításra kerül, hogy a  biztosító három egymást követő évben túllépi
a  204.  § (1)  bekezdésében meghatározott összegeket, akkor a  negyedik évtől az  elsőtől a  negyedik részben
meghatározott szabályok az e részben meghatározott eltérések nélkül alkalmazandók a biztosítóra.
207. § Az elsőtől a negyedik részben meghatározott szabályokat az e részben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni
arra a biztosítóra, amely esetében a Felügyelet megállapította az összes alábbi feltétel teljesülését:
a) a  biztosító a  204.  § (1)  bekezdésében meghatározott küszöbértékek egyikét sem haladta meg az  elmúlt
három egymást követő évben;
b) a biztosító a 204. § (1) bekezdésében meghatározott küszöbértékek közül az elkövetkező öt év alatt – üzleti
tervében foglaltak alapján – várhatóan egyiket sem lépi túl.
208. § (1) A  204–207.  §-ban foglalt szabályok nem gátolják a  biztosítót, hogy az  elsőtől a  negyedik részben meghatározott
szabályok alapján kérje engedélyezését vagy hogy továbbra is az  elsőtől a  negyedik részben meghatározott
szabályok szerint folytassa tevékenységét.
(2) Ha Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosító másik tagállamban határon átnyúló szolgáltatás
keretében, vagy fióktelep útján
a) kívánja folytatni a jövőben
b) folytatja
a biztosítási tevékenységet, az e részben meghatározott eltérő szabályok nem alkalmazhatók.
XVIII. FEJEZET
A KISBIZTOSÍTÓKRA VONATKOZÓ ELTÉRŐ SZABÁLYOK 83. Szervezeti és tevékenységbeli eltérések
209. § (1) A biztosító részvénytársaság esetén a 8. §-ban meghatározott rendelkezéseket nem kell alkalmazni.
 (2) A kisbiztosítók esetén az 55. § (1) bekezdés e)–f ) pontjában, a 65–68. §-ban, a 76–84. §-ban és a 86–90. §-ban foglalt
rendelkezéseket nem kell alkalmazni.
 (3) A 93. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott minimális biztonsági tőkerész értékét biztosítási ágazatonként és
szervezettípusonként kell megállapítani a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai
tartalékairól szóló Kormány rendelet biztonsági tőkére meghatározott előírásai szerint.
(4) A kisbiztosító számviteli rendjéért felelős vezetője – a 62. § (1) bekezdésétől eltérően – ellenőrzi és az első számú
vezető mellett aláírásával igazolja a  Felügyeletnek beküldött éves beszámoló, a  109.  §-ban meghatározott
eszköznyilvántartás és éves adatszolgáltatás helytállóságát.
210. § (1) A könyvvizsgáló a 71. § (4) bekezdésében foglaltaktól eltérően az éves beszámoló vizsgálata mellett vizsgálja:
a) hogy az  éves beszámolóban szereplő számviteli biztosítástechnikai tartalékok mértéke elégséges-e, és
eszközfedezete megfelel-e a jogszabályokban foglaltaknak,
b) az  éves beszámoló készítésére, a  szavatoló tőkére, a  tőkeszükségletre, számviteli biztosítástechnikai
tartalékokra vonatkozó szabályok betartását, a  szavatolótőke és a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok
számításának helyességét,
c) a 71. § (4) bekezdés b)–d) pontjában meghatározottakat.
 (2) A  könyvvizsgáló az  (1) és a  (3)  bekezdésekben foglaltakra vonatkozó megállapításait külön kiegészítő
jelentésben rögzíti, és ezt az  igazgatóságnak, az  első számú vezetőnek, a  felügyelőbizottság elnökének, valamint
a Felügyeletnek a tárgyévet követő évben az éves adatszolgáltatással együtt megküldi.
(3) A könyvvizsgáló a (2) bekezdésben előírt kiegészítő jelentésében köteles arra is kitérni, hogy az éves beszámolóban
szereplő számviteli biztosítástechnikai tartalékok mértéke elégséges-e, és eszközfedezete megfelel-e
az e törvényben foglaltaknak.
(4) A  könyvvizsgáló köteles a  biztosító számviteli biztosítástechnikai tartalékait tartalékfajtánként és ágazatonként
elkülönítetten írásban értékelni, és a részletes értékelést a biztosítónak átadni.
211. § (1) A kisbiztosító vezető aktuáriusa – az 58. § (1) bekezdésétől eltérően – aláírásával igazolja
a) az  éves beszámolóban szereplő számviteli biztosítástechnikai tartalékok képzésének és mértékének
helyességét;
b) a szavatolótőke-szükséglet számításának helyességét;
c) az életbiztosítási ág befektetési hozamának felosztását;
d) a díjkalkulációk szakmai helyességét; és
e) az a)–d) pontra vonatkozó adatok, valamint a tartalékok helytállóságát.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakkal kapcsolatban a kisbiztosító vezető aktuáriusa azt is igazolja, hogy a rendelkezésre
álló adatok elégségesek, teljesek és összehangoltak voltak és az alkalmazott módszerek a kockázatok természetének
megfeleltek.
(3) A  kisbiztosító vezető aktuáriusa az  éves beszámolóval együtt, ahhoz kapcsolódóan – a  felügyeleti ellenőrzés
elősegítése céljából – benyújtja a Felügyeletnek a biztosító éves külön aktuáriusi jelentését.
(4) A kisbiztosító vezető aktuáriusa esetén az 58. § (3) bekezdésében meghatározott rendelkezést nem kell alkalmazni.
 (5) Az aktuáriusi jelentés tartalmi követelményeit a Magyar Nemzeti Bank elnöke rendeletben állapítja meg.
84. Eszközök nyilvántartása 212. § (1) A  számviteli biztosítástechnikai tartalékok és a  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékainak
fedezetéül szolgáló eszközöket a  biztosítónak a  6.  mellékletben meghatározott csoportosítás szerint külön
eszköznyilvántartásba kell vennie.
(2) A  biztosító eszköznyilvántartásban feltüntetett eszközei értékének mindenkor el kell érnie a  számviteli
biztosítástechnikai tartalékok és a befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékainak előírt nagyságát.
(3) A biztosító köteles biztosításüzemi működését szolgáló ingatlanairól és gazdasági társaságban való részesedéseiről
külön nyilvántartást vezetni.
85. Üzleti terv 213. § (1) Az  üzleti terv tartalmazza a  biztosítási tevékenység terjedelmét, továbbá a  biztosítási szerződésben vállalt
kötelezettségek teljesítése szempontjából jelentőséggel bíró tényeket és adatokat, így különösen:
a) 95. § (1) bekezdés a), b) és d) pontjában meghatározottakat és
b) a tevékenység megkezdéséhez szükséges tőke nagyságát és összetételét.
(2) Az üzleti tervnek tartalmaznia kell az (1) bekezdésben foglaltakon túlmenően a biztosító első 3 éves tevékenységére
vonatkozó becslést
a) a működési költségekre, különös tekintettel a szerzési, igazgatási és kárrendezési költségekre,
b) a tervezett állomány darabszámára és állománydíjára termékenként,
c) a díjbevétel és a kárkifizetés termékenkénti várható alakulására,
d) a likviditási helyzet várható alakulására,
e) a biztosítási szerződésből eredő kötelezettségek és a minimális szavatolótőke-szükséglet, és a biztonsági tőke
fedezetéhez szükséges pénzügyi eszközökre,
f ) a tervezett mérlegadatokra.
(3) Az  üzleti tervnek a  (2)  bekezdésben foglaltakon túl tartalmaznia kell a  viszontbiztosításra vonatkozó terveket,
amelyekben a viszontbiztosításra vonatkozó tervezett bevételeket és kiadásokat elkülönítetten kell kimutatni.
86. A kisbiztosítói ügymenet-kiszervezés feltételei 214. § (1) A biztosító ügymenetének kiszervezése nem terjedhet ki
a) a biztosító szervezeti kialakításával kapcsolatos feladatok,
b) a kockázat elvállalásának,
c) a belső ellenőrzési tevékenység,
d) a mérlegelemzés és a szavatolótőke-számítás,
e) a személyzeti ügyekben való döntés,
f ) a viszontbiztosítási szerződés megkötésének
kiszervezésére.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott tilalom nem terjed ki a  ki nem szervezhető feladatok teljesítéséhez szükséges
szakértői szolgáltatások igénybevételére.
(3) A biztosító köteles a Felügyeletnek az éves adatszolgáltatás keretében bejelenteni
a) az aktuáriusi feladatok,
b) az elektronikus adatfeldolgozás,
c) a kárrendezés,
d) a vagyonkezelési tevékenység
kiszervezését.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott bejelentésnek tartalmaznia kell a kiszervezés tényét, a kiszervezett tevékenységet
végző nevét és címét, valamint a kiszervezés időtartamát.
(5) A kiszervezésre vonatkozó szerződésnek tartalmaznia kell:
a) a  kiszervezett tevékenység végzése során a  tevékenységet végző tudomására jutott biztosítási
titok megőrzésére vonatkozó kötelezettséget, felelősséget és a  titok megtartása érdekében teendő
intézkedéseket;
b) a kiszervezett tevékenységet végző hozzájárulását a kiszervezett tevékenységnek a biztosító belső ellenőre,
könyvvizsgálója és a Felügyelet által történő ellenőrzéséhez;
c) a kiszervezett tevékenységet végző felelősségét a tevékenység megfelelő színvonalon történő végzéséért;
d) az elvárt, a tevékenység végzésének minőségére vonatkozó részletes követelményeket;
e) a biztosító részéről történő azonnali hatályú felmondás lehetőségét a kiszervezett tevékenységet végző által
történő jogszabálysértő tevékenység, illetve ismételt vagy súlyos szerződésszegés esetén.
 (6) Az  ügymenet-kiszervezési szerződésben a  biztosító köteles előírni, hogy bármely típusú felügyeleti ellenőrzés
esetén a  vele szerződő fél köteles a  felügyeleti ellenőrzést végzőnek az  ügymenet-kiszervezéssel kapcsolatos
valamennyi adatot, dokumentumot, információt megadni. Amennyiben a  kiszervezett tevékenység keretében
a  biztosító ügyfeleinek személyes adatát továbbítja a  kiszervezett tevékenységet végzőhöz, úgy a  szerződésben
rögzíteni kell az adatfeldolgozás rendjét és az adatvédelem szabályait.
(7) Amennyiben a  kiszervezett tevékenység keretében a  biztosító az  ügyfeleinek személyes adatát továbbítja
a  kiszervezett tevékenységet végzőhöz, úgy a  kiszervezett tevékenységet végző a  biztosító adatfeldolgozójának
minősül.
(8) Az ügymenet kiszervezésének feltétele, hogy az irányítási és ellenőrzési jog megmaradjon a biztosítónál.
87. A biztosítástechnikai tartalékra, a szavatoló tőkére és a biztonsági tőkére vonatkozó szabályok
215. § (1) A  biztonságos üzletmenet érdekében a  biztosítónak a  mérleg fordulónapján fennálló, várható kötelezettségei
teljesítésére, a  károk ingadozására, valamint a  várható biztosítási veszteségekre számviteli biztosítástechnikai
tartalékokat kell képeznie.
(2) A biztosítónak a számviteli biztosítástechnikai tartalékokat a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott szabályok szerint kell képezni.
216. § (1) A  biztosítónak a  biztosítási szerződésből eredő kötelezettségei mindenkori teljesíthetősége érdekében biztosítási
áganként folyamatosan legalább annyi szavatoló tőkével kell rendelkeznie, mint az  általa folytatott biztosítási
tevékenység terjedelmének megfelelő minimális szavatolótőke-szükséglet.
(2) A  biztosítónak a  szavatoló tőkét a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai
tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott szabályok szerint kell megképezni.
217. § (1) A biztosítónak mindenkor rendelkeznie kell biztonsági tőkével.
 (2) A minimális szavatolótőke-szükséglet egyharmada képezi a biztosító biztonsági tőkéjét akkor, ha ez nagyobb, mint
a 218. §-ban meghatározott minimális biztonsági tőke értéke, egyébként a biztosító biztonsági tőkéje megegyezik
a 218. § szerinti minimális biztonsági tőkével.
218. § (1) A részvénytársaság és a szövetkezet minimális biztonsági tőkéje:
a) az életbiztosítási ág esetén egymilliárd forint,
b) a nem-életbiztosítási ág esetén hatszázötven millió forint, azonban az 1. melléklet A) rész 10–15. pontjában
meghatározott ágazat bármelyikének művelésére vonatkozó engedéllyel rendelkező biztosító esetén
egymilliárd forint,
c) viszontbiztosítási tevékenységet végző nem-életbiztosító esetén nyolcszázötven millió, de az  1.  melléklet
A)  rész 10–15.  pontjában meghatározott ágazat bármelyikének művelésére vonatkozó engedéllyel
rendelkező viszontbiztosítási tevékenységet végző nem életbiztosító esetén egymilliárd forint, amennyiben
e biztosítók esetében:
ca) a beszedett viszontbiztosítási díjak összege meghaladja az összes díj tíz százalékát; vagy
cb) a  viszontbiztosításba vételek eredményeként számított számviteli biztosítástechnikai tartalék
összege meghaladja az összes számviteli biztosítástechnikai tartalék tíz százalékát.
 (2) Kölcsönös biztosító egyesületnél – a  (3)–(4)  bekezdésben foglalt kivételekkel – a  minimális biztonsági tőke
az (1) bekezdésben meghatározott értékek hetvenöt százaléka.
 (3) A (2) bekezdésben meghatározott összeg helyett a minimális biztonsági tőke összege
a) a  (2) bekezdésben meghatározott kölcsönös biztosító egyesületnél, ha az egyesület éves díjbevételének és
tagdíjbevételének együttes összege az utolsó három üzleti évben
aa) legalább egy alkalommal elérte az  egymilliárd-egyszázmillió forintot, akkor a  (2)  bekezdésben
meghatározott összeg hatvan százaléka,
ab) egy alkalommal sem érte el az egymilliárd-egyszázmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a kilencszázmillió forintot, akkor a (2) bekezdésben meghatározott összeg negyven százaléka,
ac) egy alkalommal sem érte el a  kilencszázmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a hatszázmillió forintot, akkor a (2) bekezdésben meghatározott összeg húsz százaléka,
ad) egy alkalommal sem érte el a  hatszázmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a háromszázmillió forintot, akkor a (2) bekezdésben meghatározott összeg tíz százaléka,
ae) egy alkalommal sem érte el a  háromszázmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a százötvenmillió forintot, akkor a (2) bekezdésben meghatározott összeg öt százaléka,
af ) egy alkalommal sem érte el a  százötvenmillió forintot, akkor a  (2)  bekezdésben meghatározott
összeg két és fél százaléka;
b) kizárólag az 1. melléklet A) rész 8., 9., 18. pontjában meghatározott ágazatokat művelő egyesületeknél, ha
ba) legalább egy alkalommal elérte az egymilliárd forintot, akkor hetvenötmillió forint,
bb) egy alkalommal sem érte el az  egymilliárd forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a hétszázötvenmillió forintot, akkor ötvenmillió forint,
bc) egy alkalommal sem érte el az  hétszázötvenmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
az ötszázmillió forintot, akkor huszonötmillió forint,
bd) egy alkalommal sem érte el az  ötszázmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a kétszázötvenmillió forintot, akkor tizenkétmillió forint,
be) egy alkalommal sem érte el a  kétszázötvenmillió forintot, de legalább egy alkalommal elérte
a százhuszonötmillió forintot, akkor hatmillió forint,
bf ) egy alkalommal sem érte el a százhuszonötmillió forintot, akkor hárommillió forint.
(4) A (3) bekezdés b) pontja szerinti egyesület esetén – az egyesület kérelmére – a Felügyelet a mindenkori biztonsági
tőke nyolcvan százalékos mértékéig engedélyezheti a viszontbiztosítás beszámítását.
(5) A biztosítási áganként meghatározott minimális biztonságitőke-szükségletek összeadódnak, ha a biztosító az életés nem-életbiztosítási ág együttes művelésére vonatkozó engedéllyel rendelkezik.
219. § A kisbiztosítók esetén a 96–106. §-ban és a 108. §-ban meghatározott szabályokat nem kell alkalmazni.
88. A befektetésekre vonatkozó eltérő szabályok 220. § (1) A  biztosító szavatolótőkéjét és számviteli biztosítástechnikai tartalékai fedezetét képező eszközöket – a  céljuk,
a  művelt biztosítási ágnak és a  kötelezettségek lejárati szerkezetének figyelembevételével – úgy kell befektetni,
hogy a  befektetések a  biztosító mindenkori likviditásának megőrzése mellett egyidejűleg a  lehető legnagyobb
biztonságot és jövedelmezőséget teljesítsék.
(2) A számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetét képező eszközök esetében a biztonságos befektetés érdekében
a  biztosítónak egyidejűleg több befektetési formát kell választania, és az  adott befektetési formán belül is
törekednie kell a befektetési kockázat mérséklésére a befektetési kockázatok megosztásával.
(3) A  biztosítónak a  számviteli biztosítástechnikai tartalékainak befektetése során be kell tartania a  8.  mellékletben
foglaltakat is, kivéve a befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékait.
(4) A biztosító számviteli biztosítástechnikai tartalékai a 6. mellékletben meghatározott eszközökben tarthatók.
221. § (1) A  biztosító részesedése más részvénytársaságban nem érheti el a  részvénytársaság jegyzett tőkéjének hetvenöt
százalékát, kivéve a  más biztosítóban, hitelintézetben, pénzügyi vállalkozásban, befektetési vállalkozásban vagy
befektetési alapkezelőben való részesedést.
(2) A  számviteli biztosítástechnikai tartalékok befektetésénél a  biztosító részesedése más vállalkozásban nem
haladhatja meg az adott vállalkozás jegyzett tőkéjének huszonöt százalékát.
(3) A  biztosító a  matematikai tartalékok fedezetéül szolgáló eszközeit nem fektetheti be a  minősített befolyással
rendelkező tulajdonos biztosítási tevékenységet nem folytató vállalkozásába, kivéve, ha azok tevékenysége
túlnyomórészt közvetlenül összefüggésben van a biztosító tevékenységével.
(4) Az  (1)–(2)  bekezdésben előírt befektetési korlátozások nem vonatkoznak a  biztosító saját tevékenysége
kiszervezésére, továbbá a biztosítási üzemét szolgáló vállalkozásokra, ha a vállalkozás éves árbevételének legalább
hetvenöt százaléka a biztosító számára nyújtott tevékenységből származik.
(5) A  matematikai tartalékon és a  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékán kívüli számviteli
biztosítástechnikai tartalékok pénzeszközeinek befektetéseinél elsődlegesen a likviditás szempontját kell szem előtt
tartani.
222. § (1) A  számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetére bevonható eszközök esetében a  következő elvekre kell
figyelemmel lenni:
a) a számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetét képező eszközöket nettó módon kell értékelni, levonva
minden felmerült költséget, amely ezen eszközök megvételével, megszerzésével merült fel,
b) a gazdálkodó szervezetnek, az államnak, a nemzetközi szervezetnek, a helyi és regionális önkormányzatnak
vagy a természetes személynek nyújtott kölcsönök kizárólag akkor képezhetik a számviteli biztosítástechnikai
tartalékok fedezetét, ha a  kölcsönvevő megfelelő biztosítékot – ingatlanzálogjog, hitelintézet által vállalt
garancia, biztosítás, vagy egyéb biztosítékok – tud felmutatni, kivételt képeznek ez alól a 223. § (2) bekezdés
f ) pontjában meghatározott kölcsönök,
c) a  harmadik féllel szembeni követeléseket a  viszontkövetelések levonása után lehet a  számviteli
biztosítástechnikai tartalékok fedezetére bevonni.
(2) A  biztosító számviteli biztosítástechnikai tartalékának fedezetét nem képezheti jelzáloggal terhelt, továbbá olyan
eszköz, amely felett a rendelkezési jog korlátozott.
(3) A  biztosító számviteli biztosítástechnikai tartalékának fedezetét nem képezheti a  kollektív befektetési formák
befektetési és hitelfelvételi szabályairól szóló kormányrendelet szerinti származtatott ügyletekbe befektető
befektetési alap által kibocsátott befektetési jegy.
223. § (1) A számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetének a tagállamok területén kell elhelyezkednie, illetve
a) a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (a továbbiakban: OECD) tagállama,
b) OECD-tagállam helyi vagy regionális önkormányzata,
c) OECD-tagállamban székhellyel rendelkező gazdálkodó szervezet,
d) legalább egy tagállam tagságával működő nemzetközi szervezet
által kibocsátott eszközben kell lennie.
(2) A  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékát kivéve, a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok
fedezetére bevonható eszközök esetében a következő korlátok állnak fenn:
a) a  6.  melléklet a)  pontjában felsoroltak közül az  állam által nem garantált és egyéb biztosítékkal nem
rendelkező eszközök a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetének legfeljebb huszonöt százalékát
tehetik ki,
b) a  6.  melléklet c)  pontjában felsorolt eszközök a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetének
legfeljebb harmincöt százalékát tehetik ki,
c) a 6. melléklet d) pontjában felsorolt eszközök a számviteli biztosítástechnikai tartalékok harmincöt százalék
erejéig vehetők figyelembe,
d) a  biztosító egy adott ingatlanának (telek, épület) értékét kizárólag az  összes bruttó biztosítástechnikai
tartalék tíz százalékáig veheti figyelembe fedezetként. E szabályt kell alkalmazni több egymáshoz közel eső
olyan ingatlanra is, amelyek egy befektetésnek minősülnek,
e) a  biztosító az  összes bruttó biztosítástechnikai tartaléka öt százalékáig fektethet be ugyanazon vállalkozás
által kibocsátott részvénybe, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírba vagy egyéb pénz- és tőkepiaci
eszközébe, ugyanazon vállalkozásnak nyújtott kölcsönbe, kivéve a valamely tagállamnak, valamely tagállam
helyi vagy regionális önkormányzatának, nemzetközi szervezetnek – amelynek egy vagy több tagállam
tagja  – nyújtott kölcsönt. E  mérték legfeljebb az  összes bruttó biztosítástechnikai tartalék tíz százalékáig
növelhető, ha az értékpapírok és a kölcsönök együttes összege sem haladja meg a bruttó biztosítástechnikai
tartalék negyven százalékát,
f ) a biztosító az összes bruttó biztosítástechnikai tartalék öt százalékáig számíthat be fedezetként biztosítékkal
nem fedezett kölcsönt, kivéve ha azt tagállami székhelyű hitelintézetnek, biztosítónak vagy befektetési
vállalkozásnak nyújtja. Ez  a  mérték kölcsönügyletenként az  összes bruttó biztosítástechnikai tartalék egy
százaléka,
g) a bruttó biztosítástechnikai tartalékok három százalékáig vonható fedezetbe a pénztári készpénzállomány,
h) a bruttó biztosítástechnikai tartalékok tíz százalékáig vehetők figyelembe azok a részvények, részesedések és
kötvények, amelyek a szabályozott piacon nem kerültek bevezetésre,
i) a  biztosító bruttó biztosítástechnikai tartalékainak tíz százalékáig fektethet be adott befektetési alap által
kibocsátott befektetési jegyekbe vagy adott kollektív befektetési forma által kibocsátott kollektív befektetési
értékpapírokba,
j) a  biztosító bruttó biztosítástechnikai tartalékainak öt százalékáig fektethet be különleges célú gazdasági
eszközbe.
(3) A  6.  melléklet h)  pontjában meghatározott eszközök kategóriáiban felsorolt eszközök együttesen a  bruttó
biztosítástechnikai tartalékok fedezetének legfeljebb öt százalékát tehetik ki.
(4) A  származtatott ügyletek nem nettósított, összesített, az  eszközértékelési szabályzat szerint számított piaci értéke
nem haladhatja meg a  biztosító bruttó biztosítástechnikai tartalékainak fedezetét képező értékpapírok piaci
értékének a tizenöt százalékát.
(5) A  (2)  bekezdésben meghatározott korlátozások nem vonatkoznak a  legalább egy tagállam részvételével működő
nemzetközi pénzügyi intézmény által kibocsátott eszközökre.
224. § (1) A zártvégű ingatlanalap által kibocsátott befektetési jegy és ingatlanbefektetéseket megtestesítő zártvégű kollektív
befektetési értékpapír, valamint a nyíltvégű ingatlanalap által kibocsátott befektetési jegy és ingatlanbefektetéseket
megtestesítő nyíltvégű kollektív befektetési értékpapír és ingatlan együttesen a matematikai tartalékok fedezetéül
szolgáló pénzeszközök legfeljebb húsz százalékát tehetik ki.
(2) Az  értékpapír-befektetési alap által kibocsátott befektetési jegy a  matematikai tartalékok fedezetéül szolgáló
pénzeszközök legfeljebb harmincöt százalékát teheti ki.
(3) Hitelintézet által vállalt garanciával, biztosítással, jelzáloggal vagy egyéb biztosítékkal nem fedezett kötvény, vagy
más hitelviszonyt megtestesítő értékpapír és kölcsön, valamint szabályozott piacra be nem vezetett részvény és
kötvény együttesen a matematikai tartalékok fedezetéül szolgáló pénzeszközök legfeljebb tizenöt százalékát tehetik
ki.
(4) A  hitelintézeti betétek, illetve betételfogadásra jogosult intézménynél lévő betét a  matematikai tartalékok
fedezetéül szolgáló pénzeszközök legfeljebb huszonöt százalékát tehetik ki.
(5) A matematikai tartalék fedezetét képező eszközök piaci értékének legfeljebb öt százalékát teheti ki a származtatott
ügyletek nem nettósított, összesített, az eszközértékelési szabályzat szerint számított piaci értéke.
(6) Az (5) bekezdés és a 223. § (4) bekezdése szerinti korlátba nem számítandó bele:
a) az árfolyam- és kamatkockázat csökkentésére kötött származtatott ügylet;
b) a hitelintézettel állampapírra kötött repóügylet.
225. § (1) A  derivatív eszközök értékelésénél az  óvatosság elve szerint kell eljárni és ezen eszközök figyelembe veendők
az alaptermék értékelésekor.
(2) A  származtatott ügyletekre vonatkozóan a  kollektív befektetési formák befektetési és hitelfelvételi szabályairól
szóló kormányrendelet származtatott ügyletekre vonatkozó általános szabályokkal kapcsolatos rendelkezéseit kell
alkalmazni úgy, hogy a befektetési alap alatt a biztosítót, a befektetési alap nettó eszközértéke helyett a számviteli
biztosítástechnikai tartalékok fedezetét képező eszközöket, a  kezelési szabályzat alatt a  biztosító eszközértékelési
szabályzatát kell érteni.
(3) A biztosító nem köthet olyan ügyletet, amely a kollektív befektetési formák befektetési és hitelfelvételi szabályairól
szóló kormányrendelet származtatott ügyletekre vonatkozó általános szabályokkal kapcsolatban előírt nettósítási
szabályainak alkalmazásával rövid nettó pozíciót eredményezne, kivéve az indexre szóló származtatott ügylet esetét,
amely nettósítható az  indexkosárban szereplő értékpapírokkal, feltéve ha az  értékpapírok összetétele legalább
nyolcvan százalékban fedi az indexkosár összetételét.
(4) A  biztosítónak folyamatosan rendelkeznie kell a  származtatott hosszú pozíciói összesített kötési árfolyama és
a már befizetett változóletét különbsége száz százalékának megfelelő beszámítási értékű likvid eszközzel, a rendes
üzletmenethez vagy működéshez szükséges likvid eszközökön felül. A beszámítási érték a látra szóló vagy legfeljebb
harminc napra lekötött bankbetét esetén megegyezik a betét összegével; egyéb likvid eszköz esetén pedig a likvid
eszköz piaci értéke nyolcvanöt százalékával.
226. § (1) A követelések értékelésekor az óvatosság elve szerint kell eljárni, figyelemmel a nem-fizetés kockázatára. Különösen,
az  ingatlanokon kívüli tárgyi eszközök esetében csak az  óvatosság elve alapján számított értékcsökkenéssel
csökkentett érték fogadható el a számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezeteként.
(2) A  számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetére bevont valamennyi eszköz értékelésekor az  óvatosság
elvét alkalmazva kell eljárni, különös figyelemmel a  nem realizálható bevételek kockázatára. A  biztosítottakkal és
a biztosításközvetítőkkel szembeni három hónapnál régebbi követelések nem vehetők figyelembe.
(3) Az  elhatárolt szerzési költségek csak akkor vonhatók be a  matematikai tartalékok fedezetére, ha azok a  díjátvitel
(meg nem szolgált díjak tartaléka) számításával összhangban vannak.
227. § (1) Azon eszközök esetében, amelyekre a  223.  § (2)–(3)  bekezdése és a  224.  § (1)–(6)  bekezdése nem állított fel
korlátokat, a következő alapelvek érvényesek:
a) a 220. § (2) bekezdésének megfelelően a befektetési portfólió kialakítása során minél több befektetési formát
kell választani és a  kockázatokat meg kell osztani, egyetlen befektetési kategória értéke sem lehet olyan
mértékű, hogy az a biztosító függőségéhez vezetne,
b) azon befektetési kategóriáknál, ahol maga az  eszköz vagy a  kibocsátó kockázata magas, óvatos, alacsony
mértékben kell megállapítani a fedezetre figyelembe vehető mértéket,
c) a  6.  melléklet f )  pontja szerinti esetben a  viszontbiztosítóval szembeni követelések meghatározása során
figyelembe kell venni a viszontbiztosítás minősítését,
d) ha a  biztosító egy leányvállalata a  biztosító befektetéseit részben vagy egészben vagyonkezeli, akkor
az  e  §-ban foglaltakat kell alkalmazni a  leányvállalat eszközeinek, valamint a  más leányvállalatokban való
részesedések megítélésekor is,
e) az óvatosság elvére figyelemmel kell eljárni a nem likvid befektetési eszközök arányának meghatározásakor,
f ) azok a hitelintézet által nyújtott kölcsönök, illetve e hitelintézetek által kibocsátott értékpapírok a számviteli
biztosítástechnikai tartalékok befektetései fedezeteként beszámíthatók, amely hitelintézetek székhelye
valamely tagállamban van, kizárólag e  tagállam vagy helyi önkormányzata tulajdonában van, valamint
tevékenysége a  tagállam, a  helyi önkormányzat és a  velük kapcsolatban álló közüzemek, hivatalok
kölcsönügyleteire terjed ki.
(2) A  223.  § (2)  bekezdés e)  pontjában meghatározott negyven százalékos határt a  Felügyelet engedélyével meg
lehet emelni a  jelzáloglevelek esetében, valamint abban az esetben, ha az adott értékpapírt kibocsátó hitelintézet
székhelye valamely tagállamban van és törvény által garantált olyan állami felügyelet alatt áll, amelyet ezen
értékpapírok tulajdonosainak védelme érdekében hoznak létre. Ezen értékpapírok kibocsátásából befolyt
összegeket a  törvény szerint kell befektetni úgy, hogy az  értékpapírok teljes futamideje alatt az  értékpapírban
foglalt kötelezettségek teljesíthetőek legyenek, úgy, hogy ezen eszközök elsődlegesen a tőkerész, és annak kamatai
kifizetését szolgálják.
(3) A 6. mellékletben meghatározott befektetési eszközök közül a biztosító szabadon választhat a befektetési korlátok
figyelembevételével.
(4) A Felügyelet a biztosító kérelmére – kivételes körülmények fennállása esetén – ideiglenes jelleggel, meghatározott
mértékben engedélyezheti a 6. mellékletben rögzített eszközkategóriáktól, valamint a 222–223. §-ban szabályozott
korlátoktól való eltérést.
(5) Abban a  kérdésben, hogy adott eszköz a  törvényben megjelölt eszközkategóriák közül melyikbe tartozik, vitás
esetben a Felügyelet határoz.
228. § (1) A  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékainak befektetésére nem vonatkoznak a  223.  §
(2)–(4)  bekezdésben és a  224.  §-ában, valamint a  227.  § (1)  bekezdés a), b), d), e) és f )  pontjában és a  227.  §
(2)  és  (3)  bekezdésében foglalt előírások. A  befektetési egységekhez kötött életbiztosítások tartalékait a  biztosító
fennálló kötelezettségeinek megfelelő szerkezetben köteles befektetni.
(2) Ha a  befektetési egységekhez kötött életbiztosításokra vonatkozóan a  biztosító tőke- vagy hozamgaranciát nyújt,
úgy a  garancia teljesítéséhez képzett további tartalékok esetében be kell tartani a  223.  § (2)–(3)  bekezdésében,
a 224. § (1)–(6) bekezdésében, a 227. § (1) bekezdés a), b), d), e), f ) pontjában és a 227. § (2)–(3) bekezdésében foglalt
előírásokat is.
229. § A biztosító köteles a  matematikai tartalékoknak, a  függőkártartalékoknak és a  befektetési egységekhez kötött
életbiztosítások tartalékának nagyságáról, és azoknak befektetéséről év közben negyedévenként jelentést készíteni,
és azt a tárgynegyedévet követő hónap 15. munkanapjáig, a 4. negyedévre vonatkozó jelentést pedig a tárgyévet
követő év január 31-éig a Felügyelet részére megküldeni.
XIX. FEJEZET
A KÖLCSÖNÖS BIZTOSÍTÓ EGYESÜLETI FORMÁBAN MŰKÖDŐ KISBIZTOSÍTÓKRA VONATKOZÓ ELTÉRŐ
SZABÁLYOK
89. E fejezet alkalmazási köre 230. § (1) Azon kölcsönös biztosító egyesület esetén, amelynek az  éves biztosítási díjbevétele és tagdíjbevétele három
egymást követő évben nem éri el a  háromszázmillió forintot (a továbbiakban e  feltételnek eleget tevő kölcsönös
biztosító egyesület: kisbiztosító-egyesület) az  elsőtől a  negyedik részben meghatározott, e  részben foglalt eltérő
szabályokat az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Ha az  (1)  bekezdésben meghatározott összeget a  kölcsönös biztosító egyesület három egymást követő évben
túllépi, akkor a negyedik évtől az e fejezetben foglalt eltérések nem alkalmazhatók.
90. Szervezeti és tevékenységbeli eltérések 231. § (1) A  kisbiztosító-egyesület legalább első számú vezetőt köteles foglalkoztatni, más vezető állású személy
foglalkoztatása nem kötelező.
(2) Az első számú vezető megbízási jogviszony keretében is foglalkoztatható.
232. § A kisbiztosító-egyesület képviseletére – ideértve a  pénzforgalmi számla feletti rendelkezést is – az  ügyintéző és
képviseleti szerv tagjai és az első számú vezető, vagy annak helyettesei önállóan vagy együttesen jogosultak.
233. § (1) A  kisbiztosító-egyesület az  55.  § (1)  bekezdés a)–c)  pontjában meghatározott egyéb vezetőket megbízási
jogviszony keretében is foglalkoztathatja, vagy e  tevékenység ellátásával más – az  adott tevékenység ellátására
a 55. § (1) bekezdés a)–d) pontjában, a 59. § (1) bekezdés a)–d) pontjában és a 61. § (1) bekezdés a)–e) pontjában
előírtaknak megfelelő személlyel rendelkező – szervezetet is megbízhat.
(2) A kisbiztosító-egyesület esetén az 55. § (1) bekezdés a)–c) pontjában meghatározott egyéb vezetőként a Felügyelet
az egyesület viszontbiztosítását ellátó biztosító egyéb vezetőinek igénybevételét is elfogadhatja.
(3) A  kisbiztosító-egyesület az  55.  § (1)  bekezdés d)–f )  pontjában meghatározott egyéb vezetőket nem köteles
alkalmazni.
(4) A kisbiztosító-egyesületnek nem kell könyvvizsgálót választani. 234. § (1) Kisbiztosító-egyesület esetén, ha a  vezető állású személy megbízatásának megszűnésével ismételten ugyanaz
a személy kerül kinevezésre vagy megválasztásra vezető állású személyként, a kisbiztosító egyesület köteles ennek
tényét a Felügyeletnek bejelenteni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben az 53. §-ban meghatározott engedélyezési eljárást nem kell lefolytatni,
az erre irányuló kérelem az (1) bekezdésben meghatározott bejelentésnek tekintendő.
235. § (1) Kisbiztosító-egyesület esetében – az  alapszabály erre vonatkozó rendelkezése esetén – a  17.  § (2)  bekezdésében
foglaltak nem zárják ki különleges jogállású tag egyesületbe történő belépését biztosítási szerződés létrejötte
hiányában.
(2) A  kisbiztosító-egyesület alapszabályában nem kell rendelkezni a  21.  § (1)  bekezdés h)  pontjában
meghatározottakról.
(3) A kisbiztosító-egyesület esetén a 26–30. § rendelkezései nem alkalmazhatók.
 (4) Kisbiztosító-egyesület nem köteles terméktervet készíteni.
236. § (1) Kisbiztosító-egyesület esetén a  Felügyelet részére teljesítendő adatszolgáltatási kötelezettségének teljesítése
a kisbiztosító-egyesületek érdekvédelmi szervezetének közreműködésével is történhet.
(2) Kisbiztosító-egyesület esetében a 94. § (1) bekezdés e) pontját és a (3) bekezdését nem kell alkalmazni.
 (3) Kisbiztosító-egyesület esetében a 159. § rendelkezéseit nem kell alkalmazni.
HETEDIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÓK ÉS VISZONTBIZTOSÍTÓK FELÜGYELETE XX. FEJEZET
ENGEDÉLYEZÉSI SZABÁLYOK
237. § (1) A Felügyelet engedélye szükséges:
a) a biztosító vagy viszontbiztosító alapításához,
b) a  biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenység, a  biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységgel
közvetlenül összefüggő tevékenység megkezdéséhez,
c) harmadik országban székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító által létesíteni kívánt fióktelep
biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységének, továbbá a  biztosítási vagy viszontbiztosítási
tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenységének megkezdéséhez,
d) harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító több tagállamban engedélyezett fióktelepeinek nyújtott
kedvezmények alkalmazásához,
e) a biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenység módosításához és megszüntetéséhez,
f ) teljes vagy részleges belső modell alkalmazásához, a  belső modell jelentős módosításához, a  belső
modell módosítására vonatkozó szabályzat módosításához, a  standard modellhez való visszatéréshez,
biztosítóspecifikus elemek alkalmazásához a standard modellen belül,
g) a  kiegészítő szavatolótőke meghatározásához, a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 97.  cikk
(1)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében a  szavatolótőke-elemek szintekre
való besorolása céljából meghatározott felsorolásban nem szereplő szavatolótőke-elem értékeléséhez és
besorolásához,
h) a biztosítási, viszontbiztosítási állomány átruházásához,
i) a biztosító vagy a viszontbiztosító átalakulásához, egyesüléséhez, szétválásához,
j) a  belföldi biztosító vagy viszontbiztosító által harmadik országban működő biztosító alapításához,
vagy harmadik országban székhellyel rendelkező biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részesedés
megszerzéséhez, harmadik országban fióktelep létesítéséhez,
k) a  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságban vagy biztosító szövetkezetben történő minősített
befolyás megszerzéséhez,
l) az élet- és nem-életbiztosítási ág együttes művelésére jogosult biztosító esetében valamely biztosítási ágban
adódó szavatolótőke-hiány másik biztosítási ágból történő pótlásához,
m) a  vezető állású személy és egyéb vezető foglalkoztatásához, megbízásához, illetve kinevezéséhez,
választásához,
n) a vezérügynök foglalkoztatásához vagy megbízásához.
 (2) A hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító esetén a Felügyelet engedélye szükséges
a) az (1) bekezdés a)–e) és h)–n) pontjában meghatározottakhoz,
b) a  biztosító számviteli biztosítástechnikai tartalékainak e  törvényben meghatározott mértéket meghaladó
befektetéséhez, továbbá az eszközkategóriáktól való eltéréshez,
c) a viszontbiztosítás 218. § (4) bekezdésében meghatározott mértékű beszámításához.
(3) A Felügyelet engedélye szükséges különleges célú gazdasági egység létrehozásához.
 (4) A  Felügyelet az  engedélyezés tárgyában e  törvény rendelkezései, a  biztosításra vonatkozó jogszabályok alapján,
továbbá az ügyfelek érdekeire és a biztosító kötelezettségei teljesítésére tekintettel dönt.
 (5) A  teljes vagy részleges belső modell alkalmazására vonatkozó kérelem elbírálására az  ügyintézési határidő hat
hónap. 91. Biztosító vagy viszontbiztosító alapításának engedélyezése 238. § Az alapítási engedély iránti kérelemhez mellékelni kell:
a) az  alapítani tervezett biztosító vagy viszontbiztosító – formájának, tevékenységi körének egyértelmű
meghatározását tartalmazó – alapszabály-tervezetét,
b) az adminisztratív szolgáltatások és az üzleti tevékenység ellátását szolgáló szervezet felállításának költségeire
vonatkozó előzetes számításokat és az  ezeket a  költségeket fedező pénzeszközök meglétének hitelintézeti
igazolását,
c) az alapítani tervezett biztosító vagy viszontbiztosító alapítás során cégjegyzékbe bejegyzésre kerülő vezető
állású személyeinek természetes személyazonosító adatait, továbbá az 54. § (1) bekezdésében meghatározott
tények fennállását igazoló dokumentumokat,
d) külföldi természetes személy – amennyiben nem rendelkezik magyarországi lakóhellyel –, vagy külföldi nem
természetes személy alapító esetén kézbesítési megbízottjáról szóló nyilatkozatot,
e) az  alapítani tervezett biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság esetén tájékoztatást a  részvényesek
azonosító adatairól és a  részesedésük mértékéről, továbbá a  minősített befolyással rendelkező
tulajdonosokról és a minősített befolyás mértékéről,
f ) az  alapítani tervezett biztosítóval vagy viszontbiztosítóval szoros kapcsolatban álló – az  e)  pontba nem
tartozó – személyek adatait,
g) a  csoport, illetve a  kiegészítő felügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító alapítása esetében
a  csoport, illetve a  kiegészítő felügyelethez kapcsolódó információátadás rendjének bemutatását és
a  biztosítóval, viszontbiztosítóval szoros kapcsolatban álló személyek nyilatkozatát arról, hogy a  biztosító
vagy a  viszontbiztosító a  csoport, illetve kiegészítő felügyelete érdekében szükséges adatot, tényt és
információt a Felügyelet rendelkezésére bocsátja,
h) a  csoport, illetve a  kiegészítő felügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító alapítása esetében
a  biztosítóval vagy viszontbiztosítóval szoros kapcsolatban álló természetes személy nyilatkozatát arról,
hogy hozzájárul a  biztosító vagy a  viszontbiztosító részére átadott személyes adatainak a  csoport, illetve
a kiegészítő felügyelet ellátása céljából történő kezeléséhez, illetve továbbításához.
239. § (1) Ha a biztosító vagy a viszontbiztosító részvénytársaság vagy a biztosító vagy a viszontbiztosító szövetkezet alapítói
között olyan személy szerepel, aki az alapítás alatt álló biztosítóban vagy viszontbiztosítóban minősített befolyást
kíván szerezni, a  238.  §-ban foglaltakon kívül az  alapítási engedély iránti kérelemhez – a  (2)  bekezdésben foglalt
eltéréssel – mellékelnie kell
a) a 258. § (3) bekezdés b)–g) és i)–k) pontja szerinti feltételek,
b) a 258. § (5) bekezdésében foglalt feltételek, és
c) a szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság fennállásának
igazolását.
(2) Ha a kérelmező a 258. § (3) bekezdés b), d), e) és i) pontjában foglalt adatokat – a Felügyelet által meghatározott
határidőben – nem igazolja, a  Felügyelet – a  részesedésszerzés engedélyezéséhez – adatszolgáltatási kérelemmel
fordulhat a szükséges adatokról nyilvántartást vezető hatósághoz vagy bírósághoz.
240. § (1) A Felügyelet a biztosító vagy a viszontbiztosító alapítási engedélyének megadásához előzetesen kikéri az Európai
Unió másik tagállama érintett felügyeleti hatóságának véleményét, ha az alapítani kívánt biztosító
a) a  másik tagállamban székhellyel rendelkező befektetési vállalkozás, hitelintézet, biztosító vagy
viszontbiztosító leányvállalata,
b) a  másik tagállamban székhellyel rendelkező befektetési vállalkozás, hitelintézet, biztosító vagy
viszontbiztosító anyavállalatának leányvállalata,
c) ellenőrző befolyással rendelkező természetes vagy jogi személy tulajdonosa a másik tagállamban székhellyel
rendelkező befektetési vállalkozásban, hitelintézetben, biztosítóban vagy viszontbiztosítóban ellenőrző
befolyással rendelkezik.
(2) A  Felügyelet a  másik tagállam érintett felügyeleti hatóságával konzultációt folytat az  ugyanazon csoporthoz
tartozó másik vállalkozás részvényeseinek megfelelésére, valamint a vezető állású személyekre és egyéb vezetőkre
vonatkozó követelmények értékelésére vonatkozó döntés előtt.
(3) A  Felügyelet a  másik tagállam érintett felügyeleti hatóságának megkeresésére rendelkezésére bocsátja azokat
a részvényesek megfelelésére, valamint a vezető állású személyekre és egyéb vezetőkre vonatkozó követelményekre
vonatkozó információkat, amelyek az  érintett felügyeleti hatóság megkeresésében foglaltak alapján
valószínűsíthetően fontosak lehetnek a  másik érintett felügyeleti hatóság számára egy engedély kiállításához,
továbbá a működési feltételeknek való megfelelés folyamatos értékeléséhez.
241. § (1) A Felügyelet az alapítási engedély iránti kérelmet elutasítja, ha
a) a kérelmező az engedélyezési eljárásban megtévesztő vagy valótlan adatot közöl,
b) a  kérelem nem felel meg az  238–239.  §-ban foglalt követelményeknek vagy a  hiánypótlás eredménytelen
volt,
c) az alapítani tervezett biztosító szervezeti formája nem felel meg az e törvényben foglalt követelményeknek,
d) a központi iroda és a székhelye nem azonos országban van.
(2) Az  alapítási engedély iránti kérelmet a  Felügyelet – az  (1)  bekezdésben meghatározottakon túl – elutasíthatja, ha
olyan tények, adatok, körülmények jutnak tudomására, amelyek alapján megalapozottan feltehető, hogy a biztosító
vagy a viszontbiztosító hatékony felügyelete nem biztosítható, különösen, ha
a) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító közvetlen, illetve közvetett tulajdonosának tevékenysége, a  biztosítóra
vagy a  viszontbiztosítóra gyakorolt befolyása veszélyeztetheti a  független, megbízható és körültekintő
tulajdonosi irányítást,
b) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító közvetlen, illetve közvetett tulajdonosának – a  felügyeleti tevékenység
szempontjából nem kellően átlátható – üzleti tevékenysége, kapcsolatainak jellege vagy más vállalkozásokkal
fennálló közvetlen és közvetett tulajdoni részesedésének szerkezete olyan, hogy a felügyeleti tevékenységet
akadályozza,
c) a  biztosító vagy a  viszontbiztosító harmadik országban székhellyel rendelkező közvetlen, illetve közvetett
tulajdonosára vonatkozó, harmadik országban alkalmazott szabályozás a felügyeleti tevékenységet akadályozza.
(3) Az alapítási engedély iránti kérelmet a Felügyelet – az (1) és (2) bekezdésben meghatározottakon túl – elutasítja, ha
a vezető állású személyeivel szemben nem teljesülnek az e törvényben meghatározott feltételek.
(4) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság, továbbá a  biztosító vagy viszontbiztosító szövetkezet
alapítói között olyan személy szerepel, aki az  alapítás alatt álló biztosítóban minősített befolyást kíván szerezni,
a Felügyelet az alapítási engedély iránti kérelmet – az (1) bekezdésben meghatározottakon túl – akkor is elutasítja,
ha a kérelmező esetében fennállnak a 261. § (1) bekezdésében foglalt körülmények.
242. § Az alapítási engedély birtokában az  alapító a  biztosító vagy a  viszontbiztosító megalapításához, és a  biztosítási,
valamint az azzal közvetlenül összefüggő tevékenységének előkészítéséhez szükséges tevékenységet végezhet.
92. Biztosító vagy a viszontbiztosító tevékenységének engedélyezése 243. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító a  Felügyelet alapítást engedélyező határozatának kézhezvételétől számított
kilencven napon belül köteles a biztosítási vagy a viszontbiztosítási tevékenység megkezdésére vonatkozó engedély
iránti kérelmet a Felügyelethez benyújtani.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott kérelem határidőben történő benyújtásának elmulasztása esetén a  Felügyelet
az alapítási engedélyt visszavonja.
244. § (1) A biztosítási vagy a viszontbiztosítási tevékenység megkezdésére vonatkozó engedély iránti kérelemhez mellékelni
kell
a) a 95. §-ban meghatározottaknak megfelelő üzleti tervet;
b) annak igazolását, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító rendelkezik a  minimális tőkeszükséglet abszolút
alsó korlátjának fedezetét biztosító, figyelembe vehető alapvető szavatolótőkével;
c) annak igazolását, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító képes lesz – az  üzleti terve alapján –
a szavatolótőke-szükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető szavatolótőke fenntartására;
d) annak igazolását, hogy a biztosító vagy a viszontbiztosító képes lesz – az üzleti terve alapján – a minimális
tőkeszükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető alapvető szavatolótőke fenntartására;
e) annak igazolását, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító megfelel – a  49–75.  §-ban meghatározottak
szerint – a vezetőkre és alkalmazottakra vonatkozó követelményeknek és az azzal kapcsolatos szabályoknak
történő megfelelésre felkészült, továbbá a 76–92. §-ban meghatározottaknak megfelelő irányítási rendszerrel
rendelkezik, ennek keretében mellékelni kell
ea) a szervezeti és működési szabályzatot,
eb) a  vezető állású személyek és egyéb vezetők természetes személyazonosító adatait,
és az  54.  §  (1)  bekezdésében, az  57.  § (1)  bekezdésében, az  59.  § (1)  bekezdésében,
a  61.  §  (1)  bekezdésében, a  63.  § (2)  bekezdésében, a  65.  § (1)  bekezdésében és
a 67. § (1) bekezdésében meghatározott követelmények fennállását igazoló dokumentumokat, ide
nem értve a  238.  §  c)  pontjában meghatározott személyeket, ha az  alapítási engedélyhez képest
e vezető állású személyeket illetően változás nem következett be,
ec) a  kockázatkezelési rendszer, a  belső audit, a  belső ellenőrzési rendszer működésére vonatkozó
dokumentumokat, továbbá – ha ügymenet kiszervezésre kerül sor – az  ügymenet-kiszervezésre
vonatkozó dokumentumokat;
f ) a biztosítási vagy a viszontbiztosítási tevékenység végzéséhez szükséges 93–94. §-ban meghatározott tárgyi
feltételek meglétének igazolását, amelynek keretében mellékelni kell legalább
fa) a  nyilatkozatot arról, hogy biztosítási tevékenységhez igazodó, folyamatos nyilvántartási,
adatfeldolgozási és adatszolgáltatási rendszer fenntartására felkészült, valamint a nyilvántartáshoz,
adatfeldolgozáshoz és adatszolgáltatáshoz használt számítógépes programok tesztfutási
eredményeit,
fb) a  tevékenység végzésére alkalmas technikai, informatikai, műszaki, biztonsági felszereltség és
helyiség meglétének igazolását,
fc) számviteli politikájának, részletes számviteli rendszerének tervezetét,
fd) nyilatkozatot arról, hogy az adatvédelmet szolgáló (kézi és gépi) irattározásra felkészült,
fe) a megbízható és körültekintő működésnek megfelelő belső szabályozás rendjének leírását, a belső
szabályozások felsorolását,
ff) a pénzmosás megelőzéséről és megakadályozásáról szóló törvény szerinti pénzmosási szabályzatot;
g) a nyilatkozatot arra vonatkozóan, hogy tevékenységét mikor kívánja megkezdeni;
h) a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosításra is kiterjedő engedélykérelem esetén valamennyi tagállamban
működő kárrendezési megbízott megbízásának igazolását, a kárrendezési megbízott nevét és címét.
 (2) A  hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító esetén biztosítási tevékenység megkezdésére vonatkozó engedély
iránti kérelemhez mellékelni kell:
a) az  (1)  bekezdés a), f )–h)  pontjában meghatározott dokumentumokat, azzal, hogy az  üzleti tervre a  213.  §
szabályait kell alkalmazni,
b) a 218. §-ban meghatározott minimális biztonsági tőkefedezet meglétének igazolását,
c) annak igazolását, hogy a  biztosító megfelel – a  49–75.  §-ban meghatározottak szerint – a  vezetőkre és
alkalmazottakra vonatkozó követelményeknek és az  azzal kapcsolatos szabályoknak történő megfelelésre
felkészült,
d) a biztosító likviditását, fizetőképességét súlyosan veszélyeztető állapot esetén alkalmazandó eljárási rendet.
 (3) A  XVIII. Fejezetben meghatározott kisbiztosító-egyesület esetében a  (2)  bekezdésben meghatározott szabályok
a 231–236. §-ban meghatározott eltérések figyelembevételével alkalmazandók.
 (4) Ha a biztosító jogvédelmi biztosítási tevékenységet kíván folytatni, akkor a tevékenységi engedély megadása iránti
kérelemben nyilatkoznia kell, hogy a  jogvédelmi biztosítási tevékenység végzése során a  161.  § a)–c)  pontjában
meghatározottak közül mely megoldást választja.
245. § (1) A tevékenységi engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja, ha a kérelmező
a) nem rendelkezik a minimális tőkeszükséglet abszolút alsó korlátjának fedezetét biztosító figyelembe vehető
alapvető szavatoló tőkével,
b) az  üzleti terve alapján nem lesz képes szavatolótőke-szükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető
szavatolótőke fenntartására,
c) az  üzleti terve alapján nem lesz képes a  minimális tőkeszükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető
alapvető szavatolótőke fenntartására,
d) nem rendelkezik megfelelő irányítási rendszerrel,
e) vezetőkre és alkalmazottakra vonatkozó követelményeknek nem felel meg,
f ) a szükséges tárgyi feltételekkel nem rendelkezik,
g) üzleti terve, az  engedély iránti kérelemhez mellékelt egyéb irat, továbbá a  Felügyelet rendelkezésére
álló okirat, adat vagy információ alapján megállapítható, hogy a  kérelmező nem lesz képes megfelelni
a  tevékenységére vonatkozó jogszabályi előírásoknak, illetve tevékenysége a  biztosítottak érdekét sértené
vagy veszélyeztetné.
(2) A hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító esetén a tevékenységi engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja,
ha a kérelmező
a) az (1) bekezdés e)–g) pontban meghatározottaknak nem felel meg,
b) nem rendelkezik a 218. §-ban foglalt minimális biztonsági tőkével, illetve az üzleti tervében foglaltak szerinti
tevékenység folytatásához a minimális szavatoló tőkével,
 (3) A  XVIII. Fejezetben meghatározott kisbiztosító-egyesület esetében a  (2)  bekezdésben meghatározott szabályok
a 231–236. §-ban meghatározott eltérések figyelembevételével alkalmazandók. 246. § Ha a biztosító vagy a viszontbiztosító a szavatolótőke-szükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető szavatoló
tőkét belső modell alkalmazásával számítja ki, a  tevékenységi engedély megadására az  ügyintézési határidő hat
hónap.
93. A harmadik országban székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító által létesíteni kívánt
fióktelep tevékenységének engedélyezése
247. § (1) Harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepe esetén a  tevékenység megkezdésére vonatkozó
engedély iránti kérelemnek – a 244. § (1) és (4) bekezdésében foglaltak igazolásán túl – tartalmaznia kell:
a) a  harmadik országban székhellyel rendelkező vállalkozás alapító okiratát, tevékenységi engedélyének
másolatát, az előző három év auditált mérlegét;
b) a  székhely szerinti állam felügyeleti hatóságának nyilatkozatát arról, hogy Magyarország területén történő
fióktelep-alapítás nem ütközik a székhely szerinti állam jogszabályaiba, illetve nem veszélyezteti a kérelmező
működését.
(2) A harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító esetén a  tevékenységi engedélyt az  (1) bekezdésben foglalt
feltételek fennállása és a  245.  § (1)  bekezdésében meghatározott elutasítási ok hiányában a  Felügyelet abban
az esetben adja meg, ha
a) a felügyeleti hatóságok kölcsönös elismerésén alapuló – fióktelepekkel összefüggő kérdésekre is kiterjedő –
nemzetközi együttműködési megállapodás van hatályban a  Felügyelet és a  kérelmező székhelye szerinti
államban a felügyeleti hatóság között;
b) a  kérelmező székhelye szerinti állam rendelkezik a  magyar jogszabályok által támasztott követelményeket
kielégítő pénzmosás elleni jogszabályi előírásokkal;
c) a  kérelmező székhelye szerinti állam rendelkezik a  magyar jogszabályok által támasztott követelményeket
kielégítő adatvédelmi előírásokkal;
d) a  kérelmező rendelkezik a  magyar jogszabályok által támasztott követelményeket kielégítő adatkezelési
szabályzattal;
e) a kérelmező nyilatkozik arról, hogy helytáll a fióktelep útján keletkezett kötelezettségeiért;
f ) a  kérelmező nyilatkozatban kötelezi magát arra, hogy Magyarország területén folytatott tevékenységre
vonatkozó pénzforgalmi számláját magyarországi pénzforgalmi szolgáltatónál vezeti;
g) a  kérelmező nyilatkozatban kötelezi magát arra, hogy Magyarország területén folytatott tevékenységére
vonatkozó nyilvántartásokat Magyarország területén vezeti;
h) a kérelmező a fióktelepének tőkeszükséglete abszolút alsó korlátjának fedezetét biztosító figyelembe vehető
alapvető szavatolótőke
ha) fedezésére szolgáló eszközeinek legalább fele Magyarország területén található,
hb) egynegyedének megfelelő pénzeszköz biztosítékként magyarországi hitelintézetnél letétbe
helyezésre került;
i) a kérelmező benyújtja az általa alkalmazni kívánt általános szerződési feltételeket;
j) a Felügyelet által engedélyezésre kerülő általános képviselőt jelöl ki;
k) a kérelmező székhelye és főirodája azonos országban van.
(3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti megállapodások megkötéséről szóló tájékoztatót a Felügyelet internetes honlapján
közzéteszi és gondoskodik arról, hogy ezen információk a honlapon folyamatosan elérhetőek legyenek.
(4) A hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító esetén
a) az  (1) bekezdésben meghatározott szabályok alkalmazása során a 244. § (2) és (4) bekezdésben foglaltakat
kell igazolni, b) a  (2)  bekezdésben meghatározott szabályok alkalmazása során a  245.  § (2)  bekezdésben foglalt elutasítási
okokat kell figyelembe venni és a  (2)  bekezdés h)  pontjában meghatározott szabályokat a  kisbiztosító
minimális biztonsági tőkéjére vonatkozóan kell alkalmazni.
(5) A  XVIII. Fejezetben meghatározott kisbiztosító-egyesület esetében a  (4)  bekezdésben meghatározott szabályok
a 231–236. §-ban meghatározott eltérések figyelembevételével alkalmazandók.
94. A biztosítási vagy a viszontbiztosítási tevékenység módosításának és megszüntetésének
engedélyezése
248. § (1) Ha a biztosító már engedélyezett biztosítási ágazaton, kockázaton vagy kockázatcsoporton túl tevékenységét más
ágazatra, kockázatra vagy kockázatcsoportra kívánja kiterjeszteni (biztosítási tevékenység kiterjesztése), az  erre
irányuló kérelemnek tartalmaznia kell:
a) a módosított alapszabályt,
b) a módosított üzleti tervet,
c) a  módosított tevékenységhez szükséges irányítási rendszer és a  szükséges tárgyi feltételek meglétének
igazolását,
d) annak igazolását, hogy rendelkezik a  szavatolótőke-szükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető
szavatoló tőkével,
e) annak igazolását, hogy rendelkezik a  minimális tőkeszükséglet fedezetét biztosító, figyelembe vehető
alapvető szavatoló tőkével.
 (2) A hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító esetén az (1) bekezdés szerinti kérelemnek tartalmaznia kell:
a) az (1) bekezdés a)–b) pontjában meghatározottakat,
b) a módosított tevékenységhez szükséges feltételek meglétének igazolását,
c) annak igazolását, hogy a tevékenység módosítása után a szükséges szavatoló tőkével rendelkezik.
(3) Ha a biztosító jogvédelmi biztosítási tevékenységet kíván folytatni, akkor a biztosítási tevékenység módosításának
engedélyezése iránt benyújtott kérelemben nyilatkoznia kell, hogy a  jogvédelmi biztosítási tevékenység végzése
során a 161. § a)–c) pontjában meghatározottak közül mely megoldást választja.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározottaknak megfelelő kérelmet kell benyújtani abban az esetben, ha a viszontbiztosító
a tevékenységét a már engedélyezett viszontbiztosítási tevékenységen túl kívánja kiterjeszteni.
249. § A tevékenység kiterjesztésére vonatkozó engedély kiadását a  Felügyelet elutasítja a  245.  §-ban meghatározott
esetekben, továbbá ha a biztosító nem felel meg a 45. §-ban foglalt feltételeknek.
250. § (1) Ha a biztosító a biztosítási tevékenységét részben vagy egészben meg kívánja szüntetni, a Felügyelet a tevékenység
megszüntetését akkor engedélyezi, ha a biztosító a kérelemmel érintett ág vagy ágazat vonatkozásában a biztosítási
tevékenységből eredő minden kötelezettségét teljesítette.
(2) A kötelezettségek teljesítésének lehetséges módjai különösen:
a) az állomány átruházása; vagy
b) az ügyfelekkel történő megállapodás.
(3) Az  (1)  bekezdésben foglalt körülmények bizonyítására alkalmas okiratokat a  biztosító köteles a  Felügyeletnek
benyújtani.
(4) A  Felügyelet – a  tevékenység megszüntetésére vonatkozó engedély megadását megelőzően – a  biztosítottak
érdekeinek megóvása céljából meghatározhatja azokat az e törvény rendelkezéseivel összefüggésben indokolható
részletes feltételeket és előírásokat, amelyek teljesítéséig a  biztosító a  működését – az  arra vonatkozó szabályok
szerint – köteles folytatni.
(5) Ha a Felügyelet a biztosítási tevékenység megszüntetését engedélyezi, egyidejűleg dönt a tevékenységi engedély
részben vagy egészben történő visszavonásáról.
(6) A  biztosító jogutód nélküli megszűnésének elhatározásáról és a  végelszámolás elrendeléséről szóló döntés
meghozatalára, továbbá a  végelszámolás megindításáról szóló változásbejegyzési kérelem bírósághoz történő
benyújtására a  Felügyelet a  tevékenység megszüntetését teljes egészében engedélyező határozatát követően
kerülhet sor.
251. § A 246. §-ban meghatározott rendelkezéseket a viszontbiztosítási tevékenység teljes vagy részleges megszüntetése
esetén megfelelően alkalmazni kell.
95. Vezető állású személyek és egyéb vezetők engedélyezése
252. § (1) A vezető állású személy és egyéb vezető engedélyezésére irányuló kérelemhez mellékelni kell:
a) az 54. § (1) bekezdésében, az 57. § (1) bekezdésében, az 59. § (1) bekezdésében, a 61. § (1) bekezdésében,
a  63.  § (2)  bekezdésében, a  65.  § (1)  bekezdésében és a  67.  § (1)  bekezdésében meghatározott
követelmények fennállását igazoló dokumentumokat,
b) az 53. § (4)–(5) bekezdésében és az 56. § (2) bekezdésében meghatározott követelmények fennállását igazoló
dokumentumokat, továbbá
c) a  szakmai alkalmasságot és üzleti megbízhatóságot alátámasztó tények fennállását igazoló
dokumentumokat a 69. §-ban meghatározott követelmények figyelembevételével.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdésben meghatározott kérelmet elutasítja, ha a vezető állású személy és egyéb vezető nem
felel meg az (1) bekezdésben meghatározott követelményeknek.
253. § (1) A szakmai alkalmasságot és az üzleti megbízhatóságot alátámasztó tényeket a kérelmezőnek kell bizonyítania.
 (2) A  szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság igazolását alátámasztó dokumentumokat a  kérelmező
megválaszthatja, azonban a  Felügyelet egyéb, pontosan meghatározott, a  szakmai alkalmasság és üzleti
megbízhatóság fennállását tanúsító iratok benyújtását írhatja elő.
(3) A  (2) bekezdésben meghatározott dokumentumok akkor fogadhatók el, ha a kiállításuktól számítva három hónap
nem telt el.
(4) A  szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság bizonyításának sikertelenségét a  Felügyeletnek határozattal kell
megállapítania.
(5) A  Felügyelet a  szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság fennállásának megállapítása érdekében az  illetékes
külföldi hatóságot közvetlenül megkeresheti.
254. § (1) Másik tagállami állampolgár esetén a  Felügyelet a  253.  § (2)  bekezdésében meghatározott okiratok tekintetében
elfogadja a másik tagállam bírósági vagy egyéb hatósági nyilvántartásában szereplő adatok kivonatát, vagy ennek
hiányában a székhely szerinti állam, illetve a külföldi állampolgár lakóhelye szerinti tagállam illetékes bírósága vagy
közigazgatási hatóságai által kibocsátott, ezzel egyenértékű okiratot.
(2) Ha a  székhely szerinti tagállam vagy a  külföldi állampolgár lakóhelye szerinti tagállam nem bocsátja ki
az  (1)  bekezdésben említett dokumentumot, az  helyettesíthető esküvel, vagy azokban a  tagállamokban, ahol
esküre vonatkozó rendelkezések nem léteznek, ünnepélyes nyilatkozattal, amelyet az érintett külföldi állampolgár
az  illetékes bíróság vagy közigazgatási hatóság, vagy adott esetben közjegyző előtt tesz meg a  székhely szerinti
tagállamban vagy a külföldi állampolgár lakóhelye szerinti tagállamban.
96. A harmadik országbeli biztosító több tagállamban engedélyezett fióktelepeinek nyújtott
kedvezmények engedélyezése
255. § (1) Ha a harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepe Magyarország mellett más tagállamban is kért
vagy kapott engedélyt biztosítási tevékenység folytatására, kérelmezheti
a) a 244. § (1) bekezdés c) pontjában meghatározott szavatolótőke-szükséglet az Európai Unión belül folytatott
összes tevékenységére tekintettel történő kiszámítását,
b) a 247. § (2) bekezdés h) pontjában megkövetelt letétnek csak a (3) bekezdésben meghatározott, kérelmezett
felügyeleti hatóság tagállamában történő elhelyezését,
c) a  minimális tőkeszükségletet alkotó eszközök olyan tagállamban történő elhelyezését, amelyben üzleti
tevékenységet folytat.
 (2) A Felügyelet az (1) bekezdésben meghatározott kedvezményeket együttesen engedélyezheti.
 (3) A  harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepe az  (1)  bekezdésben meghatározott kérelmében
megjelöli annak a  tagállamnak a  felügyeleti hatóságát, amely a  jövőben a  Európai Unión belül létrehozott
fióktelepek teljes üzleti tevékenységének a  szavatolótőke-megfelelését felügyeli, egyúttal megindokolja
a kérelmezett hatóság megválasztását.
(4) Az  (1)  bekezdésben meghatározott kedvezmények abban az  esetben engedélyezhetők, ha azokhoz mindegyik
olyan tagállam felügyeleti hatósága hozzájárul, ahol ugyanerre vonatkozóan kérelmet nyújtottak be.
(5) Az  (1)  bekezdésben meghatározott kedvezmények a  Magyarország területén folytatott tevékenységgel
kapcsolatban akkor alkalmazhatók, ha a  (3)  bekezdésben meghatározott, kérelmezett felügyeleti hatóság
tájékoztatja a Felügyeletet arról, hogy a harmadik országbeli biztosító Európai Unión belüli fióktelepei teljes üzleti
tevékenységének szavatolótőke-megfelelését felügyeli.
(6) A  (3)  bekezdésben meghatározott, kérelmezett felügyeleti hatóság megkeresésére a  Felügyelet megküldi
a  Magyarország területén működő fióktelep teljes szavatolótőke-megfelelésének ellenőrzéséhez szükséges
adatokat.
(7) Ha a  Felügyelet a  (3)  bekezdésben meghatározott kérelmezett felügyeleti hatóság és határozatában visszavonja
az  (1)  bekezdésben meghatározott kedvezményeket, értesíti a  többi – a  harmadik országbeli biztosító fióktelepei
által érintett – tagállam felügyeleti hatóságát e kedvezmények visszavonásához szükséges intézkedések megtétele
céljából.
(8) Ha a  más tagállam felügyeleti hatósága arról értesíti a  Felügyeletet, hogy az  (1)  bekezdésben meghatározott
kedvezmények visszavonásra kerültek, a  Felügyelet határozatában visszavonja az  általa engedélyezett
kedvezményeket.
(9) Az  (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott esetben a  számítás során csak az  Európai Unión belül létesített
fióktelepek által végzett tevékenységet kell figyelembe venni.
(10) Az  (1) bekezdésben meghatározott kedvezmények nem alkalmazhatók a hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító
esetén.
97. Állományátruházás engedélyezése 256. § (1) A 118. § (3) bekezdésében meghatározott állományátruházás engedélyezése iránti kérelemnek tartalmaznia kell
a) az átruházandó állomány pontos meghatározását, az átruházásra kerülő állomány szerződési feltételeit,
b) az átruházó és az átvevő állományátadásra és -átvételre irányuló jognyilatkozatát,
c) az átruházandó állományhoz kapcsolódó biztosítástechnikai tartalékok és azok fedezetének megjelölését,
d) az állományátruházás időpontját, ellenértékét,
e) a magyarországi székhelyű átvevő biztosító esetén, annak bemutatását, hogy az átvevő biztosító rendelkezik
a saját állományához kapcsolódó szavatoló tőkén túl
ea) az  átvett állomány szavatolótőke-szükséglet fedezetéhez szükséges figyelembe vehető szavatoló
tőkével, vagy
eb) a  hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító esetén az  átvett állományhoz szükséges minimális
szavatoló tőkével.
 (2) Másik tagállamban létesített biztosító vagy viszontbiztosító részére történő állományátruházás esetén
az (1) bekezdés e) pontja szerinti igazolást nem kell csatolni.
 (3) Ha az  átvevő biztosító vagy viszontbiztosító székhelye másik tagállamban van, a  Felügyelet megkeresi
az  átvevő biztosító vagy viszontbiztosító felügyeleti hatóságát, kérve annak igazolását, hogy az  átvevő biztosító
szavatolótőkéje az állomány átvétele után is eléri a szükséges szintet.
(4) A  Felügyelet az  állományátruházásra vonatkozó engedélyt a  kötelezettségvállalás tagállama felügyeleti
hatóságainak beleegyezését követően adhatja meg.
(5) A  (4)  bekezdésben meghatározott beleegyezés beszerzése érdekében a  Felügyelet megkeresi
a kötelezettségvállalás tagállama felügyeleti hatóságát.
(6) Ha az  átvevő biztosító vagy viszontbiztosító felügyeleti hatósága a  (3)  bekezdésben meghatározott igazolást,
vagy a  kötelezettségvállalás tagállama felügyeleti hatósága az  (5)  bekezdésben meghatározott beleegyezést
a  jogsegélykérelem kézhezvételétől számított három hónapon belül nem küldi meg, az  igazolás megadottnak
tekintendő.
(7) Az állományátruházási engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja, ha
a) az (1) bekezdésben meghatározottak nem teljesülnek, vagy
b) egyébként valószínűsíthető, hogy az állományátruházás következtében a biztosítottak érdeke sérülne.
(8) A Felügyelet az állományátruházás engedélyezéséről szóló határozatát a honlapján közzéteszi.
257. § Más tagállamból érkező állományátruházással kapcsolatos jogsegélykérelem esetén a  Felügyelet három hónapon
belül tájékoztatja a tagállam felügyeleti hatóságát arról, hogy
a) az átruházáshoz hozzájárul-e,
b) az átvevő rendelkezik-e az állomány átvétele után is az előírt szavatoló tőkével.
98. Minősített befolyás megszerzésének engedélyezése 258. § (1) Aki biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságban olyan mértékű részesedést kíván szerezni, amellyel eléri
a  minősített befolyás minimális mértékét, vagy minősített befolyását úgy kívánja módosítani, hogy tulajdoni
részesedése vagy szavazati joga elérje vagy meghaladja a  20, 33 vagy 50 százalékos határértéket, vagy aki
valamely biztosító vagy viszontbiztosító működése felett ellenőrző befolyást kíván gyakorolni, köteles a szerződés
megkötéséhez a Felügyelet előzetes engedélyét beszerezni. A tulajdonjoghoz, illetve a szavazati joghoz kapcsolódó,
annak arányát meghaladó előnyöket biztosító megállapodás kizárólag a Felügyelet engedélyével köthető.
(2) A  kérelemnek tartalmaznia kell a  biztosító vagy viszontbiztosító megnevezését, az  ellenőrző befolyás mibenlétét,
a meglévő és a megszerezni kívánt részesedés nagyságát.
(3) A  részesedésszerzés vagy ellenőrző befolyás létrejötte engedélyezése iránti kérelemhez a  (2)  bekezdésben
foglaltakon túl mellékelni kell
a) a  kérelmező, illetve a  kérelmező vállalkozásban minősített vagy ellenőrző befolyással rendelkező azonosító
adatait;
b) természetes személy kérelmező esetén bűnügyi nyilvántartó szerv által kiállított hatósági erkölcsi
bizonyítványt, vagy a kérelmező személyes joga szerinti ennek megfelelő okiratot;
c) természetes személy kérelmező, a kérelmező vállalkozásban minősített vagy ellenőrző befolyással rendelkező
természetes személy esetén arról szóló nyilatkozatát, hogy személyével kapcsolatban a  (7)  bekezdésben
meghatározott kizáró ok nem áll fenn;
d) nem természetes személy kérelmező esetén a  kérelem benyújtásakor hatályos létesítő okiratát, harminc
napnál nem régebbi okirati igazolást arról, hogy a személyes joga szerinti bejegyzése, nyilvántartásba vétele
megtörtént, nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási eljárás alatt, továbbá nyilatkozatot arról, hogy
vezető állású személyével szemben e törvényben meghatározott kizáró ok nem áll fenn;
e) harminc napnál nem régebbi okirati igazolást arról, hogy a  kérelmező személyes joga szerinti hatáskörrel
rendelkező adóhatósággal, vámhatósággal, társadalombiztosítási szervvel szemben nincs tartozása, vagy
hogy a kérelmező szerepel a köztartozásmentes adózói adatbázisban;
f ) a  minősített vagy ellenőrző befolyás megszerzéséhez szükséges pénzügyi forrás törvényes eredetének
igazolását;
g) nyilatkozatot arról, hogy a  kérelmező egyéb tulajdonosi érdekeltsége és tevékenysége nem veszélyezteti
a  pénzügyi intézmény működését, továbbá hogy milyen – az  Szmt. szerinti – függő és jövőbeni
kötelezettségei vannak;
h) az  ellenőrző befolyás megszerzésére, a  tulajdonszerzésre, illetve a  szavazati joghoz kapcsolódó jelentős
előnyöket biztosító megállapodásra tett szerződéses ajánlatot;
i) nem természetes személy kérelmező esetén a kérelmező tulajdonosi szerkezetének részletes leírását;
j) a 238. § g) és h) pontjában meghatározott nyilatkozatokat;
k) a  kérelmező teljes bizonyító erejű magánokiratban foglalt nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy hozzájárul
az  engedély iránti kérelemhez mellékelt iratban foglaltak valódiságának a  Felügyelet által megkeresett
szervek útján történő ellenőrzéséhez.
(4) A  részesedésszerzés feltétele, hogy a  kérelmező – közvetlen részesedésszerzés esetén – a  részesedésszerzéshez
szükséges tőke pénzbeli részét valamely tagállamban bejegyzett hitelintézetnél helyezze el.
(5) Ha a  kérelmező harmadik országbeli biztosító, viszontbiztosító, hitelintézet vagy befektetési vállalkozás,
a (3)–(4) bekezdésekben foglaltakon kívül a kérelemhez mellékelni kell a székhely szerinti állam érintett felügyeleti
hatóságának arra vonatkozó igazolását, illetve nyilatkozatát, hogy a vállalkozás a tevékenység végzésére vonatkozó
szabályok betartásával működik.
(6) Ha a  kérelmező a  (3)  bekezdés d), e) és i)  pontjában foglalt adatokat – a  Felügyelet által meghatározott határidőben  –
nem igazolja, a  Felügyelet – a  részesedésszerzés vagy az  ellenőrző befolyás létrejötte engedélyezéséhez –
adatszolgáltatási kérelemmel fordulhat a szükséges adatokról nyilvántartást vezető hatósághoz vagy bírósághoz.
(7) A biztosítóban vagy viszontbiztosítóban minősített befolyással az rendelkezhet,
a) akinek tevékenysége vagy a  biztosítóra vagy viszontbiztosítóra gyakorolt befolyása nem veszélyezteti
a független, megbízható és körültekintő tulajdonosi irányítást,
b) akinek üzleti tevékenysége, kapcsolatainak jellege vagy más vállalkozásokkal fennálló közvetlen és közvetett
tulajdoni részesedésének szerkezete a felügyeleti tevékenységet nem akadályozza.
 (8) A  kérelmező tevékenysége, továbbá a  biztosítóra vagy viszontbiztosítóra gyakorolt befolyása különösen akkor
veszélyezteti a  biztosító vagy viszontbiztosító független, megbízható és körültekintő tulajdonosi irányítását, ha
szavazati jogának gyakorlását a  hatáskörrel rendelkező felügyeleti hatóság – a  kérelem benyújtását megelőző
öt éven belül – felfüggesztette.
259. § (1) Ha a kérelmező
a) a  másik tagállamban tevékenység végzésére jogosító engedéllyel rendelkező befektetési vállalkozás,
hitelintézet, biztosító, viszontbiztosító, ABA-t vagy ÁÉKBV-t kezelő vállalkozás,
b) anyavállalata az a) pontban foglalt vállalkozásnak, vagy
c) ellenőrzött vállalkozása az a) pontban foglalt vállalkozás,
akkor a Felügyelet kikéri a befektetési vállalkozás, a hitelintézet, a biztosító, a viszontbiztosító, az ABA-t vagy ÁÉKBV-t
kezelő vállalkozás székhelye szerint érintett felügyeleti hatóságának véleményét.
(2) A  Felügyelet az  engedélyezéshez szükséges feltételek igazolása vagy ellenőrzése céljából a  kérelmező székhelye
vagy lakóhelye szerinti érintett hatósághoz fordulhat.
260. § (1) A  Felügyelet a  kérelem, az  ahhoz mellékelt iratok átvételét legkésőbb két munkanapon belül írásban igazolja
a kérelmező személy felé. A Felügyelet az  igazolásban tájékoztatja a kérelmezőt az ügyintézési határidő lejártának
időpontjáról.
(2) A  Felügyeletnek az  (1)  bekezdésben meghatározott átvételi igazolás kiállításának napjától számított legfeljebb
hatvan munkanap áll rendelkezésére a  kérelemmel összefüggő és rendelkezésre álló okiratok és információk
értékelésére (a továbbiakban: ügyintézési határidő), és a 258. § (1) bekezdésében előírt engedély megadására.
(3) A  Felügyelet a  kérelem beérkezésének napjától számított ötven munkanapon belül, a  döntés meghozatalához
szükséges információk pótlására hívhatja fel a kérelmezőt.
(4) A  kérelmezőnek az  információk pótlására húsz munkanap áll a  rendelkezésére, az  információk pótlásáig
az ügyintézési határidő nyugszik. A  (3) bekezdésben meghatározott információk pótlásának átvételét a Felügyelet
legkésőbb két munkanapon belül írásban igazolja a kérelmező személy felé.
(5) A hiánypótlás kérelmező általi teljesítését követően a Felügyelet a kérelmezőtől jogosult egyéb tájékoztatást is kérni.
Ezen tájékoztatás teljesítésére biztosított határidőt azonban az  ügyintézési határidő számításánál figyelembe kell
venni.
(6) A kérelmezőnek az információk pótlására harminc munkanap áll a rendelkezésére, ha:
a) székhelye harmadik országban található, vagy
b) nem tartozik a  2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, a  2006/48/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvet, a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, a 2009/138/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelvet, a  2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet vagy a  2013/36/EU európai
parlamenti és tanácsi irányelvet átültető tagállami jogszabályok szerinti felügyelet hatálya alá.
261. § (1) A 258. § (1) bekezdésében meghatározott engedély megadását a Felügyelet elutasítja, ha a kérelmező
a) természetes személy nem büntetlen előéletű;
b) jogállása, tulajdonosi háttere nem tisztázott, vagy nem állapítható meg;
c) vagyoni, üzleti helyzete nem szilárd;
d) súlyosan vagy ismételten megsértette e törvény vagy más, a biztosítási tevékenységre vonatkozó jogszabály
előírásait és emiatt vele szemben a  Felügyelet öt évnél nem régebben kelt jogerős határozatában
a kiszabható legmagasabb összegű bírságot alkalmazta, illetve a bíróság öt évnél nem régebben kelt jogerős
határozatában felelősségét megállapította;
e) nem rendelkezik szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal;
f ) pénzügyi, gazdasági helyzete az  ajánlat tárgyát képező részesedésszerzés nagyságához viszonyítva nem
minősíthető megfelelőnek, vagy a  kérelem benyújtását megelőző három év során megfelelő gazdasági
eredménnyel nem rendelkezik;
g) részesedés- vagy ellenőrző befolyásszerzésével kapcsolatosan feltételezhető, hogy az  erre vonatkozó
jogszabályok alapján pénzmosást vagy terrorizmusfinanszírozást követnek vagy követtek el, vagy kísérelnek
vagy kíséreltek meg elkövetni, vagy hogy a szándékolt részesedés- vagy ellenőrző befolyásszerzés növelheti
ennek kockázatát;
h) kézbesítési megbízottal nem rendelkezik (külföldi kérelmező esetén).
 (2) Az  engedély iránti kérelem benyújtásának elmulasztása, a  kérelem elutasítása, a  bejelentési kötelezettség
elmulasztása, illetve az  adatszolgáltatás megtagadása esetén a  részesedésszerzésre, ellenőrző befolyásszerzésre
vagy az  előny biztosítására irányuló szerződésből, vagy az  előnyt biztosító egyéb bekövetkezett jogi tényből
származó szavazati jogok gyakorlását a Felügyelet a megfelelő törvényes feltételek biztosításáig megtilthatja.
(3) Ha a Felügyelet az érdemi döntését határidőben nem hozza meg, a kérelmező engedély hiányában is részesedést
vagy ellenőrző befolyást szerez, kivéve, ha a Felügyelet a (2) bekezdésben foglalt jogával él.
(4) A  kérelmezőnek az  engedélyezett részesedés vagy ellenőrző befolyás megszerzésére legfeljebb hat hónap áll
rendelkezésre.
(5) Amennyiben ugyanazon biztosító tekintetében kettő vagy több, minősített befolyás szerzésére vagy növelésére
vonatkozó ajánlat kapcsán nyújtanak be kérelmet a  Felügyelethez, úgy a  kérelmezőket megkülönböztetéstől
mentes módon kell kezelni.
262. § Az ezen alcímben foglalt rendelkezéseket megfelelően alkalmazni kell a  biztosító és a  viszontbiztosító
szövetkezetekre.
99. A belföldi biztosító által harmadik országban működő biztosító alapításának, vagy harmadik
országban székhellyel rendelkező biztosítóban részesedés megszerzésének, harmadik országban
fióktelep létesítésének engedélyezése
263. § (1) A  belföldi biztosító vagy viszontbiztosító által harmadik országban működő biztosító vagy viszontbiztosító
alapításának engedélyezése iránti kérelemnek tartalmaznia kell:
a) az  alapítás helye szerinti harmadik ország megnevezését, továbbá az  alapítani kívánt biztosító vagy
viszontbiztosító tervezett székhelyének megjelölését,
b) a kérelmező ba) 95. §-ban meghatározottaknak megfelelő,
bb) 213. §-ban meghatározottaknak megfelelő
a harmadik országban történő biztosító alapítással kapcsolatos adatokkal kiegészített üzleti tervét,
c) igazolást arról, hogy az alapításhoz szükséges tőke fedezete a kérelmező rendelkezésére áll,
d) az alapítani kívánt biztosító üzleti tervét,
e) az alapítani kívánt biztosító létesítő okiratának tervezetét,
f ) az alapítani kívánt biztosító szervezeti felépítésére vonatkozó tervet,
g) a kérelmező irányítási rendszerében a tulajdonosi jogok gyakorlásával kapcsolatos feladatok bemutatását.
(2) A  belföldi biztosító vagy viszontbiztosító által harmadik országban történő fióktelep létesítésének engedélyezése
iránti kérelemnek megfelelően tartalmaznia kell az  (1) bekezdésben meghatározott adatokat, iratokat, azzal, hogy
az alapítani kívánt biztosító vagy viszontbiztosító alatt a létesíteni kívánt fióktelepet kell érteni.
(3) A belföldi biztosító vagy viszontbiztosító által harmadik országban működő biztosítóban történő részesedésszerzés
engedélyezése iránti kérelemnek tartalmaznia kell:
a) a  részesedésszerzés helye szerinti harmadik ország megnevezését, a  biztosító vagy viszontbiztosító
elnevezésének és székhelyének megjelölését, amelyben a kérelmező részesedést kíván szerezni, a biztosítási
tevékenység bemutatását,
b) a kérelmező 95. §-ban vagy 213. §-ban meghatározottaknak megfelelő üzleti tervét,
c) igazolást arról, hogy a  részesedésszerzéshez szükséges tőke fedezete a  kérelmező biztosító rendelkezésére
áll,
d) a kérelmező biztosító vállalatirányítási rendszerében a tulajdonosi jogok gyakorlásával kapcsolatos feladatok
bemutatását.
 (4) Az (1)–(3) bekezdés szerinti engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja, ha
a) az (1)–(3) bekezdésekben meghatározottak nem teljesülnek, vagy
b) az  alapítás, fióktelep létesítés, részesedésszerzés veszélyeztetné a  kérelmező biztosító kötelezettségeinek
teljesítését. 100. Az élet- és nem-életbiztosítási ág együttes művelésére jogosult biztosító esetében
valamely biztosítási ágban adódó szavatolótőke-hiány másik biztosítási ágból történő pótlásának
engedélyezése
264. § (1) Az  élet- és nem-életbiztosítási ág együttes művelésére jogosult biztosító egyik biztosítási ágban felmerülő
446.  §  (6)  bekezdésében meghatározott minimális tőkeszükséglet hiányának a  másik ágban rendelkezésre álló
alapvető szavatolótőke-elemmel történő pótlásának engedélyezése iránti kérelemnek tartalmaznia kell:
a) a  pótlandó minimális tőkeszükségletnek az  alapvető szavatolótőke-elemekkel történő fedezettsége
hiányának mértékére vonatkozó számítást, b) a  másik biztosítási ágban rendelkezésre álló, áthelyezni kívánt figyelembe vehető szavatolótőke-elem
bemutatását, továbbá e tőkeelem meglétének igazolását,
c) annak igazolását, hogy a  minimális tőkeszükségletet fedező alapvető szavatolótőke-elemek a  másik ágba
történő pótlást követően is megfelelő szinten maradnak.
(2) A  hatodik rész hatálya alá tartozó olyan biztosító esetén, amely az  élet- és nem-életbiztosítási ág együttes
művelésére jogosult, az  egyik biztosítási ágban felmerülő szavatolótőke-hiány másik biztosítási ágból történő
pótlásának engedélyezése iránti kérelemnek – az (1) bekezdésben meghatározottaktól eltérően – tartalmaznia kell:
a) a pótlandó szavatolótőke-hiány mértékére vonatkozó számítást,
b) a másik biztosítási ágban rendelkezésre álló szavatolótőke bemutatását,
c) annak igazolását, hogy a  szavatolótőke szintje a  másik ágba történő pótlást követően is megfelelő szinten
marad.
 (3) Az engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja, ha
a) az (1) bekezdésben meghatározott kérelemben a biztosító nem igazolja, hogy a kérelmezett pótlást követően
a szavatolótőke-elemek, vagy
b) a (2) bekezdésben meghatározott kérelemben a biztosító nem igazolja, hogy a kérelmezett pótlást követően
a szavatolótőke
szintje meg fog felelni mindkét biztosítási ágban az e törvényben meghatározott előírásoknak.
101. A viszontbiztosítás beszámításának engedélyezése 265. § (1) A biztosító a 218. § (4) bekezdésében meghatározott, viszontbiztosítás biztonsági tőkébe történő beszámításának
engedélyezése iránti kérelmének tartalmaznia kell:
a) a beszámítás kérelmezett mértékének megjelölését,
b) a beszámítani kért viszontbiztosítási fedezetre vonatkozó szerződést.
(2) Az (1) bekezdés szerinti engedély iránti kérelmet a Felügyelet elutasítja, ha a beszámítani kért viszontbiztosítás nem
fedezi megfelelően a biztosító által vállalt kockázatokat.
102. A vezérügynök foglalkoztatásának vagy megbízásának engedélyezése 266. § (1) A vezérügynök foglalkoztatása vagy megbízása engedélyezése iránti kérelemnek tartalmaznia kell
a) a vezérügynöki tevékenységre irányuló megbízási szerződés vagy munkaszerződés tervezetét,
b) vezérügynöki tevékenységet végző vállalkozás esetén
ba) a  vezérügynöki tevékenység irányításáért felelős természetes személy – vezérügynöki
tevékenységet végző vállalkozás által történő – alkalmazása tényét alátámasztó dokumentumot,
bb) a 395. § (2)–(3) bekezdésében meghatározott tényeket alátámasztó dokumentumokat,
c) a  vezérügynöki tevékenységet végző természetes személy esetén a  395.  § (2)–(3)  bekezdésben
meghatározott követelmények fennállását igazoló okiratokat.
 (2) A  Felügyelet a  vezérügynök foglalkoztatása vagy megbízása engedélyezése iránti kérelmet elutasítja, ha
az (1) bekezdésben meghatározott követelményeknek a kérelem nem felel meg.
XXI. FEJEZET
A FELÜGYELETTEL KAPCSOLATOS ELLENŐRZÉSI, BEJELENTÉSI ÉS TÁJÉKOZTATÁSI SZABÁLYOK
103. A biztosító általános bejelentési kötelezettségei 267. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító köteles a Felügyeletnek két munkanapon belül bejelenteni, ha
a) fizetési kötelezettségét pénzügyi fedezet hiányában nem képes teljesíteni,
b) biztosítástechnikai tartalékai – ideértve a  számviteli biztosítástechnikai tartalékokat is – nem érik el
a szükséges mértéket, vagy e tartalékok fedezete nem kielégítő, továbbá az illeszkedési kiigazítást alkalmazó
biztosító vagy viszontbiztosító már nem tudja teljesíteni az illeszkedési kiigazításra vonatkozó feltételeket,
c) nem teljesíti – a  e törvényben meghatározottak szerint – a  szavatolótőke-szükségletet, vagy ha ennek
kockázata a következő három hónapban fennáll,
d) nem teljesíti a minimális tőkeszükségletet, vagy ha ennek kockázata a következő három hónapban fennáll,
e) más vállalkozásban saját jegyzett tőkéjének tíz százalékát meghaladó részesedést szerez,
f ) a  vezető állású személyek, valamint az  egyéb vezetők kinevezésére, foglalkoztatására vagy megbízatására
került sor, továbbá kinevezés, foglalkoztatás vagy megbízatás megszűnésére került sor,
g) a székhelye megváltozott,
h) könyvvizsgálót bízott meg vagy – a  (2)  bekezdésben meghatározott esetet ide nem értve – könyvvizsgáló
megbízása megszűnt,
i) hitelviszonyból származó kötelezettségeinek értéke meghaladja a jegyzett tőkéjének öt százalékát,
j) a  biztosításközvetítői belső nyilvántartásában a  412.  § (3)  bekezdés f )  pont fa)  alpontjában meghatározott
adatokban változás következett be,
k) a  446.  § (7)  bekezdésében meghatározottak szerint annak tényét, hogy az  egyik biztosítási
ágból a  szavatolótőke-szükséglete fedezésére más ágban rendelkezésre álló, figyelembe vehető
szavatolótőke-elemet felhasznált.
(2) A  könyvvizsgáló megbízásának előrelátható lejártáról a  Felügyeletet a  lejárat napját megelőzően legalább két
hónappal kell írásban tájékoztatni.
268. § (1) A biztosító vagy a viszontbiztosító köteles a Felügyeletnek harminc napon belül bejelenteni:
a) a jegyzett tőkéjének felemelését vagy leszállítását,
b) a biztosítóban öt százalékot meghaladó, de a 258. § (1) bekezdése szerint engedélykötelesnek nem minősülő
részesedés megszerzését,
c) a belső ellenőr személyére vonatkozó 63. § (5) bekezdésében meghatározott megállapodást,
d) az alapszabály módosítását,
e) a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítást művelő biztosító esetén a tagállamokban megbízott kárrendezési
megbízottjait, ezeknek a  feladataik ellátásával összefüggő adatait, illetve az  ezekben az  adatokban
bekövetkezett változásokat,
f ) a  biztosításközvetítői belső nyilvántartásában a  412.  § (3) és (4)  bekezdésében – ide nem értve
a  412.  §  (3)  bekezdés b) és f )  pontjában, valamint a  412.  § (4)  bekezdés b)  pontjában – meghatározott
adatokban bekövetkezett változásokat,
g) hitelintézetben, pénzügyi vállalkozásban, befektetési vállalkozásban vagy befektetési alapkezelőben szerzett,
a minősített befolyás minimális szintjénél kisebb részesedését,
h) a  szavatolótőke-szükséglet újraszámításának eredményét, ha a  biztosító vagy a  viszontbiztosító kockázati
profilja eltért az utoljára bejelentett szavatolótőke-szükséglet alapjául szolgáló feltevésektől,
i) annak okát, ha a  102.  § (1)  bekezdésében meghatározott határérték határozza meg a  minimális
tőkeszükségletet,
j) a  többes ügynökkel és az  alkusszal kötött felelősségbiztosítási szerződés megszűnésének tényét és
időpontját.
(2) A  hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító esetén az  (1)  bekezdés e), h)–i)  pontjában meghatározott
kötelezettség nem áll fenn.
269. § (1) A  biztosítók és a  viszontbiztosítók az  MNBtv.-ben meghatározottak szerint adatszolgáltatást teljesítenek
a Felügyeletnek.
(2) A biztosító és a viszontbiztosító köteles a Felügyelet részére
a) az éves beszámolón kívül évente egy alkalommal a felügyeleti jelentést,
b) negyedévenként a  biztosító vagy a  viszontbiztosító tevékenységének legfontosabb jellemzőire vonatkozó
– a  nagykockázatokat, valamint a  szavatolótőke, a  saját tőke és a  biztosítástechnikai tartalékok becsült
értékének bemutatását is felölelő – jelentést,
c) évente egy alkalommal a szavatolótőke-szükséglet számítás eredményét,
d) negyedévenként a minimális tőkeszükséglet-számítás eredményét
megküldeni.
(3) A hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító – a (2) bekezdéstől eltérően – köteles a Felügyelet részére
a) az  éves beszámolón kívül évente egy alkalommal a  biztosító tevékenységét értékelő belső, nyilvánosságra
nem kerülő jelentést,
b) évente egy alkalommal az aktuáriusi jelentést, és
c) a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott jelentést
megküldeni.
(4) A  XVIII. Fejezetben meghatározott kisbiztosító-egyesület esetében a  (2)  bekezdésben és a  (3)  bekezdés
b)–c) pontjában meghatározott kötelezettség nem áll fenn.
(5) A biztosítók és a viszontbiztosítók (2) bekezdés a) pontjában meghatározott felügyeleti jelentéstételi kötelezettség
rendjét és tartalmát – a  Szolvencia 2 irányelv felügyelet céljára nyújtandó tájékoztatásra vonatkozó szabályaival
(35. cikk) összhangban – a Magyar Nemzeti Bank elnöke rendeletében állapítja meg.
(6) A kisbiztosítók (3) bekezdés a) pontjában meghatározott belső adatszolgáltatásának rendjét és tartalmát a Magyar
Nemzeti Bank elnöke rendeletében állapítja meg.
(7) A  kötelező gépjármű-felelősségbiztosítást művelő biztosító köteles a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási
termékével kapcsolatban – a  Magyar Nemzeti Bank elnöke rendeletében meghatározott szabályok szerint –
adatszolgáltatást teljesíteni a Felügyelet részére.
104. A befektetési egységekhez kötött életbiztosítások eszközalapjaival kapcsolatos bejelentés
270. § (1) A  biztosító, ha befektetési egységekhez kötött életbiztosítási szerződéseket köt, köteles az  ilyen életbiztosításai
mellé kínált eszközalapjait – azok bevezetését követő tizenöt munkanapon belül – a  Felügyeletnek bejelenteni.
A bejelentésnek tartalmaznia kell az indított eszközalap elnevezését és befektetési politikáját.
(2) Ha a  biztosító valamely eszközalapjának megszüntetéséről határoz, akkor ezt a  megszűnést követő tizenöt
munkanapon belül köteles a Felügyeletnek bejelenteni. A bejelentésnek tartalmaznia kell
a) az eszközalap elnevezését,
b) a megszüntetés okát,
c) az eszközök más alapokba való rendelésének módját, valamint
d) az ügyfeleknek kiküldött tájékoztatót.
(3) Ha a  biztosító valamely eszközalapjának befektetési politikáját módosítja, akkor ezt a  módosítást követő tizenöt
munkanapon belül köteles a  Felügyeletnek bejelenteni. A  bejelentésnek tartalmaznia kell az  érintett eszközalap
megnevezését, a módosítás okát, valamint az ügyfeleknek kiküldött tájékoztatót.
105. A kiszervezett tevékenységgel kapcsolatos bejelentési kötelezettség 271. § A biztosító és a viszontbiztosító köteles haladéktalanul bejelenteni a Felügyeletnek, ha észleli, hogy a kiszervezett
tevékenység végzése jogszabályba vagy a  biztosítottak érdekeit veszélyeztető módon a  kiszervezési szerződésbe
ütközik.
106. A felügyelőbizottság elnökének bejelentési kötelezettsége 272. § A biztosító és a  viszontbiztosító felügyelőbizottságának elnöke – a  bizottsági ülést követő tíz munkanapon
belül – a  Felügyeletnek megküldi azon jegyzőkönyveket, előterjesztéseket, illetve jelentéseket, amelyek
a  felügyelőbizottság által tárgyalt olyan napirendi pontokra vonatkoznak, amelynek tárgya a  biztosító belső
szabályzatainak súlyos megsértése vagy az irányításban, vezetésben észlelt súlyos szabálytalanság.
107. Minősített befolyással kapcsolatos bejelentés 273. § (1) A biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságban minősített befolyással rendelkező személy, ha
a) minősített befolyását teljes egészében meg kívánja szüntetni, vagy
b) tulajdoni részesedését, szavazati jogát, vagy az  előnyt biztosító szerződését úgy kívánja módosítani, hogy
tulajdoni részesedése vagy szavazati joga a 20, 33 vagy 50 százalékos határérték alá csökkenjen,
köteles azt a Felügyeletnek bejelenteni a befolyása elvesztését megelőző tizenöt munkanappal.
(2) A befolyás megszüntetését megelőző tizenöt munkanappal felügyeleti bejelentést köteles tenni az a személy is, aki
a biztosító vagy viszontbiztosító feletti ellenőrző befolyását meg kívánja szüntetni.
(3) A bejelentésnek az (1) bekezdés b) pontja esetén tartalmaznia kell a fennmaradó tulajdoni részesedést, a szavazati
jog mértékét vagy a jelentős előnyt biztosító szerződés módosítását is.
274. § (1) Aki biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaságban
a) minősített befolyást szerzett,
b) minősített befolyását megszüntette,
c) minősített befolyását úgy módosította, hogy
ca) a tulajdoni részesedése vagy szavazati joga eléri a 20, 33 vagy 50 százalékos határértéket, vagy
cb) tulajdoni részesedése vagy szavazati joga már nem éri el a 20, 33 vagy 50 százalékos határértéket,
vagy
d) a  tulajdoni részesedéshez, illetve a  szavazati joghoz kapcsolódó, előnyöket biztosító megállapodást kötött
vagy az ilyen megállapodást módosította,
köteles arról harminc napon belül írásban tájékoztatni a Felügyeletet.
(2) A  Felügyeletet – az  ellenőrző befolyás megszűntétől számított harminc napon belül – az  a  személy is köteles
tájékoztatni, akinek megszűnt az ellenőrző befolyása valamely biztosító vagy viszontbiztosító működése felett.
(3) A  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság tizenöt munkanapon belül köteles a  Felügyeletet írásban
tájékoztatni, ha tudomást szerez a  258.  § (1)  bekezdésében meghatározott arányú részesedés, szavazati jog
megszerzéséről, elidegenítéséről, vagy módosulásáról.
(4) A  biztosító vagy viszontbiztosító részvénytársaság – éves belső adatszolgáltatása keretében – köteles
a  Felügyeletnek megküldeni a  258.  § (1)  bekezdésében meghatározott arányú részesedéssel rendelkező
részvényesei nevét, valamint a tőkerész nagyságát.
275. § Az ezen alcímben foglalt rendelkezéseket megfelelően alkalmazni kell a  biztosító és a  viszontbiztosító
szövetkezetekre.
108. Felügyeleti felülvizsgálat és az ezzel kapcsolatos ellenőrzési jogosultságok
276. § (1) A  Felügyelet az  ellenőrzési eljárása keretében vizsgálja és értékeli azokat a  stratégiákat, folyamatokat és
jelentéstételi eljárásokat, amelyeket a biztosító vagy a viszontbiztosító az e törvény, vagy a biztosítási tevékenységre
vonatkozó más jogszabályban, továbbá a  felügyeleti határozatokban meghatározott feltételeknek való megfelelés
teljesítése érdekében dolgoztak ki.
(2) A  vizsgálat és értékelés tartalma az  irányítási rendszerrel kapcsolatos minőségi követelmények értékelése,
azon kockázatok értékelése, amelyeket a  biztosítók vállalnak vagy vállalhatnak, valamint a  biztosítók vagy
a viszontbiztosítók arra irányuló képességének értékelése, hogy működési környezetüket figyelembe véve mennyire
képesek felmérni a tevékenységükhöz kapcsolódó kockázatokat.
(3) A Felügyelet különösen a következőkkel kapcsolatos megfelelőséget vizsgálja és értékeli:
a) a  76–92.  §-ban meghatározott irányítási rendszer, beleértve a  saját kockázat- és szavatolótőke-megfelelés
értékelését;
b) a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló
kormányrendeletben meghatározott biztosítástechnikai tartalékokra, szavatolótőke minőségére és
mennyiségére, szavatolótőke-követelményekre, a  teljes és részleges belső modellekre vonatkozó
követelményeknek való folyamatos megfelelés és
c) a  103–108.  §-ban meghatározott befektetési szabályokra vonatkozó követelményeknek való folyamatos
megfelelés.
(4) A  Felügyelet értékeli a  biztosítók által kidolgozott azon módszerek és eljárások megfelelőségét, amelyek célja
azoknak a  lehetséges eseményeknek vagy a  gazdasági körülmények olyan jövőbeni változásainak azonosítása,
amelyek kedvezőtlen hatással járhatnak általános pénzügyi helyzetükre.
(5) A Felügyelet értékeli a biztosítónak a (4) bekezdésben meghatározott eseményekkel vagy a gazdasági körülmények
jövőbeni változásaival szembeni ellenálló képességét.
(6) A Felügyelet a biztosítókkal kapcsolatos ellenőrzési tevékenység gyakoriságának és alkalmazási körének tervezése
során figyelembe veszi a biztosítók tevékenységeinek jellegét, nagyságrendjét és összetettségét.
(7) Az  e  §-ban meghatározott vizsgálatokkal és értékelésekkel kapcsolatos felügyeleti kritériumokat és módszereket,
továbbá a  (3)  bekezdésben meghatározott szabályok alkalmazásának főbb területeire vonatkozó statisztikai
szektorszintű összesített adatokat a Felügyelet honlapján folyamatosan közzéteszi.
(8) E § rendelkezéseit nem kell alkalmazni a hatodik rész hatálya alá tartozó biztosítók esetében.
109. A kiszervezett tevékenység felügyeleti ellenőrzése 277. § (1) A kiszervezett tevékenységet a Felügyelet a tevékenységet végzőnél ugyanazon módon és eszközökkel vizsgálhatja,
mintha a tevékenységet a biztosító vagy a viszontbiztosító végezné.
(2) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező, tevékenységét kiszervező biztosító vagy viszontbiztosító felügyeleti
hatósága vagy az erre általa felhatalmazott személy jogosult arra, hogy a Felügyelet előzetes értesítését követően,
közvetlenül vagy a  Felügyelet közreműködésével Magyarország területén a  kiszervezett tevékenységet végzőt
ellenőrizze.
(3) A  (2)  bekezdés szerinti ellenőrzés során – ha nem a  másik tagállam felügyeleti hatósága vagy megbízottja jár
el – a  Felügyelet jár el a  másik tagállamban székhellyel rendelkező, tevékenységét kiszervező biztosító vagy
viszontbiztosító felügyeleti hatósága ellenőrzési tevékenysége ellátása érdekében.
(4) Az érintett felügyeleti hatóság kérelmére a Felügyelet jogosult a másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító
vagy viszontbiztosító megbízásából Magyarország területén a  kiszervezett tevékenységet végzőt a  helyszínen
ellenőrizni, valamint a kiszervezett tevékenységet végzőtől adatszolgáltatást kérni.
(5) Másik tagállam érintett felügyeleti hatóságának a  Felügyelet közreműködésével történő (2)  bekezdésben
meghatározott ellenőrzése esetén az  EBFH az  1094/2010/EU rendelet 21.  cikkével összhangban a  helyszíni
ellenőrzésben részt vehet.
278. § (1) A Felügyelet vagy az erre általa felhatalmazott személy jogosult a biztosító vagy viszontbiztosító által kiszervezett
tevékenységet másik tagállamban végzőt az érintett felügyeleti hatóság előzetes értesítését követően közvetlenül
vagy az érintett felügyeleti hatóság közreműködésével ellenőrizni.
(2) Ha a Felügyelet az (1) bekezdésben meghatározott helyszíni ellenőrzéshez való joga gyakorlásában akadályoztatva
van, a Felügyelet az EBFH-hoz utalhatja az ügyet és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban a segítségét
kérheti.
(3) Másik tagállam érintett felügyeleti hatóságának az  (1)  bekezdésben meghatározott ellenőrzésben történő
közreműködése esetén a  Felügyelet biztosítja, hogy az  EBFH az  1094/2010/EU rendelet 21.  cikkével összhangban
a helyszíni ellenőrzésben részt vehessen.
110. A másik tagállamban történő biztosítói vagy viszontbiztosítói fióktelep-létesítés bejelentése és
szabályai
279. § (1) Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító köteles bejelenteni a Felügyeletnek,
ha másik tagállamban fióktelepet kíván létesíteni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti bejelentésnek tartalmaznia kell:
a) annak a tagállamnak a megnevezését, ahol a biztosító vagy viszontbiztosító a fióktelepet kívánja létesíteni,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító irányítási rendszerében a  fióktelep szervezeti felépítésére, irányítására,
ellenőrzési rendjére vonatkozó szabályokat tartalmazó dokumentumokat,
c) a végezni kívánt tevékenységek megnevezését,
d) az üzleti tervet,
e) a  fióktelep irányítását ellátó felelős személyek, meghatalmazott képviselők megnevezését, a  szakmai
alkalmasságukat és üzleti megbízhatóságukat alátámasztó dokumentumokat,
f ) a fióktelep nevét és címét,
g) a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási tevékenységet folyatni kívánó fióktelep esetén az  arról szóló
nyilatkozatot, hogy a  Gfbt.-ben meghatározott Nemzeti Iroda és Kártalanítási Számla feladatait – a  fogadó
államban a vonatkozó szabályok alapján – ellátó szervezet felé fennálló kötelezettségének eleget tesz.
(3) A  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott bejelentésről – annak kézhezvételétől számított három hónapon
belül – írásban tájékoztatja a fogadó tagállam felügyeleti hatóságát, ha a bejelentő biztosító vagy viszontbiztosító
a) irányítási rendszere és pénzügyi helyzete megfelel a jogszabályi előírásoknak és
b) fióktelep irányítását ellátó felelős személyek vagy meghatalmazott képviselők szakmai alkalmassággal és
üzleti megbízhatósággal rendelkeznek.
 (4) A  (3) bekezdésben meghatározott tájékoztatásban a Felügyelet igazolja, hogy a fióktelepet létesítő biztosító vagy
viszontbiztosító rendelkezik a szavatolótőke-szükséglet és minimális tőkeszükséglet megfelelő fedezetével.
 (5) A Felügyelet a (3) bekezdésében meghatározott tájékoztatást megtagadja, ha
a) a biztosító vagy viszontbiztosító a (2) bekezdésében felsorolt adatokat nem közli,
b) a bejelentő biztosító nem felel meg a (3) bekezdésében meghatározott követelményeknek.
(6) A  (3)  bekezdésben meghatározott tájékoztatásról vagy annak (5)  bekezdésben meghatározott megtagadásáról
a  Felügyelet határozatban dönt, amelyet az  (1)  bekezdésben meghatározott bejelentés kézhezvételétől számított
három hónapon belül közöl a bejelentő biztosítóval vagy viszontbiztosítóval.
(7) Ha a  Felügyelet a  másik tagállam felügyeleti hatóságának tájékoztatásról hoz döntést, úgy a  biztosítóval vagy
a viszontbiztosítóval közli azt is, hogy a fióktelep a tevékenységét a másik tagállamban a 280. § (2) bekezdése szerint
mikor kezdheti meg.
280. § (1) A  Felügyelet – a  másik tagállam felügyeleti hatóságának a  279.  § (3)  bekezdésében foglalt tájékoztatás
kézhezvételétől számított két hónapon belüli tájékoztatását követően – tájékoztatja a  bejelentő biztosítót vagy
viszontbiztosítót azon feltételekről, amelyek keretében a fióktelep tevékenységét a másik tagállamban végezheti.
(2) A  fióktelep az  (1)  bekezdés szerinti tájékoztatás kézhezvételét követően, vagy a  tájékoztatásra rendelkezésre álló
kéthónapos időtartam lejártát követően hozható létre és kezdheti meg működését.
281. § Ha a  279.  § (2)  bekezdés b)–g)  pontjában meghatározott adatokban változás következik be, a  biztosító vagy
viszontbiztosító, valamint annak fióktelepe a  változásokról – legkésőbb a  változást megelőzően egy hónappal  –
írásban tájékoztatja a  Felügyeletet és a  fogadó tagállam felügyeleti hatóságát a  279.  § (3)–(6)  bekezdésében,
a 280. §-ban és a 283. §-ban meghatározott eljárások lefolytatása érdekében.
282. § (1) A  279–281.  § alkalmazásában másik tagállamban történő fióktelep-létesítésnek minősül a  biztosító vagy
viszontbiztosító más tagállamban történő állandó jelenléte, ha az állandó jelenlét nem fióktelep formájában valósul
meg, hanem a  vállalkozás saját alkalmazottai vagy egy olyan személy által működtetett iroda formájában, aki
független, de állandó felhatalmazással rendelkezik arra, hogy a vállalkozás érdekében úgy léphessen fel, ahogy azt
egy fióktelep tenné.
(2) A Gfbt. szerinti kárképviselő kijelölése önmagában nem alapozza meg a fióktelep létesítésének e § szerinti vélelmét.
111. Másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepe létesítésével
kapcsolatos tagállami értesítés kezelésének szabályai
283. § (1) Ha a Felügyeletet másik tagállam felügyeleti hatósága tájékoztatja arról, hogy a tagállamban székhellyel rendelkező
biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepet kíván létesíteni Magyarország területén, akkor a Felügyelet a tájékoztatás
kézhezvételétől számított két hónapon belül tájékoztatja a  biztosító vagy viszontbiztosító székhelye szerinti
tagállam felügyeleti hatóságát a  biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenység magyarországi végzésének
feltételeiről.
(2) A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító magyarországi fióktelepe tevékenységét
a  Felügyelet (1)  bekezdésben meghatározott – felügyeleti hatóságnak küldött – tájékoztatásának kézhezvételét
követően, vagy a tájékoztatásra rendelkezésre álló kéthónapos időtartam lejártát követően kezdheti meg.
(3) A  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító magyarországi fióktelepe köteles
a  279.  § (2)  bekezdés b)–g)  pontjában meghatározott, vagy az  adott tagállamban ennek minősülő adatokban
bekövetkező változásról legkésőbb a változást megelőző egy hónapon belül a Felügyeletet írásban értesíteni.
112. A határon átnyúló szolgáltatás végzésének bejelentése és szabályai
284. § (1) Ha a  magyarországi székhelyű biztosító vagy viszontbiztosító határon átnyúló szolgáltatásként első alkalommal
kíván biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységet végezni másik tagállam területén, köteles ezt a Felügyeletnek
előzetesen bejelenteni és meghatározni a másik tagállamban vállalni tervezett kockázatokat.
(2) A  Felügyelet az  (1)  bekezdés szerinti bejelentés kézhezvételétől számított egy hónapon belül írásban tájékoztatja
a másik tagállam felügyeleti hatóságát arról, hogy
a) a  biztosító vagy viszontbiztosító mely ágazatokra vagy viszontbiztosítási tevékenységre rendelkezik
tevékenységi engedéllyel,
b) milyen ágazatokban vagy viszontbiztosításokban kíván tevékenykedni a másik tagállam területén,
c) a  biztosító vagy viszontbiztosító rendelkezik-e a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott szabályok szerinti szavatolótőkeszükséglet és minimális tőkeszükséglet megfelelő fedezetével,
d) a  kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási tevékenységet határon átnyúló szolgáltatásként folyatni kívánó
biztosító esetén
da) valamennyi tagállamban működő kárrendezési megbízott nevét és címét,
db) az arról szóló nyilatkozatot, hogy a Gfbt.-ben meghatározott Nemzeti Iroda és Kártalanítási Számla
feladatait – a  fogadó államban a  vonatkozó szabályok alapján – ellátó szervezet felé fennálló
kötelezettségének eleget tesz.
(3) A Felügyelet a (2) bekezdésben foglalt tájékoztatást megtagadja, ha a biztosító vagy viszontbiztosító
a) az (1) bekezdésben meghatározott bejelentési kötelezettségét hiányosan teljesítette,
b) a  bejelentő biztosító vagy viszontbiztosító irányítási rendszere és pénzügyi helyzete – ideértve
különösen a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló
kormányrendeletben meghatározott szabályok szerinti szavatolótőke-szükséglet és minimális tőkeszükséglet
megfelelő fedezetét – nem felel meg a jogszabályi előírásoknak.
(4) A  (2)  bekezdésben meghatározott tájékoztatásról vagy annak (3)  bekezdésben meghatározott megtagadásáról
a  Felügyelet határozatban dönt, amelyet az  (1)  bekezdésben meghatározott bejelentés kézhezvételétől számított
egy hónapon belül közöl a bejelentő biztosítóval vagy viszontbiztosítóval.
(5) Ha a  Felügyelet a  másik tagállam felügyeleti hatóságának tájékoztatásáról hoz döntést, úgy a  biztosítóval vagy
a viszontbiztosítóval közli azt is, hogy a határon átnyúló tevékenységét a másik tagállamban a 285. § (1) bekezdése
szerint mikor kezdheti meg.
285. § (1) A  biztosító vagy viszontbiztosító a  tevékenységét a  Felügyelet 284.  § (2)  bekezdésében meghatározott
tájékoztatásról szóló határozat közlését követő napon kezdheti meg a másik tagállamban.
(2) Ha a  284.  § (1) és (2)  bekezdésében meghatározott adatokban változás következik be, a  biztosító vagy
viszontbiztosító a 284. § (1) bekezdésében előírtak szerint a változás bekövetkeztétől számított tizenöt napon belül
köteles bejelenteni a Felügyeletnek, amelynek eljárására a 284. § (2)–(3) bekezdésekben foglaltak az irányadók.
113. Másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító határon átnyúló szolgáltatásával kapcsolatos
tagállami értesítés kezelésének szabályai
286. § Ha a másik tagállam felügyeleti hatósága arról tájékoztatja a Felügyeletet, hogy a székhelyén bejegyzett biztosító
vagy viszontbiztosító első alkalommal kíván biztosítási tevékenységet végezni határon átnyúló szolgáltatás
keretében, a Felügyelet tájékoztatja a biztosítót a biztosítási tevékenységre vonatkozó magyar szabályozásról.
114. A határon átnyúló tevékenységekre vonatkozó statisztikai tájékoztatás
287. § (1) Magyarország területén székhellyel rendelkező biztosítónak évente egyszer – a  Magyar Nemzeti Bank elnökének
rendeletében meghatározottak szerint – tájékoztatni kell a  Felügyeletet a  más tagállamban létesített fióktelepe
által végzett vagy határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett tevékenységével kapcsolatban tagállamonként
– a viszontbiztosítás levonása nélkül – a biztosítási díjbevételről, a kárkifizetések és a kifizetett jutalékok összegéről
az alábbiak szerint:
a) nem-életbiztosítás esetében az 7. mellékletben meghatározott ágazatcsoportonként;
b) életbiztosítás esetében biztosítási üzletágak szerint.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározottakon túl a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási tevékenység végzése esetén
a biztosító a kárgyakoriságról és az egy káresetre jutó átlagos kárfelhasználásról is tájékoztatja a Felügyeletet.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdésben meghatározott adatokat – összesített formában – a  Felügyelet továbbítja a  fogadó
tagállam felügyeleti hatósága számára, az erre irányuló felkérés kézhezvételét követő harminc napon belül.
115. A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító magyarországi fióktelepének, vagy
Magyarországon határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett tevékenységének felügyeletével
kapcsolatos szabályok
288. § A Felügyelet nem rendszeres tájékoztatást kérhet a  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító
magyarországi fióktelepétől vagy a  Magyarországon határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett
tevékenységével összefüggésben a  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosítótól a  terjesztett biztosítási
szerződési feltételekről és az  ezzel összefüggő dokumentumokról annak igazolására, hogy azok megfelelnek
a biztosítási szerződésekre vonatkozó jogszabályoknak.
289. § (1) Ha a  Magyarország területén fióktelep útján vagy határon átnyúló szolgáltatás keretében tevékenységet végző,
másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító megsérti a  Magyarország területén hatályos – a  fióktelepre
vagy a határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett tevékenységre vonatkozó – előírásokat, vagy működésében
a  Felügyelet hiányosságokat észlel, a  Felügyelet kötelezi a  fióktelepet vagy a  biztosítót a  szabályellenes helyzet
megszüntetésére.
(2) Ha a  fióktelep vagy a  biztosító a  Felügyelet határozatában foglalt kötelezésnek határidőben nem tesz eleget,
a  Felügyelet értesíti a  székhely szerinti tagállam felügyeleti hatóságát és kezdeményezi a  szükséges intézkedések
megtételét.
(3) Ha a székhely szerinti tagállam felügyeleti hatósága által tett intézkedések ellenére a  jogszabálysértés továbbra is
fennáll, a Felügyelet – a székhely szerinti tagállam előzetes értesítését követően – a 291. § (1) bekezdés a)–g), i) és
q) pontjában foglalt intézkedéseket alkalmazhatja.
(4) A  Felügyelet az  új biztosítási szerződések létrejöttének megakadályozása érdekében a  magyar jogszabályok
megsértése esetén – az (1)–(3) bekezdések mellőzésével – közvetlenül is intézkedhet, ha a jogszabálysértő helyzet
fennállása súlyosan veszélyezteti a biztosítási piac biztonságát vagy az ügyfelek érdekeit.
(5) Ha a  Felügyelet a  rendelkezésére álló információk alapján úgy ítéli meg, hogy a  másik tagállamban székhellyel
rendelkező biztosító Magyarország területén fióktelepe útján vagy határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett
tevékenysége veszélyezteti a  biztosító pénzügyi biztonságát, értesíti a  biztosító székhelye szerinti tagállam
felügyeleti hatóságát.
(6) Ha a  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító fióktelepének székhely szerinti felügyeleti hatósága
a  biztosító tevékenységi engedélyét visszavonta és erről a  Felügyeletet értesítette, a  Felügyelet köteles megtenni
a  szükséges intézkedéseket, hogy megakadályozza az  érintett biztosítót a  további biztosítási tevékenység
folytatásában.
(7) A  Magyarország területén fióktelep útján, illetve határon átnyúló szolgáltatás keretében tevékenységet végző,
másik tagállamban székhellyel rendelkező viszontbiztosító esetében az  (1), a  (3)–(6)  bekezdésben meghatározott
szabályok alkalmazandók azzal, hogy az  (1)  bekezdésben meghatározott intézkedés meghozataláról és
az intézkedés alapjául szolgáló felügyeleti eljárás megállapításairól a Felügyelet értesíti a székhely szerinti tagállam
felügyeleti hatóságát.
290. § (1) Magyarország területén fióktelep útján, illetve határon átnyúló szolgáltatás keretében biztosítási vagy
viszontbiztosítási tevékenységet végző, másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosító felügyeleti
hatósága vagy az  erre általa felhatalmazott személy jogosult, hogy – a  Felügyelet előzetes értesítését követően –
Magyarország területén a határon átnyúló szolgáltatást, a fióktelepet ellenőrizze.
(2) Az (1) bekezdés szerinti ellenőrzésben a Felügyelet is részt vehet.
 (3) Az  illetékes felügyeleti hatóság kérelmére a  Felügyelet jogosult a  másik tagállamban székhellyel rendelkező
biztosítónak vagy viszontbiztosítónak Magyarország területén fióktelep útján, illetve határon átnyúló szolgáltatás
keretében végzett tevékenységét a helyszínen ellenőrizni, valamint a biztosítótól adatszolgáltatást kérni.
XXII. FEJEZET
A FELÜGYELET INTÉZKEDÉSEI 116. A Felügyelet intézkedéseinek általános szabályai
291. § (1) A  Felügyelet a  biztosító vagy a  viszontbiztosító kötelezettségének teljesítése, az  ügyfelek érdekeinek megóvása,
valamint annak érdekében, hogy a  biztosítási vagy a  viszontbiztosítási tevékenység e  törvényben meghatározott
szabályoknak, továbbá ezen tevékenységekre vonatkozó más jogszabályoknak és a  Felügyelet határozatainak
megfeleljen, a következő intézkedéseket hozhatja:
a) figyelmeztetheti a  biztosítót, a  viszontbiztosítót és vezető állású személyét e  törvény és a  biztosítási vagy
viszontbiztosítási tevékenység folytatására vonatkozó jogszabályok előírásainak betartására;
b) elrendelheti a jogsértő állapot megszüntetését, vagy megtilthatja a jogszabályba ütköző magatartás további
folytatását;
c) határidő tűzésével kötelezheti a  biztosítót vagy a  viszontbiztosítót, hogy tegye meg a  szükséges
intézkedéseket e  törvény és a  biztosítási vagy a  viszontbiztosítási tevékenység folytatására vonatkozó
jogszabályok előírásainak betartására, a feltárt hiányosságok megszüntetésére;
d) felfüggesztheti vagy megtilthatja egyes biztosítási termékek terjesztését;
e) a  biztosítóval, viszontbiztosítóval, továbbá annak vezető állású személyével és egyéb vezetőjével szemben
bírságot szabhat ki;
f ) előírhatja rendkívüli adatszolgáltatási kötelezettség teljesítését;
g) határidő tűzésével kötelezheti a biztosítót vagy a viszontbiztosítót
ga) belső szabályzat kidolgozására vagy meghatározott szempontok szerinti átdolgozására vagy
alkalmazására,
gb) az  alkalmazottak (vezetők) szakmai továbbképzésére vagy megfelelő szakmai ismeretekkel
rendelkező alkalmazottak (vezetők) felvételére,
gc) az  okozott kárért való felelősség megállapítása érdekében vizsgálat lefolytatására, és a  felelőssel
szembeni eljárás kezdeményezésére;
h) az  általa meghatározott napirenddel az  igazgatóság, felügyelőbizottság vagy legfőbb szerv összehívására
kötelezhet, továbbá meghatározott döntések meghozatalának szükségességére hívhatja fel e  testületek
figyelmét;
i) visszavonhatja a vezető állású személy vagy az egyéb vezető kinevezésére adott engedélyt, kezdeményezheti
az alkalmazott felelősségre vonását, a könyvvizsgálója megbízásának megszüntetését;
j) a tevékenység kiszervezését megtilthatja vagy feltételhez kötheti;
k) kötelezheti a  biztosítót vagy a  viszontbiztosítót az  irányítási rendszerére, vállalatirányítási rendszerére és
kockázatkezelési rendszerére, valamint a  saját kockázat és szolvenciaértékelés folyamatára vonatkozó
szabályzatok, eljárások, stratégiák és módszerek megerősítésére;
l) felszólíthatja a biztosítót vagy a viszontbiztosítót
la) a működési költségek csökkentésére,
lb) megfelelő nagyságú biztosítástechnikai tartalék vagy számviteli biztosítástechnikai tartalék
képzésére,
lc) a szavatolótőke újraszámolására, megfelelő nagyságú szavatolótőke képzésére,
ld) pénzügyi helyzetének megőrzésére vagy javítására;
m) előírhatja a hatodik rész hatálya alá
ma) nem tartozó biztosító vagy viszontbiztosító részére pénzügyi terv vagy pénzügyi helyreállítási terv,
vagy
mb) tartozó kisbiztosító részére szanálási terv, pénzügyi terv, pénzügyi helyreállítási terv
benyújtását;
n) kötelezheti a  biztosítót vagy viszontbiztosítót – átvételre vállalkozó másik biztosító vagy viszontbiztosító
esetén – állományának átruházására;
o) a biztosító vagy a viszontbiztosító számára többlettőke-követelményt írhat elő;
p) a biztosítót vagy a viszontbiztosítót intézkedési terv készítésére és annak végrehajtására kötelezheti;
q) megtilthatja, korlátozhatja vagy feltételhez kötheti
qa) az osztalék kifizetését,
qb) a vezető állású személyek és az egyéb vezetők díjainak kifizetését,
qc) a tulajdonosok vagy a vezető állású személyek, illetve az érdekeltségi körükbe tartozó vállalkozások
és a biztosító közötti ügyleteket,
qd) új biztosítási szerződések megkötését, a már megkötött szerződések meghosszabbítását,
qe) a biztosító vagy a viszontbiztosító eszközei feletti rendelkezési jog gyakorlását,
qf ) meghatározott biztosítási ágazatok, kockázatcsoportok vagy kockázatok művelését, illetve
a biztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő tevékenység végzését,
qg) a biztosítási szerződéseknek a teljesítését;
r) felügyeleti biztost rendelhet ki;
s) a kiadott tevékenységi engedélyt részben vagy egészben felfüggesztheti;
t) a kiadott alapítási vagy tevékenységi engedélyt visszavonhatja.
(2) Az  (1)  bekezdés q)  pont qd)–qf )  alpontjában meghatározott intézkedéseket a  Felügyelet határozott időtartamra,
de legfeljebb egy évre hozhatja meg. Ezt a  határidőt a  Felügyelet egy alkalommal, legfeljebb hat hónappal
meghosszabbíthatja.
(3) Az  (1)  bekezdés q)  pont qg)  alpontjában meghatározott intézkedést a  Felügyelet legfeljebb kilencven napra
rendelheti el.
(4) Nyilvánosan működő részvénytársaság esetében az  (1)  bekezdés h)  pontjának alkalmazásakor a  Ptk.-tól eltérően
a közgyűlést annak kezdőnapját huszonegy nappal megelőzően kell összehívni.
(5) Az (1) bekezdés o) pontjában meghatározott intézkedésekre a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni.
(6) Az  (1)  bekezdésben meghatározott intézkedések alkalmazása során a  Felügyelet a  biztosító és a  viszontbiztosító
biztonságos, illetve jogszabályoknak megfelelő működésének a biztosítása vagy helyreállítása érdekében jár el.
(7) A  meghozott intézkedésnek szükségesnek és alkalmasnak kell lenni a  (6)  bekezdésben meghatározott érdekek
megvalósítására, továbbá az  intézkedés meghozatalának az  okszerűségét az  intézkedésről szóló határozat
indokolásában teljeskörűen meg kell határozni.
292. § (1) Ha a  biztosító vagy a  viszontbiztosító nem tesz eleget a  Felügyelet közgyűlés összehívására vonatkozó
intézkedésének, a Felügyelet a cégbíróságnál kezdeményezheti a közgyűlés összehívását.
(2) A  Felügyelet az  (1)  bekezdés szerinti kérelemben javaslatot tesz a  közgyűlés összehívásának helyére, idejére,
napirendi pontjaira.
(3) A közgyűlés összehívásáról a cégbíróság nyolc napon belül határoz.
293. § A Felügyelet a  biztosító vagy a  viszontbiztosító tulajdonosainak szavazati jogát meghatározott időre, de
legfeljebb egy évre felfüggesztheti, ha a  tag tevékenysége, illetve a  biztosítóra, viszontbiztosítóra gyakorolt
befolyása a  rendelkezésre álló tények alapján veszélyezteti megbízható, biztonságos működést. Ilyen esetben
a határozatképesség megállapításánál a korlátozással érintett szavazatokat figyelmen kívül kell hagyni.
117. A felügyeleti bírság 294. § A Felügyelet a  biztosítót, a  viszontbiztosítót, az  első számú vezetőjét és egyéb vezetőjét felügyeleti bírság
megfizetésére kötelezheti, ha
a) az megsérti e törvény vagy egyéb, a biztosítási és az azzal közvetlenül összefüggő tevékenységre vonatkozó
jogszabály előírásait,
b) a felügyeleti határozatban előírtakat nem vagy nem határidőben teljesíti, vagy
c) a Felügyelet által elrendelt adatszolgáltatási kötelezettségének határidőre nem tesz eleget.
118. A felügyeleti biztos 295. § (1) A Felügyelet a 320. § szerinti biztosítási szükséghelyzetben felügyeleti biztost rendelhet ki.
 (2) A felügyeleti biztos feladata az e törvényben foglalt szabályok betartása és betartatása.
 (3) A felügyeleti biztos legfeljebb száznyolcvan napra rendelhető ki.
 (4) Felszámolási eljárás esetén a  felügyeleti biztos megbízatása a  felszámoló kijelöléséig tart, a  (3)  bekezdésben
meghatározott időtartam a felszámoló kijelöléséig hosszabbítható meg. 296. § A kirendelésről a minősített befolyással rendelkező tulajdonosokat vagy tagokat értesíteni kell.
297. § (1) A  kirendelés tartama alatt a  felügyeleti biztos gyakorolja az  igazgatóság tagjának törvényben és alapszabályban
megállapított jogait és kötelezettségeit. A felügyeleti biztos megbízólevelében meg kell határozni feladatait.
(2) Az igazgatóság tagja a részvénytársaságra, a szövetkezetre, egyesületre vonatkozó jogszabályi rendelkezésekben és
az alapszabályban rögzített feladatát, cégjegyzési jogát nem gyakorolhatja a felügyeleti biztos kirendelésének ideje
alatt.
(3) A  (2)  bekezdéstől eltérően az  igazgatóság és a  felügyelőbizottság tagja a  felügyeleti biztos kirendelésének
ideje alatt is kezdeményezheti a  felügyeleti biztost kirendelő határozat, a  felszámolási eljárás megindításának
kezdeményezéséről szóló – a 181. § (2) bekezdésében meghatározott – döntés és a Felügyelet által a biztosítóval
vagy a viszontbiztosítóval szemben hozott jogot vagy kötelezettséget tartalmazó határozat bírósági felülvizsgálatát.
(4) Az igazgatóság és a felügyelőbizottság tagja a (3) bekezdésben meghatározott kezdeményezés tekintetében a Pp.
327.  § (1)  bekezdés alkalmazásában ügyfélnek tekintendő, a  bírósági felülvizsgálat során képviselheti a  biztosítót
vagy a viszontbiztosítót, továbbá a képviselet ellátására megbízást adhat.
298. § A felügyeleti biztos az általa megtett intézkedésekről a tulajdonosokat (tagokat) – írásbeli kérésükre – három napon
belül írásban köteles tájékoztatni.
299. § Kölcsönös biztosító egyesület esetében, amennyiben a  Civil tv. 11.  § (3)  bekezdésben foglalt körülmények
valamelyike áll elő, a bíróság haladéktalanul értesíti a Felügyeletet.
119. A biztosítási termék terjesztésének felfüggesztése, megtiltása 300. § (1) Ha a Felügyelet a termék terjesztésének megkezdését követően megállapítja, hogy
a) a termék vagy a terjesztés körülményei jogszabálysértőek, illetve nyilvánvalóan sértik az ügyfelek érdekeit,
b) a díjkalkuláció nem tesz eleget a biztosításmatematikai elveknek, vagy
c) a biztosító nem, vagy nem a 3. mellékletnek megfelelően készítette el a terméktervet,
a jogszabálysértés, az  érdeksérelem, a  hiba, illetve a  hiányosság megszüntetésére kötelezi a  biztosítót határidő
tűzésével.
(2) Ha az (1) bekezdésben meghatározott jogszabálysértés, érdeksérelem, hiba, illetve hiányosság az ügyfelek számára
súlyos érdeksérelmet okoz, a Felügyelet a termék terjesztését – a  jogszabálysértés, az érdeksérelem, a hiba, illetve
a hiányosság megszüntetésének időtartamára – felfüggesztheti.
(3) Ha a  Felügyelet a  biztosítási termék terjesztését felfüggeszti, az  érintett biztosító a  döntés tényét és az  érintett
termék megjelölését köteles a  felfüggesztő határozat kézhezvételét követő két munkanapon belül a  honlapján
közzétenni.
301. § (1) A termék terjesztését a Felügyelet megtiltja, ha a biztosító a 300. § (1) bekezdésében foglalt kötelezésnek nem tesz
eleget.
(2) Ha a Felügyelet a biztosítási termék terjesztését megtiltja, az érintett biztosító a döntés tényét és az érintett termék
megjelölését köteles a tiltó határozat kézhezvételét követő két munkanapon belül a honlapján közzétenni.
120. A tevékenységi engedély felfüggesztése 302. § (1) A Felügyelet a biztosító vagy a viszontbiztosító tevékenységi engedélyét – részben vagy egészben – felfüggesztheti,
ha a biztosító vagy a viszontbiztosító a tevékenység végzésére vonatkozó jogszabályi előírásokat súlyosan megsérti,
de megalapozottan várható, hogy a felfüggesztés időtartama alatt a jogsértő helyzet megszüntethető.
(2) A felfüggesztés időtartama a hat hónapot nem haladhatja meg.
121. Az alapítási engedély visszavonása 303. § A biztosító vagy a viszontbiztosító alapítási engedélyének visszavonására kizárólag akkor kerülhet sor, ha a biztosító
a) az alapítási engedélyt a Felügyelet megtévesztésével vagy jogszabálysértő módon szerezte meg,
b) az  alapítási engedély közlésétől számított kilencven napon belül a  tevékenységi engedély iránti kérelmet
nem nyújtja be, vagy
c) az alapítási engedély megszerzéséhez előírt feltételeknek a b) pontban meghatározott időtartam alatt már
nem felel meg. 122. A tevékenységi engedély visszavonása
304. § (1) A  biztosítási vagy a  viszontbiztosító tevékenység folytatására adott engedély egészben vagy részben való
visszavonására kizárólag akkor kerülhet sor, ha a biztosító vagy a viszontbiztosító
a) a  tevékenységi engedély megadásától számított egy éven belül a  biztosítási vagy viszontbiztosítási
tevékenységét nem kezdte meg,
b) tevékenységi engedélyét a Felügyelet megtévesztésével vagy más, jogszabályt sértő módon szerezte meg,
c) több mint hat hónapon át szünetelteti a tevékenységét,
d) a felfüggesztés időtartamának lejártát követő harminc napon belül a tevékenységét nem kezdi meg,
e) tevékenysége felfüggesztésének időtartama alatt a  jogsértő helyzet megszüntetése érdekében tett
intézkedések nem vezettek eredményre,
f ) a tevékenységre vonatkozó jogszabályokat ismételten és súlyosan megsérti, és a 291. §-ban meghatározott
intézkedések nem vezettek eredményre,
g) a  biztosítási tevékenységi engedély megszerzéséhez előírt feltételeknek a  Felügyelet felszólításában foglalt
határidő lejártát követően sem felel meg, h) esetén a  biztosítási szükséghelyzet megszüntetése érdekében tett felügyeleti intézkedések nem vezettek
eredményre, és további intézkedések meghozatalától sem várható a jogsértő helyzet megszűnése, vagy
i) a  felügyeleti intézkedés ellenére az  esedékes és nem vitatott fizetési kötelezettségeinek pénzügyi fedezet
hiánya miatt tizenöt munkanapon belül nem tesz eleget, vagy tartozásai saját tőkéjét tartósan meghaladják
(túladósodás),
j) nem teljesíti a  minimális tőkeszükségletre vonatkozó szabályokat és a  Felügyelethez benyújtott pénzügyi
terv nyilvánvalóan nem megfelelő, vagy a minimális tőkeszükséglet nemteljesítésének észlelésétől számított
három hónapon belül nem hajtja végre a jóváhagyott tervet.
(2) A  harmadik országbeli biztosító fióktelepe esetén – az  (1)  bekezdésben foglaltakon túlmenően – a  tevékenységi
engedély akkor is visszavonásra kerül, ha a  harmadik országbeli biztosító tevékenységi engedélyét a  székhely
szerinti felügyeleti hatóság visszavonta.
(3) Az  engedély visszavonása után új biztosítási szerződés nem köthető, a  már létező biztosítási szerződésekben
a biztosító által vállalt kötelezettségek nem növelhetők, és a biztosítási szerződések nem hosszabbíthatók meg.
(4) Az  engedély visszavonásával egyidejűleg a  Felügyelet köteles minden olyan intézkedés megtételére, amely
a biztosítottak érdekének védelmét szolgálja. Ennek keretében korlátozhatja vagy megtilthatja a biztosító eszközei
feletti szabad rendelkezést.
(5) Az  engedély visszavonásáról a  Felügyelet köteles valamennyi tagállam felügyeleti hatóságát értesíteni, és
az engedély visszavonását az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétenni.
(6) A tevékenységi engedély visszavonását követően a biztosítási szerződésekből eredő kötelezettségek megszűnéséig
vagy a  biztosítási állomány átruházásáig a  Felügyelet – a  biztosítási szerződésekből eredő kötelezettségek
teljesítésével kapcsolatban – az  e  törvényben vagy más biztosítási tevékenységre vonatkozó jogszabályban
meghatározott rendelkezések és a (4) bekezdés alapján meghozott intézkedések betartását ellenőrzi.
123. A könyvvizsgáló megbízásának megszűntetése 305. § (1) Ha a könyvvizsgáló a 71. §-ban meghatározott kötelezettségének nem tesz eleget, a Felügyelet jogosult arra, hogy
kötelezze a biztosítót vagy a viszontbiztosítót a könyvvizsgáló megbízatásának a megszüntetésére és egyidejűleg
más, a 70. § (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek megfelelő könyvvizsgáló választására.
(2) A  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott intézkedés alkalmazásakor jogosult a  könyvvizsgáló biztosítói
minősítésének visszavonását kezdeményezni.
124. Tevékenység kiszervezésének megtiltása, feltételhez kötése 306. § (1) Ha a Felügyelet észleli, hogy a biztosító vagy a viszontbiztosító a 91. § (2) bekezdésében foglalt kötelezettségének
nem tesz eleget, a  kiszervezés szabályszerűségének a  helyreállítása érdekében a  tevékenység kiszervezését
– a helyreállítás időszakára – felfüggesztheti.
(2) Ha az  (1)  bekezdésben meghatározott intézkedés a  Felügyelet által megjelölt határidőben nem vezetett
eredményre, a Felügyelet a tevékenység kiszervezését megtilthatja.
125. A biztosítástechnikai tartalékok nem megfelelősége 307. § (1) Ha a  biztosító vagy a  viszontbiztosító nem felel meg a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott biztosítástechnikai tartalékokra
vonatkozó követelményeknek, a  Felügyelet – az  intézkedés hatálya alá tartozó eszközök megjelölésével –
határozatában megtilthatja a biztosító eszközei feletti szabad rendelkezési jogot.
(2) Másik tagállamban fiókteleppel rendelkező biztosító vagy másik tagállamban – határon átnyúló szolgáltatásként –
biztosítási tevékenységet folytató biztosító esetén a  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott intézkedésről
szóló határozat meghozatala előtt értesíti a fogadó tagállam felügyeleti hatóságát.
308. § Más tagállami székhelyű, Magyarország területén fiókteleppel rendelkező biztosító vagy Magyarországon – határon
átnyúló szolgáltatásként – biztosítási tevékenységet folytató biztosító esetén a 303. §-ban meghatározott, vagy azzal
egy tekintet alá eső intézkedés kezdeményezésének kézhezvételét követően a  Felügyelet – a  tagállam felügyeleti
hatósága által meghatározott eszközök tekintetében – határozatában korlátozza vagy megtiltja a  biztosító
Magyarország területén található eszközei feletti szabad rendelkezési jogot.
126. A szavatolótőke-szükséglet nemteljesítése 309. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító a  267.  § (1)  bekezdés c)  pontjában meghatározott bejelentéstől számított két
hónapon belül jóváhagyás céljából helyreállítási tervet nyújt be a Felügyeletnek.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdésben meghatározott tervet akkor hagyja jóvá, ha az alkalmas arra, hogy a biztosító vagy
a viszontbiztosító a 267. § (1) bekezdés c) pontjában meghatározott bejelentéstől számított hat hónapon belül
a) helyreállítsa a szavatolótőke-szükségletet fedező figyelembe vehető szavatolótőke szintjét, vagy
b) a szavatolótőke-szükséglet teljesítése céljából csökkentse kockázati profilját.
310. § (1) A  szavatolótőke-szükséglet szintjének helyreállítása érdekében az  intézkedések megtételére jóváhagyott
helyreállítási terv hat hónapos időszaka a  biztosító vagy a  viszontbiztosító kérelmére három hónappal
meghosszabbítható.
(2) Kivételesen kedvezőtlen helyzetekben, amikor jelentős piaci részesedéssel vagy az  érintett biztosítási üzletágban
szerzett jelentős részesedéssel rendelkező biztosító vagy a  viszontbiztosító pénzügyi helyzetét súlyosan vagy
kedvezőtlenül befolyásolja
a) a pénzügyi piacok előre nem látható jelentős és mélyreható visszaesése, vagy
b) huzamosan alacsony kamatkörnyezet, vagy
c) súlyos hatással járó katasztrófahelyzet,
az (1)  bekezdésben kapott jóváhagyást a  Felügyelet szükség esetén a  biztosító vagy viszontbiztosító kérelmére
legfeljebb hét évvel meghosszabbíthatja.
(3) A  (2)  bekezdés szerinti kivételesen kedvezőtlen helyzet fennállása esetén a  Felügyelet a  jóváhagyást az  összes
vonatkozó szempont – többek között a  biztosítástechnikai tartalékok átlagos hátralévő tartamának –
figyelembevételével adja meg.
(4) Kivételesen kedvezőtlen helyzet megállapítása a  felügyeleti hatóság kérésére az  EBFH bevonásával
–  az  1094/2010/EU rendelet 18.  cikke alapján fennálló hatásköreinek sérelme nélkül –, adott esetben az  Európai
Rendszerkockázati Testülettel történt konzultációt követően történik.
(5) A  kivételesen kedvezőtlen helyzet fennállásának (2)  bekezdés szerinti feltételeit az  EBFH-val együttműködve
rendszeresen felül kell vizsgálni és amennyiben azok már nem állnak fenn, megszűnését be kell jelenteni.
(6) Az érintett biztosító vagy a viszontbiztosító háromhavonta eredményjelentést nyújt be a Felügyeletnek, amelyben
közli a  szavatolótőke-szükséglet fedezése érdekében a  figyelembe vehető szavatolótőke szintjének visszaállítása
vagy a  kockázati profil csökkentése révén a  szavatolótőke-szükségletnek való megfelelés érdekében tett
intézkedéseket és az elért eredményeket.
(7) A  (2)  bekezdésben említett hosszabbítást vissza kell vonni abban az  esetben, ha az  eredményjelentés tanúsága
szerint a  nemteljesítés megállapítása és a  jelentés benyújtása között nem történt lényeges előrelépés
a  szavatolótőke-szükséglet fedezése érdekében a  figyelembe vehető szavatolótőke visszaállítása vagy a  kockázati
profil csökkentése révén.
(8) Különleges körülmények között, a  szavatolótőke-szükséglet szintjének visszaállítása vagy a  kockázati profil
csökkentése érdekében tett intézkedések és az elért eredmények ellenére, a Felügyelet véleménye szerint az érintett
biztosító pénzügyi helyzete várhatóan tovább romlik, a Felügyelet korlátozhatja vagy megtilthatja az adott biztosító
eszközei feletti szabad rendelkezés jogát.
311. § Más tagállami székhelyű, Magyarország területén fiókteleppel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító, továbbá
Magyarországon – határon átnyúló szolgáltatásként – biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységet folytató
biztosító vagy viszontbiztosító esetén a  310.  § (8)  bekezdésében meghatározott, vagy azzal egy tekintet alá eső
intézkedés kezdeményezésének kézhezvételét követően a  Felügyelet – a  tagállam felügyeleti hatósága által
meghatározott eszközök tekintetében – határozatában korlátozza vagy megtiltja a biztosító vagy a viszontbiztosító
Magyarország területén található eszközei feletti szabad rendelkezési jogot.
127. A minimális tőkeszükséglet nemteljesítése 312. § (1) A  biztosító vagy a  viszontbiztosító a  267.  § (1)  bekezdés d)  pontjában meghatározott bejelentéstől számított
egy hónapon belül jóváhagyás céljából pénzügyi tervet nyújt be a Felügyeletnek.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdésben meghatározott tervet akkor hagyja jóvá, ha az alkalmas arra, hogy a biztosító vagy
a viszontbiztosító a 267. § (1) bekezdés d) pontjában meghatározott bejelentéstől számított három hónapon belül
a) visszaállítsa legalább a minimális tőkeszükséglet szintjére a figyelembe vehető alapvető szavatoló tőkét, vagy
b) a minimális tőkeszükséglet teljesítése céljából csökkentse kockázati profilját.
(3) A pénzügyi terv nemteljesítése esetén a Felügyelet – az  intézkedés hatálya alá tartozó eszközök megjelölésével –
határozatában korlátozhatja vagy megtilthatja a  biztosító vagy a  viszontbiztosító eszközei feletti szabad
rendelkezési jogot.
(4) Másik tagállamban fiókteleppel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító, továbbá másik tagállamban – határon
átnyúló szolgáltatásként – biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységet folytató biztosító vagy a viszontbiztosító
esetén a Felügyelet a (3) bekezdésben meghatározott intézkedésről értesíti a fogadó tagállam felügyeleti hatóságát.
313. § Más tagállami székhelyű, Magyarország területén fiókteleppel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító, továbbá
Magyarországon – határon átnyúló szolgáltatásként – biztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységet folytató
biztosító vagy viszontbiztosító esetén a  312.  § (3)  bekezdésében meghatározott, vagy azzal egy tekintet alá eső
intézkedés kezdeményezésének kézhezvételét követően a  Felügyelet – a  tagállam felügyeleti hatósága által
meghatározott eszközök tekintetében – határozatában korlátozza vagy megtiltja a biztosító vagy a viszontbiztosító
Magyarország területén található eszközei feletti szabad rendelkezési jogot.
128. A pénzügyi és a helyreállítási tervre vonatkozó közös rendelkezések
314. § (1) A  pénzügyi tervnek és a  helyreállítási tervnek – a  309.  § (2)  bekezdésében és a  312.  § (2)  bekezdésében
meghatározott követelményeken felül – a következőket kell tartalmaznia:
a) az igazgatási költségek várható alakulását,
b) a  biztosítási tevékenység – ideértve az  aktív és passzív viszontbiztosítást – várható bevételeinek és
kiadásainak alakulására vonatkozó részletes tervet,
c) az előzetes mérlegtervet,
d) a biztosítási és viszontbiztosítási szerződésből eredő kötelezettségek és a minimális szavatolótőke-szükséglet
fedezetéhez szükséges pénzügyi eszközök várható alakulását,
e) a viszontbiztosításra vonatkozó átfogó terveket.
(2) A  Felügyelet – a  pénzügyi terv és a  helyreállítási terv megvalósulásának nyomon követése érdekében –
kötelezheti a  biztosítót a  pénzügyi terv és a  helyreállítási terv olyan kiegészítésére, amely az  (1)  bekezdésben
meghatározottakat legfeljebb hároméves időtartamra vonatkozóan tartalmazza.
(3) Ha a  biztosító a  pénzügyi tervet és a  helyreállítási tervet hiányosan nyújtotta be, vagy a  terv nem felel meg
a  jogszabályban foglalt feltételeknek, célszerűtlen vagy szakszerűtlen előírást tartalmaz, a  Felügyelet a  biztosítót
legfeljebb egy alkalommal pénzügyi terv esetében tizenöt, a  helyreállítási terv esetében pedig huszonkét
munkanapon belül a terv kiegészítésére vagy módosítására hívja fel.
(4) A  Felügyelet a  terv kiegészítésének vagy módosításának elrendelése során figyelmezteti a  biztosítót arra, hogy
annak elmulasztása vagy nem megfelelő teljesítése esetén a rendelkezésre álló adatok alapján fog dönteni.
315. § Ha a  Felügyelet jóváhagyta a  helyreállítási tervet vagy pénzügyi tervet, mindaddig visszautasíthatja
a  256.  §  (3)  bekezdésben meghatározott igazolás kiadását, ameddig a  szerződők jogai vagy a  viszontbiztosító
szerződéses kötelezettségei veszélyeztetve vannak.
129. A kisbiztosítók pénzügyi terve, szanálási terve és pénzügyi helyreállítási terve
316. § (1) A Felügyelet a hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosítót pénzügyi terv készítésére kötelezi, ha
a) a biztosító szavatolótőkéje nem éri el a biztonsági tőke előírt nagyságát,
b) a biztosító számviteli biztosítástechnikai tartalékai nem érik el a szükséges mértéket, illetve, ha a számviteli
biztosítástechnikai tartalékok fedezete nem kielégítő, vagy
c) a  biztosítónak a  kötvénykibocsátásból, hitelekből és egyéb, nem biztosítási szerződésből adódó
kötelezettségei – a kölcsöntőkét kivéve – együttesen meghaladják saját tőkéjének huszonöt százalékát.
 (2) A  pénzügyi terv az  (1)  bekezdésben foglaltak megszüntetésére a  Felügyelet által meghatározott, de legfeljebb
féléves időszakra terjedő intézkedéseket tartalmaz. A  pénzügyi tervet a  Felügyelet határozatának közlésétől
számított harminc napon belül kell a biztosítónak a Felügyelethez jóváhagyásra benyújtania.
(3) A  Felügyelet a  pénzügyi terv megérkezését követő naptól számított harminc napon belül köteles elbírálni, hogy
a pénzügyi terv alkalmas-e az (1) bekezdésben foglaltak megszüntetésére.
(4) A pénzügyi terv készítésére kötelezéssel egyidejűleg, továbbá a pénzügyi terv elutasítása, vagy megvalósulásának
meghiúsulása esetén a Felügyelet a 287. §-ban foglalt intézkedések megtételére jogosult.
317. § (1) Ha a hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító szavatolótőkéje kevesebb, mint a biztosítók és a viszontbiztosítók
szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott minimális
szavatolótőke-szükséglet, és a  közgyűlés nem döntött a  feltöltés egy évet meg nem haladó ütemezéséről, akkor
a  Felügyelet a  biztosítót a  szükséges minimális szavatolótőke fedezetének pótlására vonatkozó szanálási terv
készítésére kötelezi.
(2) A  legfeljebb egyéves időtartamra terjedő szanálási tervnek tartalmaznia kell a hiány megszüntetésének módját és
ütemét. A  szanálási tervet a  Felügyelet határozatának közlésétől számított kilencven napon belül a  biztosítónak
a  Felügyelethez jóváhagyásra be kell nyújtania. Ez  a  határidő különösen indokolt esetben harminc nappal
meghosszabbítható.
(3) A  Felügyelet a  szanálási terv megérkezését követő naptól számított két hónapon belül köteles elbírálni, hogy
a szanálási terv alkalmas-e a biztosító szavatolótőke-hiányának megszüntetésére.
(4) A  szanálási terv készítésére kötelezéssel egyidejűleg, továbbá a  szanálási terv elutasítása vagy megvalósulásának
meghiúsulása esetén a Felügyelet a 291. §-ban foglalt intézkedések megtételére jogosult.
318. § (1) Ha a hatodik rész hatálya alá tartozó kisbiztosító működése a biztosítottak érdekeit veszélyezteti, akkor a Felügyelet
e biztosítót hároméves időtartamra terjedő pénzügyi helyreállítási terv készítésére kötelezi.
(2) A pénzügyi helyreállítási tervet a Felügyelet határozatának közlésétől számított kilencven napon belül a biztosítónak
a  Felügyelethez jóváhagyásra be kell nyújtania. Ez  a  határidő különösen indokolt esetben harminc nappal
meghosszabbítható.
(3) A  Felügyelet a  pénzügyi helyreállítási terv megérkezését követő naptól számított két hónapon belül köteles
elbírálni, hogy a pénzügyi helyreállítási terv alkalmas-e a biztosító biztonságos működésének helyreállítására.
(4) Ha a  biztosító romló pénzügyi helyzete a  biztosítottak érdekeit veszélyezteti, akkor a  biztosító rövid távú
fizetőképességének biztosítása érdekében – a pénzügyi helyreállítási terv alapján – a Felügyelet a biztosító számára
a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben
meghatározottak szerint számított minimális szavatolótőke-szükségletnél magasabb szavatolótőke-szükségletet is
előírhat.
(5) A  Felügyelet előírhatja a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól
szóló kormányrendeletben meghatározottak szerinti minimális szavatolótőke-szükséglete számításánál
a viszontbiztosítás beszámításának csökkentését, ha
a) a viszontbiztosítási fedezet minősége az előző üzleti évhez viszonyítva lényegesen romlott, vagy
b) a  biztosító viszontbiztosítási szerződései tényleges kockázatmegosztást nem, vagy nem elégséges
mértékben biztosítanak.
 (6) A pénzügyi helyreállítási terv készítésére kötelezéssel egyidejűleg, továbbá a pénzügyi helyreállítási terv elutasítása
vagy megvalósulásának meghiúsulása esetén a Felügyelet a 291. §-ban foglalt intézkedések megtételére jogosult.
319. § (1) A  316.  §-ban meghatározott pénzügyi tervnek, a  317.  §-ban meghatározott szanálási tervnek és a  318.  §-ban
meghatározott pénzügyi helyreállítási tervnek – a  316.  § (2)  bekezdésében és a  317.  § (2)  bekezdésében
meghatározott követelményeken felül – a következőket kell tartalmaznia:
a) az igazgatási költségek várható alakulását,
b) a  biztosítási tevékenység – ideértve az  aktív és passzív viszontbiztosítást – várható bevételeinek és
kiadásainak alakulására vonatkozó részletes tervet,
c) az előzetes mérlegtervet,
d) a  biztosítási szerződésből eredő kötelezettségek és a  minimális szavatolótőke-szükséglet fedezetéhez
szükséges pénzügyi eszközök várható alakulását,
e) a viszontbiztosításra vonatkozó átfogó terveket.
(2) A  Felügyelet – a  pénzügyi terv és a  szanálási terv megvalósulásának a  316.  § (2)  bekezdésében és a  317.  §
(2)  bekezdésében meghatározott időtartamot követő nyomon követése érdekében – kötelezheti a  biztosítót
a  pénzügyi terv és a  szanálási terv olyan kiegészítésére, amely az  (1)  bekezdésben meghatározottakat legfeljebb
hároméves időtartamra vonatkozóan tartalmazza.
(3) Ha a biztosító a pénzügyi tervet, a szanálási tervet és a pénzügyi helyreállítási tervet hiányosan nyújtotta be, vagy
a  terv nem felel meg a  jogszabályban foglalt feltételeknek, célszerűtlen vagy szakszerűtlen előírást tartalmaz,
a  Felügyelet a  biztosítót legfeljebb egy alkalommal pénzügyi terv esetében tizenöt, szanálási terv és a  pénzügyi
helyreállítási terv esetében pedig huszonkét munkanapon belül a terv kiegészítésére, illetve módosítására hívja fel.
(4) A  Felügyelet a  terv kiegészítésének vagy módosításának elrendelése során figyelmezteti a  biztosítót arra, hogy
annak elmulasztása vagy nem megfelelő teljesítése esetén a rendelkezésre álló adatok alapján fog dönteni.
130. A biztosítási szükséghelyzet 320. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító szükséghelyzetbe kerül, ha
a) az esedékes és nem vitatott fizetési kötelezettségeinek pénzügyi fedezet hiánya miatt öt munkanapon belül
nem tesz eleget;
b) a  biztosítástechnikai tartalékai – ide értve a  számviteli biztosítástechnikai tartalékokat is – nem érik el
a szükséges mértéket, illetve e tartalékainak fedezete nem kielégítő;
c) a biztosítónak és a viszontbiztosítónak
ca) a minimális tőkeszükséglet fedezésére figyelembe vehető alapvető szavatolótőke, vagy
cb) a biztonsági tőke
fedezete nem elegendő, vagy az előírt mérték alá csökkent;
d) a 309. § (1) bekezdésében, a 312. § (1) bekezdésében, a 316. § (1) bekezdésében és a 317. § (1) bekezdésében
meghatározott tervet a Felügyelet által meghatározott időn belül nem tudja végrehajtani;
e) tevékenysége körében más olyan különösen súlyos veszélyhelyzet alakult ki, amely a  biztosítási
szolgáltatások biztonságát fenyegeti; vagy
f ) a  cégnyilvánosságról, a  bírósági cégeljárásról és a  végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény
(a továbbiakban: Ctv.) 116. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott kényszertörlési eljárásnak lenne helye.
 (2) A  Felügyelet a  felszámolás elkerülése, a  jogsértő helyzet megszűnése, valamint a  biztosítottak érdekében
az (1) bekezdésben meghatározott szükséghelyzetben a 291. §-ban meghatározott intézkedéseket teheti.
 (3) Biztosító esetében a  Ctv. 84.  §-ában meghatározott megszűntnek nyilvánításáról a  Felügyelet előzetes értesítését
követően dönthet a bíróság. XXIII. FEJEZET
A FELÜGYELET ADATKEZELÉSE
321. § (1) A  Felügyelet a  pénzügyi közvetítő rendszer felügyeletével kapcsolatos feladatai ellátása céljából szükséges
mértékben adatot kezelhet, ideértve az e törvényben meghatározott körben kezelt személyes adatot is.
(2) A Felügyelet határozattal nyilvántartásba veszi a biztosító és a viszontbiztosító következő adatait:
a) név, székhely,
b) tevékenységi kör (engedélyezett biztosítási ágazatok, biztosítási tevékenységgel közvetlenül összefüggő
tevékenység),
c) az alapítás pontos időpontja,
d) a jegyzett tőke, indulótőke,
e) minősített befolyással rendelkező tulajdonos azonosító adatai,
f ) a vezető állású személy és az egyéb vezető azonosító adatai,
g) a biztosítási tevékenység megkezdésének időpontja,
h) a biztosító, viszontbiztosító leányvállalata és külföldi fióktelepe létesítésének időpontja és helye,
i) a h) pontban felsoroltak vezetésével megbízott személyek azonosító adatai, és
j) az a)–i) pontban felsorolt adatokban történt változások.
(3) A Felügyelet határozattal nyilvántartásba veszi
a) a csoport- vagy a kiegészítő felügyelet alá tartozó biztosítóval vagy viszontbiztosítóval szoros kapcsolatban
álló személy adatait,
b) a  csoport- vagy a  kiegészítő felügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatával szoros
kapcsolatban álló személy adatait, és
c) a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatának – ha az  vegyes tevékenységű biztosítói vagy
viszontbiztosítói holdingtársaság, vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság – azon adatait, amelyek a biztosító
felügyelete érdekében szükségesek.
322. § (1) A  Felügyelet a  pénzügyi közvetítő rendszer felügyeletével kapcsolatos feladatai ellátása céljából biztosítási titkot,
üzleti titkot és egyéb adatot vagy információt kizárólag a  138.  § (1)–(2)  bekezdésében megjelölt szerveknek,
törvényben meghatározott feladataik ellátásához szükséges mértékben, valamint nemzetközi együttműködési
megállapodásban foglaltak szerint szolgáltathat.
(2) A külföldi felügyeleti hatóságtól származó biztosítási titoknak vagy üzleti titoknak minősülő adatot és információt
a  Felügyelet nem közölheti harmadik féllel. Az  ilyen adatot kizárólag a  külföldi felügyeleti hatósággal kötött
együttműködési megállapodásban foglaltak szerint kezelheti és az  érintett külföldi felügyelet hozzájárulásával
továbbíthatja. Nem jelenti a  biztosítási titok és üzleti titok sérelmét az  MNBtv. szerinti ellenőrzési eljárás során
a  csoportfelügyelet esetében a  csoportvizsgálati jelentésnek a  biztosítói csoport irányító tagja részére történő
átadása.
323. § (1) A  Felügyelet a  pénzügyi közvetítő rendszer felügyeletével kapcsolatos feladatai ellátása céljából az  e  törvényben
meghatározott bejelentések, engedélyezések, valamint az általa elrendelt adatszolgáltatások alapján nyilvántartja
a) a biztosítói, viszontbiztosítói, biztosításközvetítői, viszontbiztosítás-közvetítői fióktelepeket,
b) a különleges célú gazdasági egységeket,
c) a biztosító, viszontbiztosító tulajdonosait,
d) a biztosító, viszontbiztosító könyvvizsgálóit, és
e) a kérelmezőket.
(2) A nyilvántartás az azonosító adatokon túl a következőket tartalmazza:
a) a  minősített befolyással összefüggésben a  minősített befolyás arányát, valamint a  minősített befolyás
gyakorlását biztosító szerződést,
b) a  321.  § (3)  bekezdése szerinti szoros kapcsolattal összefüggésben a  szoros kapcsolat mértékét, valamint
a szoros kapcsolat gyakorlását biztosító szerződést,
c) a vezető állású személy tisztségét, a betöltött munkakört, a megbízás tárgyát, a jogviszony jellegét, továbbá
a Felügyelet által a nyilvántartott személlyel szemben alkalmazott intézkedéseket,
d) az engedély kiadásával vagy visszavonásával kapcsolatos kérelem tartalmát, továbbá a kérelem elbírálásához
csatolt dokumentum adatait,
e) a biztosító, viszontbiztosító belső szabályzatait, így különösen az alapszabályt,
f ) a  biztosító, viszontbiztosító, független biztosításközvetítő éves beszámolóját, valamint az  eredmény
felhasználására vonatkozó határozatot,
g) a  biztosító, viszontbiztosító közgyűléséről, az  igazgatóság és a  felügyelőbizottsági üléséről készült
jegyzőkönyveket,
h) a  panasz vagy közérdekű bejelentés esetén a  panasztevő által megjelölt személyes adatokat és a  panaszra
okot adó eseményt és az érintett intézményt,
i) a szavatolótőke és a tőkemegfelelés kiszámításának dokumentálását,
j) az adatszolgáltatás során beérkező adatokat,
k) a saját kockázat- és szolvenciaértékelés adatait, valamint
l) a fogyasztóvédelmi ügyekért felelős kapcsolattartó nevét.
(3) A  (2)  bekezdésben megjelölt adatokhoz kapcsolódóan a  pénzügyi közvetítő rendszer felügyeletével kapcsolatos
feladatai ellátása céljából szükséges mértékben az  azonosító adatokon kívül a  Felügyelet a  biztosító, független
biztosításközvetítő ügyfelének biztosítási titkot képező adatait is kezelheti.
(4) A Felügyelet engedélye egyúttal a nyilvántartásba vételt is igazolja.
XXIV. FEJEZET
A FELÜGYELETI DÍJ 324. § (1) A biztosító és a viszontbiztosító a Felügyelet részére felügyeleti díjat fizet.
 (2) A felügyeleti díj – a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – az alapdíj és a változó díj összege.
 (3) A XVIII. Fejezetben meghatározott kisbiztosító-egyesület esetén a felügyeleti díj összege megegyezik az alapdíjjal.
131. Az alapdíj 325. § (1) Az alapdíj az alapdíjegység és a (3) bekezdés szerinti szorzószámok szorzata.
 (2) Az alapdíjegység ötvenezer forint.
(3) A szorzószám
a) biztosító és viszontbiztosító részvénytársaság, az  Európai Unió másik tagállamában székhellyel rendelkező
biztosító vagy viszontbiztosító fióktelepe és harmadik országbeli biztosító és viszontbiztosító magyarországi
fióktelepe esetén: negyven,
b) biztosító és viszontbiztosító szövetkezet esetén: négy,
c) kölcsönös biztosító egyesület esetén: kettő,
d) a XVIII. Fejezetben meghatározott kisbiztosító-egyesület esetén: fél.
132. A változó díj 326. § (1) A biztosító által fizetendő változó díj éves mértéke
a) a minimális szavatolótőke-szükséglet 3,8 ezrelékének, és
b) a számviteli biztosítástechnikai tartalékok könyv szerinti értéke 0,25 ezrelékének
összege.
(2) Ha az  Európai Unió másik tagállamában székhellyel rendelkező biztosító magyarországi fióktelepe által végez
tevékenységet, az  általa fizetendő változó díj éves mértéke a  biztosító magyarországi fióktelepének éves
beszámolója szerinti mérlegfőösszeg 0,1 ezreléke.
XXV. FEJEZET
A CSOPORTFELÜGYELET 133. A csoportfelügyelet terjedelme
327. § (1) A csoportfelügyelet alá tartozik az a biztosító és viszontbiztosító,
a) amely anyavállalata másik biztosítónak, viszontbiztosítónak vagy harmadik országbeli biztosítónak,
viszontbiztosítónak, vagy részesedési viszonnyal rendelkezik legalább egy másik biztosítóban,
viszontbiztosítóban vagy harmadik országbeli biztosítóban, viszontbiztosítóban,
b) amelynek anyavállalata biztosítói holdingtársaság, vegyes pénzügyi holdingtársaság, viszontbiztosító,
harmadik országbeli biztosító vagy harmadik országbeli viszontbiztosító,
c) amelynek anyavállalata vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaság.
 (2) A csoportfelügyelet kiterjed az (1) bekezdésben foglaltakon túl
a) a biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatára, vagy a biztosítóban vagy a viszontbiztosítóban részesedési
viszonnyal rendelkező vállalkozásra,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatára, vagy a  biztosítónak vagy viszontbiztosítónak olyan
vállalkozására, amelyben részesedési viszonya van,
c) a biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatának, vagy a biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részesedési
viszonnyal rendelkező vállalkozásának más leányvállalatára vagy olyan vállalkozására, amelyben részesedési
viszonya van.
(3) A  csoportfelügyelet – a  Felügyelet határozata alapján – nem terjed ki a  biztosítóra, viszontbiztosítóra, biztosítói
holdingtársaságra, vegyes pénzügyi holdingtársaságra és vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaságra, ha
a) olyan harmadik országban van a  székhelye, ahol a  székhely szerinti állam jogrendszere nem teszi lehetővé
a csoportfelügyelet ellátásához szükséges információk átadását,
b) bevonása a csoportfelügyelet céljára nézve félrevezető eredményt adna, vagy
c) bevonása a  csoportfelügyelet céljára nézve elhanyagolható jelentőségű, kivéve, ha az  egyedileg
elhanyagolható jelentőségű biztosítók, viszontbiztosítók, biztosítói holdingtársaságok, vegyes pénzügyi
holdingtársaságok vagy vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaságok együttesen már nem
elhanyagolható jelentőségűek.
(4) Amennyiben a (3) bekezdés b) és c) pontja alapján a vállalat nem kerül csoportfelügyelet alá, az erről szóló döntést
megelőzően a csoportfelügyeletért felelős hatóság konzultál az érintett felügyeleti hatóságokkal.
(5) A  Felügyelet a  (3)  bekezdés b) és c)  pontja alapján kizárt vállalattól is kérhet adatot és információt
a csoportfelügyelet gyakorlásához.
(6) A  (2)  bekezdés a) és b)  pontjában említett esetekben, amennyiben a  részesedéssel rendelkező biztosító vagy
viszontbiztosító, vagy az Európai Unión belül központi irodával rendelkező biztosítói holdingtársaság vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság maga is a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvény szerinti
kiegészítő felügyelet hatálya alá tartozó szabályozott vállalkozás vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság vagy annak
kapcsolt vállalkozása, akkor a  Felügyelet, mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti
hatósággal folytatott konzultációt követően – dönthet úgy, hogy nem végzi el a kockázatkoncentráció-felügyeletet
vagy a  csoporton belüli ügyletekre vonatkozó felügyeletét, vagy ezek egyikét sem a  részesedéssel rendelkező
biztosító vagy viszontbiztosító, illetve biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság szintjén.
(7) Ha a  vegyes pénzügyi holdingtársaságra a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvény
vagy a  Hpt. vagy a  Felügyelet megítélése szerint a  magyarországi szabályozással egyenértékű szabályok
vonatkoznak, akkor a  Felügyelet, mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett hatósággal való
konzultációt követően – kizárólag a pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló törvény vagy a Hpt.
rendelkezéseit is alkalmazhatja, attól függően, hogy a vegyes pénzügyi holdingtársaság melyik törvény hatálya alá
tartozik.
(8) Ha az  (1)  bekezdés a) és b)  pontja szerinti, tagállamban székhellyel rendelkező biztosítóban, viszontbiztosítóban
vagy biztosítói holdingtársaságban részesedési viszonnyal rendelkezik egy szabályozott vállalkozás vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság, és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletet ellátó felügyeleti társaság, akkor a  Felügyelet
a  többi érintett felügyeleti hatósággal való egyeztetést követően dönthet úgy, hogy nem végzi el a  kockázati
koncentráció felügyeletét vagy csoporton belüli ügyletek felügyeletét, vagy egyiket sem az anyavállalat szintjén.
(9) A Felügyelet, mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság tájékoztatja az Európai Bankhatóságot, valamint az EBFH-t
a (7) és a (8) bekezdés alapján meghozott határozatokról.
328. § (1) A Felügyelet a csoportfelügyelet alá tartozó biztosítókról és viszontbiztosítókról nyilvántartást vezet.
 (2) A  Felügyelet feladata a  327.  § (1)  bekezdésében meghatározott, magyarországi székhelyű biztosítónak és
viszontbiztosítónak az e fejezet szerinti csoportfelügyelete.
 (3) A csoportfelügyelet alá tartozó magyarországi székhelyű biztosító és viszontbiztosító két munkanapon belül köteles
bejelenteni a Felügyeletnek a  (2) bekezdés szerinti anya- és leányvállalati, valamint részesedési viszony létrejöttét,
módosulását, illetve megszűnését.
(4) A 327. § (1) bekezdése alapján a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító és viszontbiztosító a csoportfelügyelethez
kapcsolódó információátadás rendjének bemutatását a Felügyelet rendelkezésére köteles bocsátani akkor, amikor
első alkalommal kerül a 327. § (2) bekezdésének hatálya alá.
(5) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalata, leányvállalata, olyan vállalkozása, amelyben a  biztosító vagy
a viszontbiztosító részesedési viszonnyal rendelkezik, illetőleg a biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részesedési
viszonnyal rendelkező vállalkozás első alkalommal kerül a  327.  § (2)  bekezdésének hatálya alá, akkor ezen
vállalkozás nyilatkozatot köteles adni arról, hogy a biztosító vagy a viszontbiztosító csoportfelügyelete érdekében
szükséges adatot, tényt és információt a Felügyelet rendelkezésére bocsátja.
(6) Ha a  Felügyelet be nem jelentett anya- és leányvállalati, valamint részesedési viszonyt állapít meg, határozatban
köteles felhívni a biztosítót vagy a viszontbiztosítót a viszony e törvényben meghatározottak szerinti kezelésére.
329. § (1) Ha egy biztosító, viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság
a  csoportfelügyelet alá tartozik és egy tagállamban székhellyel rendelkező biztosítói holdingtársaságnak vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaságnak a  leányvállalata, akkor a  csoportfelügyeletet kizárólag arra a  tagállamban
székhellyel rendelkező anyavállalatra (a továbbiakban: EU-szintű anyavállalat) kell alkalmazni, amelynek nincs
tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalata.
(2) Ha az EU-szintű anyavállalat a pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló 2013. évi LXXXIII. törvény
7.  § (2)  bekezdése alapján kiegészítő felügyelet alá tartozó vállalat leányvállalata, akkor a  Felügyelet – mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – dönthet úgy az  érintett felügyeletekkel folyatott konzultációt követően,
hogy nem szükséges a  kockázati koncentráció és a  csoportbeli ügyletek felügyelete az  EU-szintű anyavállalat
szintjén.
(3) Ha egy csoportfelügyelet alá tartozó biztosítónak, viszontbiztosítónak, biztosítói holdingtársaságnak vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaságnak van egy másik tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalata, akkor
erre a  tagállami szintű anyavállalatra a  Felügyelet – az  EU-szintű anyavállalattal folytatott egyeztetést követően –
alkalmazhatja a csoportfelügyeletet vagy a csoport szavatolótőke-számítás egyes szabályait.
(4) A Felügyelet nem dönthet a tagállami szintű anyavállalat csoportfelügyeléséről, vagy az erre vonatkozó, már kiadott
határozatát vissza kell vonnia, ha az  EU-szintű anyavállalatnak a  felügyeleti hatósága engedélyezte a  343–344.  §
alkalmazását.
(5) Ha a  Felügyelet a  (3)  bekezdés alapján tagállami szintű anyavállalatra alkalmazza a  csoportfelügyeletet, akkor
a  szavatolótőke számításánál ugyanazt a  módszert kell alkalmaznia, mint ami a  tagállami szintű anyavállalat
EU-szintű anyavállalata esetében alkalmazásra kerül.
(6) Ha a Felügyelet a (3) bekezdés alapján a tagállami szintű anyavállalatra alkalmazza a csoportfelügyeletet, valamint
az  EU-szintű anyavállalat a  belső modell módszert alkalmazza a  szavatolótőke-szükségletének megállapításához
és a  Felügyelet megítélése szerint ennek a  módszernek az  alkalmazása a  tagállami szintű anyavállalat esetében
félrevezető eredményt adna, mivel a  tagállami szintű anyavállalat kockázati profilja jelentősen eltér az  EU-szintű
anyavállalat kockázati profiljától, akkor a Felügyelet előírhatja a tagállami szintű anyavállalatnak a standard módszer
alkalmazását.
(7) A  Felügyelet a  (2)  bekezdésben hozott határozatát, amely tartalmazza az  eltérő módszertan előírásainak részletes
indoklását, megküldi a tagállami szintű anyavállalatnak és az EU-szintű anyavállalat felügyeleti hatóságának.
(8) Ha a  Felügyelet a  (3)  bekezdés alapján a  tagállami szintű anyavállalatra alkalmazza a  csoportfelügyeletet, akkor
a tagállami szintű anyavállalat nem kérelmezheti a 343–344. §-ok alkalmazását.
330. § (1) A Felügyelet megállapodást köthet egy olyan másik tagállamban lévő tagállami anyavállalat felügyeleti hatóságával,
amely a tagállami anyavállalatára alkalmazza a csoportfelügyelet szabályait, ha a Felügyelet által felügyelt és a másik
tagállamban székhellyel rendelkező tagállami szintű anyavállalat részesedési viszonyban áll egymással.
(2) Ha a  Felügyelet és egy másik felügyeleti hatóság az  (1)  bekezdésben rögzített megállapodást kötött, akkor
a megállapodásban rögzítik, hogy a két tagállami anyavállalat közül melyik esetében végzik el a csoportfelügyeleti
feladatokat, figyelemmel a 329. § (3)–(8) bekezdésében foglaltakra.
134. A biztosító és viszontbiztosító korrigált szavatolótőke-megfelelése 331. § (1) A  327.  § (1)  bekezdés a)  pontja alapján a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosító és viszontbiztosító
a 333–339. § szerint számítja ki a szavatolótőkéjét.
(2) A  327.  § (1)  bekezdés b)  pontja alapján a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosító és viszontbiztosító
a  333–339.  § szerint számítja ki a  szavatolótőkéjét azzal, hogy a  biztosítói holdingtársaság és a  vegyes pénzügyi
holdingtársaság anyavállalatként úgy jár el, mint a  327.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti biztosító vagy
viszontbiztosító.
(3) Ha a csoportfelügyelet hatálya alá tartozó vállalkozás észleli, hogy nem tesz eleget az összevont alapon számított
szavatolótőke-szükséglet mértékének vagy megítélése szerint a  következő három hónapban várhatóan nem fog
eleget tenni annak, akkor erről haladéktalanul – de legkésőbb a  tudomására jutásától számított öt munkanapon
belül – írásban tájékoztatja a Felügyeletet.
(4) A Felügyelet a (3) bekezdés szerinti tájékoztatást követően öt munkanapon belül tájékoztatja a felügyeleti kollégium
tagjait a (3) bekezdés szerinti tájékoztatásról és az általa készített elemzésről.
332. § (1) A  korrigált szavatolótőke-megfelelés számításának célja annak ellenőrzése, hogy a  csoportfelügyelet alá tartozó
biztosító vagy viszontbiztosító korrigált szavatolótőkéje fedezetet nyújt-e a korrigált szavatolótőke-szükségletére.
(2) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalat vagy egy vállalkozás a  biztosítóban vagy viszontbiztosítóban
részesedési viszonnyal rendelkezik és ezen biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalat egy másik biztosítóban vagy
viszontbiztosítóban vagy részesedési viszonnyal rendelkezik egy másik biztosítóban vagy viszontbiztosítóban,
a korrigált szavatolótőke-megfelelés számítását minden olyan biztosítónak és viszontbiztosítónak el kell végeznie,
amely anyavállalat vagy részesedési viszonnyal rendelkezik egy másik biztosítóban vagy viszontbiztosítóban.
(3) Ha több biztosító vagy viszontbiztosító ugyanazon biztosítói holdingtársaság, viszontbiztosító, harmadik
országbeli biztosító, harmadik országbeli viszontbiztosító vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalata,
akkor a  korrigált szavatolótőke-megfelelés számítását a  biztosítói holdingtársaság, a  viszontbiztosító, a  harmadik
országbeli biztosító, a harmadik országbeli viszontbiztosító vagy a vegyes pénzügyi holdingtársaság végzi el és adja
át a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító részére.
(4) Az  összevont alapon számított szavatolótőke megfelelésére vonatkozó számításokat évente legalább egyszer kell
elvégezni azzal, hogy, ha a csoport összetétele jelentősen megváltozik, akkor öt munkanapon belül a számításokat
újra el kell végezni és a Felügyelet részére meg kell küldeni.
(5) Ha a  Felügyelet észleli a  csoport kockázati összetételének jelentős megváltozását, akkor határozatban kötelezi
a (2) vagy (3) bekezdésbeli vállalkozást az újraszámításra.
(6) A csoportfelügyeleti feladatok ellátása érdekében a Felügyelet eseti jelleggel jelentést, adatot, illetőleg információt
kérhet a csoportfelügyelet alá tartozó biztosítótól, amely köteles azt a Felügyeletnek megadni.
(7) A csoportfelügyelet alá tartozó biztosítónak és viszontbiztosítónak rendelkeznie kell a csoportfelügyelet ellátásához
szükséges adatok és információk szolgáltatására alkalmas információs rendszerrel, illetve azok megbízhatóságát
biztosító belső ellenőrzési rendszerrel.
(8) A  327.  § (2)  bekezdésében megjelölt vállalkozás – ha jogszabály másként nem rendelkezik – köteles
a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító és viszontbiztosító részére megadni a  csoportfelügyelet ellátásához
szükséges minden adatot és információt.
(9) Ha a  327.  § (2)  bekezdésében megjelölt vállalkozás nem szolgáltatja a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító
vagy viszontbiztosító részére a  korrigált szavatolótőke-megfelelés számításához szükséges adatokat, akkor
a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító köteles levonni a  szavatoló tőkéből a  327.  §
(2) bekezdésében megjelölt vállalkozásában fennálló részesedés könyv szerinti értékét, valamint az ilyen vállalkozás
részére nyújtott alárendelt kölcsöntőke könyv szerinti értékét.
(10) A  Felügyelet a  327.  § (2)  bekezdésében megjelölt vállalkozástól – eseti jelleggel – közvetlenül is kérhet
a csoportfelügyeleti feladatok ellátása érdekében szükségessé váló adatot és információt.
333. § (1) A  327.  § (1)  bekezdés a)  pontja alapján a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító
az  összevont szavatolótőke-megfelelés számítását a  336.  § szerinti 1. módszer szerint végzi el azzal, hogy ha
az  1.  módszer alkalmazása félrevezető eredményt ad és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság, akkor
engedélyezheti – a  többi érintett felügyeleti hatósággal való konzultációt követően – a 339. § szerinti 2. módszer
vagy az 1. és 2. módszer kombinációjának alkalmazását.
(2) A csoport szavatolótőke-megfelelés számítása során figyelembe kell venni a csoportba tartozó összes vállalkozást
azzal, hogy a beszámítás során:
a) a 336. § szerinti 1. módszer esetében az Szmt. szerint összeállított összevont (konszolidált) éves beszámoló
készítésekor használt százalékos arányokat kell alkalmazni,
b) a  339.  § szerinti 2. módszer esetében az  anyavállalat vagy a  részesedési viszonnyal rendelkező vállalkozás
közvetlen vagy közvetett – az  5.  mellékletben rögzített módon számított – tulajdoni hányada alapján kell
az arányokat alkalmazni.
(3) Ha valamely leányvállalatnál tőkehiány jelentkezik, a  leányvállalat teljes tőkehiányát figyelembe kell venni.
A Felügyelet egyedi mérlegelés alapján mentesítést adhat ezen előírás alkalmazása alól, és az arányos beszámítást
engedélyezheti abban az esetben, ha az anyavállalat hitelt érdemlően bizonyítani tudja, hogy kötelezettségvállalás
kizárólag tulajdoni hányada arányában terhelheti.
(4) Az  összevonás módját a  Felügyelet, ha ő a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, akkor az  érintett
felügyeleti hatóságokkal való konzultációt követően határozza meg, ha
a) az ellenőrző befolyás tőkekapcsolat nélkül valósul meg,
b) a  Felügyelet vagy valamely érintett felügyeleti hatóság megállapította, hogy egy vállalkozás szavazati
jogának vagy tőkéjének közvetett vagy közvetlen birtoklása részesedésnek tekinthető, mert ténylegesen
jelentős befolyást gyakorol a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó valamely vállalkozás a  szóban forgó
vállalkozás felett,
c) a  Felügyelet vagy valamely érintett felügyeleti hatóság megállapította, hogy egy vállalkozás egy másik
vállalkozás anyavállalata azáltal, hogy ténylegesen jelentős befolyást gyakorol felette.
334. § (1) A korrigált szavatolótőke-megfelelés számítása során ugyanazon tőkeelemet, azon vállalkozások között, amelyekre
a  csoportfelügyelet kiterjed, csak egyszer lehet számításba venni. Ennek érdekében a  korrigált szavatolótőkemegfelelés számítása során figyelmen kívül kell hagyni:
a) a  biztosító vagy viszontbiztosító minden olyan tőkeelemét, amelyet valamely olyan leányvállalata vagy
valamely olyan vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatolótőke-szükségletének
fedezeteként figyelembe vesz, és
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatának vagy részesedési viszonya alatt álló vállalkozásának
minden olyan tőkeelemét, amelyet a  biztosító vagy viszontbiztosító saját szavatolótőke-szükségletének
fedezeteként figyelembe vesz, és
c) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatának vagy olyan vállalkozásának, amelyben részesedési
viszonnyal rendelkezik, minden olyan tőkeelemét, amelyet a  biztosító vagy viszontbiztosító egy másik
olyan leányvállalata vagy egy másik olyan vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik,
szavatolótőke-szükségletének fedezeteként figyelembe vesz.
(2) Egy életbiztosító,
a) amelynek biztosító az  anyavállalata vagy abban a  biztosító részesedési viszonnyal rendelkezik,
eredménytartaléka és mérleg szerinti eredménye, vagy
b) bármely leányvállalatának vagy olyan vállalkozásának, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, jegyzett,
de még be nem fizetett tőkéje
a korrigált szavatolótőke számítása során kizárólag akkor vehető figyelembe, ha az  annak a  biztosítónak, amely
leányvállalat vagy amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik egy vállalat, a szavatolótőkéjébe beszámítható.
(3) A (2) bekezdésben foglaltaktól függetlenül nem vehető figyelembe:
a) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalata vagy a  biztosító vagy viszontbiztosító olyan vállalkozása,
amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, jegyzett, de még be nem fizetett tőkéjének azon része, amellyel
összefüggésben a biztosítónak vagy viszontbiztosítónak az adott vállalkozás felé még kötelezettségvállalása
keletkezhet,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító jegyzett, de még be nem fizetett tőkéjének azon része, amellyel
összefüggésben bármely leányvállalatának vagy bármely vállalkozásának, amelyben részesedési viszonnyal
rendelkezik, még kötelezettségvállalása keletkezhet, és
c) a  leányvállalat vagy olyan vállalkozás, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, jegyzett, de még be
nem fizetett tőkéjének azon része, amellyel összefüggésben a  biztosító vagy viszontbiztosító valamely
más leányvállalatának vagy más vállalkozásának, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, még
kötelezettségvállalása keletkezhet.
(4) A  Felügyelet egyedi mérlegelés alapján más, olyan szavatolótőke-elemek beszámíthatóságát is korlátozhatja,
amelyek nem állnak szabadon a biztosító rendelkezésére és előírhatja, hogy egy adott leányvállalati biztosító vagy
viszontbiztosító, vagy egy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatolótőkéjének részét képező tétel a  korrigált szavatolótőke-megfelelés számítása során csak
akkor vehető figyelembe, ha az  a  leányvállalati biztosító vagy viszontbiztosító, vagy az  olyan biztosító vagy
viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatolótőkéjébe is beszámítható.
(5) A  (2)–(4)  bekezdésben meghatározott tőkeelemek összege nem haladhatja meg a  leányvállalati biztosító vagy
viszontbiztosító, vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatolótőkéjét.
(6) A korrigált szavatolótőke számítása során figyelmen kívül kell hagyni minden olyan tőkeelemet, amely a biztosító
vagy viszontbiztosító és
a) valamely leányvállalata vagy valamely vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalata, vagy olyan vállalkozása, amelyben a  biztosító részesedési
viszonnyal rendelkezik, vagy
c) a  b)  pont szerinti vállalkozások valamelyikének másik leányvállalata vagy más vállalkozása, amelyben
részesedési viszonnyal rendelkezik,
között kölcsönös finanszírozás eredményeként keletkezett.
(7) Kölcsönös finanszírozásnak tekintendő, ha egy biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalata vagy vállalkozása,
amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, olyan harmadik vállalkozásnak az anyavállalata, vagy olyan harmadik
vállalkozásban rendelkezik részesedési viszonnyal, vagy olyan harmadik vállalkozás részére nyújt kölcsönt, amely
közvetlenül vagy közvetetten rendelkezik a  biztosító vagy viszontbiztosító szavatolótőkéjének, illetve saját
tőkéjének valamelyik elemével.
(8) A  korrigált szavatolótőke számítása során figyelmen kívül kell hagyni azon tőkeelemeket is, amelyeket a  korrigált
szavatolótőke számítására kötelezett biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalata vagy olyan vállalkozása,
amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatolótőke számítása során ugyan figyelembe vesz, de
az  a  biztosító vagy viszontbiztosító egy másik leányvállalata vagy másik vállalkozása, amelyben részesedési
viszonnyal rendelkezik, által nyújtott kölcsönös finanszírozást takar.
(9) Ha biztosító vagy viszontbiztosító részesedési viszonnyal rendelkezik hitelintézetben, befektetési vállalkozásban,
pénzügyi vállalkozásban, akkor részesedésének könyv szerinti értékét, valamint az  előbb említett vállalkozások
részére nyújtott alárendelt kölcsöntőke könyv szerinti értékét le kell vonnia a korrigált szavatolótőkéjének számítása
során.
335. § (1) A  327.  § (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott biztosító vagy viszontbiztosító korrigált szavatolótőkemegfelelésének számításába valamennyi leányvállalatát vagy olyan vállalkozását, amelyben részesedési viszonnyal
rendelkezik, be kell vonni.
(2) A Felügyelet egyedi mérlegelés alapján engedélyezheti, hogy a biztosító vagy a viszontbiztosító más tagállamban
bejegyzett biztosítója vagy viszontbiztosítója – ha az  leányvállalata vagy olyan vállalkozása, amelyben részesedési
viszonnyal rendelkezik – szavatolótőke-szükségletét és szavatolótőkéjét az  adott ország előírásainak megfelelően
számított értéken vegye figyelembe a korrigált szavatolótőke-megfelelés számításakor.
(3) A  korrigált szavatolótőke-megfelelés számítása során a  biztosító vagy viszontbiztosító valamennyi leányvállalatát
vagy olyan vállalkozását, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, ha az  viszontbiztosító, az  e  törvényben
rögzített szabályoknak megfelelően kalkulált tőkekövetelményekre vonatkozó előírások alapján veszi figyelembe.
(4) Ha a  biztosító biztosítói holdingtársaságon vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságon keresztül rendelkezik
részesedési viszonnyal más biztosítóban, viszontbiztosítóban, harmadik országbeli biztosítóban vagy harmadik
országbeli viszontbiztosítóban, a  közbenső biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság
szavatolótőke-szükségletét a  biztosító korrigált szavatolótőke-szükségletének számítása során nullának kell
tekinteni, a  szavatolótőke-elemei pedig megegyeznek a  (3)  bekezdésben megjelölt tőkekövetelmények
számításánál figyelembe vehető tőkeelemekkel.
(5) Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító részesedési viszonnyal rendelkezik egy harmadik országbeli biztosítóban
vagy viszontbiztosítóban, akkor ezeket a  csoport szavatolótőke-megfelelés számítása során biztosítóként vagy
viszontbiztosítóként kell kezelni.
(6) Ha a harmadik országbeli biztosítóra az e  törvényben rögzítettekkel egyenértékű engedélyezési és szavatolótőkekövetelmények vonatkoznak, a  Felügyelet érvényben lévő felügyeleti megállapodáson alapuló egyedi mérlegelés
alapján engedélyezheti, hogy a  biztosító vagy viszontbiztosító a  harmadik országbeli kapcsolt biztosítója vagy
viszontbiztosítója szavatolótőke-szükségletét és szavatolótőkéjét az  adott ország előírásainak megfelelően
számított értéken vegye figyelembe a korrigált szavatolótőke-megfelelés számításakor.
(7) Annak megállapítására, hogy egy harmadik ország jogrendje a  biztosítók vagy viszontbiztosítók szavatolótőkeszükséglete és szavatolótőkéje tekintetében egyenértékű, a  Bizottság által hozott határozatban foglaltakat kell
figyelembe venni.
(8) Ha a  Bizottság a  (7)  bekezdés szerint nem hoz határozatot és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság,
akkor a  Felügyelet – az  EBFH közreműködésével – a  327.  § szerinti valamely vállalkozás kérésére vagy hivatalból
megállapíthatja a vizsgálat lefolytatása után, hogy egyenértékű-e a harmadik ország vonatkozó jogrendje.
(9) A  (8)  bekezdésben meghatározott vizsgálat során az  EBFH közreműködésével a  Felügyelet egyeztet az  érintett
felügyeleti hatóságokkal.
(10) A  Felügyelet (8)  bekezdés szerinti határozata nem lehet ellentmondásban a  harmadik országgal kapcsolatban
hozott korábbi határozatokkal, kivéve, ha a fogadó országban vagy a harmadik országban a vonatkozó szabályozás
jelentősen megváltozott.
(11) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, de érintett felügyeleti hatóság,
a) akkor részt vesz a (9) bekezdés szerinti egyeztetésen,
b) ha nem ért egyet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság (4)  bekezdés szerinti határozatával, akkor
a  (9)  bekezdésben meghatározott egyeztetés során a  határozat közlésétől számított három hónapon belül
az EBFH-hoz fordulhat segítség kérése érdekében.
(12) Ha a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 227. cikk (5) bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott rendelete
alapján egy harmadik ország ideiglenesen egyenértékű, akkor azt a harmadik országot a (6) bekezdés tekintetében
egyenértékűnek kell tekinteni.
135. A korrigált szavatolótőke-megfelelés 1. számítási módszere: konszolidált beszámolón alapuló
módszer
336. § (1) Ha a biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalat részesedési viszonnyal rendelkezik, akkor korrigált szavatolótőkemegfelelését az Szmt. összevont (konszolidált) éves beszámolóra vonatkozó előírásai szerint összeállított összevont
(konszolidált) beszámolók alapján számítja.
(2) Az  anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító korrigált szavatolótőkemegfelelését az a) és b) pontban foglaltak különbségeként kell számítani:
a) az összevont (konszolidált) alapon számított szavatolótőke,
b) az összevont (konszolidált) alapon számított szavatolótőke-szükséglet.
(3) A  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti érték minimuma az  anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező
biztosító vagy viszontbiztosító minimális szavatolótőke-szükséglete és a  leányvállalati vagy olyan biztosító vagy
viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, minimális szavatolótőke-szükséglete.
(4) A  szavatolótőke és a  szavatolótőke-szükséglet meghatározása során a  részesedési viszonyban lévő vállalkozás,
az  anyavállalat és a  leányvállalat esetén az  összevont (konszolidált) beszámolók összeállítása során használt
százalékos arányok kerülnek alkalmazásra.
(5) Az  (1)  bekezdés b)  pontja szerinti összevont (konszolidált) alapon számított szavatolótőke-szükséglet
meghatározása
a) a standard formula alapján, vagy
b) a jóváhagyott belső modell alapján
történhet.
(6) A  (3)  bekezdés szerinti minimális tőkeszükségletet a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott figyelembe vehető alapvető szavatoló
tőkével kell fedezni.
136. Csoportszintű belső modell 337. § (1) Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító és ezek leányvállalatai, kapcsolt vállalkozásai vagy egy biztosítói
holdingtársaság vagy egy vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai és kapcsolt vállalkozásai együttesen
kérelmezik
a) a csoport szavatolótőke-szükséglet, vagy
b) a szavatolótőke-szükséglet
belső modell alapján történő számítása engedélyezését, akkor a  Felügyelet és érintett felügyeleti hatóságok
együttesen járnak el (a továbbiakban: többoldalú eljárás) az  engedély megadása vagy az  engedély feltételekkel
történő megadása vonatkozásában.
(2) Ha a  Felügyelet látja el a  csoportfelügyeletet, akkor az  (1)  bekezdésben meghatározott eljárás megkezdésekor
a Felügyelet
a) haladéktalanul továbbítja a  szükséges információkat és dokumentumokat a  felügyeleti kollégium tagjai
számára, és
b) ezzel egyidejűleg tájékoztatja a  felügyeleti kollégium tagjait a  határozattervezetre vonatkozó vélemény,
elemzés és fenntartás Felügyelet részére történő megküldésének határidejéről.
 (3) A Felügyelet a többoldalú eljárás keretében csak valamennyi, az eljárásban részt vevő tagállam érintett felügyeleti
hatósága egyetértésével hozhat érvényes határozatot (a továbbiakban: többoldalú eljárás keretében hozott
határozat), amely határozat meghozatalának határideje a hiánytalan kérelem beérkezésétől számított hat hónap.
(4) Ha az  eljárásban részt vevő tagállam érintett felügyeleti hatósága egyetértésének hiánya miatt a  többoldalú
eljárás eredménytelen, akkor a  (3)  bekezdésben rögzített határidőn belül az  eljárásban résztvevő bármelyik
tagállam érintett felügyeleti hatósága kérésére a  Felügyelet az  EBFH-val a  többoldalú eljárás eredménytelensége
vonatkozásában egyeztetést köteles folytatni vagy saját kezdeményezésére egyeztetést folytathat.
(5) Ha az eljárásban részt vevő tagállam érintett felügyeleti hatósága egyetértésének hiánya miatt a többoldalú eljárás
eredménytelen, a Felügyelet a többoldalú eljárás lezárultát követő tíz munkanapon belül, az eljárásban részt vevő
valamennyi tagállam érintett felügyeleti hatóságának a többoldalú eljárás során adott véleményére, elemzésére és
fenntartására figyelemmel hozza meg a határozatát.
(6) Ha a  Felügyelet a  (4)  bekezdés szerinti egyeztetést folytat az  EBFH-val, akkor a  (3)  bekezdéstől eltérően az  eljárás
határideje az EBFH-nak az 1094/2010/EU rendelet 19. cikk (3) bekezdése szerinti határozatnak a Felügyelet részére
történő átadását követő tíz munkanap elteltével jár le.
(7) A  (6)  bekezdés esetén a  megkeresést követő egy hónapon belül az  EBFH határozatot hoz. A  Felügyelet, mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság az  EBFH határozatnak megfelelően hozza meg saját határozatát, amelyet
az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak tekintenek és teljesítik az abban foglaltakat.
(8) A  Felügyelet az  (5) és (7)  bekezdés szerinti – részletes indoklást is tartalmazó – határozatát közli a  többoldalú
eljárásban részt vevő valamennyi tagállam érintett felügyeleti hatóságával és a  csoportfelügyelet alá tartozó
anyavállalattal.
(9) Ha az eljárás lefolytatására másik tagállam érintett felügyeleti hatósága jogosult és a Felügyelet érintett felügyeleti
hatóság, akkor a  Felügyelet az  eljárásra jogosult tagállam érintett felügyeleti hatósága által meghatározott
határidőn belül megküldi a véleményét, fenntartását.
(10) Ha a  csoportfelügyelet tekintetében érintett felügyeleti hatóság – amely nem a  Felügyelet – az  (1)  bekezdés
szerinti eljárást követően döntést hozott, határozata Magyarországon közvetlenül alkalmazandó és végrehajtható.
A  Felügyelet a  tagállam érintett felügyeleti hatósága határozatának szövegét magyar nyelven a  honlapján
közzéteszi. A  Felügyelet hatáskörébe tartozó szervezet tekintetében a  más tagállam érintett felügyeleti hatósága
által hozott határozatban foglaltak végrehajtására, teljesítésének ellenőrzésére, az  ellenőrzés alapján hozható
intézkedésre a Felügyelet által hozott határozatokra vonatkozó magyar jogszabályok alkalmazandóak.
(11) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  felügyelete alá tartozó, csoportbeli biztosító vagy
viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a belső modell alapjául szolgáló feltevésektől, akkor többlettőkekövetelményt írhat elő a  biztosító vagy viszontbiztosító számára, amíg az  nem bizonyítja megnyugtatóan
a  Felügyelet számára, hogy nem indokolt a  többlettőke-követelmény. A  Felügyelet ezen határozatáról és annak
indoklásáról írásban tájékoztatja a csoportfelügyeletért felelős hatóságot és a többi érintett hatóságot.
338. § (1) Azon vállalkozások vonatkozásában, amelyekre a  csoportfelügyelet kiterjed, a  Felügyelet mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság a  kockázati profilt figyelembe veszi a  csoport szavatolótőke-szükséglet
meghatározásakor, így különösen, ha
a) a  kapcsolt biztosító vagy viszontbiztosító szavatolótőke-szükségletéhez többlettőke-követelmény került
előírásra, vagy
b) a kockázatok nehezen számszerűsíthetők vagy egyedi jellegűek.
(2) Ha a  csoportfelügyelet keretében a  felügyelt vállalkozások összevont alapon számított szavatolótőke-szükséglete
nem megfelelően fedi le a vállalkozások együttes kockázati profilját, akkor a Felügyelet többlettőke-követelményt
írhat elő a biztosító vagy viszontbiztosító számára.
137. A korrigált szavatolótőke-megfelelés 2. számítási módszere: levonás és összeadás módszere
339. § (1) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalat vagy részesedési viszonnyal rendelkezik más biztosítóban vagy
viszontbiztosítóban, akkor korrigált tőkemegfelelését az a) és b) pontban foglaltak különbségeként kell számítani:
a) a  biztosító vagy viszontbiztosító szavatolótőkéjének és a  leányvállalati biztosító vagy viszontbiztosító
vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik,
szavatolótőkéjéből az  anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító
tulajdoni hányadával arányos részének összege,
b) a  leányvállalati biztosító vagy viszontbiztosító, vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy
vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, az  anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező
biztosítóban, vagy viszontbiztosítóban lévő befektetéseinek könyv szerinti értékének, az  anyavállalati
vagy részesedési viszonnyal rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító szavatolótőke-szükségletének, és
a  leányvállalati vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatolótőke-szükséglete arányos részének összege.
(2) Egy biztosító vagy viszontbiztosító, amely leányvállalat vagy abban egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatolótőkéjének és szavatolótőke-szükségletének meghatározása során ugyanazon részesedési
arányokkal kell számolni. A szavatolótőke számításánál és a szavatolótőke-szükséglet meghatározásánál a közvetett
részesedéseket is figyelembe kell venni.
(3) Ha egy biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részben vagy egészben közvetett tulajdona van a  számítások
elvégzésére kötelezett biztosítónak vagy viszontbiztosítónak, akkor szavatolótőkéjének és szavatolótőkeszükségletének meghatározása során arányosan figyelembe kell vennie ezen részesedést is.
(4) Ha a  biztosító, viszontbiztosító és kapcsolt vállalkozásai vagy egy biztosító holdig társaság vagy vegyes pénzügyi
holdingtársaság kapcsolt vállalkozásai a 337. §-nak megfelelően együttesen nyújtanak be kérelmet a belső modell
módszer alkalmazására, akkor a 337. § alkalmazandó.
138. A biztosítói holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság szavatolótőke-megfelelése
a csoportfelügyelet tekintetében
340. § Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító egy biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság
leányvállalata és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, akkor a  Felügyelet engedélyezi,
hogy a  biztosító holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság végezze el a  szavatolótőke-
megfelelésének számítását e  résznek megfelelően azzal, hogy az  anyavállalatot úgy kell kezelni a  szavatolótőkeszükséglet meghatározása során, mintha biztosító vagy viszontbiztosító lenne.
139. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatos feltételek 341. § (1) A  343–344.  § alkalmazandó minden olyan biztosítóra vagy viszontbiztosítóra, amely egy biztosító vagy
viszontbiztosító leányvállalata, ha
a) a  leányvállalat tekintetében a  csoportfelügyeletért felelős hatóság nem hozott határozatot, azonban
a csoportfelügyelet kiterjed rá,
b) az  anyavállalat kockázatkezelése és belső ellenőrzési mechanizmusai kiterjednek a  leányvállalatra és
az  anyavállalat eleget tesz az  érintett felügyeleti hatóságok elvárásainak a  leányvállalat prudens irányítását
illetően,
c) az anyavállalat megkapta a 349. § (6) bekezdése és a 359. § (2) bekezdése szerinti engedélyt, és
d) az  anyavállalat 343–344.  § alkalmazása iránti engedélykérelmet nyújtott be és az  engedélykérelemnek
a hatóság helyt adott.
 (2) E § rendelkezéseit a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 241. cikk a) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott
rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni. 140. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatosan határozat a kérelemről
342. § (1) A  343–344.  §-ban meghatározott szabályok alkalmazása iránti engedélykérelmek esetében a  Felügyelet mint
érintett felügyeleti hatóság a felügyeleti kollégium keretében – a többi érintett felügyeleti hatósággal – teljes körű
konzultációt folytat egyrészt annak eldöntésére, hogy megadják-e a kért engedélyt, másrészt, hogy adott esetben
meghatározzák azokat a többletfeltételeket, amelyekhez az engedélyt kötik.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti kérelmet kizárólag a  Felügyeletnek kell benyújtani, amennyiben ő a  leányvállalatot
korábban engedélyező felügyeleti hatóság. A  Felügyelet ez  esetben haladéktalanul tájékoztatja a  felügyeleti
kollégium tagjait, valamint továbbítja számukra a teljes kérelmet.
(3) A  Felügyelet a  (2)  bekezdés szerinti esetben mindent megtesz annak érdekében, hogy a  kérelemről – annak
a felügyeleti kollégium valamennyi felügyeleti hatósága által történt kézhezvételét követő – három hónapon belül
– az érintett felügyeleti hatóságokkal közös – határozatot hozzon.
(4) Ha a  (3)  bekezdésben említett három hónapos időszak alatt valamelyik érintett felügyeleti hatóság
az  ügyet – az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikkével összhangban – az  EBFH elé utalja, akkor a  Felügyelet
mint  a  csoportfelügyeletért felelős hatóság köteles a  döntését elhalasztani és megvárni az  EBFH által
–  az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikk (3)  bekezdése alapján – hozott határozatot, majd az  EBFH határozatának
megfelelően köteles meghozni saját határozatát. Amennyiben a  Felügyelet nem a  csoportfelügyeletért felelős
hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóságként jár el, úgy köteles elismerni az  említett határozatot és köteles
teljesíteni az abban foglaltakat.
(5) Amennyiben az EBFH – az 1094/2010/EU rendelet 41. cikk (2) és (3) bekezdésével, illetve 44. cikke (1) bekezdésének
harmadik albekezdésével összhangban – a  javasolt határozatot elutasítja, a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért
felelős hatóság hozza meg a végső döntést. Amennyiben a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság,
hanem érintett felügyeleti hatóságnak minősül, úgy köteles elismerni az említett határozatot és köteles teljesíteni
az abban foglaltakat.
A három hónapos időtartam eltelte vagy az  együttes határozat meghozatala után az  ügy már nem utalható
az EBFH elé.
(6) Ha az  érintett felügyeleti hatóságok megállapodtak a  (3)  bekezdésben említett közös határozatban, a  Felügyelet
mint a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság köteles a kérelmező rendelkezésére bocsátani a határozatot.
(7) Ha a (3) bekezdésben meghatározott három hónapos időtartamon belül a felügyeleti hatóságok nem hoznak közös
határozatot, a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság saját maga határoz a kérelemről.
(8) Döntése során a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság megfelelően figyelembe veszi
a következőket:
a) bármely álláspont vagy fenntartás, amelyet a  többi érintett felügyeleti hatóság az  alkalmazandó időtartam
során kifejezett;
b) bármely fenntartás, amelyet a  felügyeleti kollégiumon belüli többi érintett felügyeleti hatóság
az alkalmazandó időtartam során kifejezett. (9) A (7) bekezdés szerinti határozat indokolásában ki kell térni a többi érintett felügyeleti hatóság fenntartásaitól való
bármely jelentős eltérés magyarázatára. A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság a  kérelmező és
a többi érintett felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátja a határozat másolatát.
(10) Amennyiben a  Felügyelet nem a  csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóságnak
minősül, úgy köteles magára nézve irányadónak elismerni a  (7) bekezdés szerinti határozatot és köteles teljesíteni
az abban foglaltakat.
(11) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak
a Szolvencia 2 irányelv 237. cikk (4) bekezdésében és a 241. cikk c) pontjában meghatározott tárgykörökben kiadott
rendeletei tartalmazzák.
141. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatosan a szavatolótőke-szükséglet
meghatározása
343. § (1) A  leányvállalat a  337.  § sérelme nélkül a  (2)–(4)  bekezdésben meghatározottak szerint számítja ki
szavatolótőke-szükségletét.
(2) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  felügyelete alá tartozó, csoportbeli biztosító vagy
viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a belső modell alapjául szolgáló feltevésektől, akkor
a) többlettőke-követelményt írhat elő a  leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító számára, amíg az  nem
bizonyítja megnyugtatóan a Felügyelet számára, hogy nem indokolt a többlettőke-követelmény, vagy
b) a  standard formula által való szavatolótőke-szükséglet meghatározását írhatja elő a  leányvállalat biztosító
vagy viszontbiztosító számára.
 (3) A  Felügyelet a  (2)  bekezdésben meghatározott határozatáról és annak indokairól írásban tájékoztatja
a csoportfelügyeletért felelős hatóságot, a többi érintett hatóságot és a leányvállalatot.
 (4) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  felügyelete alá tartozó, csoportbeli biztosító vagy
viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a standard formula alapjául szolgáló feltevésektől, akkor
a) többlettőke-követelményt írhat elő a  leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító számára, amíg az  nem
bizonyítja megnyugtatóan a Felügyelet számára, hogy nem indokolt a többlettőke-követelmény, vagy
b) a  Felügyelet előírhatja a  leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító számára, hogy helyettesítse az  élet-,
nem-élet- és az  egészségbiztosítási kockázati modul kiszámításakor alkalmazott paraméterek egy
részét a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló
kormányrendeletben meghatározottak szerint.
(5) A  Felügyelet a  (4)  bekezdésben meghatározott határozatáról és annak indokairól írásban tájékoztatja
a csoportfelügyeletért felelős hatóságot, a többi érintett hatóságot és a leányvállalatot.
(6) A felügyeleti kollégiumban, ha
a) a Felügyelet az (1)–(5) bekezdés szerint járt el, vagy
b) egy másik felügyeleti hatóság járt el az (1)–(5) bekezdéssel megegyező módon,
akkor a  Felügyelet mindent megtesz annak érdekében, hogy a  felügyeleti kollégiumban a  felügyeleti hatóságok
megállapodjanak a Felügyelet a) pont szerinti vagy egy másik felügyeleti hatóság b) pont szerinti javaslatáról.
(7) Ha a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság és nem ért egyet a  leányvállalat felügyeletéért felelős
felügyeleti hatóság javaslatával, akkor a  Felügyelet ezen felügyeleti hatóság kezdeményezésére vagy saját
kezdeményezésre az ügyet konzultáció céljából az EBFH elé terjeszti.
(8) Ha a csoportfelügyeletért felelős hatóság és a leányvállalat felügyeletéért felelős felügyeleti hatóság nem ért egyet,
akkor a Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság is az EBFH elé terjesztheti az ügyet konzultáció céljából.
(9) A  (7) és (8)  bekezdés esetén az  EBFH által a  megkeresést követő egy hónapon belül hozott határozatával
összhangban kell a Felügyeletnek mint a  leányvállalatért felelős felügyeleti hatóságnak, a határozatát meghoznia.
Ha az EBFH egy hónapon belül nem hoz határozatot, akkor a Felügyelet mint a  leányvállalatért felelős felügyeleti
hatóság, meghozza a határozatát.
(10) A Felügyelet mint a leányvállalatért felelős felügyeleti hatóság a részletes indokolást is tartalmazó határozatát közli
a többi érintett felügyeleti hatósággal és a leányvállalattal.
(11) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak
a Szolvencia 2 irányelv 241. cikk c) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendelete tartalmazza.
142. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatosan a szavatolótőke és a minimális
tőkeszükséglet nemteljesítése
344. § (1) A  szavatolótőke-szükséglet nemteljesítése esetén, a  343.  §-ban foglaltak sérelme nélkül a  Felügyelet – ha
a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság – haladéktalanul továbbítja a  leányvállalat által benyújtott
helyreállítási tervet a  felügyeleti kollégium tagjai számára. A  helyreállítási tervet annak érdekében készíti
a  leányvállalat, hogy a  szavatolótőke-szükséglet nemteljesítésének első észlelését követő hat hónapon belül
helyre lehessen állítani a  szavatolótőke-szükséglet fedezéséhez figyelembe vehető szavatolótőke szintjét vagy
a szavatolótőke-szükséglet teljesítése céljából csökkenteni lehessen a kockázati profilt.
(2) A  Felügyelet a  felügyeleti kollégium tagjaként minden tőle telhetőt megtesz annak érdekében, hogy
a  szavatolótőke-szükséglet nemteljesítésének első észlelését követő négy hónapon belül megállapodás
szülessen a  Felügyelet – mint a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság – javaslatáról a  helyreállítási terv
vonatkozásában.
(3) A (2) bekezdés szerinti megállapodás hiányában a Felügyelet mint a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság
határoz a helyreállítási terv jóváhagyásáról, a felügyeleti kollégium többi érintett felügyeleti hatósága által kifejezett
bármely álláspont vagy fenntartás kellő figyelembevétele mellett.
(4) Ha nem a Felügyelet a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság és a felügyeleti kollégium tagjai nem tudnak
megállapodni a  helyreállítási terv tekintetében, akkor a  Felügyelet véleményt ad az  érintett felügyeleti hatóság
részére a helyreállítási terv tekintetében.
(5) Ha a  Felügyelet mint a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság romló pénzügyi helyzetet észlel,
haladéktalanul értesíti a  felügyeleti kollégiumot a  javasolt meghozandó intézkedésekről. Szükséghelyzetek
kivételével a  Felügyelet kezdeményezi, hogy az  intézkedéseket a  felügyeleti kollégiumon belül megvitassák.
Szükséghelyzet esetén a  Felügyelet haladéktalanul köteles tájékoztatni a  felügyeleti kollégiumot a  megtett
intézkedésekről.
(6) A Felügyelet a felügyeleti kollégium tagjaként – vélemény, javaslat adásával – minden tőle telhetőt megtesz annak
érdekében, hogy a közlés időpontjától számított egy hónapon belül megállapodás szülessen a felügyeleti hatóság
meghozandó intézkedésekről szóló javaslata tekintetében.
(7) A (6) bekezdés szerinti megállapodás hiányában a Felügyelet mint a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság
határoz a  javasolt intézkedések jóváhagyásáról, a  felügyeleti kollégium többi érintett felügyeleti hatósága által
kifejezett bármely álláspont vagy fenntartás kellő figyelembevétele mellett.
(8) A  minimális tőkeszükséglet nem teljesítése esetén – a  358.  §-ban foglaltak sérelme nélkül – a  Felügyelet mint
a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság haladéktalanul továbbítja a  leányvállalat által benyújtott rövid
távú pénzügyi tervet a  felügyeleti kollégium tagjai számára annak érdekében, hogy a  minimális tőkeszükséglet
nemteljesítésének első észlelését követő három hónapon belül helyre lehessen állítani a minimális tőkeszükségletet
fedező figyelembe vehető szavatolótőke szintjét vagy a  minimális tőkeszükséglet teljesítése céljából csökkenteni
lehessen a  kockázati profilt. A  felügyeleti kollégium tagjait tájékoztatja a  Felügyelet a  minimális tőkeszükséglet
végrehajtása érdekében a leányvállalat szintjén hozott valamennyi intézkedésről is.
(9) Ha a  Felügyelet mint leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság nem ért egyet a  csoportfelügyeletért
felelős hatósággal vagy a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság nem ért egyet a  leányvállalatot
engedélyező felügyeleti hatósággal
a) a  helyreállítási terv jóváhagyását – beleértve a  helyreállításhoz rendelkezésre álló időszak meghosszabbítását  –
illetően, a  felügyeleti kollégiumnak a  (2)  bekezdéssel összefüggésben létrejött megállapodáson alapuló
határozata meghozatalára előírt négy hónapos időszak alatt, illetve
b) a  javasolt intézkedések elfogadását illetően a  felügyeleti kollégiumnak a  (6)  bekezdéssel összefüggésben
létrejött megállapodáson alapuló határozata meghozatalára előírt egy hónapos időszak alatt,
az ügyet a  Felügyelet – az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikkével összhangban – az  EBFH elé utalhatja és kérheti
a segítségét a megállapodás eléréséhez.
(10) Az ügy nem utalható az EBFH elé, ha a következő körülmények egyike fennáll:
a) a (2) és (6) bekezdés szerinti négy hónapos vagy egy hónapos időszak leteltével;
b) a kollégiumon belül megállapodás jön létre;
c) az (5) bekezdésben említett szükséghelyzetek esetén.
(11) A  Felügyelet mint leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság elhalasztja határozatának meghozatalát és
megvárja az  EBFH által – az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikke alapján – meghozott határozatot, majd az  EBFH
határozatának megfelelően hozza meg saját határozatát. A  határozatot teljes körű indokolással kell ellátni.
A határozatot mind a leányvállalatnak, mind a felügyeleti kollégiumnak meg kell küldeni.
(12) Amennyiben a  Felügyelet érintett felügyeleti hatóságnak minősül, úgy köteles magára nézve elismerni
a (11) bekezdés szerinti határozatot és köteles teljesíteni az abban foglaltakat.
(13) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak
a Szolvencia 2 irányelv 241. cikk b) és c) pontjában meghatározott tárgykörökben kiadott rendeletei tartalmazzák.
143. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatai: egy leányvállalatra vonatkozó eltérések
megszűnése
345. § (1) A 343–344. §-ban előírt szabályokat nem kell alkalmazni, amennyiben:
a) a 341. § (1) bekezdés a) pontjában említett feltétel a továbbiakban nem teljesül;
b) a  341.  § (1)  bekezdés b)  pontjában említett feltétel a  továbbiakban nem teljesül és a  csoport az  előírt
időtartamon belül nem tesz újra eleget a feltételnek;
c) a 341. § (1) bekezdés c) és d) pontjában említett feltételek a továbbiakban nem teljesülnek.
(2) Az  (1)  bekezdés a)  pontjában említett esetben, ha a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság
a felügyeleti kollégiummal történt konzultációt követően úgy határoz, hogy többé nem vonja be az általa végzett
csoportfelügyeletbe a leányvállalatot, erről azonnal tájékoztatja az érintett felügyeleti hatóságot és az anyavállalatot.
(3) A  341.  § (1)  bekezdés b)–d)  pontjának alkalmazása során az  anyavállalat felelős a  feltételek folyamatos
teljesülésének biztosításáért. Nemteljesítés esetén haladéktalanul tájékoztatja a  Felügyeletet, mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóságot és az  érintett leányvállalat érintett felügyeleti hatóságát. Az  anyavállalat
tervet mutat be a teljesülés megfelelő határidőn belüli visszaállításáról.
(4) A  (3)  bekezdésben foglaltakkal összhangban, a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság évente
legalább egyszer hivatalból ellenőrzi, hogy továbbra is teljesülnek-e a 341. § (1) bekezdés b)–d) pontjában foglalt
feltételek. A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság ezt az ellenőrzést az érintett felügyeleti hatóság
kérésére is elvégzi, amennyiben annak jelentős kétségei vannak a  feltételek folyamatos teljesülését illetően.
Amennyiben a Felügyelet nem, mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem, mint érintett felügyeleti hatóság
jár el, úgy az e bekezdés szerinti kérést intézheti a csoportfelügyeletért felelős hatósághoz.
(5) Amennyiben az  elvégzett ellenőrzés során a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság hiányosságot
tapasztal, kötelezi az anyavállalatot, hogy nyújtson be tervet a hiányosság kiküszöböléséről.
(6) Amennyiben a  felügyeleti kollégiummal történt konzultációt követően a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság megállapítja, hogy a (3) vagy (5) bekezdésben említett terv nem elegendő, vagy nem hajtják végre
a megállapított határidőn belül, akkor megállapítja, hogy a 341. § (1) bekezdés b)–d) pontjában említett feltételek
többé nem teljesülnek és erről haladéktalanul tájékoztatja az érintett felügyeleti hatóságot.
(7) A 343–344. §-ban előírt rendszer akkor alkalmazható újra, ha az anyavállalat erre irányuló új kérelmére a felügyeleti
kollégium ezt – a 342. §-ban meghatározott eljárással összhangban – engedélyezi.
(8) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak
a Szolvencia 2 irányelv 241. cikk c) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendelete tartalmazza.
144. Biztosítói holdingtársaság és vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai
346. § A 341–345.  § értelemszerűen alkalmazandó azokra a  biztosítókra és viszontbiztosítókra, amelyek biztosítói
holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai.
145. Kockázatkoncentráció felügyelete 347. § (1) A kockázatkoncentráció felügyeletét csoportszinten e §-ban, valamint a 349–362. §-ban foglaltakkal összhangban
kell gyakorolni.
(2) A  biztosító, viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság – a  Bizottságnak
a  Szolvencia 2 irányelv 244.  cikk (6)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott végrehajtástechnikai
standardjában foglaltakkal összhangban – rendszeresen, évente legalább egyszer jelentést köteles
tenni a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság részére bármely jelentős csoportszintű
kockázatkoncentrációról, azon esetek kivételével, amelyekre a 329. § (2) bekezdését kell alkalmazni.
(3) A  szükséges információt a  csoport élén álló biztosító vagy viszontbiztosító, vagy ha nem biztosító vagy
viszontbiztosító áll a csoport élén, akkor a biztosítói holdingtársaság vagy a vegyes pénzügyi holdingtársaság vagy
a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság által – a többi érintett felügyeleti hatósággal és a csoporttal
folytatott konzultációt követően – kijelölt csoporton belüli biztosító vagy viszontbiztosító köteles benyújtani
a Felügyelethez mint a csoportfelügyeletért felelős hatósághoz.
(4) Az  (1)  bekezdés szerinti kockázatkoncentráció felülvizsgálata a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős
hatóság feladatkörébe tartozik.
(5) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és a  csoporttal
folytatott konzultációt követően, a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 244.  cikk (4) és (5)  bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltakkal összhangban – megállapítja azon
kockázattípusokat, amelyeket az adott csoporton belül a biztosítóknak vagy a viszontbiztosítóknak jelenteniük kell.
(6) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  többi érintett felügyeleti hatóság a  kockázattípusok
meghatározásakor vagy véleményezésekor figyelembe veszi az  adott csoport jellemzőit és a  csoport
kockázatkezelési struktúráját is.
(7) A  jelentendő jelentős kockázatkoncentráció meghatározása érdekében a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és a  csoporttal folytatott konzultációt követően  –
a  szavatolótőke-szükségleten, a  biztosítástechnikai tartalékokon vagy mindkettőn alapuló megfelelő
küszöbértékeket ír elő. A kockázatkoncentrációk felülvizsgálatakor a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős
hatóság különös figyelmet fordít a negatív jelenségek csoporton belüli átterjedéséből eredő lehetséges kockázatok,
valamint az érdekütközés kockázatának és a kockázatok szintjének vagy volumenének figyelemmel kísérésére.
146. Csoporton belüli ügyletek felügyelete 348. § (1) A  csoporton belüli ügyletek felügyeletét a  (2)–(4)  bekezdéssel, valamint a  349–362.  §-sal összhangban kell
gyakorolni.
(2) A  biztosító, viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság – a  Bizottságnak
a  Szolvencia 2 irányelv 245.  cikk (6)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott végrehajtástechnikai
standardjában foglaltakkal összhangban – rendszeresen, évente legalább egyszer jelentést köteles tenni
a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság részére a  csoportba tartozó biztosítók vagy
viszontbiztosítók minden jelentős csoporton belüli ügyletéről, ideértve az  olyan természetes személlyel folytatott
ügyleteket is, aki szoros kapcsolatban áll egy csoporton belüli vállalkozással, azon esetek kivételével, amelyekre
a 329. § (2) bekezdését kell alkalmazni. A különösen jelentős csoporton belüli ügyleteket haladéktalanul jelenteni
kell a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság részére.
(3) A  szükséges információt a  csoport élén álló biztosító vagy viszontbiztosító, vagy ha nem biztosító vagy
viszontbiztosító áll a  csoport élén, akkor a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság
vagy a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság által – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és
a  csoporttal folytatott konzultációt követően – kijelölt csoporton belüli biztosító vagy viszontbiztosító nyújtja be
a Felügyelethez, mint a csoportfelügyeletért felelős hatósághoz.
(4) A csoporton belüli ügyletek a Felügyelet, mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság általi felügyeleti felülvizsgálat
hatálya alá tartoznak.
(5) A  Felügyelet, mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és a  csoporttal
folytatott konzultációt követően, a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 245.  cikk (4) és (5)  bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltakkal összhangban – megállapítja azon csoporton
belüli ügyletek típusát, amelyeket egy adott csoporton belüli biztosítóknak vagy viszontbiztosítóknak minden
körülmények között jelenteniük kell. A 347. § (5)–(7) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
147. Az irányítási rendszer felügyelete 349. § (1) A  76–92.  §-ban meghatározott követelmények csoportszinten értelemszerűen alkalmazandók. A  kockázatkezelési
és belső ellenőrzési rendszereket, valamint a  jelentéstételi eljárásokat következetesen kell végrehajtani minden
olyan csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosítóban vagy viszontbiztosítóban, amely részesedési viszonnyal
rendelkezik legalább egy biztosítóban, viszontbiztosítóban, harmadik országbeli biztosítóban vagy harmadik
országbeli viszontbiztosítóban, vagy amelynek anyavállalata az  Európai Unión belül központi irodával rendelkező
biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság, annak érdekében, hogy az említett rendszereket
és jelentéstételi eljárásokat csoportszinten ellenőrizni lehessen.
(2) Az  (1)  bekezdés sérelme nélkül a  csoport belső ellenőrzési mechanizmusainak legalább a  következőket kell
tartalmazniuk:
a) megfelelő mechanizmusok a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés tekintetében, annak érdekében,
hogy minden jelentős kockázatot azonosítsanak és mérjenek, és hogy a figyelembe vehető szavatoló tőkét
megfelelően hozzárendeljék a kockázatokhoz;
b) megbízható jelentéstételi és számviteli eljárások a  csoporton belüli ügyletek és a  kockázatok
koncentrációjának figyelemmel kísérésére és kezelésére.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdésben említett rendszerek és jelentéstételi eljárások a  350–362. §-ban meghatározott
szabályokkal összhangban a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság által végzett felügyeleti
felülvizsgálat hatálya alá tartoznak.
(4) A  részesedő biztosító vagy viszontbiztosító, a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság
a  88.  §-ban előírt értékelést a  csoport szintjén köteles elvégezni. A  csoportszinten végzett saját kockázat- és
szavatolótőke-megfelelési értékelést a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság felügyeleti
felülvizsgálatnak veti alá a 343–362. §-ban foglaltakkal összhangban.
(5) Ha csoportszinten a szavatolótőke-megfelelés kiszámítása a 336. § szerinti 1. módszer szerint történik, a részesedő
biztosító vagy viszontbiztosító, a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság köteles
egyértelműen feltüntetni a különbséget a csoport összes kapcsolt biztosítója vagy viszontbiztosítója szavatolótőkeszükségletének összege és a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet között.
(6) A  részesedő biztosító vagy viszontbiztosító, a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság
–  a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság engedélyével – a  89.  §-ban foglaltaknak megfelelően
előírt értékeléseket egyszerre végezheti el csoportszinten és a  csoport bármely leányvállalatának szintjén, és
egyetlen dokumentumban össze is foglalhatja az értékelést.
(7) A  (6) bekezdés szerinti engedély megadását megelőzően a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság
konzultál a felügyeleti kollégium tagjaival és érdemben figyelembe veszi álláspontjaikat és fenntartásaikat.
(8) Ha a  csoport él a  (6)  bekezdésben foglalt lehetőséggel, a  dokumentumot egyidejűleg megküldi minden érintett
felügyeleti hatóságnak. E  lehetőség kihasználása nem mentesíti az  érintett leányvállalatokat a  89.  §-ban foglalt
követelmények teljesítésére irányuló kötelezettségük alól.
148. A csoportfelügyeletért felelős hatóság 350. § (1) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság – évente legfeljebb egyszer – kérheti annak a  csoporton belüli
megvitatását (a továbbiakban: tanácskozási kérelem), hogy a  csoportfelügyeletért felelős hatóság kijelölésének
kritériumai megfelelők-e.
(2) A  Felügyelet, amennyiben érintett felügyeleti hatóság, köteles mindent megtenni annak érdekében, hogy
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság kiválasztásáról, a  tanácskozási kérelem előterjesztésétől számított három
hónapon belül – a többi érintett felügyeleti hatósággal – közös határozatot hozzon. A határozat meghozatala előtt
az  érintett felügyeleti hatóságok véleménynyilvánítási lehetőséget adnak a  csoportnak. Ha a  Felügyelet a  kijelölt
csoportfelügyeletért felelős hatóság, köteles a csoport elé terjeszteni az indokolással ellátott, közös határozatot.
(3) Ha a  (2)  bekezdés szerinti három hónapos időszak alatt a  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság az  ügyet
– az 1094/2010/EU rendelet 19. cikk (1)–(3) és (6) bekezdésével összhangban – az EBFH elé utalta, akkor az érintett
felügyeleti hatóságok elhalasztják közös döntésüket és megvárják az EBFH által – a 1094/2010/EU rendelet 19. cikk
(3)  bekezdése alapján – hozott határozatot, majd az  EBFH határozatának megfelelően hozzák meg saját közös
határozatukat. A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság köteles elismerni az  említett közös határozatot, és
teljesíteni az abban foglaltakat. A három hónapos időtartam eltelte vagy a közös határozat meghozatala után az ügy
már nem utalható az  EBFH elé. Amennyiben a  Felügyelet a  kijelölt csoportfelügyeletért felelős hatóság, köteles
a csoport és a felügyeleti kollégium elé terjeszteni a teljes körű indokolással ellátott, közös határozatot.
149. A csoportfelügyeletért felelős hatóság és a többi felügyeleti hatóság jogai és kötelezettségei.
A felügyeleti kollégium
351. § (1) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság csoportfelügyelettel kapcsolatos jogai és kötelezettségei
a következők:
a) releváns vagy alapvető információk gyűjtésének és terjesztésének összehangolása rendes körülmények
között és szükséghelyzetben is, beleértve mindazon információk terjesztését, amelyekre a  felügyeleti
hatóságnak a felügyeleti feladatok elvégzéséhez szüksége van;
b) felügyeleti felülvizsgálat és a csoport pénzügyi helyzetének értékelése;
c) annak értékelése, hogy a  csoport megfelel-e a  szavatolótőke-megfelelésre, a  kockázatkoncentrációra és
a csoporton belüli ügyletekre vonatkozó szabályoknak a 332–348. §-ban meghatározottak szerint;
d) a  csoport irányítási rendszerének az  értékelése a  349.  §-ban meghatározottak szerint, valamint annak
értékelése, hogy a  részesedéssel rendelkező vállalkozás igazgatási, irányító vagy felügyelő testületének
tagjaira vonatkozóan teljesül-e a szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság követelménye;
e) a  felügyeleti tevékenységek tervezése és koordinációja rendszeres, évente legalább egyszer megtartott
értekezletek útján vagy más megfelelő módon, rendes körülmények között és szükséghelyzetekben is,
az  érintett felügyeleti hatóságokkal együttműködve, és figyelembe véve a  csoport részét képező összes
vállalkozás üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét, nagyságrendjét és összetettségét;
f ) az e fejezet, valamint a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 248. cikk (6) és (7) bekezdésében meghatározott
tárgykörökben kiadott rendeletei által a  csoportfelügyeletért felelős hatóságra ruházott vagy az  e  rész,
valamint a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és (7)  bekezdésében meghatározott
tárgykörökben kiadott rendeletei alkalmazásából eredő egyéb feladatok, intézkedések elvégzése és
döntések meghozatala, különösen a  csoportszintű belső modellek jóváhagyási eljárásának vezetése
a 337. és 339. §-ban meghatározottak szerint és a rendszer alkalmazása engedélyezési eljárásának vezetése
a 342–345. §-ban meghatározottak szerint.
(2) A  csoportfelügyelet (1)  bekezdésben említett feladatai végrehajtásának megkönnyítése érdekében a  Felügyelet
mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság elnökletével – a  Felügyelet által kidolgozott írásbeli megállapodás
alapján – létre kell hozni a felügyeleti kollégiumot.
(3) Ha a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság elmulasztja az  (1)  bekezdésben említett feladatok
végrehajtását, vagy a felügyeleti kollégium tagjai nem működnek együtt a csoportfelügyeletért felelős hatósággal
az  e  § szerinti feladatok végrehajtásához szükséges mértékben, az  ügyet a  Felügyelet az  EBFH elé utalhatja, és
kérheti a segítségét a megállapodás eléréséhez az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban.
(4) Az  e  fejezetben, valamint a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és (7)  bekezdésében meghatározott
tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltak sérelme nélkül, a  kollégiumok létrehozása és működése
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  többi érintett felügyeleti hatóság által megkötött koordinációs
megállapodásokon alapul.
(5) Amennyiben az  álláspontok eltérnek a  koordinációs megállapodásokkal kapcsolatban, a  Felügyelet, amennyiben
a felügyeleti kollégium tagja, az EBFH elé utalhatja az ügyet, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban
kérheti a  segítségét a megállapodás eléréséhez. A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság az EBFH
határozatának megfelelően köteles meghozni a  határozatát, amit továbbítani köteles a  többi érintett felügyeleti
hatóságnak.
(6) A  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és (7)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott
rendeleteiben foglaltak sérelme nélkül, a  (4)  bekezdés szerinti koordinációs megállapodások meghatározzák
az alábbiakra vonatkozó eljárásokat:
a) a 337., 338. és 350. §-ban foglaltakkal összhangban, az érintett felügyeleti hatóságok közötti döntéshozatali
folyamat;
b) az (5) bekezdésben és a 331. § (4) bekezdésében említett konzultáció.
(7) A csoportfelügyeletért felelős hatóságra és a többi felügyeleti hatóságra ruházott jogok és kötelezettségek sérelme
nélkül a  koordinációs megállapodások további feladatokat bízhatnak a  csoportfelügyeletért felelős hatóságra,
a  többi felügyeleti hatóságra vagy az  EBFH-ra, amennyiben ez  a  csoport hatékonyabb felügyeletét eredményezi,
és – saját feladataik tekintetében – nem akadályozza a  felügyeleti kollégium tagjai által végzett felügyeleti
tevékenységeket.
(8) A koordinációs megállapodások ezen kívül meghatározhatják az alábbi eljárásokat:
a) a  különösen a  327–330. §, a  332–333.  §, a  335.  §, a  347–349.  §, a  353.  §, a  359.  §, a  363.  § és a  365.  §-ban
meghatározott, az érintett felügyeleti hatóságok közötti konzultáció;
b) az egyéb felügyeleti hatóságokkal való együttműködés.
(9) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság a  kollégiumok munkájára és az  EBFH által lefolytatott
felülvizsgálatok tekintetében tapasztalt bármely releváns nehézségre vonatkozó információt köteles átadni
az EBFH-nak.
(10) A  csoportfelügyelet e  § szerinti koordinációját a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és
(7) bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltakkal összhangban kell gyakorolni.
150. A felügyeleti hatóságok közötti együttműködés és információcsere
352. § (1) A  Felügyelet mint a  csoporton belüli egyes biztosítók vagy viszontbiztosítók felügyeletéért felelős hatóság vagy
csoportfelügyeletért felelős hatóság szorosan együttműködik a  többi érintett felügyeleti hatósággal, különösen
olyan esetekben, amikor valamely biztosító vagy viszontbiztosító pénzügyi nehézségbe kerül.
(2) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság vagy csoportfelügyeletért felelős hatóság haladéktalanul –  külön
ez  irányú megkeresés nélkül is – közöl minden releváns – a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 249.  cikk
(3)  és (4)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott szabályozástechnikai és végrehajtástechnikai
standardjában meghatározott – információt a többi érintett felügyeleti hatósággal. Ezen információk közé tartoznak
különösen a  csoport és a  felügyeleti hatóságok intézkedéseire vonatkozó információk, valamint a  csoport által
szolgáltatott információk.
(3) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság az érintett felügyeleti hatóságok és az EBFH rendelkezésére
bocsátja a csoport jogi struktúrájára, a csoport irányítására és szervezeti felépítésére vonatkozó információkat.
(4) Ha valamely felügyeleti hatóság releváns információt nem közölt, vagy az együttműködés – különösen a  releváns
információk cseréje – iránti kérést elutasította vagy két héten belül nem teljesítette, a  Felügyelet az  EBFH elé
utalhatja az ügyet.
(5) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság vagy csoportfelügyeletért felelős hatóság köteles haladéktalanul
megbeszélésre hívni a  csoportfelügyeletben érintett valamennyi felügyeleti hatóságot, ha az  alábbi körülmények
valamelyikének fennállását észleli:
a) tudomást szerez arról, hogy egy biztosító vagy viszontbiztosító súlyosan megsértette a  szavatolótőke
szükségletre vonatkozó előírásokat vagy megsértette a minimális tőkeszükséglettel kapcsolatos előírásokat;
b) tudomást szerez a  konszolidált adatokon alapuló összevont alapon számított szavatolótőke-szükségletre
vagy az  összesített összevont alapon számított szavatolótőke-szükségletre vonatkozó előírások súlyos
megsértéséről, attól függően, hogy melyik szavatolótőke-szükségleti számítási módszert alkalmazták; vagy
c) egyéb rendkívüli körülmények állnak vagy álltak fenn.
 (6) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság vagy csoportfelügyeletért felelős hatóság az  (5)  bekezdésben
foglaltakon túl akkor is megbeszélésre hívhatja a csoportfelügyeletben érintett valamennyi felügyeleti hatóságot, ha
ennek szükségét látja.
151. A felügyeleti hatóságok közötti konzultáció 353. § (1) A 344. § sérelme nélkül, a Felügyelet a többi érintett felügyeleti hatóság felügyeleti feladatai szempontjából fontos
határozat meghozatala előtt – a felügyeleti kollégium keretében – konzultál a többi, érintett felügyeleti hatósággal,
a következőkkel kapcsolatban:
a) a  csoporton belüli biztosítók vagy viszontbiztosítók tulajdonosi szerkezetében, szervezeti vagy irányítási
struktúrájában bekövetkező változások, amelyekhez a  felügyeleti hatóságok jóváhagyása vagy engedélye
szükséges;
b) a 309. § (2) bekezdésében és a 310. § (1) és (2) bekezdésében előírt helyreállításhoz rendelkezésre álló időszak
meghosszabbítására vonatkozó határozat;
c) a  felügyeleti hatóságok által meghozott jelentős szankciók vagy kivételes intézkedések, többek közt
a  szavatolótőke-szükségleten felül többlettőke-követelmény előírása és a  szavatolótőke-szükséglet
számításához belső modell használatát korlátozó előírás.
(2) Az  (1)  bekezdés b) és c)  pontja alkalmazásában a  Felügyelet köteles konzultálni a  csoportfelügyeletért felelős
hatósággal. Ezenkívül, ha egy határozat más felügyeleti hatóságtól kapott információn alapul, annak meghozatala
előtt az érintett felügyeleti hatóságok kötelesek egymással is konzultálni.
(3) A 351. § sérelme nélkül, a Felügyelet a konzultáció elhagyása mellett dönthet sürgős esetben, vagy ha a konzultáció
veszélyeztetné a határozat végrehajtását. Ebben az esetben a Felügyelet haladéktalanul köteles tájékoztatni a többi
érintett felügyeleti hatóságot.
152. A csoportfelügyeletért felelős hatóságtól származó információkérés a többi felügyeleti hatóság
felé
354. § (1) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság megkeresheti egy másik tagállam – amelyben
valamely anyavállalat központi irodája van – felügyeleti hatóságait, ha azok nem maguk végzik a  343.  § szerint
a  csoportfelügyeletet, hogy az  anyavállalattól kérjenek ki és továbbítsanak számára minden olyan információt,
amely szükséges lehet a  351.  §-ban meghatározott koordinációs jogai gyakorlásához és kötelezettségei
teljesítéséhez.
(2) Ha a  Felügyeletnek, mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóságnak olyan – 357.  § (2)–(5)  bekezdése szerinti –
információra van szüksége, amely egy másik felügyeleti hatóság rendelkezésére áll, úgy köteles ettől a hatóságtól
kérni az információ rendelkezésre bocsátását.
153. Együttműködés a hitelintézetek és a befektetési vállalkozások felügyeletéért felelős hatóságokkal
355. § Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító és a  Hpt.-ben meghatározott hitelintézet vagy a  Bszt.-ben meghatározott
befektetési vállalkozás, vagy mindkettő közvetlenül vagy közvetetten kapcsolt vállalkozás, vagy közös részesedő
vállalkozással rendelkeznek, a Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság a többi vállalkozás felügyeletéért felelős
hatósággal együttműködik.
154. Szakmai titoktartás és az információk bizalmas kezelése
356. § A csoportfelügyelet keretében kapott információ és a  felügyeleti hatóságok közötti, valamint a  felügyeleti
hatóságok és más hatóságok közti információcsere a X. Fejezet rendelkezéseinek hatálya alá tartozik.
155. Az információhoz való hozzáférés 357. § (1) A csoportfelügyelet hatálya alá tartozó természetes és jogi személyek, valamint kapcsolt vállalkozásaik és részesedő
vállalkozásaik minden olyan információt kötelesek eljuttatni egymáshoz, amely a csoportfelügyelet szempontjából
fontos lehet.
(2) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság – az érintett vállalkozás jellegétől függetlenül – a felügyelet
céljából minden fontos információhoz hozzáférhet.
(3) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság csoportszinten könnyíthet az évesnél gyakoribb rendszeres
felügyeleti jelentéstételi kötelezettségen, amennyiben e  könnyítés valamennyi csoporton belüli biztosítóra
vagy viszontbiztosítóra kiterjed, figyelembe véve a  csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét,
nagyságrendjét és összetettségét.
(4) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság csoportszinten mentesíthet a  tételes jelentések készítése
alól, ha a  mentesítés valamennyi csoporton belüli biztosítóra vagy viszontbiztosítóra kiterjed, figyelembe véve
a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, valamint a pénzügyi
stabilitásra vonatkozó célt.
(5) Amennyiben a  Felügyelet nem csoportfelügyeletért felelős hatóságként, hanem érintett felügyeleti hatóságként
jár el, akkor a  szükséges információ megszerzése érdekében csak akkor fordulhat közvetlenül a  csoporton belüli
vállalkozásokhoz, ha ezt az információt a csoportfelügyelet alá tartozó biztosítótól vagy viszontbiztosítótól – kérése
ellenére – a megszabott határidőn belül nem kapta meg.
156. Az információ ellenőrzése 358. § (1) A  Felügyelet Magyarország területén elvégzi a  357.  § szerinti információ helyszíni ellenőrzését a  következő
vállalkozások telephelyein:
a) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító;
b) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító kapcsolt vállalkozásai;
c) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatai;
d) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatának kapcsolt vállalkozásai.
(2) Ha a  Felügyelet – egyedi esetben – egy csoport részét képező, másik tagállamban található vállalkozást
–  függetlenül attól, hogy az szabályozott vagy nem – érintő információt kíván ellenőrizni, akkor a másik tagállam
felügyeleti hatóságát kell felkérnie az ellenőrzés elvégzésére.
(3) Amennyiben a  Felügyeletet keresik meg a  (2)  bekezdésben foglaltak szerint, akkor a  Felügyelet vagy közvetlenül
maga végzi el az  ellenőrzést, vagy engedélyezi – a  titoktartási szabályok betartása és betartatása mellett – külső
szakértő felkérésével vagy magának a  kérelmező hatóságnak, hogy azt elvégezze. A  Felügyelet köteles írásban
tájékoztatni a csoportfelügyeletért felelős hatóságot a hozott intézkedéséről. Az ellenőrzést kérő felügyeleti hatóság
részt vehet az ellenőrzésben, amennyiben nem közvetlenül maga végzi az ellenőrzést.
(4) Ha a  Felügyelet (2)  bekezdés szerinti kérelmét a  megkeresett felügyeleti hatóság két héten belül nem teljesíti,
vagy ha a  Felügyelet számára lehetetlenné teszik a  (3)  bekezdés szerinti részvételhez való jogának gyakorlását,
a  Felügyelet az  EBFH-hoz utalhatja az  ügyet, és az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikkével összhangban kérheti
a segítségét a megállapodás eléréséhez.
157. Az összevont alapon számított szavatolótőke-megfelelésről és a pénzügyi helyzetről szóló
jelentés
359. § (1) A részesedő biztosító, viszontbiztosító, valamint a biztosítói holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság
– a  108.  §-ban foglaltak értelemszerű alkalmazásával – évente csoportszintű jelentést köteles közzétenni
a szavatolótőke-megfeleléséről és a pénzügyi helyzetéről.
(2) A részesedő biztosító, viszontbiztosító, valamint a biztosítói holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság
– a Felügyelet, mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság engedélyével – egy összefoglalt, a fizetőképességről és
a pénzügyi helyzetről szóló jelentést is közzétehet, amely a következőket tartalmazza:
a) az (1) bekezdéssel összhangban közzéteendő csoportszintű információ;
b) a csoporton belüli bármely leányvállalatra vonatkozó, külön-külön azonosítható és a 108. §-ban foglaltakkal
összhangban közzéteendő információ.
 (3) A  Felügyelet, mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság az  engedély megadását megelőzően konzultál
a felügyeleti kollégium tagjaival és véleményüket figyelembe veszi.
 (4) Ha a  (2)  bekezdésben említett jelentés nem tartalmaz olyan információt, amelynek rendelkezésre bocsátását
a  csoporton belüli leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság megköveteli az  összehasonlítható
vállalkozásoktól, és amennyiben a  mulasztás jelentős, a  Felügyelet, mint érintett felügyeleti hatóság kötelezheti
az érintett leányvállalatot a szükséges kiegészítő információ közzétételére.
158. Csoportszerkezet 360. § A biztosítók, viszontbiztosítók, biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok a  csoport
szintjén évente kötelesek közzétenni a  csoport jogi, valamint irányítási és szervezeti felépítését, ideértve
a csoporthoz tartozó valamennyi leányvállalat leírását, valamint a csoporthoz tartozó vállalatokkal és a  fontosabb
fiókvállalatokkal kapcsolatos tájékoztatást is.
159. Biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok ügyviteli, ügyvezető vagy
felügyelő testülete
361. § A biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületi
tagjainak a feladataik elvégzésére szakmailag alkalmasnak és üzletileg megbízhatónak kell lenniük.
160. Végrehajtási intézkedések 362. § (1) Amennyiben a  csoporthoz tartozó biztosítók vagy viszontbiztosítók nem teljesítik a  331–349.  §-ban foglalt
követelményeket, vagy ha teljesítik azokat, de a  szavatolótőke-megfelelés mégis veszélyben lehet, vagy ha
a csoporton belüli ügyletek vagy a kockázatkoncentrációk fenyegetik a biztosítók vagy viszontbiztosítók pénzügyi
helyzetét, a helyzet mihamarabbi orvoslása érdekében:
a) a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság tekintetében a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság;
b) a biztosítók és viszontbiztosítók tekintetében a felügyeleti hatóságok
hozzák meg a szükséges intézkedéseket.
(2) Ha az  (1) bekezdés a) pontjában meghatározott esetben a Felügyelet, mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság
nem egyike azon tagállami felügyeleti hatóságoknak, amelyben a  biztosítói holdingtársaság vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság központi irodája van, akkor köteles tájékoztatni az  említett felügyeleti hatóságokat
a megállapításairól, hogy azok meghozhassák a szükséges intézkedéseket.
(3) Ha az  (1) bekezdés b) pontjában meghatározott esetben a Felügyelet, mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság
nem egyike azon tagállami felügyeleti hatóságoknak, amelyben a  biztosító vagy viszontbiztosító központi irodája
van, akkor köteles tájékoztatni az  említett felügyeleti hatóságokat a  megállapításairól, hogy azok meghozhassák
a szükséges intézkedéseket.
(4) A  Felügyelet mint csoportfelügyeletért felelős hatóság, figyelembe véve a  csoport részét képező valamennyi
vállalkozás üzleti tevékenysége kockázatainak jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, meghozza a  szükséges
intézkedéseket a  biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok tekintetében. A  Felügyelet,
amennyiben érintett felügyeleti hatóságként jár el, a  csoportfelügyeletért felelős hatósággal összehangolja
intézkedéseit.
(5) A  Felügyelet szorosan együttműködik a  többi érintett felügyeleti hatósággal az  ilyen intézkedések
eredményességének biztosítása érdekében, különösen, ha a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi
holdingtársaság ügyvezetése nem a központi irodájával megegyező tagállamban található.
(6) A  Felügyelet az  e  §-ban foglalt jogait és kötelezettségeit a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 258.  cikk
(3) bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében foglaltakkal összhangban gyakorolja.
161. Az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalatok: az egyenértékűség vizsgálata
363. § (1) A  Felügyelet, mint érintett felügyeleti hatóság ellenőrzi, hogy azon biztosítók vagy viszontbiztosítók, amelyeknek
anyavállalata harmadik országban rendelkezik központi irodával, olyan harmadik országbeli felügyeleti hatóság
általi felügyelet alá tartoznak-e, amely egyenértékű azon biztosítók vagy viszontbiztosítók csoportfelügyeletét
illetően az e fejezetben előírt felügyelettel, amelyek részesedési viszonnyal rendelkeznek legalább egy biztosítóban,
viszontbiztosítóban, harmadik országbeli biztosítóban vagy harmadik országbeli viszontbiztosítóban, vagy
amelyeknek anyavállalata az  Európai Unión belül központi irodával rendelkező biztosítói holdingtársaság vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaság.
(2) Ha a  Bizottság nem határozott valamely ország prudenciális rendszere egyenértékűségéről vagy ideiglenes
egyenértékűségéről, az  ellenőrzést – az  anyavállalat vagy az  Európai Unióban engedélyezett bármely biztosító
vagy viszontbiztosító kezdeményezésére vagy hivatalból – a  Felügyeletnek, mint a  csoportfelügyeletért felelős
hatóságnak kell elvégeznie (a továbbiakban: eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság).
(3) A  (2)  bekezdés szerinti ellenőrzés lefolytatása során a  Felügyelet, mint eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság
– mielőtt határozna az  egyenértékűségről – az  EBFH-val való együttműködés mellett konzultál a  többi érintett
felügyeleti hatósággal. Az  egyenértékűségről hozott határozatot a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 260.  cikk
(2), (3) és (5) bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben meghatározott kritériumok szerint
kell meghozni. A  Felügyelet, mint eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság harmadik országokkal szemben
nem hozhat olyan határozatot, amely ellentmond az  azzal az  országgal kapcsolatban hozott korábbi határozatok
tartalmának, kivéve, ha a  fogadó országban vagy a  harmadik országban a  vonatkozó szabályozás jelentősen
megváltozott.
(4) Ha a  Felügyelet nem eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóság és nem ért
egyet a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 260.  cikk (2), (3) és (5)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben
kiadott rendeleteiben meghatározott kritériumok alapján meghozott határozattal, az  ügyet az  eljáró
csoportfelügyeletért felelős hatóság határozatáról szóló értesítést követő három hónapon belül az  EBFH-hoz
utalhatja, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérheti a segítségét a megállapodás eléréséhez.
(5) Ha a  Bizottság nem határozott valamely ország prudenciális rendszere egyenértékűségéről vagy ideiglenes
egyenértékűségéről, akkor a  358.  § alkalmazandó, feltéve, ha a  Felügyelet gyakorolja az  Európai Unión kívül
székhellyel rendelkező anyavállalatok felett a felügyeletet.
(6) Ha bizottsági határozat születik arról, hogy a  harmadik ország prudenciális rendszere ideiglenesen
egyenértékű, a  364.  § alkalmazandó, kivéve, ha van olyan tagállami biztosító vagy viszontbiztosító, amelynek
mérlegfőösszege meghaladja az  Európai Unión kívül található anyavállalat mérlegfőösszegét. Ebben az  esetben
a csoportfelügyeletért felelős hatóság feladatát a megbízott csoportfelügyeletért felelős hatóság látja el.
162. Az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalattal kapcsolatos egyenértékűség
364. § (1) A 363. §-ban említett egyenértékű felügyelet esetén a Felügyelet a harmadik országbeli felügyeleti hatóságok által
végzett egyenértékű csoportfelügyeletre támaszkodik, a (2) bekezdéssel összhangban.
(2) A 349–362. § értelemszerűen alkalmazandó a harmadik országok felügyeleti hatóságaival való együttműködésre is.
163. Harmadik országokban működő anyavállalatokkal kapcsolatosan az egyenértékűség hiánya
365. § (1) A 356. § szerinti egyenértékű felügyelet hiányában, vagy ha ideiglenes egyenértékűség esetén valamely tagállam
a  363.  § (6)  bekezdésével összhangban nem alkalmazza a  367.  §-t, az  érintett tagállamnak a  biztosítókra vagy
viszontbiztosítókra az alábbiak valamelyikét kell alkalmaznia:
a) a 331–340. § és a 350–362. § rendelkezéseit;
b) a (2) bekezdésben meghatározott módszerek valamelyikét.
(2) A 331–362. §-ban meghatározott általános elvek és módszerek alkalmazandók a biztosítói holdingtársaság, a vegyes
pénzügyi holdingtársaság, a harmadik országbeli biztosító vagy a harmadik országbeli viszontbiztosító szintjén is.
(3) Kizárólag az  összevont alapon számított szavatolótőke-megfelelés kiszámításának céljából az  anyavállalatot
úgy kell kezelni, mintha a  szavatolótőke-szükséglet fedezetéhez figyelembe vehető szavatolótőke tekintetében
a  99–100.  §-ban meghatározott azonos feltételek hatálya és a  következők egyikének hatálya alá tartozó biztosító
vagy viszontbiztosító lenne:
a) biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság esetében a  335.  § (1)–(4)  bekezdésében
kifejtett elvekkel összhangban meghatározott szavatolótőke-szükséglet;
b) harmadik országbeli biztosító vagy harmadik országbeli viszontbiztosító esetében a 335. § (5)–(12) bekezdésében
kifejtett elvekkel összhangban meghatározott szavatolótőke-szükséglet.
 (4) A Felügyelet a 291. §-ban meghatározott olyan intézkedéseket alkalmazhat, amelyek biztosítják a csoporton belüli
biztosítók vagy viszontbiztosítók felügyeletét. Ezen intézkedéseket,
a) ha nem a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, a  csoportfelügyeletért felelős
felügyeleti hatóság jóváhagyását,
b) ha a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, a  többi érintett felügyeleti hatósággal
folytatott konzultációt
követően lehet meghozni. (5) A  Felügyelet előírhatja olyan biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság létrehozását,
amelynek központi irodája Magyarországon van, és e  rész rendelkezéseit alkalmazhatja azon csoporthoz tartozó
biztosítókra vagy viszontbiztosítókra, amelynek élén ez  a  biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi
holdingtársaság áll.
(6) A  választott módszereknek lehetővé kell tenniük az  e  részben meghatározott csoportfelügyelet célkitűzéseinek
elérését, és értesíteni kell róluk a többi érintett felügyeleti hatóságot és a Bizottságot is.
164. Az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalatokkal kapcsolatos szintek
366. § (1) Ha a  363.  § szerinti anyavállalat maga is a  harmadik országban központi irodával rendelkező biztosítói
holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság, illetve harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító
leányvállalata, a  Felügyelet a  363.  §-ban előírt ellenőrzést csak az  olyan legfőbb anyavállalat szintjén alkalmazza,
amely egy harmadik országbeli biztosítói holdingtársaság, harmadik országbeli vegyes pénzügyi holdingtársaság,
harmadik országbeli biztosító vagy harmadik országbeli viszontbiztosító.
(2) A  Felügyelet a  363.  § szerinti egyenértékű felügyelet hiánya esetén új ellenőrzést végezhet azon az  alacsonyabb
szinten, ahol a  biztosítók vagy viszontbiztosítók anyavállalata található. Ez  lehet a  harmadik országbeli biztosítói
holdingtársaság, harmadik országbeli vegyes pénzügyi holdingtársaság, harmadik országbeli biztosító vagy
harmadik országbeli viszontbiztosító szintje is. Ebben az esetben a Felügyelet, mint a 363. § (2) bekezdése szerint
eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság köteles megindokolni a  döntését a  csoportnak. A  365.  § rendelkezései
értelemszerűen alkalmazandóak.
165. Csoporton belüli ügyletek 367. § (1) Amennyiben egy vagy több biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalata vegyes tevékenységű biztosítói
holdingtársaság, és a  Felügyelet ezen biztosítók vagy viszontbiztosítók felügyeletéért felelős, akkor egyben
általános felügyeletet is gyakorol az említett biztosítók vagy viszontbiztosítók és a vegyes tevékenységű biztosítói
holdingtársaság és annak kapcsolt vállalkozásai közötti ügyletek felett is.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott esetben a  348.  §, a  353–358.  § és a  362.  § rendelkezései megfelelően
alkalmazandóak.
HARMADIK KÖNYV
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK 166. E könyv alkalmazási köre
368. § (1) E  könyv rendelkezéseit nem kell alkalmazni arra a  személyre, akinek tevékenysége kizárólag olyan biztosítási
szerződések közvetítésére terjed ki, amelyek az alábbi feltételeknek együttesen megfelelnek:
a) a biztosítási szerződés kizárólag a közvetített szerződés feltételeinek ismeretét teszi szükségessé,
b) a biztosítási szerződés nem-életbiztosítási szerződés,
c) a biztosítási szerződés nem tartalmaz felelősségi kockázatot,
d) a személy fő szakmai tevékenysége nem biztosításközvetítés,
e) a  biztosítási szerződés kizárólag kiegészítője valamely szolgáltató által kínált terméknek vagy nyújtott
szolgáltatásnak és a következőkre nyújt fedezetet:
ea) ezen szolgáltató által kínált termék törésének, elvesztésének vagy károsodásának kockázatára, vagy
eb) ezen szolgáltatónál megrendelt utazáshoz, illetőleg utazási, üdülési szolgáltatáshoz kapcsolódva
a  poggyász elvesztésére vagy sérülésére és egyéb kockázatokra, akkor is, ha a  biztosítás
életbiztosítási vagy felelősségi kockázatokat fedez, feltéve, hogy a fedezet az utazással kapcsolatos
kockázatok fő fedezetének kiegészítője,
f ) a  biztosítási szerződés éves biztosítási díja nem haladja meg a  125 ezer forintot, és a  biztosítási szerződés
teljes tartama, beleértve a megújításokat is, nem haladja meg az 5 évet.
(2) E könyv rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell a viszontbiztosítást közvetítőre.
 (3) Ha a  biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy munkaerőkölcsönzés alapján végzi
a tevékenységét az őt kölcsönbe vevő biztosításközvetítő részére, akkor e könyv rendelkezései szempontjából úgy
kell tekinteni, mintha a  kölcsönbe vevő biztosításközvetítővel állna biztosításközvetítői tevékenységre végzésére
irányuló munkaviszonyban.
NYOLCADIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK XXVI. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ KÖZÖS SZABÁLYOK
167. A biztosításközvetítői tevékenység alapvető feltételei 369. § (1) Biztosításközvetítői tevékenységet függő biztosításközvetítő vagy független biztosításközvetítő végezhet.
 (2) Biztosításközvetítői tevékenységet Magyarország területén olyan biztosításközvetítő végezhet, aki – a  370–371.  §-ban
foglalt kivételekkel – aktív státuszban szerepel a Felügyelet által vezetett nyilvántartásban.
(3) Biztosításközvetítői tevékenységet csak olyan természetes személy végezhet – beleértve a  biztosításközvetítői
tevékenységet végző gazdálkodó szervezet, vagy e szervezettel megbízási jogviszonyban álló, biztosításközvetítői
tevékenységet végző szervezet keretein belül végzett tevékenységet is –, aki
a) büntetlen előéletű,
b) felsőfokú végzettséggel vagy a  9.  mellékletben meghatározott szakképesítéssel vagy a  biztosításközvetítői
hatósági képzés és vizsgáztatás rendjéről szóló miniszteri rendeletben meghatározott hatósági vizsgával
rendelkezik, és
c) a 376. § (2) bekezdésében meghatározott szakmai továbbképzési kötelezettségnek eleget tesz.
 (4) A  biztosító, többes ügynök és az  alkusz köteles meggyőződni arról, hogy az  általa alkalmazott vagy megbízott
biztosításközvetítést végző természetes személy, vagy ha a  közvetítői tevékenységgel gazdálkodó szervezetet
bízott meg, ennél a szervezetnél közvetítői tevékenységet végző természetes személy aktív státuszúként szerepel-e
a felügyeleti nyilvántartásban.
(5) A  (4)  bekezdésben meghatározott kötelezettség a  biztosítót nem terheli az  általa megbízott többes ügynök által
alkalmazott vagy megbízott biztosításközvetítést végző természetes személy, vagy ha a többes ügynök a közvetítői
tevékenységgel gazdálkodó szervezetet bízott meg, ennél a  szervezetnél közvetítői tevékenységet végző
természetes személy vonatkozásában.
(6) A (3) bekezdés b) pontjában meghatározott hatósági vizsga tekintetében
a) az  ügynöki tevékenységet végző természetes személy függő vagy független biztosításközvetítői hatósági
vizsga,
b) az  alkuszi és többes ügynöki tevékenységet végző természetes személy független biztosításközvetítői
hatósági vizsga
birtokában végezheti a biztosításközvetítői tevékenységét. (7) Az  a  természetes személy, aki a  biztosításközvetítői hatósági képzés és vizsgáztatás rendjéről szóló miniszteri
rendeletben meghatározott hatósági vizsga birtokában biztosításközvetítői tevékenység végzésére jogosult lenne,
de a  felügyeleti nyilvántartásból történő törléstől vagy – nyilvántartásba vétel hiányában – a  hatósági vizsga
letételétől számított öt év már eltelt, abban az  esetben vehető fel a  felügyeleti nyilvántartásba, ha újból hatósági
vizsgát tesz.
370. § (1) A  biztosításközvetítői tevékenység végzéséhez nem szükséges a  Felügyelet által történő nyilvántartásba vétel,
ha a biztosításközvetítői tevékenységet
a) a biztosító a részére engedélyezett tevékenység vonatkozásában,
b) munkaviszonyával összefüggésben a biztosító munkavállalója a biztosító felelősségvállalása mellett,
c) a  biztosításközvetítői tevékenységet kiegészítő tevékenységként, a  gazdálkodó szervezettel
munkaviszonyban álló, a gazdálkodó szervezet vezetőinek körébe nem tartozó természetes személy,
d) a  Hpt.-ben meghatározott hitelintézettel vagy a  postai szolgáltatásokról szóló törvényben meghatározott
egyetemes postai szolgáltatóval és az  egyetemes postai szolgáltató által megbízott közreműködővel
munkaviszonyban álló természetes személy a  munkáltatója utasításainak megfelelően, a  munkáltató
ügyfélfogadásra szolgáló helyiségében vagy mobilposta útján,
e) a  Nemzeti Adó és Vámhivatallal hivatásos szolgálati jogviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb
jogviszonyban álló természetes személy – kizárólag a  jogszabályban meghatározott külföldi telephelyű
gépjármű üzemben tartója (vezetője) részére történő kötelező felelősségbiztosítási szerződés értékesítésével
kapcsolatban –
végzi.
 (2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott személy nem köteles eleget tenni a  369.  § (3)  bekezdésében foglalt
követelményeknek.
 (3) Az  (1)  bekezdés d)  pontjában meghatározott feltételek szerint biztosításközvetítői tevékenységet végző
hitelintézettel, egyetemes postai szolgáltatóval és az egyetemes postai szolgáltató által megbízott közreműködővel
munkaviszonyban álló természetes személy kizárólag abban az  esetben végezhet biztosításközvetítői
tevékenységet, ha az  általa közvetített termékekkel kapcsolatban megfelelő képzést kapott. A  szakmai
követelmények ellenőrzéséért a  munkáltató és az  a  biztosító felelős, akinek a  természetes személy a  biztosítási
termékét közvetíti.
(4) Az  (1)  bekezdés d)  pontjában meghatározott feltételek szerint biztosításközvetítői tevékenységet végző
hitelintézettel, egyetemes postai szolgáltatóval és az egyetemes postai szolgáltató által megbízott közreműködővel
munkaviszonyban álló, biztosításközvetítői tevékenységet végző, a  (3)  bekezdésben meghatározott képzettségi
követelménynek megfelelő természetes személyt a munkáltatója köteles belső nyilvántartásba venni.
371. § (1) A  másik tagállamban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező biztosításközvetítő tevékenységét Magyarország
területén határon átnyúló szolgáltatásként vagy magyarországi fióktelepe útján akkor végezheti, ha a  saját
tagállamában nyilvántartásba vételre került.
(2) A  másik tagállamban nyilvántartásba vett biztosításközvetítő esetében a  Felügyelet által történő nyilvántartásba
vétel nem szükséges a biztosításközvetítői tevékenység folytatásához.
372. § (1) A harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő vállalkozás tevékenységét Magyarország területén
kizárólag magyarországi fióktelepen keresztül végezheti.
(2) A  harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő vállalkozás fióktelepe esetén az  Fkt. fióktelepre
vonatkozó rendelkezéseit az e törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(3) A  harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep általános képviselője
kizárólag az a természetes személy lehet, aki megfelel az alábbi feltételeknek:
a) büntetlen előéletű,
b) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik,
c) legalább ötéves biztosítási, állami gazdálkodási, vagy az  államigazgatás pénzügyi és gazdasági területén
szerzett vezetői gyakorlattal rendelkezik, és
d) felsőfokú végzettséggel rendelkezik.
373. § (1) A  biztosításközvetítővel munkaviszonyban, megbízási vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban
álló, biztosításközvetítői tevékenységet végző személy biztosításközvetítői tevékenység végzésére irányuló
további munkaviszonyt, megbízási vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyt másik biztosítóval vagy
biztosításközvetítővel nem létesíthet.
(2) A  biztosításközvetítővel munkaviszonyban, megbízási vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban álló,
biztosításközvetítői tevékenységet végző személy biztosításközvetítői tevékenységének végzésére mással további
megbízási vagy munkavégzésre irányuló – munkaviszonynak nem minősülő – egyéb jogviszonyt nem létesíthet.
374. § (1) A felügyeleti nyilvántartásban szereplő természetes személy biztosításközvetítő a biztosításközvetítői tevékenységet
a  biztosító, a  többes ügynök vagy a  független biztosításközvetítő által kiállított arcképes igazolvány birtokában
folytathatja.
(2) Az igazolványnak tartalmaznia kell a természetes személy
a) nevét,
b) címét, és
c) a Felügyelet által megállapított nyilvántartási számát.
(3) Abban az  esetben, ha a  nyilvántartásban szereplő természetes személy a  biztosításközvetítői tevékenységét
gazdálkodó szervezettel fennálló munkaviszony, megbízási vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszony
keretében végzi, az igazolvány tartalmazza – az (1) bekezdésben meghatározottakon túl – a gazdálkodó szervezet
a) nevét,
b) székhelyét és
c) cégjegyzékszámát (nyilvántartási számát).
(4) Ha a  Felügyelet a  biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy felügyeleti nyilvántartásban
szereplő státusza inaktív szerepeltetéséről döntött, a  közvetítő köteles az  arcképes igazolványt a  kibocsátónak
visszaadni.
375. § A 131. §-ban meghatározott rendelkezéseket alkalmazni kell a biztosításközvetítő által történő termékterjesztésre is.
168. A biztosításközvetítők szakmai továbbképzése 376. § (1) A  biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy köteles az  általa közvetített biztosítási termékek
alapos ismeretével rendelkezni, a  már megszerzett ismereteket naprakészen tartani, fejleszteni és a  változásokból
eredő követelményekkel összhangba hozni.
(2) Az  (1) bekezdésben meghatározott követelmény teljesítése érdekében a biztosításközvetítői tevékenységet végző
természetes személy köteles az  általa közvetített vagy a  jövőben közvetíteni szándékozott biztosítási termék
vonatkozásában szakmai továbbképzésen részt venni.
(3) Ha a  független biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy a  megbízás teljesítése által érintett
biztosítási terméket illetően a  (2)  bekezdésben meghatározott szakmai továbbképzésen korábban nem vett
részt, a  foglalkoztató vagy megbízó független biztosításközvetítő a  kielégítő mennyiségű, a  piacon hozzáférhető
biztosítási termék elemezéséhez kapcsolódóan – a  megbízás teljesítését megelőzően – köteles meggyőződni
arról, hogy a  közvetítő az  elemzés elvégzéséhez szükséges termékismerettel rendelkezik, és ennek tényét
a (7) bekezdésben szereplő nyilvántartásba bejegyezni.
(4) A (2) bekezdésben meghatározott szakmai továbbképzési kötelezettség nem áll fenn, ha
a) a  függő biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy által közvetített biztosítási termék
feltétel- és teljesítési rendszerében,
b) a biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy által közvetített termékek körében
változás nem következett be.
(5) A (2) bekezdésben meghatározott szakmai továbbképzést a biztosításközvetítői tevékenységet folytató természetes
személyt foglalkoztató vagy megbízó biztosító, többes ügynök vagy független biztosításközvetítő végezheti,
valamint a  szakmai továbbképzés lebonyolítására a  9.  mellékletben meghatározott szakképesítés megszerzésére
irányuló képzést nyújtó szakképző intézményt, vagy a biztosításközvetítői hatósági képzés és vizsgáztatás rendjéről
szóló miniszteri rendeletben meghatározott, a hatósági vizsgára felkészítő hatósági képzést nyújtó képző szervet is
megbízhat.
(6) A  biztosításközvetítői tevékenységet folytató természetes személyt foglalkoztató vagy megbízó biztosító, többes
ügynök vagy független biztosításközvetítő köteles a  (2)  bekezdésben meghatározott szakmai továbbképzési
kötelezettség alá eső biztosításközvetítői tevékenységet folytató természetes személyek továbbképzését oly
módon megszervezni, hogy az adott személy vonatkozásában az új vagy módosult termék értékesítését a szakmai
továbbképzés előzze meg.
(7) A  (2)  bekezdésben meghatározott szakmai továbbképzésen történő részvételt a  biztosításközvetítői
tevékenységet folytató természetes személyt foglalkoztató vagy megbízó biztosító, többes ügynök vagy független
biztosításközvetítő köteles nyilvántartani, és a felügyeleti ellenőrzés során a Felügyelet részére – a nyilvántartásban
szereplő dokumentumokkal – igazolni.
169. A megtakarítási jellegű életbiztosítások jutalékfizetési szabályai 377. § (1) A  megtakarítási jellegű életbiztosítási szerződés vonatkozásában a  kifizetett jutalék összege nem haladhatja meg
a jutalékfizetés időpontjáig a biztosítóhoz beérkezett biztosítási díj összegét.
(2) A  rendszeres díjas megtakarítási jellegű életbiztosítási szerződés vonatkozásában jutalék a  szerződés létrejöttétől
számított egy éven belül – legalább a  díjelőírásnak megfelelő első díjrészlet biztosítóhoz történő beérkezését
követően – legfeljebb tizennégy havi díjelőírásnak megfelelő összegben fizethető. A  szerződés létrejöttétől
számított második év kezdetét követően fizetett jutalék összege nem haladhatja meg a  második év kezdetétől
a  jutalékfizetés időpontjáig a  biztosítóhoz beérkezett biztosítási díj összegét. A  szerződés teljes tartamának
terhére összességében kifizetett jutalék összege nem haladhatja meg a  biztosítóhoz a  szerződés teljes tartamára
vonatkozóan beérkezett biztosítási díj összegét.
(3) A  biztosító és a  biztosításközvetítő közötti, írásban létrejött megállapodásnak tartalmaznia kell legalább
az alábbiakat:
a) a jutalékfizetés esedékességének időpontját, amely – az első jutalékfizetés esetén – nem lehet korábbi, mint
a szerződés első díjrészlete biztosítóhoz történő beérkezésének időpontja,
b) a jutalék mértékét,
c) a jutalék kifizetésének feltételeit,
d) a jutalékfizetés ütemezését,
e) a jutalék-visszatérítési kötelezettség feltételeit, az ezen kötelezettség alóli mentesítés feltételeit,
f ) a jutalék-visszatérítési kötelezettség megszűnésének időpontját,
g) a jutalékjogosultságot és a jogosultság megvonásának feltételeit.
(4) A  biztosító előre egységesen meghatározott feltételek alapján – a  biztosításközvetítői tevékenység, és annak
résztevékenységei teljesítésének mértékéhez arányosan igazodó – eltérő jutalékszintet állapíthat meg az  egyes
közvetítők vonatkozásában.
(5) A biztosításközvetítő részére jutalékelőleg nem fizethető.
 (6) A  biztosításközvetítőt a  biztosításközvetítői tevékenységéért a  kapott jutalékon kívül más juttatás nem illeti meg
a  biztosítótól. A  biztosító a  biztosításközvetítőt a  jutalékon kívül, a  biztosításközvetítői tevékenységtől eltérő
szolgáltatás ellentételezéseként egyéb díjazásban, juttatásban részesítheti, a  jogosultság pontos jogcímének
feltüntetésével, ellenőrizhető és átlátható módon, dokumentált formában.
170. A biztosításközvetítő tájékoztatási kötelezettsége 378. § (1) A  biztosításközvetítő – ha törvény eltérően nem rendelkezik – a  biztosítási szerződés megkötését megelőzően,
továbbá bármely, a tájékoztatásban szereplő adat változása esetén köteles az ügyfél részére a kötelezettségvállalás
tagállamának hivatalos nyelvén vagy az  ügyféllel történő megállapodásban kikötött más nyelven írásban
tájékoztatást adni
a) a biztosításközvetítést végző természetes személy nevéről, valamint azon gazdálkodó szervezet cégnevéről,
székhelyéről, amelynek keretében vagy megbízásából a  biztosításközvetítést végzi és felügyeleti
hatóságának megjelöléséről,
b) a  felügyeleti nyilvántartásról, amelyben szerepel, és annak módjáról, ahogyan nyilvántartását ellenőrizni
lehet,
c) arról, hogy rendelkezik-e minősített befolyással az adott biztosítóban,
d) az  adott biztosító vagy az  adott biztosító anyavállalata rendelkezik-e minősített befolyással
a biztosításközvetítőben,
e) a panasztétel lehetőségéről és annak elbírálására jogosult szervekről,
f ) arról, hogy a szakmai tevékenysége során okozott kár vagy felmerült sérelemdíj megfizetéséért ki áll helyt,
g) arról, hogy függő vagy független biztosításközvetítőként jár-e el,
h) függő biztosításközvetítő esetén arról, hogy mely biztosítók nevében jár vagy járhat el,
i) arról, hogy milyen biztosítási termék terjesztésére van jogosultsága,
j) arról, hogy a biztosítási termék közvetítése során az ügyféltől díjat vagy díjelőleget átvehet-e,
k) független biztosításközvetítő esetén arról, hogy a  biztosítótól az  ügyfélnek járó összeget átvehet-e, és ha
igen, annak esetleges összegszerűségi korlátairól,
l) függő biztosításközvetítő esetén arról, hogy a biztosítótól az ügyfélnek járó összeget előzetesen nem vehet
át,
m) függő biztosításközvetítő esetén arról, hogy a biztosítóval kötött megállapodása alapján milyen képviseleti
jogosultsággal rendelkezik, különös tekintettel arra vonatkozóan, hogy a  biztosító nevében megkötheti-e
a biztosítási szerződést.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározottakon túl a biztosításközvetítőnek a 152. §-ban, a 153. § (1)–(2) bekezdésében és
a 155. §-ban meghatározottakról is tájékoztatást kell nyújtani.
(3) A  tájékoztatást azon személyek részére kell teljesíteni, akik a  biztosítási (viszontbiztosítási) szerződés létrejötte
esetén a biztosított (viszontbiztosított) vagy a biztosítóval szerződő fél pozíciójába kerülnek.
171. A biztosításközvetítőkkel kapcsolatos titokvédelmi szabályok 379. § (1) A biztosításközvetítő az ügyfelek azon biztosítási titkait jogosult kezelni, amelyek a biztosítási szerződéssel, annak
létrejöttével, nyilvántartásával, a  szolgáltatással összefüggnek. Az  adatkezelés célja csak a  biztosítási szerződés
megkötéséhez, módosításához, a  biztosítás fenntartásához, a  biztosítási szerződésből származó követelések
megítéléséhez szükséges, vagy az e törvény által meghatározott egyéb cél lehet.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott céltól eltérő célból végzett adatkezelést a  biztosításközvetítő csak az  ügyfél
előzetes hozzájárulásával végezhet. A  hozzájárulás megtagadása miatt az  ügyfelet nem érheti hátrány és annak
megadása esetén részére nem nyújtható előny.
(3) A  biztosítási titok tekintetében, időbeli korlátozás nélkül – ha törvény másként nem rendelkezik – titoktartási
kötelezettség terheli a  biztosításközvetítő tulajdonosait, vezetőit, alkalmazottait és mindazokat, akik ahhoz
a biztosításközvetítővel kapcsolatos tevékenységük során bármilyen módon hozzájutottak.
380. § A biztosításközvetítő, valamint annak tulajdonosa, a  biztosításközvetítői vállalkozásban részesedést szerezni
kívánó személy, a  vezető állású személy, valamint a  biztosításközvetítő alkalmazottja, megbízottja vagy
a  biztosításközvetítővel munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban álló személy köteles a  biztosító
és a  biztosításközvetítő működésével kapcsolatban tudomására jutott üzleti titkot – időbeli korlátozás
nélkül – megőrizni.
381. § A 137–143.  §-ban, és a  145–147.  §-ban meghatározott rendelkezéseket alkalmazni kell a  biztosításközvetítők
esetében is azzal, hogy ahol az adott rendelkezés biztosítót nevesít, azon a biztosításközvetítőt kell érteni.
172. A biztosításközvetítő panaszkezelése 382. § (1) A többes ügynök és az alkusz biztosítja, hogy az ügyfél a többes ügynök és az alkusz magatartására, tevékenységére
vagy mulasztására vonatkozó panaszát szóban (személyesen, telefonon) vagy írásban (személyesen vagy más által
átadott irat útján, postai úton, telefaxon, elektronikus levélben) közölhesse.
(2) A többes ügynök és az alkusz
a) a  szóbeli panaszt valamennyi, az  ügyfelek számára nyitva álló helyiségben, annak nyitvatartási idejében,
ennek hiányában a székhelyén minden munkanapon 8 órától 16 óráig,
b) a  telefonon közölt szóbeli panaszt minden munkanapon 8 órától 16 óráig, de legalább egy munkanapon
8 órától 20 óráig,
c) elektronikus eléréssel – üzemzavar esetén megfelelő más elérhetőséget biztosítva – folyamatosan
fogadja.
(3) A többes ügynök és az alkusz panaszkezelési eljárására egyebekben a 159. § (3)–(16) bekezdésének rendelkezéseit
kell alkalmazni azzal, hogy ahol a rendelkezés biztosítót nevesít, azon a többes ügynököt és az alkuszt kell érteni.
(4) A  159.  § (3)–(4)  bekezdését, valamint az  159.  § (5)  bekezdése első mondatában foglaltakat azzal az  eltéréssel kell
alkalmazni, hogy a panasz azonnali kivizsgálása követelményének a többes ügynök és az alkusz úgy is eleget tehet,
hogy a hívás fogadása hangfelvétel rögzítésével történik és az ügyfelet legkésőbb a következő munkanapon érdemi
panaszkezelés céljából a többes ügynök és az alkusz rögzített hangfelvétel alkalmazásával visszahívja. A visszahívást
egy évig meg kell őrizni.
(5) Ha a többes ügynök vagy az alkusz a panaszkezelési eljárást részben vagy egészében mással végezteti, úgy köteles
a titokvédelmi szabályok 379. § (3) bekezdésének megfelelő betartásáról gondoskodni.
(6) Ha a  többes ügynök vagy az  alkusz a  kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi
XXXIV.  törvény 3.  § (3)  bekezdésében meghatározott mikrovállalkozásnak minősül, nem köteles fogyasztóvédelmi
ügyekért felelős kapcsolattartót kijelölni.
XXVII. FEJEZET
A FÜGGŐ BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS SZABÁLYOK
173. Az ügynök 383. § (1) Az ügynök előkészíti a biztosítási szerződés megkötését, tevékenysége kiterjedhet
a) a  biztosító ez  irányú meghatalmazása esetén a  szerződés biztosító képviseletében történő megkötésére és
a biztosítási díj átvételére, továbbá
b) a  biztosító szerződésből eredő jogainak gyakorlásában és kötelezettségeinek teljesítésében való
közreműködésre és a szerződéskötés lebonyolításában való közreműködésre.
 (2) Az  ügynök a  biztosítási szerződést a  biztosítóval fennálló munkaviszonya keretében vagy a  biztosító megbízása
alapján közvetíti. 384. § Ha a  szerződő fél a  díjat – díjátvételre biztosítói meghatalmazással rendelkező – ügynöknek fizette, a  díjat
–  legkésőbb a fizetés napjától számított negyedik napon – a biztosító számlájára, vagy pénztárába beérkezettnek
kell tekinteni; a szerződő fél azonban bizonyíthatja, hogy a díj korábban érkezett be.
385. § (1) Az ügynök a tevékenysége során a biztosítási szakmai szabályokat mindenkor megtartva köteles eljárni.
 (2) Az  ügynök – és az  általa közvetítésre igénybe vett, vele munkaviszonyban, megbízási, illetve munkavégzésre
irányuló egyéb jogviszonyban álló személy – közvetítői tevékenysége során okozott kárért a  biztosító felelős, és
a biztosító köteles a felmerült sérelemdíjat megfizetni.
(3) Ha az  ügynök több biztosító megbízása alapján végzi közvetítői tevékenységét, a  közvetítői tevékenységével
okozott kárért az a biztosító felelős és az a biztosító köteles a felmerült sérelemdíjat megfizetni, amely termékének
közvetítése során az ügynök a kárt okozta.
386. § A Ptk. 6:298.  §-ában meghatározott kártalanítás a  biztosítóval fennálló jogviszony alapján biztosításközvetítői
tevékenységet végző ügynököt kizárólag az erre irányuló, a biztosítóval írásban megkötött megállapodás esetében
illeti meg, a megkötött megállapodás feltételei szerint.
174. A többes ügynök 387. § (1) A többes ügynök előkészíti a biztosítási szerződés megkötését, tevékenysége kiterjedhet
a) a  biztosító ez  irányú meghatalmazása esetén a  szerződés biztosító képviseletében történő megkötésére és
a biztosítási díj átvételére, továbbá
b) a  biztosító szerződésből eredő jogainak gyakorlásában és kötelezettségeinek teljesítésében való
közreműködésre és a szerződéskötés lebonyolításában való közreműködésre.
 (2) A  többes ügynök független biztosításközvetítői tevékenységet – beleértve a  termék kiválasztására irányuló
szaktanács nyújtását – nem végezhet, ugyanakkor köteles felhívni az  ügyfél figyelmét, hogy igényeinek és
szükségleteinek megfelelő döntést hozzon a szerződés megkötését és a termék kiválasztását illetően.
(3) A  biztosítási szerződés megkötése előtt a  többes ügynök köteles az  ügyféllel együttműködve az  ügyfél igényeit
és szükségleteit meghatározni és az  ügyfél igényeihez igazodó termékcsoportban az  általa közvetített versengő
termékek közül kielégítő mennyiségű termékről az  ügyfél befolyásolásától mentesen, részletes, a  termékek
összehasonlítására alkalmas tájékoztatást nyújtani, amely lehetővé teszi az ügyfél számára a legmegfelelőbb termék
kiválasztását.
388. § (1) Többes ügynök biztosításközvetítői tevékenységet a Felügyelet engedélye alapján
a) részvénytársaság,
b) legalább ötmillió forint törzstőkével rendelkező korlátolt felelősségű társaság,
c) harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő vállalkozás legalább ötmillió forint tőkével
rendelkező magyarországi fióktelepe
formájában végezhet. (2) A Felügyelet az (1) bekezdésben meghatározott engedély megadását követően a többes ügynököt – aktív státusz
megjelölésével – nyilvántartásba veszi.
(3) Nem szükséges a  Felügyelet engedélye a  másik tagállamban székhellyel rendelkező többes ügynök esetén
tevékenységének fióktelep útján vagy határon átnyúló szolgáltatásként történő végzéséhez.
389. § (1) A többes ügynök – a biztosításközvetítői tevékenység folytatásához igazodóan – köteles rendelkezni
a) ügyfélfogadásra alkalmas helyiség tulajdonjogával, használati vagy bérleti jogával,
b) a végzett tevékenységhez igazodó egyedi azonosítására alkalmas folyamatos nyilvántartással,
c) a Felügyelet felé fennálló adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges tárgyi feltételekkel.
(2) A többes ügynök köteles biztosításközvetítői tevékenysége irányításáért felelős természetes személyt munkaviszony
keretében foglalkoztatni.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározott biztosításközvetítői tevékenység irányításáért felelős természetes személy
az lehet, aki
a) büntetlen előéletű,
b) az alábbi szakmai követelmények valamelyikének megfelel:
ba) felsőfokú végzettséggel rendelkezik és biztosítónál, biztosításközvetítői tevékenységet
folytató gazdálkodó szervezetnél, az  államigazgatás pénzügyi vagy gazdasági területén vagy
a  megfelelő szakmai érdek-képviseleti szervnél legalább három évig biztosításszakmai vezető
beosztást töltött be vagy biztosítónál, biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdálkodó
szervezetnél, az  államigazgatásban pénzügyi, illetve gazdasági területen vagy a  megfelelő
szakmai érdek-képviseleti szervnél összesen ötéves, biztosításszakmai beosztásban eltöltött
munkaviszonnyal, közszolgálati, kormányzati szolgálati jogviszonnyal vagy munkavégzésre irányuló
egyéb jogviszonnyal rendelkezik, vagy
bb) középfokú végzettséggel rendelkezik és biztosítónál vagy biztosításközvetítést folytató gazdálkodó
szervezetnél legalább hét éven át biztosításszakmai vezetői beosztást töltött be,
c) kizárólag az adott biztosításközvetítőnél folytatja tevékenységét,
d) biztosítóval nem áll munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban,
e) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik.
(4) A (3) bekezdés b) pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet az engedélyezési kérelem benyújtását tíz
évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
(5) A  (2)  bekezdésben meghatározott biztosításközvetítői tevékenység irányításáért felelős természetes személy
mindenkor a  tevékenységével járó fokozott szakmai követelményeknek megfelelően, elvárható gondossággal és
szakértelemmel, az ügyfelek érdekeinek figyelembevételével, a jogszabályok szerint jár el.
390. § Ha a  többes ügynök működése során saját tőkéje a  388.  § (1)  bekezdésében meghatározott, továbbá
részvénytársaság esetében a  Ptk. által előírt kötelező minimális alaptőke mértéke alá csökken, a  többes ügynök
köteles a saját tőkét az előírt minimális tőke mértékéig kiegészíteni.
391. § (1) A többes ügynök a tevékenysége során a biztosítási szakmai szabályokat mindenkor megtartva köteles eljárni.
 (2) A többes ügynök – és az általa közvetítésre igénybe vett, vele munkaviszonyban, megbízási, illetve munkavégzésre
irányuló egyéb jogviszonyban álló személy – közvetítői tevékenysége során okozott kárért a  biztosító felelős, és
a biztosító köteles a felmerült sérelemdíjat megfizetni.
(3) A közvetítői tevékenységével okozott kárért az a biztosító felelős és az a biztosító köteles a  felmerült sérelemdíjat
megfizetni, amely termékének közvetítése során a  többes ügynök a  tevékenységével vagy mulasztásával a  kárt
okozta.
(4) A  (3)  bekezdésben meghatározott biztosító megtérítést követelhet a  többes ügynöktől, így különösen abban
az esetben, ha a többes ügynök megszegte a 387. § (3) bekezdésében meghatározott kötelezettséget, és a kárt vagy
a sérelemdíj iránti igényt ez idézte elő.
(5) Ha vitás, vagy nem állapítható meg, hogy mely biztosító termékének a közvetítése során okozta a többes ügynök
a  kárt vagy a  sérelemdíj iránti igényt, a  többes ügynök köteles a  kárt megtéríteni, illetve a  felmerült sérelemdíjat
megfizetni.
(6) A többes ügynök köteles tevékenységének felelősségbiztosítására mindenkor legalább
a) biztosítási eseményenkénti 1 251 000 euró, és évente együttesen legalább 1 876 000 euró összegű,
az Európai Unió egész területére kiterjedő hatályú felelősségbiztosítással, vagy
b) 1 876 000 euró vagyoni biztosítékkal
rendelkezni.
(7) A többes ügynök felelősségbiztosításának a tevékenység végzése alatt okozott, de a felfüggesztés időtartama alatt,
vagy a tevékenység megszűntetését követően bekövetkezett és bejelentett károkra és a sérelemdíj iránti igényekre
is ki kell terjednie, illetve a vagyoni biztosítéknak rendelkezésre kell állnia.
(8) A felelősségbiztosítási szerződés minimális tartalmi követelményeit a Kormány rendeletben állapítja meg.
392. § (1) A  többes ügynök a  Felügyeletnek történő bejelentést követően alapíthat másik tagállamban vagy harmadik
országban székhellyel rendelkező többes ügynöki vagy alkuszi tevékenységet folytató vállalkozást, vagy szerezhet
másik többes ügynöki vagy alkuszi tevékenységet folytató vállalkozásban minősített befolyást.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott bejelentésben meg kell jelölni az alapítani tervezett, vagy a befolyásszerzéssel
érintett vállalkozás azonosító adatait és az alapítás vagy részesedésszerzés tervezett időpontját.
393. § (1) A  többes ügynök köteles a  lebonyolított biztosítási ügyletekről a  379–381.  § szabályainak betartásával egyedi
azonosításra alkalmas nyilvántartást vezetni.
(2) A  nyilvántartás egyedi azonosításra nem alkalmas főbb adatait tartalmazó éves jelentést a  tárgyévet követő év
május 31-ig a Felügyeletnek meg kell küldeni.
(3) A többes ügynök jelentésének szabályait a Magyar Nemzeti Bank elnöke rendeletében állapítja meg.
394. § A Ptk. 6:298.  §-ában meghatározott kártalanítás a  biztosítóval fennálló jogviszony alapján a  többes ügynököt
kizárólag az  erre irányuló, a  biztosítóval írásban megkötött megállapodás esetében illeti meg, a  megkötött
megállapodás feltételei szerint.
XXVIII. FEJEZET
A VEZÉRÜGYNÖK 395. § (1) A vezérügynök a biztosító azon ügynöke, akinek a biztosító teljes körű felhatalmazást adott mindannak a jogkörnek
az ellátására, amely a biztosító üzletviteléhez szükséges, így különösen
a) a szerződés megkötésére,
b) a biztosítási szerződés megkötését igazoló okirat kiállítására és
c) a biztosítási díj átvételére.
(2) Vezérügynöki tevékenységet végző természetes személy és a vezérügynöki tevékenység irányítója kizárólag olyan
természetes személy lehet, aki
a) büntetlen előéletű,
b) felsőfokú végzettséggel rendelkezik és
c) az alábbi szakmai gyakorlattal rendelkezik
ca) korábban biztosítónál, viszontbiztosítónál, biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdasági
társaságnál, az  államigazgatás pénzügyi-gazdasági területén vagy a  megfelelő szakmai
érdek-képviseleti szervnél legalább három évig biztosításszakmai vezető beosztást töltött be,
cb) öt évig biztosításközvetítőként működött, vagy
cc) a  ca)–cb)  pontban meghatározott szervnél összesen ötéves szakmai munkaviszonnyal,
köztisztviselői jogviszonnyal vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonnyal rendelkezik.
 (3) A  (2)  bekezdés b) és c)  pontjában meghatározott követelmény helyett vezérügynöki tevékenységet végző
természetes személy és a vezérügynöki tevékenység irányítója az a természetes személy is lehet, aki
a) középfokú végzettséggel rendelkezik, és
b) korábban biztosítónál, viszontbiztosítónál vagy biztosításközvetítőnél legalább hét éven át biztosításszakmai
vezetői beosztást töltött be.
 (4) A  (2)  bekezdés c)  pontjában és a  (3)  bekezdés b)  pontjában előírt szakmai gyakorlat befejezése nem eshet
a nyilvántartásba vétel iránti kérelem benyújtását tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
 (5) Vezérügynöki tevékenységet folytató vállalkozás köteles vezérügynöki tevékenység irányításáért felelős természetes
személyt alkalmazni.
 (6) A vezérügynöki tevékenység irányításáért felelős természetes személy mindenkor a  tevékenységével járó fokozott
szakmai követelményeknek megfelelően, elvárható gondossággal és szakértelemmel, az  ügyfelek érdekeinek
figyelembevételével, a jogszabályok szerint jár el.
396. § (1) A vezérügynök kizárólag
a) vezérügynöki tevékenységet végezhet, és
b) egy biztosítóval vagy viszontbiztosítóval állhat vezérügynöki jogviszonyban.
(2) A  vezérügynök nem szerezhet minősített befolyást biztosítóban, többes ügynöki vagy alkuszi tevékenységet
folytató vállalkozásban.
397. § A vezérügynökre az e törvény ügynökre vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni kell.
XXIX. FEJEZET
A FÜGGETLEN BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS SZABÁLYOK
175. Az alkusz 398. § (1) A  független biztosításközvetítő (a továbbiakban: alkusz) az  ügyfél megbízásából jár el, előkészíti a  biztosítási
szerződés megkötését, tevékenysége kiterjedhet – az ügyfél képviseletében – a szerződés megkötésére, a megbízó
igényeinek érvényesítésében történő közreműködésre.
(2) A  biztosító ez  irányú hozzájárulása esetén, az  ügyfél megbízásából az  alkusz jogosult a  biztosítási díj átvételére,
valamint a biztosító hozzájárulása vagy az ügyfél felhatalmazása alapján a kockázat felmérésében, a  szerződésből
eredő jogok és kötelezettségek teljesítésében és lebonyolításában való közreműködésre.
(3) Az alkusz ügynöki és többes ügynöki tevékenységet nem végezhet.
 (4) A  (3)  bekezdésben meghatározott szabályoktól eltérően az  alkusz – az  ügyfél megbízásából – jogosult
a  368.  §  (1)  bekezdés e)  pont eb)  alpontjában meghatározott tevékenység végzésére, feltéve, ha az  alkuszi
tevékenységéhez kapcsolódóan kerül sor biztosítási termék közvetítésére.
(5) Az  alkusz a  biztosítási szerződés megkötésének előkészítése során köteles kielégítő mennyiségű, a  piacon
hozzáférhető biztosítást tárgyszerűen elemezni, és egyértelmű, szakszerű tájékoztatást nyújtani az  ügyfél
igényeinek és szükségleteinek megfelelően.
(6) A  biztosítási szerződés megkötése előtt az  alkusz köteles az  ügyfél tájékoztatása alapján pontosítani az  ügyfél
igényeit és szükségleteit, valamint azokat az  indokokat, amelyek a  közvetítő által a  biztosítási termékkel
összefüggésben adott szaktanácsot alátámasztják.
(7) A (4) bekezdésben meghatározott esetben az alkuszt nem terheli az (5) bekezdésben meghatározott kötelezettség,
ugyanakkor igazolható módon, külön köteles az alkusz tájékoztatni ügyfelét arról, hogy
a) az adott biztosítási szerződés közvetítése során nem került sor kielégítő mennyiségű, a piacon hozzáférhető
biztosítás elemezésére, és
b) az adott biztosítási termékkel összefüggésben mely biztosítóval áll szerződéses kapcsolatban.
399. § (1) Az alkusz biztosításközvetítői tevékenységet a Felügyelet alkuszi engedélye alapján
a) részvénytársaság,
b) legalább ötmillió forint törzstőkével rendelkező korlátolt felelősségű társaság,
c) harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő vállalkozás legalább ötmillió forint tőkével
rendelkező magyarországi fióktelepe
formájában végezhet. (2) A  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott engedély megadását követően az  alkuszt – aktív státusz
megjelölésével – nyilvántartásba veszi.
(3) Nem szükséges a Felügyelet engedélye a másik tagállamban székhellyel rendelkező alkusz esetén fióktelepe útján
vagy határon átnyúló szolgáltatásként történő tevékenység végzéshez.
400. § (1) Az alkusz – a biztosításközvetítői tevékenység folytatásához igazodóan – köteles rendelkezni
a) ügyfélfogadásra alkalmas helyiség tulajdonjogával, használati vagy bérleti jogával,
b) a végzett tevékenységhez igazodó egyedi azonosítására alkalmas folyamatos nyilvántartással,
c) a Felügyelet felé fennálló adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges tárgyi feltételekkel.
(2) Az  alkusz köteles biztosításközvetítői tevékenysége irányításáért felelős természetes személyt munkaviszony
keretében foglalkoztatni.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározott biztosításközvetítői tevékenysége irányításáért felelős természetes személy
az lehet, aki
a) büntetlen előéletű,
b) az alábbi szakmai követelmények valamelyikének megfelel:
ba) felsőfokú végzettséggel rendelkezik és biztosítónál, biztosításközvetítői tevékenységet folytató
gazdálkodó szervezetnél, az államigazgatás pénzügyi vagy gazdasági területén vagy a megfelelő szakmai
érdek-képviseleti szervnél legalább három évig biztosításszakmai vezető beosztást töltött be vagy
biztosítónál, biztosításközvetítői tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetnél, az államigazgatásban
pénzügyi, illetve gazdasági területen vagy a megfelelő szakmai érdek-képviseleti szervnél összesen
ötéves, biztosításszakmai beosztásban eltöltött munkaviszonnyal, közszolgálati, kormányzati
szolgálati jogviszonnyal vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonnyal rendelkezik; vagy
bb) középfokú végzettséggel rendelkezik és biztosítónál vagy biztosításközvetítést folytató gazdálkodó
szervezetnél legalább hét éven át biztosításszakmai vezetői beosztást töltött be,
c) kizárólag az adott biztosításközvetítőnél folytatja tevékenységét,
d) biztosítóval nem áll munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban,
e) szakmai alkalmassággal és üzleti megbízhatósággal rendelkezik.
(4) A  (3)  bekezdés b)  pontjában előírt vezetői szakmai gyakorlat befejezése nem eshet az  engedélyezési kérelem
benyújtását tíz évvel megelőző időpontnál korábbi időpontra.
(5) A  (2)  bekezdésben meghatározott biztosításközvetítői tevékenység irányításáért felelős természetes személy
mindenkor a  tevékenységével járó fokozott szakmai követelményeknek megfelelően, elvárható gondossággal és
szakértelemmel, az ügyfelek érdekeinek figyelembevételével, a jogszabályok szerint jár el.
401. § Ha az alkusz működése során saját tőkéje a 399. § (1) bekezdésében írt, továbbá részvénytársaság esetében a Ptk.
által előírt kötelező minimális alaptőke mértéke alá csökken, az alkusz köteles a saját tőkét az előírt minimális tőke
mértékéig kiegészíteni.
402. § (1) Az  alkusz a  tevékenysége során a  biztosítási szakmai szabályokat mindenkor megtartva köteles eljárni,
az  e  kötelezettsége elmulasztásáért, így különösen a  téves tanácsadásért, téves tájékoztatásért, a  szabálytalan
díjkezelésért, a nyilatkozatok hibás vagy késedelmes továbbításáért felelős.
(2) Az alkusz (1) bekezdésben meghatározott felelőssége kiterjed a nevében eljáró személyek tevékenységére is.
 (3) Az  alkusz mentesül az  (1)  bekezdésben meghatározott felelőssége alól abban az  esetben, ha bizonyítja, hogy
a  biztosító által rendszeresített, a  szerződéskötés során alkalmazott nyomtatvány vagy dokumentum hibája miatt
következett be a téves tájékoztatás vagy hibás nyilatkozat megtétele.
403. § (1) Az alkusz köteles tevékenységének felelősségbiztosítására mindenkor legalább
a) biztosítási eseményenkénti 1 251 000 euró, és évente együttesen legalább 1 876 000 euró összegű,
az Európai Unió egész területére kiterjedő hatályú felelősségbiztosítással, vagy
b) 1 876 000 euró vagyoni biztosítékkal
rendelkezni.
(2) Az  alkusz felelősségbiztosításának a  tevékenység végzése alatt okozott, de a  felfüggesztés időtartama alatt, vagy
a  tevékenység megszűntetését követően bekövetkezett és bejelentett károkra és a  sérelemdíj iránti igényekre is
ki kell terjednie, illetve a vagyoni biztosítéknak rendelkezésre kell állnia.
(3) A felelősségbiztosítási szerződés minimális tartalmi követelményeit a Kormány rendeletben állapítja meg.
404. § (1) Az  alkusz az  ügyfél által befizetett, a  biztosítót megillető, vagy a  biztosító által kifizetett, az  ügyfelet megillető
pénzeszközzel sajátjaként nem rendelkezhet, betétként nem kezelheti, az  az alkusz felszámolása esetén – a  Cstv.
rendelkezéseitől eltérően – nem része a felszámolás körébe tartozó vagyonnak.
(2) Ha az  alkusz az  (1)  bekezdés szerinti pénzeszközt a  befizetést vagy a  kifizetést követő munkanap végéig
a  jogosultnak nem továbbítja, a  pénzeszközt tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézetnél vezetett letéti
számlára (elkülönített ügyfélszámla) helyezi el.
(3) Az alkusz az ügyfélszámla kezelésére vonatkozó részletes szabályokat pénzkezelési szabályzatban rögzíti.
405. § (1) Az  alkusz a  Felügyeletnek történő bejelentést követően alapíthat másik tagállamban vagy harmadik országban
székhellyel rendelkező többes ügynöki vagy alkuszi tevékenységet folytató vállalkozást, vagy szerezhet másik
többes ügynöki vagy alkuszi tevékenységet folytató vállalkozásban minősített befolyást.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott bejelentésben meg kell jelölni az alapítani tervezett, vagy a befolyásszerzéssel
érintett vállalkozás azonosító adatait és az alapítás vagy részesedésszerzés tervezett időpontját.
406. § (1) Az alkusz köteles a lebonyolított biztosítási ügyletekről a 379–381. § szabályainak betartásával egyedi azonosításra
alkalmas nyilvántartást vezetni.
(2) A  nyilvántartás egyedi azonosításra nem alkalmas főbb adatait tartalmazó éves jelentést a  tárgyévet követő év
május 31-ig a Felügyeletnek meg kell küldeni.
(3) Az alkusz jelentésének szabályait a Magyar Nemzeti Bank elnöke rendeletében állapítja meg.
KILENCEDIK RÉSZ
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK FELÜGYELETE XXX. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK NYILVÁNTARTÁSA
176. A biztosításközvetítők felügyeleti nyilvántartása 407. § (1) A  Felügyelet az  e  törvény alapján bejelentett vagy engedélyezett biztosításközvetítőkről a  biztosításközvetítőkkel
kapcsolatos engedélyezési és felügyeleti feladatok ellátása céljából nyilvántartást vezet.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott nyilvántartás a  biztosításközvetítést végző természetes személyek
nyilvántartásából és a biztosításközvetítő gazdálkodó szervezetek nyilvántartásából és a törölt biztosításközvetítők
nyilvántartásából áll.
(3) A  biztosításközvetítést végző természetes személyek nyilvántartása a  biztosításközvetítő természetes személy
alábbi adatait tartalmazza:
a) neve és születési neve, születési helye, születési ideje, anyja neve, lakcíme,
b) nyilvántartási száma és annak kelte,
c) azon állam vagy államok neve, amelyekben a biztosításközvetítői tevékenységet folytatja,
d) ha a biztosításközvetítő természetes személy tevékenységét gazdálkodó szervezet keretében végzi, akkor
da) ennek a gazdálkodó szervezetnek a neve (a változások nyomon követésével),
db) a gazdálkodó szervezet nyilvántartási száma,
dc) a  gazdálkodó szervezettel fennálló jogviszony kezdete és vége, a  jogviszony megnevezése
(a változások nyomon követésével),
e) a biztosításközvetítői tevékenység jellege (független, függő),
f ) a  biztosító vagy biztosítók, a  többes ügynök, illetve az  alkusz neve, amellyel közvetítésre irányuló
jogviszonyban áll (a változások nyomon követésével),
g) a  biztosító megbízásából eljáró közvetítő esetén a  közvetített termékek 1. és 2.  melléklet szerinti ágazati
besorolása biztosítónként,
h) a végzettség típusa (felsőfokú végzettség, szakképesítés vagy hatósági vizsga),
i) státusza (aktív, inaktív).
(4) A biztosításközvetítő gazdálkodó szervezetek nyilvántartása a gazdálkodó szervezet alábbi adatait tartalmazza:
a) a biztosításközvetítői tevékenységet végző gazdálkodó szervezet neve, rövidített neve, székhelye, telephelye
és fióktelepe címe, adószáma, képviseletére jogosultak neve és beosztása,
b) nyilvántartási száma és annak kelte,
c) azon állam vagy államok neve, amelyekben a biztosításközvetítői tevékenységet folytatja,
d) a biztosításközvetítői tevékenység jellege (független, függő),
e) a  biztosító, a  többes ügynök, illetve az  alkusz neve, amellyel közvetítésre irányuló jogviszonyban áll
(a változások nyomon követésével),
f ) a függő biztosításközvetítő esetén a közvetített termékek 1. és 2. számú melléklet szerinti ágazati besorolása
biztosítónként,
g) státusza (aktív, inaktív). (5) A  (3) és (4)  bekezdésben meghatározott adatokat biztosításközvetítői tevékenység megszűnését követő öt évig
kezelheti.
(6) Az  (1)  bekezdésben meghatározott nyilvántartással érintett személyes adatok tekintetében az  adatkezelő
a Felügyelet.
408. § (1) A  Felügyelet a  biztosításközvetítő természetes személy természetes személyazonosító adatait (név, születési
hely, születési idő, anyja neve) és lakcímét azonosítás céljából elektronikus úton megküldi a  személyiadat- és
lakcímnyilvántartó szerv részére. A  sikeres azonosítást követően a  személyiadat- és lakcímnyilvántartó kapcsolati
kódot képez, amelyet azonosítás céljából megküld a Felügyelet részére.
(2) A  személyiadat- és lakcímnyilvántartó szerv az  azonosított természetes személy adatainak a  személyiadat- és
lakcímnyilvántartásban bekövetkezett változásairól az  (1)  bekezdésben meghatározott kapcsolati kódon értesíti
a Felügyeletet.
(3) Az (1) és (2) bekezdés szerinti adategyeztetés díjmentes.
409. § A 407.  § (1)  bekezdésében meghatározott nyilvántartás az  e  törvény alapján engedélyezett vagy bejelentett
biztosításközvetítési tevékenységet végző természetes vagy jogi személy vonatkozásában
a) a biztosításközvetítő természetes személy vagy gazdálkodó szervezet neve,
b) a nyilvántartási szám és annak kelte, valamint
c) a függő vagy független biztosításközvetítői tevékenység végzésére való jogosultság tekintetében közhiteles
nyilvántartásnak minősül. 410. § (1) A  felügyeleti nyilvántartásba vétel során a  Felügyelet a  biztosításközvetítő természetes személy és gazdálkodó
szervezet számára nyilvántartási számot állapít meg.
(2) Ugyanazon természetes személy és gazdálkodó szervezet részére újabb nyilvántartási szám nem állapítható meg és
ugyanazt a nyilvántartási számot újabb természetes személy, és gazdálkodó szervezet nem kaphatja meg.
(3) A biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy nevét, gazdálkodó szervezet nevét és székhelyét,
valamint a  407.  § (3)  bekezdés b)–g) és i)  pontjában és a  407.  § (4)  bekezdés b–g)  pontjában szereplő adatokat
a Felügyelet a honlapján folyamatosan közzéteszi.
411. § (1) A  biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy annak a  biztosítónak, többes ügynöknek vagy
alkusznak a – Magyar Nemzeti Bank elnöke által kiadott rendeletben meghatározott módon történő – bejelentése
alapján kerül nyilvántartásba vételre, amely részére biztosításközvetítői tevékenységet végez.
(2) A  biztosításközvetítő természetes személy az  adott biztosításközvetítői tevékenységre vonatkozó nyilvántartásba
vételekor köteles megfelelni a 369. § (3) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott feltételeknek.
(3) A  biztosításközvetítő természetes személy, gazdálkodó szervezet és a  vele jogviszonyban álló biztosításközvetítő
természetes személy köteles a  412.  §-ban meghatározott nyilvántartást vezető biztosítónak, többes ügynöknek
vagy alkusznak a nyilvántartásba-vételi feltételek teljesítését igazolni.
177. A biztosításközvetítők belső nyilvántartása 412. § (1) A  biztosító, a  többes ügynök és az  alkusz az  általa alkalmazott vagy megbízott biztosításközvetítést végző
természetes személyekről, vagy ha a  közvetítői tevékenységgel gazdálkodó szervezetet bízott meg, akkor erről
a  gazdálkodó szervezetről és az  ennél a  szervezetnél közvetítő tevékenységet végző természetes személyről
biztosításközvetítőkkel kapcsolatos nyilvántartási és felügyeleti feladatok elősegítése céljából köteles belső
nyilvántartást vezetni.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott belső nyilvántartás a  biztosításközvetítést végző természetes személyek belső
nyilvántartásából és a biztosításközvetítő gazdálkodó szervezetek belső nyilvántartásából áll.
(3) A  biztosításközvetítést végző természetes személyek belső nyilvántartása – a  biztosításközvetítő adataiban
a közvetítői jogviszony tartama alatt bekövetkezett változások nyomon követésével és dokumentálásával – az alábbi
adatokat tartalmazza:
a) a  biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy neve, születési helye, születési ideje, anyja
neve, lakcíme,
b) nyilvántartási száma és annak kelte,
c) azon állam vagy államok neve, amelyekben a biztosításközvetítői tevékenységet folytatja,
d) ha a  biztosításközvetítő természetes személy tevékenységét egy függő biztosításközvetítő gazdálkodó
szervezet keretében végzi, akkor
da) ennek a gazdálkodó szervezetnek a neve,
db) a gazdálkodó szervezet nyilvántartási száma,
dc) a gazdálkodó szervezettel fennálló jogviszony kezdete és vége, a jogviszony megnevezése,
e) a biztosításközvetítői tevékenység jellege (független, függő),
f ) a biztosítóval, a többes ügynökkel vagy az alkusszal
fa) fennálló jogviszony kezdete és vége, a jogviszony megnevezése,
fb) fennálló jogviszony keretében a  biztosítónak, a  többes ügynöknek vagy az  alkusznak végzett
tevékenység részletes meghatározása,
fc) fennállott jogviszony esetleges korlátozása, a jogviszony megszüntetésének oka, körülményei,
g) a függő biztosításközvetítő esetén a közvetített termékek 1. és 2. melléklet szerinti ágazati besorolása,
h) a végzettség típusa (felsőfokú végzettség, szakképesítés vagy hatósági vizsga), az ezt igazoló dokumentum
másolata,
i) a  biztosítótól, többes ügynöktől vagy alkusztól kilépett biztosításközvetítő természetes személy közvetítői
igazolványa bevonásának tényét,
j) bűnügyi nyilvántartó szerv által kiállított hatósági bizonyítvány.
(4) A  biztosításközvetítő gazdálkodó szervezetek belső nyilvántartása – a  biztosításközvetítő adataiban a  közvetítői
jogviszony tartama alatt bekövetkezett változások nyomon követésével és dokumentálásával – az alábbi adatokat
tartalmazza:
a) a biztosításközvetítői tevékenységet végző gazdálkodó szervezet neve, rövidített neve, székhelye, telephelye
és fióktelepe címe, adószáma, képviseletére jogosultak neve és beosztása,
b) nyilvántartási száma és annak kelte,
c) azon állam vagy államok neve, amelyekben a biztosításközvetítői tevékenységet folytatja,
d) a biztosításközvetítői tevékenység jellege (független, függő),
e) a függő biztosításközvetítő esetén a közvetített termékek 1. és 2. melléklet szerinti ágazati besorolása.
(5) Az (1) bekezdésben meghatározott nyilvántartással érintett személyes adatok tekintetében az adatkezelő az adott
belső nyilvántartást vezető biztosító, a többes ügynök vagy alkusz.
(6) Az  (1)  bekezdésben meghatározott adatokban bekövetkezett változásokat – ide nem értve a  (3)  bekezdés b)
és f )  pontjában, valamint a  (4)  bekezdés b)  pontjában meghatározott adatokat – az  adott belső nyilvántartást
vezető biztosító, a  többes ügynök vagy alkusz köteles – Magyar Nemzeti Bank elnöke által kiadott rendeletben
meghatározott módon – a Felügyeletnek harminc napon belül bejelenteni.
(7) A biztosító, a többes ügynök és az alkusz köteles a (3) bekezdés f ) pont fa) alpontjában meghatározott adatokban
bekövetkezett változást a Felügyeletnek két munkanapon belül bejelenteni.
(8) A  biztosító, a  többes ügynök és az  alkusz a  (3) és (4)  bekezdésben meghatározott adatokat a  biztosításközvetítő
természetes személlyel fennálló jogviszonya megszűnését követően, vagy ha a  közvetítői tevékenységgel
gazdálkodó szervezetet bízott meg, akkor ezzel a gazdálkodó szervezettel fennálló jogviszonya megszűnését követő
öt évig kezelheti.
XXXI. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐKKEL KAPCSOLATOS ENGEDÉLYEZÉSI SZABÁLYOK 413. § A Felügyelet engedélye szükséges:
a) a többes ügynöki és az alkuszi tevékenység végzéséhez,
b) a többes ügynöki és az alkuszi tevékenység irányításáért felelős természetes személy foglalkoztatásához,
c) harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesíteni kívánt fióktelep
tevékenységének megkezdéséhez,
d) harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep általános
képviselőjének foglalkozatásához,
e) a többes ügynöki és az alkuszi tevékenység kérelemre történő megszüntetéséhez.
178. A többes ügynök és az alkusz engedélyezése
414. § (1) A többes ügynöki és az alkuszi engedély iránti kérelemhez mellékelni kell:
a) az ügyfélfogadásra alkalmas helyiség tulajdonjogának, használati vagy bérleti jogának igazolását,
b) annak igazolását, hogy az egyedi azonosítására alkalmas nyilvántartási feladatokra felkészült,
c) a Felügyelet felé fennálló adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges tárgyi feltételek meglétét
igazoló dokumentumokat,
d) a biztosításközvetítői tevékenység irányításáért felelős természetes személy foglalkoztatásának igazolását.
(2) Az  alkuszi engedély iránti kérelemhez – az  (1)  bekezdésben foglaltakon túl – mellékelni kell a  tevékenységével
kapcsolatban okozott károk fedezetére szolgáló felelősségbiztosítási szerződés megkötésének vagy a  vagyoni
biztosíték meglétének igazolását.
(3) Ha a  Felügyelet a  többes ügynöki és az  alkuszi tevékenység irányításáért felelős természetes személy
engedélyezéséről a  többes ügynöki és az  alkuszi tevékenységi engedélyezés tárgyában induló eljárásban
dönt, az  (1)  bekezdésben meghatározott kérelemhez mellékelni kell a  416.  § (1)  bekezdésében meghatározott
dokumentumokat.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott esetben a 416. § (2) és (3) bekezdése nem alkalmazható.
415. § A Felügyelet a többes ügynöki és az alkuszi engedély iránti kérelmet elutasítja, ha
a) a  kérelmező vagy a  minősített befolyással rendelkező tulajdonosának a  többes ügynöki és az  alkuszi
tevékenység végzésére jogosító engedélyét a  kérelem benyújtását megelőző három év során a  Felügyelet
intézkedésével visszavonta,
b) a  kérelmező vezető tisztségviselője, minősített befolyással rendelkező tulajdonosa, a  tevékenység
irányításáért felelős vezetője a  kérelem benyújtását megelőző három év során vezető tisztségviselője,
tulajdonosa vagy tevékenység irányításáért felelős vezetője volt olyan többes ügynöknek és alkusznak,
amelynek a  tevékenység végzésére jogosító engedélyét a  kérelem benyújtását megelőző három év során
a Felügyelet intézkedésével visszavonta, vagy
c) a kérelmező a 414. § (1) bekezdésében meghatározott feltételek fennállását az eljárás során nem igazolta.
179. A többes ügynöki és az alkuszi tevékenység irányításáért felelős természetes személy
engedélyezése
416. § (1) A  többes ügynöki és az  alkuszi tevékenység irányításáért felelős természetes személy engedélyezése iránti
kérelemhez mellékelni kell:
a) a büntetlen előéletet igazoló dokumentumot,
b) a 389. § (3) bekezdésében, illetve a 400. § (3) bekezdésében meghatározott követelmények igazolását,
c) a  kérelmező arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy kizárólag az  adott biztosításközvetítőnél folytatja
tevékenységét, és biztosítóval nem áll munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban.
 (2) Az engedélyt megadottnak kell tekinteni, ha a Felügyelet a kérelem megérkezését követő naptól számított harminc
napon belül nem hoz döntést.
 (3) Ha a  biztosításközvetítői tevékenység irányításáért felelős természetes személy foglalkoztatására az  engedély
megszerzésétől vagy a  (2)  bekezdés szerinti vélelem bekövetkezésétől számított három hónapon belül nem
kerül sor, a  személy csak ismételt engedélyezést követően foglalkoztatható. Az  ismételt engedélyezési eljárásra
a (2) bekezdésben meghatározott szabályok is alkalmazandók.
(4) A  szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság megállapítása során alkalmazni kell a  69.  § és a  253–254.  §
rendelkezéseit is.
180. A harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesíteni kívánt fióktelep
tevékenységének engedélyezése
417. § (1) Harmadik országbeli biztosításközvetítő fióktelepe esetén a  többes ügynöki vagy alkuszi tevékenység
megkezdésére vonatkozó engedély iránti kérelemnek a  414.  § (1)–(2)  bekezdésében meghatározott
követelményeken túl tartalmaznia kell:
a) a  harmadik országban székhellyel rendelkező vállalkozás alapító okiratát, tevékenységi engedélyének
másolatát, az előző három év auditált mérlegét,
b) a  székhely szerinti állam felügyeleti hatóságának nyilatkozatát arról, hogy Magyarország területén történő
fióktelep-alapítás nem ütközik a  székhely szerinti állam jogszabályaiba és nem veszélyezteti a  kérelmező
biztosításközvetítő működését.
(2) A tevékenységi engedélyt az (1) bekezdésben foglalt feltételeken túl a Felügyelet abban az esetben adja meg, ha
a) érvényes és hatályos, a  felügyeleti hatóságok kölcsönös elismerésén alapuló – fióktelepekkel összefüggő
kérdésekre is kiterjedő – nemzetközi együttműködési megállapodás van a  Felügyelet és a  kérelmező
biztosításközvetítő székhelye szerinti államban a felügyeleti hatóság(ok) között,
b) a kérelmező biztosításközvetítő székhelye szerinti állam rendelkezik a magyar jogszabályok által támasztott
követelményeket kielégítő pénzmosás elleni jogszabályi előírásokkal,
c) a kérelmező biztosításközvetítő székhelye szerinti állam rendelkezik a magyar jogszabályok által támasztott
követelményeket kielégítő adatvédelmi előírásokkal,
d) a  kérelmező biztosításközvetítő rendelkezik a  magyar jogszabályok által támasztott követelményeket
kielégítő adatkezelési szabályzattal,
e) a kérelmező biztosításközvetítő nyilatkozik arról, hogy helytáll a fióktelep útján keletkezett kötelezettségeiért,
f ) a kérelmező biztosításközvetítő nyilatkozatban kötelezi magát arra, hogy Magyarország területén folytatott
tevékenységre vonatkozó pénzforgalmi számláját magyarországi pénzforgalmi szolgáltatónál vezeti,
g) a kérelmező biztosításközvetítő nyilatkozatban kötelezi magát arra, hogy Magyarország területén folytatott
tevékenységére vonatkozó nyilvántartásokat Magyarország területén vezeti,
h) a Felügyelet által engedélyezésre kerülő általános képviselőt jelöl ki,
i) a kérelmező biztosításközvetítő székhelye és főirodája azonos országban van.
(3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti megállapodások megkötéséről szóló tájékoztatót a Felügyelet internetes honlapján
közzéteszi és gondoskodik arról, hogy ezen információk a honlapon folyamatosan elérhetőek legyenek.
(4) A  Felügyelet a  harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep általános
képviselője engedélyezéséről többes ügynöki és az alkuszi engedély iránti kérelem jóváhagyásával egy eljárásban
dönt, az  (1)  bekezdésben meghatározott kérelemhez mellékelni kell a  418.  § (1)  bekezdésében meghatározott
dokumentumokat.
(5) A (2) bekezdésben meghatározott esetben a 418. § (2) és (3) bekezdése nem alkalmazható.
181. A harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep
általános képviselőjének engedélyezése
418. § (1) A  harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep általános képviselője
engedélyezése iránti kérelemhez mellékelni kell
a) a büntetlen előélet igazolására szolgáló dokumentumot,
b) a szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság igazolását alátámasztó dokumentumokat,
c) a vezetői gyakorlat és a felsőfokú végzettség igazolására szolgáló dokumentumokat.
(2) Az engedélyt megadottnak kell tekinteni, ha a Felügyelet a kérelem megérkezését követő naptól számított harminc
napon belül nem hoz döntést.
(3) Ha a képviselő foglalkoztatására az engedély megszerzésétől vagy a (2) bekezdés szerinti vélelem bekövetkezésétől
számított három hónapon belül nem kerül sor, a  személy csak ismételt engedélyezést követően foglalkoztatható.
Az ismételt engedélyezési eljárásra a (2) bekezdésben meghatározott szabályok is alkalmazandók.
419. § A szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság megállapítása során alkalmazni kell a  69.  § és a  253–254.  §
rendelkezéseit is.
182. A többes ügynöki és alkuszi tevékenység kérelemre történő megszüntetése és felfüggesztése
420. § (1) Ha a többes ügynök vagy az alkusz a tevékenységét megszünteti, a Felügyelet a tevékenység megszüntetését akkor
engedélyezi, ha a többes ügynök vagy az alkusz a tevékenységből eredő minden kötelezettségét teljesítette.
(2) A  kérelmező az  (1)  bekezdésben foglalt körülmények bizonyítására alkalmas okiratot vagy nyilatkozatot köteles
a Felügyeletnek benyújtani.
(3) A  Felügyelet – a  tevékenység megszüntetésére vonatkozó engedély megadását megelőzően – az  ügyfelek
érdekeinek megóvása céljából meghatározhatja azokat az e törvény rendelkezéseivel összefüggésben indokolható
részletes feltételeket és előírásokat, amelyek teljesítéséig a  többes ügynök és az  alkusz a  működését – az  arra
vonatkozó szabályok szerint – köteles folytatni.
(4) Ha a  Felügyelet a  tevékenység megszüntetéséhez hozzájárul, egyidejűleg dönt a  többes ügynöki és alkuszi
engedély visszavonásáról és a felügyeleti nyilvántartásban szereplő státusz inaktívként való szerepeltetéséről.
421. § (1) A  többes ügynöki vagy az  alkuszi tevékenység felfüggesztését a  Felügyelet kérelemre, legfeljebb hat hónapra
engedélyezheti.
(2) Az  engedély megadásának feltétele, hogy a  többes ügynök, illetve az  alkusz igazolja, hogy rendelkezik
a tevékenység végzése alatt okozott, de a felfüggesztés időtartama alatt bekövetkezett, illetve bejelentett károkra és
sérelemdíj igényekre fedezetet biztosító felelősségbiztosítással, illetve a vagyoni biztosítékkal.
(3) A felfüggesztés időtartama alatt a tevékenység végzéséhez előírt egyéb feltételeket nem kell teljesíteni.
 (4) A  Felügyelet a  felfüggesztést engedélyező határozatának kiadásával egyidejűleg a  többes ügynököt, illetve
az alkuszt a felügyeleti nyilvántartásban inaktív státuszba helyezi.
 (5) A  többes ügynöki, illetve az  alkuszi tevékenység azt követően kezdhető meg újra, ha a  többes ügynök, illetve
az alkusz a tevékenység megkezdéséhez előírt feltételek fennállását igazolja a Felügyeletnek.
 (6) A  tevékenység megkezdéséhez előírt feltételek fennállásának igazolása esetén a  Felügyelet határozatban állapítja
meg a  felfüggesztés megszűnését, és e  határozat kiadásával egyidejűleg a  többes ügynököt, illetve az  alkuszt
valamint tevékenység irányítót a felügyeleti nyilvántartásban aktív státuszba helyezi.
XXXII. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK FELÜGYELETÉVEL KAPCSOLATOS ELLENŐRZÉSI, BEJELENTÉSI ÉS TÁJÉKOZTATÁSI
SZABÁLYOK
183. A biztosításközvetítő által másik tagállamban fióktelep létesítésének, valamint határon átnyúló
szolgáltatás keretében végzett tevékenység megkezdésének szabályai
422. § (1) Ha a  biztosításközvetítő fióktelepen keresztül vagy határon átnyúló szolgáltatásként, első alkalommal másik
tagállamban biztosításközvetítői tevékenység végzését tervezi, köteles azt a Felügyeletnek előzetesen bejelenteni.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdésben foglalt bejelentés kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja a másik
tagállam felügyeleti hatóságát a biztosításközvetítő tervezett tevékenységéről.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározott tájékoztatás megtételéről a  Felügyelet egyidejűleg értesíti a  bejelentő
biztosításközvetítőt.
(4) A  Felügyelet a  másik tagállam felügyeleti hatósága által rendelkezésre bocsátott, az  érintett tagállamban
a biztosításközvetítésre vonatkozó szabályokról köteles a bejelentőt tájékoztatni.
(5) A  biztosításközvetítő tevékenységét a  másik tagállamban a  Felügyelet a  (3)  bekezdésben foglalt tájékoztatásának
kézhezvételét követően, vagy ennek hiányában a tájékoztatásra rendelkezésre álló egy hónapos időtartam lejártát
követően kezdheti meg.
184. Másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő magyarországi tevékenységének
megkezdésére vonatkozó szabályok
423. § Ha a  Felügyeletet másik tagállam felügyeleti hatósága arról tájékoztatja, hogy a  tagállam területén
biztosításközvetítői tevékenységre jogosult első alkalommal kíván Magyarország területén biztosításközvetítői
fióktelepet létesíteni, vagy határon átnyúló szolgáltatás keretében tevékenységet végezni, a Felügyelet a felügyeleti
tájékoztatás kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja a biztosításközvetítőt a tevékenységvégzésre
vonatkozó magyar szabályozásról.
185. A biztosításközvetítők egyéb bejelentési kötelezettsége 424. § (1) A többes ügynök és az alkusz köteles a Felügyeletnek két munkanapon belül bejelenteni
a) a biztosításközvetítői tevékenységet irányító személyében történt változást,
b) a székhely címének megváltozását,
c) saját tőkéjének a 388. § (1) és a 399. § (1) bekezdésében írt minimális tőke mértéke alá csökkenését.
(2) A  többes ügynök és az  alkusz köteles a  Felügyeletnek harminc napon belül bejelenteni a  törzstőke (alaptőke)
felemelését vagy leszállítását.
(3) A többes ügynök és az alkusz köteles a cégbíróságnál letétbe helyezettel egyező éves beszámolót a Felügyeletnek
a mérlegfordulónapot követő ötödik hónap utolsó napjáig megküldeni.
(4) A többes ügynök és az alkusz köteles a Felügyeletnek két munkanapon belül bejelenteni
a) a tevékenységéhez kapcsolódó felelősségbiztosítási szerződés megszűnésének tényét és időpontját,
b) a tevékenységéhez kapcsolódó új felelősségbiztosítási szerződés megkötésének tényét és időpontját, annak
egyidejű igazolásával. 186. A másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő magyarországi fióktelepének,
vagy Magyarországon határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett tevékenységének felügyeletével
kapcsolatos szabályok
425. § A Felügyelet nem rendszeres tájékoztatást kérhet a  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő
magyarországi fióktelepétől vagy a  Magyarországon határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett
tevékenységével összefüggésben a  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítőtől
a  biztosításközvetítői tevékenységével kapcsolatban annak igazolására, hogy a  tevékenysége megfelel
a biztosításközvetítői tevékenységre vonatkozó magyarországi jogszabályoknak.
426. § (1) Ha a  Magyarország területén fióktelep útján, illetve határon átnyúló szolgáltatás keretében tevékenységet végző,
másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő megsérti a  Magyarország területén hatályos,
a  tevékenységére vonatkozó előírásokat, vagy működésében a  Felügyelet hiányosságokat észlel, a  Felügyelet
kötelezi a biztosításközvetítőt a jogszabályellenes helyzet megszüntetésére.
(2) Ha a biztosításközvetítő a Felügyelet határozatában foglalt kötelezésnek határidőben nem tesz eleget, a Felügyelet
értesíti a székhely szerinti tagállam felügyeleti hatóságát és kezdeményezi a szükséges intézkedések megtételét.
(3) Ha a  székhely szerinti tagállam felügyeleti hatósága által tett intézkedések ellenére a  jogszabálysértés továbbra
is fennáll, a Felügyelet – a székhely szerinti tagállam előzetes értesítését követően – a 431. § (1) bekezdés a)–c) és
f ) pontjában foglalt intézkedéseket alkalmazhatja.
(4) A  Felügyelet a  biztosításközvetítő ügyfelei érdekeinek a  megóvása érdekében a  magyar jogszabályok megsértése
esetén – az  (1)–(3)  bekezdések mellőzésével – közvetlenül is intézkedhet, ha a  jogszabálysértő helyzet fennállása
súlyosan veszélyezteti a biztosításközvetítő ügyfeleinek érdekeit.
(5) Ha a  másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő székhely szerinti felügyeleti hatósága
a  biztosításközvetítőt törölte a  nyilvántartásából és erről a  Felügyeletet értesítette, a  Felügyelet köteles megtenni
a  szükséges intézkedéseket, hogy megakadályozza az  érintett biztosításközvetítőt a  további tevékenység
folytatásában.
427. § (1) Magyarország területén fióktelep útján, illetve határon átnyúló szolgáltatás keretében biztosításközvetítői
tevékenységet végző, másik tagállamban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő felügyeleti hatósága vagy
az  erre általa felhatalmazott személy jogosult, hogy – a  Felügyelet előzetes értesítését követően – Magyarország
területén a határon átnyúló szolgáltatást, a fióktelepet ellenőrizze.
(2) Az (1) bekezdés szerinti ellenőrzésben a Felügyelet is részt vehet.
 (3) Az  illetékes felügyeleti hatóság kérelmére a  Felügyelet jogosult a  másik tagállamban székhellyel rendelkező
biztosításközvetítő Magyarország területén fióktelep útján, illetve határon átnyúló szolgáltatás keretében végzett
tevékenységét a helyszínen ellenőrizni, valamint adatszolgáltatást kérni.
187. Harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő magyarországi fióktelepének
felügyeletével kapcsolatos szabályok
428. § Magyarország területén fiókteleppel rendelkező harmadik országbeli biztosításközvetítő a  saját joga alapján
elkészített és könyvvizsgálóval hitelesített mérlegének és eredménykimutatásának hivatalos magyar nyelvű
fordítását a jóváhagyást követő harminc napon belül köteles megküldeni a Felügyelet részére.
429. § (1) A  Felügyelet intézkedéseket tehet, ha a  harmadik országbeli biztosításközvetítő székhelye szerinti felügyeleti
hatóság az  adott biztosításközvetítővel vagy annak bármely államban működő fióktelepével szemben olyan ok
miatt alkalmazott intézkedést, amely a magyarországi fióktelep biztonságos működését érinti.
(2) Ha az  érintett felügyeleti hatóság kéri, a  Felügyelet jogosult Magyarország területén fiókteleppel rendelkező
harmadik országbeli biztosításközvetítő tevékenységét a helyszínen ellenőrizni, valamint azoktól adatszolgáltatást
kérni.
(3) Viszonosság fennállásának esetén, illetve érvényben lévő felügyeleti együttműködési megállapodás alapján
a  Felügyelet hozzájárulhat, hogy a  harmadik országbeli biztosításközvetítő székhelye szerinti felügyeleti hatóság,
illetve egy általa kijelölt könyvvizsgáló vagy egyéb szakértő Magyarország területén lévő fióktelep tevékenységét
a helyszínen ellenőrizze.
188. A hatósági képzéssel és vizsgáztatással kapcsolatos nyilvántartás
430. § (1) A  Felügyelet a  biztosításközvetítői hatósági képzés és vizsgáztatás rendjéről szóló miniszteri rendeletben
meghatározott hatósági képzéssel és vizsgáztatással kapcsolatban nyilvántartást vezet a  képző és vizsgáztató
szervekről, a hatósági vizsgára jelentkező személyekről, a képző szerv által aláíró személyként megjelölt, a képzési
igazolás kiállítására és aláírására feljogosított személyekről (a továbbiakban: aláíró személy), az  oktatóról és
a  Felügyelet által kijelölt, a  hatósági vizsga jogszabályban foglalt feltételeknek megfelelő lebonyolítását felügyelő
személyekről.
(2) A közvetítői tevékenység gyakorlását lehetővé tevő közvetítői hatósági vizsgának és az ahhoz szükséges képzésnek
a  biztosításközvetítői hatósági képzés és vizsgáztatás rendjéről szóló miniszteri rendeletben meghatározott
feltételeknek megfelelő képzés és vizsga fogadható el.
(3) A képző és vizsgáztató szervekről vezetett nyilvántartás tartalmazza:
a) a szerv megnevezését, székhelyét, levelezési címét,
b) a hatósági képzés helyszínének, a hatósági vizsga helyszínének címét,
c) a nyilvántartási számot,
d) az intézményi kódot,
e) a nyilvántartásba vételről szóló döntés ügyiratszámát,
f ) az aláíró személy nevét és személyi kódját, és
g) a nyilvántartásba vétel időpontját.
(4) A Felügyelet a nyilvántartásba vételről szóló döntésben a képző és vizsgáztató szerv részére nyilvántartási számot és
intézményi kódot állapít meg.
(5) Ha a Felügyelet a képző és vizsgáztató szerv nyilvántartásból történő törléséről döntést hozott, a (3) bekezdésben
foglalt adatok mellett, a törlés időpontját, a törlésről szóló döntés ügyiratszámát, a döntés tényét, okát és a döntés
jogerőre emelkedésének időpontját is nyilvántartja.
(6) A  Felügyelet a  hatósági képzés és vizsgáztatás hatósági ellenőrzésével, továbbá a  hatósági képzésre történő
jelentkezés lebonyolításával és a  sikeres vizsgákat igazoló hatósági tanúsítvány kiadásával, pótlásával kapcsolatos
feladatai ellátása érdekében nyilvántartást vezet
a) az aláíró személyekről;
b) az oktatóról;
c) a hatósági vizsgára jelentkező személyekről; és
d) a  Felügyelet által kijelölt, a  hatósági vizsga jogszabályban foglalt feltételeknek megfelelő lebonyolítását
felügyelő személyekről (a továbbiakban: vizsgabiztos).
 (7) A Felügyelet által vezetett nyilvántartás tartalmazza a (6) bekezdésben meghatározott személyek vonatkozásában:
a) nevét és születési nevét;
b) anyja nevét;
c) születési helyét, idejét;
d) lakcímét;
e) személyi kódját; és
f ) vizsgabiztos esetén a nyilvántartási számát a kijelölés visszavonásának a tényét és időpontját.
(8) A  Felügyelet a  nyilvántartásba vételről szóló döntésben az  (1)  bekezdésben meghatározott személyek számára
személyi kódot állapít meg.
(9) Az e §-ban meghatározott nyilvántartással érintett személyes adatok tekintetében az adatkezelő a Felügyelet.
 (10) A hatósági képzés és vizsgáztatás során a Felügyelet jogosult ellenőrizni a hatósági képzést és vizsgáztatást végző,
a hatósági képzésben és vizsgáztatásban részt vevő szervezeteket és személyeket.
XXXIII. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐKKEL KAPCSOLATOS INTÉZKEDÉSEK 431. § (1) A Felügyelet a biztosításközvetítő kötelezettségének teljesítése, az ügyfelek érdekeinek megóvása, valamint annak
érdekében, hogy a  biztosításközvetítői tevékenység e  törvénynek, valamint az  ezen tevékenységekre vonatkozó
más jogszabályoknak és a Felügyelet határozatainak megfeleljen, a következő intézkedéseket hozhatja:
a) az  e  törvényben, a  biztosításközvetítői tevékenységre vonatkozó más jogszabályban, továbbá a  felügyeleti
határozatokban meghatározott feltételeknek való megfelelésre figyelmeztethet, indokolt esetben – határidő
kitűzésével – kötelezhet,
b) felügyeleti bírság megfizetésére kötelezhet,
c) megtilthatja az  engedély nélküli többes ügynöki és alkuszi tevékenység, továbbá a  felügyeleti
nyilvántartáson kívüli biztosításközvetítői tevékenység folytatását,
d) elrendelheti a biztosításközvetítő nyilvántartásban szereplő státusza inaktív szerepeltetését,
e) előírhatja a  többes ügynök és az  alkusz jegyzett tőkéjének az  e  törvényben előírt minimumra való
felemelését,
f ) a  harmadik országban székhellyel rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep általános
képviselőjének, továbbá a biztosításközvetítői tevékenység irányítójának meghallgatását rendelheti el,
g) kezdeményezheti a  biztosításközvetítői tevékenység irányítójának, vagy a  harmadik országban székhellyel
rendelkező biztosításközvetítő által létesített fióktelep általános képviselőjének a felmentését,
h) a kiadott alkuszi vagy többes ügynöki tevékenységi engedélyt felfüggesztheti,
i) a kiadott alkuszi vagy többes ügynöki tevékenységi engedélyt visszavonhatja.
(2) A  Felügyelet az  e  törvényben, a  biztosításközvetítői tevékenységre vonatkozó más jogszabályban, továbbá
a  felügyeleti határozatokban meghatározott feltételeknek való megfelelés teljesítése érdekében, határozott
időtartamra szóló intézkedési terv kidolgozására, valamint – jóváhagyás esetén – az abban foglaltak végrehajtására
kötelezheti a biztosításközvetítőt.
189. A felügyeleti bírság 432. § A Felügyelet a  többes ügynököt, az  alkuszt, a  biztosításközvetítői tevékenység irányítóját, a  harmadik országbeli
biztosításközvetítő általános képviselőjét felügyeleti bírság megfizetésére kötelezheti, ha az
a) megsérti e törvény vagy egyéb, a biztosításközvetítői tevékenységre vonatkozó jogszabály előírásait,
b) a felügyeleti határozatban előírtakat nem vagy nem határidőben teljesíti, vagy
c) a  Felügyelet által elrendelt adatszolgáltatási vagy meghallgatási kötelezettségének határidőre nem tesz
eleget. 190. A biztosításközvetítő nyilvántartásból történő törlése 433. § (1) A  Felügyelet dönthet a  biztosításközvetítő a  biztosításközvetítő nyilvántartásban szereplő státusza inaktív
szerepeltetéséről, ha
a) a  nyilvántartásba-vételi és működési feltételek bármelyikének – az  azok teljesítésére történő kötelezésnek
való megfelelés teljesítésére nyitva álló határidő eredménytelen elteltét követően – nem felel meg,
b) ellenőrzése során bebizonyosodik, hogy működése súlyosan vagy ismétlődően sértette a  biztosítottak
érdekeit.
 (2) A  harmadik országbeli biztosításközvetítő fióktelep biztosításközvetítő nyilvántartásban szereplő státusza inaktív
szerepeltetéséről a Felügyelet – az (1) bekezdésben foglaltakon túlmenően – akkor is dönt, ha a biztosításközvetítő
székhelye szerinti ország jogszabályai alapján már nem jogosult biztosításközvetítői tevékenység végzésére.
191. A többes ügynöki és alkuszi tevékenységi engedély felfüggesztése
434. § (1) A Felügyelet a többes ügynök és alkusz tevékenységét felfüggesztheti, ha a többes ügynök és alkusz tevékenysége
végzésére vonatkozó jogszabályi előírásokat nem teljesíti, de megalapozottan várható, hogy a  felfüggesztés
időtartama alatt a jogsértő helyzet megszüntethető.
(2) A felfüggesztés időtartama a hat hónapot nem haladhatja meg.
192. A többes ügynöki és alkuszi tevékenységi engedély visszavonása
435. § (1) A  többes ügynöki és az  alkuszi engedélyt a  Felügyelet visszavonhatja és ezzel egyidejűleg a  biztosításközvetítő
nyilvántartásban szereplő státusza inaktív szerepeltetéséről dönt, ha
a) az  e  törvényben előírt nyilvántartásba-vételi és működési feltételek bármelyikének – az  azok teljesítésére
történő kötelezésnek való megfelelés teljesítésére nyitva álló határidő eredménytelen elteltét követően –
nem felel meg,
b) nyilvántartása vagy az éves beszámolója nem felel meg a valóságnak,
c) ellenőrzése során bebizonyosodik, hogy a működésére vonatkozó jogszabályokat ismételten vagy súlyosan
megsértette, vagy működése súlyosan vagy ismétlődően sérti a biztosítottak érdekeit,
d) az  engedély megadásától számított egy éven belül a  többes ügynök vagy az  alkusz tevékenységét nem
kezdte meg, vagy a biztosításközvetítői tevékenységet engedély nélkül hat hónapon túl felfüggeszti,
e) a  többes ügynök vagy az  alkusz tevékenysége felfüggesztésének időtartama alatt a  jogsértő helyzet
megszüntetése érdekében tett felügyeleti intézkedések nem vezettek eredményre.
 (2) A  harmadik országbeli független biztosításközvetítő fióktelep engedélyét a  Felügyelet – az  (1)  bekezdésben
foglaltakon túlmenően – akkor is visszavonja, ha a biztosításközvetítő székhelye szerinti ország jogszabályai alapján
már nem jogosult független biztosításközvetítői tevékenység végzésére.
XXXIV. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSKÖZVETÍTŐK ÁLTAL FIZETENDŐ FELÜGYELETI DÍJ
436. § (1) A többes ügynök és az alkusz – ide értve a másik tagállamban székhellyel rendelkező többes ügynöki és az alkuszi
tevékenységet végző biztosításközvetítő magyarországi fióktelepét is – a Felügyelet részére felügyeleti díjat fizet.
(2) A  felügyeleti díj ötvenezer forint, amely összeg minden ötven – többes ügynök és az  alkusz által alkalmazott
vagy megbízott, továbbá a  részéről megbízott gazdálkodó szervezet által alkalmazott vagy megbízott –
biztosításközvetítést végző természetes személy után újabb ötvenezer forinttal nő.
NEGYEDIK KÖNYV
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 193. Felhatalmazó rendelkezések 437. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
a) a  biztosítók és a  viszontbiztosítók éves beszámolókészítési és könyvvezetési kötelezettségének
sajátosságaira,
b) a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatolótőkéjére és biztosítástechnikai tartalékaira,
c) a biztosítók és viszontbiztosítók informatikai rendszere védelmének követelményeire,
d) a különleges célú gazdasági egységek létrehozására és működésére,
e) a többes ügynöki és az alkuszi felelősségbiztosítási szerződés minimális tartalmi követelményeire,
f ) a  fizetőképességről és pénzügyi helyzetről szóló 108.  §-ban meghatározott jelentés tartalmára és
közzétételének módjára
vonatkozó részletes szabályokat rendeletben állapítsa meg.
438. § Felhatalmazást kap a pénz-, tőke- és biztosítási piac szabályozásáért felelős miniszter, hogy
a) a  befektetési egységhez kötött életbiztosítások esetén az  ügyfeleknek szóló adatszolgáltatás formájára és
tartalmára,
b) a biztosító kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási terméke eredményelszámolására,
c) a nagykockázatok határértékeire,
d) a biztosítási ágak elkülönítésének módjára,
e) a  biztosításközvetítői hatósági képzés szabályaira, a  hatósági képzés során szerzett, függő és független
biztosításközvetítői tevékenység folytatására feljogosító okirat megszerzésének követelményeire, a hatósági
vizsga díjának mértékére, megfizetésére és visszatérítésére
vonatkozó részletes szabályokat rendeletben állapítsa meg. 439. § Felhatalmazást kap a Magyar Nemzeti Bank elnöke, hogy a pénzügyi közvetítőrendszer felügyeletével kapcsolatos
feladatkörében eljárva
a) az  ügyféllel kötött szerződés megkötését megelőzően, a  szerződéses jogviszony fennállása alatt, valamint
annak megszűnése esetén alkalmazandó tájékoztatás és ügyfélpanaszok kezelésének formájára és módjára,
b) a  határon átnyúló tevékenységekre vonatkozó – 287.  § (1)–(2)  bekezdésben meghatározott – statisztikai
tájékoztatás tartalmára és módjára,
c) a  biztosítók 269.  § (3)  bekezdés a)  pontjában meghatározott belső adatszolgáltatásának rendjére és
tartalmára,
d) a többes ügynök és az alkusz jelentésének szabályaira,
e) a  biztosításközvetítői tevékenységet végző természetes személy – biztosító, többes ügynök vagy alkusz
általi – nyilvántartásba történő, a 411. § (1) bekezdésében és a 412. § (6)–(7) bekezdésében meghatározott
bejelentésére,
f ) a gépjármű-felelősségbiztosítási termék adatszolgáltatásának szabályaira,
g) az életbiztosítási igényfelmérő tartalmi elemeire,
h) a teljes költségmutató számítására és közzétételére,
i) a technikai kamatláb maximális mértékére,
j) a  269.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott felügyeleti jelentéstételi kötelezettség rendjére és
tartalmára
vonatkozó részletes szabályokat rendeletben állapítsa meg. 194. Hatálybalépés
440. § (1) Ez  a  törvény – a  (2)–(4)  bekezdésben meghatározott kivételekkel – a  kihirdetését követő harmadik napon lép
hatályba.
(2) A 456. § (2) bekezdése 2015. január 1-jén lép hatályba.
 (3) A 456. § (1) bekezdése és a 456. § (5)–(8) bekezdése 2015. április 1-jén lép hatályba.
(4) Az 1–439. §, a 441–455. §, a 457–460. §, a 461. § (1)–(4) és (6) bekezdése, a 462–465. §, a 466. § (1)–(2) bekezdése és
az 1–12. melléklet 2016. január 1-jén lép hatályba.
195. Átmeneti rendelkezések 441. § (1) 2016. január 1-jét követő négy éven keresztül a  biztosító vagy viszontbiztosító Felügyelet felé fennálló,
a  87.  §  (4)  bekezdésében, valamint a  269.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott adatszolgáltatási
kötelezettsége teljesítésének határideje évenként két héttel csökken. 2016. június 30-án vagy azt követően, de
2016. december 31-ével lezárt pénzügyi évről 2017. január 1-jétől számított legfeljebb a 20. hét, 2019. június 30-án
vagy azt követően, de 2019. december 31-ével lezárt pénzügyi évről 2020. január 1-jétől számított legfeljebb
a 14. hét.
(2) 2016. január 1-jét követő négy éven keresztül a  biztosító vagy viszontbiztosító 108.  §-ban meghatározott
közzétételi kötelezettsége teljesítésének határideje évenként egy héttel csökken. 2016. január 1-jén vagy azután, de
2017.  január 1-jét megelőzően záruló negyedévet követően legfeljebb a 8. hét, 2019. január 1-jén vagy azután, de
2020. január 1-jét megelőzően záruló negyedévet követően legfeljebb az 5. hét.
(3) Az  (1)–(2)  bekezdés alkalmazandó csoportszinten a  részesedéssel rendelkező biztosítókra és viszontbiztosítókra,
biztosítói holdingtársaságokra és vegyes pénzügyi holdingtársaságokra a 357. § és a 359. § értelmében azzal, hogy
az (1)–(2) bekezdésben meghatározott határidők hat héttel hosszabbak.
442. § (1) E  törvényben meghatározott szabályok helyett a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló
2003. évi LX.  törvény 2015. december 31-én hatályos rendelkezései alkalmazandók azokra a biztosítókra, amelyek
2016. január 1-jét követően nem kötnek új biztosítási vagy viszontbiztosítási szerződéseket, és a  meglévő
szerződésállományukat kizárólag a tevékenységük megszüntetése céljából kezelik, amennyiben:
a) a  biztosító 2019. január 1-jéig eleget tesz a  Felügyelet határozatainak a  tevékenysége megszüntetésével
kapcsolatban, vagy
b) a biztosító reorganizációs intézkedés hatálya alatt áll.
(2) Azokra a biztosítókra, amelyek:
a) az (1) bekezdés a) pontjának hatálya alatt állnak
aa) 2019. január 1-jétől, vagy
ab) a  Felügyelet által meghatározott, az  aa)  alpontban foglaltnál korábbi időponttól, ha a  Felügyelet
nem találja kielégítőnek a  vállalkozás tevékenységének megszüntetése tekintetében elért
Felügyelet által meghatározott előrehaladást,
b) az (1) bekezdés b) pontjának hatálya alatt állnak,
ba) 2021. január 1-jétől, vagy
bb) a Felügyelet által meghatározott, a ba) alpontban foglaltnál korábbi időponttól, ha a Felügyelet nem
találja kielégítőnek a vállalkozás tevékenységének megszüntetése tekintetében elért Felügyelet által
meghatározott előrehaladást
alkalmazandók az e törvényben meghatározott szabályok.
 (3) A  biztosító csak akkor tartozik az  (1)–(2)  bekezdésben meghatározott átmeneti intézkedések hatálya alá, ha
a biztosító:
a) nem egy csoport része, vagy amennyiben az, a csoporthoz tartozó egyetlen vállalkozás sem köt új biztosítási
vagy viszontbiztosítási szerződéseket, és
b) éves jelentést nyújt be a  Felügyelet számára a  tevékenysége megszüntetése tekintetében elért
előrehaladásról, és
c) értesíti a Felügyeletet arról, hogy alkalmazza az átmeneti intézkedéseket.
(4) Az  (1)–(2)  bekezdésben meghatározott rendelkezések ellenére a  biztosító dönthet úgy, hogy az  e  törvény
rendelkezése szerint végzi a tevékenységét.
(5) A Felügyelet összeállítja az (1)–(2) bekezdésben meghatározott átmeneti intézkedésekkel érintett biztosítók listáját
és azt továbbítják a többi tagállam felügyeleti hatóságának.
443. § (1) A  (2)–(3)  bekezdésben meghatározott kivétellel az  e  törvény hatálybalépését megelőzően a  biztosítókról és
a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény – 2015. december 31-én hatályos – 1. számú melléklet
A) része szerint egyes ágazatokra és kockázatokra megadott engedélyek ágazatok és kockázatok szerinti besorolása
megfelel az 1. mellékletben meghatározott ágazatok és kockázatok szerinti besorolásnak.
(2) E  törvény hatálybalépését megelőzően a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
– 2015. december 31-én hatályos – 1. számú melléklet A) rész 19.  pontjában meghatározott „Temetési biztosítás”
ágazatra kiadott engedély az  1.  melléklet A) rész 16.  pont k)  alpontjában meghatározott „egyéb pénzügyi
veszteségek” megnevezésű kockázatra megadott engedélynek felel meg.
(3) E  törvény hatálybalépését megelőzően a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
– 2015. december 31-én hatályos – 1. számú melléklet A) rész 6.  pont b)  alpontjában meghatározott „tengeri
járművekben bekövetkezett károk” megnevezésű kockázatra megadott engedély az  1.  melléklet A) rész 6.  pont
b) és c)  alpontjában meghatározott „tavi hajók” és „tengeri hajók” megnevezésű kockázatra együttesen megadott
engedélynek felel meg.
(4) E  törvény hatálybalépését megelőzően a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
– 2015. december 31-én hatályos – 2. számú melléklet I–III.  pontjaiban meghatározott életbiztosítási ágazatokra
kiadott engedély a 2. melléklet 1–3. pontjaiban meghatározott életbiztosítási ágazatokra megadott engedélyeknek
felelnek meg.
(5) E  törvény hatálybalépését megelőzően a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
– 2015. december 31-én hatályos – 2. számú melléklet IV.  pontjában meghatározott „Egyéni és csoportos
nyugdíjbiztosítás” megnevezésű ágazaton belül a  „nyugdíjalapok kezelése” alágazatra kiadott engedély
a 2. melléklet 5. pontjában meghatározott életbiztosítási ágazatra megadott engedélynek felel meg.
(6) E  törvény hatálybalépését megelőzően a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
– 2015. december 31-én hatályos – 2. számú melléklet V. pontjában meghatározott „Társadalombiztosítási nyugdíjat
kiegészítő járadékbiztosítás” megnevezésű ágazatra kiadott engedély a  2.  melléklet 1.  pontjában meghatározott
életbiztosítási ágazatra megadott engedélynek felel meg.
(7) A  Felügyelet hivatalból indított eljárás keretében az  (1)–(6)  bekezdésben meghatározott szabályok alapján,
az  e  törvény hatálybalépése előtt kiadott, (1)–(6)  bekezdés rendelkezéseivel érintett tevékenységi engedélyek
vonatkozásában – 2016. június 1-jéig – új tevékenységi engedélyt ad ki, egyidejűleg a  korábban kiadott
tevékenységi engedélyeket visszavonja.
(8) A (7) bekezdésben meghatározott új tevékenységi engedélyt a Felügyelet úgy bocsátja ki, hogy a korábban kiadott
tevékenységi engedély (1)–(6)  bekezdésben meghatározott rendelkezésekkel nem érintett részeit változatlan
tartalommal fenntartja.
(9) A (7) bekezdésben meghatározott eljárást bizonyítás elrendelése nélkül folytatja le a Felügyelet.
 (10) Az e §-ban meghatározott eljárás lefolytatásáért igazgatási szolgáltatási díjat nem kell fizetni.
444. § (1) A 8. § rendelkezéseit nem kell alkalmazni annál a biztosítónál részvénytársaságnál, amelynél 2015. december 31-én
az  igazgatóság jogait vezető tisztségviselőként vezérigazgató gyakorolja, vagy egységes irányítási rendszert
megvalósító igazgatóság működik, vagy ahol a felügyelőbizottság létrehozása nem volt kötelező.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott kivétel mindaddig alkalmazható, amíg az  adott biztosító részvénytársaság
alapszabálya nem kerül módosításra.
445. § (1) Az  1996. január 1-je előtt biztosítási és egyéb tevékenységet egyaránt folytató kölcsönös biztosító egyesület
biztosítási tevékenységet csak elkülönített számviteli nyilvántartás szerint végezhet.
(2) Az Önkéntes Kölcsönös Biztosító Pénztárakról szóló 1993. évi XCVI. törvény (a továbbiakban: Öpt.) hatálybalépése
előtt alakult kölcsönös biztosító egyesület életbiztosítási ágban nyújtott – az  Öpt. 10.  §-ának (1)  bekezdés
a)  pontjában meghatározott – szolgáltatásai ellenértékeként a  tag javára történt befizetések – ideértve
a  munkáltatói hozzájárulást, támogatói adományt is – utáni adó- és társadalombiztosítási járulék fizetésének
szabályai e  törvény hatálybalépését követően megegyeznek a  nyugdíjpénztárakra vonatkozó szabályokkal,
amennyiben a  szolgáltatásaira az  Öpt. 46–49.  §-ában foglaltakat megfelelően alkalmazzák és ezt a  Felügyelet
igazolja.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározott kölcsönös biztosító egyesület esetében a  132.  § (1)  bekezdésében foglalt
rendelkezéseket nem kell alkalmazni.
(4) Ha a  (2)  bekezdés szerinti kölcsönös biztosító egyesület e  rendelkezés szerinti szolgáltatását igénybe vevő
tagjai az  Öpt. rendelkezései szerint önkéntes kölcsönös biztosító pénztárat alapítanak, a  pénztár tevékenységi
engedélyének megszerzését követően a  kölcsönös biztosító egyesület legfelsőbb szerve dönt az  e  tagokra
vonatkozó szerződésállomány átruházásáról és az ezen szolgáltatáshoz kapcsolódó tevékenység megszüntetéséről.
(5) Ha a kölcsönös biztosító egyesület legfelsőbb szerve a (4) bekezdés szerint az átruházáshoz hozzájárul, az önkéntes
kölcsönös biztosító pénztárat alapító tagok egyéni, illetve szolgáltatási számláján lévő összeget a  legfelsőbb
szerv döntését követő harminc napon belül a  tagnak az  önkéntes kölcsönös biztosító pénztárnál nyitott egyéni,
illetve szolgáltatási számláján kell jóváírni, a  kölcsönös biztosító egyesület fedezeti tartaléka eszközfedezetének
az  önkéntes kölcsönös biztosító pénztárat alapító tagokra eső részét pedig a  kölcsönös biztosító egyesület
a legfelsőbb szerv döntését követő harmincadik napig átadja az önkéntes kölcsönös biztosító pénztár részére.
(6) Ha a kölcsönös biztosító egyesület tagja a megalapítást követően lép be a  (4) bekezdés szerint alapított önkéntes
biztosító pénztárba, a  tag egyéni, illetve szolgáltatási számláján lévő összeget a  tag erre irányuló, a  kölcsönös
biztosító egyesülethez intézett kérelmét követő harminc napon belül kell jóváírni az  önkéntes kölcsönös
biztosító pénztárnál nyitott egyéni, illetve szolgáltatási számláján, és ezen időpontig kell a  fedezeti tartalék
eszközfedezetének arányos részét az (5) bekezdésben foglaltak szerint átadni.
(7) Az (5) és (6) bekezdés szerinti vagyonátadás adó- és illetékmentes.
446. § (1) 2016. január 1-jén élet- és nem-életbiztosítási ág együttes művelésére vonatkozó engedéllyel rendelkező biztosító
jogosult a két ág együttes művelését folytatni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott biztosító az élet- és nem-életbiztosítási tevékenységét elkülönített módon úgy
kell megszervezni, hogy az életbiztosítási tevékenység elkülönüljön a nem-életbiztosítási tevékenységtől.
(3) Az életbiztosítási szerződések és a nem-életbiztosítási szerződések vonatkozásában nem sérülhet az ügyfelek azon
érdeke, hogy az  életbiztosításból származó többlethozam az  életbiztosítási szerződők javát szolgálja, úgy mintha
az életbiztosító kizárólag életbiztosítási tevékenységet folytatna.
(4) A  biztosítási ágak (1)–(3)  bekezdésben előírt elkülönítésének módját a  pénz-, tőke- és biztosítási piac
szabályozásáért felelős miniszter rendeletben állapítja meg.
(5) Az  (1)  bekezdésében meghatározott biztosító köteles – a  101–102.  § és a  biztosítók és a  viszontbiztosítók
szavatolótőkéjére és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendelet alapján – kiszámítani:
a) a  minimális tőkeszükségletet az  életbiztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységük tekintetében, úgy
mintha az  érintett vállalkozás csak ezt a  tevékenységet végezné, a  (9)  bekezdésben említett elkülönített
elszámolás alapulvételével (a továbbiakban: fiktív életági minimális tőkeszükséglet);
b) a minimális tőkeszükségletet a nem-életbiztosítási vagy viszontbiztosítási tevékenységük tekintetében, úgy
mintha az  érintett vállalkozás csak ezt a  tevékenységet végezné, a  (9)  bekezdésben említett elkülönített
elszámolás alapulvételével (a továbbiakban: fiktív nem-életági minimális tőkeszükséglet).
(6) Az  (1)  bekezdésben meghatározott biztosító egyenértékű összegű figyelembe vehető alapvető szavatolótőkeelemekkel fedezi
a) a fiktív életági minimális tőkeszükségletet az életbiztosítási tevékenység tekintetében;
b) a fiktív nem-életági minimális tőkeszükségletet a nem-életbiztosítási tevékenység tekintetében
oly módon, hogy egyik tevékenység tekintetében meghatározott minimális tőkeszükséglet fedezésére szolgáló
szavatolótőke-elem nem szolgálhat a  másik tevékenység tekintetében meghatározott minimális tőkeszükséglet
fedezésére.
(7) Mindaddig, amíg a biztosító a (6) bekezdésben meghatározott kötelezettséget teljesíti, a szavatolótőke-szükséglete
fedezésére felhasználhatja azokat a  figyelembe vehető szavatolótőke-elemeket, amelyek így is rendelkezésre
állnak az  egyik vagy a  másik tevékenységre, feltéve, ha ezt a  Felügyeletnek bejelenti, megjelölve egyúttal
a szavatolótőke-elem áthelyezésének mértékét és indokát.
(8) Ha valamelyik tevékenység tekintetében a  figyelembe vehető alapvető szavatolótőke-elemek összege nem
elegendő a  (6)  bekezdésben meghatározott minimális tőkeszükségletek fedezetére, a  Felügyelet a  291.  §
(1)  bekezdésében meghatározott intézkedéseket alkalmazhatja, továbbá engedélyezheti a  237.  § (1)  bekezdés
l) pontjában meghatározottakat, függetlenül attól, hogy a másik tevékenységre vonatkozóan mulasztás áll-e fenn.
(9) A  biztosító a  Felügyelet számára teljesítendő adatszolgáltatási kötelezettségének úgy tesz eleget, hogy az  az
életbiztosításra és a  nem-életbiztosításra elkülönítve mutassa be az  eredmények forrásait. Minden bevételt,
különösen a  díjakat, a  viszontbiztosítási tevékenységet végzőktől kapott összegeket és a  befektetési bevételt
és ráfordítást, különösen a  biztosítási ügymenettel kapcsolatos ráfordításokat, a  biztosítástechnikai tartalékok
növelését, a  viszontbiztosítási díjakat és a  biztosítási tevékenység tekintetében felmerülő működési költségeket
eredet szerinti bontásban kell megadni. A  két tevékenység közös tételeit a  Felügyelet által elfogadott felosztási
módszerrel kell kimutatni az elszámolásokban.
A biztosítók elszámolásaik alapján kimutatást készítenek, amelyben világosan meghatározzák a  fiktív minimális
tőkeszükségleteket fedező figyelembe vehető alapvető szavatolótőke-elemeket.
(10) A  hatodik rész hatálya alá tartozó biztosító esetén a  biztosító szavatolótőkéje megfelel a  215–218.  §-ban és
a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatoló-tőkéjére és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben
meghatározott szavatolótőke-követelményeknek.
447. § (1) Az  e  törvény 134.  §-ában és – az  egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2012. évi CLI. törvénnyel
megállapított – az  Ebktv. 30/A.  §-ában foglalt rendelkezések 2007. december 21-ét követően, de 2012. december
21-ét megelőzően létrejött biztosítási szerződés vonatkozásában akkor alkalmazandók, ha a szerződés módosítása
a biztosító és a szerződő olyan együttes, kifejezett hozzájárulását igényli, amely az egyének által egyedileg fizetendő
biztosítási díj nagyságát vagy az  őket megillető szolgáltatás összegét befolyásolja, és az  adott módosításhoz
szükséges utolsó nyilatkozat megtételére 2012. december 21-ét követően kerül sor.
(2) Az  e  törvény 134.  §-ában és – az  egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2012. évi CLI. törvénnyel
megállapított – az Ebktv. 30/A. §-ában foglalt rendelkezéseket nem kell alkalmazni 2007. december 21-ét követően,
de 2012. december 21-ét megelőzően létrejött biztosítási szerződések módosításának alábbi eseteiben:
a) a  biztosítás kockázati terjedelmének megváltoztatása, így különösen a  szerződés személyi vagy tárgyi
hatályának újabb biztosítottra, vagy újabb biztosított vagyontárgyra való kiterjesztése, a  szerződés új
biztosítási kockázattal való bővítése, vagy a  szerződés személyi vagy tárgyi hatályának egyes biztosítottak,
biztosított vagyontárgyak, biztosítási kockázatok vonatkozásában való megszüntetése, illetve az ügyfél által
kötelezően bejelentendő, bejelentett vagy közlendő, közölt változásból eredő módosítások eseteiben, ha
a szerződés ilyen módosítással nem érintett része változatlan marad,
b) az  életbiztosítási szerződés nemi hovatartozástól független befektetési díjrészének és szolgáltatási
tartalmának módosítása az  életbiztosítási szerződés kockázati biztosítási díjának és az  ehhez kapcsolódó
szolgáltatásnak a  módosítása nélkül, így különösen a  befektetési egységekhez kötött életbiztosítási
szerződések befektetési díjrészének vagy szolgáltatásának módosítása,
c) a  szerződés biztosítási díjának és szolgáltatásának a  szerződésben előre lefektetett módon történő, a  nemi
hovatartozástól független tényezőkön alapuló módosítása.
(3) Az  e  törvény 134.  §-ában és – az  egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2012. évi CLI. törvénnyel
megállapított – az  Ebktv. 30/A.  §-ában foglalt rendelkezéseket nem kell alkalmazni a  2007. december 21-ét
megelőzően létrejött biztosítási szerződések esetében.
448. § (1) Az  üzletszerűen végzett járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenység e  törvény rendelkezéseivel
összhangban folytatható.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni azon szervezetek vagy személyek szolgáltatási
tevékenysége keretében létrejött szerződéses állományára, amelyek 2015. január 1-jéig az  üzletszerűen végzett
járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenységet nem a  4.  § (1)  bekezdés 11.  pontjában meghatározott
biztosítási tevékenységként végezték.
(3) Üzletszerűen végzett járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenységet folytató azon biztosítókra, amelyek
kötelezettségvállalásának ellenértéke ingatlan átruházása formájában valósul meg, 2016. január 1-jét követően nem
kell alkalmazni a 120. §-ban foglalt rendelkezéseket, az általuk kötött szerződésekre a Ptk. életjáradéki szerződésekre
vonatkozó rendelkezései alkalmazandók.
(4) 2016. január 1-jét követően az üzletszerűen végzett járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenységet folytató
azon biztosítók esetében, amelyek kötelezettségvállalásának ellenértéke ingatlan átruházása formájában valósul
meg
a) az  57.  § (1)  bekezdésében meghatározott szabályoktól eltérően – kizárólag üzletszerűen végzett
járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenységet folytató biztosító esetén – a  vezető aktuárius
megbízási jogviszony keretében is foglalkoztatható;
b) az üzletszerűen végzett járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenység keretében létrejött szerződéses
állomány számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetét képezheti jelzáloggal terhelt, továbbá olyan
eszköz, amely felett a rendelkezési jog korlátozott;
c) a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok fedezetére bevonható eszközök tekintetében az  üzletszerűen
végzett járadékszolgáltatás nyújtására irányuló tevékenység keretében létrejött szerződéses állomány összes
bruttó biztosítástechnikai tartaléka száz százalékban lefedhető ingatlanokkal.
449. § (1) E törvénynek a 149. §-át már megkötött biztosítási szerződésekre is alkalmazni kell, feltéve, ha az e szerződésekkel
érintett szerződők részére a biztosító által küldött értesítés kézhezvételét követő tizenöt napon belül az ügyfél nem
kifogásolja.
(2) A kifogás megküldése nem adhat alapot a szerződés felmondására.
450. § (1) A vezető kockázatkezelő és megfelelőségi vezető a 65. § (1) bekezdés b) pontjában, valamint a 67. § (1) bekezdés
b) pontjában meghatározott követelményeknek első alkalommal 2018. január 1-jétől köteles megfelelni.
(2) A biztosításközvetítői tevékenységet irányító személyekre vonatkozó, az e törvényben meghatározott feltételeknek
csak e  törvény hatálybalépését követően foglalkoztatott biztosításközvetítői tevékenységet irányító személyek
kötelesek megfelelni.
(3) E törvény hatálybalépését követő tíz évig
a) az 57. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott szakmai gyakorlatként az az aktuáriusi szakmai gyakorlat,
b) az  59.  § (1)  bekezdés c)  pontjában meghatározott szakmai gyakorlatként az  a  biztosítási szaktanácsadói
szakmai gyakorlat,
c) a  61.  § (1)  bekezdés c)  pontjában meghatározott szakmai gyakorlatként az  a  biztosítási szaktanácsadói
szakmai gyakorlat,
d) a  63.  § (2)  bekezdés b)  pont ba)  alpontjában meghatározott szakmai gyakorlatként az  a  biztosítási
szaktanácsadói szakmai gyakorlat,
e) a  65.  § (1)  bekezdés b)  pont ba)  alpontjában meghatározott szakmai gyakorlatként az  a  kockázatkezelői
szakmai gyakorlat,
f ) a  67.  § (1)  bekezdés b)  pont ba)  alpontjában meghatározott szakmai gyakorlatként az  a  biztosításszakmai
jogi, közgazdasági gyakorlat vagy biztosítási szaktanácsadói szakmai gyakorlat
is elfogadható, amelyet szaktanácsadók szakmai érdekvédelmi szervénél, továbbá biztosítási szaktanácsadónál
az érintett személy szerzett, feltéve, ha az a)–f ) pontban meghatározott szakmai gyakorlat időtartamára és a szakmai
gyakorlat befejezésére vonatkozó egyéb feltételek fennállnak.
(4) E  törvény hatálybalépését követő tíz évig a  389.  § (3)  bekezdés b)  pont ba)  alpontjában és a  400.  § (3)  bekezdés
b) pont ba) alpontjában meghatározott szakmai követelményként elfogadható, ha az érintett személy
a) legalább három évig biztosítási szaktanácsadóként működött, vagy
b) szaktanácsadók szakmai érdekvédelmi szervénél, továbbá biztosítási szaktanácsadónál legalább ötéves
biztosításszakmai beosztásban eltöltött munkaviszonnyal vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonnyal
rendelkezik,
feltéve, ha a szakmai gyakorlat befejezésére vonatkozó egyéb feltételek fennállnak.
 (5) E  törvény hatálybalépését követő tíz évig a  395.  § (2)  bekezdés c)  pont cb)  alpontjában meghatározott szakmai
gyakorlatként elfogadható, ha az érintett személy
a) legalább öt évig biztosítási szaktanácsadóként működött,
b) szaktanácsadók szakmai érdekvédelmi szervénél legalább három évig biztosításszakmai vezető beosztást
töltött be, vagy
c) szaktanácsadók szakmai érdekvédelmi szervénél, továbbá biztosítási szaktanácsadónál legalább ötéves
biztosításszakmai beosztásban eltöltött munkaviszonnyal vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonnyal
rendelkezik
feltéve, ha a szakmai gyakorlat befejezésére vonatkozó egyéb feltételek fennállnak.
451. § A 129.  §-ban meghatározott rendelkezéseket nem kell alkalmazni az  állami, önkormányzati, önkéntes és
létesítményi tűzoltóság tűzoltásban, műszaki mentésben részt vevő tagjaira vonatkozóan élet- és balesetbiztosítási
szerződés kötésére vonatkozó kötelezettségre.
452. § (1) Nem sérülhet a biztosított többlethozam-visszajuttatással kapcsolatos jogosultsága a 2016. január 1-jét megelőzően
kötött olyan életbiztosítási szerződések vonatkozásában, amely alapján a biztosítottat többlethozam-visszajuttatás
illeti meg.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott szerződések esetén a  számviteli biztosítástechnikai tartalékok körébe tartozó
matematikai tartalék befektetési többlethozamának legalább nyolcvan százalékát kell visszajuttatni, amely
visszajuttatás mértéke nem lehet alacsonyabb a biztosítási szerződésben foglaltaknál.
196. Az Európai Unió jogának való megfelelés 453. § Ez a törvény
1. a  pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások
kiegészítő felügyeletéről, valamint a  73/239/EGK, a  79/267/EGK, a  92/49/EGK, a  92/96/EGK, a  93/6/EGK és
a  93/22/EGK tanácsi irányelvek, illetve a  98/78/EK és 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek
módosításáról szóló 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek,
2. az  Európai Gazdasági Közösség és a  Svájci Államszövetség között az  életbiztosítás körén kívüli közvetlen
biztosításokra vonatkozó megállapodás végrehajtásáról szóló 1991. június 20-i 91/371/EGK tanácsi
irányelvnek,
3. a biztosítási közvetítésről szóló 2002. december 9-i 2002/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek,
4. a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint
azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló 2004. december 13-i 2004/113/EK
tanácsi irányelvnek,
5. a  98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK,
2006/48/EK, 2006/49/EK és 2009/65/EK irányelvnek az  európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság),
az  európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) és az  európai
felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) hatásköre tekintetében történő módosításáról szóló
2010. november 24-i 2010/78/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek,
6. a 98/78/EK, a 2002/87/EK, a 2006/48/EK és a 2009/138/EK irányelvnek a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó
pénzügyi vállalkozások kiegészítő felügyelete tekintetében történő módosításáról szóló 2011. november 16-i
2011/89/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek,
7. a  biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) szóló
2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek,
8. a  2003/71/EK és a  2009/138/EK irányelvnek, valamint az  1060/2009/EK, az  1094/2010/EU és
az  1095/2010/EU rendeletnek az  európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíjhatóság) és az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) hatásköre tekintetében történő
módosításáról szóló 2014. április 16-i 2014/51/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek
való megfelelést szolgálja. 197. Módosító és hatályon kívül helyező rendelkezések
454. § A Magyar Export-Import Bank Részvénytársaságról és a  Magyar Exporthitel Biztosító Részvénytársaságról szóló
1994. évi XLII. törvény
a) 1. § (3) bekezdésében a „biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvényt” szövegrész
helyébe a „biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvényt”,
b) 18. § (1) bekezdésében a „Bit. 83. §-ában” szövegrész helyébe a „Bit. 53. §-ában”,
c) 18. § (2) bekezdésében a „Bit. 83. és 91. §-ától eltérően” szövegrész helyébe a „Bit. 53. § (4)–(5) bekezdésétől,
az 54. §-ától és a 69. §-ától eltérően”,
d) 25. § (2) bekezdésében a „Bit. 157. § (1) bekezdésében” szövegrész helyébe a „Bit. 138. § (1) bekezdésében”,
e) 25. § (5) bekezdésében a „Bit. 116. § (1) bekezdésnek” szövegrész helyébe a „Bit. 74. §-ának”
szöveg lép.
455. § A tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény (a továbbiakban: Tpt.) 5. § (1) bekezdés 23. pontja helyébe a következő
rendelkezés lép:
[E törvény és az e törvény felhatalmazása alapján kiadott jogszabályok alkalmazásában]
„23. biztosító: a Bit.-ben meghatározott fogalom, továbbá a XIX/B. Fejezet alkalmazásában biztosítónak tekintendő
a Bit.-ben meghatározott harmadik országbeli biztosító is,”
456. § (1) A  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 163.  §-a a  következő (1b)  bekezdéssel
egészül ki:
„(1b) Nem jelenti az üzleti titok sérelmét a Felügyelet által az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság
felé történő adatszolgáltatás az európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság)
létrehozásáról, valamint a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/79/EK bizottsági határozat hatályon kívül
helyezéséről szóló 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően.”
(2) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 161. §-át követően a következő alcímmel,
és 161/A–161/C. §-sal egészül ki:
„A veszélyközösség védelme céljából történő adatátadás
161/A.  § (1) A  biztosító (e § alkalmazásában: megkereső biztosító) – a  veszélyközösség érdekeinek a  megóvása
érdekében – a  jogszabályokban foglalt vagy a  szerződésben vállalt kötelezettségének teljesítése során
a  szolgáltatások jogszabályoknak és szerződésnek megfelelő teljesítése, a  biztosítási szerződésekkel kapcsolatos
visszaélések megakadályozása céljából megkereséssel fordulhat más biztosítóhoz (e § alkalmazásában:
megkeresett biztosító) az e biztosító által – a 155. § (1) bekezdésében meghatározottak szerint, a biztosítási termék
sajátosságainak a  figyelembevételével – kezelt és a  (3)–(6)  bekezdésben meghatározott adatok vonatkozásában,
feltéve, ha a megkereső biztosító erre vonatkozó jogosultsága a biztosítási szerződésben rögzítésre került.
(2) A  megkeresett biztosító a  jogszabályoknak megfelelő megkeresés szerinti adatokat a  megkeresésben
meghatározott megfelelő határidőben, ennek hiányában a  megkeresés kézhezvételétől számított tizenöt napon
belül köteles átadni a megkereső biztosítónak.
(3) A  megkereső biztosító az  1. számú melléklet A) rész 1. és 2.  pontjában, továbbá a  2. számú mellékletben
meghatározott ágazatokhoz tartozó szerződés teljesítésével kapcsolatban az alábbi adatokat kérheti:
a) a szerződő, a biztosított, a kedvezményezett személy azonosító adatait;
b) a  biztosított személy adatfelvételkori, a  szerződéses kockázattal kapcsolatos egészségi állapotára vonatkozó
adatokat;
c) az  a)  pontban meghatározott személyt érintő korábbi – az  e  bekezdésben meghatározott ágazathoz tartozó
szerződéssel kapcsolatos – biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat;
d) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés megkötésével kapcsolatban felmerült kockázat felméréséhez
szükséges adatokat; és
e) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés alapján teljesítendő szolgáltatások jogalapjának vizsgálatához
szükséges adatokat.
(4) A  megkereső biztosító az  1. számú melléklet A) rész 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 14., 15., 16., 17. és 18.  pontjában
meghatározott ágazatokhoz tartozó szerződés teljesítésével kapcsolatban az alábbi adatokat kérheti:
a) a szerződő, a biztosított, a kedvezményezett és a károsult személy azonosító adatait;
b) a biztosított vagyontárgyak, követelések vagy vagyoni jogok beazonosításához szükséges adatokat;
c) a  b)  pontban meghatározott vagyontárgyakat, követeléseket vagy vagyoni jogokat érintően bekövetkezett
biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat;
d) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés megkötésével kapcsolatban felmerült kockázat felméréséhez
szükséges adatokat; és
e) a  megkeresett biztosítónál megkötött szerződés alapján teljesítendő szolgáltatások jogalapjának vizsgálatához
szükséges adatokat.
(5) A megkereső biztosító az 1. számú melléklet A) rész 10., 11., 12., és 13. pontjában meghatározott ágazatokhoz
tartozó szerződés teljesítésével kapcsolatban a  károsult személy előzetes hozzájárulása esetén az  alábbi adatokat
kérheti:
a) a (4) bekezdés a)–e) pontjában meghatározott adatokat;
b) a  személyi sérülés miatt kárigényt vagy személyiségi jogsérelem miatt sérelemdíj iránti igényt érvényesítő
személy adatfelvételkori, a szerződéses kockázattal kapcsolatos egészségi állapotára vonatkozó adatokat; és
c) a károsodott vagyontárgy vagy a személyi sérülés miatt kárigényt, vagy személyiségi jogsérelem miatt sérelemdíj
iránti igényt érvényesítő személyt érintő korábbi – az e bekezdésben meghatározott ágazathoz tartozó szerződéssel
kapcsolatos – biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat.
(6) A  megkereső biztosító az  1. számú melléklet A) rész 3. és 10.  pontjában meghatározott ágazatokhoz tartozó
szerződés teljesítésével kapcsolatosan a jármű járműazonosító adatai (rendszáma, alvázszáma) alapján – az 1. számú
melléklet A) rész 10.  pontjában meghatározott ágazathoz tartozó károk esetén a  károsult előzetes hozzájárulása
nélkül is – jogosult az alábbi adatokat kérni:
a) az  adott járművet érintően bekövetkezett biztosítási eseményekre vonatkozó adatokat, így különösen
a káresemény időpontjára, jogalapjára, a jármű sérüléseire és az azokkal kapcsolatos károk megtérítésére vonatkozó
adatokat, ideértve a  megkereső biztosító által megjelölt gépjárműben bekövetkezett, de nem gépjármű által
okozott károk adatait is,
b) az  adott járművet érintően a  biztosító által elvégzett kárfelvétel tényeire, a  kár összegére vonatkozó
információkat.
(7) Az (1) bekezdésben meghatározott megkeresésnek tartalmaznia kell az ott meghatározott személy, vagyontárgy
vagy vagyoni jog azonosításához szükséges adatokat, a  kért adatok fajtáját, valamint az  adatkérés céljának
megjelölését. A  megkeresés és annak teljesítése nem minősül a  biztosítási titok megsértésének. A  megkereső
biztosító felelős az (1) bekezdésben meghatározott megkeresési jogosultság tényének fennállásáért.
(8) A megkereső biztosító a megkeresés eredményeként tudomására jutott adatot a kézhezvételt követő kilencven
napig kezelheti.
(9) Ha a  megkeresés eredményeként a  megkereső biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, az  adatkezelés (8)  bekezdésben meghatározott időtartama meghosszabbodik
az igény érvényesítésével kapcsolatban indult eljárás befejezéséig.
(10) Ha a  megkeresés eredményeként a  megkereső biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, és az  igény érvényesítésével kapcsolatban az  eljárás megindítására az  adat
megismerését követő egy évig nem kerül sor, az adat a megismerést követő egy évig kezelhető.
(11) A megkereső biztosító az (1) bekezdésben meghatározott megkeresés és a megkeresés teljesítésének tényéről,
továbbá az  abban szereplő adatok köréről a  megkereséssel érintett ügyfelet a  biztosítási időszak alatt legalább
egyszer értesíti.
(12) Ha az ügyfél az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló törvényben szabályozott
módon az  adatairól tájékoztatást kér és a  megkereső biztosító – a  (8)–(10)  bekezdésben meghatározottakra
tekintettel – már nem kezeli a kérelemmel érintett adatokat, akkor ennek a tényéről kell tájékoztatni a kérelmezőt.
(13) A  megkereső biztosító a  megkeresés eredményeként kapott adatokat biztosított érdekre nem vonatkozó,
tudomására jutott, illetve általa kezelt egyéb adatokkal az  (1)  bekezdésben meghatározottól eltérő célból nem
kapcsolhatja össze.
(14) A  megkeresésben megjelölt adatok teljesítésének a  helyességéért és pontosságáért a  megkeresett biztosító
a felelős.
161/B. § (1) A biztosítók – az 1. számú melléklet A) rész 3., 4., 5. és 6. pontjában meghatározott ágazatokhoz tartozó
szerződésekkel kapcsolatban – a biztosítási szerződés vonatkozásában – a veszélyközösség érdekeinek a megóvása
érdekében – a  szolgáltatások jogszabályoknak és szerződésnek megfelelő teljesítése, a  biztosítási szerződésekkel
kapcsolatos visszaélések kiszűrése céljából közös adatbázist (a továbbiakban: Adatbázis) hozhatnak létre, amely
tartalmazza
a) a szerződő személy azonosító adatait;
b) a biztosított vagyontárgy azonosító adatait;
c) az  a) és b)  pontokban meghatározott szerződőt vagy vagyontárgyat érintő korábbi biztosítási eseményekre
vonatkozó adatokat; és
d) a biztosító megnevezését és a biztosítást igazoló okirat számát.
(2) A  biztosító az  (1)  bekezdésben meghatározott adatokat az  adat keletkezését követő harminc napon belül
továbbítja az Adatbázisba.
(3) A  biztosító – a  veszélyközösség érdekeinek a  megóvása érdekében – a  jogszabályokban foglalt vagy
a  szerződésben vállalt kötelezettségének teljesítése során a  szolgáltatások jogszabályoknak és szerződésnek
megfelelő teljesítése és a visszaélések megakadályozása céljából az Adatbázisból adatot igényelhet.
(4) Az Adatbázis kezelője a  jogszabályoknak megfelelő igénylés szerinti adatokat nyolc napon belül köteles átadni
az igénylő biztosítónak.
(5) Nem áll fenn a  biztosító titoktartási kötelezettsége az  Adatbázis irányában, az  Adatbázisba való adatátadás
vonatkozásában, továbbá az  Adatbázis kezelőjét terhelő biztosítási titok megtartására vonatkozó kötelezettsége
a biztosító vonatkozásában, amely a jogszabálynak megfelelő igényléssel fordul hozzá.
(6) Az  Adatbázis kezelőjének az  Adatbázisban kezelt adatokra vonatkozó titoktartási kötelezettségére, továbbá
a  kezelt adatokra vonatkozó igénylések teljesítésére nézve a  biztosítási titokra vonatkozó szabályok megfelelően
alkalmazandóak.
(7) Az  Adatbázis kezelője – amennyiben a  megkeresés érdemi megválaszolása a  kért adatok hiányában nem
lehetséges – a hozzá intézett, a 157. § (1) bekezdés b), f ), q) és r) pontjában, illetve a (3) bekezdésben foglaltaknak
megfelelő igényléseket köteles továbbítani a megkereséssel érintett biztosítási ágazatok művelésére tevékenységi
engedéllyel rendelkező biztosítók számára. Az Adatbázis kezelője az igénylés továbbításáról az igénylőt egyidejűleg
köteles tájékoztatni.
(8) Az  igénylő biztosító az  igénylés eredményeként kapott adatokat a  biztosítandó vagy biztosított érdekre nem
vonatkozó, tudomására jutott, illetve általa kezelt egyéb adatokkal a (3) bekezdésben meghatározottól eltérő célból
nem kapcsolhatja össze.
(9) Az Adatbázisban továbbított adatok helyességéért és pontosságáért az azt továbbító biztosító felelős.
(10) Az (1) bekezdésben meghatározott adatok a (11) bekezdésben meghatározott kivétellel a nyilvántartásba vételt
követő öt évig kezelhetők.
(11) Biztosítási szerződés létrejötte esetén az  (1)  bekezdésben meghatározott adatok a  szerződés fennállása alatt,
a  szerződésből származó igények elévüléséig kezelhetők az  (1)  bekezdésben meghatározott nyilvántartásban.
A  szerződés megszűnésének és a  szerződésből származó igények elévülésének tényéről a  biztosító tájékoztatja
az Adatbázis kezelőjét.
(12) Az  Adatbázisból adatot igénylő biztosító az  adatigénylés eredményeként tudomására jutott adatot
a kézhezvételt követő kilencven napig kezelheti.
(13) Ha az  igénylés eredményeként az  igénylő biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges, az  adatkezelés (12)  bekezdésben meghatározott időtartama meghosszabbodik
az igény érvényesítésével kapcsolatban indult eljárás jogerős befejezéséig.
(14) Ha az  igénylés eredményeként az  igénylő biztosító tudomására jutott adat e  biztosító jogos érdekeinek
az  érvényesítéséhez szükséges és az  igény érvényesítésével kapcsolatban az  eljárás megindítására az  adat
megismerését követő egy évig nem kerül sor, az adat a megismerést követő egy évig kezelhető.
(15) Az  Adatbázisból adatot igénylő biztosító az  adatigénylés eredményeként tudomására jutott adatot csak
az (1) bekezdésben meghatározott célból kezelheti.
(16) Az  igénylő biztosító a  (3)  bekezdésben meghatározott igénylésről, az  abban szereplő adatokról, továbbá
az igénylés teljesítéséről az ügyfelet a biztosítási időszak alatt legalább egyszer értesíti, továbbá az ügyfél kérelmére
az  információs önrendelkezési jogról és az  információszabadságról szóló törvényben szabályozott módon
tájékoztatja.
161/C. § (1) A 161/B. § (1) bekezdésében meghatározott Adatbázist a biztosítók abban az esetben hozhatják létre,
ha a 161/B. § (1) bekezdésében meghatározott biztosítási ágazatokat művelő biztosítók megállapodást megelőző
piaci részesedés szerint számított kétharmada megállapodik az  adatbázis létrehozásáról, a  működésében történő
részvétel feltételeiről és az Adatbázis fenntartásával kapcsolatos költségek fedezetéről.
(2) Az adatbázis létrehozásának további feltétele, hogy az Adatbázisba adatot szolgáltató biztosítók az Adatbázisba
továbbított adatok továbbításának és lekérdezésének lehetőségét az  érintett szerződések feltételeiben
meghatározzák.”
(3) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény a következő 226/E. §-sal egészül ki:
„226/E.  § (1) A  biztosító felszámolása esetén azok a  hitelezők, amelyeknek a  biztosítási szerződésből eredő
követelését a biztosító viszontbiztosította, az adott viszontbiztosítási szerződés vagy szerződések vonatkozásában
megszerzik a felszámolás alatt álló biztosító viszontbiztosítóval szembeni jogait a felszámoló által elismert hitelezői
igényük erejéig.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott hitelező jogszerzése a  hitelezői igénye elismert követelésként történő
visszaigazolásával következik be, ezt követően a  viszontbiztosítóval szembeni jogok az  (1)  bekezdésben
meghatározott hitelezőt és a biztosítót egyetemlegesen illetik meg.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározott hitelező a  felszámoló által elismert hitelezői igénye erejéig
–  a  viszontbiztosítási szerződés erre vonatkozó kikötésétől függetlenül – saját lakóhelye (székhelye) szerinti
tagállamban is pert indíthat a viszontbiztosítóval szemben.
(4) Ha a  felszámolás alatt álló biztosító felszámolója kéri, az  (1)  bekezdésben meghatározott hitelező a  biztosító
igényét is köteles érvényesíteni a viszontbiztosítóval szemben, az igény érvényesítését azonban az ezzel kapcsolatos
költségek felszámoló általi megelőlegezésétől teheti függővé.
(5) A  per eredményeként befolyt összegből először az  (1)  bekezdésben meghatározott – a  viszontbiztosítóval
szemben az adott pert megindító – hitelező igényét kell kielégíteni.
(6) Ha a viszontbiztosítási szerződés alapján a viszontbiztosító teljesít, a  felszámolás alatt álló biztosítóhoz befolyó
összegek külön kezelendők és azok kizárólag az adott viszontbiztosítással fedezett biztosítási szerződések alapján
fennálló kötelezettségek teljesítésére használhatók fel.”
(4) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény a következő 231/G. §-sal egészül ki:
„231/G.  § Az  e  törvénynek – a  biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvény által megállapított –
226/E. §-át a már folyamatban lévő felszámolási eljárásokra is alkalmazni kell.”
(5) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény a következő 231/H–231/J. §-sal egészül ki:
„231/H. § (1) A Felügyelet 2015. április 1-jétől ellátja
a) a teljes vagy részleges belső modell alkalmazásához,
b) a standard modellen belül a biztosító specifikus elemek alkalmazásához,
c) a kiegészítő szavatolótőke meghatározásához,
d) a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 97.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott
rendeletében a szavatolótőke-elemek szintekre való besorolása céljából meghatározott felsorolásban nem szereplő
szavatolótőke-elem értékeléséhez és besorolásához
szükséges engedélyezési eljárásokkal kapcsolatos feladatokat.
(2) A  teljes vagy részleges belső modell alkalmazására vonatkozó kérelem elbírálására az  ügyintézési határidő hat
hónap.
(3) A  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott engedélyezési eljárások lefolytatása során a  biztosítók és
a viszontbiztosítók szavatolótőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott
szabályok alapján, a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 86. cikk (1) bekezdés a)–d) pontjában és az f )–i) pontjában,
a  99.  cikkében, a  111.  cikk (1)  bekezdés a)–q)  pontjában és a  127.  cikkében meghatározott tárgykörben kiadott
rendeletében megállapított szabályokkal együtt alkalmazva jár el.
231/I.  § (1) A  Felügyelet 2015. április 1-jétől ellátja a  különleges célú gazdasági egység létrehozásához szükséges
engedélyezési eljárásokkal kapcsolatos feladatokat.
(2) A  Felügyelet az  (1)  bekezdésben meghatározott engedélyezési eljárások lefolytatása során – a  Bizottságnak
a  Szolvencia 2 irányelv 211.  cikk (2)  bekezdés a)–g)  pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében
megállapított szabályokkal együtt alkalmazva – a  különleges célú gazdasági egységek létrehozásáról és
működéséről szóló kormányrendeletben meghatározott szabályok alapján jár el.
(3) E § alkalmazásában különleges célú gazdasági egység: olyan biztosítónak vagy viszontbiztosítónak nem minősülő
vállalkozás, amely jogosult átvállalni a kockázatot a biztosítóktól és viszontbiztosítóktól, és amely teljes mértékben
viseli a kockázat költségterheit egy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír kibocsátásból származó bevételből vagy
valamilyen más finanszírozási mechanizmus által.
231/J. § (1) A Felügyelet 2015. április 1-jétől ellátja
a) a csoportfelügyelet szintjének és hatáskörének megállapítására,
b) a csoportfelügyeleti hatóság azonosítására,
c) a felügyeleti kollégium létrehozására
vonatkozó felügyeleti feladatokat.
(2) A Felügyelet 2015. április 1-jétől ellátja
a) a részesedés levonására irányuló eljárással,
b) a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítási módszere kiválasztásának meghatározásához kapcsolódó
eljárásokkal,
c) az egyenértékűség meghatározásához kapcsolódó eljárásokkal,
d) a biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatosan
da) a szavatolótőke-szükséglet meghatározásával és a
db) a szavatolótőke és a minimális tőkeszükséglet nem teljesítésével,
összefüggő engedélyezési eljárásokkal,
e) az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalatokkal kapcsolatos egyenértékűség hiányával és az ilyen
anyavállalatokkal kapcsolatos szintekkel összefüggő eljárásokkal
kapcsolatos feladatokat.
(3) Az (1)–(2) bekezdésben meghatározott felügyeleti feladatok és eljárások során a Felügyelet a csoportfelügyelettel
kapcsolatos átmeneti felügyeleti feladatokról szóló kormányrendeletben meghatározott szabályok alapján jár el.”
(6) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 234. §-a a következő c) ponttal egészül ki:
(Felhatalmazást kap a Kormány, hogy)
„c) a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatolótőkéjére és biztosítástechnikai tartalékaira vonatkozó részletes
szabályokat,”
(rendeletben állapítsa meg.)
(7) A  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 234.  §-a a  következő e)–f )  ponttal
egészül ki:
(Felhatalmazást kap a Kormány, hogy)
„e) a különleges célú gazdasági egységek létrehozására és működésére vonatkozó részletes szabályokat,
f ) a  231/J.  §-ban meghatározott, a  csoportfelügyelettel kapcsolatos átmeneti felügyeleti feladatokra vonatkozó
részletes szabályokat”
(rendeletben állapítsa meg.)
(8) A  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 12. számú melléklete a  következő
38. ponttal egészül ki:
(Ez a törvény a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:)
„38. a  biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) szóló
2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv,”
457. § Az egyenlő bánásmódról és az  esélyegyenlőség előmozdításáról szóló 2003. évi CXXV. törvény 64/C.  §
(1)  bekezdésében a  „biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 231/B.  §-ában”
szövegrész helyébe a „biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvény 447. §-ában” szöveg lép.
458. § A távértékesítés keretében kötött pénzügyi ágazati szolgáltatási szerződésekről szóló 2005. évi XXV. törvény
2.  § (1)  bekezdés c)  pontjában az  „a biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
(a továbbiakban: Bit.)” szövegrész helyébe az „a biztosítási tevékenységről szóló törvény” szöveg lép.
459. § (1) A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló 2007. évi CXXXVI. törvény
(a továbbiakban: Pmt.) 1. § (4) bekezdés b)–d) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
[Nem tartozik e törvény hatálya alá]
„b) a biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvényben (a továbbiakban: Bit.) meghatározott ügynök és
kiegészítő biztosításközvetítői tevékenységet folytató személy;
c) a  Bit.-ben meghatározott többes ügynök és alkusz a  Bit. 1.  melléklet A) része szerinti nem-életbiztosítási ágba
tartozó szerződésekkel kapcsolatos tevékenysége során;
d) a biztosító, amennyiben kizárólag a Bit. 1. melléklet A) része szerinti nem-életbiztosítási ágba tartozó tevékenység
végzésére rendelkezik engedéllyel, továbbá a Bit. 1. melléklet A) része szerinti nem-életbiztosítási ágba tartozó és
a 2. melléklete szerinti életbiztosítási ágba tartozó tevékenység egyidejű végzésére engedéllyel rendelkező biztosító
a nem-életbiztosítási tevékenysége tekintetében;”
(2) A Pmt. 11. § (3) bekezdésében, a 11/A. § (2) bekezdésében, a 13. § (1) bekezdés a) pontjában a „2. számú melléklete”
szövegrész helyébe a „2. melléklete” szöveg lép.
460. § A Bszt. 31. § (1) bekezdés b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[A Felügyelet a befektetési szolgáltatási tevékenység végzésére jogosító engedélyt visszavonja, ha]
„b) a  hitelintézet tevékenység végzésére jogosító engedélyét, az  alapkezelő Tpt. 229.  § (1)  bekezdése szerinti,
tevékenység végzésére jogosító engedélyét, a  biztosító tevékenység végzésére jogosító engedélyét visszavonta,
kivéve a (3) bekezdésben foglalt esetet,”
461. § (1) A Gfbt. 3. § 31. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[E törvény alkalmazásában:]
„31. székhely szerinti tagállam: az  a  tagállam, ahol a  kötelezettséget vállaló biztosító, biztosításközvetítő, valamint
szaktanácsadó székhelye található;”
(2) A Gfbt. 22. §-a a következő (9) bekezdéssel egészül ki:
„(9) A  Kártalanítási Számla kezelője a  (7)  bekezdésben meghatározottak szerint számított fedezetlenségi díj
tarifájának a  megállapítása során a  36.  § (11)–(12)  bekezdésben meghatározott esetre vonatkozóan méltányos
mértékű külön tarifát állapít meg.”
(3) A Gfbt. 36. §-a a következő (11)–(12) bekezdéssel egészül ki:
„(11) A  Kártalanítási Számla kezelőjét a  33.  §-ban és a  (8)  bekezdés a)  pontjában meghatározott jogosultság
–  a  (12)  bekezdésben meghatározott időtartamban és feltételek szerint – nem illeti meg az  olyan kötelező
gépjármű-felelősségbiztosítási szerződés vonatkozásában, amely azért szűnt meg, mert a  biztosító ellen
felszámolási eljárás indult.
(12) A (11) bekezdésben meghatározott jogosultság azon káreseményből eredő követelés vonatkozásában nem illeti
meg a  Kártalanítási Számla kezelőjét, amely a  felszámolás kezdő időpontjának napjától az  azt követő hatvanadik
nap végéig bekövetkezett. Azon felszámolás alatt álló biztosító esetén, amely Magyarország területén székhellyel
vagy fiókteleppel nem rendelkezik és Magyarország területén határon átnyúló szolgáltatás keretében végezte
a  tevékenységét, a  hatvannapos időtartam a  felszámolásról szóló döntés Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
a  11.  melléklet A) részében meghatározott nyomtatványban megjelölt döntés jogerőre emelkedésének a  napján
kezdődik.”
(4) A Gfbt. 56/J. § (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) A biztosítástechnikai tartalékok képzésére alkalmazni kell a biztosítók és a viszontbiztosítók szavatoló tőkéjéről
és biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben a  számviteli biztosítástechnikai tartalékokra
vonatkozó rendelkezéseket, azzal, hogy ahol e rendelet biztosítót említ, azon az elkülönített szervezeti egységet kell
érteni.”
(5) A Gfbt. 57/E. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A  Kártalanítási Alap kezelőjét megilletik mindazon jogok és terhelik mindazon kötelezettségek, amelyek
a biztosítási szerződés vonatkozásában a felszámolás alatt álló biztosítót – a felszámolás elrendelését megelőzően –
illették meg, illetve terhelték, továbbá az Alap kezelője megtérítést követelhet a felszámolás alatt álló biztosítótól.”
(6) A Gfbt.
a) 3.  § 3.  pontjában a „biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvényben” szövegrész
helyébe a „biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvényben”,
b) 26. § (3) bekezdésében a „hat hónapig” szövegrész helyébe az „egy évig”,
c) 56.  § (4)  bekezdésében a  „Bit. 83.  § (3) és (5)  bekezdésében” szövegrész helyébe a  „Bit. 53.  §
(4)–(5) bekezdésében és 54. §-ában”,
d) 56/B. § (6) bekezdés a) pontjában a „Bit. 86. § (1) bekezdés a)–d) pontjában” szövegrész helyébe a „Bit. 57. §
(1) bekezdés a)–d) pontjában”,
e) 56/B. § (6) bekezdés b) pontjában a „Bit. 87. § (1) bekezdés a)–e) pontjában” szövegrész helyébe a „Bit. 59. §
(1) bekezdés a)–e) pontjában”,
f ) 56/B. § (6) bekezdés c) pontjában a „Bit. 88. § (1) bekezdés a)–e) pontjában” szövegrész helyébe a „Bit. 61. §
(1) bekezdés a)–e) pontjában”,
g) 56/B. § (6) bekezdés d) pontjában a „Bit. 89. § (2) bekezdés a)–d) pontjában” szövegrész helyébe a „Bit. 63. §
(2) bekezdés a)–d) pontjában”,
h) 56/B.  § (7)  bekezdésében a „Bit. 86.  § (1)  bekezdés b)  pontjában, a  Bit. 87.  § (1)  bekezdés c)  pontjában,
a  Bit. 88.  § (1)  bekezdés c)  pontjában és a  Bit. 89.  § (2)  bekezdés b)  pontjában” szövegrész helyébe
a „Bit.  57.  §  (1)  bekezdés b)  pontjában, 59.  § (1)  bekezdés c)  pontjában, 61.  § (1)  bekezdés c)  pontjában és
63. § (2) bekezdés b) pontjában”,
i) 56/F.  §-ában a  „Bit. 143.  §-ában meghatározott eszköznyilvántartás” szövegrész helyébe a  „Bit.
6. mellékletében meghatározott csoportosítás szerinti külön eszköznyilvántartás”,
j) 56/I. § (9) bekezdésében a „Bit. 78. §-ában” szövegrész helyébe a „Bit. 212. §-ában”,
k) 56/K. § (2) bekezdésében a „Bit. 132. § (2) és (3) bekezdését, 134–140. §-át és 142. §-át” szövegrész helyébe
a „Bit. 220. § (2)–(4) bekezdését, 222–227. §-át és 229. §-át”,
l) 56/L. § (1) bekezdésében a „Bit. 134. §-ában foglalt csoportosítás” szövegrész helyébe a „Bit. 6. mellékletében
meghatározott csoportosítás”,
m) 57/C. § (1) bekezdés b) pontjában a „Bit. 157. § (1), (5), (6) bekezdése és 157/A. §-a alapján” szövegrész helyébe
a „Bit. 138. § (1), (5), (6) bekezdése és 139. §-a alapján”,
n) 57/C.  § (2)  bekezdésben a  „Bit. 160.  § (1) és (2)  bekezdésében” szövegrész helyébe a  „Bit. 141.  § (1) és
(2) bekezdésében”,
o) 57/D. § (2) bekezdésében a „Bit. 167/B. § (1)–(7) bekezdésében és (9)–(15) bekezdésében” szövegrész helyébe
a „Bit. 159. § (1)–(7) bekezdésében és (9)–(15) bekezdésében”
szöveg lép.
462. § A biztosítási adóról szóló 2012. évi CII. törvény
a) 1.  § 1.  pontjában a „biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény” szövegrész
helyébe a „biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvény”,
b) 1. § 4. pontjában az „1. számú melléklete” szövegrész helyébe az „1. melléklete”,
c) 1. § 5. pontjában az „1. számú melléklete” szövegrész helyébe az „1. melléklete”,
d) 1. § 6. pontjában az „1. számú melléklete” szövegrész helyébe az „1. melléklete”,
e) 2. §-ában a „Bit. 3. § (1) bekezdés 36. pont b) alpontja” szövegrész helyébe a „Bit. 4. § (1) bekezdés 62. pont
b) alpontja”
szöveg lép. 463. § (1) Az  adó- és egyéb közterhekkel kapcsolatos nemzetközi közigazgatási együttműködés egyes szabályairól szóló
2013.  évi XXXVII. törvény 4.  § (5)  bekezdés 1.  pont b)  alpontjában a „biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről
szóló 2003. évi LX. törvény 167/C.  §-a szerinti” szövegrész helyébe a „biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi
LXXXVIII. törvény 148. §-a szerinti” szöveg lép.
(2) A magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. törvény 1. számú melléklet 4. pontjában
a  „2003. évi LX. törvény a  biztosítókról és biztosítási tevékenységről” szövegrész helyébe a  „a biztosítási
tevékenységről szóló törvény” szöveg lép.
464. § Az egyes fizetési szolgáltatókról szóló 2013. évi CCXXXV. törvény 62. § j) pontjában a „biztosítókról és a biztosítási
tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény Nyolcadik rész III. fejezetében” szövegrész helyébe a  „biztosítási
tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvény XXV. fejezetében” szöveg lép.
465. § (1) A Hpt. a következő 204/A. §-sal egészül ki:
„204/A.  § (1) A  Felügyelet a  közvetítői hatósági képzéssel és vizsgáztatással kapcsolatban nyilvántartást vezet
a képző és vizsgáztató szervekről, a hatósági vizsgára jelentkező személyekről, a képző szerv által aláíró személyként
megjelölt, a  képzési igazolás kiállítására és aláírására feljogosított személyekről (a továbbiakban: aláíró személy),
az  oktatóról és a  Felügyelet által kijelölt, a  hatósági vizsga jogszabályban foglalt feltételeknek megfelelő
lebonyolítását felügyelő személyekről.
(2) A  közvetítői tevékenység gyakorlását lehetővé tevő közvetítői hatósági vizsgának és az  ahhoz szükséges
képzésnek a pénzügyi szolgáltatás közvetítői hatósági képzés követelményrendszeréről és a hatósági vizsgáról szóló
miniszteri rendeletben meghatározott feltételeknek megfelelő képzés és vizsga fogadható el.
(3) A képző és vizsgáztató szervekről vezetett nyilvántartás tartalmazza:
a) a szerv megnevezését, székhelyét, levelezési címét,
b) a hatósági képzés helyszínének, a hatósági vizsga helyszínének címét,
c) a nyilvántartási számot,
d) az intézményi kódot,
e) a nyilvántartásba vételről szóló döntés ügyiratszámát,
f ) az aláíró személy nevét és személyi kódját, és
g) a nyilvántartásba vétel időpontját.
(4) A  Felügyelet a  nyilvántartásba vételről szóló döntésben a  képző és vizsgáztató szerv részére nyilvántartási
számot és intézményi kódot állapít meg.
(5) Ha a  Felügyelet a  szerv nyilvántartásból történő törléséről döntést hozott, a  (3)  bekezdésben foglalt adatok
mellett, a  törlés időpontját, a  törlésről szóló döntés ügyiratszámát, a  döntés tényét, okát és a  döntés jogerőre
emelkedésének időpontját is nyilvántartja.
(6) A  Felügyelet a  hatósági képzés és vizsgáztatás hatósági ellenőrzésével, továbbá a  hatósági képzésre történő
jelentkezés lebonyolításával és a  sikeres vizsgákat igazoló hatósági tanúsítvány kiadásával, pótlásával kapcsolatos
feladatai ellátása érdekében nyilvántartást vezet
a) az aláíró személyekről;
b) az oktatóról;
c) a hatósági vizsgára jelentkező személyekről; és
d) a Felügyelet által kijelölt, a hatósági vizsga jogszabályban foglalt feltételeknek megfelelő lebonyolítását felügyelő
személyekről (a továbbiakban: vizsgabiztos).
(7) A  Felügyelet által vezetett nyilvántartás tartalmazza a  (6)  bekezdésben meghatározott személyek
vonatkozásában:
a) a nevét és születési nevét;
b) az anyja nevét;
c) a születési helyét és idejét;
d) a lakcímét;
e) a személyi kódját; és
f ) vizsgabiztos esetén a nyilvántartási számát, a kijelölés visszavonásának a tényét és időpontját.
(8) A Felügyelet a nyilvántartásba vételről szóló döntésben az  (1) bekezdésben meghatározott személyek számára
személyi kódot állapít meg.
(9) Az e §-ban meghatározott nyilvántartással érintett személyes adatok tekintetében az adatkezelő a Felügyelet.
(10) A  hatósági képzés és vizsgáztatás során a  Felügyelet jogosult ellenőrizni a  hatósági képzést és vizsgáztatást
végző, a hatósági képzésben és vizsgáztatásban részt vevő szervezeteket és személyeket.”
(2) A Hpt. 7. § (3) bekezdés b) pontjában a „biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvényben
(a továbbiakban: Bit.)” szövegrész helyébe a „biztosítási tevékenységről szóló törvényben” szöveg lép.
466. § (1) Hatályát veszti:
a) a biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény,
b) a viszontbiztosítókról szóló 2007. évi CLIX. törvény.
(2) Hatályát veszti
a) az Öpt. 1. § (3) bekezdésében a „biztosítókról és a” szövegrész, továbbá a „2003. évi LX.” szövegrész,
b) a  magánnyugdíjról és a  magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. törvény 2.  § (3)  bekezdésében
a „biztosítókról és a” szövegrész, továbbá a „2003. évi LX.” szövegrész,
c) a Tpt. 1. számú melléklet 3. pontjában a „biztosítókról és a” szövegrész, továbbá a „2003. évi LX.” szövegrész,
d) a Bszt. 1. melléklet 3. pontjában a „biztosítókról és a” szövegrész, továbbá a „2003. évi LX.” szövegrész,
e) a  központi hitelinformációs rendszerről szóló 2011. évi CXXII. törvény 2.  § (1)  bekezdés c)  pontjában
az „a biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 3. § (1) bekezdés 29. pontja és
5. § (6) bekezdés d) pontja szerinti jelzáloghitelezést és” szövegrész.
(3) Hatályát veszti a biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
a) 91/Q.  §-a, az  azt megelőző „Saját kockázat- és szavatolótőke-értékelési rendszer” alcím címe és
a Harmadik rész VI. Fejezete,
b) 231/D. § (2) bekezdésében az „– e rendelkezés hatálybalépését megelőzően –” szövegrész.
467. § Nem lép hatályba az egyes biztosítási tárgyú törvények módosításáról szóló 2013. évi LXXXVI. törvény 35. §-a.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke