text:
36/2010. (V. 13.) IRM rendelete a felszámolók, a vagyonfelügyelők és az ideiglenes vagyonfelügyelők elektronikus kijelölésének szabályairól.
A csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 85. § (5) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, valamint
a 8. § tekintetében a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 395. § (4) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, és az Országos Igazságszolgáltatási Tanáccsal egyetértésben,
az igazságügyi és rendészeti miniszter feladat- és hatásköréről szóló 164/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § h) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A felszámoló, a vagyonfelügyelő, az ideiglenes vagyonfelügyelő (a továbbiakban együtt: felszámoló) felszámolók
névjegyzékéből történő kijelölése az erre a célra kifejlesztett és az Országos Igazságszolgáltatási Tanács Hivatala
(a továbbiakban: Hivatal) által jóváhagyott számítógépes program felhasználásával történik. A számítógépes
programot a Hivatal üzemelteti.
(2) Az (1) bekezdés szerinti számítógépes program által kezelt adatbázisba a felszámolók névjegyzékébe bejegyzett
valamennyi felszámolót fel kell venni. Az adatbázisban a felszámolókat nevük és cégjegyzék számuk azonosítja.
(3) A névjegyzékbe bejegyzett felszámolók körére vonatkozó változásokat a felszámolók névjegyzékéről szóló 114/2006.
(V. 12.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Fsznyt.) 4. § (3) bekezdés szerinti, a Cégközlönyben történő közzétételi
napon kell az adatbázisban átvezetni. A felszámolók székhelyének és fióktelepének változására vonatkozó adatokat
a Cégközlönyben történő közzététel napján kell az adatbázisban átvezetni.
(4) A felszámolóknál folyamatban lévő ügyek számát a felszámoló kijelöléséről és felmentéséről szóló, valamint a csődeljárás vagy felszámolási eljárás befejezését vagy megszüntetését közzétevő jogerős bírósági végzések összesített
adatai alapján kell az adatbázisba felvenni, és azt hetente, a hét második munkanapján kell aktualizálni.
(5) A (2)–(4) bekezdés szerinti feladatokat, továbbá az adatbázis adatainak aktualizálását a számítógépes program
üzemeltetője végzi. Az üzemeltető biztosítja a számítógépes program biztonságos működését, a jogosulatlan
hozzáférés és adatmódosítás elleni védelmét.
2. § (1) Az 1. § szerinti adatbázisban – az elektronikus kijelölés céljaira – a felszámolókat a cégjegyzékbe bejegyzett székhelyük
szerinti település, valamint a fióktelepük (fióktelepeik) szerinti település alapulvételével kell csoportosítani,
a (2)–(5) bekezdésben foglaltak szerint. E rendelet alkalmazásában a külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi
fióktelepe cégformában bejegyzett felszámolónak a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról
szóló 2006. évi V. törvény (a továbbiakban: Ctv.) 7. § (1) bekezdése szerinti adatát kell székhelynek és a Ctv. 7. §
(2) bekezdése szerinti adatát kell fióktelepnek tekinteni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti csoportosításkor a felszámolókról székhelyük alapulvételével kell megyénkénti listákat és
fővárosi listát készíteni.
(3) A megyei listákhoz és a fővárosi listához két-két kiegészítő listát is kell készíteni.
(4) Az első kiegészítő listában azokat a felszámolókat kell szerepeltetni, amelyeknek a székhelye annak az ítélőtáblának
az illetékességi területén van, ahová a főváros vagy az adott megye tartozik.
(5) A második kiegészítő listában azokat a felszámolókat kell szerepeltetni, amelyeknek székhelye nem, hanem csak
fióktelepe van annak az ítélőtáblának az illetékességi területén, ahová a főváros vagy az adott megye tartozik.
(6) A csoportosítást a számítógépes program végzi. Az üzemeltető a felszámolók számára – kérésükre – lehetővé teszi,
hogy az adatbázisban szereplő adataik helyességéről meggyőződjenek, és haladéktalanul gondoskodik a hiányos
vagy téves adatok kijavításáról.
3. § (1) A számítógépes program az elektronikus kijelölés alkalmazása során a (2)–(4) bekezdés szerinti elveket érvényesíti,
a 4. § szerinti eltérésekkel.
(2) A 2. § (2) bekezdés szerinti listában szereplő felszámolókat 100-as szorzóval, a 2. § (4) bekezdés szerinti első kiegészítő
listában szereplő felszámolókat 50-es szorzóval, a 2. § (5) bekezdés szerinti második kiegészítő listában szereplő
felszámolókat 25-ös szorzóval, azokat a felszámolókat pedig, amelyek – az adott megye vagy a főváros vonatkozásában – sem a 2. § (2) bekezdés szerinti listán, sem a 2. § (4)–(5) bekezdés szerinti kiegészítő listákon nem
szerepelnek, 1-es szorzóval látja el a program.
(3) A felszámoló kijelölésére a program – a (2) bekezdés szerinti súlyozás alkalmazásával – véletlenszerű kiválasztással tesz
javaslatot oly módon, hogy a súlyozott halmazból egyenletes eloszlás szerint választ.
(4) Azon felszámolókat, amelyek folyamatban lévő ügyeinek száma a többiek aktuális ügyszámának számtani átlagát
legalább háromszorosan meghaladja, csak a naptári hónap 8. napjáig történő kijelöléseknél veszi figyelembe
a számítógépes kijelölést segítő program. Ezt a szabályt addig kell alkalmazni, amíg az említett arány fennáll.
(5) Amennyiben a program által javasolt felszámolóval összefüggésben kiderül, hogy vele szemben az adott eljárásban
kizárási ok áll fenn, vagy pedig az adott eljárásban korábban felmentették, akkor az e § szerinti eljárást ismételten le kell
folytatni.
4. § A 3. §-ban foglaltaktól eltérően
a) ha egy adós ellen több felszámolási eljárást kezdeményeznek, azt a felszámolót ajánlja fel az elektronikus
ügyelosztást segítő program a többi felszámolási eljárásban is, akit a legkorábbi időpontban jelölt ki a bíróság,
kivéve, ha ez a felszámoló már nem szerepel a felszámolók nyilvántartásában,
b) ha a felszámolási eljárás kezdeményezését követően a bíróság a hitelezők kérelmére ideiglenes vagyonfelügyelőt
rendelt ki, az elektronikus ügyelosztást segítő program ezt az ideiglenes vagyonfelügyelőt ajánlja fel a felszámolási eljárásban felszámolóként, kivéve, ha a felszámoló már nem szerepel a felszámolók nyilvántartásában,
c) a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (a továbbiakban: Cstv.) 27. § (2) bekezdés
d) és e) pontja szerinti esetekben az elektronikus ügyelosztást segítő program a csődeljárásban eljárt vagyonfelügyelőt ajánlja fel a felszámolási eljárásban felszámolóként, kivéve, ha a felszámoló már nem szerepel
a felszámolók nyilvántartásában,
d) a Cstv. 22. § (1) bekezdés c) pont szerinti esetben az elektronikus ügyelosztást segítő program a kényszervégelszámolási eljárásban a Ctv. 117. § (2) bekezdése szerint kijelölt végelszámolót ajánlja fel a felszámolási
eljárásban felszámolóként, kivéve, ha a felszámoló már nem szerepel a felszámolók nyilvántartásában.
5. § Ez a rendelet 2010. július 1-jén lép hatályba.
6. § E rendelet rövidítése: Felsz.kijr. 7. § A 3. § (4) bekezdése szerinti ügyszámot a hatálybalépést követően kezdeményezett eljárások alapján kell meghatározni.
8. § (1) A bírósági ügyvitel szabályairól szóló 14/2002. (VIII. 1.) IM rendelet (a továbbiakban: Büsz.) 31. §-a helyébe a következő
rendelkezés lép:
„31. § Ügyelosztási renden belül, ügyelosztási módszerként alkalmazható különösen
a) a páros-páratlan ügyszámok,
b) a meghatározott számcsoportok,
c) az alperes (kötelezett stb.), illetve a vádlott (eljárás alá vont személy stb.) nevének kezdőbetűje,
d) a bíróság illetékességi területének felosztása a bírák között (városok, kerületek, egyéb települések stb. szerint),
e) egyhetes, kéthetes vagy havonkénti megoszlásban valamennyi érkezett ügy egy tanácsra (bíróra) történő
kiosztása,
f) az ügyszakonkénti, ügycsoportonkénti, az ügy tárgya szerinti szakosodás,
g) a bírói gyakorlat időtartama,
h) számítógépes program segítségével történő automatikus ügyelosztás, vagy
i) több ügyelosztási módszer együttesen.”
(2) A Büsz. 63. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, és a 63. § a következő (4)–(6) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Csődeljárásban és felszámolási eljárásban a vagyonfelügyelő, az ideiglenes vagyonfelügyelő és a felszámoló
(a továbbiakban együtt: felszámoló) kijelölése a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény
27/A. § (1) bekezdése, valamint a felszámolók, a vagyonfelügyelők és az ideiglenes vagyonfelügyelők elektronikus
kijelölésének szabályairól szóló IRM rendelet (a továbbiakban: Felsz.kijr.) szerint történik oly módon, hogy a kijelölést
az adott csődeljárási, felszámolási ügyben, annak ügyszámán kell végrehajtani.
(4) Ha a Ctv. szerinti kényszer-végelszámolási eljárásban a bíróság a végelszámolót a Ctv. 117. § (2) bekezdésének
alkalmazásával, a felszámolók névjegyzékéből jelöli ki, a Felsz.kijr. szerinti számítógépes program felhasználásával kell
eljárni.
(5) A Ctv. IX. fejezete szerinti vagyonrendezési eljárásban a vagyonrendezőnek a Ctv. 121. § (1) bekezdése szerinti
kijelölésekor a Felsz.kijr. szerinti számítógépes program felhasználásával kell eljárni.
(6) A (3)–(5) bekezdés szerinti kijelölésről és felmentésről szóló végzést, valamint a (3)–(5) bekezdés szerinti eljárások
befejezését vagy megszüntetését közzétevő jogerős bírósági végzést elektronikus úton továbbítani kell a Felsz.kijr.
szerinti, elektronikus kijelölést segítő számítógépes program üzemeltetőjének, továbbá – a céginformációs
szolgálaton keresztül – a Cégközlöny szerkesztőségéhez is.”
(3) A Büsz. a következő 63/B. §-sal egészül ki:
„63/B. § (1) A 63. § (3) bekezdése szerinti esetben a felszámolók kijelölését végző bírót vagy bírókat a megyei, fővárosi
bíróság elnöke havonta jelöli ki, a megyei bíróságon első vagy másodfokon eljáró, gazdasági vagy polgári
ügycsoportba beosztott bírák közül.
(2) Csődeljárási és felszámolási ügycsoportokban az adott ügycsoportba beosztott bírák közül az eljáró bíró kijelölése
számítógépes ügyelosztást segítő program felhasználásával, automatikusan is történhet, amely figyelembe veszi
a bírákra a tárgyévben kiosztott ügyek számát. A számítógépes program által javasolt kijelöléstől az ügyelosztásra
jogosult bírósági vezető indokolt esetben – a folyamatban lévő ügyek bonyolultságára, munkaigényére tekintettel –
eltérhet.”
9. § (1) Az e rendelet hatálybalépését követő napon hatályát veszti a 8. §.
(2) Ez a § az (1) bekezdésben meghatározott napot követő napon hatályát veszti.
Dr. Forgács Imre s. k.,
igazságügyi és rendészeti miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
14/2014. (XII. 17.) IM rendelete a büntetés-végrehajtási intézetben fogvatartott elítéltek és egyéb jogcímen fogvatartottak fegyelmi felelősségéről.
A büntetések, az  intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a  szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló 2013.  évi
CCXL. törvény 434. § (2) bekezdés g) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló
152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 79.  § 1.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a  Kormány tagjainak feladat- és
hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 21. § 4. pontjában meghatározott feladatkörében eljáró belügyminiszterrel
egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Ez a rendelet a büntetés-végrehajtási intézetben (a továbbiakban: bv. intézet) fogvatartott
a) szabadságvesztésre ítélt,
b) elzárásra ítélt,
c) közérdekű munka helyébe lépő szabadságvesztést töltő,
d) pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztést töltő,
e) előzetesen letartóztatott,
f ) rendbírság helyébe lépő elzárást töltő és
g) szabálysértési elzárást töltő
(a továbbiakban együtt: fogvatartott) fegyelmi felelősségének az elbírálását szabályozza.
(2) A  szándékosságra, a  kísérletre, a  felbujtóra, a  bűnsegédre, valamint a  büntethetőséget kizáró okokra a  Büntető
Törvénykönyvről szóló törvény által meghatározottakat a fegyelmi felelősségre vonatkozóan is alkalmazni kell.
2. § (1) Fegyelemsértést követ el az  a  fogvatartott, aki a  büntetés-végrehajtás rendjét szándékosan megszegi, más
fogvatartottat fegyelemsértés elkövetésére szándékosan rábír, vagy más fogvatartott részére fegyelemsértés
elkövetéséhez szándékosan segítséget nyújt.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott feltételek megléte esetén fegyelemsértésnek minősül különösen, ha
a fogvatartott
a) megsérti a  büntetés-végrehajtás rendjére és biztonságára, a  fogvatartottak kötelezettségeire vonatkozó
jogszabályok rendelkezéseit,
b) megszegi a büntetés-végrehajtási intézet házirendjét,
c) nem tartja be a büntetés-végrehajtási szervezet (a továbbiakban: bv. szervezet) személyi állománya tagjának,
előzetesen letartóztatott esetében továbbá a rendelkezési jogkör gyakorlójának az utasításait,
d) az előállításakor vagy egészségügyi intézménybe való szállítása esetén nem tartja be az előállítást elrendelő
szerv vagy az egészségügyi intézmény rendjére vonatkozó szabályokat,
e) megszegi a munkarendet, nem tesz eleget a munkáltató utasításainak,
f ) az életét vagy a testi épségét sértő vagy veszélyeztető olyan magatartást tanúsít, amely egyben a büntetés
végrehajtás rendjét is sérti,
g) olyan tárgyat tart magánál, amely jogszabály rendelkezése, valamint a  házirend alapján nem lehet
birtokában,
h) kábítószert, új pszichoaktív anyagot vagy más pszichoaktív szert (a továbbiakban együtt: pszichoaktív szer)
állít elő, engedély nélkül tart vagy fogyaszt,
i) az élelem átvételét vagy elfogyasztását feltételhez köti.
(3) Kísérlet miatt nem állapítható meg a fogvatartott fegyelmi felelőssége, ha
a) önkéntes elállása miatt marad el a cselekmény befejezése,
b) az eredmény bekövetkezését önként elhárította.
(4) Ha a  (2)  bekezdés szerinti cselekmény önmagában is fegyelemsértésnek minősül, a  fegyelmi eljárást meg kell
indítani.
3. § (1) A fegyelmi felelősség bizonyítása a bv. szervezet feladata.
 (2) A  fegyelmi felelősség megállapításában a  fegyelmi jogkör gyakorlóját kizárólag a  büntetőeljárásban és
szabálysértési eljárásban meghozott határozat és az abban megállapított tényállás köti.
 (3) A  fenyítés célja, hogy a  fegyelemsértést elkövetőt és a  többi fogvatartottat visszatartsa újabb fegyelemsértés
elkövetésétől, helyreállítsa a  büntetés-végrehajtás rendjét és biztonságát, továbbá, hogy a  fegyelemsértést
elkövetőt együttműködésre ösztönözze. A  fenyítés kiszabásakor a  fegyelemsértés és a  fegyelemsértést elkövető
egyedi körülményeit mérlegelni kell.
(4) A  büntetések, az  intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a  szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló
2013. évi CCXL. törvényben (a továbbiakban: Bv. tv.) 168. § (1) bekezdés b)–f ) pontjaiba foglalt fenyítések kiszabása
a fegyelmi jogkör gyakorlójának kizárólagos hatáskörébe tartozik.
4. § (1) A fegyelmi felelősség megállapítását kizárják a következő büntethetőséget kizáró okok:
a) a beszámítási képességet kizáró kóros elmeállapot,
b) a kényszer vagy a fenyegetés,
c) a tévedés,
d) a jogos védelem,
e) a végszükség,
f ) az  olyan utasítás végrehajtásának a  megtagadása, amelynek teljesítésével a  fogvatartott bűncselekményt,
szabálysértést vagy fegyelemsértést követne el.
 (2) Nem indítható fegyelmi eljárás, ha
a) a fegyelemsértés elkövetése óta hat hónap eltelt,
b) a  fegyelmi jogkör gyakorlójának a  fegyelemsértés elkövetéséről és az  elkövető személyéről való
tudomásszerzésétől számított harminc nap eltelt,
c) a Bv. tv. 7. § (1) bekezdése szerinti büntetés-végrehajtási jogviszony megszűnt.
(3) A bv. intézetből való jogellenes távollét idejét a (2) bekezdésben meghatározott határidőkbe nem lehet beszámítani.
 (4) A (2) bekezdés nem alkalmazható, ha a fogvatartott fegyelemsértése egyben bűncselekményt is megvalósít.
2. Fegyelmi eljárást megelőző vizsgálat és a fegyelmi eljárás kezdeményezése
5. § (1) A bv. szervezet személyi állományának tagja a fegyelemsértés észlelését köteles haladéktalanul írásban jelenteni.
 (2) Ha a  fegyelemsértés elkövetésének alapos gyanúja merül fel és a  fegyelemsértést elkövető személye tisztázatlan,
a  fegyelemsértést elkövető kilétének megállapítása céljából a  fegyelmi jogkör gyakorlója megelőző vizsgálatot
rendelhet el, amelynek alapján – az elévülési határidőn belül – dönt a fegyelmi eljárás elrendeléséről.
(3) A megelőző vizsgálat során keletkezett iratok, beszerzett bizonyítékok a fegyelmi eljárásban felhasználhatók.
6. § (1) Fegyelemsértés alapos gyanúja és e rendeletben megállapított feltételek fennállása esetén a bv. szervezet személyi
állományának azon tagja, aki a  fegyelemsértés elkövetésének gyanúját észleli és a  feltételezhető fegyelemsértést
elkövető személyéről is tudomással bír, köteles a cselekmény észlelését, vagy az arról való tudomásszerzést követő
nyolc napon belül a  fegyelmi eljárást írásban kezdeményezni. A  rendelkezésre álló tárgyi bizonyítási eszközöket
a kezdeményezéshez csatolni kell.
(2) A fegyelmi eljárás kezdeményezésekor meg kell jelölni
a) a fogvatartott azonosítására vonatkozó adatokat,
b) a fegyelemsértés alapjául szolgáló cselekmény elkövetésének helyét és idejét,
c) a cselekmény rövid leírását és
d) az esetleges bizonyítási eszközöket.
(3) A  fegyelmi eljárást kezdeményező iratot a  fogvatartottal való közlés után – legkésőbb a  közlést követő
munkanapon  – a  fegyelmi eljárás kezdeményezője eljuttatja a  bv. intézet parancsnokának (a  továbbiakban:
parancsnok) vagy a  parancsnok által kijelölt fegyelmi megbízottnak (a  továbbiakban együtt: a  fegyelmi jogkör
gyakorlója).
(4) A  szállítás közben elkövetett fegyelemsértés esetén a  fegyelmi eljárást a  szállítmányvezető a  fegyelmi lap
kiállításával kezdeményezi, az esetről jelentést készít, és azt az útba indító bv. intézet biztonsági tisztjének adja át.
A fegyelmi eljárás eredményes lefolytatásához az érintett fogvatartottat szükség esetén a küldő bv. intézetbe vissza
kell szállítani. Az  útba indító bv. intézet a  fegyelmi eljárás elrendeléséről, lefolytatásáról és a  kiszabott fegyelmi
fenyítésről értesíti a célszállítás szerinti bv. intézetet.
(5) Ha a  fogvatartottat nem büntetés-végrehajtási szervnél foglalkoztatják, a  foglalkoztató szervvel kötött szerződés
kötelező tartalmaként rögzíteni kell, hogy a  fegyelemsértés elkövetéséről a  bv. intézetet a  foglalkoztató szerv
a  fegyelemsértés alapjául szolgáló cselekményről való tudomásszerzést követő munkanap végéig írásban
tájékoztatja.
3. A reintegrációs tiszt által kiszabott fegyelmi fenyítés
7. § (1) A  fegyelmi jogkör gyakorlója a  fegyelmi eljárást kezdeményező irat kézhezvételét követő munkanap végéig
az  ügyet – fegyelmi eljárás elrendelése nélkül – a  fogvatartott reintegrációs tisztjének hatáskörébe utalja, ha
a  cselekmény ténybeli megítélése egyszerű, továbbá az  a  bv. intézet rendjét csak olyan kis mértékben sérti vagy
veszélyezteti, hogy a Bv. tv.-ben meghatározott legenyhébb fenyítés kiszabása is elegendőnek látszik.
(2) A reintegrációs tiszt fenyítésként csak feddést szabhat ki.
 (3) A reintegrációs tiszt öt napon belül, a fogvatartott meghallgatása után
a) a  fogvatartottat kioktatásban részesíti, ha a  cselekmény tárgyi súlya és az  elkövető személyisége miatt
a feddés kiszabása is szükségtelen,
b) kiszabja és a fogvatartottal közli a feddést, vagy
c) az iratokat a fegyelmi jogkör gyakorlójának visszaküldi, ha
ca) fegyelmi eljárás lefolytatását vagy súlyosabb fenyítés kiszabását tartja indokoltnak,
cb) közvetítői eljárás lefolytatását tartja indokoltnak és ennek feltételei is fennállnak, vagy
cc) a cselekmény elkövetését a fogvatartott nem ismerte el.
(4) Ha a fogvatartott a  feddés ellen panaszt jelent be, vagy a reintegrációs tiszt a  (3) bekezdés c) pontja szerint jár el,
a továbbiakban az első fokú eljárás szabályait kell alkalmazni.
(5) Feddés kiszabása esetén a 22. § (5)–(8) bekezdését megfelelően alkalmazni kell azzal, hogy a fenyítés kiszabását csak
szóban kell indokolni.
4. A fegyelmi eljárás általános szabályai 8. § (1) A  bv. intézet a  fogvatartott fegyelmi felelősségét az  e  rendeletben meghatározott eljárás során hozott – a  Bv. tv.
22. § szerinti – határozattal állapítja meg. A fegyelmi határozat rendelkező része a döntésre vonatkozóan tartalmazza
a  megállapított fegyelemsértés megnevezését és a  kiszabott fegyelmi fenyítés nemét, valamint annak tartamát,
illetve mértékét számmal és betűvel is kiírva.
(2) Ha a  fegyelemsértés első fokú elbírálásáig a  fogvatartott más fegyelemsértést is elkövet, valamennyi
fegyelemsértést egy eljárásban kell elbírálni, és egy fegyelmi fenyítést kell kiszabni. Az  egyesítést mellőzni lehet
vagy az  ügyeket el lehet különíteni, ha a  fegyelemsértések együttes elbírálása a  felelősségre vonást jelentősen
késleltetné, vagy az eljárás alá vont fogvatartottal szemben folyamatban lévő ügyet közvetítői eljárás lefolytatására
utalták.
(3) A fegyelemsértés elkövetőinek felelősségét lehetőleg egy eljárás keretében kell elbírálni.
(4) A  fegyelmi eljárást annál a  bv. intézetnél kell lefolytatni, ahol a  fegyelmi eljárást kezdeményezték. Ha
a  fegyelemsértést nem annál a  bv. intézetnél követték el, ahol a  fegyelmi eljárást kezdeményezték, a  fegyelmi
eljárást elrendelő bv. intézet bizonyítási eszköz beszerzése, valamint eljárási cselekmények végrehajtása
céljából az  elkövetés helye szerinti bv. intézetet megkeresheti. A  megkeresett intézet nyolc napon belül köteles
a megkeresésben foglaltaknak eleget tenni. A megkeresés elintézéséig az eljárást fel kell függeszteni.
(5) Ha a fogvatartott szállítás közben követ el fegyelemsértést, a fegyelmi eljárást abban a bv. intézetben kell lefolytatni,
amelyik a szállítást végezte.
9. § (1) A fegyelmi eljárás során a lényeges eljárási cselekményekről, így különösen a fegyelmi vizsgálat során az eljárás alá
vont fogvatartott meghallgatásáról és a fegyelmi tárgyalásról jegyzőkönyvet kell felvenni.
(2) A  jegyzőkönyvben fel kell tüntetni a  fegyelmi eljárást lefolytató bv. intézet megnevezését, ügyszámát,
a fegyelemsértés megjelölését és az eljárás alá vont fogvatartottnak a nevét, az eljárási cselekmény helyét, pontos
időpontját, a  jelenlévő személyek nevét és eljárási pozícióját, továbbá annak áttekinthetően tartalmaznia kell
az  eljárás menetének – ideértve az  eljárási jogosítványok gyakorlására vonatkozó tájékoztatás, figyelmeztetés
megtörténtét is – a  leírását. A  jegyzőkönyvet az  eljárást lefolytató személynek, illetve ha személyében eltér,
a jegyzőkönyvvezetőnek alá kell írnia.
(3) A  fegyelmi eljárás kezdeményezését, elrendelését, határidejének a  meghosszabbítását, az  eljárás felfüggesztését
–  kivéve, ha ennek oka a  fogvatartott jogtalan távolléte –, valamint a  fegyelmi felelősség tárgyában hozott
döntést az  eljárás alá volt fogvatartottal írásban is közölni kell, aki ennek megtörténtét az  aláírásával igazolja. Ha
a fogvatartott írni, olvasni nem tud, vagy az aláírást megtagadja, a közlés megtörténtét két tanú aláírásával, írásban
kell rögzíteni.
5. Az első fokú fegyelmi eljárás 10. § (1) A  fegyelmi jogkör gyakorlója – ha az  ügyet nem utalta a  reintegrációs tiszt hatáskörébe – a  (2)  bekezdésében
meghatározott határidőn belül
a) dönt a fegyelmi eljárás elrendeléséről,
b) kijelöli a  vizsgálatot végző személyt (a  továbbiakban: vizsgáló), egyidejűleg meghatározza a  vizsgálat
határidejét,
c) dönt a fogvatartott esetleges elkülönítéséről,
d) a fegyelmi eljárás elrendelését megtagadja.
(2) Az  első fokú fegyelmi eljárást – a  18.  § (1)  bekezdésének a) és b)  pontjában meghatározott kivétellel  –
az  elrendeléstől számított húsz napon belül, a  fegyelmi felelősség tárgyában hozott érdemi határozattal kell
befejezni.
11. § A fegyelmi eljárás elrendelését meg kell tagadni, ha
a) a cselekményt nem a fogvatartott követte el,
b) a fogvatartott cselekménye nem minősül fegyelemsértésnek,
c) a fogvatartott cselekményét fegyelmi eljárás keretében már jogerősen elbírálták,
d) az 4. § (2) bekezdése alapján nem indítható fegyelmi eljárás.
12. § (1) Fegyelmi eljárás elrendelése esetén a  fegyelmi vizsgálat határidejét úgy kell megállapítani, hogy az  első fokú
határozat meghozatalára a 10. § (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül sor kerülhessen.
(2) Vizsgálónak csak a  bv. szervezet hivatásos, közalkalmazotti vagy kormányzati szolgálati jogviszonyban álló
tagja jelölhető ki, ide nem értve a  fogvatartottak kötelező foglalkoztatására létrehozott gazdasági társaságok és
költségvetési szervek hivatásos szolgálati jogviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban vagy munkaviszonyban
álló tagját.
(3) Nem jelölhető ki vizsgálónak az,
a) aki az ügyben a fegyelmi eljárást kezdeményezte,
b) akit az ügyben tanúként kell kihallgatni,
c) akitől a cselekmény elfogulatlan megítélése bármely okból nem várható el.
(4) Ha a  fegyelmi eljárás során felmerül annak gyanúja, hogy a  cselekményben részt vevő személy pszichoaktív szert
fogyasztott, a Bv. tv. 133. § (2) bekezdés g) pontja alapján a fegyelmi jogkör gyakorlója elrendelheti vizsgálati anyag
vételét. Az ezzel kapcsolatos költségeket a fogvatartott köteles megfizetni, ha bizonyítást nyert a pszichoaktív szer
fogyasztása.
13. § (1) Fegyelmi ügyben az  eljárás alá vont fogvatartott elkülönítése akkor rendelhető el, ha az  eredményes vizsgálat
érdekében indokolt.
(2) A  fegyelmi elkülönítés az  első fokú eljárás tartamáig, legfeljebb azonban húsz napig tarthat, ez  idő alatt
a  fogvatartott nem érintkezhet a  fegyelemsértés többi elkövetőjével, a  tanúkkal és a  sértettekkel, a  Bv. tv.-ben
meghatározott jogai azonban a magánál tartható tárgyak körének kivételével nem korlátozhatók.
(3) A  fegyelmi elkülönítést hivatali időn túl, a  fegyelmi jogkör gyakorlójának akadályoztatása esetén vagy
halaszthatatlan esetben a biztonsági tiszt is elrendelheti.
(4) Az  elkülönítést meg kell szüntetni, ha a  határideje lejárt, vagy a  fegyelmi jogkör gyakorlójának rendelkezésére
a határidőn belül is, ha az elkülönítés oka már nem áll fenn.
14. § (1) A vizsgáló a fegyelmi jogkör gyakorlója által meghatározott határidőn belül
a) megállapítja a  tényállást, ennek keretében meghallgatja az  eljárás alá vont fogvatartottat, szükség esetén
a  tanúkat, beszerzi a  tárgyi bizonyítékokat, okiratokat, helyszíni szemlét, indokolt esetben bizonyítási
kísérletet, tárgyak felismerésre bemutatását, fogvatartottak közötti szembesítést tarthat, egyéb eljárási
cselekményt végezhet,
b) a vizsgálat eredményét tartalmazó összefoglaló jelentést készít.
 (2) Ha a  vizsgáló szemle, bizonyítási kísérlet, tárgy vagy személy felismerésre bemutatása, valamint a  fogvatartottak
közötti szembesítését rendeli el, e  bizonyítási eljárások lefolytatására a  büntetőeljárásról szóló törvény
rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.
(3) Tárgy vagy személy felismerésre bemutatása során az  elektronikus megfigyelési eszközzel rögzített kép vagy
hangfelvétel is bemutatható.
15. § (1) Az eljárás alá vont fogvatartottat a meghallgatás megkezdésekor tájékoztatni kell a fegyelmi eljárással kapcsolatos
jogairól és kötelezettségeiről.
(2) Az eljárás alá vont fogvatartott a védekezését szóban vagy írásban is előadhatja.
 (3) Az  eljárás alá vont fogvatartott nem köteles vallomást tenni és a  vallomástételt az  eljárás során bármikor
megtagadhatja, ez  esetben figyelmeztetni kell arra, hogy ez  az eljárás folytatásának és a  fegyelmi felelősség
megállapításának nem akadálya.
(4) Az  eljárás alá vont fogvatartott a  vizsgálat során bizonyítási indítványt tehet, amelynek teljesítéséről vagy
megtagadásáról a  vizsgáló dönt, döntése ellen külön jogorvoslatnak nincs helye, azonban a  határozatban
a megtagadás okát meg kell indokolni.
(5) Az  eljárás alá vont fogvatartott a  vizsgálat befejezésekor a  fegyelmi iratokat tanulmányozhatja, azokról másolatot
kérhet, kivéve a  fogvatartotti tanú zártan kezelt adatáról, valamint a  személyi állomány tagja írásos jelentésének
a biztonságos fogvatartást veszélyeztető részéről.
16. § (1) Tanúként az  hallgatható ki, akinek a  bizonyítandó tényről tudomása lehet. Ha a  fegyelmi eljárás során tanúként
nem a személyi állomány tagját vagy fogvatartottat kell meghallgatni, a  tanú meghallgatásáról szóló értesítésnek
tartalmaznia kell, hogy a  megjelenés nem kötelező, a  tanúvallomás hiánya azonban a  fegyelmi eljárás
lefolytatásának nem akadálya.
(2) Fegyelmi eljárásban tanúként a  bv. szervezet személyi állományán túl a  büntetés-végrehajtásban közreműködő
személy is kihallgatható.
(3) A tanút a meghallgatás kezdetén a hamis tanúzás és a hamis vád következményeire figyelmeztetni kell.
 (4) A tanúvallomást megtagadhatja
a) a fegyelmi eljárás alá vont fogvatartott Bv. tv. szerinti hozzátartozója,
b) az érintett kérdésben az, aki a vallomásával magát vagy a hozzátartozóját bűncselekmény, szabálysértés vagy
fegyelemsértés elkövetésével vádolná,
c) az egyházi személy és a vallási tevékenységet végző szervezet vallásos szertartást hivatásszerűen végző tagja
arról, amire a hivatásánál fogva titoktartási kötelezettsége áll fenn,
d) a védő arról, amiről mint védő szerzett tudomást.
A tanút a mentességére a meghallgatás kezdetén figyelmeztetni kell.
(5) A fegyelmi eljárásban a személyi állomány tagja és fogvatartott között szembesítés nem rendelhető el.
17. § (1) A  vizsgálat során a  legfontosabb eljárási cselekményeket – különösen a  fogvatartott védekezését, indítványait és
a tanúvallomásokat – jegyzőkönyvbe kell foglalni.
(2) A  vizsgáló, a  vizsgálat eredményét tartalmazó összefoglaló jelentést készít, amely tartalmazza az  eljárás során
felmerült költségeket is, majd azt a fegyelmi ügy egyéb irataival együtt a fegyelmi jogkör gyakorlójának, legkésőbb
a vizsgálat határidejének lejárta napján átadja.
18. § (1) A fegyelmi jogkör gyakorlója a vizsgáló javaslatára, vagy az összefoglaló jelentésben foglaltak értékelése alapján
a) a fegyelmi eljárás határidejét meghosszabbítja,
b) a fegyelmi eljárást felfüggeszti,
c) a fegyelmi eljárást megszünteti, vagy
d) fegyelmi tárgyalásra tűz ki határnapot.
(2) Fegyelmi eljárás keretében fegyelmi fenyítés kiszabására csak fegyelmi tárgyalás megtartása esetén kerülhet sor.
19. § (1) A fegyelmi jogkör gyakorlója az első fokú fegyelmi eljárás határidejét legfeljebb tíz nappal meghosszabbíthatja, ha
a tényállás megállapítása szempontjából további vizsgálatot tart szükségesnek.
(2) Az első fokú eljárás határidejének meghosszabbítása esetén meg kell határozni a kiegészítő vizsgálat célját és körét,
valamint a vizsgálat befejezésének a határidejét.
20. § (1) A fegyelmi eljárást fel kell függeszteni,
a) ha a  fegyelmi eljárás alá vont fogvatartott egészségi állapota miatt az  eljárás nem folytatható, vagy
a személyes meghallgatása nem lehetséges,
b) ha a beszámítási képesség megítélése tárgyában szakértői vizsgálat szükséges, a szakvélemény elkészítéséig,
c) ha a  cselekmény elbírálása olyan előzetes kérdéstől függ, amelynek eldöntése bíróság vagy más hatóság
hatáskörébe tartozik, annak a döntéséig,
d) közvetítői eljárásra utalás esetén,
e) a 8. § (4) bekezdésében írt megkeresés esetén,
f ) a fogvatartott jogellenes távollétének idejére.
(2) A  fegyelmi eljárást a  felfüggesztés okának megszűnése után folytatni kell, kivéve a  közvetítői eljárás eredményes
befejezése esetén.
(3) A felfüggesztett fegyelmi eljárást meg kell szüntetni, ha a fegyelmi eljárás elrendelésétől számított hat hónap már
eltelt, kivéve, ha az eljárást a fogvatartott jogellenes távolléte miatt függesztették fel.
21. § A  fegyelmi eljárást a  4.  § (1) és (2)  bekezdésében, a  11.  §-ban, a  20.  § (3)  bekezdésében, valamint a  44.  §
(5) bekezdésében meghatározott esetekben meg kell szüntetni.
22. § (1) Ha a fegyelmi jogkör gyakorlója nem a 18. § (1) bekezdésének a)–c) pontjai szerint dönt, fegyelmi tárgyalást tűz ki.
A fegyelmi tárgyaláson az eljárás alá vont fogvatartott jelenléte kötelező.
(2) A  fegyelmi tárgyaláson a  vizsgáló ismerteti az  eljárás alapjául szolgáló cselekményt és a  vizsgálat eredményét,
a  beszerzett bizonyítékokat – kivéve a  zártan kezelt adatokat –. Ezt követően a  fegyelmi jogkör gyakorlója
meghallgatja az eljárás alá vont fogvatartott védekezését. Az eljárás alá vont fogvatartott vagy védője indítványára
a fogvatartott reintegrációs tisztjét is meg kell hallgatni.
(3) A  fegyelmi tárgyalás alapján a  fegyelmi jogkör gyakorlója – ha nem a  18.  § (1)  bekezdésének a)–c)  pontjaiban
foglaltak szerint határoz – fegyelmi fenyítést szab ki.
(4) A  fegyelmi fenyítés kiszabását tartalmazó határozatot az  eljárás alá vont fogvatartott előtt szóban ki kell hirdetni,
meg kell indokolni, majd részére a határozat egy példányát át kell adni.
(5) A  szóbeli kihirdetés után az  eljárás alá vont fogvatartott részére átadott határozat tartalmára a  (8)  bekezdésben
foglaltak az  irányadók azzal, hogy a  határozatból az  indokolási rész mellőzhető. Az  indokolást is tartalmazó
határozatot legkésőbb a  fenyítés kihirdetését követő öt napon belül kell az  eljárás alá vont fogvatartott részére
kézbesíteni.
(6) Az eljárás alá vont fogvatartott a határozat átvételét az aláírásával igazolja. Ha az eljárás alá vont fogvatartott írni,
olvasni nem tud, vagy az aláírást megtagadja, a kézbesítés megtörténtét két tanú aláírásával, írásban kell rögzíteni.
(7) A határozat szóbeli kihirdetése után az eljárás alá vont fogvatartottat nyilatkoztatni kell, hogy azt tudomásul veszi-e,
vagy ellene panaszt, illetve bírósági felülvizsgálati kérelmet kíván-e bejelenteni. Az  eljárás alá vont fogvatartott
nyilatkozatát a  jegyzőkönyvben és a  részére átadott határozaton is írásban rögzíteni kell. A  határozaton rögzített
nyilatkozat aláírására a (6) bekezdésben foglaltak az irányadók.
(8) A  külön íven megszövegezett határozat a  rendelkező részben a  felmerült költségeket és annak viselését is
tartalmazza.
6. A védőre vonatkozó rendelkezések 23. § (1) A  fogvatartott a  fegyelmi eljárás bármely szakaszában védőt hatalmazhat meg, vagy védő kirendelése iránti
kérelmet terjeszthet elő a  büntetés-végrehajtási bíróhoz. A  védőnek adott meghatalmazást, vagy a  kirendelésről
szóló végzést a fegyelmi ügy irataihoz kell csatolni.
(2) A védő a fegyelmi vizsgálat során végzett eljárási cselekményeknél, és a fegyelmi tárgyaláson jelen lehet, az eljárás
alá vont fogvatartotthoz és a  tanúkhoz kérdéseket intézhet, bizonyítási indítványt tehet, a  fegyelmi vizsgálat
befejezése után az  iratokat tanulmányozhatja, a  fegyelmi tárgyaláson az  ügy érdemi elbírálása előtt felszólalhat,
az eljárás alá vont fogvatartottal értekezhet, jogairól felvilágosítással láthatja el.
(3) A  védőt az  eljárási cselekményekről olyan időpontban kell értesíteni, hogy azokon jelen lehessen. A  fegyelmi
tárgyalásról a  védőt legalább három nappal korábban kell értesíteni, az  értesítés telefonon is történhet.
A szabályszerűen értesített védő távolmaradása az eljárás folytatásának nem akadálya.
(4) A  bv. intézet a  védőt az  eljárás alá vont fogvatartottnak a  meghatalmazásról való bejelentése és általa közölt
elérhetőségi adatok alapján értesíti.
(5) A védő részére a fegyelmi határozat indoklással ellátott példányát öt napon belül kézbesíteni kell.
 (6) A kirendelt védő díját és költségét az állam viseli.
7. A fegyelmi fenyítés elleni jogorvoslat 24. § (1) Az  elsőfokú határozat kihirdetésekor az  eljárás alá vont fogvatartott és védője a  Bv. tv. 170.  § (4)  bekezdésében
meghatározott esetben a büntetés-végrehajtási bíróhoz (a továbbiakban: bv. bíró) bírósági felülvizsgálati kérelmet
nyújthat be, egyéb esetben a parancsnokhoz panasszal fordulhat.
(2) Panasz vagy a bírósági felülvizsgálati kérelem bejelentése esetén a fegyelmi jogkör gyakorlója a fegyelmi ügy iratait
az (1) bekezdésben megjelöltek részére haladéktalanul felterjeszti.
25. § (1) A  parancsnok a  fegyelmi ügyben a  panaszt nyolc napon belül iratok alapján, vagy ha ezt szükségesnek tartja,
fegyelmi tárgyalás keretében bírálja el.
(2) A parancsnok a fegyelmi ügyben másodfokú határozatot hoz, amelyben
a) az elsőfokú határozatot helybenhagyja,
b) enyhébb fenyítést szab ki,
c) a fegyelmi eljárást megszünteti, vagy
d) az elsőfokú határozatot hatályon kívül helyezi és új első fokú eljárás lefolytatását rendeli el.
(3) Az (1) bekezdés a) és b) pontjai szerinti döntés esetén a fegyelmi fenyítés végrehajtható.
 (4) Enyhébb fegyelmi fenyítés kiszabásának minősül az  is, ha a  másodfokú határozat a  személyes szükségletekre
fordítható összeg csökkentését, vagy a csökkentés idejét az elsőfokú határozat rendelkezéseihez képest mérsékeli.
26. § (1) A parancsnok az elsőfokú határozatot hatályon kívül helyezi és új első fokú eljárás lefolytatását rendeli el, ha
a) olyan eljárási szabálysértést észlel, amely az elsőfokú határozatra lényegesen kihatott, vagy
b) az elsőfokú határozat megalapozatlansága a fenyítés kiszabását lényegesen befolyásolta.
(2) A hatályon kívül helyező határozatban meg kell jelölni a hatályon kívül helyezés okát és meg kell adni az új eljárás
lefolytatására vonatkozó iránymutatást. Az új eljárásra más vizsgáló vagy fegyelmi megbízott is kijelölhető.
27. § (1) A  másodfokú határozatot a  fegyelmi jogkör gyakorlója – az  eljárás alá vont fogvatartott meghallgatása után  –
tárgyaláson hozza meg.
(2) A tárgyaláson az eljárás alá vont fogvatartott védője felszólalhat.
 (3) A másodfokú eljárásra az első fokú eljárás szabályait értelemszerűen alkalmazni kell.
8. A fegyelmi fenyítés végrehajtása 28. § (1) A  fegyelmi fenyítést abban a  bv. intézetben kell végrehajtani, amely a  nyilvántartás alapján a  fogvatartást
végrehajtja.
(2) A fegyelmi fenyítés nem hajtható végre, ha
a) a büntetés-végrehajtási jogviszony megszűnt,
b) a fenyítés jogerős kiszabásától számított hat hónap már eltelt, a jogellenes távollét esetét kivéve.
(3) Ha a jogerősen kiszabott fenyítés végrehajtása során a fogvatartott végrehajtási fokozatában változás következik be,
de a  fogvatartásban lévő idő nem szakad meg, vagy új ítéletet kezd tölteni, a  fenyítés végrehajtását folytatni kell,
azonban az értékelő véleményekben az nem vehető figyelembe.
29. § (1) A  Bv. tv. 168.  § (1)  bekezdés b) és d)  pontjában meghatározott fenyítések tartamát hónapokban, a  168.  §
(1)  bekezdés c)  pontjában foglalt fenyítés alkalmazása esetén pedig konkrét megjelölés mellett a  fegyelmi
határozatban meghatározott alkalmakra, vagy hónapokban megadva kell rendelkezni a fenyítés mértékéről.
(2) A Bv. tv. 168. § (1) bekezdés e) pontjában meghatározott fenyítést százalékban és hónapokban kell meghatározni.
A csökkentett mértéket a személyes szükségletekre fordítható összeg legközelebbi megállapításánál kell figyelembe
venni.
(3) Ha az  eljárás alá vont fogvatartott korábban a  személyes szükségleteire fordítható összeg növelése jutalomban
részesült, a jutalomként felemelt összeg a fenyítés kiszabásánál és végrehajtásánál nem vehető figyelembe.
30. § (1) A  magánelzárás tartamát napokban kell meghatározni, a  végrehajtás megkezdését és befejezését napra és órára
pontosan ki kell számítani.
(2) Több magánelzárás fenyítés folyamatosan is végrehajtható, az adott fogvatartottra a Bv. tv. alapján kiszabható felső
határnak megfelelő időtartam kitöltése után azonban a végrehajtást öt napra meg kell szakítani.
(3) A fegyelmi elkülönítés ideje a magánelzárás tartamába nem számítható be.
 (4) A  parancsnok engedélyezheti, hogy magánelzárás fenyítés végrehajtása alatt – munkáltatási érdekből és
reintegrációs célból – a fogvatartott munkát végezzen. 31. § (1) A magánelzárás megkezdése előtt orvosi vizsgálatot kell tartani, végrehajtása során gondoskodni kell a fogvatartott
egészségügyi ellenőrzéséről, és hetente legalább egyszer orvosi vizsgálatot kell végezni.
(2) Magánelzárás alatt gondoskodni kell a  fogvatartott felszerelési tárgyainak, valamint az  egyébként birtokában
tartható tárgyainak biztonságos megőrzéséről.
(3) Ha a  fogvatartott egészségi állapota a  magánelzárás megkezdését vagy további végrehajtását akadályozza,
a fegyelmi jogkör gyakorlója a végrehajtást félbeszakítja. Ha ez az állapot megszűnik, a magánelzárást vagy annak
hátralévő részét végre kell hajtani. A félbeszakítás ideje a magánelzárás tartamába nem számít be.
(4) Ha az  akadályozó vagy végrehajtást félbeszakító körülmény a  fenyítés kiszabásától számított hat hónapig
folyamatosan fennáll, a magánelzárás nem hajtható végre.
32. § A  magánelzárás végrehajtását a  határozat jogerőre emelkedését követően – a  szükséges intézkedések megtétele
után –, a fenyítés célját figyelembe véve a lehető legrövidebb időn belül meg kell kezdeni.
33. § (1) A  fogvatartott a  magánelzárást az  e  célra kialakított zárkában egyedül tölti. A  fegyelmi zárka berendezésére
és felszerelésére, valamint a  fogvatartott birtokában tartható tárgyak körére vonatkozó szabályokat
a  szabadságvesztés, az  elzárás, az  előzetes letartóztatás és a  rendbírság helyébe lépő elzárás végrehajtásának
szabályairól szóló miniszteri rendelet tartalmazza.
(2) A magánelzárást töltő fogvatartottak jogait és kötelezettségeit a házirend tartalmazza.
34. § (1) A magánelzárást – a 31. § (3) bekezdésében meghatározott eseten kívül – a fegyelmi jogkör gyakorlója félbeszakítja,
ha
a) a  fogvatartott eltávozás keretén belül engedélyt kapott a  súlyos beteg közeli hozzátartozójának
a meglátogatására, közeli hozzátartozójának temetésén való részvételre,
b) megőrzésre másik intézetbe szállították, vagy
c) a fogvatartottat a nyomozó hatóság részére kiadták.
(2) A félbeszakítás okának a megszűnése után haladéktalanul intézkedni kell a végrehajtás folytatása iránt.
 (3) A félbeszakítás ideje a magánelzárás tartamába nem számít be.
35. § Ha a  bv. intézetbe olyan fogvatartottat fogadnak be, akivel szemben korábban a  rendőrségi fogdán jogerős
magánelzárás fenyítést szabtak ki, annak foganatosítása – e rendelet szabályai szerint – a bv. intézet feladata.
9. Közvetítői eljárás 36. § (1) A  közvetítői eljárás más fogvatartott sérelmére elkövetett fegyelmi cselekmény által kiváltott konfliktust kezelő
eljárás, amelynek célja, hogy egy közvetítő, harmadik személy bevonásával a sértett és a  fegyelmi eljárás alá vont
fogvatartott közötti konfliktus rendezésének megoldását tartalmazó, a  fegyelemsértés következményeinek
jóvátételét és az eljárás alá vont fogvatartott jövőbeni szabálykövető magatartását elősegítő írásbeli megállapodás
jöjjön létre.
(2) A  fegyelmi jogkör gyakorlója a  másik fogvatartott sérelmére elkövetett fegyelemsértés esetén, a  fegyelmi eljárás
vagy a  már jogerős fenyítés végrehajtásának felfüggesztése, illetve a  7.  § szerinti eljárás megszüntetése mellett
az ügyet közvetítői eljárásra utalja, ha
a) a fegyelmi eljárás alá vont fogvatartott a fegyelemsértés elkövetését beismerte,
b) a fegyelmi eljárás alá vont fogvatartott és a sértett a közvetítői eljáráshoz hozzájárult, és
c) a  fegyelemsértés jellegére, a  fegyelmi eljárás alá vont fogvatartott személyére tekintettel a  fegyelmi eljárás
lefolytatása vagy a fenyítés végrehajtása mellőzhető.
 (3) Büntetőeljárás gyanúját megalapozó, továbbá olyan fegyelemsértés esetén, amely miatt a sértett magánindítványt
tett, közvetítői eljárás nem alkalmazható. Nem alkalmazható a közvetítő eljárás akkor sem, ha a fegyelmi eljárás alá
vont fogvatartott vagy a sértett előzetes letartóztatásban lévő terhelt.
(4) A  közvetítői eljárás kezdeményezésére kizárólag a  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartott jogosult. Valamelyik
jogosult által előterjesztett kérelem esetén, haladéktalanul fel kell hívni a  másik jogosultat a  hozzájárulással
kapcsolatos nyilatkozattételre.
(5) A közvetítői eljárást írásban kell kezdeményezni és a hozzájárulásról is írásban kell nyilatkozni.
 (6) A közvetítői eljárás
a) folyamatban lévő fegyelmi eljárás során az első fokú fegyelmi tárgyalásig,
b) a 7. § szerinti eljárás esetén a reintegrációs tiszti meghallgatáson,
c) a  már kiszabott fenyítés végrehajtása során a  fenyítés jogerőre emelkedésétől a  végrehajtás befejezéséig
terjedő időszakban kezdeményezhető. 37. § (1) A közvetítői eljárásra irányuló kérelmet a fegyelmi ügy vizsgálója, illetve a 7. § szerinti eljárás vagy jogerős fegyelmi
fenyítés esetén a reintegrációs tiszt javaslattal látja el, amely alapján a fegyelmi jogkör gyakorlója az ügyet közvetítői
eljárásra utalja, vagy a kérelmet elutasítja.
(2) A  kérelem elutasítása esetén a  fegyelmi eljárásra, valamint a  fenyítés végrehajtására az  általános szabályokat kell
alkalmazni.
(3) A  kérelmet minden esetben az  érintett fegyelemsértéssel kapcsolatos fegyelmi eljárás során keletkezett
dokumentumokhoz kell csatolni.
38. § (1) A közvetítői eljárás a fegyelmi jogkör gyakorlójának közvetítői eljárásra utaló döntése napján kezdődik. A fegyelmi
jogkör gyakorlója közvetítői eljárásra utaló döntésében kijelöli a  közvetítőt és szükség szerint rendelkezik
a kiszabott fenyítés végrehajtásának felfüggesztéséről.
(2) Közvetítőként a bv. szervezet személyi állományának azon tagja jelölhető ki, aki helyreállító technikákat ismertető
– húsz óra elméleti oktatást és negyven óra gyakorlatot tartalmazó – képzésen vett részt.
(3) A  közvetítő feladata, hogy a  közvetítői eljárás során pártatlanul, lelkiismeretesen, a  szakmai követelményeknek
megfelelően közreműködjön a  fegyelmi eljárás alá vont és a  sértett fogvatartott közötti megállapodás
létrehozásában. A közvetítőnek biztosítania kell, hogy a résztvevők egymással szemben tisztelettel járjanak el.
(4) Nem lehet közvetítő az,
a) aki a  fegyelmi ügyben, mint vizsgáló, fegyelmi jogkör gyakorló vagy a  7.  § alkalmazásával érintett
reintegrációs tiszt járt el, továbbá
b) aki a fegyelmi ügyben, mint tanú vesz vagy vett részt,
c) akitől az ügy elfogulatlan megítélése bármilyen okból nem várható el.
(5) A  vele szemben felmerült kizárási okot a  kijelölt közvetítő azonnal köteles a  fegyelmi jogkör gyakorlója felé
bejelenteni. A kizárási okot a fogvatartott felek bármelyike bejelentheti.
(6) A  kizárási ok fennállása esetén a  fegyelmi jogkör gyakorlója új közvetítőt jelöl ki, egyébként a  kizárási indítványt
elutasítja. A tárgyban hozott döntésig a közvetítő nem járhat el.
39. § (1) A sértett jogosult arra, hogy képviselőt hatalmazzon meg.
 (2) Az  eljárás alá vont fogvatartott védője, illetve a  sértett képviselője a  közvetítői eljárásban részt vehet és az  általa
képviselt érdekében felszólalhat, de a megállapodásnak az általa képviselt fél nevében történő megkötésére nem
jogosult. A fegyelmi eljárásban adott meghatalmazás – ha a meghatalmazásból más nem tűnik ki – hatálya kiterjed
a közvetítői eljárásra is.
(3) A  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartott indítványozhatja, hogy érdekében legfeljebb egy-egy, általa megjelölt
fogvatartott a  közvetítői megbeszélésen jelen legyen és felszólalhasson. A  közvetítő az  indítványt csak abban
az  esetben utasíthatja el, ha a  fogvatartott jelenléte a  közvetítői eljárás céljával ellentétes. A  döntés ellen
jogorvoslatnak nincs helye.
40. § (1) A közvetítői eljárást tizenöt napon belül kell lefolytatni.
 (2) A fegyelmi jogkör gyakorlója a közvetítői eljárás határidejét legfeljebb egy alkalommal nyolc nappal – a közvetítő
indítványára – meghosszabbíthatja. 41. § (1) A  közvetítő az  eljárás keretében közvetítői megbeszélést tart. A  közvetítői megbeszélésre történő felhívásban
a  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartottat a  közvetítő röviden tájékoztatja a  közvetítői eljárás lényegéről,
jogkövetkezményeiről, valamint jogaikról és kötelezettségeikről.
(2) A  közvetítői megbeszélést a  közvetítő vezeti, aki meghatározza a  közvetítői megbeszélés menetét, valamint
a közvetítői megbeszélésen résztvevők felszólalásának rendjét.
(3) A  közvetítői megbeszélés kezdetekor a  közvetítő megkérdezi a  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartottat, hogy
a  közvetítői eljárás lényegére, jogkövetkezményeire, valamint a  jogaikra és kötelezettségeikre vonatkozó írásbeli
tájékoztatást megértették-e, nemleges válasz esetén a meg nem értett részt elmagyarázza.
(4) A  közvetítői megbeszélésen a  közvetítő a  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartottat meghallgatja. A  közvetítő
a  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartottat egymás jelenlétében is, és egymás távollétében is meghallgathatja.
A sértett és az eljárás alá vont fogvatartott az üggyel kapcsolatos álláspontját szóban kifejtheti, és a rendelkezésére
álló iratokat is bemutathatja.
(5) Ha a  közvetítő a  sértett és az  eljárás alá vont fogvatartottat egymás távollétében hallgatja meg, az  így kapott
tájékoztatást közli a  közvetítői eljárásban részt vevő másik féllel azért, hogy a  tájékoztatásban foglaltakat
álláspontjuk kialakításánál figyelembe vehessék.
(6) Ha a tájékoztatást adó sértett úgy nyilatkozik, hogy a tájékoztatás vagy annak valamely része nem hozható az eljárás
alá vont fogvatartott tudomására, a korlátozással érintett körben az eljárás alá vont fogvatartott nem tájékoztatható.
Ha a tájékoztatást adó eljárás alá vont fogvatartott úgy nyilatkozik, hogy a tájékoztatás vagy annak valamely része
nem hozható a sértett tudomására, a korlátozással érintett körben a sértett nem tájékoztatható.
(7) A megbeszélésről a közvetítő feljegyzést készít, amely tartalmazza különösen
a) a részt vevő fogvatartottak nevét, nyilvántartási számát,
b) a fegyelmi eljárás ügyszámát,
c) a megbeszélés időpontját,
d) a megbeszélés menetét olyan részletességgel, hogy az eljárási szabályok, a jogok és kötelességek betartása
követhető legyen,
e) annak tényét, hogy a közvetítői megbeszélésen létrejött-e megállapodás, továbbá
f ) a közvetítő nevét, aláírását.
42. § (1) Megállapodás akkor jön létre, ha a sértett és az eljárás alá vont fogvatartott között a fegyelemsértéssel okozott kár,
sérelem, a fegyelmi cselekmény káros következményeinek jóvátételében azonos álláspont alakult ki.
(2) A közvetítői eljárásban született megállapodás nem vonatkozhat pénzbeli jóvátételre.
 (3) A  megállapodásnak tartalmaznia kell a  vállalt kötelezettség részletes szabályait, a  teljesítés határidejét és
a költségek viselését.
 (4) A  vállalt kötelezettség nem lehet ellentétes a  jogszabályokkal, a  büntetés-végrehajtás rendjét, biztonságát nem
sértheti vagy veszélyeztetheti. (5) A  megállapodásban a  jóvátétel teljesítése csak olyan határidő mellett vállalható, amely eredménytelenség esetén
is biztosítja, hogy a  fegyelmi eljárás vagy a  fenyítés az  általános elévülési határidőkön belül lefolytatható, illetve
végrehajtható legyen.
(6) A  megállapodást írásba kell foglalni, és azt mindkét félnek alá kell írnia. A  sértett és az  eljárás alá vont
fogvatartottnak a megállapodás megkötésekor és aláírásakor személyesen, együttesen kell megjelenniük.
(7) A megállapodás a közvetítői eljárás céljain túli joghatás kiváltására nem vehető igénybe, a közvetítői eljárás során
tett nyilatkozatok, keletkezett iratok más eljárásban bizonyítékként nem használhatók fel.
(8) A megállapodást a közvetítő hagyja jóvá és annak tartalmáról tájékoztatja a fegyelmi jogkör gyakorlóját.
43. § (1) A jóváhagyott megállapodást a fegyelmi eljárás anyagai között kell nyilvántartani.
 (2) A közvetítői eljárás tényét, a megállapodás rövid tartalmát a fogvatartotti nyilvántartásban feljegyzésként rögzíteni
kell. 44. § (1) A megállapodásban foglalt kötelezettségek teljesítését az eljárás alá vont fogvatartott reintegrációs tisztje ellenőrzi.
 (2) A  közvetítői eljárás eredményesen fejeződik be, ha az  eljárás alá vont fogvatartott a  megállapodásban
foglalt kötelezettségét teljesítette. Ha a  sértett magatartása miatt hiúsul meg a  teljesítés, a  közvetítői eljárást
eredményesen befejezettnek kell tekinteni.
(3) A közvetítői eljárás eredménytelenül, a körülmény felmerülésének időpontjában fejeződik be, ha
a) a sértett vagy az eljárás alá vont fogvatartott a hozzájárulását visszavonja,
b) a közvetítői megbeszélésen nem születik megállapodás, illetve a közvetítő azt nem hagyja jóvá, vagy
c) a megállapodásban foglalt jóvátételi kötelezettségét az eljárás alá vont fogvatartott nem teljesíti.
(4) A  közvetítői eljárás eredményes vagy eredménytelen befejezésének tényét és időpontját rögzíteni kell
a fogvatartotti nyilvántartásban.
(5) Eredményes közvetítői eljárás esetén az  érintett cselekményre alapozott fegyelmi eljárást nem lehet elrendelni,
a  felfüggesztett fegyelmi eljárást meg kell szüntetni, a  jogerős fenyítés vagy annak még hátra lévő része
végrehajtását meg kell szüntetni.
(6) Eredménytelen közvetítői eljárás esetén a  fegyelmi jogkör gyakorlója dönt a  fegyelmi eljárás elrendeléséről
vagy a  felfüggesztett fegyelmi eljárás folytatásáról, illetve a  felfüggesztett fenyítés végrehajtásáról vagy annak
folytatásáról. A felfüggesztés időtartama nem számít bele a végrehajtás időtartamába.
45. § A közvetítői eljárás során felmerült költségeket az eljárás alá vont fogvatartott viseli, kivéve azokat, amelyek a sértett
fogvatartott érdekkörében merültek fel.
10. A fegyelmi eljárásban felmerült költség viselése 46. § (1) A  fegyelmi jogkör gyakorlója az  eljárás alá vont fogvatartottat a  fegyelmi eljárásban felmerült költség – kivéve
a kirendelt védő készkiadását és díját – viselésére kötelezi, ha a fegyelmi cselekmény elkövetésében a felelősségét
megállapítja.
(2) Az  eljárás alá vont fogvatartottat csak azzal a  cselekménnyel, vagy a  tényállásnak azzal a  részével kapcsolatban
felmerült költség viselésére lehet kötelezni, amellyel kapcsolatosan a  felelősségét megállapították. Nem lehet
kötelezni annak a költségnek a viselésére, amely – nem az ő mulasztása folytán – szükségtelenül merült fel.
(3) A fegyelmi jogkör gyakorlója – a fegyelemsértés súlyára és a fegyelmi felelősség arányára figyelemmel – külön-külön
kötelezi a fegyelmi eljárásban felmerült költség viselésére azon fogvatartottakat, akiknek fegyelmi felelősségét egy
fegyelmi eljárásban állapította meg.
11. Záró rendelkezések 47. § Ez a rendelet 2015. január 1-jén lép hatályba.
48. § Hatályát veszti a  büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak fegyelmi felelősségéről szóló 11/1996. (X. 15.)
IM rendelet.
Dr. Trócsányi László s. k.,
 igazságügyi miniszter


text:
29/2018. (X. 31.) OGY határozata Simonka György országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
Az Országgyűlés Simonka György országgyűlési képviselő mentelmi jogát a  legfőbb ügyész KSB. 4861/2014/82-I.
számú átiratával érintett ügyben felfüggeszti.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
16/2019. (V. 3.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 22. § (1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást
adom ki:
1. § A  kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény (a továbbiakban: Kit.) 221.  § (2)  bekezdése alapján
a  fogyatékos emberek társadalmi integrációjával összefüggő feladatok végrehajtásának koordinációjára
2019. május 1. napjától 2019. október 31. napjáig Szekeres Pál Leventét miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A  miniszteri biztos feladatköre a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.)
Korm.  rendeletben meghatározott, az  emberi erőforrások miniszterének felelősségi körébe tartozó területeken
a  fogyatékos emberek társadalmi integrációjával összefüggő feladatok végrehajtásának koordinációjára – ideértve
az intézményi kiváltás végrehajtásának felügyeletét is – és ennek keretében különösen a következőkre terjed ki:
a) az Emberi Erőforrások Minisztériuma (a továbbiakban: EMMI) szakterületein zajló, a  fogyatékos emberek
társadalmi integrációját célzó feladatok koordinálására, végrehajtásuk figyelemmel kísérésére és
ellenőrzésére;
b) az EMMI fogyatékos emberekre vonatkozó társadalmi integrációs programjának előkészítésére,
a megvalósításának nyomon követésére, támogatására;
c) az EFOP-2.2.2. (Intézményi ellátásról a közösségi alapú szolgáltatásokra való áttérés fejlesztése – intézményi
férőhely kiváltás) projekt végrehajtásának segítésére, felügyeletére;
d) az EFOP-2.2.5. (Intézményi ellátásról a közösségi alapú szolgáltatásokra való áttérés) projekt végrehajtásának
segítésére, felügyeletére;
e) az EFOP-1.9.1. (Szociális intézményi férőhely kiváltás szakmai koordinációs műhely kialakítása) projekt
nyomon követésére és szakmai segítésére;
f ) a c)–e)  pont szerinti projektekkel érintett intézmények ellátottainak és dolgozóinak kiváltásra történő
felkészítésének nyomon követésére és felügyeletére;
g) a c)–e)  pont szerinti projektek megvalósítási tanulmánya, valamint a  mérföldkövek teljesítésének nyomon
követésére és felügyeletére;
h) a c)–e)  pont szerinti projektek megvalósításában történő szakpolitikai segítségnyújtásra a  Szociális és
Gyermekvédelmi Főigazgatóság és a  Fogyatékos Személyek Esélyegyenlőségéért Közhasznú Nonprofit
Korlátolt Felelősségű Társaság részére.
3. § A miniszteri biztos a 2. § b) pontjában meghatározott feladatai ellátása körében gondoskodik
a) az eredményes és hatékony működéshez szükséges fejlesztési javaslatok megfogalmazásáról,
b) a feladat ellátását érintő szabályok kidolgozásában való részvételről, a szükséges szervezeti keretekre irányuló
javaslatok előkészítéséről,
c) a  további humán- és dologi erőforrás-fejlesztés megteremtésének és kialakításának ágazatközi
koordinációjáról,
d) a fogyatékosságügyi érdekképviseleti szervezetekkel való kapcsolattartásban való részvételről.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét az emberi erőforrások minisztere a szociális ügyekért és társadalmi felzárkózásért
felelős államtitkár útján irányítja.
5. § A miniszteri biztos a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról
szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. § (6) bekezdése szerinti díjazásra és juttatásokra jogosult.
6. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában a Kit. 22. § (3) bekezdése szerinti titkárság segíti.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 29/2018. (XI. 9.) EMMI utasítás.
Dr. Kásler Miklós s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
349/2013. (X. 1.) Korm. rendelete Magyarország Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti oktatási együttműködésről szóló egyezmény kihirdetéséről.
1. § A  Kormány e  rendelettel felhatalmazást ad a  Magyarország Kormánya és a  Vietnami Szocialista Köztársaság
Kormánya közötti oktatási együttműködésről szóló egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának
elismerésére.
2. § A Kormány az Egyezményt e rendelettel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„Magyarország Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti
oktatási együttműködésről szóló egyezmény
Magyarország Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya (a továbbiakban: a Felek)
a két ország közötti baráti kötelékek megerősítése, a  népeiket összekötő kapcsolatok megszilárdítása, valamint
az oktatási együttműködés fejlesztése érdekében,
meggyőződve az  oktatás mint olyan eszköz fontosságáról, amely elősegíti országaik kultúrájának és szokásainak
megismerését,
felismerve azokat az  előnyöket, amelyek a  kétoldalú együttműködés megszilárdításából származnak a  két ország
számára, az  egyes országokban alkalmazandó nemzetközi jogi alapelvekkel és rendelkezésekkel összhangban,
a következőkben állapodnak meg:
1. Cikk
A Felek elősegítik a felsőoktatási tisztségviselők, egyetemi oktatók és kutatók cserelátogatásait és tanulmányútjait,
és ösztönzik a tudományos munkát egymás országában a közös érdeklődésre számot tartó területeken.
A Felek ösztönzik felsőoktatási intézményeik között létrejövő közvetlen kapcsolatokat és fokozzák közös
törekvéseiket kettős diplomát adó képzések és közös képzések létrehozására.
2. Cikk
A Felek ösztönzik és elősegítik az  oktatási és tudományos kutatóintézetek közötti közvetlen tudományos
kapcsolatokat, valamint az egyetemi oktatók és kutatók cseréjét.
3. Cikk
A Felek a  felsőoktatási és kutatóintézményekben és központokban szakmai tudás- és tapasztalatcserét folytatnak
a tudomány, a technika és a közigazgatás területein. A Felek együttműködnek a pedagógia, sajátos nevelési igényű
gyerekek oktatása és gyógypedagógia területén, valamint ösztönzik a pedagógiai szakszolgálataik közötti közvetlen
kapcsolatokat.
4. Cikk
A Felek bővítik a  két ország felsőoktatási intézményeiben a  másik fél számára rendelkezésre álló képzési
lehetőségeket, főként doktori és kutatói szinteken, valamint a tanárképzés területén.
5. Cikk
A Felek támogatják a  két ország egyetemei közötti tudományos együttműködést, és megosztják egymással
az iskolai bizonyítványok, oklevelek és diplomák egyenértékűségének megteremtésével kapcsolatos információkat
azok kölcsönös elismerése feltételeinek megteremtése érdekében.
6. Cikk
A Felek kölcsönösen informálják egymást oktatási rendszereikről, elősegítik szakértők részvételét
műhelymunkákban, előadásokon, szimpóziumokon a  Felek által közösen meghatározott területeken. A  Felek
elősegítik továbbá küldöttségek cseréjét a tudomány területén.
7. Cikk
A Felek ösztönzik oktatási hetek és napok szervezését a  két ország oktatási és kulturális intézményeiben. Ezek
magukban foglalják előadások, szemináriumok, könyvvásárok és egyéb olyan rendezvények lebonyolítását, melyek
bemutatják a két ország eredményeit.
8. Cikk
A Felek ösztönzik könyvek, kiadványok, szórólapok, füzetek, folyóiratok, dokumentumok, filmek, és minden, a  két
országban folyó oktatással és tudományos kutatással kapcsolatos szakirodalom és forrásanyag egymás közti
cseréjét.
9. Cikk
A Felek ösztönzik a  helyi és nemzetközi oktatási konferenciákon, szemináriumokon, szimpóziumokon és
tudományos műhelymunkákban való részvételt, és kellő időben tájékoztatják egymást ezekről az eseményekről.
10. Cikk
A Felek ösztönzik a  magyar nyelv Vietnami Szocialista Köztársaság területén történő és a  vietnami nyelv
Magyarország területén történő elsajátításához szükséges módszertani, pedagógiai programok megvalósítását, és
a megfelelő oktatási és módszertani irodalom fordítását.
11. Cikk
A Felek támogatják külön együttműködési megállapodások megkötését a két ország érintett oktatási intézményei
között.
12. Cikk
A jelen Egyezmény nem befolyásolja azokat a kötelezettségeket, amelyek Magyarország európai uniós tagságából
fakadnak. Következésképpen a  jelen Egyezmény rendelkezései nem értelmezhetőek úgy, mint amelyek
érvénytelenítik, módosítják vagy bármilyen más módon befolyásolják a  Magyarországnak különösen az  Európai
Unió alapját képező szerződésekből, valamint az  Európai Unió elsődleges és másodlagos jogából származó
kötelezettségeit.
13. Cikk
A jelen Egyezmény értelmezése és végrehajtása során felmerülő vitás kérdéseket a Felek meghatalmazott képviselői
diplomáciai úton rendezik.
A Felek megállapodnak abban, hogy szükség esetén a  Felek illetékes képviselői konzultációkat folytatnak
a  végrehajtási programok aláírásával kapcsolatban, elővezetve az  azok megvalósításához szükséges konkrét
lépéseket és projekteket, valamint – ahol lehetséges – meghatározva az  Egyezményben és a  végrehajtási
programokban vázolt események pénzügyi és szervezeti feltételeit.
A konzultációk feltételeiről és az illetékes képviselők névsoráról a Felek diplomáciai úton egyeztetnek.
14. Cikk
Ez az Egyezmény azon utolsó jegyzék kézhezvételétől számított harmincadik napon lép hatályba, melyben a Felek
diplomáciai úton tájékoztatják egymást arról, hogy eleget tettek az Egyezmény hatálybalépéséhez szükséges belső
jogi követelményeknek.
Jelen Egyezmény a  hatálybalépésének napjától számított öt éven belül hatályos, és automatikusan
meghosszabbodik újabb ötéves időszakra. Az  Egyezményt bármely szerződő fél írásban, diplomáciai úton
felmondhatja. Ebben az  esetben az  Egyezmény a  felmondásáról szóló értesítés átvételének napjától számított
6 hónap múlva veszti hatályát.
Abban az esetben, ha a jelen Egyezmény hatályát veszti, előírásait a gyakorlatban továbbra is alkalmazni kell a még
folyamatban lévő programok és projektek tekintetében mindaddig, amíg azokat teljes egészükben végre nem
hajtják.
Fentiek bizonyságául az  alulírott képviselők, kormányaik megfelelő felhatalmazásának birtokában, aláírták a  jelen
Egyezményt.
Készült Hanoi városban 2013. március 4-én magyar, vietnami és angol nyelven két eredeti példányban. Ezek
mindegyike egyformán hiteles. Az  értelmezésből származó bármely nézetkülönbség kialakulása esetén az  angol
nyelvű szöveg a mérvadó.
Magyarország Kormánya Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya
 nevében nevében
4. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § az Egyezmény 14. cikk első bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az Egyezmény, valamint a 2. § és a 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter – annak
ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E rendelet végrehajtásához szükséges intézkedésekről az oktatásért felelős miniszter gondoskodik.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
13/2011. (XII. 27.) NMHH rendelete az elektronikus hírközlési szolgáltatás minőségének az előfizetők és felhasználók védelmével összefüggő követelményeiről, valamint a díjazás hitelességéről.
Az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény (a továbbiakban: Eht.) 127. § (5) bekezdésében, valamint a 182. § (3) bekezdés
15. pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
1. § (1) E rendelet szabályait az előfizetői szerződések alapján nyújtott elektronikus hírközlési szolgáltatásokra kell alkalmazni.
(2) A rendelet hatálya kiterjed a) az előfizetői szolgáltatást nyújtó elektronikus hírközlési szolgáltatókra (a továbbiakban: szolgáltatók),
b) az e rendeletben meghatározott tevékenységek megfelelőségértékelését végző szervezetekre,
c) a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóságra (a továbbiakban: Hatóság).
(3) E rendeletet a kormányzati célú hírközlési szolgáltatóra és hálózatokra, valamint az ilyen szolgáltató által végzett
elektronikus hírközlési tevékenységre – figyelemmel az Eht. 1. § (2) bekezdésére – a kormányzati célú hálózatokról
szóló kormányrendeletben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni. (4) A rendelet hatálya nem terjed ki az Eht. 127. § (4) bekezdése alkalmazásával kötött előfizetői szerződés alapján nyújtott
szolgáltatásokra. 2. § (1) E rendelet alkalmazásában: 1. átvitt adatmennyiség: az előfizető által forgalmazott (adott vagy vett) IP alapú adatátvitel informatikai
mértékegységekben (bit, byte) kifejezett adatmennyisége, az IP csomagok fejlécével együtt;
2. célérték: a szolgáltatásminőségi követelményhez rendelt, számmal és mértékegységgel meghatározott,
a szolgáltató által vállalt, kötelezően teljesítendő érték; 3. egyedi szolgáltatásminőségi követelmény: az előfizetői hozzáférési ponton a szolgáltató által az előfizetői
szerződésben kötelezően vállalt és teljesítendő szolgáltatásminőségi követelmény; 4. előfizetői szám: a szolgáltatóval előfizetői szerződéses jogviszonyban lévő egyéni előfizetők száma e rendeletben
meghatározott szolgáltatásonként, az erre vonatkozó adatszolgáltatást megelőző év december 31-i állapot szerint;
5. forgalommérésen alapuló számlázási rendszer: minden olyan számlázási rendszer, ahol az előfizetők díjfizetése,
illetve egy forgalmi keret felhasználásának mértéke, vagy a szolgáltatás igénybevétele, minősége részben vagy
egészben az időponttól, időtartamtól, a hívások, az adatközlések számától, illetve az átvitt adatmennyiségtől függ;
6. garantált sebesség: az internet hozzáférési szolgáltatáshoz rendelt és az előfizetői szerződésben rögzített,
az elektronikus hírközlési szolgáltató által az adott előfizetői hozzáférési ponton le- és feltöltési irányban teljesíteni
vállalt legkisebb adatátviteli sebesség; 7. hálózati szolgáltatásminőségi követelmény: a szolgáltató hálózatát, illetve szolgáltatását általánosan jellemző
szolgáltatásminőségi követelmény; 8. helyhez kötött internet hozzáférés szolgáltatás: helyhez kötött előfizetői hozzáférési ponton keresztül igénybe
vehető nyilvánosan elérhető internet hozzáférés szolgáltatás; 9. internet hozzáférés szolgáltatás: olyan elektronikus hírközlési szolgáltatás, amely során a szolgáltató IP cím
hozzárendelésével biztosítja az IP alapú adatátvitelt az előfizetői hozzáférési pont, valamint az internet legalább egy
belföldi és egy nemzetközi nyilvános adatkicserélő központja között;
10. megfelelőségigazolás: a megfelelőségértékelési eljárás alapján kiállított dokumentum, amely igazolja, hogy
a szolgáltatás minősége megfelel a szolgáltatásminőségi követelményeknek vagy számlázási rendszere megfelel
a számlázásra vonatkozó követelményeknek; 11. mobil internet hozzáférés szolgáltatás: olyan nyilvánosan elérhető internet hozzáférés szolgáltatás, amelynek során
e szolgáltatás bármely előfizetője – általában nagy térben mozgás lehetőségével – mobil rádiótelefon hálózat hálózati
végpontján – a szolgáltatás természetéből adódóan a szolgáltatási terület bármely kültéri pontján – csatlakoztatott
végberendezésről veszi igénybe az internet hozzáférési szolgáltatást; 12. kínált sávszélesség: az elektronikus hírközlési szolgáltató által az előfizetői szerződésben rögzített, az internet
hozzáférési szolgáltatás nyújtása során az adott előfizetői hozzáférési ponton le- és feltöltési irányban elérhető,
a szolgáltatáshoz rendelt adatátviteli sebesség felső elméleti határa;
13. számlázási rendszer: a szolgáltatás igénybevételének mértékét, a szolgáltató teljesítésének ellenértékét, illetve
az előfizető által fizetendő díjat meghatározó, a számlakészítéshez szükséges alapadatokat előállító, tároló,
feldolgozó, számlákat készítő rendszerek, folyamatok összessége; 14. számlázási egység: az adott szolgáltatás igénybevételének azon legkisebb mértéke, melyet a számlázási rendszer
a számlázási folyamatokban alap-mértékegységként kezel, és melyet a szolgáltató az általános szerződési
feltételekben határoz meg; 15. szolgáltatásminőségi követelmények: a szolgáltató által célértékek meghatározásával vállalt, kötelezően
teljesítendő, a szolgáltatás minőségét meghatározó elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályban rögzített előírások
összessége. (2) E rendelet alkalmazása során az Eht.-ban és az elektronikus hírközlési előfizetői szerződések részletes szabályairól szóló
6/2011. (X. 6.) NMHH rendeletben (a továbbiakban: Eszr.) meghatározott fogalmakat megfelelően alkalmazni kell.
(3) Az e rendeletben meghatározott mennyiségeket nemzetközi mértékegység-rendszer (SI) decimális prefixumai szerint
kell megadni. (4) Üzleti előfizetők esetében a felek egyező akarattal eltérhetnek e rendeletnek a szolgáltatásminőségi követelményekre
vonatkozó rendelkezéseitől. Általános szabályok 3. § (1) A szolgáltatók a szolgáltatás minőségének biztosítása érdekében a szolgáltatásminőségi követelmények teljesítésére
vonatkozó célértékeket kötelesek vállalni. (2) Az egyedi szolgáltatásminőségi követelmények célértékeit az általános szerződési feltételekben valamennyi
szolgáltató köteles feltüntetni. (3) Hálózati szolgáltatásminőségi követelményekre vonatkozó célértékeket a szolgáltató akkor köteles vállalni, ha
az előfizetői szám meghaladja az ezer főt. Amennyiben az előfizetői szám már a szolgáltatás nyújtásának
megkezdésekor meghaladja az ezer főt, akkor a szolgáltatás nyújtásának megkezdésével egyidejűleg, egyéb esetben
pedig azon évet követő első év január 1-jével köteles hálózati szolgáltatásminőségi követelményekre vonatkozó
célértékeket vállalni, amelyben az előfizetői szám meghaladta az ezer főt.
(4) A hálózati szolgáltatásminőségre vonatkozó, előzetesen vállalt célértékeket köteles a szolgáltató internetes honlapján
a nyitóoldalról elérhetően, tárolható, kereshető és nyomtatható módon közzétenni, és azok mellett feltüntetni
a vizsgálati terv szerinti ellenőrzés által megállapított, a célértékek teljesülésére vonatkozó adatokat.
(5) A szolgáltató e rendeletben előírtakon túl további szolgáltatásminőségi követelményeket és ezekhez tartozó
célértékeket is vállalhat, melyek közzétételére a (2), valamint a (4) bekezdések rendelkezései alkalmazandók.
4. § A szolgáltató köteles a Hatóság számára minden év február 28-ig – a Hatóság erre irányuló külön felhívása vagy
döntése nélkül – adatot szolgáltatni az előfizetői számról.
5. § (1) Hatósági eljárásban az ellenkező bizonyításáig vélelmezni kell, hogy a szolgáltatás minősége megfelel
a megfelelőségértékelést végző szervezet által kiadott megfelelőségigazolásban szereplő hálózati
szolgáltatásminőségi követelményeknek. (2) Az e rendeletben előírt követelmények teljesülésével összefüggésben végzett méréseket a mérésügyről szóló törvény
rendelkezései szerint kell végrehajtani. (3) A Hatóság a szolgáltatás minőségére vonatkozó érvényes nemzeti, európai és nemzetközi – különösen ETSI és ITU-T –
szabványok, ajánlások listáját internetes oldalán közzéteszi. (4) Amennyiben a szolgáltató a szolgáltatásminőségi követelmények teljesítését e rendelet 2. mellékletében meghatározott
mértékadó dokumentumok alapján végzi, az ellenkező bizonyításáig vélelmezni kell, hogy a szolgáltató által alkalmazott,
a szolgáltatásminőségi követelmények teljesítése érdekében végzett ellenőrzéssel összefüggő eljárás megfelelő.
A szolgáltatás minőségének egyedi megfelelősége 6. § (1) Amennyiben az egyedi szolgáltatásminőségi követelmények valamely célértéke az előfizetői hozzáférési ponton nem
teljesül és emiatt a szolgáltatás csak korlátozottan, vagy csökkent minőségben vehető igénybe, az Eszr. 9. §
(11) bekezdés b) pontjának, illetve 9. § (12) bekezdés b) pontjának rendelkezései alkalmazandók.
(2) Amennyiben az előfizetői ponton teljesített érték olyan mértékben tér el a célértéktől, hogy az nem teszi lehetővé
az előfizető számára, hogy a szolgáltatást igénybe vegye, az Eszr. 9. § (11) bekezdés b) pontjának, illetve (12) bekezdés
c) pontjának rendelkezései alkalmazandók. 7. § (1) Nyilvánosan elérhető telefonszolgáltatás esetén a szolgáltató köteles a beszédminőségre vonatkozóan százalékban
kifejezett egyedi szolgáltatásminőségi követelmény célértéket meghatározni, melyet beszédmodellen alapuló,
objektív, egybefüggő mérési sorozattal kell ellenőrizni. (2) Internet hozzáférési szolgáltatás esetén a szolgáltató az egyes díjcsomagokba foglalt szolgáltatások vonatkozásában
köteles meghatározni a kínált sávszélességre és az ehhez tartozó garantált le- és feltöltési sebességre vonatkozó
egyedi szolgáltatásminőségi követelmény célértékeit, Mbit/s-ban megadva (két tizedes jegy pontossággal).
A szolgáltatót érintő hatósági eljárásban a szolgáltatót terheli annak bizonyítása, hogy az előfizetői hozzáférési pont
alkalmas a kínált sávszélesség elérésére. (3) A garantált le- és feltöltési sebességet a kínált sávszélesség mellett, e rendelet szerinti megnevezés alkalmazásával fel
kell tüntetni minden, az adott szolgáltatásra vonatkozó kereskedelmi kommunikációban, valamint a szolgáltató
internetes honlapján. (4) Amennyiben a szolgáltató nem tünteti fel a (2)–(3) bekezdések szerint a kínált sávszélességet, akkor az előfizetői
szerződésben vagy a kereskedelmi kommunikációban feltüntetett legmagasabb sávszélesség vagy sebesség értéke
minősül kínált sávszélességnek. (5) Amennyiben az adott szolgáltatás vonatkozásában a szolgáltató kizárólag az igénybe vehető adatmennyiségre köt
szerződést és a kereskedelmi kommunikációban kizárólag ezt tünteti fel, a (2)–(4) bekezdéseket nem kell alkalmazni.
(6) Mobil internet hozzáférési szolgáltatás esetén hatósági eljárásban a szolgáltatót terheli annak bizonyítása, hogy
a szolgáltatás a 12. § (8) bekezdése szerinti helyeken elérhető.
(7) Analóg műsorelosztási szolgáltatás esetén a szolgáltató köteles az alábbi egyedi szolgáltatásminőségi követelmények
tekintetében célértékeket meghatározni: a) valamennyi csatorna vivőszintje, dB�V-ban megadva;
b) a vivő/zaj viszony értéke, dB-ben megadva. (8) Digitális műsorterjesztés szolgáltatással kapcsolatban a szolgáltató köteles az alábbi egyedi szolgáltatásminőségi
követelmények tekintetében célértékeket meghatározni: a) digitális műsorelosztási szolgáltatás (DVB-C) esetén a modulációs hibaarány;
b) digitális földfelszíni és műholdas műsorterjesztés (DVB-T és DVB-S) esetén a bithiba arány és a modulációs
hibaarány. (9) Internet protokollon keresztül megvalósított műsorelosztás (IPTV) szolgáltatás esetén a szolgáltató köteles
a média-továbbítási index (MDI) egyedi szolgáltatásminőségi követelményre célértékeket meghatározni, amely
a csomagvesztési arány és a késleltetés ingadozás mérése alapján számítandó.
A szolgáltatás minőségének hálózati megfelelősége 8. § (1) A szolgáltató az e rendeletben előírt, illetve a 3. § (5) bekezdés szerint vállalt hálózati szolgáltatásminőségi
követelmények célértékei vonatkozásában köteles éves szintű ütemezésnek és vizsgálati tervnek megfelelően
ellenőrzést folytatni, melyet a 11. § (2) bekezdése szerint kell dokumentálnia.
(2) A szolgáltatónak a minőség helyreállítása érdekében haladéktalanul intézkednie kell, ha az ellenőrzés alapján
megállapítja, hogy a szolgáltatás nem felel meg valamely hálózati szolgáltatásminőségi követelmény célértékének.
Az intézkedést követően a korábban nem teljesített hálózati szolgáltatásminőségi követelmény teljesítésének
ellenőrzését meg kell ismételnie. 9. § (1) Az a szolgáltató, amely az előző naptári év december 31-én már legalább féléves időtartamban ténylegesen nyújtja
szolgáltatását, és az előfizetői szám az ezer főt meghaladja, választása szerint a hálózati szolgáltatásminőségi
követelmények célértékeinek teljesülését a) az önmaga által kiadott megfelelőségi nyilatkozattal, vagy
b) az ISO szabványoknak megfelelően tanúsított minőségirányítási rendszerrel rendelkező szolgáltató által kiállított,
e rendelet szerinti szolgáltatásminőségi követelményeknek történő megfelelőségre vonatkozó nyilatkozattal és
érvényes tanúsítvánnyal, felülvizsgálati jelentéssel, vagy c) az elektronikus hírközlésért felelős miniszter által kijelölt, illetve az erre a tevékenységre akkreditált tanúsító
szervezet által kiállított, érvényes tanúsítvánnyal, illetőleg tanúsítás felülvizsgálati jelentéssel
igazolhatja. (2) Az (1) bekezdés b)–c) ) pontjaiban megjelölt szervezetek által a hálózati minőségi követelmények megfelelőségének
igazolása érdekében végzett tevékenysége során a szolgáltatónál felmerült, igazolt költségek 25%-át a szolgáltató
a következő évben esedékes, megfizetendő felügyeleti díjból levonhatja. A levonás legfeljebb a felügyeleti díj
1,5%-áig terjedhet, de legalább 1000 forint. 10. § (1) A (2) bekezdésben foglalt kivétellel az a szolgáltató, mely az előző naptári év december 31-én már legalább féléves
időtartamban ténylegesen nyújtja szolgáltatását és az előfizetői szám az ezer főt meghaladja, köteles – a Hatóság erre
irányuló külön felhívása vagy döntése nélkül – minden tárgyév február 28-ig a Hatósághoz szolgáltatásonként
benyújtani: a) az előző naptári évre vonatkozó, a 9. §-ban meghatározott, a szolgáltatásminőségre, illetve a 14. §
(3) bekezdésben meghatározott, a számlázási rendszerre vonatkozó követelmények teljesülését alátámasztó
megfelelőségi nyilatkozatot vagy igazolást; b) az e rendeletben előírt, illetve az önként vállalt hálózati szolgáltatásminőségi követelmények célértékeit, a 11. §
(2) bekezdésének b) pontja szerinti tárgyévre vonatkozó vizsgálati tervet, valamint a célértékeknek az előző évre
vonatkozó teljesítési adatait. (2) Amennyiben az előfizetői szám az ezer főt meghaladja, de a szolgáltató az előző évben az (1) bekezdés alapján nem
volt kötelezett, akkor a tárgyévben március 31-ig köteles a Hatósághoz – a Hatóság erre irányuló külön felhívása vagy
döntése nélkül – benyújtani az e rendeletben előírt, illetve az önként vállalt hálózati szolgáltatásminőségi
követelmények célértékeit, továbbá a 11. § (2) bekezdésében b) pont szerinti tárgyévre vonatkozó vizsgálati tervet.
(3) Amennyiben a kötelezett szolgáltató más szolgáltató (e bekezdésben: tényleges szolgáltató) előfizetői szolgáltatását,
annak minősége megváltoztatása nélkül értékesíti tovább, akkor az (1) bekezdés b)–c) pontjaiban meghatározott
kötelezettségét a tényleges szolgáltató adatainak és vizsgálati tervének benyújtásával is teljesítheti. A tényleges
szolgáltató az (1) bekezdés b)–c) pontjában meghatározottakat tárgyév február 15-ig köteles a szolgáltatónak átadni.
(4) A megfelelőségi nyilatkozat kötelezően teljesítendő minimális tartalmi elemeit az 1. melléklet határozza meg.
(5) A Hatóság a szolgáltató hálózati szolgáltatásminőségi követelményeinek célértékei, valamint a 10. § szerint benyújtott
igazolások és vizsgálati tervek alapján összehasonlító adatokat tehet közzé az Eht. 144. § (11) bekezdése szerint.
(6) A Hatóság az adatok benyújtására elektronikus űrlapot rendszeresít, amelyet a kötelezettség teljesítésére
meghatározott határidő kezdete előtt legalább 15 nappal közzétesz internetes honlapján. A szolgáltató e rendelet
szerinti adatszolgáltatási kötelezettségét az elektronikus űrlap kitöltésével is teljesítheti.
11. § (1) A 9. § a) és b) pontja szerinti esetekben a szolgáltatónak minden megfelelőségi nyilatkozathoz műszaki dokumentációt
kell kidolgoznia, és annak valamennyi dokumentumát az 1. melléklet szerinti azonosító adatokkal kell ellátnia.
(2) Az (1) bekezdés szerinti műszaki dokumentációnak magában kell foglalnia különösen:
a) a szolgáltatás megnevezését, a hálózati szolgáltatásminőségi követelmények és azok célértékeinek leírását és
ellenőrzésének módszerét; b) a vizsgálati tervet, amely a szolgáltató által meghatározott ütemezés szerint a hálózati szolgáltatásminőségi
követelmények teljesítésére vonatkozóan legalább a tárgyi időszakra vonatkozó ellenőrzések számát,
ütemezését, a vizsgálat helyét és a kalibrált mérőeszközökkel végzett mérések számát tartalmazza;
c) a felhasznált forrásadatokat, a forrásadatok azonosítását és azt, hogy milyen formában állnak rendelkezésre,
milyen módon képződnek; d) a vizsgálati, mérési jegyzőkönyveket – amelyek összeállítása során elsődlegesen a vizsgáló és kalibráló
laboratóriumok felkészültségének általános követelményeire vonatkozó nemzeti és nemzetközi szabványok
formai követelményei az irányadóak – a mérési adatokat, azok kiértékelését, a származtatott eredményeket és
azok származtatásának módját; e) a 8. § (2) bekezdése szerinti esetben elvégzett intézkedésről és a megismételt ellenőrzés eredményéről – a d) pont
szerinti követelmények alapján – készült jegyzőkönyvet; f) a szolgáltató által közzétett, a szolgáltatás minőségének megfelelőségével kapcsolatos adatokat, tájékoztatókat,
közleményeket. (3) Az (1) bekezdés szerinti műszaki dokumentációt a megfelelőségigazolás kiadásától számított két évig, annak
ellenőrzése céljából, a Hatóság számára rendelkezésre bocsátható módon kell megőriznie a szolgáltatónak.
(4) A műszaki dokumentációban bekövetkezett változásokat dokumentálni kell.
12. § (1) A szolgáltató valamennyi elektronikus hírközlési szolgáltatásra vonatkozóan köteles az alábbi hálózati
szolgáltatásminőségi követelmények tekintetében meghatározni azok célértékeit: a) az Eszr. 5. § (5) bekezdésében előírt 15 napos határidő vonatkozásában a szolgáltatás igénybevételét lehetővé
tevő új előfizetői hozzáférési pont létesítésének és a szolgáltatásnyújtás megkezdésének az előfizetői szerződés
létrejöttétől számított, a vizsgálati tervben meghatározott mérések száma szerinti esetek 80%-ában vállalt
határideje napokban (egy napnál rövidebb határidő esetén órában);
b) az Eszr. 2. § c) pontja szerinti hibabejelentés alapján lefolytatott hibaelhárításnak a vizsgálati tervben
meghatározott mérések száma szerinti esetek 80%-ában teljesítendő határideje órában kifejezve, összhangban
az Eszr. 9. § (3) bekezdésében foglaltakkal; c) a bejelentett díjreklamációk kivizsgálásának és elintézésének a vizsgálati tervben meghatározott mérések száma
szerinti esetek 80%-ában teljesítendő határideje napokban kifejezve, összhangban az Eht. 138. §-ával;
d) a szolgáltatás éves szintű rendelkezésre állása, százalékban kifejezve;
e) a szolgáltató telefonos ügyfélszolgálati ügyintézőjének 60 másodpercen belüli élőhangos bejelentkezésének
százalékos aránya az ügyfélszolgálat felé indított sikeresen felépült hívások esetén (két tizedes jegyig tizedes
törtként is megadható). (2) Amennyiben a szolgáltató az ügyfélszolgálatra irányuló hívások megfelelő kezelése érdekében hívássoroló, illetve
meghatározott menürendszer alapján csoportosító és a hívó fél választását kiszolgáló híváskezelő rendszert
(a továbbiakban: call center) üzemeltet, az (1) bekezdés e) pontja szerinti bejelentkezést az ügyfélszolgálati ügyintéző
élőhangos elérhetőségét biztosító menüpont hívó általi választását követően kell számítani.
(3) A call center menürendszerének első (belépő) szintjén a szolgáltatónak biztosítania kell a közvetlen kapcsolatfelvétel
lehetőségét az ügyintézővel. (4) Az ügyintézővel történő közvetlen kapcsolatfelvétel választásának lehetősége nem köthető a hívó előzetes
azonosításához. (5) Helyhez kötött telefon szolgáltatás esetén az (1) bekezdésben foglaltakon túl a szolgáltató köteles az alábbi hálózati
szolgáltatásminőségi követelmények tekintetében célértékeket meghatározni: a) a sikeres hívások aránya, százalékban kifejezve;
b) a hívás felépítési idő másodpercben kifejezve, a leggyorsabban felépülő 95%-nyi hívás átlagos felépítési ideje
(kéttizedes jegyig tizedes törtként is megadható); c) sikeres SMS-továbbítás aránya, százalékban kifejezve.
(6) Mobil rádiótelefon szolgáltatás esetén az (1) bekezdésben foglaltakon túl a szolgáltató köteles az alábbi hálózati
szolgáltatásminőségi követelmények tekintetében meghatározni azok célértékeit: a) a sikeres hívások aránya százalékban kifejezve;
b) a hívás felépítési idő másodpercben kifejezve, a leggyorsabban felépülő 95%-nyi hívás átlagos felépítési ideje (két
tizedes jegyig tizedes törtként is megadható); c) sikeres SMS-továbbítás aránya, százalékban kifejezve.
(7) Helyhez kötött internet hozzáférési szolgáltatás esetén az (1) bekezdésben foglaltakon túl a szolgáltató köteles
az adott szolgáltatás vonatkozásában a vizsgálati tervben meghatározott mérések száma szerinti esetek 80%-ában
elérhető és teljesítendő le- és feltöltési sebességre vonatkozóan hálózati szolgáltatásminőségi követelmény
célértékeket meghatározni. (8) Mobilinternet hozzáférési szolgáltatás esetén az (1) bekezdésben foglaltakon túl, a szolgáltatónak országos
lefedettségi (a lakott területek esetén 1:50 000 felbontású) térképet kell internetes oldalán közzétennie és ennek
elérhetőségét ügyfélszolgálatán köteles biztosítani. A térképnek alkalmasnak kell lennie arra, hogy az előfizetők
az azon feltüntetett adatok alapján a szolgáltatás elérhetőségével, illetve minőségével kapcsolatban megbízható
információk alapján hozhassák meg döntéseiket. A térképet a szolgáltatónak két évre visszamenőleg meg kell őriznie.
(9) Analóg műsorelosztási szolgáltatás esetén az (1) bekezdésben foglaltakon túl a szolgáltató köteles az alábbi hálózati
szolgáltatásminőségi követelmények tekintetében célértékeket meghatározni: a) valamennyi csatorna vivőszintjének – az előfizetői hozzáférési ponton végzett méréssel – a vizsgálati tervben
meghatározott mérések száma szerinti esetek 80%-ában teljesítendő értéke, dB�V-ban megadva;
b) a szomszédos televíziós csatornák közötti legnagyobb jelszintkülönbségnek – az előfizetői hozzáférési ponton
végzett méréssel – a vizsgálati tervben meghatározott mérések száma szerinti esetek 80%-ában teljesítendő
értéke, dB-ben megadva; c) a vivő/zaj viszonynak – az előfizetői hozzáférési ponton végzett méréssel – a vizsgálati tervben meghatározott
mérések száma szerinti esetek 80%-ában teljesítendő értéke, dB-ben megadva.
(10) Digitális műsorterjesztés szolgáltatással kapcsolatban az (1) bekezdésben foglaltakon túl a szolgáltató köteles
az alábbi hálózati szolgáltatásminőségi követelmények tekintetében a vizsgálati tervben meghatározott mérések
száma szerinti esetek 80%-ában teljesítendő célértékeket meghatározni: a) digitális műsorelosztási szolgáltatás (DVB-C) esetén modulációs hibaarányra;
b) digitális földfelszíni műsorterjesztés (DVB-T) esetén bithiba arányra, modulációs hibaarányra és térerősségre;
c) műholdas műsorterjesztés (DVB-S) esetén bithiba arányra, modulációs hibaarányra.
(11) Internet protokollon keresztül megvalósított műsorelosztás (IPTV) szolgáltatás esetén az (1) bekezdésben foglaltakon
túl a szolgáltató köteles az alábbi hálózati szolgáltatásminőségi követelmények tekintetében a vizsgálati tervben
meghatározott mérések száma szerinti esetek 80%-ában teljesítendő célértékeket meghatározni a média-továbbítási
indexre (MDI), mely a csomagvesztési arány és a késleltetés ingadozás mérések alapján számítandó.
A számlázási rendszerre és a díjazásra vonatkozó egyéb követelmények
13. § (1) Forgalommérésen alapuló számlázás esetén a szolgáltatónak ellenőrzési rendszert kell működtetnie. A számlázási
rendszerbe épített ellenőrzési folyamatnak biztosítania kell a forgalom pontos mérését, díjának hibátlan kiszámítását
és meg kell akadályoznia a szolgáltató elektronikus hírközlő hálózatához, a nyújtott elektronikus hírközlési
szolgáltatáshoz, valamint a számlázási rendszerhez történő jogosulatlan hozzáférést. Ennek érdekében
a szolgáltatónak a számlázási rendszerét az alábbi követelmények szerint kell kialakítania, dokumentálnia és
üzemeltetnie: a) rögzítenie kell a számlázási rendszer nem megfelelő működése esetén teendő intézkedések körét;
b) biztosítania kell az intézkedések végrehajtását; c) nyilvántartást kell vezetnie az ilyen eseményekről és az elvégzett intézkedésekről.
(2) A forgalommérésen alapuló számlázási rendszernek alkalmasnak kell lennie arra, hogy a szolgáltató – hiteles adatok
alapján – képes legyen az Eht. 137. § (1) bekezdés d) pontja és 137. § (7) bekezdése, illetve a 149. § (4) bekezdése
értelmében az előfizető fogyasztásának túllépése, valamint rendellenes fogyasztási szokás vagy túlzott fogyasztás
esetén az értesítési kötelezettség teljesítésére. (3) Az (1) és (2) bekezdésekben meghatározott követelményrendszer alapján
a) a forgalmi adatgyűjtés (mérés) akkor pontos, ha a szolgáltatás igénybevétele során mért és a számlázáshoz
eltárolt érték ugyanarra az igénybevételre vonatkozó ellenőrző mérés alapján az (5) bekezdés a)–d) pontjaiban
meghatározott pontossági kritériumon belül van, b) az igénybevétel díja akkor van hibátlanul kiszámolva, ha az előfizető felé kiszámlázott díj az adott igénybevétel
során mért forgalom mellett nem tér el az előfizetői szerződésben meghatározott díj alapján számítható értéktől.
(4) Az ellenőrző mérésre használt eszköz pontosságának legalább egy nagyságrenddel meg kell haladnia az (5) bekezdés
a)–d) pontjaiban előírt értékeket. (5) Az adatgyűjtéshez használt eszközöknek és módszereknek az alább részletezett feltételek mellett biztosítaniuk kell
az alábbiakban meghatározott pontossági értékeket: a) az időmérésen alapuló szolgáltatás forgalommérését olyan pontossággal kell végezni, hogy a tényleges
kapcsolati idő és a mért szolgáltatási idő közötti eltérés vezetékes csatlakozás esetén egy másodpercet, rádiós
csatlakozás esetén két másodpercet ne haladjon meg; b) forgalommérést egyéb esetekben olyan pontossággal kell végezni, hogy egy adott igénybevétel során
a számlázott forgalom és az ellenőrző mérés által kimutatott forgalom között az eltérés ne haladja meg
a számlázási rendszerben alkalmazott számlázási egység felét; c) a b) pont szerinti esetben, ha a forgalommérésen alapuló számlázási rendszerben alkalmazott számlázási egység
darabszám, akkor egy adott igénybevétel során a számlázott forgalom nem haladhatja meg az ellenőrző mérés
által kimutatott forgalmat; d) az igénybevétel kezdési és befejezési időpontját, valamint a napszakváltást a közép-európai zónaidőhöz képest
két másodperc pontossággal kell mérni; e) a pontatlanul mért forgalmú igénybevételek száma nem lehet nagyobb, mint a szolgáltató által
a tárgyidőszakban azonos módon mért forgalmú igénybevételek számának egy tízezrede;
f) az összes pontatlanul mért forgalmú igénybevétel számlázási hibaösszege a tárgyidőszakra vonatkozóan nem
haladhatja meg a szolgáltató által azonos módon mért forgalmú igénybevételekre kiszámlázott kapcsolási és
forgalmi díjak összegének egy tízezred részét; g) az Eht. 137. § (7)–(8), valamint a 149. § (4) bekezdései értelmében az előfizető fogyasztásának túllépése, valamint
rendellenes fogyasztói szokások esetén a túlfogyasztási korlát vagy a rendellenes fogyasztói szokás hibás mérése,
valamint az értesítési kötelezettség hibás teljesítésének száma sem a mérés sem az értesítés tekintetében nem
haladhatja meg az összes kötelezettség tízezredét; h) forgalommérési adat csak a szolgáltatás igénybevétele esetén keletkezhet, az adatállomány nem lehet utólag
szerkeszthető; i) biztosítani kell, hogy a forgalommérési adatok az adatfeldolgozó rendszerhez történő továbbítás során ne
sérülhessenek, és ne lehessen azokhoz jogosulatlanul hozzáférni, függetlenül attól, hogy a forgalommérési
adatok informatikai hálózaton vagy egyéb adathordozón kerülnek továbbításra;
j) tízezer mért forgalmú igénybevételből legfeljebb egynek a díja lehet hibásan kiszámolt;
k) az összes hibásan kiszámolt díjú igénybevétel teljes számlázási összege nem haladhatja meg a szolgáltató által
a tárgyidőszakban kiszámlázott kapcsolási és forgalmi díjak összegének egy tízezred részét;
l) tízezer mért forgalmú igénybevételből legfeljebb egy eredményezhet túlszámlázást.
(6) A (5) bekezdés d) pontjában alkalmazott viszonyítási időalap műszaki megvalósítását dokumentálni kell.
(7) A számlázási rendszer és a hálózat védettségére vonatkozóan a szolgáltatónak az alábbi követelményeket kell
teljesítenie: a) a feldolgozó helyiségekbe való belépést köteles nyilvántartani és ellenőrizni elektronikus beléptetéssel vagy
a személyzet által vezetett belépési napló vezetésével; b) egyéb adminisztratív intézkedésekkel az adatfeldolgozás bemenő adataihoz, az adatfeldolgozó folyamathoz és
a keletkezett adatokhoz a hozzáférés biztonságát és a hozzáférések nyilvántartását biztosítani köteles;
c) az elektronikus hírközlő hálózat akkor minősül védettnek, ha a szolgáltató fizikai és adminisztratív
intézkedésekkel biztosítja, hogy az elektronikus hírközlő hálózathoz vagy az elektronikus hírközlési
szolgáltatáshoz vagy az előfizető által közölt információhoz jogosulatlanok számára a hozzáférés csak különösen
nehéz feltételekkel, így látható rongálással járó vagy más feltűnő módon vagy tiltott eszközök, módszerek
igénybevételével lehetséges; d) a helyhez kötött telefonhálózat az ellenkező bizonyításáig a jogosulatlan hozzáférés ellen védettnek tekinthető,
ha a hálózat kiépítése megfelel a távközlő hálózatok és a távközlési szolgáltatások védettségére vonatkozó
nemzetközi és nemzeti szabvány előírásainak; e) a rádiótávközlő hálózat az ellenkező bizonyításáig a jogosulatlan hozzáférés ellen védettnek tekinthető, ha
a hálózathoz vagy a szolgáltatáshoz való hozzáférés biztosítását a rendszer – a segélykérő összeköttetések
kivételével – minden alkalommal a hozzáférést kérő rádióberendezés, valamint az előfizető azonosításától teszi
függővé (a rádióberendezés IMSI vagy IMEI azonosítója, illetőleg az előfizető SIM kártyája vagy hasonló
biztonságot nyújtó más azonosítási módszerek útján). 14. § (1) A szolgáltató helyhez kötött telefon és mobil rádiótelefon szolgáltatás forgalommérésen alapuló számlázási
rendszerének a 13. §-ban foglalt követelményeken túl meg kell felelnie a számlázási időszakokra vonatkozóan
az alábbi követelményeknek: a) az ellenőrző rendszer által, pozitív eltéréssel mért idejű összeköttetések száma nem lehet nagyobb az összes mért
összeköttetés egy tízezred részénél; b) az a) pont szerint pontatlan idejűnek mért összeköttetések teljes számlázási összege nem haladhatja meg
a szolgáltató által azonos módon mért összeköttetésekre kiszámlázott kapcsolási és forgalmi díjak összegének
egy tízezred részét. (2) A 13. §-ban, valamint a 14. § (1) bekezdésben meghatározott követelmények esetében az ellenőrzések igazolása
történhet legalább egy hónapra vonatkozó – egy számlázási időszakkal egybeeső – folyamatos méréssel vagy kijelölt
tanúsító szervezet által történő tanúsítással arra vonatkozóan, hogy a szolgáltató megfelelő számlázás ellenőrzési
folyamatokat és ellenőrző méréseket alkalmaz. (3) A számlázási rendszerre vonatkozó követelmények teljesülését a szolgáltató a 11. § (2) bekezdés b)–f) pontjaiban
meghatározottakat tartalmazó, kizárólag a számlázási rendszerre vonatkozó dokumentációval alátámasztott
megfelelőségi nyilatkozattal vagy a miniszter által kijelölt, illetve e tevékenységre akkreditált tanúsító szervezet által
kiállított tanúsítvánnyal igazolhatja. (4) Amennyiben a számlázási rendszerének zártságát a miniszter által kijelölt tanúsító szervezet tanúsítja, a tanúsítványt
köteles a szolgáltató internetes honlapján, valamint ügyfélszolgálatán közzétenni.
15. § Az Eht. 138. § (3) bekezdése szerinti nyilvántartásnak legalább az alábbiakat kell tartalmaznia:
a) az Eht. 129. § (5) bekezdésének a) és f) pontjai, valamint a 157. § (2) bekezdésének b) pontja figyelembevételével
az előfizető azonosításához szükséges adatokat; b) a díjreklamáció tárgyát;
c) a bejelentés időpontját; d) a díjreklamáció tárgyában tett intézkedéseket;
e) a kivizsgálás eredményét; f) az előfizető értesítésének időpontját és módját.
Átmeneti és záró rendelkezések 16. § (1) Ez a rendelet – (2) bekezdés kivételével – 2012. január 1-jén lép hatályba.
(2) E rendelet 18. §-a 2012. július 1-jén lép hatályba és 2012. július 2-án hatályát veszti.
(3) A szolgáltatóknak e rendelet alkalmazása érdekében általános szerződési feltételeik módosítását 2012. június 1-jéig
kell a Hatósághoz benyújtaniuk. Az előfizetői szerződésekben e rendelet előírásait a szolgáltatóknak 2012. július 1-jétől
kell alkalmazniuk, amely időpontig a szolgáltatók az előfizetői szerződésekben az elektronikus hírközlési szolgáltatás
minőségének a fogyasztók védelmével összefüggő követelményeiről szóló 229/2008. (IX. 12.) Korm. rendeletet
(a továbbiakban Korm. rendelet) kötelesek alkalmazni. (4) A szolgáltatóknak e rendelet szerinti minőségi célértékeket 2012-ben, 2012. július 1-jétől kezdődő fél éves időszakra
kell alkalmazniuk. (5) E rendelet 10. § (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási kötelezettségnek első alkalommal 2013. február 28-ig,
a 10. § (2) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási kötelezettségnek első alkalommal 2013. március 31-ig kell eleget
tenni. (6) A Korm. rendelet szerinti adatszolgáltatást utoljára 2012. január 31-éig köteles a szolgáltató teljesíteni azzal, hogy
az a szolgáltató, amelynek előfizetői száma 2011. december 31-ei állapot szerint nem haladja meg az ezer főt, ilyen
adatszolgáltatás benyújtására nem köteles. (7) E rendelet hatálybalépése napjáig kiadott – a szolgáltatás minőségére és a számlázási rendszerre vonatkozó –
tanúsítványok érvényességét e rendelet nem érinti, azonban a 2012. július 1-je után kezdeményezett
megfelelőségigazolási eljárások során e rendeletnek való megfelelőséget kell igazolni.
17. § E rendelet a következő európai uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
a) az Európai Parlament és a Tanács 2002/22/EK irányelve (2002. március 7.) az egyetemes szolgáltatásról, valamint
az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói
jogokról (Egyetemes szolgáltatási irányelv), b) az Európai Parlament és a Tanács 2009/136/EK irányelve (2009. november 25.) az egyetemes szolgáltatásról,
valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói
jogokról szóló 2002/22/EK irányelv, az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről,
feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló 2002/58/EK irányelv és a fogyasztóvédelmi jogszabályok
alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet módosításáról.
18. § Az Eszr. 7. § (1) bekezdés cb) pontjában és a 8. § (1) bekezdés 4.1. pontjában a „kormányrendeletben” szövegrész
helyébe az „NMHH rendeletben”szöveg lép. Szalai Annamária s. k.,
a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke