text:
7/2008. (II. 15.) GKM utasítása a fejezet felügyeletét ellátó szerv vezetőjének hatáskörébe utalt jogok gyakorlásáról.
Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Áht.), valamint az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Ámr.) 165. §-ának (1) bekezdése alapján
a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium fejezetét érintő
egyes, a fejezet felügyeletét ellátó szerv vezetője hatáskörébe utalt jogok átruházásáról, valamint a felügyeleti szervi feladatok ellátásáról a következők szerint rendelkezem:
1. § Az utasítás hatálya (1) Az utasítás hatálya a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium (a továbbiakban: GKM) fejezetébe tartozó
költségvetési intézményi – a fejezethez tartozó kormányhivatalok előirányzatai kivételével – és a fejezeti kezelésű
költségvetési előirányzatokra terjed ki.
(2) A Kutatási és Technológiai Innovációs Alap tekintetében a rendelkezési jogosultságok gyakorlását külön utasítás állapítja meg.
2. § A költségvetési javaslat összeállítása, elemi
költségvetés
(1) A tervezést és annak megalapozását szolgáló előkészítés feladatait, az ágazati stratégiai célok és prioritások
mentén fejezeti szinten a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár irányítja (Áht. 49. §-a, Ámr.
21–27. §-ai).
(2) Az intézmények költségvetése tervezésének előkészítési feladatait – az előző év(ek) teljesítési adatai, a prioritások, az érvényesítendő követelmények meghatározásával –
a felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, illetve kabinetfőnök
egyetértésével – a Belső Fejlesztési Főosztály és a Tervezés-koordinációs és Kontrolling Főosztály bevonásával a
Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály látja el.
(3) A fejezeti kezelésű előirányzatok tervezésének előkészítését, a fejezeti feladatok, kötelezettségek, determinációk
számbavételét, valamint azok teljesítéshez szükséges előirányzatok felmérését – a szakmai kezelők, a Stratégiai Főosztály és a Költségvetési Főosztály bevonásával – a felügyeletet
gyakorló szakállamtitkár, illetve kabinetfőnök egyetértésével
a Tervezés-koordinációs és Kontrolling Főosztály látja el.
(4) A (2) és (3) bekezdés szerinti előkészítést követően a
gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár
döntési javaslatot terjeszt elő a miniszter részére.
(5) A (4) bekezdés szerinti miniszteri döntés alapján a
Pénzügyminisztérium (a továbbiakban: PM) által kiadott
tervezési körirat szerinti adattartalomnak megfelelő költségvetési javaslatot – a fejezet felügyelete alá tartozó költségvetési szervek esetében a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály, a fejezeti kezelésű előirányzatok esetében a szakmai kezelők adatszolgáltatásai alapján, a Tervezés-koordinációs és Kontrolling Főosztály bevonásával –
a Költségvetési Főosztály állítja össze és küldi meg a PM
részére (Ámr. 24–27. §-ai).
(6) A Kormány által benyújtott költségvetési törvényjavaslat országgyűlési tárgyalása során a Parlamenti
Kapcsolatok Főosztály a módosító- és kapcsolódó módosító javaslatokat soron kívül eljuttatja a Tervezés-koordinációs és Kontrolling Főosztályra a módosító javaslatokkal kapcsolatos minisztérium álláspont kialakítása érdekében. A minisztériumnak az országgyűlési bizottságok előtti képviseletéért a Költségvetési, pénzügyi és számvevőszéki, valamint a Gazdasági és informatikai Bizottságok
tekintetében – az érintett szakmai főosztályok, valamint a
Stratégiai Főosztály bevonásával – a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár, más parlamenti bizottságok vonatkozásában a főosztályok szakmai feladatai
ellátása tekintetében felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, kabinetfőnök felelős.
(7) A költségvetési törvény kihirdetését követően a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály előterjesztése és
a Társasági és Intézmény-felügyeleti Bizottság javaslata
alapján, a gazdasági, informatikai és humánpolitikai
szakállamtitkár egyetértésével a miniszter
a) megállapítja a fejezet felügyelete alá tartozó azon
költségvetési szervek költségvetését, kiemelt kiadási és
bevételi előirányzatait, amelyek nem tartoznak az Országgyűlés, a Kormány hatáskörébe [Áht. 49. §-ának d) pontja,
Áht. 52. §-ának (4) bekezdése],
b) jóváhagyja a GKM fejezetbe sorolt nem igazgatási
jellegű költségvetési szervek létszámát – az Áht.
36. §-ának (2) bekezdése szerint, a Kormány által meghatározott létszámkeret érvényesítésével – átcsoportosítási
jogot gyakorol az Áht. 39. §-ának (1) bekezdésében foglaltakra figyelemmel a fejezeten belüli, illetve címen belüli
létszámkeretek tekintetében a Kormány rendeletében
meghatározott módon [Áht. 49. §-ának h) pontja, Ámr.
58. §-ának (10) bekezdése].
(8) A költségvetési törvényben megállapított fejezeti
kezelésű előirányzatok részfeladatok szerinti felosztását
– a felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, illetve a kabinetfőnök egyetértésével – a Tervezés-koordinációs és Kontrolling Főosztály koordinációja és a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár előterjesztése alapján a miniszter hagyja jóvá. A felügyeletet gyakorló szakállamtitkár a kiadási előirányzatok – éves szinten – 10%-át
meg nem haladó mértékben, legfeljebb azonban 100 millió
forint összegig év közben átcsoportosítást hajthat végre a
részfeladatok között. Ezt meghaladó módosítást a felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, valamint a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár egyetértésével a miniszter hagyja jóvá. A részfeladatokra jóváhagyott
keretek évközi módosítását az előirányzat szakmai kezelője kezdeményezése alapján, a Tervezés-koordinációs és
Kontrolling Főosztály terjeszti a felügyeletet gyakorló
szakállamtitkár, kabinetfőnök, illetve a fenti értékhatárt
meghaladó esetekben a miniszter elé jóváhagyásra. A részfeladatok közötti átcsoportosításról az előirányzat szakmai
kezelője – az engedély egy eredeti példányának megküldésével – tájékoztatni köteles a Tervezés-koordinációs és
Kontrolling Főosztályt.
(9) A fejezeti kezelésű előirányzatok elemi költségvetését,
költségvetési alapokmányát az előirányzat szakmai kezelője
– a Költségvetési Főosztály által előzetesen biztosított adatok
ismeretében – a (8) bekezdésben, valamint az Ámr. 10. §
(7) bekezdésében, illetve 41–43. §-aiban foglaltak figyelembevételével készíti el elektronikus formában és papír alapon is, majd megküldi a Költségvetési Főosztály részére.
(10) A költségvetési alapokmányt, valamint az elemi
költségvetést felügyeleti hatáskörben:
a) a költségvetési szerveket érintően, az intézmények
által benyújtott dokumentációknak a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály vezetőjének aláírásával igazolt ellenőrzését és a Költségvetési Főosztály fejezeti
összesítésben történő feldolgozását követően, a Társasági
és Intézmény-felügyeleti Bizottság javaslata alapján – a
miniszter által átadott jogkörben – a kabinetfőnök,
b) a fejezeti kezelésű előirányzatok esetén, az előirányzat szakmai kezelője által elkészített dokumentációknak a
Költségvetési Főosztály által történt ellenőrzését, felülvizsgálatát és vezetőjének aláírását követően a felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, kabinetfőnök
hagyja jóvá a tárgyév március 31. napjáig [Áht. 49. §-ának
d) pontja, Ámr. 44. §-ának (1) bekezdése]. A jóváhagyott
költségvetési alapokmányok Ámr. szerinti közzétételéről a
Költségvetési Főosztály gondoskodik.
3. § Az előirányzatok felügyeleti hatáskörben történő
átcsoportosítása, módosítása, nyilvántartása
(1) A költségvetés végrehajtása során a fejezeti kezelésű előirányzatokról, azok módosításairól, valamint az intézmények felügyeleti szervi hatáskörű előirányzat módosításairól a Költségvetési Főosztály nyilvántartást vezet.
Az intézményi előirányzatokról és előirányzat-módosításokról – felügyeleti szervi és az intézményi adatszolgáltatás alapján a saját hatáskörű előirányzat-módosításokat is
beleértve – a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály
nyilvántartást vezet. A felügyeleti szervi hatáskörű előirányzat-módosítások a fejezeti kezelésű előirányzatoknál
a Költségvetési Főosztály vezetőjének, intézményeknél a
Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály vezetőjének
egyetértésével kerülnek jóváhagyásra.
(2) A felügyeleti szerv által a Magyar Államkincstár
(a továbbiakban: Kincstár) részére benyújtásra kerülő és
az előirányzat-módosítások végrehajtását kezdeményező
nyomtatványok elkészítése és rögzítése a Költségvetési
Főosztály feladata. A 1051-es szektort érintő előirányzat-módosítások kincstári bizonylatait a Költségvetési Főosztály a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály által kiállított bizonylat alapján készíti el. A kincstári bizonylatokat a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály küldi el a Kincstár részére.
(3) Felügyeleti szervi hatáskörben az államtitkár feladatkörébe tartozik a fejezeti kezelésű előirányzat – az
előirányzat céljának, rendeltetésének megfelelő, az érintett fejezetek megállapodásán alapuló –, valamint a fejezet
felügyelete alá tartozó költségvetési intézmények fejezetek közötti átcsoportosítása tekintetében az előirányzat-módosítás jóváhagyása, a kiemelt előirányzatok (fő
összegüket nem érintő) átcsoportosítására kiterjedően is,
ha a költségvetési törvény másként nem rendelkezik [Áht.
24. §-a (12) bekezdésének b) pontja, Ámr. 46. §-a (1) bekezdésének d) pontja, illetve (2) bekezdése].
(4) Felügyeleti szervi hatáskörben a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár feladatkörébe tartozik:
a) a fejezet felügyelete alá tartozó központi költségvetési szerveknél – egyszeri vagy tartós jelleggel – az intézmény felügyeletét gyakorló szakállamtitkár, kabinetfőnök
egyetértésével és a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály vezetőjének javaslata alapján, a Költségvetési Főosztály egyetértésével a költségvetési szerv és a Kincstár
egyidejű írásbeli tájékoztatása mellett
aa) a fejezeti kezelésű előirányzatok terhére, továbbá
címen belül, a költségvetési szervek közötti átcsoportosítással pótelőirányzat, vagy új előirányzat engedélyezése
[Ámr. 48. §-a (1) bekezdésének a) pontja],
ab) a felújítási előirányzat terhére a pénzügyminiszter
egyetértésével átcsoportosítás engedélyezése a működési
költségvetés javára, azzal, hogy az átcsoportosítás a személyi juttatások növelésére nem irányulhat [Áht. 24. §-ának
(4) bekezdése, Ámr. 48. §-a (1) bekezdésének e) pontja],
b) a fejezeti kezelésű előirányzatoknál – eltérő rendelkezés hiányában – az előirányzat szakmai kezelőjének
kezdeményezése és a Költségvetési Főosztály javaslata
alapján a nem tervezett, a jóváhagyott bevételi előirányzaton felüli, a tényleges többletnek megfelelő összeggel az
adott fejezeti kezelésű előirányzat kiadási és bevételi előirányzata növelésének engedélyezése, illetve az eseti bevétel rendeltetésének megfelelően új előirányzat megállapítása [Ámr. 46. §-ának (5) bekezdése],
c) a pénzügyminiszter egyetértése esetén a fejezeti kezelésű előirányzatok egyes jogcímcsoportjain, vagy annak
jogcímein belül az előirányzat-csoportok, illetve kiemelt
előirányzatok közötti átcsoportosítás engedélyezése,
amennyiben az a személyi juttatások és a munkaadókat
terhelő járulékok előirányzatának növelésére irányul [Áht.
24. §-ának (5) bekezdése],
d) a pénzügyminiszter vagy a Kormány jóváhagyását
követően, a fejezet felügyelete alá tartozó költségvetési
szervek és a fejezeti kezelésű előirányzatok előirányzat-maradványának jóváhagyása, egyidejűleg meghatározva a kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat
maradvány felhasználásának célját, rendeltetését [Áht.
49. §-ának g) pontja, és 93. §-ának (7) bekezdése].
(5) Felügyeleti szervi hatáskörben a kabinetfőnök feladatkörébe tartozik:
a) indokolt esetben, a központi költségvetési szervek
saját hatáskörű előirányzat-módosítási jogosultságának a
felügyeleti szervi hatáskörbe vonása [Áht. 93. §-ának
(2) bekezdése], amely intézkedésről a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály a költségvetési szervet, a Költségvetési Főosztály a Kincstárt írásban értesíteni köteles,
b) a költségvetési szerveknél a feladatok, illetve bevételek elmaradása esetén – értékelés alapján – az adott intézmény kiadási és bevételi előirányzatának, a támogatási
előirányzat egyidejű változtatásával, vagy változtatása
nélküli csökkentése [Ámr. 48. §-a (1) bekezdésének
c) pontja], amely intézkedésről a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály a költségvetési szervet, a Költségvetési Főosztály a Kincstárt írásban értesíteni köteles,
c) a költségvetési szervek jóváhagyott előirányzatai felhasználásának – amennyiben azokat bizonyos feltételhez
köti – indokolt esetben év közbeni időszakos korlátozása,
vagy saját rendelkezésébe vonása [Ámr. 48. §-a (1) bekezdésének d) pontja], amely intézkedésről a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály a költségvetési szervet, a Költségvetési Főosztály a Kincstárt írásban értesíteni köteles.
(6) Felügyeleti szervi hatáskörben a Költségvetési Főosztály vezetőjének feladatkörébe tartozik:
a) a kötelezettségvállalással terhelt fejezeti kezelésű
előirányzat-maradvány jóváhagyását megelőzően teljesítendő kifizetéskor, illetve a kötelezettségvállalás bejelentése előtti előirányzat-módosítás [Ámr. 46. §-ának (10) bekezdése],
b) a GKM felügyelete alá tartozó központi kezelésű
előirányzatok, illetve a fejezeti kezelésű előirányzatok
kincstári költségvetésének megállapítása az Ámr. 1/a. számú mellékletében meghatározott adatlapon – az Ámr.
33. § (3) és 34. § (1) bekezdésének megfelelően –, melyet a
Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály által a költségvetési szervekre megküldött adatokkal összesítve feldolgozásra a Kincstárhoz juttat el,
c) a fejezeti kezelésű előirányzatok egyes előirányzat-csoportjai között és belül – a személyi juttatások és a
munkaadókat terhelő járulékok kivételével – a kiemelt előirányzatok közötti átcsoportosításnak – az előirányzat
szakmai kezelőjének vezetője kezdeményezésére, a felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, illetve kabinetfőnök
egyetértésével – az engedélyezése, figyelembe véve, hogy
a fejezeti kezelésű előirányzatok kizárólag a költségvetési
törvényben meghatározott célra használhatók.
(7) Felügyeleti szervi hatáskörben a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály vezetőjének feladatkörébe tartozik:
a) a központi költségvetési szervek kiadásaira a költségvetési törvényben megállapított, illetve év közben módosított előirányzatok alapján a Kincstár által megnyitásra kerülő
havi időarányos költségvetési előirányzat-felhasználási kereten – a költségvetési szervek között, a kedvezményezett
költségvetési szerv éves előirányzatának 8%-át, de az időarányosan még esedékes előirányzat-felhasználási keret
összegét meg nem haladó mértékű és legfeljebb 3 havi
visszapótlás melletti – korrekció engedélyezése (a végrehajtott korrekciónak fejezeti szinten minden hónapban nulla
egyenleget kell mutatnia), melyről a Költségvetési Főosztályt tájékoztatni köteles [Ámr. 109. § (9) bekezdése],
b) a GKM felügyelete alá tartozó költségvetési szervek
kincstári költségvetésének megállapítása az Ámr. 1/a. számú mellékletében meghatározott adatlapon – az Ámr.
33. § (3) és 34. § (1) bekezdésének megfelelően – melyet
fejezeti összesítésre a Költségvetési Főosztályra küld meg.
4. § A fejezeti kezelésű előirányzatok, célelőirányzatok
kezelése
A GKM fejezetbe sorolt fejezeti kezelésű előirányzatok, célelőirányzatok felhasználásáért, a rendelkezési jogosultságok betartásáért, a kezelői feladatok ellátásáért,
valamint azok ellenőrzéséért – ha a költségvetési törvény,
illetve kormányrendelet eltérően nem rendelkezik – a
pénzügyminiszterrel egyetértésben szabályozott GKM
rendeletben és az adott előirányzatra vonatkozó külön utasításban, szabályzatban foglaltak figyelembevételével a
jelen utasítás mellékletében kijelölt szervezetek (a továbbiakban: szakmai kezelők) vezetői a felelősek.
5. § Költségvetési beszámolás, zárszámadás,
előirányzat-maradvány megállapítása, felhasználása
(1) A költségvetés teljesítéséről készülő időközi, féléves és éves beszámolók tekintetében a Költségvetési Főosztály vezetője felügyeleti hatáskörben meghatározza a
beszámolók beküldési határidejét. A költségvetési szervek
esetén a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály, a
központi és fejezeti kezelésű előirányzatoknál a Költségvetési Főosztály előírja a szöveges indoklás részletes szabályait, a kötelezően előírtakon túlmenő adatszolgáltatást
(Ámr. 146. §-a és 149. §-a).
(2) A zárszámadással kapcsolatos munkálatokat a PM által évenként meghatározottak alapján – a költségvetési szerveket érintően a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály, a fejezeti kezelésű előirányzatokat érintően a Költségvetési Főosztály közreműködésével – a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár koordinálja.
(3) A költségvetési szervek időközi, féléves és éves beszámolóit – a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály ellenőrzését követően – a Költségvetési Főosztály fejezeti összesítés céljából feldolgozza. A beszámoló felülvizsgálatát a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály
vezetője aláírásával igazolja.
(4) A fejezeti kezelésű előirányzatok időközi, féléves és
éves beszámolóit a Költségvetési Főosztály vizsgálja felül.
A beszámoló felülvizsgálatát a Költségvetési Főosztály
vezetője aláírásával igazolja.
(5) A költségvetési szervek beszámolóit – az Ámr.
149. §-ának (3) bekezdése szerinti értékelést követően – a
kabinetfőnök hagyja jóvá. A Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály az elfogadott beszámolási dokumentáció visszaküldésével értesíti a költségvetési szerv vezetőjét, illetve a dokumentáció egy példányát megküldi a Költségvetési Főosztály részére.
(6) A fejezeti kezelésű előirányzatok beszámolóit, mint a
beszámoló elkészítéséért kijelölt felelős személy a Költségvetési Főosztály vezetője, a szerv vezetőjeként pedig a felügyeletet gyakorló szakállamtitkár, kabinetfőnök írja alá.
(7) A fejezet szakmai fejezeti kezelésű előirányzatok
gazdálkodásáról készített összesített – 1091 szektor – éves
és féléves költségvetési beszámolóját a Költségvetési Főosztály vezetője, mint a beszámoló elkészítéséért felelős
vezető, valamint a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár írja alá.
(8) A fejezet maradvány-elszámolásának elkészítését a
Költségvetési Főosztály – a költségvetési szervek tekintetében a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály által felülvizsgált és összesített adatok és javaslatok figyelembevételével – fogja össze, és az 1091-es szektor maradvány-elszámolásának számadatai felülvizsgálatát követően a fejezeti
szintű összesített adatokat előkészíti a gazdasági, informatikai és humánpolitikai szakállamtitkár részére jóváhagyásra.
(9) A Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály gondoskodik az Ámr. 149/A. §-ával elrendelt – az Ámr. 19. számú melléklete szerinti – adatszolgáltatási kötelezettség bekéréséről, valamint a szakmai főosztályok írásos véleményének kikérésével minősíti a szervezetek tevékenységét, amelyet minden év június 15-éig köteles megküldeni a Költségvetési Főosztály részére. A Költségvetési Főosztály a PM részére évente június 30-áig küldi meg az értékelést.
(10) A kormányzati szektor fogalmába tartozó államháztartáson kívüli szervezetek – az Ámr. 164/A. §-ával elrendelt, az Ámr. 20. számú melléklete szerinti – éves és évközi adatszolgáltatását a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály teljesíti a Költségvetési Főosztály egyidejű
tájékoztatásával.
6. § Vegyes rendelkezések (1) A költségvetési szervek törzskönyvi nyilvántartásba
vételéről, valamint a törzskönyvi nyilvántartás adatait
érintő változások – ideértve a nyilvántartásból való törlést
is – átvezetéséről felügyeleti szervi hatáskörben a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály vezetője gondoskodik [Áht. 88. §-ának (5)–(6) bekezdései, és 88/A. §-ának
(4) bekezdése].
(2) A fejezethez tartozó költségvetési szervek szervezeti
és működési szabályzatát – ha jogszabály másként nem
rendelkezik – a Társasági és Intézmény-felügyeleti Bizottságnak a költségvetési szerv felett felügyeletet gyakorló
szakállamtitkár, kabinetfőnök véleményének kikérésével
készített javaslata és a Társasági és Intézmény-felügyeleti
Főosztály előterjesztése alapján a miniszter hagyja jóvá.
(3) Az önállóan gazdálkodó költségvetési szerv gazdasági szervezetének vezetőjét (gazdasági vezetőt) – ha jogszabály kivételt nem tesz – a költségvetési szerv vezetőjének a kezdeményezésére, a Társasági és Intézmény-felügyeleti Bizottság javaslata és a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály előterjesztése alapján, a miniszter határozatlan időre bízza meg és menti fel. A további munkáltatói jogokat a költségvetési szerv vezetője gyakorolja [Ámr. 18. §-ának (1) bekezdése].
(4) A költségvetési szervekre vonatkozó, az intézmények vezetői által – az Ámr. 26. sz. melléklete szerinti tartalommal – elkészített adatszolgáltatás PM részére történő
megküldéséről a Költségvetési Főosztály gondoskodik
minden hónap 8. napjáig (Ámr. 138/C. §). A költségvetési
szervekre vonatkozó adatszolgáltatást a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály minden hónap 6. napjáig a
Költségvetési Főosztályra megküldi.
(5) A fejezeti kezelésű előirányzatok számviteli politikáját, ennek keretében az eszközök és források Értékelési
Szabályzatát, Leltározási Szabályzatot és a Pénzkezelési
Szabályzatot, valamint a számlarendet a Költségvetési Főosztály előkészítését követően a gazdasági, informatikai
és humánpolitikai szakállamtitkár hagyja jóvá.
(6) Amennyiben – a Kincstár költségvetési jelentései
alapján – a fejezetre összesített, éves halmozott kiadási, illetve bevételi teljesítési adatok 5%-át két egymást követő
hónapban meghaladják a függő, átfutó, kiegyenlítő kiadások, illetve a függő, átfutó, kiegyenlítő bevételek és a nem
azonosított bevételek a Költségvetési Főosztály köteles
megvizsgálni annak okait, és megtenni a szükséges intézkedéseket ezen kiadások és bevételek rendezésére [Ámr.
140. §-ának (5) bekezdése].
(7) A Költségvetési Főosztály az Áht. 12/B. §-a szerinti
hosszú távú kötelezettségvállalások tekintetében – az előirányzat szakmai kezelője, illetve a költségvetési szervek
esetén a Társasági és Intézmény-felügyeleti Főosztály által tett bejelentés alapján – gondoskodik a fejezethez tartozó kötelezettségvállalások összesítéséről, nyilvántartásáról és annak negyedévenkénti, legkésőbb a tárgynegyedévet követő 30 napon belül a Kincstár részére történő bejelentéséről.
7. § Záró rendelkezések Jelen utasítás 2008. február 15-én lép hatályba, egyidejűleg hatályát veszti a fejezet felügyeletét ellátó szerv vezetőjének hatáskörébe utalt jogok gyakorlásáról szóló
32/2006. (X. 9.) GKM utasítás, valamint az ezt módosító
3/2007. (II. 8.) GKM utasítás és a 24/2007. (VII. 25.)
GKM utasítás.
Dr. Kákosy Csaba s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
18/2011. (VI. 1.) BM rendelete a határvízen történő közlekedés engedélyezéséről.
Az államhatárról szóló 2007. évi LXXXIX. törvény 16. § (7) bekezdése alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget
vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § g) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Nemzetközi szerződés eltérő rendelkezése hiányában a rendelet hatálya a schengeni külső határon található határvízi
közlekedés engedélyezésre terjed ki.
2. § (1) Az államhatárról szóló törvényben meghatározott engedély iránti kérelmet a határvízen történő közlekedés
megkezdése előtt legalább 15 nappal kell benyújtani az útvonal szerint területileg illetékes megyei
rendőr-főkapitányságnál (a továbbiakban: megyei rendőr-főkapitányság).
(2) A kérelem tartalmazza:
a) a kérelmező természetes személy nevét, lakcímét, egyéb esetben a kérelmező képviselőjének nevét, lakcímét,
b) vízitúra során történő határvízi közlekedéshez szükséges engedély esetén a túravezető nevét, lakcímét,
c) a résztvevők számát,
d) a közlekedés megkezdésének, valamint várható befejezésének időpontját,
e) a vízi jármű típusát és ha van akkor a nyilvántartási számát,
f) a határvízen való közlekedés útvonalát,
g) a tervezett kikötési helyek felsorolását.
(3) A szomszédos állam illetékes szerveinek engedélyét a megyei rendőr-főkapitányság szerzi be.
(4) A megyei rendőr-főkapitányság a benyújtott kérelmet a határőrizet és az államhatár rendjének betartásával
kapcsolatos szabályok, valamint a szomszédos állam illetékes szerveinek engedélye alapján bírálja el.
(5) A megyei rendőr-főkapitányság által hozott határozathoz tájékoztatás céljából mellékelni kell a határrend betartására
vonatkozó, külön jogszabályban vagy nemzetközi szerződésben meghatározott előírásokat is.
(6) A határozatot hozó megyei rendőr-főkapitányság a határozatot közli a határvízen való közlekedés útvonala szerint
illetékes megyei rendőr-főkapitánysággal.
(7) A határozatban tájékoztatni kell az ügyfelet, hogy a határvízen történő közlekedéssel összefüggésben az államhatáron
való áttévedés, átsodródás vagy más határrendsértés esetén haladéktalanul értesíteni kell a rendőrséget.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
4. § Hatályát veszti a határterületen a vadászat, határvízen a közlekedés, a halászat és horgászat rendjéről szóló
56/1997. (X. 21.) BM–FM együttes rendelet 4. §-a és az azt megelőző cím.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


text:
1172/2016. (IV. 6.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és Montenegró Kormánya közötti oktatási, kulturális, sport- és ifjúsági együttműködési egyezmény szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyarország Kormánya és Montenegró Kormánya közötti oktatási, kulturális, sport- és ifjúsági
együttműködési egyezmény (a továbbiakban: Szerződés) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza az emberi erőforrások miniszterét vagy az általa kijelölt személyt a Szerződés bemutatott szövegének
– a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Szerződés szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. elfogadja a  Szerződés kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét, és elrendeli a  Szerződés szövegének
végleges megállapítását követően annak a Magyar Közlönyben történő kihirdetését.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
63/2016. (XII. 29.) EMMI utasítása az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Szervezeti és Működési Szabályzatáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 73. §
(1) bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva – a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés
c) pontjára figyelemmel – a következő utasítást adom ki:
1. § Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Szervezeti és Működési Szabályzatát a mellékletben foglaltak szerint
határozom meg.
2. § A Szervezeti és Működési Szabályzatot az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság honlapján is közzé kell tenni.
3. § Ez az utasítás 2017. január 1-jén lép hatályba.
4. § Hatályát veszti az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 19/2015.
(VI. 8.) EMMI utasítás.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
207/2017. (VI. 14.) KE határozata a Magyar Tudományos Akadémia elnökének tisztségében való megerősítéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés l)  pontja, valamint a  Magyar Tudományos Akadémiáról szóló 1994. évi
XL.  törvény 13.  § (1)  bekezdése alapján – a  Magyar Tudományos Akadémia Közgyűlésének 50/2017. (V. 9.) számú
határozatára tekintettel – Dr. Lovász Lászlót, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagját a Magyar Tudományos
Akadémia elnöki tisztségében megerősítem.
Budapest, 2017. június 7. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
67/2014. (III. 13.) Korm. rendelete a részvénytársasági részvénykönyv vezetésével összefüggő egyes kérdésekről.
A Kormány a  Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény hatálybalépésével összefüggő átmeneti és felhatalmazó
rendelkezésekről szóló 2013. évi CLXXVII. törvény 66. § (1) bekezdés g) pontjában kapott felhatalmazás alapján az Alaptörvény
15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  részvénykönyv vezetésére a  részvénytársaság igazgatósága elszámolóháznak, központi értéktárnak, befektetési
vállalkozásnak, pénzügyi intézménynek, ügyvédnek vagy könyvvizsgálónak adhat megbízást.
(2) Részvénykönyv vezetésére nem adható megbízás a részvénytársaság állandó könyvvizsgálójának.
 (3) Külföldi illetőségű részvénykönyv vezető abban az  esetben bízható meg a  részvénykönyv vezetésével, ha
a  részvénykönyvbe való betekintést a  részvénytársaság székhelyén vagy a  részvénytársaság székhelyével azonos
településen található telephelyen (irodában) is biztosítja.
(4) A  megbízás tényét, a  megbízott adatait, valamint a  betekintésre vonatkozó információkat a  nyilvánosan működő
részvénytársaság honlapján is közzé kell tenni.
2. § (1) A  részvénykönyvbe történő bejegyzés iránti kérelem postai úton, személyesen és elektronikus úton is
előterjeszthető a részvénykönyv vezetőjénél.
(2) Ha a  részvénykönyvbe történő bejegyzést elektronikus úton kérik, a  kérelmet és annak mellékleteit legalább
fokozott biztonságú elektronikus aláírással és minősített időbélyegzővel kell ellátni. A  bejelentő a  melléklet
vonatkozásában jogosult az eredetileg nem elektronikus formában készült okiratot elektronikus képi formátumúvá
alakítani (szkennelés).
(3) A  részvényes – a  (4) és (5)  bekezdésben meghatározott kivétellel – a  részvénykönyvbe történő bejegyzés iránti
kérelmét a részvény tulajdonjogának megszerzésétől számított két munkanapon belül nyújtja be.
(4) Ha a  nyomdai úton előállított részvény értékpapír-letétkezelőnél letétbe helyezésre került, a  letétkezelő
a részvénykönyvbe történő bejegyzés iránti kérelmet a letétbe helyezést követő két munkanapon belül nyújtja be.
(5) Dematerializált részvény esetében az  értékpapír-számlavezető a  részvénykönyvbe történő bejegyzés iránti
kérelmet az értékpapír-számlán történő jóváírást követő két munkanapon belül – a (2) bekezdés szerinti szabályok
szerint elektronikus úton – nyújtja be. Nyilvánosan működő részvénytársaság esetén az  értékpapír-számlavezető
e bekezdés szerinti kötelezettsége nem áll fenn, ha a részvényes a részvénykönyvbe történő bejegyzés megtiltásáról
kifejezetten rendelkezik, vagy ha a részvényes a bejelentésre nem jogosítja fel az értékpapír-számlavezetőt.
3. § (1) Ha a  nyilvánosan működő részvénytársaság a  részvénykönyv vezetésére tulajdonosi megfeleltetést kezdeményez,
a  részvényes részvénykönyvbe történő bejegyzése időpontjának a  tulajdonosi megfeleltetés időpontjával
megegyező időpontot kell tekinteni.
(2) Ha a  zártkörűen működő részvénytársaság az  alapszabálya szerint a  részvénykönyv vezetésére tulajdonosi
megfeleltetést kezdeményezhet, az  alapszabályában kell meghatározni a  tulajdonosi megfeleltetés
időpontjában a  részvénykönyvben szereplő adatok esetleges törlésére és a  tulajdonosi megfeleltetés adatainak
a részvénykönyvbe való bejegyzésére vonatkozó rendelkezéseket.
(3) Ha a  részvénykönyv a  tulajdonosi megfeleltetés eredményét tartalmazza, a  részvénykönyv vezetője a  tulajdonosi
megfeleltetés időpontját követően kezdeményezett részvénykönyvi bejegyzést kizárólag a  Ptk. 3:246.  §
(3) bekezdésében foglalt okból tagadhatja meg.
4. § (1) A  Ptk. 3:273.  § (2)  bekezdés szerinti, a  közgyűlés kezdőnapját megelőző második munkanapon a  részvénykönyv
vezetője 18 óráig biztosítani köteles azt, hogy a  részvényes a  részvénykönyvi bejegyzésére vonatkozó részvényesi
jogát gyakorolni tudja.
(2) A részvénykönyvbe való betekintés során a részvénytársaság köteles tájékoztatni a betekintőt, ha a részvénykönyv
vezetésére tulajdonosi megfeleltetést kezdeményezett, továbbá zártkörűen működő részvénytársaság esetén
a 3. § (2) bekezdés szerinti alapszabályi rendelkezésekről is. Ha a részvénykönyv a tulajdonosi megfeleltetés adatait
tartalmazza, a  részvénykönyv vezetője köteles tájékoztatni a  betekintőt a  legutóbbi tulajdonosi megfeleltetés
fordulónapjáról.
5. § Ez a rendelet 2014. március 15-én lép hatályba.
6. § Ha a  Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény hatálybalépésével összefüggő átmeneti és felhatalmazó
rendelkezésekről szóló 2013. évi CLXXVII. törvény (a továbbiakban: Ptké.) 12.  § (1)  bekezdése szerinti
részvénytársaság a  Ptk. rendelkezéseivel összhangban álló továbbműködéséről döntött, akkor e  rendeletet
a  Ptké.  12.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott időponttól köteles alkalmazni, ilyen döntés hiányában
2016. március 15-étől.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1167/2016. (IV. 6.) Korm. határozata a szolnoki vasúti járműipar fejlesztéséről és a MÁV-START Zrt. IC+ vasúti személykocsi gyártásának támogatásáról.
A Kormány támogatja a  MÁV-START Zrt. 100 darab, személyszállítási közszolgáltatásban részt vevő IC+ vasúti személykocsi
saját gyártására vonatkozó programjának megvalósítását annak érdekében, hogy az  európai uniós forrásokból megvalósított
vasúti infrastruktúra fejlesztésekhez kapcsolódóan megfelelő minőségű, jelentős hazai gyártói hozzáadott értékkel bíró vasúti
személykocsi állomány álljon rendelkezésre, amely egyben hozzájárul a vasúti közösségi közlekedés szolgáltatási színvonalának
további emelkedéséhez is. E célok megvalósítása érdekében a Kormány
 1. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  MÁV-START Zrt. 2012–2013.
évekből elmaradt, az  állam, mint közszolgáltatást megrendelő által elismert és kifizetendő 15 227,3 millió forint
személyszállítási költségtérítési elszámolása érdekében
a) 2016. évben – az e célra már szereplő 2263,8 millió forinton felül – további 1736,2 millió forintot biztosítson;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. május 31.
b) a Magyarország 2017. évi és 2018. évi központi költségvetéséről szóló törvényre úgy tegyen javaslatot, hogy
az e célra a 2017. évben 6000,0 millió forint, a 2018. évben 5227,3 millió forint forrást tartalmazzon;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
2. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a MÁV-START Zrt. által, a belföldi vasúti személyszállítási közszolgáltatás
színvonalas ellátásához szükséges 100 darab IC+ vasúti személykocsi gyártás érdekében, e  célra a  Magyarország
2018. évi és 2019. évi központi költségvetéséről szóló törvényekre úgy tegyen javaslatot, hogy az  a  2018. évben
4772,7 millió forint, a 2019. évben 10 000,0 millió forint forrást tartalmazzon;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
3. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a magyar vasúti személyszállítás járműállományának korszerűsítése és
színvonalának emelése érdekében az 1–2. pontban meghatározott források terhére a 2016–2019. közötti időszakban
a  MÁV Zrt. feletti tulajdonosi joggyakorlóként biztosítsa a  közszolgáltatásban részt vevő 100 darab IC+ távolsági
vasúti személykocsi MÁV-START Zrt. saját gyártásában történő kivitelezésének végrehajtását;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos 4. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  2.  pontban meghatározott forrásokra vonatkozóan kössön
támogatási szerződést a MÁV-START Zrt.-vel.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: ütemezés szerint, de legkésőbb 2019. december 31-éig
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1303/2013. (VI. 7.) Korm. határozata a Hongkongi Főkonzulátus újranyitásához kapcsolódó feladatokról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Hongkong székhellyel magyar főkonzulátus nyíljon Kínában, és a főkonzulátus konzuli kerülete
Hongkong Különleges Közigazgatású Területre és Makaó Különleges Közigazgatású Területre kiterjedjen;
 2. tudomásul veszi, hogy Magyarország Pekingi Nagykövetségének konzuli kerülete az 1. pontban felsorolt különleges
közigazgatású területekkel csökken;
 3. felhatalmazza a  külügyminisztert az  1.  pontban meghatározott külképviselet megnyitásához szükséges
diplomáciai lépések megtételére és az érintett ország külügyminisztériumának tájékoztatására a konzuli kerületek
2. pontban foglaltak szerinti módosításáról, továbbá megbízza a külképviselet megnyitásával összefüggő feladatok
végrehajtásával;
Felelős: külügyminiszter
Határidő: azonnal 4. tudomásul veszi, hogy a  Honkongi Főkonzulátus újranyitásával kapcsolatosan a  kiküldötti és a  helyi alkalmazotti
létszám, továbbá az  egyszeri beruházási és működési kiadások a  Külügyminisztérium 2013. évi költségvetésében
nem kerültek megtervezésre, ezért a szükséges előirányzat biztosítása szükséges a Külügyminisztérium számára;
5. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, és a  külügyminisztert, hogy a  Külügyminisztérium fejezeten belül történő
átcsoportosítással gondoskodjon a  Honkongi Főkonzulátus újranyitásával kapcsolatos feladatok ellátásához
szükséges 2013. évi költségvetési források biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 külügyminiszter
Határidő: azonnal 6. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Honkongi Főkonzulátus működésével kapcsolatos kiadások 2014.
évtől a Külügyminisztérium költségvetésében kerüljenek megtervezésre;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 külügyminiszter
Határidő: folyamatos 7. felhívja a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy a Miniszterelnökségen, a minisztériumokban, az igazgatási
és az  igazgatás jellegű tevékenységet ellátó központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak létszámáról szóló
1166/2010. (VIII. 4.) Korm. határozat 4.  pontja alapján gondoskodjon a  Külügyminisztérium Központi Igazgatás
mindenkori engedélyezett létszámának 2 fővel, a  Külügyminisztérium Külképviseletek Igazgatás mindenkori
engedélyezett létszámának 4 fővel történő növeléséről;
Felelős: közigazgatási és igazságügyi minisztert
 külügyminiszter
Határidő: folyamatos
8. felhívja a külügyminisztert a Honkongi Főkonzulátus újranyitásához kapcsolódó feladatok teljesítéséhez szükséges
beszerzések lefolytatására azzal, hogy a beszerzések mentesülnek a külön határozatban elrendelt beszerzési tilalom
alól.
Felelős: külügyminiszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
5/2015. (II. 25.) AB határozata a Kúria Kvk.I.37.191/2015/3. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Kúria Kvk.I.37.191/2015/3. számú végzése alaptörvény-ellenes, ezért azt
megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
I. [1] 1. Kész Zoltán indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a és
a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a továbbiakban: Ve.) 233. §-a alapján 2015. február 20-án a Kúria
útján alkotmányjogi panaszt nyújtott be a Kúria Kvk.I.37.191/2015/3. számú, 2015. február 18-án kelt végzése ellen.
Kérte, hogy az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 27.  §-ában foglalt hatáskörében eljárva állapítsa meg a  kúriai döntés
alaptörvény-ellenességét, és semmisítse meg azt, mivel sérti az  Alaptörvény IX.  cikk (1)  bekezdésében foglalt
véleménynyilvánítás szabadságához való jogot.
[2] 2. Az  ügy előzményéhez tartozik, hogy a  Magyar Munkáspárt, mint jelölő szervezet a  Veszprém megyei
01. számú Országgyűlési Egyéni Választókerületi Választási Bizottsághoz (a  továbbiakban: OEVB) 2015. február
2-án kifogást nyújtott be. Kifogásában azt állította, hogy az  indítványozó megsértette a Ve. 2. § (1) bekezdés a) és
e) pontját, a kérelmező megfogalmazása szerint: „a választás tisztaságának megóvása […] illetve […] jóhiszemű és
rendeltetésszerű joggyakorlás […] jogszabályait”. Állítását arra alapozta, hogy az  indítványozó 2015. február 1-jén
a budapesti Kossuth téren tartott demonstráción magát egyedüli baloldali jelöltnek nevezte, további 11 jelölttársát
pedig hamis színben tüntette fel. Szó szerint azt mondta (idézet a  kifogásból): „A Fidesznek van 11 jelöltje,
11 különböző mezben. Kamu jelöltekkel, és az ellenzéki szavazók megosztásával, és készülő kalandorokkal ált [sic!]
fel a Fideszes csapat […] majd állítását megerősítve ismételten összemossa a jelölteket- […] február 22-én lefogom
[sic!] győzni a Fidesz jelöltjeit Veszprémben […]”.
[3] Az OEVB a kifogást 39/2015. (II. 06.) számú határozatával érdemi vizsgálat nélkül elutasította, mert megállapította,
hogy a  kifogás alaki hibás, nem tartalmazta a Ve. 212.  § (2)  bekezdésében előírt valamennyi adatot, információt,
így a  jogszabálysértés bizonyítékait sem. A  kérelmező fellebbezése nyomán eljárt Nemzeti Választási Bizottság
(a továbbiakban: NVB) 17/2015. számú, 2015. február 12-én kelt határozatával az OEVB határozatát megváltoztatta,
a  kifogásnak helyt adott, és megállapította, hogy az  indítványozó a  kérelmező által kifogásolt beszédével
megsértette a  Ve. 2.  § a) és e)  pontjában foglalt [valójában: a  Ve. 2.  § (1)  bekezdés a) és e)  pontjairól van szó],
a  választás tisztaságának megóvása, valamint a  jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás választási eljárási
alapelveket. Az NVB ezen túlmenően eltiltotta a jogsértőt a további jogsértéstől.
[4] Az NVB érdemi vizsgálata során megtekintette a  kifogásban megjelölt link alatt található videofelvételt, és
rögzítette, hogy azon 21 perc 39 másodperctől az  alábbiak hangzanak el: „Veszprémből jöttem, egy felvilágosult,
büszke városból. Abból a  városból, ahol tizenkettő jelölt indul a  választáson. A  FIDESZ-nek van tizenegy jelöltje
tizenegy különböző mezben. Kamujelöltekkel és az ellenzéki szavazók megosztására készülő kalando[ro]kkal állt fel
a  FIDESZ-csapat. De engem ért a  megtiszteltetés, hogy egyedüli esélyesként, ellenzékiként képviselhetem azokat,
akiknek elegük van Orbán Viktor rendszeréből. A FIDESZ vesztésre áll. Én pedig támogatásotokkal február 22-én le
fogom győzni a FIDESZ jelöltjét Veszprémben.”
[5] Az NVB álláspontja szerint az  indítványozó kijelentése a  véleménynyilvánítás körébe tartozó megnyilvánuláson
túl (így pl. „kamujelölt”) olyan ténymegállapítást tartalmaz, amely tényszerűen és többszörösen eltér a  valóságtól.
Egyrészt a  jelölttől elvárható, hogy tudja, a  mellette induló további tizenegy jelölt nem mindegyike, illetve azok
közül csak egy a  FIDESZ-Magyar Polgári Szövetség és a  Kereszténydemokrata Néppárt közös jelöltje. Másrészt
a jelöltek olyan feltüntetése, hogy ők Fideszes csapatot alkotnak, valótlan közlésnek számít.
[6] Az NVB döntése ellen az  indítványozó felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő a  Kúrián, amelyben előadta,
hogy az  NVB részben tévesen megállapított tényállásból mérlegelése során téves jogi következtetésre jutott.
Az indítványozó szerint az NVB akkor járt volna el helyesen, ha nem terjeszkedik túl a fellebbezési kérelmen. Ezzel
szemben az NVB nem pusztán a Magyar Munkáspárt vélt sérelmét vizsgálta, hanem olybá vette, mintha a kérelmező
valamennyi jelölt nevében lépett volna fel. Jogi tévedésként rója fel az NVB-nek azt, hogy a videofelvételről, mint
a  kifogáshoz csatolt bizonyítékról tesz említést, holott valójában csak linkre történő hivatkozásról beszélhetünk
az  elsőfokú eljárásban (amit egyébként az  OEVB nem is tudott megnyitni, tehát a  bizonyítékhoz hozzá sem
tudott férni). Valójában a  fellebbezéséhez csatolt DVD mellékletet a kérelmező, amit az NVB meg is tekintett. Jogi
értelemben így nem lehet szó új bizonyítékról. A  tényállítással kapcsolatban hivatkozott arra, hogy beszédében
– szemben a  kérelmező állításával – nem az  hangzott el, hogy a  Fidesz jelöltjeit, hanem jelöltjét kívánja legyőzni.
Felhívta a figyelmet arra, hogy a Fidesz 11 jelöltjére vonatkozó mondatát csak a két mondatrész együtteseként lehet
értelmezni, vagyis úgy, hogy a  11 jelölt különböző mezekben indul, így teljesen világos, hogy nem mindannyian
a Fidesz jelöltjeként szerepelnek.
[7] A Kúria az  NVB határozatát helybenhagyta. A  felülvizsgálati kérelem a  Kúria szerint a  következők miatt alaptalan.
A  kérelmező nem új bizonyítékot nyújtott be, csak a  helyesen megjelölt linket aláhúzás nélkül írta, így az  NVB
nem a DVD felvételre, hanem a  linken elérhető tartalomra tudta alapozni döntését. Az NVB nem terjeszkedett túl
a kifogást előterjesztő kérelmén, mert a kérelmező nem egyes pártok jelöltjeiről, hanem valamennyi, a választáson
induló jelöltről fogalmazott meg egységes véleményt, tényállítást, így azt együttesen kellett elbírálni. A Kúria úgy
ítélte meg, hogy nem vonható a véleménynyilvánítás körébe az a kijelentés, hogy a „Fidesznek van tizenegy jelöltje,
tizenegy különböző mezben”, mert álláspontja szerint ez  egyértelmű tényállítást tartalmaz, és nem értékítéletnek
minősül. A  Kúria indokolása alátámasztására a  36/1994. (VI. 24.) AB határozatra hivatkozik, amely szerint nem áll
a  véleménynyilvánítás védelme alatt a  közszereplő becsületének csorbítására alkalmas azon hamis tényállítás,
híresztelés, illetve ilyen tényre közvetlenül utaló kifejezés használata, ha a tényt állító, híresztelő, illetve ilyen tényre
közvetlenül utaló személy tudta, hogy a közlése lényegét tekintve valótlan.
[8] 3. Az alkotmányjogi panasz szerint a bírói döntés az Alaptörvény alábbi rendelkezését sérti:
„IX. cikk (1) bekezdés: Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.”
[9] Az alkotmányjogi panasz részletes indokolást tartalmaz a  felhívott alaptörvényi rendelkezés sérelmét illetően,
amelynek a lényege a következőképpen foglalható össze.
[10] 3.1. A  ténymegállapítás fogalmát olyan kiterjesztően értelmezte a  Kúria, ami nincs összhangban az  Alaptörvény
IX.  cikk (1)  bekezdésében elismert véleményszabadságból fakadó követelményekkel. A  Kúria egy közéleti vita
során, választási kampányban közölt, országgyűlési képviselőjelölteket (leendő közhatalmat gyakorlókat) érintő
kritikát, az  indítványozó személyes meggyőződését és közvélekedést is tartalmazó közlését tartja jogsértőnek.
Az indítványozó szerint alkotmányjogi panaszával támadott bírósági döntésnek a véleménynyilvánítás szabadságát
szűkítően értelmező tartalma felveti a  bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség lehetőségét,
ebből következően kérte az Abtv. 29. §-a alapján az alkotmányjogi panasz befogadását.
[11] 3.2. Kifogásolja, hogy a Kúria döntése során nem vette figyelembe a tényállítás és a véleménynyilvánítás elhatárolása
körében kialakult, az Alkotmánybíróság által kimunkált joggyakorlatot, így helyes következtetésre nem is juthatott.
A  13/2014. (IV. 18.) AB határozatból idézi, hogy a  közügyek megvitatását érintő véleményszabadság korlátozását
előíró jogszabályokat megszorítóan szükséges értelmezni. Kiemeli továbbá azt is, hogy számos körülményt kell
mérlegelni az  adott közlés minősítését megelőzően, így különösen a  közlés módját, körülményeit, kontextusát,
valamint tartalmát, stílusát, aktualitását és célját.
II. [12] 1. Az alkotmányjogi panasz az Abtv.-ben meghatározott formai és tartalmi követelményeknek megfelel.
 [13] Az Abtv. 56. § (2) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság tanácsa mérlegelési jogkörben vizsgálja az alkotmányjogi
panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi feltételeit, különösen a  26–27.  § szerinti érintettséget,
a jogorvoslat kimerítését, valamint a 29–31. § szerinti feltételeket.
[14] Az Abtv. 27.  §-ában meghatározott egyedi ügyben való érintettség megállapítható: az  indítványozó
az alkotmányjogi panasszal támadott ügy kötelezettje. A panasz az Abtv. 27. § b) pontjában foglaltaknak is eleget
tesz: az indítványozó a rendes jogorvoslati lehetőségeit kimerítette.
[15] Az alkotmányjogi panasz az  Abtv. 52.  § (1b)  bekezdés a)–f )  pontjaiban foglalt feltételeknek maradéktalanul
megfelel.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  panasz a  törvényes határidőn belül, azaz a  támadott végzés
kézhezvételétől számított 3 napon belül érkezett [Ve. 233. § (1) bekezdés].
[16] 2. Az Abtv. 29. §-a alapján az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának további feltétele, hogy az alkotmányjogi
panasz a  bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség lehetőségét vagy alapvető alkotmányjogi
jelentőségű kérdést vessen fel. E két feltétel alternatív jellegű, így az egyik fennállása önmagában is megalapozza
az Alkotmánybíróság érdemi eljárását {erről lásd: 3/2013. (II. 14.) AB határozat, Indokolás [30], illetve 34/2013. (XI. 22.)
Indokolás [18]}. A feltételek meglétének a vizsgálata az Alkotmánybíróság mérlegelési jogkörébe tartozik.
[17] A jelen alkotmányjogi panasszal összefüggésben az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy a támadott végzésnek
a  véleménynyilvánítás szabadságát szűkítően értelmező tartalma felveti a  bírói döntést érdemben befolyásoló
alaptörvény-ellenesség lehetőségét.
[18] 3. Az  Ügyrend 31.  § (6)  bekezdése lehetővé teszi, hogy „az előadó alkotmánybíró a  panasz befogadásáról szóló
döntés helyett a panasz érdemi elbírálását tartalmazó határozat-tervezetet” terjesszen a testület elé.
III. [19] Az alkotmányjogi panasz megalapozott. [20] 1. Az  Alaptörvény I.  cikk (1)  bekezdése kimondja, hogy az „állam elsőrendű kötelezettsége” az  ember jogainak
védelme.
[21] A 3367/2012. (XII. 15.) AB végzés indokolásának [13] bekezdése úgy értelmezte az  Alaptörvényt, hogy
az  Alaptörvény 24.  cikk (2)  bekezdés c) és d)  pontja szerinti alkotmányjogi panasz jogintézményének elsődleges
célja az  egyéni, szubjektív jogvédelem: a  ténylegesen jogsérelmet okozó alaptörvény-ellenes jogszabály, illetve
alaptörvény-ellenes bírói döntés által okozott jogsérelem orvosolása. A  3149/2013. (VII. 24.) AB határozat
indokolásának [19] bekezdése szerint az  alkotmányjogi panasz egyéni jogvédelmi eszköz. A  25/2013. (X. 4.)
AB határozat indokolásának [49] bekezdése értelmében az Alkotmánybíróságnak az alkotmányjogi panasz alapján
folytatott eljárásokban elsősorban jogvédelmi szerepe van, mert az  Abtv. 26–27.  § rendelkezései értelmében
az a feladata, hogy az Alaptörvényben biztosított alkotmányos alapjogoknak ténylegesen érvényt szerezzen.
[22] Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény 24.  cikk (1)  bekezdésének értelmében az  Alaptörvény védelmének legfőbb
szerve. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja alapján a bírói
döntéseket az  alkotmányosság szempontjából ellenőrizheti, és jogköre a  bírói döntést érdemben befolyásoló
alaptörvény-ellenesség vizsgálatára és kiküszöbölésére korlátozódik. Az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 27.  §-ában
szabályozott hatáskörében eljárva a bírói döntés és az Alaptörvény összhangját biztosítja.
[23] 2. Az Alkotmánybíróság 1/2013. (I. 7.) AB határozata indokolásának [93]–[94] bekezdése értelmében az Alaptörvény
IX.  cikk (1)  bekezdésében elismert véleménynyilvánítási szabadság kiterjed a  választási kampány során a  jelöltek
és a  jelölő szervezetek által folytatott kampánytevékenységre. Ennek egyik eszköze kampánygyűléseken való
felszólalás, vagy más, a  gyülekezési törvény hatálya alá tartozó rendezvényen való részvétel és megnyilvánulás
(beszéd tartása).
[24] 2.1. Az  Alkotmánybíróság a  7/2014. (III. 7.) AB határozatában (a  továbbiakban: Abh.) átfogóan és részletezően
értékelte a  közszereplők személyiségi jogainak korlátozhatóságát a  közügyek szabad vitatását biztosító alapjogok
gyakorlása érdekében. A  választási kampány a  közügyek szabad vitatásának egyik, a  választójog szabályai körébe
vont megnyilvánulása. E nélkül a választópolgárok nem, vagy csak komoly nehézségek árán tudnák eldönteni, hogy
kire szavazzanak. A  választási kampány során tehát nemcsak egyszerűen a  közügyeket vitatják meg az  emberek,
hanem tájékozódnak annak érdekében, hogy a szavazás napján megfontolt döntést tudjanak hozni. A jelen ügyben
ez  azért releváns, mert az  alkotmányossági vizsgálat tárgyát képező bírói döntés választási kampány során tett
konkrét megnyilvánulást érint.
[25] Az Alkotmánybíróság az  Abh.-ban kifejtette, hogy a  közügyek szabad megvitatásához fontos társadalmi érdek
fűződik. Az  Abh. ezen fontos társadalmi érdek érvényesülésének alaptörvényi összefüggéseit megragadva,
hangsúlyozta: „az Alaptörvény megerősítette az alkotmánybírósági gyakorlatban kialakult azt az értelmezést, mely
szerint a  szólás- és sajtószabadság kettős igazolással bír, azaz az  egyéni önkifejezés, illetve a  politikai közösség
demokratikus működése szempontjából egyaránt kulcsfontosságú. Az Alaptörvényben megerősített kettős igazolás
pedig azt jelenti, hogy a  véleményszabadságnak az  alapjogok körében elfoglalt kitüntetett helyére vonatkozó
értelmezés is változatlanul érvényes” (Indokolás [23]).
[26] 2.2. Választási kampányban tipikusan a  közszereplők egymás közti kontextusában kell értelmezni és megítélni
a  véleménynyilvánítási szabadságot, illetve annak korlátait. Ez  mindenekelőtt annyit jelent, hogy az  egymással
versengő jelöltek igyekeznek előnyt szerezni, s ennek elérése érdekében nyíltan és akár kendőzetlenül is
megnyilvánulhatnak. Társadalmi érdek, hogy a  kampányban nemcsak a  közügyeket, hanem az  egyes jelöltek
alkalmasságát és a  jelölő/támogató szervezet programját is megvitassák. Ez  alkalmanként kemény verbális
csatározásokat is jelenthet, de ez  része a  kampány során megvalósuló véleménynyilvánítási szabadságnak. Ha
jogvitára kerül sor, a  bíróságnak az  Alaptörvény 28.  cikkében foglaltak szerint kell eljárnia, vagyis úgy, hogy
a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel összhangban értelmezzék.
[27] A jelen ügyben vizsgált bírói döntés ugyanakkor megragadva a  kijelentés direkt tartalmánál, nem vette
figyelembe, hogy az  indítványozó véleményként fejtette ki mondandóját. Az értékítélet illetve a tényállítás közötti
különbségtétel alkotmányossági relevanciája az  Abh.-ban kifejtettek szerint a  következő: „A véleménynyilvánítás
szabadsága az  értékítéletet kifejező, az  egyén személyes meggyőződését közlő megszólalásokra attól függetlenül
kiterjed, hogy a  vélemény értékes vagy értéktelen, helyes vagy helytelen, tiszteletre méltó vagy elvetendő.
A  tényállítást tartalmazó megnyilvánulások szintén részei a  szólásszabadságnak. Egyrészt valamely tény közlése
is kifejezhet személyes véleményt, másrészt tényközlések nélkül a  véleményformálás is ellehetetlenülne. A  szólásés sajtószabadság határainak megvonásánál mindazonáltal indokolt különbséget tenni az  értékítéletek és
a tényállítások védettsége között [36/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH 1994, 219, 230.]. Míg vélemények esetében
a  hamisság bizonyítása értelmezhetetlen, addig a  bizonyíthatóan hamis tények önmagukban nem állnak
alkotmányos védelem alatt.” (Abh., Indokolás [49])
[28] Az is fontos szempont, hogy azok a  közszereplők, akik nyíltan vállalhatnak közéleti-politikai szerepet (szemben
például egy bíró idevonatkozó lehetőségeivel), meg is tudják magukat védeni az  alaptalan megnyilvánulásokkal
szemben a nyilvánosság előtt. Erre minden lehetőség adott például egy választási kampány során az országgyűlési
képviselőjelölteknek. A  véleménynyilvánítás szabadsága tehát fokozottan érvényesül olyan értékítéletekkel
kapcsolatban, amelyek a közügyekre vonatkozó vélemények ütközésében kapnak hangot, még akkor is, ha esetleg
túlzóak és felfokozottak, netán képi (elvont) formában jelennek meg.
[29] 2.3. Az Alkotmánybíróság a fentieken túlmenően utal a 13/2014. (IV. 18.) AB határozatban foglaltakra is, amelyben
a  büntetőjogi felelősségre vonással szemben a  véleménynyilvánítási szabadság védelmének adott elsőbbséget.
Abban az  ügyben polgármesterrel szemben gyakorolt éles kritikát a  büntetőeljárás alá vont személy, és az  eljáró
bíróságok úgyszintén téves következtetéseket vontak le az alapvető joggal összefüggésben.
[30] Az Alkotmánybíróság a  jelen ügy megítélése során figyelembe vette továbbá a  31/2014. (X. 9.) AB határozatában
kifejtetteket, vagyis azt, hogy a választási kampány során tett, a másik jelöltet negatív színben feltüntető kijelentések
a  véleménynyilvánítási szabadság körébe tartoznak, ha ezzel a  választópolgárok döntési lehetőségét kívánják
elősegíteni.
[31] Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy a  jelen választási ügyben eljárva a  konkrét ügy összes értékelt
körülményére figyelemmel volt, és döntését erre tekintettel hozta meg.
[32] 3. A  fentiekben kifejtettek alapján az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Kúria Kvk.I.37.191/2015/3. számú
végzése sérti az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdésében foglalt véleménynyilvánítás szabadságához való jogot, azért
a végzést megsemmisítette.
[33] 4. Az  Alkotmánybíróság e  határozatának a  Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés
második mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2015. február 23. Dr. Paczolay Péter s.k.,
az Alkotmánybíróság elnöke
Dr. Balsai István s. k., Dr. Czine Ágnes s. k.,
 alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
21/2011. (III. 30.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Csömör Nagyközség Önkormányzat Képviselő-testületének Csömör
Nagyközség Helyi Építési Szabályzatáról szóló 12/2002. (IX. 19.) számú önkormányzati rendelete 53. § B) pont
1) alpontja alkotmányellenes, ezért azt megsemmisíti.
A megsemmisített rendelkezés e határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét követő napon veszti hatályát.
2. Az Alkotmánybíróság Csömör Nagyközség Önkormányzat Képviselő-testületének Csömör Nagyközség Helyi Építési
Szabályzatáról szóló 12/2002. (IX. 19.) számú önkormányzati rendelete 34. § (4) bekezdése alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány elutasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője (a továbbiakban: hivatalvezető) – miután a képviselő-testület
törvényességi észrevételének nem adott helyt – a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény
(a továbbiakban: Ötv.) 99. § (2) bekezdés b) pontja alapján, az Alkotmánybíróságnál kezdeményezte Csömör
Nagyközség Önkormányzat Képviselő-testülete által Csömör Nagyközség Helyi Építési Szabályzatáról alkotott, és
többször módosított 12/2002. (IX. 19.) számú önkormányzati rendelet (a továbbiakban: Ör.) 32. § (4) bekezdése,
valamint 55/B. § (1) bekezdése [helyesen: 55. § B) pont 1) alpontja] törvényellenességének megállapítását, és
megsemmisítését. A hivatalvezető álláspontja szerint az Ör. 32. § (4) bekezdése a levegő védelmével kapcsolatos egyes
szabályokról szóló 21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr1.), az 55/B. § (1) bekezdése pedig a 12/1983.
(V. 12.) MT rendelet (a továbbiakban: MTr.), a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló 8/2002. (III. 12.)
KöM–EüM együttes rendelet (a továbbiakban: R1.) és a zaj- és rendbírságról szóló 2/1983. (V. 25.) OKTH rendelkezés
(a továbbiakban: OKTHr.) előírásaival ellentétes. A hivatalvezető úgy véli, hogy a képviselő-testületnek hiányzott
a jogalkotási hatásköre az Ör. általa támadott rendelkezései megalkotására, ez pedig az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdésének sérelmével jár. Az Ör. 32. § (4) bekezdése szerint az M0 gyorsforgalmi út tengelyétől számítva
100 méteres védőtávolságot kell tartani, az 55. § B) pont 1) alpontja pedig meghatározza a település területén
a megengedett zajterhelési határértéket (nappal: 60 dB, éjjel: 50 dB). A hivatalvezető szerint a Kr1. a környezetvédelmi
hatósághoz telepítette a védőtávolság megállapításának jogát, az R1. pedig kógens módon határozza meg
a zajterhelési határétékeket, így a képviselő-testület olyan területeken alkotott jogot, ahol arra nem lett volna
lehetősége.
Az indítvány benyújtását követően az Ör.-t több alkalommal is módosította a képviselő-testület – ennek
eredményeképp a 32. § (4) bekezdés számozása 34. § (4) bekezdésre, az 55. § B) pont 1) alpont számozása pedig 53. §
B) pont 1) alpontra módosult –, ám a támadott normaszöveg tartalma változatlan maradt.
A hivatalvezető által felhívott magasabb szintű jogszabályokat hatályon kívül helyezték, azonban az őket felváltó
jogszabályok –, így a levegő védelméről szóló 306/2010. (XII. 23.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr2.), valamint
a környezeti zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló 27/2008. (XII. 3.) KvVM–EüM együttes rendelet
(a továbbiakban: R2.) – lényegében azonos tartalommal bírnak.
Az Alkotmánybíróság „a támadott jogszabály hatályon kívül helyezése esetén az indítványban megjelölt, de hatályon
kívül helyezett jogszabály helyett az annak helyébe lépő új jogszabály alkotmányellenességét vizsgálja meg, ha az új
jogszabály is tartalmazza a korábbi jogszabálynak az indítványozó által támadott rendelkezését”. (137/B/1991.
AB határozat, ABH 1992, 456, 457.; 822/B/1998. AB határozat, ABH 2002, 861, 862.) Ezért az indítvány alapján
az Alkotmánybíróság – tekintettel arra, hogy az Ör. – a többszöri módosítás ellenére is – lényegében változatlan
szöveggel tartalmazza a hivatalvezető által támadott rendelkezéseket – az alkotmányossági vizsgálatot a hatályos
Ör. rendelkezéseire tekintettel folytatta le.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezése:
„44/A. § (2) A helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes más
jogszabállyal.”
2. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) indítvánnyal érintett rendelkezése:
„16. § (1) A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá
törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.”
3. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) vizsgálatba
bevont rendelkezései:
„13. § (1) Az építés helyi rendjének biztosítása érdekében a települési önkormányzatnak az országos szabályoknak
megfelelően, illetve az azokban megengedett eltérésekkel a település közigazgatási területének felhasználásával és
beépítésével, továbbá a környezet természeti, táji és épített értékeinek védelmével kapcsolatos, a telkekhez fűződő
sajátos helyi követelményeket, jogokat és kötelezettségeket helyi építési szabályzatban kell megállapítania.
(2) A helyi építési szabályzatnak tartalmaznia kell legalább:
[...]
f) a védett és a védő területekkel, [...]
érintett területek lehatárolását, valamint az azokkal kapcsolatos előírásokat.”
4. A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Kt.) vizsgálatba bevont
rendelkezései:
„25. § (1) A települések területén a környezet terhelhetősége és a településrészek rendeltetése alapján a rendezési
tervben övezeteket kell meghatározni.
(2) Az egyes övezetekben folytatható tevékenységek a külön jogszabályban a környezetterhelés jellege alapján
meghatározott védőtávolság, védőterület megléte és a védelmi előírás megtartása esetén engedélyezhetők.
(3) A kijelölt védőterületen vagy védőtávolságon belül az adott övezet rendeltetésével össze nem férő tevékenység
– külön védelmi intézkedés nélkül – nem folytatható.”
„26. § A település területén zöldterületeket, védőerdőket külön jogszabály szerint kell kialakítani és fenntartani.”
„46. § (1) A települési önkormányzat a környezet védelme érdekében (...)
c) a környezetvédelmi feladatok megoldására önkormányzati rendeletet bocsát ki, illetőleg határozatot hoz; (...).”
„48. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete, illetőleg a fővárosi önkormányzat esetén a fővárosi közgyűlés
önkormányzati rendeletben – törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben –
illetékességi területére a más jogszabályokban előírtaknál kizárólag nagyobb mértékben korlátozó környezetvédelmi
előírásokat határozhat meg.”
„89. § (1) A kibocsátási és igénybevételi határértékek megállapításánál a szennyezettségi határérték mellett
figyelembe kell venni a környezet, illetve adott eleme pillanatnyi és célállapotát, valamint a leghatékonyabb
megoldást, továbbá a külön jogszabályban meghatározott tevékenységek esetén az elérhető legjobb technikát.
Bevezetésükkor biztosítani kell a szükséges és elégséges felkészülési időt.
(...)
(3) A határértéket a miniszter – az érdekelt miniszterek egyetértésével kiadott – rendeletben, vagy rendeletben
meghatározott esetekben a környezetvédelmi hatóság állapítja meg.
(...)”
„110. § (7) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg (...)
24. a levegő védelmével kapcsolatos szabályokat;”
5. A helyi önkormányzatok és szerveik, a köztársasági megbízottak, valamint egyes centrális alárendeltségű szervek
feladat- és hatásköreiről szóló 1991. évi XX. törvény (a továbbiakban: Htv.) vizsgálatba bevont rendelkezése:
„85. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testületének feladat- és hatáskörébe tartozik:
(...)
e) helyi zaj- és rezgésvédelmi szabályok megállapítása; (...).”
6. Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
OTÉK) vizsgálatba bevont rendelkezései:
„28. § (1) Az erdőterület erdő céljára szolgáló terület.
(2) Az erdőterület az erdő rendeltetése szerint:
1. védelmi (védett és védő),
2. gazdasági,
3. egészségügyi-szociális, turisztikai,
4. oktatási-kutatási
rendeltetésű lehet.”
„38. § (1) A védőterület lehet:
1. védőövezet (biztonsági övezet), illetőleg
2. nyomvonal jellegű építmény esetén védősáv (biztonsági sáv).
(2) A védőterület kiterjedését, felhasználásának és beépítésének lehetőségét, módját és feltételeit a vonatkozó
jogszabályok – ennek hiányában az illetékes hatóságok előírásai – alapján kell meghatározni.
(6) A környezetterhelési határérték ismeretének hiányában a szükséges legkisebb védőtávolság mértékét –
az építmény kialakításának figyelembevételével – az ügyben illetékes hatóságok esetenként határozzák meg.
(7) A védőterületet (pl. véderdőt) a hatást előidéző, illetőleg a védelmet igénylő – ha jogszabály másként nem
rendelkezik – a saját területén (építési telkén, építési területén) belül köteles kialakítani és fenntartani.”
7. Az R2. vizsgálatba bevont rendelkezése:
„2. § (1) Az üzemi vagy szabadidős zajforrástól származó zaj terhelési határértékeit a zajtól védendő területeken az 1.
melléklet tartalmazza.
(2) Az 1. melléklet határértékei megítélési szintben kifejezett értékek, ahol a megítélési idő
a) nappal (6:00–22:00): a legnagyobb zajterhelést adó folyamatos 8 óra,
b) éjjel (22:00–6:00): a legnagyobb zajterhelést adó fél óra.”
„1. melléklet a 27/2008. (XII. 3.) KvVM–EüM együttes rendelethez
Üzemi és szabadidős létesítményektől származó zaj terhelési határértékei a zajtól védendő területeken
Sorszám Zajtól védendő terület
Határérték (LTH) az LAM megítélési szintre (dB)
nappal 06–22 óra éjjel 22–06 óra 1. Üdülőterület, különleges területek közül az egészségügyi
területek
45 35 2. Lakóterület (kisvárosias, kertvárosias, falusias, telepszerű
beépítésű), különleges területek közül az oktatási
létesítmények területe, a temetők, a zöldterület
50 40 3. Lakóterület (nagyvárosias beépítésű), a vegyes terület 55 45
4. Gazdasági terület 60 50
Megjegyzés:
 Értelmezése az MSZ 18150–1 szabvány és az MSZ 15037 szabvány szerint.”
8. Az Ör. indítvánnyal érintett rendelkezései:
„34. § (1) A KÖu-M0 jelű övezet az M0 gyorsforgalmi út és csomópontjai számára fenntartott terület.
(4) Ezen utak tengelyétől számított 100,00-100,00 méter védőtávolságot meg kell tartani.
(5) A (4) bekezdés szerinti védősáv – védelmi rendeltetésű – védő erdőként alakítandó ki.”
„53. §
B) Zaj- és rezgés elleni védelem
(1) A település közigazgatási területén megengedett zajterhelési határérték:
nappal: 60 dB
éjjel: 50 dB”
III. Az indítvány részben megalapozott. 1. A helyi önkormányzatok rendeletalkotási jogkörének alkotmányos kereteit az Alkotmány jelöli ki. Az Alkotmány
44/A. § (1) bekezdésének a) pontja kimondja, hogy a helyi képviselő-testület önkormányzati ügyekben önállóan
szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül. Az Alkotmánynak az indítványozó által is
hivatkozott 44/A. § (2) bekezdése pedig akként rendelkezik, hogy a helyi képviselő-testület a feladatkörében
rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes más jogszabállyal.
Önkormányzati ügyekben a képviselő-testületet széles körű jogalkotási autonómia illeti meg, azonban
a rendeletalkotás terén ez az önállóság nem korlátlan. Az Alkotmány 43. § (2) bekezdése rögzíti, hogy a helyi
önkormányzati jogokat és kötelezettségeket törvény határozza meg, ebből következően a képviselő-testület is csak
e törvények keretei között gyakorolhatja a jogalkotói hatáskörét.
Az Alkotmány hivatkozott rendelkezéseinek megfelelő szabályozást tartalmaz az Ötv. 16. § (1) bekezdése, melynek
értelmében a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá
törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására alkothat önkormányzati rendeletet.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése – a helyi közszolgáltatások körében – többek között, az önkormányzatok által ellátandó
közfeladatként jelöli ki az épített és természeti környezet védelmét. A Kt. 46. § (1) bekezdésének c) pontja – a Kt.
IV. fejezetében, a helyi önkormányzatok környezetvédelmi feladatai között – külön is kiemeli – hogy a települési
önkormányzatok a környezet védelme érdekében a környezetvédelmi feladatok megoldására önkormányzati
rendeletet bocsátanak ki, illetve határozatot hoznak.
2. Az Alkotmánybíróság elsőként az Ör. 53. § B) pont 1) alpontjának az alkotmányosságát vizsgálta az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdése szempontjából. A támadott rendelkezések Csömör Nagyközség közigazgatási területére vonatkozóan
állapítja meg a zajterhelési határértékeket. A határértékek az R2. és 1. számú mellékletében meghatározott
határértékeknél enyhébbek. Az indítványozó álláspontja szerint az R2. – törvényi felhatalmazás alapján – megállapítja
a zajterhelési határértékeket, így a helyi önkormányzatok ezen a területen jogalkotási hatáskörrel nem rendelkeznek.
A Htv. 85. § (1) bekezdésének e) pontja – mintegy megerősítve az Ötv. és a Kt. fentebb hivatkozott rendelkezéseit
– egyértelműen és konkrétan rögzíti, hogy a helyi zaj- és rezgésvédelmi szabályok megállapítása – szemben
az indítványban kifejtettekkel – a települési önkormányzatok képviselő-testületének a feladat- és hatáskörébe tartozik.
A Kt. 48. § (1) bekezdése szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete – törvényben vagy
kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben – illetékességi területére a más jogszabályokban
előírtaknál kizárólag nagyobb mértékben korlátozó környezetvédelmi előírásokat határozhat meg. A Kt. 89. §
(3) bekezdése szerint pedig a határértéket a miniszter – az érdekelt miniszterekkel együttesen kiadott – rendeletben,
vagy rendeletben meghatározott esetekben a környezetvédelmi hatóság állapítja meg.
Az Alkotmánybíróság már foglalkozott az általános (miniszteri rendeletben meghatározott) határértékek és
az önkormányzati zajvédelmi rendeletalkotás viszonyával. Az Alkotmánybíróság elismerte, a helyi önkormányzatok
rendeletalkotási hatásköre kiterjed a törvényhozó és Kormány rendeletében megállapított szabályozáshoz képest
nagyobb mértékben korlátozó előírások meghatározására (937/B/2000. AB határozat, ABH 2004, 1893, 1900.)
illetékességi területének a helyi specialitások figyelembevételével kijelölt egy részén. A települési önkormányzat
képviselő-testülete azonban önálló, új határértékeket nem állapíthat meg, mivel erre a Kt. felhatalmazása alapján csak
miniszter rendeletben, vagy egyedi ügyekben a környezetvédelmi hatóság jogosult. [34/2008. (IV. 3.) AB határozat,
ABH 2008, 1350, 1356.]
A vizsgált esetben az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a Csömör Nagyközség Önkormányzat
Képviselő-testülete figyelmen kívül hagyta a Kt. 89. § (3) bekezdése szerinti korlátozást miszerint az általános
határértékeket e törvényi felhatalmazás alapján az R2. határozza meg azáltal, hogy nem ezeket alkalmazta, hanem
enyhébb zajterhelési határértékeket állapított meg a központi jogszabályban meghatározott általános
határértékekhez képest. A kifejtettek alapján az Ör. 53. § B) pont 1) alpontja ellentétes más jogszabállyal és így sérti
az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését, ezért azt az Alkotmánybíróság megsemmisítette.
3. Az Alkotmánybíróság a továbbiakban az Ör. 34. § (4) bekezdésének az alkotmányosságát vizsgálta az Alkotmány
44/A. § (2) bekezdése szempontjából. Az Ör. támadott rendelkezése szerint az M0 gyorsforgalmi út és csomóponti
ágainak tengelyétől 100 méteres védőtávolságot kell tartani mindkét irányban. Az Ör. 34. § (5) bekezdése szerint
ebben a védősávban védelmi rendeltetésű erdőt kell kialakítani. A hivatalvezető szerint a Kormány
a környezetvédelmi hatósághoz telepítette a környezetvédelmi feltételek megállapításának – így a levegőtisztaság
megőrzését szolgáló védelmi övezet kijelölésének – jogkörét. A Kr2. által meghatározott keretek között ugyanis
a környezetvédelmi hatóság jogosult az utak menti védelmi övezetek kijelölésére, így a helyi önkormányzatok
jogalkotási hatásköre ebben a tekintetben kizárt. Erre tekintettel kérte a hivatalvezető az Ör. 34. § (4) bekezdése
alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését.
Az Ötv. 16. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására
önkormányzati rendeletet alkot. Az Étv. szerint az építés helyi rendjének biztosítása érdekében a települési
önkormányzatnak az országos szabályoknak megfelelően, illetve az azokban megengedett eltérésekkel a település
közigazgatási területének felhasználásával és beépítésével, továbbá a környezet természeti, táji és épített értékeinek
védelmével kapcsolatos, a telkekhez fűződő sajátos helyi követelményeket, jogokat és kötelezettségeket helyi építési
szabályzatban kell megállapítania. A helyi építési szabályzatnak az Étv. előírása szerint tartalmaznia kell a védett és
a védő területekkel érintett területek lehatárolását, valamint az azokkal kapcsolatos előírásokat. Az OTÉK a nyomvonal
jellegű építmények esetén a védőterületet védősávkénthatározza meg, amelynek kiterjedését, felhasználásának és
beépítésének lehetőségét, módját és feltételeit a vonatkozó jogszabályok – ennek hiányában az illetékes hatóságok
előírásai – alapján kell meghatároznia a helyi önkormányzatoknak. Az OTÉK 28. § (2) bekezdése az erdőterületeket
rendeltetésük alapján védelmi (védett és védő), gazdasági, egészségügyi-szociális, turisztikai, valamit
oktatási-kutatási célú erdőkként csoportosítja. A helyi önkormányzatoknak tehát törvényi kötelezettségük van arra,
hogy a helyi építési szabályzataikban védőterületeket jelöljenek ki, amennyiben a vonatkozó – például
környezetvédelmi vagy egészségvédelmi tárgyú – jogszabályok szerint az szükséges. Az OTÉK ugyan kizárja, hogy
a gyorsforgalmi utak tengelyétől számított 100-100 méteres sávba egészségügyi-szociális, illetve turisztikai
rendeltetésű erdőt telepítsenek, nem zárja ki azonban véderdő létesítését.
Csömör Nagyközség Önkormányzat Képviselő-testülete tehát nem lépte túl a törvényi felhatalmazás kereteit, sőt, épp
annak eleget téve írta elő védelmi rendeltetésű erdő létesítését az M0 gyorsforgalmi utat övező 100-100 méteres
védősávban. A kifejtettek alapján az Ör. 34. § (4) bekezdése nem ellentétes más jogszabály rendelkezéseivel, így nem
sérti az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését, ezért azt az Alkotmánybíróság a megsemmisítésére irányuló indítványt
elutasította.
Az Alkotmánybíróság e határozatának a Magyar Közlönyben történő közzétételét az Abtv. 41. §-a alapján rendelte el.
Budapest, 2011. március 28. Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
13/2019. (X. 4.) PM rendelete a Pénzügyi Tudatosság Fejlesztéséért Díjról.
A  Magyarország címerének és zászlajának használatáról, valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011.  évi CCII.  törvény
24.  § (6)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.)
Korm. rendelet 64. § (1) bekezdés 10. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § A  pénzügyminiszter (a  továbbiakban: miniszter) Pénzügyi Tudatosság Fejlesztéséért Díjat (a  továbbiakban:
díj) adományozhat a  pénzügyi tudatosság fejlesztése során kimagasló tevékenységet végző, vagy kiemelkedő
teljesítményt nyújtó, vagy kivételes, egyedi eredményeket elérő
a) tanuló vagy hallgató,
b) általános vagy középfokú iskolai pedagógus, valamint
c) általános vagy középfokú iskola (a továbbiakban: oktatási intézmény)
részére.
2. § A díj évente egy alkalommal kerül odaítélésre.
3. § A díjban részesülő személy, illetve oktatási intézmény oklevelet és pénzjutalmat kap. A díjhoz tartozó pénzjutalom
összege tanuló vagy hallgató esetén 150  000 Ft, pedagógus esetén 500  000 Ft, oktatási intézmény esetén
2 000 000 Ft.
4. § A  díj adományozására az  oktatási intézmények fenntartói, az oktatási intézmények vezetői vagy az  oktatási
intézmények iskolai szintű szülői munkaközössége tehet javaslatot.
5. § (1) A díj adományozására irányuló javaslat tartalmi, valamint formai követelményeit az 1. melléklet tartalmazza.
 (2) A  díj adományozására vonatkozó javaslatokat a  miniszter által felkért legalább 5 fős bizottság értékeli, amelyről
előterjesztést készít a miniszter számára.
 (3) Az előterjesztés alapján a miniszter dönt a díj adományozásáról.
6. § A  díjra jelölt az  adományozásról szóló kezdeményezés miniszteri döntésre való felterjesztését megelőzően tett,
2. melléklet szerinti nyilatkozata hiányában elismerésben nem részesíthető.
7. § A  díjakat ünnepélyes keretek között a  miniszter vagy az  általa megbízott államtitkár, közigazgatási államtitkár
adja át.
8. § A  díjat ugyanaz a  személy vagy oktatási intézmény 3 éven belül csak egyszer kaphatja meg, újabb díj
adományozására csak olyan teljesítmény alapján lehet javaslatot tenni, amelyet a  javasolt személy vagy szervezet
a korábban adományozott díjat követően ért el.
9. § (1) Nem adományozható díj annak,
a) aki jogerős büntetőítélet vagy fegyelmi büntetés hatálya alatt áll,
b) aki ellen büntetőeljárás, fegyelmi eljárás vagy etikai eljárás van folyamatban,
c) aki etikai büntetésben részesült, az etikai büntetést megállapító határozat jogerőre emelkedésétől számított
egy évig.
 (2) Aki az  (1)  bekezdésben foglaltak ellenére díjban részesült, attól a  miniszter a  díjat a  tudomásszerzést követően
azonnal visszavonja.
 (3) A  díj adományozásáról, visszavonásáról szóló miniszteri közleményt a  Hivatalos Értesítőben történő közzétételt
követően, az ott megjelent adattartalommal egyezően a Pénzügyminisztérium honlapján közzé kell tenni.
 (4) A  díj adományozásáról, visszavonásáról a  Pénzügyminisztérium nyilvántartást vezet, amely tartalmazza a  díjban
részesített nevét, tanuló vagy hallgató esetén az  oktatási intézményt, pedagógus esetén munkahelyét, az  átadás
időpontját, valamint az esetleges visszavonás indokát és időpontját.
10. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Varga Mihály s. k.,
 pénzügyminiszter


text:
25/2018. (VII. 3.) MNB rendelete megújított 500 forintos címletű bankjegy kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013.  évi CXXXIX.  törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013.  évi CXXXIX.  törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank megújított 500 forintos címletű bankjegyet bocsát ki.
 (2) A kibocsátás időpontja: 2018. július 4.
2. § (1) A fehér színű bankjegypapírra nyomtatott bankjegy hossza 154 mm, szélessége 70 mm.
 (2) A  papír anyagában a  bankjegy rövidebb oldalával párhuzamosan futó biztonsági szál található, amelyen
az „MNB” felirat és az „500” értékjelzés olvasható.
3. § (1) A  bankjegy előoldala többszínű, az  oldal széléig kifutó alapnyomattal és bordó képnyomattal készült, amelynek
összhatása piros. Az  alapnyomat a  bal oldalon található vízjelmező alatt és fölött piros, a  szövegtükör körül
sárga, kék, a  bankjegy jobb oldalán piros és sárga színhatású. A  vízjelmező mellett, jobbra 1 mm átmérőjű, sárga
színű körök láthatók. Az  alapnyomat részeként a  szövegtükör középső részén – a  Sárospataki vár alaprajzának
ábrázolásába illesztve – vízszintes sorokban a piros és barna színű „500” értékjelzés és az „ÖTSZÁZ” felirat ismétlődik,
a  bankjegy jobb oldalán geometrikus mintázat látható. Az  alapnyomat jobb felső részén a  piros és sárga színű
illeszkedőjel előoldali eleme található.
(2) A  vízjelmezőben II. Rákóczi Ferencet ábrázoló árnyalatos vízjelkép látható, amelynek része a  vízjelportré alatt
vízszintesen elhelyezkedő „500” értékjelzés. A vízjelmező fölött a bordó színű „500” értékjelzés olvasható. A bankjegy
bal alsó sarkában a  címlet tapintással történő felismerhetőségét elősegítő, egy elemből álló, bordó színű jelzés
található.
(3) A  szövegtükörben az  „ÖTSZÁZ FORINT” felirat, majd egymás alatti vízszintes sorokban Dr. Matolcsy
György, Dr.  Gerhardt Ferenc, Nagy Márton és Dr. Windisch László névaláírása, a  „BUDAPEST 2018” felirat,
a bankjegyhamisításért való büntetőjogi felelősségre vonatkozó, az „A BANKJEGYHAMISÍTÁST A TÖRVÉNY BÜNTETI!”
záradék, valamint a „MAGYAR NEMZETI BANK” felirat olvasható. Az évszám és a névaláírások változhatnak.
(4) A  szövegtükörben, középen optikailag változó tulajdonságú festékkel (OVI) nyomtatott, vágtázó lovat ábrázoló
motívum látható, amely a  rátekintés szögétől függően lila vagy zöld színű. Az  aláírásoktól balra – díszítő
motívumokkal körülvéve – Magyarország címerének ábrázolása látható. A szövegtükör képnyomati elemeinek színe
bordó.
(5) A  képnyomat jobb oldali részén II. Rákóczi Ferenc arcképének ábrázolása látható, az  arcképtől balra fent
a „II. RÁKÓCZI FERENC” felirat, jobbra lent az „500” értékjelzés olvasható. E képnyomat elemeinek színe bordó.
(6) A  bankjegy sorszáma a  bal oldalon, a  vízjelmező alatt vízszintesen, valamint a  jobb oldalon, az  arckép mellett
függőlegesen olvasható. A fekete színű sorszám két betűből és hét számjegyből áll.
(7) A  vízjelmezőtől balra a  bankjegy rövidebb oldalával párhuzamos hologram hatású fémcsík található. A  fémcsík
tagolt formájú, díszítő motívumokkal határolt középső elemében II. Rákóczi Ferenc portréjának tükörképe, alatta
a vízszintesen elhelyezett „500” értékjelzés látható.
(8) A bankjegy előoldalának képét az 1. melléklet tartalmazza.
4. § (1) A  bankjegy hátoldala többszínű, az  oldal széléig kifutó alapnyomattal és bordó színű képnyomattal készült,
amelynek összhatása piros. Az alapnyomat részeként a bankjegy alsó és felső szélén piros sáv látható, az alapnyomat
többi része piros és zöld színhatású. Az  alapnyomat bal oldali részén, a  képnyomat hátterében II. Rákóczi Ferenc
1703-ban írt manifesztumának latin nyelvű szövegrészlete jelenik meg, amelyet egy szőlőfürtökkel díszített
indamotívum foglal keretbe. A vízjelmező mellett, balra 1 mm átmérőjű sárga színű körök láthatók. A bankjegy bal
felső sarkában a piros és sárga színű illeszkedőjel hátoldali eleme található.
(2) A bankjegy felső szélével párhuzamos sávban a mikroírással nyomtatott „500 FORINT” értékjelzés, valamint az „MNB”
felirat ismétlődik, és a  nagyobb számjegyekkel, illetve betűkkel nyomtatott „500” értékjelzés, illetve „MNB” felirat
olvasható. A  bankjegy alsó szélével párhuzamos sávban a  mikroírással nyomtatott „500 FORINT” és „MNB” felirat
ismétlődik, és a  nagyobb betűkkel, illetve számjegyekkel nyomtatott „ÖTSZÁZ FORINT”, illetve „500” értékjelzés
olvasható.
(3) A  képnyomat fő motívuma a  Sárospataki várat ábrázoló – múlt századi rézkarc alapján készült – metszet.
A  metszettől jobbra, lent II. Rákóczi Ferenc ezüst féltallérjának ábrázolása látható, amelyben a  rátekintés szögétől
függően egy „H” betű jelenik meg. A metszet fölött, balra az „A SÁROSPATAKI VÁR” felirat, jobbra az „500” értékjelzés
olvasható, melyek színe bordó.
(4) A bankjegy hátoldalának képét a 2. melléklet tartalmazza.
5. § A bankjegy grafikai terve Pálinkás György grafikusművész munkája.
6. § Ez a rendelet 2018. július 4-én lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
15/2004. (II. 16.) KE határozata címzetes államtitkár kinevezéséről.
A Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról és
felelősségéről szóló 1997. évi LXXIX. törvény
31/A. §-ának (2) bekezdése alapján, a miniszterelnök
javaslatára
dr. Katona Tamást a Miniszterelnöki Hivatal címzetes államtitkárává
— 2004. február 16-i hatállyal — kinevezem. Budapest, 2004. február 11.
Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
1160/2019. (III. 27.) Korm. határozata a KIRÁLY Sportlétesítmény fejlesztése tárgyú beruházás megvalósításához szükséges további intézkedésekről.
A KIRÁLY Sportlétesítmény fejlesztése tárgyú beruházás (a továbbiakban: Beruházás) megvalósítása érdekében a Kormány
 1. egyetért a Beruházás II. ütemének előkészítésével;
 2. a Beruházás II. üteme előkészítésének kormányzati felelőseként az emberi erőforrások miniszterét jelöli ki;
 3. egyetért azzal, hogy a  Beruházás II. üteme előkészítését – a  4.  pont a)  alpontja szerinti előkészítési fázisokra is
kiterjedően –, valamint a  Beruházás II. üteme megvalósítását építtetőként a  Király Szabadidősport Egyesület
(nyilvántartási szám: 18-02-0199993, adószám: 18896596-1-18) végezze;
4. egyetért azzal, hogy
a) a Beruházás II. üteme esetében – a KIRÁLY Sportlétesítmény fejlesztése tárgyú beruházás megvalósításához
szükséges pénzügyi fedezet biztosításáról és további feladatokról szóló 1358/2018. (VII. 26.) Korm. határozat
(a továbbiakban: Határozat) 4.  pontja szerinti – a  Beruházás Előkészítési Alap felhasználásával kapcsolatos
döntési hatáskörökről szóló 222/2017. (VIII. 11.) Korm. rendelet 2. § (2) bekezdés k), m), n) és o) pontja szerinti
fázisokat 2019. június 30. napjáig kell megvalósítani,
b) a Határozat 5.  pontja alapján a  Beruházás II. üteme előkészítési feladatainak finanszírozása érdekében
átcsoportosított 50 000 000 forint elszámolási és visszafizetési kötelezettségének határideje az 5. pont szerinti
jelentés tudomásulvételét követő 15 nap;
5. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy a Király Szabadidősport Egyesület bevonásával készítsen jelentést
a 4. pont a) alpontja szerinti előkészítési fázisok végrehajtásának állapotáról, valamint a Határozat 5. pontja szerinti
felhasznált forrás összegéről;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2019. szeptember 1.
6. visszavonja a Határozat 2–4. és 6–8. pontját.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök