text:
6/2018. (I. 31.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján 2017. december 6. napjától 2018. június 5. napjáig
az egyetemes reformáció 500. évfordulójáról történő méltó megemlékezés és a reformáció magyar örökségének
megünneplése érdekében dr. Hafenscher Károly Istvánt a Reformáció Emlékbizottság munkájának segítéséért felelős
miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos tevékenysége az alábbi feladatokra terjed ki:
a) a Reformáció Emlékbizottság által kiosztott támogatások elszámoltatására, a nyitott jogviszonyok lezárására,
b) az a) pont szerinti feladatkörrel összefüggésben a miniszter által meghatározott eseti, egyedi feladatok
ellátására. 3. § A miniszteri biztos egyebekben ellátja az Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról
szóló 33/2014. (IX. 16.) EMMI utasítás miniszteri biztosra vonatkozó feladatait.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét az emberi erőforrások minisztere az egyházi, nemzetiségi és civil társadalmi
kapcsolatokért felelős államtitkár útján irányítja.
5. § A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazásra és juttatásokra jogosult.
6. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában a Ksztv. 38. § (8) bekezdése szerinti titkárság nem segíti.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 24/2017. (V. 24.) EMMI utasítás.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
479/2009. (XII. 11.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. december 7-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva dr. F. J. és dr. G. K. magánszemélyek által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozók 2009. november 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló
1998. évi III. törvény 10. § c) pontjának és 13. § (1) bekezdésének hatályon kívül helyezése tárgyában?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő kérdés nem felel meg
az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. A népszavazásra bocsátott kérdésnek mind
a választópolgár, mind a jogalkotó számára egyértelműnek kell lennie. Az egyértelműség követelményét a testület és
az Alkotmánybíróság is a népszavazáshoz való jog alkotmányos garanciájaként értelmezi.
A Bizottság álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem egyértelmű a választópolgár számára. Nem
várható el ugyanis az állampolgártól, hogy pontosan és mélyrehatóan ismerje a népszavazásra feltenni kívánt
kérdésben megfogalmazott jogszabályhelyeket, azok tartalmát, és hatályon kívül helyezésük esetleges
következményeit.
Fentiek alapján az Nsztv. 10. § c) pontja szerint, az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív
hitelesítését, ha a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvény ben előírt követelményeknek.
II. A határozat az Nsztv 2. §-án, 10. §-ának c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve.
130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
36/2004. (IV. 26.) OGY határozata a Magyar Köztársaság csatlakozásáról a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló, Kyotóban, 1973. május 18-án kelt nemzetközi egyezmény Brüsszelben, 1999. június 26-án létrehozott Módosító Jegyzőkönyvéhez.
Az Országgyűlés 1. egyetért azzal, hogy a Magyar Köztársaság csatlakozzék a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról
szóló, Kyotóban, 1973. május 18-án kelt nemzetközi egyezmény Brüsszelben, 1999. június 26-án létrehozott Módosító Jegyzőkönyvéhez és annak I. és II. függelékeihez;
2. felkéri a köztársasági elnököt, hogy a csatlakozási
okiratot aláírásával és pecsétjével ellátva adja ki;
A határozatot az Országgyűlés a 2004. április 26-i ülésnapján
fogadta el.
A határozatot az Országgyűlés a 2004. április 26-i ülésnapján
fogadta el.
3. felhívja a külügyminisztert, hogy diplomáciai úton
juttassa el a csatlakozási okiratot a letéteményeshez, a
Vámigazgatások Világszervezetének főtitkárához.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
276/2019. (VII. 5.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Répási Editet
2019. július 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2019. június 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
81/2013. (II. 19.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) és (4) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – Bauer
Jánosné dr.-t 2012. július 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. február 8. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
60/2017. (XI. 24.) HM utasítása a NATO Kodifikációs Rendszer alkalmazásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja és a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló
290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2. § (5) bekezdése alapján a következő utasítást adom ki:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Az utasítás hatálya
a) a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelemért felelős miniszter közvetlen
alárendeltségébe tartozó szervezetekre, a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálatra (a továbbiakban: KNBSZ),
valamint a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi
szervezetek),
b) a (2) bekezdésben foglaltak kivételével a honvédelmi szervezetek által beszerzett és az MH ellátási rendszerébe
kerülő termékekre – ideértve azokat a termékeket, amelyekre a honvédelmi tárcán kívüli szervezetekkel írásos
lízing vagy bérleti jogviszony létesült, és a honvédelmi szervezetnek fenntartási és ellátási kötelezettsége
keletkezik –,
c) azokra a Magyarországon bejegyzett gazdasági szereplők által gyártott és az MH ellátási rendszerébe kerülő
termékekre és nyújtott szolgáltatásokra, amelyeket valamely, a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó ország
kormányzati szervezete szerez be és
d) a haditechnikai termékek jelöléséről, valamint a haditechnikai termékek és szolgáltatások nyilvántartásáról
szóló 32/2007. (III. 19.) GKM rendelet hatálya alá eső termékekre
terjed ki.
 (2) Az utasítás hatálya nem terjed ki azokra az (1) bekezdés b) pontja szerinti beszerzésekre, amelyeket
a) a nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 63–66. §-a hatálya alá tartozó speciális
működési kiadásai terhére a KNBSZ hajt végre, és
b) az MH nemzetközi békemissziós feladatokban szolgálatot teljesítő kontingensei, a NATO-hoz rendelt katonai
képviseletek, valamint a véderő-, katonai és légügyi attaséhivatalok települési vagy állomáshelyükön
devizatérítéssel hajtanak végre.
2. § (1) Ezen utasítás alkalmazásában
1. ACodP: Szövetségi Termékkodifikációs Kiadvány (Allied Codification Publication), amely a NATO Kodifikációs
Rendszer működtetésének alapvető szabályait, előírásait tartalmazó dokumentumstruktúra, amely
a következőkből áll:
a) ACodP-1: NATO Kodifikációs Kézikönyv, a NATO Kodifikációs Rendszer működtetésének általános
irányelveit, alapelveit, feladatait, eljárásait tartalmazza,
b) ACodP-2: NATO Ellátási Osztályozási Kézikönyv, a NATO Kodifikációs Rendszerben szereplő cikkek
egyedi, egységes osztályozási rendszerét tartalmazza, magyar megfelelőjének jelzete az ACodP-1
szerint: 51-H2,
c) ACodP-3: NATO Cikknév Jegyzék, a NATO Kodifikációs Rendszerben szereplő ellátási cikkek részére
előírt egységes, „Elfogadott Cikkneveket” tartalmazza, magyar megfelelőjének jelzete az ACodP-1
szerint: 51-H6,
2. adatfeldolgozó szervezet: szerződés vagy együttműködési megállapodás alapján a kodifikációs eljárást
végrehajtó szervezet,
3. ajánlatkérő szervezet: a beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezet, amely a beszerzési
eljárás lefolytatására önállóan jogosult, vagy a költségvetési előirányzattal rendelkező szervezettől kapott
megbízás alapján jogosult a beszerzési eljárás lefolytatására,
4. anyagnem-felelős szervezet: a honvédelmi szervezetek meghatározott eszközeire és készleteire, az ezekhez
tartozó szolgáltatások igénybevételéhez szükséges központi költségvetés tervezésére, a jóváhagyott központi
költségvetés terhére kötelezettségvállalásra felruházott szakmai irányító szervezet,
5. beszerzés: forgalomképes és birtokba vehető dolog tulajdonjogának vagy használatára, hasznosítására
vonatkozó jognak a – határozott vagy határozatlan időre történő – megszerzésére vagy szolgáltatás
megrendelésére irányuló szerződés megkötése, ideértve a közbeszerzésekről szóló 2015. évi CXLIII. törvény
hatálya alá tartozó beszerzéseket is,
6. CodSP: Kodifikációs Támogató Kiadvány (Codification Support Publication), a NATO Kodifikációs Rendszert
alkalmazó országok kommunikációs technikai paramétereit tartalmazó, a NATO Automatizált Ügykezelő
Rendszeren félévente megjelenő kiadvány,
7. ellátási cikk: a honvédelmi tárca ellátási rendszerében lévő vagy a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó
országok bármelyikében alkalmazott, gyártott olyan termék, amely meghatározott logisztikai igény
kielégítésére szolgál és a NATO Kodifikációs Rendszer szabályai szerinti azonosítását valamely nemzeti
kodifikációs iroda lefolytatta,
8. kodifikációs eljárás: a honvédelmi tárca ellátási rendszerébe kerülő és a nemzeti kodifikációs irodák
kezdeményezése alapján az ellátási cikk azonosításához szükséges adatok beszerzése, feldolgozása,
a kodifikációs rendszerbe történő rögzítése, vagyis a cikkazonosítás és adatok karbantartása az ACodP-1-ben
meghatározottak szerint, ideértve az adatok közzétételét a felhasználók számára,
9. központi ellátó szerv: az anyagnem-felelős szakirányításával működő honvédelmi szervezet, amely a központi
ellátásba vont eszközök és készletek központi költségvetés terhére szükséges beszerzési, nyilvántartási,
tárolási, állagmegóvási, hadihasználatba helyezési, elosztási, üzemeltetési, ellenőrzési és egyéb központosított
szolgáltatások részére meghatározott feladatait végzi,
10. megbízó: a beszerzési eljárás kezdeményezésére feljogosított honvédelmi szervezet, amely költségvetési
előirányzattal rendelkezik, vagy az előirányzat felett rendelkezési jogosultsággal bír, és a beszerzést
kezdeményezi,
11. NATO AC/135 Bizottság: Nemzeti Kodifikációs Igazgatók Csoportja, a kodifikációs szakterületért felelős NATO
bizottság, amely a NATO Kodifikációs Rendszerben részt vevő országok nemzeti kodifikációs irodáinak
vezetőiből és az NSPA képviselőiből áll,
12. NATO Automatizált Ügykezelő Rendszer: a NATO AC/135 Bizottság munkájának támogatása céljából, a bizottsági
ülések napirendjeihez kapcsolódó dokumentumok kizárólagos kezelésére és továbbítására létrehozott,
az NSPA által üzemeltetett internetalapú elektronikus levelező rendszer,
13. NATO Kodifikációs Rendszer: a NATO szinten egységes termékkodifikációt megvalósító szervezeti elemek és az
őket összekapcsoló informatikai háttér, valamint a kodifikációs rendszer elemeit, működését és a szervezeti
elemek feladatait meghatározó szabályozók összessége,
14. NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó országok: mindazon országok, amelyek saját kormányzati rendszerük
valamely területén a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazzák,
15. Nemzeti Kodifikációs Iroda: a NATO Kodifikációs Rendszer tagországainak azon szervezetei, amelyek nemzeti
szinten kizárólagosan felelősek a NATO Kodifikációs Rendszer működtetéséért, valamint a NATO Kodifikációs
Rendszer többi szervezeti elemével való kapcsolat biztosításáért,
16. NCAGE kód: NATO Kereskedelmi és Kormányzati Cég Kód (NATO Commercial and Governmental Entity), amely
a NATO Kodifikációs Rendszerben a gyártók, szállítók, illetve a kodifikációs adatok forrásait azonosító kód,
17. NMCRL: NATO Egyesített Logisztikai Cikkazonosító Katalógus (NATO Master Catalogue of References for
Logistics), amely a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó országok által használt ellátási cikkek NATO Raktári
Számait, a cikkek kodifikációs adatait, a gyártók és a felhasználó országok listáját tartalmazó, elektronikus
formában megjelenő kiadvány,
18. NSN: NATO Raktári Szám (NATO Stock Number), amely az ellátási cikkek jelölésére kidolgozott 13 jegyű
azonosító szám, amely egyedileg több – azonos tulajdonságokkal rendelkező – terméket is jelölhet,
19. NSPA: NATO Logisztikai és Beszerzési Ügynökség (NATO Support & Procurement Agency), a NATO logisztikai és
beszerzési ügynöksége, amely a NATO AC/135 Bizottsággal kötött együttműködési szerződés alapján ellátja
a Bizottság titkársági funkcióit, illetve létrehozza, fenntartja és publikálja mindazon kodifikációs adatbázisokat,
amelyekre a Bizottsággal szerződést köt,
20. szállító: az a szolgáltató, gyártó vagy termékforgalmazó, amely az ajánlatkérő honvédelmi szervezet beszerzési
igényének kielégítését szerződéses jogviszony létesítésével vállalja,
21. termék: olyan tárgyi eszköz, készlet, szolgáltatás és szellemi termék, amelynek a működési igények kielégítése
érdekében szerződés alapján történő beszerzése – az alkalmazói igényekre és a felhasználás, elhasználódás
mértékére tekintettel – szükséges,
22. termékkodifikáció: a termékek azonosításához szükséges logisztikai tulajdonságokat leíró adatok egységes
rendszerben történő rögzítése,
23. termékkodifikációs célú adatszolgáltatás: egy termék minden lényeges tulajdonságát, műszaki adatait
tartalmazó, annak azonosításához szükséges, műszaki rajzok, leírások, műszaki dokumentációk átadása, illetve
a gyártás során alkalmazott szabványokra történő utalás, amelyek alapján az adott termék egyértelműen
azonosítható,
24. termékkodifikációs szoftver: a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó országok egyedi követelményei szerint
kifejlesztett, a kodifikációs tevékenységet lehetővé tevő és támogató számítógépes program, amely
a Szövetségi Termékkodifikációs Kiadványokban meghatározottak szerint tartalmazza és kezeli a kodifikációs
adatokat,
25. Záradék: Termékkodifikációs Záradék, amely a NATO STANAG 4177 és az MSZ K 1171 Ellátási cikkek kodifikációja,
az adatbeszerzés egységes rendszere, a szállító adatszolgáltatása című szabványokra alapozott, a beszerzési
szerződésekbe záradékként foglalt szállítói kötelezettségvállalás arra, hogy a szállító teljesíti a honvédelmi
tárca termékkodifikációs tevékenységének végrehajtásához az általa szállított termékekre vonatkozó
termékkodifikációs célú adatszolgáltatást.
(2) A NATO kodifikációs rendszerében szereplő egyéb meghatározásokat az 1. melléklet tartalmazza.
3. § A NATO Kodifikációs Rendszer célja a NATO tagállamok és a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó országok
haderőinek ellátási rendszereibe kerülő termékek és gyártójuk, szállítójuk azonos szabályrendszerre alapozott
azonosítása, annak érdekében, hogy a termékek azonosítási adatai a logisztikai rendszer részére rendelkezésre
álljanak, valamint hogy a katonai logisztikai információk cseréje biztosítható legyen.
4. § A NATO Kodifikációs Rendszer alapelvei:
a) egy meghatározott tagország azonosítja az adott terméket az összes felhasználó ország számára,
b) az alkalmazott egységes szabályrendszer alapján az azonos műszaki tartalommal rendelkező termékek
ugyanazzal az azonosítással rendelkeznek,
c) valamennyi termék a gyártóhoz, szállítóhoz kötötten azonosítható, és
d) a termékkodifikációhoz szükséges adatok biztosítása a beszerzési szerződésekhez csatolt Záradék
érvényesítésével történik, a Záradék a szállító részéről történő adatszolgáltatás vállalására vonatkozik.
2. A termékkodifikációhoz szükséges adatszolgáltatás rendje 5. § (1) A honvédelmi tárca ellátási rendszerébe az 1. § (1) bekezdése szerinti beszerzési szerződéses jogviszony alapján
kerülő termékekre vonatkozó, termékkodifikációs célú adatszolgáltatási kötelezettség érvényesítése a beszerzési
szerződésekben a Záradék alkalmazásával, a 2. és 3. melléklet szerint történik.
(2) Ha a beszerzési eljárás részvételi vagy ajánlati felhívással indul, akkor az ajánlati dokumentációhoz csatolt Záradékban
meghatározott adatszolgáltatás vállalásának kötelezettségét – az adatszolgáltatás tartalmának megjelölésével –
a részvételi vagy ajánlati felhívásban az egyéb információk között a szállításra pályázók tudomására kell hozni.
(3) A Záradéknak tartalmaznia kell a szállító kötelezettségvállalását az általa szállított termék azonosításához szükséges
adatok teljes körű biztosítására, a cégazonosításhoz szükséges NATO Kereskedelmi és Kormányzati Cég Kód
megszerzésére, továbbá a szerződés teljesítése közben a cég jogállásában bekövetkező bármely változás esetén
a Záradékban foglalt kötelezettségek jogfolytonosságára.
(4) A NATO Kodifikációs Rendszerben a Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda funkcióit az MH Logisztikai Központ
Termékazonosító és Törzskarbantartó Osztály látja el.
3. A termékkodifikáció végrehajtásának rendje 6. § (1) A NATO Kodifikációs Rendszerben szereplő termékek kodifikációjának végrehajtása a terméket előállító vagy elsőként
használatba vevő tagország nemzeti kodifikációs irodájának a felelőssége.
(2) A termékek kodifikációja a terméket gyártó, szállító vállalkozás termékkodifikációs célú adatszolgáltatása alapján
történik.
(3) A termékek kodifikációja során az ellátási cikkek azonosítása a szállító által szolgáltatott adatok alapján az ACodP-1-ben
leírt szabályok szerint történik.
(4) A szállítók termékkodifikációs célú adatszolgáltatásából származó, illetve a gyártási dokumentációból kivonatolt
műszaki információk nemzeti és nemzetközi ügyletekben is felhasználhatók. Ha ennek bármely része „Üzleti titok”
minősítésű, akkor az ilyen információ csak a gyártó írásos felhatalmazása alapján adható át külső kormányzati szerv,
illetve a NATO Kodifikációs Rendszer tagjai részére.
(5) A NATO Kodifikációs Rendszerben szereplő ellátási cikkek kodifikációjának alapját a STANAG 3150 – Az ellátási cikkek
osztályozásának egységes rendszere és a STANAG 3151 – A cikkazonosítás egységes rendszere alapján az Amerikai
Egyesült Államok Szövetségi Cikkazonosítási Rendszere szolgáltatja.
(6) A NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó országok, az NSPA, valamint a NATO Kodifikációs Rendszert nem alkalmazó
országok közötti adatcsere a STANAG 4199 – Az anyaggazdálkodási adatok cseréjének egységes rendszere és
a STANAG 4438 – A NATO Raktári Számokkal kapcsolatos adatok terjesztésének egységes rendszere egységes védelmi
előírásokban meghatározottak szerint történik.
4. A beszerzési eljárás kezdeményezésére és lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezet feladatai
7. § (1) Az ajánlatkérő szervezet az általa kötött beszerzési szerződésben szerződési feltételként érvényesíti a szállító felé
az általa szállítandó termékekre vonatkozó termékkodifikációs célú adatszolgáltatási kötelezettséget.
(2) Ha a megbízó és ajánlatkérő szervezet nem azonos, akkor a megbízó a beszerzések eljárási rendjéről szóló HM utasítás
alapján elkészíti a beszerzési megbízást. A megbízásnak tartalmaznia kell a termékkodifikációs célú adatszolgáltatás
igényét is.
(3) A Záradéknak a beszerzési szerződésekbe történő belefoglalásáért az ajánlatkérő szervezet vezetője a felelős.
 (4) A beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezet a szállítandó termékekre vonatkozó
termékkodifikációs célú adatszolgáltatási kötelezettség szállító részéről történő elutasítása esetén az ajánlattételi
szakaszban megállapítja az ajánlat érvénytelenségét, míg a szerződéskötési szakaszban visszautasítani köteles
a beszerzési szerződés megkötését.
(5) A beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezet a cégekkel kötött beszerzési szerződésbe
belefoglalja, hogy a Záradék szerinti adatszolgáltatást a Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda felé kell teljesíteni.
A szállítási feltételek között meghatározza az adatszolgáltatás határidejét vagy időrendjét. A határidő vagy időrend
megállapításakor köteles figyelembe venni, hogy az adatszolgáltatás a termék szállítását megelőzően történjen.
(6) A termékkodifikációs célú adatszolgáltatási kötelezettség szerződésszerű teljesítésének megítélése és a szerződéses
előírások megvalósulásának pontos nyomon követése érdekében a beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított
honvédelmi szervezet a szerződés aláírását követő 5 munkanapon belül megküldi a Magyar Nemzeti Kodifikációs
Irodának a szerződésben szereplő valamennyi, a termékkodifikációs célú adatszolgáltatással kapcsolatos információt,
különösen a szerződő felek megnevezését, elérhetőségét, a szállítandó termékek, a szerződés azonosítóját vagy
számát.
(7) A beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezet a Magyar Nemzeti Kodifikációs Irodának
az  adatszolgáltatási kötelezettségek hibás teljesítésére vonatkozó értesítése alapján a szállítóval történő
eredménytelen egyeztetés esetén a „nem szerződés szerinti teljesítésre” vonatkozó előírások szerint köteles eljárni,
majd erről tájékoztatni a Magyar Nemzeti Kodifikációs Irodát.
5. A Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda feladatai 8. § A Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda feladatai:
1. a nemzeti kodifikációs irodáktól, hazai vállalkozásoktól vagy rendvédelmi feladatokat ellátó szervektől,
valamint a beszerzési eljárás kezdeményezésére feljogosított honvédelmi szervezetektől beérkező igények
alapján elvégezteti a termékek, gyártók, forgalmazók, szolgáltatók ACodP-1 szerinti azonosítását,
2. a Záradékban meghatározott szállítói kötelezettségek nem szerződésszerű teljesítését – a hiányos vagy hibás
teljesítés pontos szakmai tartalmának meghatározásával – jelzi a szállító felé, és ha az nem pótolja
a hiányosságokat, ennek a tényét közli a beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezet
felé,
3. a Záradékban meghatározott szállítói adatszolgáltatás megfelelősége esetén teljesítési igazolást állít ki,
amelyet a szállító részére megküld,
4. ha egy termék szállítását követően, de a Záradékban meghatározott adatszolgáltatás teljesítését megelőzően
a szállító ellen felszámolási, végelszámolási vagy csődeljárás indul, akkor a Záradékban foglalt és még nem
teljesített szállítói kötelezettségek vonatkozásában a beszerzési eljárás lefolytatására feljogosított honvédelmi
szervezet útján kezdeményezi a nem teljesített kötelezettségeknek a végelszámoló vagy a felszámoló
szervezetnél történő bejelentését,
5. a külföldi nemzeti kodifikációs irodáktól érkező kodifikációs igények feldolgozása, amelyet – az ACodP-1-ben
előírt szabályok szerint – a magyar gyártók termékkodifikációs célú adatszolgáltatása alapján hajt végre,
6. a beszerzési eljárások során a Záradékban foglalt követelmények értelmezéséhez, a beszerzési eljárás
lefolytatására feljogosított honvédelmi szervezetek igénye alapján módszertani segítséget nyújt,
7. a kodifikációs eljárásokat a feladatainak támogatására szolgáló termékkodifikációs szoftver segítségével végzi,
illetve az adatfeldolgozó szervezettel végrehajtatja,
8. részt vesz a NATO AC/135 Bizottság hatáskörébe tartozó STANAG-ek hazai alkalmazásának előkészítésében,
bevezetésében és szükség szerinti aktualizálásában,
9. a NATO Kodifikációs Rendszer és a NATO AC/135 Bizottság működésével kapcsolatos dokumentumok
folyamatos feldolgozásával, illetve a NATO és munkacsoportjai hatáskörébe tartozó szakmai
munkafolyamatokban, illetve a bizottsági üléseken való részvételével és a döntések meghozatalában történő
közreműködésével részt vesz a NATO AC/135 Bizottság munkájában,
10. tervezi, szervezi, irányítja és a saját hatáskörébe tartozó esetekben végrehajtja a kodifikációs szakfeladatot
végző saját és az adatfeldolgozó szervezet állományának felkészítését, képzését, továbbképzését, valamint
megszervezi és irányítja az ACodP-1 feldolgozását és megismertetését,
11. támogatást nyújt a honvédelmi tárcával vagy a NATO Kodifikációs Rendszert alkalmazó országok kormányzati
szerveivel szerződéses kapcsolatba kerülő magyar szállítók, illetve a HM és az MH beszerzési eljárás
kezdeményezésére és lefolytatására feljogosított szervezetei részére a Záradék alapján szükséges feladataik
végrehajtása terén,
12. megszervezi a NATO AC/135 Bizottság és annak munkacsoportja magyarországi üléseinek végrehajtását, és
biztosítja azok zavartalan lebonyolítását,
13. évente – a NATO AC/135 Bizottság döntésének megfelelően – igényli a Bizottság éves adminisztratív
költségeihez történő hozzájárulás kifizetését,
14. évente – a tárgyévet megelőzően –, igényli a feladatai végrehajtásához szükséges NMCRL+ online adatbázis
éves előfizetési díjának kifizetését; az előfizetési díjat a NATO AC/135 Bizottság évente állapítja meg,
15. gyűjti, nyilvántartja és tárolja a hozzá beérkező beszerzési szerződéseket, illetve a szerződésekhez benyújtott
termékkodifikációs adatszolgáltatásokat és a termékkodifikáció alapját képező termékazonosítási
dokumentációkat, az azonosított ellátási cikk NSN kódját megküldi a szerződéses fél számára,
16. a NATO Automatizált Ügykezelő Rendszeren keresztül a jelentési rendszer paraméterei szerint megadja az NSPA
részére a CodSP-ben szereplő, a Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda kommunikációs technikai paramétereire
vonatkozó információkat, és
17. a NATO Kodifikációs Rendszernek a honvédelmi tárcán belüli és a hazai gyártók, szállítók általi megismertetése
érdekében konzultációkat szervez és ismertetőket, előadásokat tart részükre.
6. A termékkodifikációval kapcsolatos egyéb feladatok 9. § (1) A HM Védelemgazdasági Hivatal (a továbbiakban: HM VGH) a Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda igénylése, illetve
a  kodifikációs szakterületért felelős honvédelmi szervezet adatszolgáltatása alapján tervezi és annak szakmai
leigazolását követően az NSPA részére átutalja a NATO AC/135 Bizottság éves adminisztratív költségeihez történő
hozzájárulást és az NMCRL éves előfizetési díját a „Hozzájárulás a NATO költségvetéséhez” megnevezésű fejezeti
kezelésű előirányzat terhére.
(2) Az anyagnem-felelősök és a központi ellátó szervek
a) a gazdálkodási körükbe újonnan kerülő ellátási cikkek esetén a Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda által
– a NATO Kodifikációs Rendszer szabályai szerint – kidolgozott és kiadott kodifikációs adatokat a gazdálkodási
folyamataikban alkalmazzák,
b) elkészítik és évente aktualizálják a gazdálkodási körükbe tartozó ellátási cikkek szakanyagjegyzékét, szakági
nómenklatúráját.
c) együttműködnek a Magyar Nemzeti Kodifikációs Irodával és a HM VGH-val a honvédelmi tárca gazdálkodási
rendszerében levő azon korábban beszerzett termékek kodifikációs eljárásának kidolgozásában, amelyek
gazdálkodási körükben tartása az utasítás hatálybalépését követő 5 éven túl is szükséges, és
d) együttműködnek a Magyar Nemzeti Kodifikációs Irodával és a HM VGH-val a számviteli nyilvántartásban az
ellátási cikkek azonosítására szolgáló kodifikációs adatok alkalmazására vonatkozó eljárás kidolgozásában.
(3) A honvédelmi szervezetek jelen utasítás hatálybalépését követően a gazdálkodási körükbe újonnan kerülő ellátási
cikkek esetén a Magyar Nemzeti Kodifikációs Iroda által – a NATO Kodifikációs Rendszer szabályai szerint – kidolgozott
és kiadott kodifikációs adatokat a gazdálkodási folyamataikban alkalmazzák.
7. Záró rendelkezések 10. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
11. § Hatályát veszti a NATO Kodifikációs Rendszer alkalmazásáról szóló 109/2005. (HK 25.) HM utasítás.
Dr. Simicskó István s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
124/2017. (XII. 12.) ME határozata helyettes államtitkár megbízatása megszűnésének megállapításáról és helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 223. § (3) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– az emberi erőforrások miniszterének előterjesztésére – megállapítom, hogy
dr. Pacsay-Tomassich Orsolyának, az Emberi Erőforrások Minisztériuma helyettes államtitkárának e megbízatása más
vezetői munkakörbe történt áthelyezésére tekintettel
– 2017. november 30-ai hatállyal – megszűnt, egyidejűleg a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdése alapján – az emberi
erőforrások miniszterének javaslatára –
dr. Mészáros Árpád Józsefet az Emberi Erőforrások Minisztériuma helyettes államtitkárává
– 2017. december 1-jei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
112/2012. (IX. 14.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdése alapján, az emberi erőforrások minisztere
javaslatára dr. Maruzsa Zoltán Viktort az Emberi Erőforrások Minisztériuma helyettes államtitkárává
– 2012. szeptember 15-ei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
57/2006. (VIII. 3.) GKM rendelete a fémjelzési, nemesfémtartalom-vizsgálati és -hitelesítési tevékenységért, valamint az egyenértékűség megállapítási eljárásért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjakról.
Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) 67. §-ának (2) bekezdésében, valamint a nemesfémtárgyak és termékek vizsgálatáról, hitelesítéséről
és nemesfémtartalmuk tanúsításáról szóló 145/2004.
(IV. 29.) Korm. rendelet 13. §-a (1) bekezdésének d) pontjában kapott felhatalmazás alapján – a pénzügyminiszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal
(a továbbiakban: Hivatal) fémjelzési, nemesfémtartalom-vizsgálati és -hitelesítési, valamint az egyenértékűség
megállapítási tevékenységéért igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni.
(2) A Hivatal fémjelzési, nemesfémtartalom-vizsgálati
és -hitelesítési, valamint az egyenértékűség megállapítási
tevékenységéért fizetendő igazgatási szolgáltatási díj mértékét a melléklet tartalmazza.
(3) A díjat a Hivatal pénztárában vagy a Hivatal Magyar
Államkincstárnál vezetett 10032000-00282448-00000000
számú számlájára kell befizetni. A befizetett díjról a Hivatal számlát állít ki. A díjakból származó bevételt a Hivatal
egyéb bevételeitől elkülönítve köteles nyilvántartani és
kezelni.
(4) A díjat, illetve túlfizetés esetén a díjtöbbletet hivatalból, harminc napon belül vissza kell téríteni, ha
a) a kérelem visszavonásáról – a kérelmező írásbeli bejelentése alapján – a Hivatal a fémjelzési, nemesfémtartalom-vizsgálati, -hitelesítési szolgáltatási, valamint az
egyenértékűség megállapítási tevékenységének megkezdését megelőzően tudomást szerzett; vagy
b) a befizetést igazoló okiratok alapján megállapítható,
hogy a kérelmező az e rendeletben meghatározott mértéket
meghaladó díjat fizetett.
(5) A díjak tekintetében
a) a díjfizetési kötelezettségre az Itv. 28. §-ának (3) be
kezdésében foglaltakat,
b) a díjfizetésre kötelezettek körének megállapítására
az Itv. 31. §-a (1) bekezdésének első mondatában, illetve
31. §-ának (2) bekezdésében foglaltakat,
c) az elévülésre az Itv. 86. §-ában foglaltakat,
d) a díj biztosítására, behajtására és a fizetési kedvez
ményekre az Itv. 88. §-ában foglaltakat
kell megfelelően alkalmazni azzal, hogy ahol az Itv. illetéket említ, azon díjat kell érteni.
2. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 5. napon lép hatályba. Rendelkezéseit a hatálybalépését követően kezdeményezett eljárásokra kell alkalmazni.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti a) a nemesfémtárgyak és termékek vizsgálatának, hitelesítésének és nemesfémtartalmuk tanúsításának részletes
szabályairól szóló 74/2004. (IV. 29.) GKM rendelet
41. §-a az előtte levő címmel együtt és a 4. számú melléklete, valamint
b) a nemesfémtárgyak és termékek vizsgálatának, hitelesítésének és nemesfémtartalmuk tanúsításának részletes
szabályairól szóló 74/2004. (IV. 29.) GKM rendelet módosításáról szóló 126/2004. (XI. 23.) GKM rendelet.
Dr. Kóka János s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter


text:
23/2011. (X. 25.) PSZÁF rendelete a biztosítók adatszolgáltatási kötelezettségéről.
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 117. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás
alapján a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 21. § n) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el: 1. § (1) E rendelet hatálya a biztosítókra (a továbbiakban: adatszolgáltató) terjed ki.
(2) Az adatszolgáltató az e rendeletben foglaltak szerint felügyeleti jelentést készít, amelyet megküld a Pénzügyi
Szervezetek Állami Felügyelete (a továbbiakban: Felügyelet) részére. (3) A felügyeleti jelentések elkészítésének alapját a magyar számviteli jogszabályok szerint készített főkönyvi, analitikus és
egyéb nyilvántartások képezik. 2. § Az adatszolgáltató a rendszeres adatszolgáltatási kötelezettséget az 1. mellékletben foglaltaknak megfelelő
tartalommal és formában, valamint a 2. mellékletben meghatározott kitöltési útmutató szerint köteles elkészíteni és
a Felügyelet részére megküldeni. 3. § (1) Az adatszolgáltató az e rendeletben előírt adatszolgáltatási kötelezettséget a Felügyelet által meghatározott
elektronikus formában, minősített vagy fokozott biztonságú elektronikus aláírással ellátva teljesíti.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdés szerinti kötelezettséget akkor tekinti teljesítettnek, ha az megfelel a 2. melléklet I. rész
3. pontjában foglalt feltételeknek. (3) Az adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges iratokat, a számviteli, nyilvántartási, informatikai
rendszerekben tárolt információkat a rendszeres adatszolgáltatás esedékessége naptári évének utolsó napjától
számított öt évig kell megőrizni. 4. § (1) Az adatszolgáltató a (2) bekezdésben foglaltak kivételével
a) az első, második és harmadik negyedévről szóló negyedéves jelentést a tárgynegyedévet követő hónap
15. munkanapjáig, a negyedik negyedévről szóló negyedéves jelentést a tárgyévet követő év január 31-éig,
b) az éves jelentést a tárgyévet követő év május 31-éig,
c) a törzsadatairól szóló, tárgyév június 30-i állapotnak megfelelő rendszeres jelentést a második negyedévre
vonatkozó negyedéves jelentéssel egyidejűleg a tárgynegyedévet követő hónap 15. munkanapjáig, az időközi
változások miatti törzsadatjelentést a változást követő 15 munkanapon belül,
d) a felügyeleti alapdíj számításáról szóló éves bevallást tárgyév január 31. napjáig, a felügyeleti változó díj
számításáról szóló negyedéves jelentést a negyedéves adatszolgáltatási jelentéssel egy időben, a tárgyévre
számított felügyeleti változó díj auditálás utáni esetleges különbözetét a tárgyévet követő év második
negyedévére vonatkozó bevallásban – külön korrekciós tételként –
köteles a Felügyelet részére megküldeni. (2) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 126. § (4) bekezdés b) pontjában és
a biztosítók éves beszámoló készítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 192/2000. (XI. 24.)
Korm. rendelet 2. § (3) és (4) bekezdésében foglaltaknak megfelelő adatszolgáltató a törzsadatairól szóló, tárgyév
április 30-i állapotnak megfelelő rendszeres jelentést az éves jelentéssel egyidejűleg, az időközi változások miatti
törzsadatjelentést a változást követő 15 munkanapon belül köteles a Felügyelet részére megküldeni.
5. § (1) Ez a rendelet 2012. január 1-jén lép hatályba.
(2) A biztosítók 2011. évre vonatkozó, 2012-ben esedékes adatszolgáltatását a biztosítók belső adatszolgáltatásának
rendjéről és tartalmáról szóló 5/2006. (II. 7.) PM rendelet előírásai szerint kell teljesíteni.
Dr. Szász Károly s. k.,
a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének elnöke


text:
1587/2018. (XI. 22.) Korm. határozata a vízgazdálkodási tanácsokról.
1. A  Kormány a  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról
szóló 2010. évi XLIII. törvény 30.  § (1)  bekezdése alapján, figyelemmel a  vízgazdálkodásról szóló 1995. évi
LVII. törvény 5. §-ára, a vízgazdálkodás országos és részterületeit érintő vízgazdálkodási és vízvédelmi feladatainak,
koncepcióinak, valamint a  vízgyűjtő gazdálkodási tervezésének szakmai és tudományos megalapozottsága,
valamint a társadalmi részvétel biztosítása érdekében
a) Területi Vízgazdálkodási Tanácsot (a továbbiakban: TVT),
b) Részvízgyűjtő Vízgazdálkodási Tanácsot (a továbbiakban: RVT) és
c) Országos Vízgazdálkodási Tanácsot (a továbbiakban: OVT)
[a továbbiakban: az a)–c) alpontok együtt: vízgazdálkodási tanács] hoz létre és működtet.
2. A TVT és RVT az 1. pontban meghatározottakon túl a vízgazdálkodásért és a vízvédelemért felelős miniszter részére
véleményező, javaslattevő és tanácsadó tevékenységet is ellát.
3. Az OVT székhelye Budapest. A TVT-k és az RVT-k elnevezéseit és székhelyeit az 1. melléklet tartalmazza.
I. A területi vízgazdálkodási tanács 4. A TVT működési területe megegyezik a vízügyi igazgatóság működési területével.
 5. A TVT legfeljebb 25 tagból áll,
a) tagjai:
aa) a vízgazdálkodásért felelős miniszternek,
ab) a vízvédelemért felelős miniszternek,
ac) a működési terület szerinti vízügyi igazgatóságnak,
ad) az illetékes területi vízügyi és vízvédelmi hatóságnak,
ae) az illetékes területi környezetvédelmi és természetvédelmi hatóságnak,
af ) az illetékes erdészeti hatóságnak,
ag) a működési terület szerinti nemzeti park igazgatóságnak,
ah) az illetékes népegészségügyi hatóságnak,
ai) az illetékes talajvédelmi hatóságnak
egy-egy kijelölt képviselője, valamint
b) tagként részt vehetnek a TVT működési területén tevékenységet folytató
ba) a megyei önkormányzat,
bb) a  turizmusért felelős miniszter által vezetett minisztérium által regisztrált turisztikai desztináció
menedzsment szervezetek (TDM szervezet),
bc) területi agrárkamara,
bd) területi mérnöki kamara,
be) a területi kereskedelmi és iparkamara,
bf ) települési önkormányzat,
bg) a vízgazdálkodási társulatok,
bh) a közműves ivóvízellátást és szennyvízelvezetést végző gazdálkodó szervezetek, valamint
bi) annak feladatköréhez kapcsolódóan tevékenységet folytató civil szervezetek, szakmai
érdekképviseleti szervezetek, valamint szakmai-tudományos szervezetek
 által kijelölt egy-egy képviselő.
6. A TVT ülésein állandó meghívottként, tanácskozási joggal részt vehet:
a) ha a TVT működési területén világörökségi terület található, a TVT ülésein a  kulturális örökség védelméért
felelős miniszter által kijelölt személy, b) helyi jelentőségű védett természetvédelmi terület esetén a  települési önkormányzat kijelölt képviselője,
valamint
c) érintettség esetén, ha nem tag, az érintett települési önkormányzat képviselője.
 7. A TVT
a) a tevékenységét önállóan, a megyei önkormányzattal összehangoltan végzi;
b) elősegíti a  területi szintű vízgazdálkodás szakmai feladatainak egységes végrehajtását, valamint a  vízügyi
tervezés, a vízépítés és a szolgáltató tevékenység összehangolt működését;
c) a működési területén véleményezi
ca) a vízgazdálkodás-fejlesztési terveket,
cb) a vízkészlet-megosztási terveket,
cc) az  ivóvízminőség-javító, a  szennyvíztisztítási és szennyvíz-elvezetési programokat, valamint
a települési csapadékvíz-gazdálkodáshoz kapcsolódó fejlesztéseket,
cd) a térség szempontjából jelentős helyi vízgazdálkodási beruházásokat, fejlesztéseket és programokat,
ce) a határvízi együttműködéssel kapcsolatos feladatokat,
cf ) a  működési területét érintő területi kárelhárítási terveket és tevékenységeket (különösen az  árvíz,
belvíz, aszály, vízminőség vonatkozásában),
cg) szakmai szempontból a  pályázat benyújtása előtt az  önkormányzati beruházások
megvalósíthatósági tanulmányait,
ch) az állami vagy európai uniós támogatások pályázati felhívásainak műszaki tartalmát;
d) a működési területén javaslatot tesz
da) a jogszabályok felülvizsgálatára, módosítására,
db) a határvízi együttműködéssel kapcsolatos feladatok tekintetében prioritások megfogalmazására,
dc) a több TVT működési területét érintő vízgazdálkodási problémák kezelésére,
dd) Magyarország települési ivóvízminőség-javító, valamint szennyvíz-elvezetési és szennyvíztisztítási
programjának irányelvei alapján – a programok összehangolására.
 8. A TVT elnökét a tagok – a tagok többségének szavazatával – maguk közül választják meg.
 9. A TVT feladatai teljesítésének elősegítése érdekében állandó vagy eseti szakmai bizottságokat hozhat létre.
 10. A TVT elnöke a TVT működéséről tájékoztatja a vízgazdálkodásért felelős minisztert a tárgyévet követő év március
31-ig.
 11. A  TVT titkársági feladatait a  működési terület szerinti vízügyi igazgatóság látja el, amely honlapján a  TVT
működéséről szóló dokumentumokat közzéteszi, valamint az  üléseket követő 30 napon belül tájékoztatja
a közvéleményt.
II. A részvízgyűjtő vízgazdálkodási tanács 12. Az  RVT működési területe megegyezik a  Duna közvetlen, a  Tisza, a  Dráva és a  Balaton részvízgyűjtőjének
a  vízgyűjtő-gazdálkodás egyes szabályairól szóló 221/2004. (VII. 21.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: R.) szerinti
területével, a 2. melléklet szerint.
13. Az RVT-ben
a) tagként részt vesz: aa) a részvízgyűjtő területén működő TVT-k által kijelölt 1-1 fő,
ab) az  RVT működési területén lévő, az  5.  pont a)  alpont ac)–ah)  alpontjában meghatározott
államigazgatási szervek által kijelölt 1-1 fő;
b) tagként részt vehet:
ba) a működési területen tevékenységet folytató, részvízgyűjtő-gazdálkodással érintett civil szervezetek
által kijelölt 3 fő,
bb) a  működési területen tevékenységet folytató, a  vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény
szerinti vízhasználók által kijelölt 3 fő,
bc) a működési területen tevékenységet folytató szakmai-tudományos szervezetek által kijelölt 3 fő,
bd) a megyei önkormányzat által kijelölt 1 fő,
be) a települési önkormányzatok által kijelölt 1 fő.
14. Az  RVT tevékenységét önállóan, a  megyei önkormányzattal összehangoltan végzi, amelynek keretében az  RVT
a működési területén
a) véleményezi a vizek jó állapotának eléréséhez szükséges intézkedések sorrendjét,
b) összehangolja a  részvízgyűjtő területén működő TVT-k között a  társadalmi szereplők részvételének
megszervezésével járó feladatok ellátását,
c) elősegíti az országos és a területi szintű vízgazdálkodási tanácsok közötti kapcsolattartást,
d) ellenőrzi a civil szervezetek és egyéb érdekeltek részéről érkezett észrevételek figyelembevételét.
15. Az RVT elnökét a tagok – a tagok többségének szavazatával – maguk közül választják meg.
 16. Az RVT titkársági feladatait az 1. melléklet 2. pontjában meghatározott vízügyi igazgatóság látja el.
III. Az Országos Vízgazdálkodási Tanács 17. Az OVT az 1. pontban, valamint a vízgyűjtő-gazdálkodási tervezéssel kapcsolatos feladatait országos szinten látja el.
 18. Az OVT tagjai
a) a vízgazdálkodásért felelős miniszter által kijelölt állami vezető,
b) a részvízgyűjtő szintű vízgyűjtő-gazdálkodási tervek készítésére az 1. melléklet 2. pontjában meghatározott
vízügyi igazgatóságok 1-1 képviselője,
c) az Országos Vízügyi Főigazgatóság képviselője,
d) az országos vízügyi, vízvédelmi hatóság képviselője,
e) a vízgazdálkodásért és vízvédelemért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
f ) a jogszabályokban meghatározott vízgazdálkodási és vízgyűjtő-gazdálkodási feladatai tekintetében a Magyar
Bányászati és Földtani Szolgálat képviselője,
g) a környezetvédelemért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
h) a természetvédelemért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
i) az erdészetért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
j) a halgazdálkodásért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
k) az agrárpolitikáért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
l) a helyi önkormányzatokért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
m) a területfejlesztésért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
n) az egészségügyért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
o) a közlekedésért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
p) az energiapolitikáért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője,
q) az államháztartásért felelős miniszter e szakterületről kijelölt képviselője.
19. Az  OVT-ben tagként részt vehetnek az  OVT elnöke által felkért országos jelentőségű civil szervezetek, szakmai
érdekképviseleti szervezetek, szakmai-tudományos szervezetek által kijelölt 3-3 fő képviselői, összesen 9 fő.
20. Az OVT elnöke a vízgazdálkodásért felelős miniszter által kijelölt állami vezető.
 21. Az OVT titkársági feladatait a vízgazdálkodásért és vízvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium látja
el. IV. A vízgazdálkodási tanácsok működésének közös szabályai
22. A  vízgazdálkodási tanács e  kormányhatározat, a  jóváhagyott szervezeti és működési szabályzat, valamint az  éves
munkaterv alapján működik.
23. A  vízgazdálkodási tanács szervezeti és működési szabályzata határozza meg a  szervezetével és működésével
kapcsolatos részletes szabályokat.
24. A vízgazdálkodási tanács szervezeti és működési szabályzatát a
a) a TVT és az RVT esetében az OVT elnöke,
b) az OVT esetében a vízgazdálkodásért felelős miniszter
hagyja jóvá.
25. A  vízgazdálkodási tanács az  üléseit szükség szerint, de évente legalább két alkalommal tartja. Az  ülést
a  vízgazdálkodási tanács elnöke vagy 10 tagja hívhatja össze. A  meghívóhoz mellékelni kell mindazokat
a  dokumentumokat, amelyeknek ismerete a  tanácskozáshoz szükséges. A  vízgazdálkodási tanács elnöke
meghívhatja az  ülésre az  egyes napirendi pontok tárgyalásában érdekelt egyéb szervezetek képviselőit. Ezen
szervezetek meghívott képviselői az ülésen tanácskozási joggal vesznek részt.
26. A vízgazdálkodási tanács határozatképes, ha az ülésen a tagok több mint fele részt vesz. A szervezeti és működési
szabályzat az  egyes ügytípusok tekintetében a  határozatképességhez ennél magasabb részvételi arányt is
meghatározhat. A  vízgazdálkodási tanács a  döntéseit a  jelenlévők több mint felének a  szavazatával hozza meg.
Szavazategyenlőség esetén a  vízgazdálkodási tanács elnökének a  szavazata dönt. Az  ülésről jegyzőkönyv készül,
melyet az állandó tagoknak és a meghívott résztvevőknek az ülést követő 15 napon belül meg kell küldeni.
27. A vízgazdálkodási tanács feladatai a következők:
a) a működési területüket érintően az R. 19. § (2) bekezdése szerinti dokumentumok és árvízkockázat-kezelési
tervek tervezetének véleményezése, javaslattétel,
b) az  1.  pont szerinti szempontok érvényesítése érdekében állásfoglalás kialakítása a  tanács működési
területének megfelelő szintű vízgazdálkodással és vízgyűjtő-gazdálkodással összefüggő tevékenységekről.
 28. A  vízgazdálkodási tanács a  feladatkörébe tartozó ügyekben az  arra hatáskörrel rendelkező illetékes szervnek,
szervezetnek javaslatokat tehet, amelyek figyelembevételéről az  érintett szervek, szervezetek vezetőitől
tájékoztatást kérhet.
29. A  vízgazdálkodási tanácsban tagként közreműködni jogosult civil szervezeteket, szakmai érdekképviseleti
szervezeteket, valamint szakmai-tudományos szervezeteket a  vízgazdálkodási tanács elnöke kéri fel a  következő
szempontoknak megfelelő szervezetek közül:
a) a vízgazdálkodási tanács működési területén tevékenységet folytatnak, és
b) vízvédelemmel, illetve vízgazdálkodással foglalkoznak.
30. A vízgazdálkodási tanács tagja a vízgazdálkodási tanács tevékenységéről az általa képviselt szervnek, szervezetnek
évente legalább egy alkalommal beszámol.
31. A vízgazdálkodási tanács tagja tiszteletdíjban nem részesül.
 32. A  vízgazdálkodási tanács működésének pénzügyi fedezetét a  titkársági feladatokat ellátó szervezet költségvetése
biztosítja.
 33. Ez a határozat a közzétételét követő 15. napon lép hatályba.
 34. Az  e  határozatnak megfelelően módosított szervezeti és működési szabályzatot 2019. december 31. napjáig jóvá
kell hagyni.
 35. A  vízgazdálkodási tanácsokat 2019. január 1. napjától kezdődően e  határozatnak megfelelően oly módon kell
működtetni, hogy
a) a TVT és az RVT tagjainak meghívásáról, illetve kijelölésére való felhívásról e határozat alapján a TVT és az RVT
elnöke gondoskodik,
b) az OVT átalakításáról az OVT elnöke gondoskodik.
36. Hatályát veszti a vízgazdálkodási tanácsokról szóló 1382/2013. (VI. 27.) Korm. határozat.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
196/2011. (XII. 5.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. november 29-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. I. magánszemély
(a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta
a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143). Indokolás I. A beadványozó 2011. november 16-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy annál a munkáltatónál, amelynél a szakszervezet Kollektív Szerződést köt, a nem szakszervezeti
tagok – mivel a Kollektív Szerződés előnyei rájuk is vonatkoznak – bérük legalább fél százalékával járuljanak hozzá a
szerződést kötő szakszervezet működéhez, azt a munkáltató legyen köteles levonni és átutalni a szakszervezet számlájára ?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben foglalt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy a
népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a
népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni. A kérdés
egyértelműségének megállapításakor továbbá azt is vizsgálni kell, hogy a népszavazás eredménye alapján az
Országgyűlés – az akkor hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási
kötelezettség, és ha igen, milyen jogalkotásra köteles. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben feltenni kívánt kérdés megfogalmazása
nem egyértelmű, mivel a kérdés megfogalmazása a magyar nyelvtan szabályainak nem felel meg, a mondat egyes
alkotó elemei hiányoznak, ezért azok egymással nyelvtani és logikai összefüggésben nincsenek, ezáltal annak pontos
tartalma nem állapítható meg. Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés valójában számos
kérdést von egységbe, amelyek külön-külön is megválaszolhatók. A kezdeményezés vonatkozik egyrészről a nem
szakszervezeti tagok hozzájárulására, másrészről ezen hozzájárulásnak a munkáltató által történő levonására, valamint
ennek átutalására is. Így a választópolgárnak nincs lehetősége megkülönböztetést tenni, és részkérdésenként
véleményt nyilvánítani a kezdeményezésről. Ennek alapján a népszavazásra feltenni kívánt kérdésre nem lehet
egyértelműen válaszolni. A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 70/C. § (1) bekezdése
szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy gazdasági és társadalmi érdekeinek védelme céljából másokkal együtt
szervezetet alakítson vagy ahhoz csatlakozzon. Ezen alapvető jog esetében – az egyesülés jogához (Alkotmány 63. §)
hasonlóan – fogalmi elem az önkéntesség. Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a kezdeményezés megfogalmazása olyan szélsőséges értelmezést
is megenged, amelynek alapján a szakszervezet intézményének tartalma ellentétbe kerülne az Alkotmány
70/C. §-ában megfogalmazott alapvető joggal. Fentiek értelmében az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt
kérdés az Alkotmány módosítására irányul. Az Alkotmánybíróság több határozatában is [2/1993. (I. 22.) AB, 25/1999.
(VII. 7.) AB, 28/1999. (X. 6.) AB, 40/1999. (XII. 21.) AB, 50/2001. (XI. 29.) AB, 48/2003. (X. 27.) AB határozatok] leszögezte,
hogy az Alkotmány módosítására, csak az Alkotmányban előírt eljárási rendben, az Alkotmány által feljogosított
alkotmányozó hatalom által [Alkotmány 24. § (3) bekezdés] kerülhet sor. Az Alkotmány módosítására, illetve az
Alkotmány egyes rendelkezéseinek a jövőbeni megváltoztathatóságának kizárására irányuló kérdésben
választópolgárok által kezdeményezett népszavazásnak nincs helye. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a népszavazásra szánt kérdésben nem lehet országos
népszavazást tartani és a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek, így a
Bizottság az Nsztv. 10. § b) és c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Alkotmány 24. § (3) bekezdésén, 63. §-án, 70/C. § (1) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, a 10. § b) és c) pontján
és 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
2/2010. (III. 11.) OVB állásfoglalása a kifogások és fellebbezések benyújtásának módjáról.
Az Országos Választási Bizottság – 2010. március 4-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény
(a továb biak ban: Ve.) 90/A. § (4) bekezdésének a) pontjában, 99/K. § (5) bekezdésének a) pontjában, 105/A. § (4) bekezdésének
a) pontjában, 115/I. §-a (8) bekezdésének a) pontjában, 115/P. § (5) bekezdésének a) pontjában, 124/A. § (3) bekezdésének
a) pontjában, 131/A. § a) pontjában és 143/A. § (4) bekezdésében írt hatáskörében eljárva az alábbi
állásfoglalást adja ki. A Ve. 77. § (1) bekezdése az alábbiakat tartalmazza:
„Kifogást a választásra irányadó jogszabály, ille tő leg a választás és a választási eljárás alapelveinek (3. §) megsértésére
(a továb biak ban együtt: jogszabálysértés) hivatkozással bárki benyújthat. A kifogást úgy kell benyújtani, hogy
az legkésőbb a sérelmezett jogszabálysértés elkövetésétől számított három napon belül megérkezzen. A választási
bizottság a benyújtott kifogásról a beérkezésétől – áttétel esetén az elbírálására jogosult választási bizottsághoz
történő beérkezésétől – számított három napon belül dönt.”
A Ve. 77. § (2) bekezdése az alábbiakat tartalmazza:
„A kifogásnak tartalmaznia kell
a) a jogszabálysértés megjelölését,
b) a jogszabálysértés bizonyítékait,
c) a kifogás benyújtójának nevét, lakcímét (székhelyét) és – ha a lakcímétől (székhelyétől) eltér – postai értesítési
címét,
d) a kifogás benyújtójának választása szerint telefaxszámát vagy elektronikus levélcímét, ille tő leg kézbesítési
megbízottjának nevét és telefaxszámát vagy elektronikus levélcímét.”
A Ve. 77. § (5) bekezdése az alábbiakat tartalmazza:
„Ha a kifogás elkésett, vagy nem tartalmazza a (2) bekezdés a)–c) pontjában foglaltakat, a kifogást érdemi vizsgálat
nélkül el kell utasítani. ...”
A Ve. 79. § (4) bekezdése az alábbiakat tartalmazza:
„A fellebbezésnek tartalmaznia kell
a) a fellebbezés 79. § (2) bekezdés szerinti alapját,
b) a fellebbezés benyújtójának nevét, lakcímét (székhelyét) és – ha a lakcímétől (székhelyétől) eltér – postai értesítési címét,
c) a fellebbezés benyújtójának választása szerint telefaxszámát vagy elektronikus levélcímét, ille tő leg kézbesítési
megbízottjának nevét és telefaxszámát vagy elektronikus levélcímét.”
A Ve. 81. § (2) bekezdése az alábbiakat tartalmazza:
„Érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani a fellebbezést, ha az elkésett, nem a 80. § (1) bekezdése szerinti választási
bizottsághoz nyújtották be, vagy nem tartalmazza a 80. § (4) bekezdés a) és b) pontjában foglaltakat. ...”
A Ve. 85. §-a az alábbiakat tartalmazza:
„A jelen fejezetben foglalt rendelkezéseket alkalmazni kell a névjegyzék összeállításával, a médiakampánnyal,
valamint az eredmény megállapításával kapcsolatos jogorvoslatokra is, a 20/E. §-ban, a 44/A. §-ban, ille tő leg
a 73. §-ban foglalt eltérésekkel.”
A választási bizottságok és a választási irodavezetők által elbírálandó kifogások és fellebbezések formai és tartalmi
követelményeit meghatározó rendelkezések nem tartalmaznak szabályokat a jogorvoslati kérelmek benyújtásának
módjáról, ezért azok írásos formában a kérelmező választása szerint – személyesen, postai úton, faxon vagy e-mailen
is – eljuttathatók a döntésre jogosulthoz.
Jelen állásfoglalás nem vonatkozik a bíróságok, illetve az Alkotmánybíróság által elbírálandó jogorvoslati kérelmekre.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1780/2013. (X. 29.) Korm. határozata a Reformáció Emlékbizottság létrehozásáról.
1. A Kormány fontosnak tartja és egyetért azzal, hogy az  egyetemes reformáció 500. évfordulójáról történő méltó
megemlékezés és a  reformáció magyar örökségének megünneplése érdekében emlékbizottság kerüljön
létrehozásra.
2. A Kormány a  fenti cél megvalósítására a  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai
és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 30.  § (1)  bekezdése alapján, határozott időre,
2013.  október  31. napjától 2017. december 31. napjáig terjedő időtartamra létrehozza a  Reformáció
Emlékbizottságot (a továbbiakban: Bizottság).
3. A Bizottság a  reformáció 500. évfordulójával kapcsolatos megemlékezések, rendezvények, ismeretterjesztő
programok (a továbbiakban: Programok) tekintetében a  Kormány javaslattevő, véleményező, koordináló,
a Programokra előirányzott közpénzek felhasználásával kapcsolatban döntés-előkészítő, a Programok monitoringját
végző testülete.
4. A Bizottság a  Programokkal kapcsolatban előkészített döntéstervezetet az  érintett egyházakkal egyeztetve,
az egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős miniszter útján a Kormánynak terjeszti elő.
5. A Kormány egyetért azzal, hogy a Bizottság a Programok koordinálása körében a Kormány döntésének megfelelően
kezdeményezi az  érintett szervezeteknél a  Programok megvalósításához szükséges lépéseket, összehangolja
a Programok megvalósításához szükséges feladatok végrehajtását.
6. A Bizottság elnöke Magyarország miniszterelnöke. A  Bizottság ügyvezető elnöke az  egyházakkal való
kapcsolattartás koordinációjáért felelős miniszter. Az elnökön és az ügyvezető elnökön túl a Bizottság elnökségének
állandó tagja az  Emberi Erőforrások Minisztériumának egyházi, nemzetiségi és civil társadalmi kapcsolatokért
felelős államtitkára, továbbá felkérés alapján a  Magyarországi Református Egyház zsinati elnöke, a  Magyarországi
Evangélikus Egyház elnök-püspöke, valamint a  Magyar Országgyűlés elnöke. A  Bizottság tagja továbbá
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár és a Külügyminisztérium EU kétoldalú kapcsolatokért, sajtóért és kulturális
diplomáciáért felelős helyettes államtitkára.
7. A Kormány
a) felkéri a Magyarországi Református Egyházat és a Magyarországi Evangélikus Egyházat, hogy három-három
állandó tagot delegáljon a Bizottságba, valamint a Magyar Katolikus Püspöki Konferenciát és a Magyarországi
Egyházak Ökumenikus Tanácsát, hogy egy-egy állandó tagot delegáljon a Bizottságba;
b) felkéri az Erdélyi Református Egyházkerület püspökét a Bizottság állandó tagjának.
 8. A Bizottság üléseinek állandó meghívottja a Magyar Tudományos Akadémia képviselője, a Németországi Szövetségi
Köztársaság magyarországi nagykövete, a  Svájci Államszövetség magyarországi nagykövete, valamint a  Holland
Királyság magyarországi nagykövete. A Bizottság dönthet további tagok meghívásáról.
9. A Bizottság munkáját az egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős miniszter által kijelölt titkár segíti.
 10. A Bizottság elnöke, ügyvezető elnöke, állandó és eseti tagjai a megbízatásukat díjazás nélkül látják el.
 11. A Kormány felhívja az egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős minisztert, hogy a Bizottság állandó
tagjainak és meghívottjainak felkéréséről, illetve meghívásáról gondoskodjon.
Felelős: az egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős miniszter
Határidő: azonnal
12. A Kormány felkéri az  egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős minisztert, hogy gondoskodjon
a Bizottság működési feltételeinek biztosításáról.
Felelős: az egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős miniszter
Határidő: folyamatos
13. A Kormány egyetért azzal, hogy a  Bizottság szervezetével és működésével kapcsolatos további szabályokat saját
maga határozza meg. A Bizottság szervezeti és működési szabályzatát a Bizottság elnöke hagyja jóvá.
Felelős: a Reformáció Emlékbizottság elnöke
Határidő: a Bizottság működésének megkezdését követő 30. nap
14. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
377/2018. (VII. 31.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Ember Zsuzsanna
Erikát a 2018. augusztus 1. napjától 2021. július 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. július 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
68/2005. (X. 21.) ME határozata központi tiszt cím megszűnésének megállapításáról.
A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény
245/J. § (4) bekezdése alapján – a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény 31/D. § (1) bekezdése
a) pontjára tekintettel – megállapítom, hogy
Szarvas János központi tiszt címe – hivatásos szolgálati
jogviszonyának megszüntetésére tekintettel – 2005. október 31-i hatállyal
megszűnik. Gyurcsány Ferenc s. k.,


text:
158/2003. (X. 1.) Korm. rendelete a nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások 2003. november havi kiegészítő emeléséről.
1. § (1) A nyugdíjfolyósító szervek, valamint a Magyar
Államkincstár Területi Igazgatóságai által folyósított
nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások havi összege
2003. november 1-jétől — 2003. január 1-jei visszamenőleges hatállyal — a (2)—(4) bekezdésben foglaltak szerint
emelkedik.
(2) 2,2 százalékkal kell emelni
a) az átmeneti járadék összegét;
b) a havi 65 400 forintot el nem érő egészségkárosodási
járadék összegét azzal, hogy az egészségkárosodási járadék
havi összege az emeléssel együttesen sem haladhatja meg
a havi 65 400 forintot;
c) az egyes személyes szabadságot korlátozó intézkedésekkel, valamint a semmissé nyilvánított elítéléssel összefüggésben járó emelés összegét, továbbá az egyes
nyugdíjak felülvizsgálatáról, illetőleg egyes nyugdíj-kiegészítések megszüntetéséről szóló 1991. évi XII. törvény alapján
megszüntetett nyugdíj-kiegészítés helyébe lépett pótlék
összegét.
(3) A vakok havi 10 800 forintot el nem érő összegű
személyi járadékát havi 10 800 forintra kell emelni.
(4) A nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások közül
a) a rokkantsági járadék összegét havi 510 forinttal,
b) a rendszeres szociális járadék összegét a 2003. de
cember 31-ig a 61. életévüket betöltő nők, illetve a 62. életévüket betöltő férfiak esetében havi 480 forinttal, egyéb
esetekben havi 410 forinttal,
c) a központi szociális segély összegét havi 480 forinttal,
d) a házastársi pótlék, illetve a házastársi pótlékhoz
járó kiegészítés havi együttes összegét 310 forinttal,
e) a házastárs után járó jövedelempótlék összegét havi
210 forinttal kell emelni. 2. § Azt a személyt, aki több nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátásban részesül, az e rendeletben meghatározott
emelések ellátásonként külön-külön is megilletik.
3. § (1) Az 1. § (2) és (4) bekezdései szerint megemelt nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások fedezetét a központi
költségvetés a Nyugdíjbiztosítási Alapnak megtéríti.
(2) Az összegek átutalásának, illetőleg elszámolásának
módjáról és időpontjáról a Pénzügyminisztérium, az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság és az Egészségügyi,
Szociális és Családügyi Minisztérium megállapodást köt.
4. § (1) Az 1—2. § szerinti emelést oly módon kell végrehajtani, hogy a 2003. január—október hónapokra járó emelés
tíz havi összegét, illetve, ha az érintett több ellátásban,
illetőleg az ellátás mellett nyugellátásban vagy baleseti
járadékban is részesül, ezen ellátások emelésének 2003.
január—október hónapokra járó, tíz havi együttes összegét
százas számra fel kell kerekíteni, és ezt az összeget kell az
érintett személyeknek november hónapban kifizetni. A
november hónapra járó ellátást az 1—2. § szerint megemelt összegben kell kifizetni.
(2) A 2002. december 31. utáni időponttól megállapított
ellátás esetén a visszamenőleges emelés időarányos részét,
illetve, ha az érintett több ellátásban, illetőleg az ellátás
mellett nyugellátásban vagy baleseti járadékban is részesül,
ezen ellátások visszamenőleges emelésének időarányos,
együttes összegét százas számra felkerekítve kell kifizetni.
(3) A vakok személyi járadéka esetében az (1)—(2) bekezdés szerint visszamenőleg járó összeget a jogosult részére a Magyar Államkincstár illetékes Területi Igazgatósága fizeti ki.
5. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép
hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépését követő időponttól megállapításra kerülő
a) rokkantsági járadék összege havi 23 820 forint,
b) rendszeres szociális járadék összege havi 19 180 fo
rint azzal, hogy ezen összegekre az 1—2. § szerinti emelés nem
jár.
(3) Amennyiben az 1—2. § szerinti ellátásokra való jogosultság e kormányrendelet hatálybalépése előtt megszűnt, a visszamenőlegesen járó kiegészítő emelést, vagy ha
az érintett több ellátásban, illetőleg az ellátás mellett nyugellátásban vagy baleseti járadékban is részesül, illetve részesült, ezen ellátások visszamenőleges emelésének időarányos, együttes összegét százas számra felkerekítve kell
— kérelemre — egy összegben kifizetni a megszüntetett
ellátás jogosultja, illetőleg a jogosult halála esetén a hozzátartozója vagy örököse részére.
(4) A rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a nemzeti
helytállásért elnevezésű pótlék bevezetéséről szóló
173/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet
a) 2. §-a (1) bekezdésének da) és dc) pontjában, valamint 4. §-a (1) bekezdésének első mondatában a
,,83 000 Ft-ot’’ szövegrész helyébe a ,,85 000 Ft-ot’’,
b) 4. §-a (1) bekezdésének második mondatában a
,,83 000 Ft’’ szövegrész helyébe a ,,85 000 Ft’’,
c) 4. §-ának (2) bekezdésében a ,,41 500 Ft-ot’’ szövegrész helyébe a ,,42 500 Ft-ot’’
szövegrész lép. (5) E rendelet hatálybalépése előtt megállapított nemzeti helytállásért elnevezésű pótlékot a (4) bekezdés szerint módosított összeghatárok alapulvételével — 2003. november 1-jétől, 2003. január 1-jei visszamenőleges hatállyal — meg kell emelni. Az emelést a nyugellátások,
valamint a nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások
e rendelet szerint megemelt összegeinek figyelembevételével kell végrehajtani.
(6) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a nyugellátások és baleseti nyugellátások, valamint a nyugdíjszerű
rendszeres szociális ellátások emeléséről szóló 187/1997.
(X. 31.) Korm. rendelet 12. §-ának (4) bekezdésében a
,,2003. január 1-jétől 24 280 forint’’ szövegrész helyébe a
,,2003. január 1-jétől 24 820 forint’’ szövegrész lép.
A miniszterelnök helyett: Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter