text:
5/2019. (III. 11.) BM rendelete a rendvédelmi igazgatási alkalmazottal szemben lefolytatható fegyelmi eljárásról.
A rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 342/A. §
(1)  bekezdés k)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.)
Korm. rendelet 40. § (1) bekezdés 2., 8., 19. és 20. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Hatály 1. § A rendelet hatálya a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról
szóló 2015. évi XLII.  törvény (a  továbbiakban: Hszt.) 1. § (1) bekezdés a)–e) pontja szerinti rendvédelmi szervre és
a belügyminiszter irányítása alatt álló polgári nemzetbiztonsági szolgálatokra (a továbbiakban együtt: rendvédelmi
szerv), továbbá a  rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszonyban foglalkoztatott rendvédelmi igazgatási
alkalmazottra (a továbbiakban: rendvédelmi alkalmazott) terjed ki.
2. A fegyelmi eljárásra vonatkozó közös szabályok 2. § (1) A rendvédelmi alkalmazott a fegyelmi büntetés hatálya alatt áll
a) a  Hszt. 289/T.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott fegyelmi büntetésnél illetményének a  Hszt.
289/A. § (2) bekezdése szerinti következő felülvizsgálatáig,
b) a  Hszt. 289/T.  § (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott fegyelmi büntetésnél a  fegyelmi büntetés
végrehajtásától számított két évig,
c) a  Hszt. 289/T.  § (2)  bekezdés d)  pontjában meghatározott fegyelmi büntetésnél a  fegyelmi büntetés
végrehajtásától számított három évig.
 (2) Az (1) bekezdés szerinti időtartam elteltével a fegyelmi büntetést minden nyilvántartásból törölni kell.
 (3) Nem kell fegyelmi büntetést kiszabni, ha a körülményekre tekintettel a legenyhébb fegyelmi büntetés kiszabása is
indokolatlan. Ebben az esetben a munkáltatói jogkör gyakorlója figyelmeztetést alkalmazhat.
 (4) A  munkáltatói jogkör gyakorlója gondoskodik arról, hogy a  fegyelmi eljárás megindulásától annak jogerős
befejezéséig a fegyelmi eljárásra vonatkozó adatok a személyügyi számítógépes nyilvántartó rendszerbe felvételre
kerüljenek.
3. § (1) A  vizsgálóbiztos személye, valamint a  fegyelmi tanács összetétele a  fegyelmi eljárás alá vont rendvédelmi
alkalmazottnak a fegyelmi eljárás megindításának időpontjában betöltött munkaköréhez és besorolásához igazodik.
(2) A  fegyelmi eljárás alá vont a  vizsgáló személye, valamint a  fegyelmi tanács tagja személye ellen az  ügyben való
érintettség miatt elfogultságot jelenthet be. Az  elfogultságot a  fegyelmi eljárás elrendelésére jogosult vezető
három napon belül elbírálja.
(3) Az 5. § (1) bekezdésében, a 6. § (1), (7) és (9) bekezdésében, valamint a 8. § (1) és (6) bekezdésében meghatározott
határidők − indokolt esetben, figyelemmel a  rendeltetésszerű joggyakorlás követelményére, egy alkalommal,
legfeljebb harminc nappal − meghosszabbíthatóak. A meghosszabbításról a munkáltatói jogkör gyakorlója dönt.
(4) A fegyelmi eljárással összefüggésben lényeges eljárási szabálysértésnek minősül, ha
a) a fegyelmi eljárást nem a fegyelmi jogkör gyakorlója rendeli el,
b) a fegyelmi tanács elnökének, valamint a tagjának a jogkörét nem az arra jogosult gyakorolja,
c) a 7. § (7) bekezdése szerinti összeférhetetlenségi szabályokat megsértik,
d) a 4. §-ban meghatározott értesítési kötelezettséget megsértik,
e) olyan kötelezettségszegés miatt szabnak ki fegyelmi büntetést, amelyet a munkáltatói jogkör gyakorlója nem
közölt írásban a rendvédelmi alkalmazottal a vizsgálat során,
f ) a fegyelmi tanács nem a zárt ülésén hozza meg a határozatot,
g) a fegyelmi tanács zárt ülésén a tanács tagjain és a jegyzőkönyvvezetőn kívül más is részt vesz,
h) a  fegyelmi határozat nem jelöli meg az elkövetett konkrét kötelezettségszegéseket, illetve a határozat nem
tartalmaz indokolást vagy indokolása nem tartalmazza a tényállás leírását, továbbá
i) a vizsgálat során a 6. § (4) bekezdésében foglaltakat nem tartják be.
(5) A (4) bekezdés szerinti lényeges eljárási szabálysértés esetén a fegyelmi eljárás bármely szakaszában az eljárásban
részt vevő bármely személy kifogással élhet, amelyről a munkáltatói jogkör gyakorlója dönt. Ha a munkáltatói jogkör
gyakorlója a  kifogásnak helyt ad, a  lényeges eljárási szabálysértés kiküszöbölése iránt intézkedik, vagy ha ez  nem
lehetséges, a fegyelmi eljárást megszünteti.
(6) A  fegyelmi eljárás lefolytatásával összefüggő költségeket mindenki maga előlegezi és a  rendvédelmi szerv viseli.
Ha a  rendvédelmi alkalmazott fegyelmi felelősségét jogerősen megállapították, a  rendvédelmi alkalmazott viseli
az általa indítványozott eljárási cselekmények, illetve a részéről igénybe vett jogi képviselő költségeit. A munkáltatói
jogkör gyakorlója méltányosságból mérsékelheti vagy elengedheti a rendvédelmi alkalmazottat terhelő, a fegyelmi
eljárással összefüggő költségeket.
(7) Ha a fegyelmi eljárás során a vizsgálóbiztos, illetve a fegyelmi tanács tekintetében személycsere válik szükségessé,
a munkáltatói jogkör gyakorlója e rendelet szabályainak megfelelő alkalmazásával az új személyeket kijelöli.
(8) A munkáltatói jogkör gyakorlója − a vizsgálóbiztos javaslatára − a fegyelmi eljárást felfüggesztheti,
a) – legfeljebb az  akadály megszűnéséig –, ha a  rendvédelmi alkalmazott önhibáján kívüli okból védekezését
a 6. § (7) bekezdésében meghatározottak szerint nem tudja előterjeszteni,
b) ha a  kötelezettségszegés miatt büntető- vagy szabálysértési eljárás indult – legfeljebb az  eljárás jogerős
befejezéséig –, feltéve, ha enélkül a tényállás nem tisztázható.
 (9) A  felfüggesztést határozattal kell elrendelni. Ha a  felfüggesztés indoka megszűnik, a  vizsgálóbiztos javaslatára
a munkáltatói jogkör gyakorlója haladéktalanul elrendeli a fegyelmi eljárás folytatását.
 (10) A  fegyelmi tanács elnöke a  fegyelmi eljárást az  akadályoztatás okának megszűnéséig felfüggesztheti, ha
a  rendvédelmi alkalmazott tartós akadályoztatása miatt önhibáján kívül nem tud részt venni a  tárgyaláson. Ha
a felfüggesztés indoka megszűnik, a fegyelmi tanács elnöke haladéktalanul elrendeli a fegyelmi eljárás folytatását.
(11) Ha a rendvédelmi alkalmazott elháríthatatlan ok miatt tartósan nem tud munkavégzésre rendelkezésre állni, illetve
munkavégzési kötelezettségét teljesíteni, az  ok megszűnéséig nem lehet a  rendvédelmi alkalmazottat a  Hszt.
289/T. § (4) bekezdése szerint állásából felfüggeszteni.
(12) A  Hszt. 289/T.  § (4)  bekezdése szerinti felfüggesztést haladéktalanul meg kell szüntetni, ha annak indokai
megszűntek. Ha az  állásból történő felfüggesztés határideje letelt, de a  munkavégzés helyétől való távoltartás
továbbra is szükséges, az eljárás befejezéséig az eljárás alá vont személy más munkakörben foglalkoztatható.
3. A fegyelmi eljárás megindítása 4. § (1) A fegyelmi eljárást határozattal kell elrendelni, ezt a rendvédelmi alkalmazottal írásban közölni kell.
 (2) A  fegyelmi eljárást elrendelő határozat tartalmazza a  fegyelmi eljárás alapjául szolgáló tényeket, körülményeket,
továbbá azt, hogy az eljárás alá vont rendvédelmi alkalmazott mely cselekménye vagy mulasztása szolgált az eljárás
megindításának alapjául, valamint a vizsgálóbiztos személyét.
4. A vizsgálat 5. § (1) A  fegyelmi eljárás első szakasza a  vizsgálat, amelynek lefolytatására a  munkáltatói jogkör gyakorlója a  fegyelmi
eljárás megindításától számított három napon belül írásban vizsgálóbiztost jelöl ki.
(2) Vizsgálóbiztos lehet a rendvédelmi szervnek a fegyelmi eljárás alá vontnál magasabb besorolású, ennek hiányában
vezetői munkakört betöltő rendvédelmi alkalmazottja, továbbá a  Hszt. hatálya alatt álló hivatásos szolgálati
jogviszonyban álló személy.
(3) Vezetői munkakört betöltő rendvédelmi alkalmazott esetén a  rendvédelmi szervnek a  fegyelmi eljárás alá
vonttal legalább azonos szintű vezetői munkakört betöltő rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszonyban álló
foglalkoztatottjai vagy vezetői besorolási osztályba szolgálati beosztást betöltő hivatásos állományú tagjai közül
lehet kijelölni a vizsgálóbiztost.
(4) Ha a  rendvédelmi szervnél a  (3)  bekezdésben foglalt feltételeknek megfelelő személy nincs, a  rendvédelmi szerv
vezetője a (2) bekezdésben foglalt feltételeknek megfelelő foglalkoztatottját jelölheti ki a vizsgálóbiztosi feladatok
ellátására.
(5) Nem lehet vizsgálóbiztos az, akivel szemben a  7.  § (7)  bekezdés b)–d)  pontjában meghatározott
összeférhetetlenségi ok áll fenn.
(6) A vizsgálóbiztosnak a vizsgálóbiztosi feladatai ellátásáért külön díjazás nem jár.
6. § (1) A vizsgálóbiztos a kijelöléstől számított harminc napon belül folytatja le a vizsgálatot.
 (2) A  vizsgálat időtartama alatt a  munkáltatói jogkör gyakorlója a  fegyelmi eljárás tárgyát képező eredeti
kötelezettségszegés mellett − az  eredeti kötelezettségszegéssel összefüggő − egyéb kötelezettségszegésre is
kiterjesztheti a  fegyelmi eljárást. A  kötelezettségszegést írásban kell közölni a  rendvédelmi alkalmazottal. Ebben
az esetben a (3) és (4) bekezdés megfelelően alkalmazandó.
(3) A  vizsgálat során a  vizsgálóbiztos a  kötelezettségszegés elkövetésével alaposan gyanúsított rendvédelmi
alkalmazottat meghallgatja. A  vizsgálóbiztos a  tényállás tisztázása céljából tanúkat hallgathat meg, iratokat
szerezhet be, szakértőt vehet igénybe, valamint szemlét tarthat.
(4) A  vizsgálat során a  rendvédelmi alkalmazottal közölni kell a  kötelezettségszegés elkövetésével kapcsolatos
megállapításokat és azok bizonyítékait. Biztosítani kell részére, hogy azokra észrevételt, valamint további
bizonyításra javaslatot tehessen, továbbá, hogy az  ügy iratait megtekinthesse. A  rendvédelmi alkalmazott
védekezéséről, a  lefolytatott bizonyításról, valamint arról, ha a  rendvédelmi alkalmazott valamely eljárási
cselekményen nem jelenik meg, jegyzőkönyvet kell felvenni.
(5) Nem akadálya a fegyelmi eljárás lefolytatásának, ha a rendvédelmi alkalmazott − a Hszt. 6/A. § (5) bekezdése szerint
közölt értesítés ellenére − nem jelenik meg a (3) és (4) bekezdés szerinti eljárási cselekményen.
(6) A  rendvédelmi alkalmazott a  vizsgálat folyamán jogi képviselőt vehet igénybe. A  rendvédelmi alkalmazott
kérelmére a  fegyelmi eljárás során a  rendvédelmi szervnél működő munkavállalói érdekképviseleti szerv
képviselőjének részvételét, képviseleti jogának gyakorlását lehetővé kell tenni. A  rendvédelmi alkalmazott
meghallgatását úgy kell kitűzni, hogy azon jogi képviselője, valamint − a  rendvédelmi alkalmazott ilyen irányú
kérését követően − az érdekképviseleti szerv képviselője is jelen lehessen.
(7) Ha a  rendvédelmi alkalmazott meghallgatására tartós akadályoztatása miatt a  vizsgálat időtartama alatt nem
kerül sor, a  kötelezettségszegés elkövetésével kapcsolatos megállapításokat és azok bizonyítékait vele írásban
kell közölni, és nyolc napos határidő kitűzésével fel kell szólítani, hogy védekezését terjessze elő. Nem akadálya
a fegyelmi eljárás lefolytatásának, ha a rendvédelmi alkalmazott védekezését önhibájából határidőben nem terjeszti
elő.
(8) A  vizsgálóbiztos a  vizsgálat lezárásától számított nyolc napon belül köteles megküldeni az  ügy összes iratát saját
véleményével ellátva a munkáltatói jogkör gyakorlójának.
(9) A  munkáltatói jogkör gyakorlója − a  vizsgálóbiztos javaslatára a  vizsgálóbiztos előterjesztésétől számított három
napon belül − a Hszt. 289/T. § (2) bekezdés a)–c) pontja szerinti fegyelmi büntetést tárgyalás nélkül is kiszabhatja, ha
a) a rendvédelmi alkalmazott a kötelezettségszegést a vizsgálat során elismeri, és a tárgyalásról lemond,
b) a tényállás megítélése egyszerű, valamint
c) a fegyelmi büntetés célja tárgyalás nélkül is elérhető.
5. A tárgyalás 7. § (1) A fegyelmi eljárás második szakasza a tárgyalás, amely során az ügy érdeméről háromtagú fegyelmi tanács határoz.
 (2) A fegyelmi tanács elnöke a munkáltatói jogkör gyakorlója.
 (3) A  fegyelmi tanács elnöke a  vizsgálóbiztos előterjesztésétől számított három napon belül írásban kijelöli a  tanács
tagjait.
 (4) A  fegyelmi tanács tagja lehet a  rendvédelmi szervnek a  fegyelmi eljárás alá vontnál magasabb besorolású, ennek
hiányában vezetői munkakört betöltő rendvédelmi alkalmazottja, továbbá a  Hszt. hatálya alatt álló hivatásos
szolgálati viszonyban álló személy.
(5) Vezetői munkakört betöltő rendvédelmi alkalmazott esetén a  rendvédelmi szervnek a  fegyelmi eljárás alá
vonttal legalább azonos szintű vezetői munkakört betöltő rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszonyban álló
foglalkoztatottjai vagy vezetői besorolási osztályban szolgálati beosztást betöltő hivatásos állományú tagjai közül
lehet kijelölni a fegyelmi tanács tagjait.
(6) Ha a  rendvédelmi szervnél a  (4) és (5)  bekezdésben foglalt feltételeknek megfelelő személy nincs, a  rendvédelmi
szerv vezetője a  (4) és (5)  bekezdésben foglalt feltételeknek megfelelő foglalkoztatottját jelölheti ki a  fegyelmi
tanács tagjának.
(7) A fegyelmi tanács eljárásában és döntéshozatalában elnökként, tagként, illetve jegyzőkönyvvezetőként nem vehet
részt
a) az ügyben vizsgálatot folytatott vizsgálóbiztos, illetve annak hozzátartozója,
b) a fegyelmi eljárás alá vont rendvédelmi alkalmazott hozzátartozója,
c) az, akit a vizsgálat során mint tanút vagy szakértőt meghallgattak, illetve meghallgatása szükséges,
d) az, akitől egyébként az ügy elfogulatlan elbírálása nem várható el.
(8) Ha a  munkáltatói jogkör gyakorlójával szemben a  (7)  bekezdés szerinti valamely összeférhetetlenségi ok áll fenn,
a fegyelmi tanács elnökét a rendvédelmi szerv vezetője jelöli ki.
8. § (1) A fegyelmi tanács a tanács kijelölésétől számított tizenöt napon belül tárgyalást tart. A tárgyalásról jegyzőkönyvet
kell felvenni.
(2) A fegyelmi tanács tárgyalását úgy kell kitűzni, hogy arról a felek az értesítést a tárgyalás előtt legalább három nappal
korábban megkapják. Az értesítést írásban kell megküldeni.
(3) A tárgyaláson a rendvédelmi szervet az ügy vizsgálóbiztosa képviseli. A rendvédelmi alkalmazott jogi képviselőt is
igénybe vehet, vagy kérelmére a rendvédelmi szervnél működő munkavállalói érdekképviseleti szerv képviselőjének
a részvételét, illetve képviseleti jogának gyakorlását lehetővé kell tenni.
(4) Ha a  rendvédelmi alkalmazott vagy képviselője a  tárgyaláson nem jelenik meg, tárgyalást tartani és az  ügyet
érdemben elbírálni csak akkor lehet, ha a rendvédelmi alkalmazottat vagy képviselőjét szabályszerűen értesítették.
A  fegyelmi eljárás akkor is lefolytatható, ha a  rendvédelmi alkalmazott vagy képviselője előzetesen bejelentette,
hogy a tárgyaláson nem kíván részt venni.
(5) A  fegyelmi tanács a  tényállás tisztázása céljából tanúkat hallgathat meg, iratokat szerezhet be, szakértőt vehet
igénybe, valamint szemlét tarthat.
(6) Ha az ügy a tárgyaláson nem volt tisztázható, további nyolc napon belül újabb tárgyalást kell tartani.
9. § (1) A fegyelmi tanács − a 3. § (7) és (8) bekezdésében foglalt esetek kivételével − az első tárgyalástól számított harminc
napon belül, zárt ülésen, szótöbbséggel határoz, döntését indokolt írásbeli határozatba foglalja.
(2) Ha a  fegyelmi eljárás alá vont rendvédelmi alkalmazott a  6.  § (4)  bekezdése szerint észrevételt tesz, vagy további
bizonyítást javasol, az  észrevétel figyelembevételéről vagy mellőzéséről, a  bizonyítás eredményéről vagy
a bizonyítási javaslat elutasításáról és annak okairól a határozat indokolásában rendelkezni kell.
6. A fegyelmi eljárás megszüntetése 10. § (1) Meg kell szüntetni a fegyelmi eljárást, ha
a) annak tartama alatt a rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszony megszűnik,
b) a fegyelmi eljárás megindítására előírt határidő után kerül sor,
c) a  rendvédelmi alkalmazott a  terhére rótt fegyelmi vétséget nem követte el, vagy annak elkövetése nem
bizonyítható, vagy
d) felelősségre vonást kizáró ok áll fenn.
(2) A  fegyelmi eljárás megszüntetéséről az  (1)  bekezdés a)  pontja esetén a  munkáltatói jogkör gyakorlója,
az (1) bekezdés b)–d) pontja esetében a fegyelmi tanács dönt.
(3) A fegyelmi eljárás megszüntetéséről határozatot kell hozni.
7. A határozat 11. § (1) A  fegyelmi büntetést az erről szóló határozat jogerőre emelkedésétől, hivatalvesztés büntetés alkalmazása esetén
a határozat közlésétől számított harminc napon belül végre kell hajtani.
(2) A fegyelmi határozat jogerős
a) a  határozat közlésének napján, ha a  határozattal szemben a  nyitva álló határidőn belül nem nyújtottak be
keresetet,
b) a kereset visszavonásának napján, ha a benyújtott a keresetet visszavonták, vagy
c) a  bírósági határozat jogerőre emelkedésének napjával, ha a  benyújtott keresetet a  bíróság jogerősen
elbírálta.
 (3) Ha a  rendvédelmi alkalmazott a  kereset benyújtására nyitva álló határidő eltelte vagy a  kereset jogerős elbírálása
előtt a rendvédelmi alkalmazotti szolgálati jogviszonyát megszünteti, a határozat azonnal végrehajthatóvá válik.
(4) Ha a  rendvédelmi alkalmazott szolgálati jogviszonya a  Hszt. 289/T.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott,
jogerősen kiszabott fegyelmi büntetés végrehajtása előtt vagy annak végrehajtása közben megszűnik, a  fegyelmi
büntetést vagy annak hátralévő időtartamát rendvédelmi szervnél kell végrehajtani, feltéve, hogy a  rendvédelmi
alkalmazott a  fegyelmi büntetés végrehajthatóságától számított három éven belül ismételten rendvédelmi
igazgatási szolgálati jogviszonyt létesít.
8. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
62/2012. (XII. 11.) BM rendelete a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok irányításáért felelős miniszter útján irányított nemzetbiztonsági szolgálatok létesítményeibe történő belépés rendjéről.
A nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 78. § (1) bekezdés c) pontjában, az alapvető jogok biztosáról szóló
2011. évi CXI. törvény 43. § (2) bekezdésében és az Országgyűlésről szóló 2012. évi XXXVI. törvény 143. § (3) bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § e) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
a) Szolgálat: aa) az Alkotmányvédelmi Hivatal, valamint ab) a Nemzetbiztonsági Szakszolgálat;
b) létesítmény: a Szolgálat központi és területi objektumai;
c) különleges célokra szolgáló terület- és épületrész, helyiség: a Szolgálat létesítményeiben található speciális műveleti
feladatok végrehajtására, speciális eszközök elhelyezésére, illetve rejtjeltevékenység ellátására szolgáló
helyiségek, a műveleti nyilvántartó, az irattár, a titkos ügyiratkezelés céljára szolgáló helyiségek, továbbá a
biztonsági, az energiaellátó és a számítástechnikai központok, valamint a fegyverszobák;
d) más közigazgatási szerv: da) az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv,
db) a belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési feladatokat ellátó szerv,
dc) a terrorizmust elhárító szerv, dd) a Nemzetbiztonsági Szakszolgálat,
de) az Alkotmányvédelmi Hivatal, df) az Információs Hivatal,
dg) a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat, valamint dh) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal;
e) belépésre jogosító igazolvány: ea) a Szolgálat személyi állományának szolgálati és munkáltatói igazolványa,
eb) a más közigazgatási szerv vezetőjének szolgálati és munkáltatói igazolványa,
ec) az országgyűlési képviselői igazolvány, ed) az alapvető jogok biztosának, illetve az írásos felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben
jogszerűen vizsgálatot végző munkatársának a szolgálati igazolványa, ee) a Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (a továbbiakban: Hatóság) vezetőjének, illetve
az írásos felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerű tevékenységet végző
munkatársának szolgálati igazolványa, valamint ef) a Nemzeti Biztonsági Felügyelet, az Állami Számvevőszék, továbbá a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal
jogszabály felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerűen ellenőrzést végző
munkatársának munkáltatói igazolványa. 2. A belépés általános szabályai
2. § (1) E rendelet vagy más jogszabály eltérő rendelkezésének hiányában a Szolgálat létesítményébe – a Szolgálat működési
rendjére vonatkozó szabályok megtartása mellett – a) a belépésre jogosító igazolvány felmutatásával, vagy
b) a személyazonosságnak a belépésre jogosító igazolvány felmutatása mellett történő igazolását követően
lehet belépni. (2) A munkáltató Szolgálat létesítményébe a Szolgálat belépésre jogosító igazolvánnyal nem rendelkező munkatársa
a személyazonosságának igazolását követően léphet be. 3. A belépés különös szabályai
3. § Törvény vagy kormányrendelet eltérő rendelkezésének hiányában a Szolgálat létesítményébe
a) a belépésre jogosító igazolvány felmutatása, a személyazonosság igazolása és a Szolgálat működési rendjére
vonatkozó szabályok megtartása nélkül léphet be aa) a köztársasági elnök,
ab) a miniszterelnök, valamint a miniszterek, ac) az Országgyűlés elnöke,
ad) az Alkotmánybíróság elnöke, ae) a Kúria elnöke,
af) a legfőbb ügyész, ag) a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok irányításáért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter)
kabinetfőnöke, valamint a miniszter által vezetett minisztérium közigazgatási államtitkára, továbbá
ah) a Miniszterelnökséget vezető államtitkár, b) a belépésre jogosító igazolványának felmutatása mellett léphet be a más közigazgatási szerv vezetője,
c) a belépésre jogosító igazolványának felmutatása és a személyazonosságának igazolása mellett léphet be
ca) az országgyűlési képviselő, cb) az alapvető jogok biztosa, illetve az írásos felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerűen
vizsgálatot végző munkatársa, cc) a Hatóság vezetője, illetve az írásos felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerű
tevékenységet végző munkatársa, valamint cd) a Nemzeti Biztonsági Felügyelet, az Állami Számvevőszék, illetve a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal
jogszabály felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerűen ellenőrzést végző
munkatársa. 4. § (1) Az országgyűlési képviselő, az alapvető jogok biztosa, illetve az írásos felhatalmazása alapján a Szolgálattal
összefüggésben jogszerűen vizsgálatot végző munkatársa, valamint a Hatóság vezetője, illetve az írásos
felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerű tevékenységet végző munkatársa – törvény vagy
kormányrendelet eltérő rendelkezésének hiányában – a) a Szolgálat létesítményébe munkanapokon, munkaidőben léphet be,
b) a Szolgálat létesítményében kísérővel közlekedhet, valamint c) a Szolgálat létesítményének egyes különleges célokra szolgáló terület- és épületrészébe, helyiségébe előzetes
bejelentés alapján, a látogatás céljának megjelölésével, a Szolgálat főigazgatójának engedélyével léphet be, és ott
a Szolgálat működési rendjére vonatkozó szabályok megtartásával tartózkodhat.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott előírások az országgyűlési képviselőt, az alapvető jogok biztosát, illetve az írásos
felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerűen vizsgálatot végző munkatársát, továbbá a
Hatóság vezetőjét, illetve az írásos felhatalmazása alapján a Szolgálattal összefüggésben jogszerű tevékenységet
végző munkatársát a jogszabályban meghatározott ellenőrzési, vizsgálati jogkörének gyakorlásában nem
akadályozhatják. 5. § Az e rendeletben nem szabályozott esetekben más személyeknek a Szolgálat létesítményeibe történő belépését
– a Szolgálat törvényes működésének biztosítása érdekében – a Szolgálat főigazgatója engedélyezi.
4. Záró rendelkezések 6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő ötödik napon lép hatályba.
7. § Hatályát veszti a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok létesítményeibe történő belépés rendjéről szóló
1/1996. (VI. 19.) TNM rendelet 1. §-ában a) az „a Nemzetbiztonsági Hivatal,”,
b) az „és a Nemzetbiztonsági Szakszolgálat”, valamint c) az „együtt”
szövegrész. Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


text:
205/2015. (V. 21.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
hozzájárulok Iain Ferrier Lindsay rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek Nagy-Britannia és Észak-Írország
Egyesült Királysága magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti
székhellyel.
Budapest, 2015. május 4. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1511/2012. (XI. 16.) Korm. határozata a Környezet és Energia Operatív Program 2011–2013. közötti időszakra szóló akcióterv 7.9.0. számú konstrukciója keretében megvalósítandó egyes projektek támogatásáról.
A Kormány 1. támogatja a) a „Vízkészlet-gazdálkodási projekt előkészítése a Duna–Tisza-közti homokhátság vízhiányos ökológiai
állapotának javítására” című projektet, amelynek célja olyan projekt előkészítése, ami biztosítja a vízkészletekkel
való megfelelő gazdálkodás kialakítását a terület elérhető legjobb ökológiai állapotának biztosítása és ezen
keresztül a terület népesség-megtartó erejének fenntartása, illetve növelése érdekében,
b) a „Tisza-völgyi árvízvédelmi fejlesztési program” című projekt előkészítését, amelynek célja a tiszai árvízi
biztonság növelése, c) a „Stratégia felülvizsgálat, szennyvíziszap hasznosítási és elhelyezési projektfejlesztési koncepció készítés” tárgyú
projektet, amelynek célja a szennyvíztisztítás során keletkezett szennyvíziszap hasznosításának és elhelyezésének
átfogó koncepcionális megoldása, 2. elrendeli az 1. pontban szereplő projektek megvalósításához a Környezet és Energia Operatív Program
2011–2013. közötti időszakra szóló akciótervében szereplő „7.9.0. Stratégiai tervezés és projekt előkészítés a
2014–2020 tervezési időszakra” című egyfordulós eljárásrendű Pályázati Felhívás keretében forrás biztosítását azzal,
hogy a) a Vízkészlet-gazdálkodási projekt előkészítése a Duna–Tisza-közti homokhátság vízhiányos ökológiai állapotának
javítására” tárgyú projekt aa) támogatási összege 1300 millió forint,
ab) lehetséges kedvezményezettje az Országos Vízügyi Főigazgatóság, a Nemzeti Környezetügyi Intézet és
az Országos Vízügyi Főigazgatóság konzorciuma, illetve a Vízügyi Igazgatóság(ok) és az Országos Vízügyi
Főigazgatóság konzorciuma, b) a „Tisza-völgyi árvízvédelmi fejlesztési program” tárgyú projekt
ba) támogatási összege 1300 millió forint, bb) lehetséges kedvezményezettje az Országos Vízügyi Főigazgatóság, a Nemzeti Környezetügyi Intézet és
az Országos Vízügyi Főigazgatóság konzorciuma, illetve a Vízügyi Igazgatóság(ok) és az Országos Vízügyi
Főigazgatóság konzorciuma, c) a „Stratégia felülvizsgálat, szennyvíziszap hasznosítási és elhelyezési projektfejlesztési koncepció készítés” tárgyú
projekt ca) támogatási összege 1100 millió forint, cb) lehetséges kedvezményezettje az Országos Vízügyi Főigazgatóság, a Nemzeti Környezetügyi Intézet és
az Országos Vízügyi Főigazgatóság konzorciuma. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
6/2017. (III. 10.) AB határozata a választási eljárásról szóló 2013. XXXVI. törvénnyel kapcsolatos mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenesség megállapításáról.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Czine Ágnes, dr. Stumpf István és dr. Sulyok
Tamás alkotmánybírók párhuzamos indokolásával – elkülönített eljárás során meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság – hivatalból eljárva – megállapítja, hogy az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdését és
a  XXVIII.  cikk (1)  bekezdését sértő, mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenes helyzet áll fenn annak
következtében, hogy a  törvényalkotó a  választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvényben nem alkotta meg
azokat a szabályokat, amelyek biztosítják, hogy a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság közölje
a határozatát mindazokkal, akikre a választási jogorvoslati eljárás során hozott határozat rendelkezést tartalmaz.
Az Alkotmánybíróság ezért felhívja az Országgyűlést, hogy jogalkotási feladatának 2017. június 30-ig tegyen eleget.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] 1. Az  Alkotmánybíróság jelen eljárását megelőzően két különböző médiaszolgáltató alkotmányjogi panaszai
alapján indított – IV/1754/2016., illetve IV/1782/2016. ügyszámú – eljárásai során a 19/2016. (X. 28.) AB határozatban
(a továbbiakban: Abh1.), illetve a 20/2016. (X. 28.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh2.) megállapította a Kúria
Kvk.IV.37.934/2016/2. és Kvk.IV.37.935/2016/4. számú végzéseinek alaptörvény-ellenességét, és megsemmisítette
azokat.
[2] Az indítványozó műsorszolgáltatók által közzétett társadalmi célú reklámok ellen egy magánszemély a  Nemzeti
Választási Bizottsághoz (a  továbbiakban: NVB) kifogásokat nyújtott be. Az  NVB a  kifogásokat elutasította, mert
szerinte a  vitatott médiatartalom nem a  választói akarat befolyásolását célozta, így a  műsorszám közérdekű
üzenetnek minősült. A  kifogásokat benyújtó magánszemély a  határozatok felülvizsgálatát kérve a  Kúriához fordult,
amely kimondta, hogy az  indítványozók megsértették a  választási eljárás politikai reklám közzétételére vonatkozó
rendelkezését. A  műsorszolgáltatók alkotmányjogi panaszaikban arra hivatkoztak, hogy a  Kúria végzései sértik
a  véleménynyilvánítás szabadságát. Az  Alkotmánybíróság megalapozottnak találta az  indítványokat. Az  Abh1. és
az  Abh2. indokolása szerint az  a  körülmény, hogy a  részvételre ösztönzés a  népszavazás érvényességét szolgálja,
nem ad alapot arra az  értelmezésre, hogy a  közlés a  kérdésnek a  kormány – mint kezdeményező – által kívánt
módon való megválaszolására irányulna. A kúriai végzések viszont alkalmasak arra, hogy – mintegy öncenzúraként –
a  műsorszolgáltatókat visszatartsák társadalmi célú reklámok közzétételétől. Az  Alkotmánybíróság mindkét ügyben
megállapította, hogy a Kúria a végzésében foglalt jogértelmezésével megsértette a műsorszolgáltató médiatartalomszerkesztésre vonatkozó szabadságát.
[3] 2. A  választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a  továbbiakban: Ve.) 233.  § (1)  bekezdése, valamint
a  népszavazás kezdeményezéséről, az  európai polgári kezdeményezésről, valamint a  népszavazási eljárásról szóló
2013. évi CCXXXVIII. törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 79.  § (3)  bekezdése alapján a  választási szerv határozatával
kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panasz a sérelmezett döntés közlésétől
számított öt munkanapon belül nyújtható be az Alkotmánybírósághoz.
[4] Az Abh1.-ben megsemmisített végzést a Kúria 2016. október 10-én hozta, és aznap rövid úton közölte is a bírósági
felülvizsgálatot kezdeményező magánszeméllyel és az  NVB-vel, továbbá nyilvánosságra is hozta. Az  indítványozó
a  nyilvánosságra hozott végzésből értesült arról, hogy a  Kúria döntése rá vonatkozó kötelezettséget tartalmaz.
Az  indítványozó 2016. október 15-én, a  végzés közzétételétől számított ötödik munkanapon nyújtotta be
alkotmányjogi panaszát. Az  alkotmányjogi panaszt az  Alkotmánybíróság tanácsa 2016. október 19-én befogadta,
majd az Alkotmánybíróság teljes ülése 2016. október 25-én a támadott végzést megsemmisítette.
[5] Az Abh2.-ben megsemmisített végzést a  Kúria szintén 2016. október 10-én hozta, és aznap rövid úton közölte is
azt a  bírósági felülvizsgálatot kezdeményező magánszeméllyel és az  NVB-vel, a  végzést postai úton is megküldte
számukra, továbbá nyilvánosságra is hozta. Az  indítványozó a  nyilvánosságra hozott végzésből értesült arról,
hogy a  Kúria döntése rá vonatkozó kötelezettséget tartalmaz. Az  indítványozó 2016. október 21-én, a  végzés
közzétételétől számított tizedik munkanapon nyújtotta be alkotmányjogi panaszát. Az  alkotmányjogi panaszt
az  Alkotmánybíróság a  befogadási eljárás mellőzésével, érdemben bírálta el. Az  Alkotmánybíróság az  indítvány
formai és tartalmi feltételeinek vizsgálata során – különös tekintettel a  Kúria által küldött, a  kézbesítést igazoló
dokumentumok másolataira – azt állapította meg, hogy az  indítvány határidőben érkezett, miután az  iratok
tanúsága szerint a  Kúria az  alkotmányjogi panasz benyújtásáig nem közölte az  indítványozóval végzését.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése 2016. október 25-én a támadott végzést ebben az esetben is megsemmisítette.
[6] Az Alkotmánybíróság az  Abh2. meghozatala előtti eljárása során – a  rövid eljárási határidőkre tekintettel – rövid
úton megkereste a  Kúriát, hogy az  indítványozóval – noha a Ve. 232.  §-a alapján nem volt rá köteles – közölte-e
döntését, részére történt-e kézbesítés. A  Kúria tájékoztatása szerint az  indítványozónak az  Alkotmánybíróság
megkeresésének napjáig (2016. október 21. napjáig) nem kézbesítették a  végzést. A  Kúria később írásban arról
tájékoztatta az  Alkotmánybíróságot, hogy a  rövid úton történő megkeresés napján (2016. október 21-én) mind
az Alkotmánybíróság által már befogadott, érdemi tárgyalási szakban lévő, IV/1754/2016. számú ügy indítványozója;
mind az  érdeklődés tárgyát képező, IV/1782/2016. számú ügy indítványozója részére megküldte postai úton
a végzéseket.
[7] 3. Az  Alkotmánybíróság – eljárása során, a  fenti ügyekben – észlelte a  Ve.-nek a  jogorvoslati eljárás során
hozott határozatok közlésére vonatkozó szabályainak a  hiányosságát, ezért az  Abh2. meghozatala előtt
– az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 58.  § (3)  bekezdése alapján –
elrendelte a Ve. 232. §-ának hivatalból eljárva és elkülönítve történő alkotmányossági vizsgálatát és elbírálását.
[8] Az Alkotmánybíróság ezen vizsgálat lefolytatása céljából – élve az  Abtv. 28.  § (1)  bekezdésében biztosított jogával –
az  Abtv. 27.  §-a szerinti, a  bírói döntés felülvizsgálatára irányuló eljárásában áttért a  26.  § szerinti, jogszabály
Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatra. Az Alkotmánybíróság ezért az elkülönített eljárást az Abtv. 26. §
(1) bekezdése szerinti hatáskörében eljárva folytatta.
II. [9] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„XXIV.  cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a  hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és
ésszerű határidőn belül intézzék.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.”
[10] 2. A Ve. érintett rendelkezései:
„47.  § (1) A  választási bizottság elsőfokú határozata jogerőssé válik, ha ellene nem fellebbeztek, és a  fellebbezési
határidő letelt.
(2) A  választási bizottság másodfokú, valamint a  Nemzeti Választási Bizottság elsőfokú határozata jogerőssé
válik, ha ellene nem nyújtottak be bírósági felülvizsgálat iránti kérelmet, és a  bírósági felülvizsgálat iránti kérelem
benyújtására rendelkezésre álló határidő letelt.”
„48.  § (1) A  határozatot – ha jelen van, vagy ha telefaxszáma vagy elektronikus levélcíme rendelkezésre áll –
a  meghozatala napján rövid úton kell közölni a  kérelmezővel, valamint azzal, akire a  határozat jogot vagy
kötelezettséget keletkeztet vagy származtat. A határozat rövid úton való közlése
a) a jelenlévők részére a határozat átadásával,
b) telefaxon,
c) elektronikus dokumentum formájában (email) vagy
d) a kézbesítési megbízott részére az a)–c) pontban meghatározott módon
történhet. A határozat rövid úton való közlésének módját (módjait) a kérelmező jelöli meg.
(2) A  határozat (1)  bekezdés szerinti közlésének tényét és módját az  iratra fel kell jegyezni, az  azt igazoló
dokumentumot az ügyiratban el kell helyezni.
(3) A  határozatot – ha a  közlésre az  (1)  bekezdés a)  pontja szerint nem került sor – a  meghozatalát követő
munkanapon postai szolgáltató útján meg kell küldeni vagy más módon kézbesíteni kell az érintettnek. Belföldre
a határozatot hivatalos iratként kell kézbesíteni. A határozatot – a polgár eltérő rendelkezése hiányában – az érintett
központi névjegyzékben szereplő értesítési címére, ennek hiányában lakcímére kell megküldeni.”
„224.  § (1) A  fellebbezést és a  bírósági felülvizsgálati kérelmet a  megtámadott határozatot hozó választási
bizottságnál kell előterjeszteni.
(2) A  fellebbezést és a  bírósági felülvizsgálati kérelmet úgy kell benyújtani, hogy az  legkésőbb a  megtámadott
határozat meghozatalától számított harmadik napon megérkezzen az (1) bekezdés szerinti választási bizottsághoz.”
„232.  § (1) A  fellebbezési eljárás során hozott határozatot a  másodfokon eljárt választási bizottság közli
a fellebbezővel és azokkal, akikkel az elsőfokú határozatot közölték.
(2) A  másodfokon eljáró választási bizottság a  fellebbezés elbírálása érdekében megküldött iratokat a  határozat
jogerőre emelkedését követően – a határozattal együtt – visszaküldi az első fokon eljáró választási bizottsághoz.
(3) A  bírósági felülvizsgálat során hozott határozatot a  kérelmezővel és azokkal, akikkel a  másodfokú határozatot
közölték, a bíróság közli.
(4) A bíróság a határozatát – a személyes adatok kivételével – nyilvánosságra hozza.
(5) A bíróság határozata ellen további jogorvoslatnak helye nincs.
(6) A bíróság a bírósági felülvizsgálati kérelem elbírálása érdekében megküldött iratokat – a határozatával együtt –
az  alkotmányjogi panasz megtételére rendelkezésre álló határidő eredménytelen leteltét, alkotmányjogi panasz
benyújtása esetén az  iratoknak az  Alkotmánybíróságtól való visszaérkezését követően visszaküldi a  felülvizsgált
határozatot hozó választási bizottsághoz.
233.  § (1) Az  e  törvény alapján, a  választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói
döntés elleni alkotmányjogi panasz a  sérelmezett döntés közlésétől számított három napon belül nyújtható be
az Alkotmánybírósághoz.
(2) Az  Alkotmánybíróság az  e  törvény alapján, a  választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban
hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panaszról az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény 56.  §-a
szerint a beérkezésétől számított három munkanapon belül, a befogadott alkotmányjogi panaszról további három
munkanapon belül dönt.
(3) Az  e  törvény alapján, a  választási szerv határozatával kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés
elleni alkotmányjogi panasszal kapcsolatos eljárás során az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény 30. §
(2), (3) és (5)  bekezdése, 55.  § (3)  bekezdése, 57.  § (1)–(1f ) és (7)  bekezdése, 58.  § (1)  bekezdése és 60.  §-a nem
alkalmazható.”
[11] 3. Az Nsztv. érintett rendelkezései:
„79. § (1) Az országos népszavazási eljárásban a jogorvoslat benyújtására és elbírálására rendelkezésre álló határidő
öt nap. Ha a határidő utolsó napja nem munkanapra esik, a határidő csak az azt követő legközelebbi munkanapon
jár le.
(2) A  médiaszolgáltatók és a  sajtó, illetve a  filmszínházak választási kampányban való részvételével kapcsolatos
kifogást a  Nemzeti Választási Bizottság bírálja el. Körzeti és helyi, illetve lekérhető médiaszolgáltatással vagy nem
országosan terjesztett sajtótermékkel kapcsolatos kifogást a  médiatartalom-szolgáltató székhelye vagy lakóhelye
szerint illetékes országgyűlési egyéni választókerületi választási bizottság bírálja el.
(3) A  Ve. 233.  § alkalmazása során az  alkotmányjogi panasz benyújtására és az  Alkotmánybíróság döntéseire
rendelkezésre álló határidő öt munkanap.”
III. [12] 1. Az  Abtv. 46.  § (1)  bekezdése szerint az  Alkotmánybíróság hatáskörei gyakorlása során – hivatalból eljárva –
megállapíthatja, hogy a  jogalkotó jogalkotói feladatának elmulasztása következtében alaptörvény-ellenes helyzet
áll fenn. Az  Abtv. e  rendelkezése alapján az  Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy sérülhet-e a  tisztességes
eljáráshoz való jog amiatt, hogy a  jogalkotó nem szabályozta a  választási eljárásban a  másodfokú választási
bizottságnak és a  felülvizsgálati bíróságnak arra az  esetre vonatkozó határozat-közlési kötelezettségét, amikor
valakire – választópolgár, jelölt, jelölő szervezet, az  ügyben érintett természetes és jogi személy vagy jogi
személyiség nélküli szervezet – az  adott határozat a  választási jogorvoslati eljárás során első ízben jogot vagy
kötelezettséget keletkeztet vagy származtat.
[13] 2. Az Alkotmánybíróság a 7/2013. (III. 1.) AB határozatban megállapította, hogy az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében
foglalt szabály értelmezésekor – az Alkotmánnyal fennálló tartalmi és kontextuális egyezés okán – a tisztességes eljáráshoz
fűződő alapvető joggal kapcsolatban kimunkált korábbi alkotmánybírósági gyakorlatát figyelembe veendőnek tekinti.
[14] A tisztességes eljáráshoz való jog a  korábbi alkotmánybírósági gyakorlatban is alkotmányos védelemben
részesült, annak ellenére, hogy szövegszerűen nem szerepelt az  Alkotmányban. Az  Alkotmánybíróság
az 1993. évi XXXI.  törvénnyel kihirdetett, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában
1950.  november 4-én kelt Egyezmény (a  továbbiakban: Egyezmény) 6.  cikkében foglalt tisztességes eljáráshoz
való jog védelmét az Alkotmány 57. § (1) bekezdésébe fogalt független és pártatlan bírósághoz való jog, valamint
az  Alkotmány 2.  § (1)  bekezdéséből eredő eljárásjogi garanciák egymásra vonatkoztatása útján alakította ki.
Az  Alkotmánybíróság a  6/1998. (III. 11.) AB határozatban (ABH 1998, 91.) foglalta össze a  tisztességes eljáráshoz
való jog lényegéről kialakított álláspontját. E  szerint a  tisztességes eljárás (fair trial) követelménye nem pusztán
a  tisztességes (igazságos) tárgyalást foglalja magában, hanem kiterjed az  eljárás egészének és körülményeinek
figyelembevételére is. Az ezt követő döntéseiben az Alkotmánybíróság esetről-esetre határozta meg a tisztességes
eljárás által megkövetelt konkrét ismérveket. Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlata szerint az összes részletszabály
betartása, vagy egyesek megszegése ellenére lehet az  eljárás igazságtalan, méltánytalan vagy nem tisztességes
{lásd 26/2015. (VII. 21.) AB határozat, Indokolás [49]–[52]}.
[15] 3. Az  Alkotmánybíróság áttekintette a  tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos, a  jelen ügy szempontjából
releváns gyakorlatát.
[16] Az Alkotmánybíróság a 17/2015. (VI. 5.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh3.) foglalkozott a kézbesítés(i vélelem)
alkotmányosságával a  tisztességes hatósági eljáráshoz való joggal (Alaptörvény XXIV.  cikk) összefüggésben.
Az  Abh3. azt a  jogszabályi rendelkezést vizsgálta – többek között –, amely szerint a  földbizottság állásfoglalását
a  jegyző a  hivatal hirdetőtábláján 5 napra kifüggeszti, valamint a  kifogás előterjesztésére jogosultaknak 5 napos
(jogvesztő) határidőn belül van lehetőségük kifogást előterjeszteni. E  jogszabályi rendelkezés vizsgálata kapcsán
a  következőket fejtette ki: „[a] már leírtakon túlmenően a  tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben
az  indítványozó bíró által is felhívott 3/2014. (I. 21.) AB határozatra figyelemmel az  Alkotmánybíróság ismételten
hangsúlyozta és jelen határozatában is megerősíti, hogy a  tisztességes eljáráshoz való jog részét képező
részjogosultságok – jelen esetben a  kifogás benyújtásának időbeli – korlátozására az  Alaptörvény I.  cikk
(3)  bekezdésébe foglalt, szigorú követelményeket támasztó szükségességi-arányossági teszt alkalmazásával
lehetőség van.
A szükségességi-arányossági teszt alapján az  Alaptörvényben biztosított tisztességes eljáráshoz való jog részét
képező eljárási szabályokban foglalt időbeli korlátozás akkor felel meg az  Alaptörvénynek, ha másik alapvető jog
vagy szabadság védelme vagy érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető
el, tehát a  korlátozás feltétlenül (vagyis elkerülhetetlenül) szükséges valamely alapvető jog érvényesülése vagy
alkotmányos érték védelme érdekében. A  jogkorlátozás alkotmányosságához ezen túlmenően szükséges az  is,
hogy megfeleljen az arányosság követelményeinek: az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott
alapjog-sérelem súlya megfelelő arányban legyenek egymással. A jogalkotó a korlátozás során köteles az adott cél
elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni, és a  korlátozásnak nem szabad érintenie az  alapjog lényeges
tartalmát.” {17/2015. (VI. 5.) AB határozat, Indokolás [103]–[104]}
[17] Az Abh3. arra is rámutatott, hogy „[a]z Alkotmánybíróság álláspontja szerint a  törvényhozó nagy szabadságot
élvez az egyes közigazgatási eljárási határidőkre vonatkozó, a döntésekről és más jelentős eljárási cselekményekről
való értesítés és azok közlési szabályainak kialakítására. Különösen nagy ez a szabadság a nem az Alaptörvényből
fakadó jogorvoslati eljárásra vonatkozó szabályok esetén. A  jogorvoslati lehetőség igénybe vételének határideje
a  közlés módjára és a  benyújtás feltételeire irányadó rendelkezésekkel együtt nem lehet annyira bizonytalan,
hogy az  igénybevételére jogosultakat ténylegesen megfossza attól, hogy éljenek ezzel a  jogukkal, ez  ugyanis
ellentétes az  Alaptörvény XXIV.  cikke (1)  bekezdésében megfogalmazott tisztességes eljárás és ésszerű határidő
követelményével.” {17/2015. (VI. 5.) AB határozat, Indokolás [108]}
[18] Kiemelte továbbá az Abh3., hogy alapjogot sértő, ha a jogalkotó alkotmányos indok nélkül az ismert érdekeltektől
megköveteli, hogy maguk kövessék a  közigazgatási szereplők, különösen a  hatóságok cselekményeit. Az  alapjog
alkotmányos indok nélküli (szükségtelen) korlátozása, ha ezen érdekeltek tekintetében a  személyes tájékoztatás
nem érvényesül, s ezáltal az  érintettek jogainak gyakorlása, a  jognyilatkozataik megtételére nyitva álló határidő
teljesítése jelentősen (aránytalanul) elnehezül.
[19] Az Alkotmánybíróság az  Abh3.-ban kifejtetteket a  tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal összefüggésben
a  35/2015. (XII. 16.) AB határozatban (a  továbbiakban: Abh4.) is megfelelően irányadónak tartotta. Az  Abh4.-ben
az  Alkotmánybíróság azt vizsgálta, hogy sérti-e a  tisztességes eljáráshoz való jogot az, hogy egyrészt
a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény 2012. március 1-jétől
2014. június 30-ig hatályban volt 118.  § (8)  bekezdése első mondata alapján kizárólag a  Cégközlönyben való
közzététel útján értesülhet az  érintett a  bíróság döntéséről (függetlenül attól, hogy postai úton kézbesíthető-e),
másrészt az, hogy a határidő elmulasztása miatti igazolás lehetősége kizárt.
[20] Az Abh4.-ben az  Alkotmánybíróság azt állapította meg, hogy „a bírósági döntések közlésének funkciója
kettős természetű: a  bíróság tekintetében annak igazolására szolgál, hogy a  kézbesítés szabályszerű volt-e.
A  kézbesítés szabályszerűsége előfeltétele annak, hogy a  további eljárási cselekmények, a  kézbesítéshez fűződő
jogkövetkezmények hatályosak legyenek. A  másik funkciója, hogy a  fél értesüljön a  rá nézve jelentős eljárási
cselekményekről és a jogi helyzetére kiható döntésekről, annak érdekében, hogy az adott döntéssel összefüggésben
eljárási jogait gyakorolni, kötelezettségeit (határidőben) teljesíteni tudja.” (Abh4., Indokolás [65])
[21] Az Alkotmánybíróság – utalva az Abh3.-ban foglaltakra – azt is megállapította, hogy „a tisztességes eljáráshoz való
jog garanciális eleme, hogy az érintettet értesíteni kell a bíróság rá nézve hozott döntéséről (közlési kötelezettség).
A  közlés formáját illetően azonban a  törvényhozó nagy szabadságot élvez abban, hogy […] a  közlés szabályait
miként alakítja ki. […] Emellett a  jogalkotó nem kényszerítheti az  eljárási cselekmények megtételére jogosultakat
általánosságban arra, hogy maguk kövessék figyelemmel a bíróság cselekményeit, hacsak ezt valamely nyomós ok
(mint az érintettek nagy száma, vagy az érintett ismeretlen lakhelye) nem indokolja.
Annak érdekében, hogy a  közlés mint a  tisztességes eljáráshoz való jog egyik lényeges eleme alkotmányjogi
értelemben biztosított legyen, az  szükséges, hogy a  közlés olyan formában történjen, amely az  érintett számára
tényleges értesülést tesz lehetővé. Ez  a  követelmény az  egyszerűsített eljárások tekintetében is irányadó.”
{lásd 35/2015. (XII. 16.) AB határozat, Indokolás [65]–[67]}
[22] 4. Az Alkotmánybíróság ezt követően azt vizsgálta, hogy sérül-e az érintettek tisztességes eljáráshoz való joga, ha
a  választási eljárásban a  másodfokú választási bizottság és a  felülvizsgálati bíróság nem közli a  határozatát azzal,
akire az adott határozat a választási jogorvoslati eljárás során első ízben jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy
származtat.
[23] 4.1. A  választási eljárás jogorvoslati szakaszában mind a  választási bizottságok, mind a  felülvizsgálatot végző
bíróságok eljárnak jogorvoslati fórumként. A  választási eljárást külön eljárási törvény szabályozza a  magyar
jogrendben. A  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
(a  továbbiakban: Ket.) 13.  § (1)  bekezdése is a  kivett eljárások között sorolja fel a  választási eljárást, valamint
a  népszavazás előkészítésére és lebonyolítására vonatkozó eljárást, vagyis a  közigazgatási hatósági eljárási
szabályokat ezekben az  eljárásokban nem kell alkalmazni. Azonban a  választási eljárás, valamint a  népszavazás
előkészítésére és lebonyolítására vonatkozó eljárás is – hasonlóan az  egyéb kivett eljárásokhoz – a  magyar
közigazgatási rendszer keretében megvalósuló, önállóan szabályozott eljárás.
[24] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint ezért az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdésében biztosított tisztességes
hatósági eljáráshoz való jognak a  választási és népszavazási eljárás során, a  választási bizottságok eljárásában is
érvényesülnie kell. A  választási és népszavazási eljárások jogorvoslati eljárásában a  bírósági felülvizsgálatot végző
bíróságok eljárása során pedig értelemszerűen az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes
bírósági eljáráshoz való jognak kell érvényesülnie.
[25] 4.2. A Ve. 48. § (1) és (3) bekezdései értelmében a választási bizottságnak az általa hozott határozatot a meghozatala
napján rövid úton kell közölni a  kérelmezővel, valamint azzal, akire a  határozat jogot vagy kötelezettséget
keletkeztet vagy származtat. A határozatot – ha a közlésre rövid úton [a  jelenlévők részére a határozat átadásával,
telefaxon, elektronikus dokumentum formájában (e-mail) vagy kézbesítési megbízott útján] nem került sor –
a  meghozatalát követő munkanapon postai szolgáltató útján meg kell küldeni vagy más módon kézbesíteni kell
az érintettnek.
[26] A Ve. 232.  § (1)  bekezdése alapján a  fellebbezési eljárás során hozott határozatot a  másodfokon eljárt választási
bizottság közli a  fellebbezővel és azokkal, akikkel az  elsőfokú határozatot közölték. A  (3)  bekezdés értelmében
pedig a bírósági felülvizsgálat során hozott határozatot a kérelmezővel és azokkal, akikkel a másodfokú határozatot
közölték, a bíróság közli.
[27] A választási eljárás során a  hatályos szabályozás következtében előfordulhat egyfelől, hogy valakivel az  elsőfokú
választási bizottsági határozatot nem közölték, miután az elsőfokú választási bizottság határozata nem tartalmazott
rá vonatkozó rendelkezést, azonban a  fellebbezés nyomán hozott másodfokú választási bizottsági határozat
következtében, – a másodfokú választási bizottságnak az elsőfokú választási bizottságtól eltérő álláspontja miatt –
a jogorvoslati eljárás során első ízben érintetté válik.
[28] Másfelől az  is előfordulhat, hogy valakivel sem az  elsőfokú, sem a  másodfokú választási bizottsági határozatot
nem közölték, miután a  választási bizottságok határozatai nem tartalmaznak rá vonatkozó rendelkezést, azonban
a  felülvizsgálat nyomán hozott bírósági határozat következtében, – a  bíróságnak a  választási bizottságtól eltérő
álláspontja miatt – a jogorvoslati eljárás során első ízben érintetté válik.
[29] Így például az Abh1. és az Abh2. alapjául szolgáló ügyekben a választási bizottság határozatának rendelkező része
nem keletkeztetett, és nem is származtatott jogot vagy kötelezettséget a  médiaszolgáltatókra, holott mindkét
esetben az ő eljárásuk képezte a vizsgálat tárgyát. Először a felülvizsgálati eljárás eredményeként a bíróság döntése
írt elő számukra kötelezettséget.
[30] Az érintettek tehát a másodfokú választási bizottság, illetve a felülvizsgálati bíróság közlése hiányában a fellebbezés,
illetve felülvizsgálat során hozott határozatban foglalt jogot nem tudják gyakorolni, és az előírt kötelezettségét sem
tudják teljesíteni, hacsak nem követik figyelemmel az  illetékes választási bizottság, illetve felülvizsgálati bíróság
eljárását.
[31] 4.3. A  bírósági felülvizsgálati kérelmet a  megtámadott határozatot hozó választási bizottságnál kell úgy
előterjeszteni, hogy az  legkésőbb a  megtámadott határozat meghozatalától számított harmadik napon
megérkezzen a megtámadott határozatot hozó választási bizottsághoz.
[32] A Ve. 233. § (1) bekezdése és az Nsztv. 79. § (3) bekezdése pedig kifejezetten a döntés közlésétől rendeli számítani
az alkotmányjogi panasz benyújtására nyitva álló határidőt.
[33] Az így szabályozott – és az  Alaptörvény által is garantált – jogorvoslathoz való jog gyakorlása akkor biztosított
megfelelően, ha az érintettel a másodfokú választási bizottság, illetve a felülvizsgálati bíróság közli a határozatát.
[34] 4.4. Az  Alkotmánybíróság nem találta alkotmányos indokát annak, hogy a  másodfokú választási bizottságnak
a  fellebbezés folytán hozott határozatát, valamint a  bíróságnak a  felülvizsgálat során hozott határozatát miért ne
kellene közölni azzal is, akire a határozat jogot vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat, pusztán azért, mert
a  választási jogorvoslati eljárás korábbi szakaszában, illetve szakaszaiban hozott döntést, illetve döntéseket vele
nem kellett közölni.
[35] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a  törvényhozó nagyfokú szabadságot élvez az  egyes eljárási határidőkre
vonatkozó, a  döntésekről való értesítés és azok közlési szabályainak kialakításában. A  választási bizottság, illetve
a  felülvizsgálati bíróság határozatával keletkeztetett vagy származtatott jog vagy kötelezettség gyakorlása vagy
teljesítése, továbbá a jogorvoslati lehetőség igénybevételének határideje a közlést előíró rendelkezések hiányában
nem lehet annyira bizonytalan, hogy az  igénybevételére jogosultakat ténylegesen megfossza attól, hogy éljenek
ezzel a jogukkal, ez ugyanis ellentétes az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében és XXVIII. cikk (1) bekezdésében
biztosított tisztességes eljárás követelményével.
[36] Az érintettek személyes tájékoztatásának elmaradása a  jogaik gyakorlására okot adó körülményekről és
a  cselekményük megtételére nyitva álló határidőről kifejezetten megnehezíti helyzetüket, mégpedig úgy, hogy
ez semmilyen alkotmányos joggal vagy értékkel nem hozható összefüggésbe.
[37] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdéséből és a  XXVIII.  cikk
(1) bekezdéséből az következik, hogy a másodfokú választási bizottságnak a fellebbezés folytán hozott határozatát,
valamint a  bíróságnak a  felülvizsgálat során hozott határozatát közölnie kell azzal is, akire a  határozat jogot
vagy kötelezettséget keletkeztet vagy származtat, annak ellenére, hogy a  választási jogorvoslati eljárás korábbi
szakaszában, illetve szakaszaiban hozott döntést, illetve döntéseket vele nem kellett közölni.
[38] A Ve. hatályos szövegéből azonban hiányzik az erre vonatkozó szabályozás, a fenti esetekben való határozatközlés
kizárólag a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság belátásán múlik.
[39] 4.5. Az  Alkotmánybíróság mindezek alapján úgy ítélte meg, hogy sérül az  érintettek tisztességes eljáráshoz való
joga, amennyiben a választási eljárásban a másodfokú választási bizottság és a felülvizsgálati bíróság nem közli azzal
is a határozatát, akire az adott határozat a választási jogorvoslati eljárás során első ízben jogot vagy kötelezettséget
keletkeztet vagy származtat.
[40] Ezért az Alkotmánybíróság – az Abtv. 46. § (2) bekezdése c) pontja alapján hivatalból eljárva – a rendelkező részben
foglaltak szerint mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenességet állapított meg.
[41] 5. Az  Alkotmánybíróság e  határozatának a  Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés
második mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2017. március 7. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
483/2017. (XII. 12.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – Csedrekiné dr. Tóth
Boglárkát 2017. december 15. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2017. november 29. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1208/2015. (IV. 9.) Korm. határozata a „Nemzeti Tengelysúly- és kapcsolódó ellenőrzéseket támogató hálózat kialakítása (1. prioritás)” és a „Nemzeti Tengelysúly- és kapcsolódó ellenőrzéseket támogató hálózat kialakítása (3. prioritás)” című, egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatok akciótervi nevesítéséről és támogatásának jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja a) a „Nemzeti Tengelysúly- és kapcsolódó ellenőrzéseket támogató hálózat kialakítása (1. prioritás)” című és
b) a „Nemzeti Tengelysúly- és kapcsolódó ellenőrzéseket támogató hálózat kialakítása (3. prioritás)” című,
egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatokat [a továbbiakban együtt: projektek]
az 1. melléklet szerint,
2. elfogadja a projektek kiemelt projektként történő nevesítését az 1. melléklet szerint,
 3. hozzájárul a projektek támogatási szerződésének 1. pont szerinti megkötéséhez,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: eredményes közbeszerzési eljárás lefolytatását követően azonnal
4. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – szükség esetén a  jogalkotás vagy annak kezdeményezése útján –
tegye meg a  szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a  projektek megvalósítása során beszerzendő
eszközök a  Magyar Állam tulajdonába kerüljenek, azok felett a  Magyar Állam tulajdonosi jogait a  Nemzeti
Útdíjfizetési Szolgáltató Zártkörűen működő Részvénytársaság (a  továbbiakban: NÚSZ Zrt.), illetve a  Nemzeti
Közlekedési Hatóság (a továbbiakban: NKH) a következők szerint gyakorolja:
a) az UD rendszerben és az  elektronikus útdíjszedési és díjellenőrzési létesítményekhez létrejövő
vagyonelemek, ide értve az  UD rendszerben kialakításra kerülő szoftver- és hardverelemek, valamint
az  újonnan kialakítandó fixen telepített ellenőrző keresztmetszetek és azok eszközei feletti tulajdonosi
jogokat a NÚSZ Zrt. gyakorolja,
b) a hatósági eljárásokhoz szükséges vagyonelemeket, ide értve az  UD rendszer fix ellenőrző
keresztmetszeteinél beépítésre kerülő súlymérő eszközöket, a  hatósági informatikai rendszer szoftver- és
hardverelemeit, valamint a  közúti ellenőrzés végzéséhez közvetlenül kapcsolódó informatikai eszközöket
a  NÚSZ Zrt. a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen működő Részvénytársaság részére ingyenesen,
könyv szerinti értéken adja át azzal, hogy az  átvételt követően ezen eszközök az  NKH vagyonkezelésébe
kerülnek,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos
5. egyetért azzal, hogy a NÚSZ Zrt. a közúti ellenőrzési tevékenységéhez szükséges adatokat – így különösen a jármű
azonosító adatokat, járműről készült képi felvételeket, tengelyterhelést, összsúlyt, adatfelvételezés helyét, idejét –
az NKH hatósági informatikai rendszere részére integrált módon, elektronikus úton biztosítsa,
6. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  belügyminiszter bevonásával a  projektek megvalósítása és
a 7. pontban foglaltak végrehajtása érdekében vizsgálja felül a közúti ellenőrzésre és ahhoz kapcsolódó bírságolásra,
az  útvonal-engedélyezésre, a  megfizetett túlsúlydíj közútkezelők és koncessziós társaságok között történő
megosztásának szabályaira, adatkezelésre és adatmegismerésre vonatkozó jogszabályi környezetet azzal, hogy
a  beszedett túlsúlydíj a  közúthálózat üzemeltetésére, fenntartására, felújítására fordítandó, és gondoskodjon
a kapcsolódó előterjesztésnek a Kormány részére történő benyújtásáról,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
 belügyminiszter
Határidő: 2015. április 30.
7. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjanak a  4.  pont
a)  alpontjában meghatározott rendszerelemek fenntartásához és üzemeltetéséhez a  fenntartási időszakban
szükséges forrásoknak a  Magyarország központi költségvetése Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet Útdíj
rendszerek működtetése jogcímcsoportja keretében történő biztosításáról,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos
8. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a 4. pont b) alpontjában meghatározott – az NKH vagyonkezelésébe
kerülő – rendszerelemek fenntartásával járó költségeket a  fenntartási időszakban az  NKH éves befizetési
kötelezettségének csökkentésével biztosítsa.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
36/2013. (XI. 20.) NVB határozata.  A Nemzeti Választási Bizottság K. A. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában meghozta a következő
határozatot: A Nemzeti Választási Bizottság az
„Egyetért-e Ön azzal, hogy az Országgyűlés törvényt alkosson arról, hogy a Magyarországon működő menekülttáborok
zártak legyenek, tehát az ott elszállásolt menekülte kijárása az itt tartózkodásuk alatt tiltott legyen, hasonlóan a büntetés
végrehajtási intézetekhez?”
kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani a Nemzeti Választási Bizottságnál (1054 Budapest, Alkotmány u. 3., levélcím: 1397 Budapest, Pf. 547;
fax: 06-1-795-0304). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. Beadványozó 2013. október 28-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be a  Nemzeti Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998.  évi III.  törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából.
A népszuverenitás gyakorlásának kivételes módja az  országos népszavazás, amelyet az  Országgyűlés
hatáskörébe tartozó kérdésekben lehet tartani. Magyarország Alaptörvénye (a  továbbiakban: Alaptörvény)
8.  cikkének (3)  bekezdése tartalmazza azon tárgykörök teljes körű felsorolását, amelyek nem bocsáthatók
országos népszavazásra. A  hivatkozott jogszabályhely d)  pontja alapján nem lehet országos népszavazást
tartani a  nemzetközi szerződésből eredő kötelezettségekről. A  Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint
tekintettel arra, hogy a  nemzetközi szerződésről való döntés egyben az  abban vállalt kötelezettségekről való
döntés is, az  Alaptörvény hivatkozott rendelkezésben foglalt tilalom alapján egyértelműen kizárt a  közvetlen
hatalomgyakorlás a nemzetközi szerződések vonatkozásában.
Magyarország az  1989.  évi 15. számú törvényerejű rendelettel döntött a  menekültek helyzetére vonatkozó
1951.  évi július hó 28. napján elfogadott egyezmény (a  továbbiakban: Egyezmény), valamint a  menekültek
helyzetére vonatkozóan az 1967. évi január hó 31. napján létrejött jegyzőkönyv kihirdetéséről. Az Egyezmény 26.,
a  menekültek mozgásszabadságáról rendelkező cikke szerint „Minden Szerződő Állam biztosítja a  jogot a  területén
jogszerűen tartózkodó menekülteknek arra, hogy megválasszák tartózkodási helyüket és szabadon mozoghassanak
az  ország területén azon szabályok figyelembe vételével, amelyek általában az  idegenekre azonos körülmények között
vonatkoznak.” A Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint a kérdésben szereplő, „az ott elszállásolt menekültek
kijárása az  itt tartózkodásuk alatt tiltott legyen” kitétel ellentétes az  Egyezmény fent hivatkozott 26.  cikkében
szereplő rendelkezésekkel. Egy érvényes és eredményes országos népszavazás nemzetközi szerződésből eredő
kötelezettséget érintene, ennélfogva az Alaptörvény 8. cikk (3) bekezdés d) pontjába ütközik, így a kérdésben nem
lehet országos népszavazást tartani.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja, hogy a  kezdeményezésben foglalt kérdés az  Nsztv. 13.  §
(1)  bekezdésében foglalt egyértelműségi követelménynek sem felel meg. Az  egyértelműség követelménye
a  népszavazáshoz való jog garanciális eleme, mely magában foglalja a  választópolgári és a  jogalkotói
egyértelműség követelményét is. A  választópolgári egyértelműség feltétele, hogy a  kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen legyen értelmezhető, a  kérdésre igennel vagy nemmel lehessen felelni, míg a  jogalkotói
egyértelműség arra vonatkozik, hogy a  népszavazás eredménye alapján az  Országgyűlés el tudja dönteni, hogy
terheli-e jogalkotási kötelezettség, és amennyiben igen, milyen jogalkotásra köteles.
A Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint a  kérdés sem a  választópolgár, sem a  jogalkotó számára nem
egyértelmű. A népszavazási kezdeményezés szövegében szereplő, „hasonlóan a büntetés végrehajtási intézetekhez”
fordulat megtévesztő lehet a választópolgár számára, mivel nem egyértelmű, hogy az új törvénynek milyen tartalmi
elemekkel kellene rendelkeznie. A fent hivatkozott fordulat nem teszi egyértelművé az Országgyűlés számára sem,
hogy milyen jogalkotásra lenne köteles egy érvényes és eredményes népszavazás esetén. A  kérdésben szereplő
„menekülttábor” kifejezés a  jogalkotó számára nem határozható meg pontosan, ezáltal a  jogalkotó nem képes
eldönteni, hogy milyen tartalmú jogszabály megalkotására lenne köteles.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a  kérdésben szereplő magyarázó tagmondat
értelemzavaró, valamint, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés „a Magyarországon működő menekülttáborok
zártak legyenek, tehát az  ott elszállásolt menekülte kijárása az  itt tartózkodásuk alatt tiltott legyen” része valójában
kettő kérdést tartalmaz, amelyek külön-külön is megválaszolhatók, így a  választópolgárnak nincs lehetősége
megkülönböztetést tenni, és részkérdésenként véleményt nyilvánítani azokról, ezért a  kérdés a  választópolgári
egyértelműség követelményének ezen okokból sem felel meg.
A Nemzeti Választási Bizottság az  Nsztv. 10.  § b) és c)  pontja alapján, mivel a  kérdésben nem lehet országos
népszavazást tartani illetve a  kérdés megfogalmazása nem felel meg a  törvényben foglalt követelményeknek,
az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadta.
II. A határozat az  Alaptörvény 8.  cikk (3)  bekezdés d)  pontján, a  választási eljárásról szóló 2013.  évi XXXVI.  törvény
349.  § (1)  bekezdés c)  pontján és (2)  bekezdésén, az  Nsztv. 2.  §-án, a  10.  § b) és c)  pontján, 13.  § (1)  bekezdésén,
a régi Ve. 124/A. § (3) bekezdés b) pontján, az 1989. évi 15. számú törvényerejű rendelettel kihirdetett Egyezmény
26.  cikkén, a  jogorvoslatról szóló tájékoztatás a  régi Ve. 130.  § (1)  bekezdésén, az  illetékekről szóló tájékoztatás
az 1990. évi XCIII. törvény 37. § (1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés d) pontján, 42. § (1) bekezdés g) pontján, valamint
a 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Budapest, 2013. november 12. Dr. Patyi András s. k.,
 a Nemzeti Választási Bizottság elnöke


text:
160/2017. (VI. 28.) Korm. rendelete a Michalicza-ösztöndíjról.
A Kormány a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 110.  § (1)  bekezdés 21.  pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  Michalicza-ösztöndíj (a  továbbiakban: ösztöndíj) a  Kormány által alapított, pályázat útján elnyerhető képzési
ösztöndíj, amelynek célja a  felsőfokú végzettséggel rendelkező ápolók támogatása a  mesterfokozat és okleveles
ápoló szakképzettség megszerzésében.
(2) Az ösztöndíjprogram működtetéséért az egészségügyért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) felel.
2. § (1) A  miniszter az  ösztöndíjprogram működtetéséhez 8 tagú Ösztöndíj Bizottságot (a  továbbiakban: Bizottság) hoz
létre. A Bizottság elnökét a Bizottság tagjai közül a miniszter bízza meg három évre.
(2) A Bizottságba
a) a Magyar Rektori Konferencia 1 főt,
b) a  képzésben részt vevő egyetemeknek az  1.  § (1)  bekezdése szerinti képzést folytató egészségtudományi
karai 4 főt,
c) az Egészségügyi Szakmai Kollégium Ápolás és Szülésznő tagozata 1 főt,
d) a Magyar Egészségügyi Szakdolgozói Kamara 1 főt és
e) a b) pont szerinti egyetemek hallgatói önkormányzatainak tisztségviselői közül a Hallgatói Önkormányzatok
Országos Konferenciája 1 főt
delegál. (3) A Bizottság tagjait a miniszter kéri fel három évre.
 (4) A Bizottság tagjai díjazásban nem részesülnek.
3. § (1) A Bizottság
a) kidolgozza és a  miniszter jóváhagyását követően az  Állami Egészségügyi Ellátó Központ (a  továbbiakban:
Központ) honlapján közzéteszi az ösztöndíjprogram működési szabályzatát, valamint a pályázati felhívást,
b) javaslatot tesz a Központ főigazgatója részére a benyújtott pályázatok elbírálására,
c) kidolgozza az ösztöndíjak meghatározásának értékelési szempontrendszerét,
d) az  ösztöndíjprogram működési szabályzatával összhangban javaslatot tesz a  Központ főigazgatója részére
az ösztöndíjak mértékére vonatkozóan,
e) meghatározza a  képzési időszak 2. félévére vonatkozó kreditindexhez kapcsolódó ösztöndíjak összegét és
a 3. félévre vonatkozó, ösztöndíjra jogosító kreditindex minimumszintjét,
f ) évente beszámolót készít a miniszter részére az ösztöndíjprogram végrehajtásáról,
g) tájékoztatja a képző felsőoktatási intézményt az elnyert ösztöndíjjal összefüggő, a felsőoktatási intézménynek
a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 3.  melléklet I/B. fejezet 1.  pont h)  alpontja szerinti,
az ösztöndíjhoz kapcsolódó adatszolgáltatási kötelezettsége teljesítéséhez szükséges adatokról, valamint
h) koordinációs, kapcsolattartási és információs feladatokat lát el.
 (2) A Bizottság üléseinek összehívása és levezetése, valamint az ülés napirendjének meghatározása az elnök feladata.
A Bizottság a döntéseit nyílt szavazással, a jelenlévő tagok több mint felének egybehangzó szavazatával hozza meg.
Szavazategyenlőség esetén az elnök szavazata dönt. A Bizottság határozatképességéhez a tagjai több mint felének
jelenléte szükséges. Az ülésekről jegyzőkönyvet kell készíteni.
4. § A Központ
a) lefolytatja a pályázati eljárást és a 3. § (1) bekezdés b) pontja alapján dönt annak eredményéről,
b) ellátja az  ösztöndíjas szerződések megkötésével, módosításával és megszüntetésével kapcsolatos
feladatokat, valamint
c) biztosítja a Bizottság titkárságának működését.
5. § A miniszter jóváhagyja
a) a pályázati felhívást,
b) az ösztöndíjprogram működési szabályzatát és
c) a Bizottságnak az ösztöndíjprogram végrehajtásával kapcsolatos éves beszámolóját.
6. § Az ösztöndíjprogram működési szabályzata magában foglalja
a) az ösztöndíjasok képzésének, előmenetelének monitorozását,
b) az ösztöndíjasok tanulmányi teljesítményéhez kötött ösztöndíj mértékének meghatározási rendszerét és
c) az ösztöndíjszerződés megkötéséhez felhasználható szerződésmintát.
7. § (1) A miniszter az ösztöndíjra nyílt pályázatot hirdet meg.
 (2) A pályázati felhívás tartalmazza
a) a pályázati feltételeket,
b) a pályázat benyújtásának határidejét,
c) az értékelés pontrendszerét,
d) az ösztöndíj aktuális mértékét és
e) a tanulmányi előmenetellel és az elhelyezkedéssel összefüggő követelményeket.
(3) Pályázat benyújtására az jogosult, aki a pályázat benyújtásának időpontjában
a) ápolás mesterképzési szakra (a továbbiakban: Képzés) felvételt nyert, valamint
b) vállalja, hogy
ba) a Képzés elvégzésével okleveles ápoló szakképzettséget szerez, és
bb) a  ba)  alpont szerinti szakképzettség megszerzését követő öt éven belül, a  szakképzettségének
megfelelő jogviszonyban legalább három évig teljes munkaidőben végez közfinanszírozott ápolási
tevékenységet magyarországi közfinanszírozott egészségügyi szolgáltatónál vagy egészségügyi,
ápolási tevékenységet lát el honvédségi szervezetnél.
(4) A pályázati felhívást a Központ honlapján kell közzé tenni.
8. § (1) Az ösztöndíj mértéke a Képzés első félévében 640 000 forint.
 (2) A Képzés második félévétől kezdve az ösztöndíj mértékére a Bizottság javaslatot tesz minden ösztöndíjas esetében
minden félév kezdetén, az ösztöndíjprogram működési szabályzatának értékelési szempontjai alapján.
 (3) Az ösztöndíj mértéke a Képzés második félévétől kezdve 320 000 és 640 000 forint közötti összeg lehet félévente.
 (4) Annak az  ösztöndíjasnak a  részére, aki vállalja, hogy a  Központ által az  egységes egészségügyi ágazati
humánerőforrás-monitoringrendszer adatai alapján meghatározott hiányterületen a  Bizottság által kijelölt
közfinanszírozott egészségügyi szolgáltatónál létesít a  7.  § (3)  bekezdés b)  pont bb)  alpontja szerint jogviszonyt,
az (1)–(3) bekezdés alapján megállapított ösztöndíj összegének kétszerese folyósítandó.
(5) Az  ösztöndíj az  odaítélését követően az  ösztöndíjas részére a  tanulmányai során félévente egy összegben
folyósítandó, ha az adott tanulmányi időszakra az ösztöndíjas bejelentkezett.
(6) Az ösztöndíj legfeljebb három féléven keresztül folyósítható.
 (7) Az  ösztöndíjak és az  ösztöndíjprogram működtetésének pénzügyi fedezetét a  Központ költségvetésében kell
tervezni. 9. § (1) Az az ösztöndíjas, aki az adott félévre meghatározott kreditindex minimumszintjét nem éri el, továbbra is részt vesz
az ösztöndíjprogramban, de ösztöndíjra a következő félévben nem jogosult.
(2) A 7. § (3) bekezdés b) pont bb) alpontjában meghatározott öt éves időtartamba nem számít bele
a) a szülési szabadságon töltött idő,
b) a csecsemőgondozási díj igénybevételének időtartama,
c) a  fizetés nélküli szabadság időtartama, ha a  gyermekgondozást segítő ellátás és a  gyermekgondozási díj
igénybevételére fizetés nélküli szabadság mellett kerül sor,
d) baleset, tartós betegség miatt 30 napot meghaladó keresőképtelenség időtartama,
e) 10 éven aluli beteg gyermek, illetve tartósan gondozásra szoruló hozzátartozó otthoni ápolásának,
gondozásának időtartama,
f ) rendkívüli állapot és megelőző védelmi helyzet esetén a  sorkatonai szolgálat és a  polgári szolgálat
teljesítésének időtartama. (3) Ha az ösztöndíjas hallgatói jogviszonya a 7. § (3) bekezdés b) pont ba) alpontja szerinti szakképzettség megszerzése
előtt megszűnik, vagy a 7. § (3) bekezdés b) pont bb) alpontjában foglalt vállalását nem teljesíti, köteles az ösztöndíj
teljes összegét visszafizetni.
(4) Az az ösztöndíjas hallgató, aki vállalása ellenére nem létesít jogviszonyt a 8. § (4) bekezdése szerinti, a Bizottság által
kijelölt egészségügyi szolgáltatónál, de egyébként a 7. § (3) bekezdés b) pont bb) alpontja szerinti előírást teljesíti,
a részére folyósított ösztöndíj összegének a felét köteles visszafizetni.
10. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök