text:
162/2013. (IV. 11.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról, valamint állami
kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18. § (1) bekezdése alapján – a miniszterelnök előterjesztésére –
a brit–magyar kapcsolatok erősítéséért, a vallásközi párbeszéd előmozdításáért végzett több évtizedes tevékenysége
elismeréseként
Anthony Bailey, az Eligo International Limited PR szakembere részére,
a Magyarország és Tajvan közötti kétoldalú kapcsolatok megalapozása és fejlesztése érdekében végzett tevékenysége
elismeréseként
dr. Kao An-Pang, a tajvani Kainan Egyetem rektora, a Kínai Gazdaságkutató Intézet elnöke részére,
az 1956-os forradalom és szabadságharc, a  magyar bajtársiasság eszméiért, az  egyetemes emberi értékekért és
a magyar érdekek érvényre juttatása érdekében tanúsított bátor kiállása elismeréseként
Palocsay Huba, a Saar-vidéki Tartományi Bíróság nyugalmazott gazdasági kollégiumi vezető bírója részére,
Magyarország iránti elkötelezettségéért, a  magyar–német tudományos kapcsolatok erősítéséért és bővítéséért
végzett több éves tevékenysége elismeréseként
Ungvári László, a Technische Hochschule Wildau rektora részére a
MAGYAR ÉRDEMREND TISZTIKERESZTJE
 polgári tagozata; a magyar–német gazdasági együttműködés fejlesztése terén szerzett érdemei elismeréseként
Frank Malis, az Aacheni Ipari és Kereskedelmi Kamara külgazdasági igazgatója részére a
MAGYAR ÉRDEMREND LOVAGKERESZTJE
 polgári tagozata; a magyar–szász gazdasági együttműködési projektek előkészítése és megvalósítása érdekében végzett tevékenysége
elismeréseként
Péter Szénássy, a Wirtschaftsförderung Sachsen GmbH projektvezetője, osztályvezető-helyettes részére a
MAGYAR ARANY ÉRDEMKERESZT
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2013. március 28.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
83/2011. (VI. 24.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. június 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. B. és dr. Sch. A. magánszemélyek (a továbbiakban: beadványozók) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesíti.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozók 2011. május 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a munkaviszonyban járó szabadságot kettőnél több részletben változatlanul csak
a munkavállaló kérésére lehessen kiadni?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a beadványozók által beadott aláírásgyűjtő ív a törvényben
meghatározott formai, valamint a népszavazásra feltenni kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek
eleget tesz, ezért hitelesítésének akadálya nincs.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a Ve. 117. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának
(1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
3/2009. (III. 10.) KvVM rendelete a 2009. lakossági víz- és csatornaszolgáltatás támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről, valamint az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről.
A Magyar Köztársaság 2009. évi költségvetéséről szóló
2008. évi CII. törvény 5. számú melléklet 2. pontjában kapott felhatalmazás alapján a környezetvédelmi és vízügyi
miniszter feladat- és hatásköréről szóló 165/2006.
(VII. 28.) Korm. rendelet 1. § c) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva – az önkormányzati miniszter feladat- és hatásköréről szóló 132/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró önkormányzati miniszter, a pénzügyminiszter feladatés hatásköréről szóló 169/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet
1. § a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró
pénzügyminiszter, az egészségügyi miniszter feladat- és
hatásköréről szóló 161/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet
1. § a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró
egészségügyi miniszter, valamint a szociális és munkaügyi
miniszter feladat- és hatásköréről szóló 170/2006.
(VII. 28.) Korm. rendelet 1. § b) pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró szociális és munkaügyi miniszter
véleményének kikérésével – a következőket rendelem el:
A víz- és csatornaszolgáltatás támogatása 1. § (1) A lakossági víz- és csatornaszolgáltatás ráfordításainak csökkentését szolgáló támogatás igénylésére a telepü
lési önkormányzat (a továbbiakban: önkormányzat) jogosult. (2) Az (1) bekezdés szerinti támogatás pályázati igénybejelentés (a továbbiakban: pályázat) útján igényelhető.
(3) A pályázatokról a Magyar Köztársaság 2009. évi
költségvetéséről szóló 2008. évi CII. törvény 5. számú
mellékletének 2. pontjában foglaltak szerinti – a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztérium (a továbbiakban:
Minisztérium) által vezetett – Tárcaközi Bizottság javaslata alapján a környezetvédelmi és vízügyi miniszter
(a továbbiakban: miniszter) dönt.
A víz- és csatornaszolgáltatás támogatás
igénylésének feltételei 2. §
(1) Az az önkormányzat nyújthat be az 1. § (2) bekezdése szerinti pályázatot, amely az alábbi feltételeknek megfelel:
a) a pályázat benyújtásának időpontjában 2009. évre
elfogadott ivóvíz-, illetve csatornadíjra vonatkozó hatályos önkormányzati rendelettel rendelkezik;
b) a szennyvízcsatorna-hálózattal ellátott területen az
ingatlanok legalább 60%-ának bekötése megvalósult, és
az önkormányzat ezt az 1. számú melléklet szerinti nyilatkozatban igazolja;
c) az állami támogatásban, közműhitelben részesült
szennyvízközmű beruházás esetén nem vállalt szerződéses
kötelezettséget arra, hogy öt éven belül a ráfordítások
csökkentéséhez költségvetési (állami) támogatást nem
vesz igénybe, és az önkormányzat ezt a 1. számú melléklet
szerinti nyilatkozatban igazolja;
d) területén az ivóvízmű, illetve csatornamű üzemeltetését a támogatás igénylésének időpontjában érvényes vízjogi üzemeltetési engedéllyel rendelkező szolgáltató végzi, vagy ennek hiányában az illetékes környezetvédelmi,
természetvédelmi és vízügyi felügyelőséghez benyújtott
engedély iránti kérelmet az önkormányzat a pályázathoz
csatolja; és
e) az egyes szolgáltatások esetében a támogatás számításánál figyelembe vett fajlagos ráfordítás, illetve költség
a következők szerint alakul:
ea) a más víziközműből történő ivóvízátvétel esetén a
lakossági célra átvett ivóvíz költsége a 2009. évre hatályos
miniszteri vagy önkormányzati díjrendeletben, illetve az
ivóvíz-értékesítési szerződésben meghatározott díj figyelembevételével meghaladja a nettó 275 Ft/m3 értéket; vagy
eb) a nem csatornázott területeken az ivóvíz-szolgáltatás – ármegállapításnál is elfogadott – 2009. évi várható
fajlagos ráfordítása meghaladja a nettó 435 Ft/m3 értéket;
vagy
ec) a csatornázott területeken – függetlenül attól, hogy
az ivóvíz- és csatornaszolgáltatást azonos vagy más-más
szolgáltató végzi – az ivóvíz- és csatornaszolgáltatás 2009.
évre várható együttes, összevont fajlagos ráfordítása meghaladja a nettó 870 Ft/m3 értéket.
(2) Az (1) bekezdés e) pontjának ea) alpontja szerinti
nettó 275 Ft/m3 feletti rész támogatása csak a lakossági célú felhasználás miatt átvett vízmennyiség után igényelhető.
(3) Fajlagos ráfordításnak minősül az az egy m3 szolgáltatásra jutó költség (Ft/m3), amelyet a 3. § (5) bekezdése és
a 2. számú melléklet szerinti adatlapokon előírt szerkezetben, számviteli bizonylatokkal alátámasztható, a tervezett
szolgáltatás mennyiségére és annak várható költségeire
vonatkozó adatok alapján kell kiszámítani.
(4) Támogatás a fajlagos ráfordításokra épülő díj esetén
igényelhető. Átalánydíj alkalmazása esetén akkor igényelhető támogatás, ha a díjat – az összehasonlíthatóság érdekében – átszámítják a fajlagos ráfordítások és a szolgáltatott mennyiség figyelembevételével, és az átszámítás módját részletes kalkulációk támasztják alá.
(5) Többtényezős díjak alkalmazása esetén a többtényezős díjat az összehasonlíthatóság érdekében egytényezőssé kell alakítani, az átalakítás módját részletes kalkulációkkal kell bemutatni.
(6) A szolgáltatást terhelő áfát, valamint csatornaszolgáltatásnál a környezetterhelési díjat (vízterhelési díjat)
a támogatás alapjául szolgáló díj összegénél nem lehet
figyelembe venni.
(7) Több települést ellátó és a települések tekintetében
átlagráfordítást figyelembe vevő egységes díjat alkalmazó
szolgáltató esetében településenkénti költségkalkuláció
alapján támogatás nem igényelhető.
A pályázat benyújtása 3. § (1) A pályázatokat a Minisztériumhoz kell benyújtani a
Magyar Államkincstár Regionális Igazgatósága (a továbbiakban: Igazgatóság) útján.
(2) A több települést ellátó ivóvízmű, illetve csatornamű esetén a pályázatot – településenkénti bontásban és
településenként összesítve – a gesztor önkormányzat
nyújthatja be. A gesztor önkormányzatot a pályázatban
részt vevő önkormányzatok – megegyezés alapján – maguk jelölik ki. A pályázatban részt vevő települések önkormányzatát a szolgáltató előzetesen tájékoztatja a támogatási igények benyújtásához szükséges adatokról, illetve
kalkulációkról. A pályázatban részt vevő valamennyi
önkormányzatnak meg kell felelnie a 2. § (1) bekezdésében foglaltaknak és a pályázathoz a pályázatban részt vevő
valamennyi önkormányzat tekintetében csatolni kell az
1. számú melléklet szerinti nyilatkozatokat, valamint az
államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Áht.) 13/A. § (5) bekezdése szerinti nyilatkozatot.
(3) A több megyében szolgáltatást végző szolgáltató
esetében a pályázatot a gesztor önkormányzat szerinti
Igazgatósághoz kell benyújtani, megyénkénti bontásban
és összesítve is.
(4) Ivóvíz- és csatornaszolgáltatásra vonatkozó együttes
támogatási igény, illetve csatornaszolgáltatásra vonatkozó
támogatási igény esetén a szolgáltató – vagy a társszolgáltató – által végzett ivóvíz-szolgáltatásra vonatkozó adatokat és részletes kalkulációkat is be kell nyújtani.
(5) A pályázat elkészítéséhez és benyújtásához szükséges – a 2. számú melléklet 1–4. pontjainak megfelelő –
adatlapok megjelennek a Magyar Közlöny mellékleteként
megjelenő Hivatalos Értesítőben tájékoztatóként, valamint letölthetők a www.kvvm.hu honlapról.
4. § (1) A pályázatokat három eredeti példányban 2009.
március 20-ig kell benyújtani, a borítékon feltüntetve:
„2009. évi lakossági ivóvíz- és csatornaszolgáltatás támogatási pályázata”, valamint kizárólag a 3. § (5) bekezdése
szerinti adatlapokat elektronikus formában is meg kell küldeni a palyazat@mail.kvvm.hu e-mail címre.
(2) Az Igazgatóság az Áht. 64/B. § (3) bekezdése, valamint a helyi önkormányzatok és a helyi kisebbségi önkormányzatok központi költségvetési kapcsolatokból származó forrásai igénybevétele és elszámolása szabályszerűségének felülvizsgálatáról szóló 16/2002. (IV. 12.) PM
rendelet figyelembevételével megvizsgálja, hogy az önkormányzat pályázatában szereplő adatok megfelelnek-e
a 2. § (1) bekezdésében megfogalmazott feltételeknek,
illetve hogy a pályázó az előírt dokumentumokat, nyilatkozatokat csatolta-e.
(3) Amennyiben a pályázó az előírt dokumentumokat,
nyilatkozatokat nem csatolta, az Igazgatóság a pályázót
8 napon belüli hiánypótlásra szólítja fel.
(4) Amennyiben a pályázatot az (1) bekezdés szerinti
határidő lejártát követően nyújtották be az Igazgatósághoz, illetve a pályázat az e rendelet szerinti formai követelményeknek a hiánypótlást követően sem felel meg, az
Igazgatóság azt érdemi vizsgálat nélkül elutasítja. Erről az
Igazgatóság a pályázót értesíti.
(5) Az Igazgatóság a hiánypótlást követően a határidőben benyújtott és a formai követelményeknek megfelelő
pályázatokat 2009. április 3-ig, két példányban továbbítja
a Minisztériumhoz.
A pályázat elbírálásának szempontjai 5. § (1) A Tárcaközi Bizottság a javaslatának kialakítása
során figyelembe veszi, hogy a támogatást igénylő önkormányzatok területén működő szolgáltatók fajlagos ráfordításainak kalkulációja összhangban van-e az árak megállapításáról szóló törvény, illetve a számvitelről szóló törvény rendelkezéseivel.
(2) A Tárcaközi Bizottság a támogatás mértékére tett
javaslatának kialakítása során az alábbi szempontokat
veszi figyelembe:
a) az ivóvíz-szolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának
növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb
5%-ig, a 2007. évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 14,5%-ig vehető figyelembe a támogatási javaslat
kialakítása során;
b) csatornázott területeken a csatornaszolgáltatás teljes
fajlagos ráfordításának növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb 6%-ig, a 2007. évi tényleges
értékhez viszonyítva legfeljebb 15,5%-ig vehető figyelembe a támogatási javaslat kialakítása során;
c) a nem lakossági fogyasztói körre meghatározott díj
nem lehet alacsonyabb, mint a tervezett fajlagos ráfordítás;
amennyiben ez nem teljesül, a lakossági támogatás összege arányosan csökken;
d) a lakossági fogyasztók számára megállapított 2009.
évi díj a támogatási igény meghatározásánál figyelembe
vett, a 2. § (1) bekezdés e) pontjának ea)–ec) alpontjaiban
meghatározott küszöbértéket eléri-e; amennyiben ez nem
teljesül, és az eltérés nem önkormányzati kompenzációból
adódik, a fajlagos támogatás mértéke csökken a megállapított díj és a küszöbérték közti különbözettel;
e) az átvett víz esetében a hálózati veszteség aránya
nem haladhatja meg a 15,5%-ot;
f) a csatornaszolgáltatás számlázott mennyisége nem
haladhatja meg a szolgáltatott ivóvíz mennyiségét.
(3) Amennyiben a szolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése meghaladja a (2) bekezdés a)–b) pontjai
szerint figyelembe vehető mértéket, az egyes költségnemek növekedését a támogatási javaslat kialakításánál a
következők szerint kell elismerni:
a) az értékcsökkenési leírás, illetőleg az azt helyettesítő
használati díj nem haladhatja meg az eszközök pótlásának,
felújításának céljaira felhasználható (a fajlagos ráfordítás
számítása során felhasználni tervezett) – a díjmegállapításban értékcsökkenés címén elfogadott, illetve a bérleti
díjból a víziközmű fenntartására fordított – mértéket, illetve mértékének 130 Ft/m3 feletti része nem támogatható;
b) a személyi jellegű ráfordítások növekedése az előző
évben elismerthez képest legfeljebb 2,5%, a 2007. évi
tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 8,5% lehet;
c) az anyag, anyagjellegű ráfordítások növekedése az
előző évben elismerthez képest legfeljebb 3%, a 2007. évi
tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 8,5% lehet;
d) az energiaköltségek növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb 20%, a 2007. évi tényleges
értékhez viszonyítva legfeljebb 50% lehet;
e) az egyéb költségek és egyéb ráfordítások növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb 5,5%, a
2007. évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 13%
lehet.
(4) Ha az önkormányzat nem felel meg a (2)–(3) bekezdésben foglaltaknak, a pályázónak részletes szöveges indokolást kell benyújtani. A szöveges indoklásban foglaltakat a Tárcaközi Bizottság valamennyi pályázat esetében
alkalmazott egységes szempontrendszer alapján mérlegeli, és tesz javaslatot a támogatás mértékére.
(5) A Tárcaközi Bizottság a beérkezett pályázatok megvizsgálása után tesz javaslatot a lakossági ivóvíz- és csatornaszolgáltatás fajlagos ráfordításai támogatásának odaítélésénél figyelembe vehető tényleges küszöbértékekre,
amelyek nem lehetnek alacsonyabbak, mint a 2. § (1) bekezdés e) pontjának ea)–ec) alpontjaiban megadott értékek.
(6) Új vízmű, illetve csatornamű üzembe helyezése esetén a fajlagos ráfordítás összetevőit – beleértve az üzembe
helyezés költségét – külön indokolásban kell kimutatni a
beruházás megvalósítási tanulmányának megfelelően.
6. § (1) A támogatásról a miniszter 2009. május 10-ig dönt.
(2) Az (1) bekezdés szerinti döntést követő 8 napon belül a helyi önkormányzatokért felelős miniszter egy
összegben kiutalja a támogatást az önkormányzat, illetve
gesztor önkormányzat pályázata esetében a gesztor önkormányzat részére.
(3) A kiutalt összeget az önkormányzat, illetve gesztor
önkormányzat pályázata esetében a gesztor önkormányzat
kizárólag a lakossági ivóvíz- és csatornaszolgáltatás ráfordításainak csökkentésére használhatja fel. Az önkormányzat, illetve gesztor önkormányzat a hozzá megérkezett teljes támogatási összeget a megérkezéstől számított 8 napon
belül továbbutalja a szolgáltatónak.
(4) A kötelezettségvállalással terhelt maradványt 2010.
június 30-ig lehet felhasználni.
(5) A támogatás elszámolásáról, a lemondás alapján
visszafizetett összegekről a tényleges adatok alapján 2010.
június 30-ig – a (6) bekezdés szerinti visszafizetési kötelezettség terhe mellett – kell számot adnia az önkormányzatnak, illetve gesztor önkormányzat pályázata esetén a gesztor önkormányzatnak, településenkénti bontásban.
(6) Az elszámolás során be kell mutatni a fajlagos ráfordítás és a szolgáltatott mennyiség tényleges értékeit.
Amennyiben a megítélt támogatás összege nagyobb, mint
az elszámolásban szereplő adatok alapján számított, a kü
lönbözetet az önkormányzat visszafizeti. Gesztor önkormányzat pályázata esetén a gesztornak települési önkormányzatonként kell az elszámolást és a visszafizetést teljesíteni.
(7) Az elszámolás elkészítéséhez és benyújtásához
szükséges – a 2. számú melléklet 5. pontjának megfelelő –
adatlapok megjelennek a Magyar Közlöny mellékleteként
megjelenő Hivatalos Értesítőben tájékoztatóként, valamint letölthetők a www.kvvm.hu honlapról.
(8) Az elszámolást az önkormányzat két példányban
küldi meg az Igazgatóságnak, amely a pénzügyi felülvizsgálatot követően az elszámolás egy példányát – a beérkezéstől számított 30 napon belül – továbbítja a Minisztériumhoz.
(9) A jogosulatlanul igénybe vett támogatást az önkormányzatnak, gesztor önkormányzat pályázata esetén a
gesztor önkormányzatnak 2010. július 15-ig kell visszafizetnie. A visszafizetésre az Áht. szabályait kell alkalmazni.
(10) Az önkormányzat, illetve gesztor önkormányzat
pályázata esetén a gesztor önkormányzat a 2010. évi zárszámadás keretében és rendje szerint beszámol a támogatás felhasználásáról.
Az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes
módozatainak ellentételezése
7. § (1) Az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes
módozatai kiadásainak részbeni ellentételezésére igénybejelentést benyújtani azok az önkormányzatok jogosultak,
amelyeket az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi
Szolgálat (a továbbiakban: ÁNTSz) határozatban kötelezett arra, hogy a településen élők részére az egészséges
ivóvizet zacskós vagy palackos kiszerelésben, illetve tartálykocsis szállítással biztosítsák. A rendelkezésre álló
összeg mértékéről a Tárcaközi Bizottság javaslata alapján
a miniszter 2009. május 10-ig dönt.
(2) Az igényelhető ellentételezés mértékét az (1) bekezdés szerint jogosult önkormányzat számítja ki a 3. számú
mellékletben foglaltak szerint.
(3) Az önkormányzat az ellentételezést utólag, a szolgáltató által benyújtott és az önkormányzat által jóváhagyott számlák alapján – az Igazgatóság útján – az Önkormányzati Minisztériumtól 2009. május 20-ig és 2009.
szeptember 30-ig igényelheti. Ellentételezés kizárólag
2008. július 31-ét követően felmerült kiadások esetében
igényelhető. Nem igényelhető újabb ellentételezés olyan
kiadásra, amelyre vonatkozóan 2008-ban – a 2008. évi
lakossági víz- és csatornaszolgáltatás támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről, valamint az
egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak
ellentételezéséről szóló 8/2008. (III. 28.) KvVM rendelet
alapján – ellentételezést vettek igénybe.
(4) Az igénybejelentést kettő eredeti példányban kell
benyújtani az Igazgatósághoz. Az igénybejelentéshez az
önkormányzat mellékeli az ÁNTSz jogerős határozatát és
a számlák hitelesített másolati példányait.
(5) Az Igazgatóság megvizsgálja, hogy az önkormányzat igénybejelentésében az ellentételezés mértéke a (2) bekezdésnek megfelelően lett-e kiszámítva, valamint, hogy
az előírt dokumentumokat csatolta-e a pályázó.
(6) Szükség esetén az Igazgatóság 8 napon belüli hiánypótlásra szólítja fel az önkormányzatot.
(7) Az Igazgatóság – a hiánypótlást követően – 8 napon
belül, a település kódjának feltüntetésével továbbítja az
igénybejelentéseket egy példányban az Önkormányzati
Minisztériumhoz. Az Önkormányzati Minisztérium a
2009. május 20-ig benyújtott igényeket 2009. július 20-ig,
a 2009. szeptember 30-ig benyújtott igényeket 2009.
november 20-ig bírálja el.
(8) A döntést követő 8 napon belül az ellentételezést a
rendelkezésre álló összeg erejéig a helyi önkormányzatokért felelős miniszter egy összegben kiutalja az önkormányzatok részére.
Záró rendelkezések 8. § (1) E rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) A 2008. évi lakossági víz- és csatornaszolgáltatás
támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről, valamint az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről szóló 8/2008.
(III. 28.) KvVM rendelet 1–5. §-a, 6. § (1)–(3) bekezdése,
7–8. §-a és 1–3. számú melléklete hatályát veszti. E bekezdés az e rendelet hatálybalépését követő napon hatályát
veszti.
(3) A 2008. évi lakossági víz- és csatornaszolgáltatás támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről, valamint az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről szóló 8/2008.
(III. 28.) KvVM rendelet 2009. december 31-én hatályát
veszti. E bekezdés 2010. január 1-jén hatályát veszti.
Szabó Imre s. k.,
környezetvédelmi és vízügyi miniszter


text:
2021/2017. (XII. 22.) Korm. határozata a XI. Miniszterelnökség fejezet és a XII. Földművelésügyi Minisztérium fejezet közötti előirányzatátcsoportosításról.
A Kormány
 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében meghatározott jogkörében eljárva,
a Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet
XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 57. Kulturális
fejlesztési, örökségvédelmi és egyéb feladatok ellátásának támogatása gazdasági társaságok jogcímcsoport,
1. Gödöllői Királyi Kastély Közhasznú Nonprofit Kft. kulturális fejlesztési, örökségvédelmi és egyéb feladatai
ellátásának támogatása jogcím terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XII. Földművelésügyi Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti
kezelésű előirányzatok cím, 5. Nemzeti támogatások alcím, 5. Vadgazdálkodás támogatása jogcímcsoport javára
171 171 700 forint történő átcsoportosítását rendeli el az 1. melléklet szerint;
2. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon arról, hogy a 2019. évtől kezdődően a Kvtv. 1. melléklet
XII. Földművelésügyi Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 5. Nemzeti támogatások alcím,
5. Vadgazdálkodás támogatása jogcímcsoporton legalább 171 171 700 forint álljon rendelkezésre.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2019. évre vonatkozó éves költségvetési törvény előterjesztése
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1148/2019. (III. 20.) Korm. határozata a Kárpát-medencei magyar nyelvű média működésének támogatása érdekében szükséges intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért a  Kárpát-medencei magyar nyelvű média működésének támogatásával, ezért támogatást nyújt
az 1. mellékletben meghatározott célokra és nevesített kedvezményezett részére, az ott meghatározott összegben;
 2. felhívja a  miniszterelnök általános helyettesét, hogy gondoskodjon az  1.  pontban meghatározottak
megvalósításáról;
Felelős: a miniszterelnök általános helyettese
Határidő: azonnal
3. felhívja a pénzügyminisztert, hogy – a miniszterelnök általános helyettese bevonásával – az 1. pontban meghatározottak
megvalósítása érdekében gondoskodjon a  2019. évben a  Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló
2018.  évi L. törvény 1.  melléklet XLII. A  költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet, 42.  Alapok támogatása
cím, 2. Bethlen Gábor Alap támogatása alcím javára mindösszesen legfeljebb 1 900 000 000 forint forrás biztosításáról
az alábbi részletekben:
a) 950 000 000 forint,
b) 950 000 000 forint.
Felelős: pénzügyminiszter
a miniszterelnök általános helyettese Határidő: az a) alpont tekintetében azonnal
a b) alpont tekintetében a felmerülés ütemében
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
5/2015. (I. 22.) ME határozata a Magyarország Kormánya és az Egyesült Arab Emírségek Kormánya közötti gazdasági és műszaki együttműködésről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter és az igazságügyi miniszter előterjesztése alapján
 1. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Magyarország Kormánya
és az  Egyesült Arab Emírségek Kormánya közötti gazdasági és műszaki együttműködésről szóló megállapodás
(a továbbiakban: megállapodás) bemutatott szövegének – a  jóváhagyás fenntartásával történő – végleges
megállapítására;
2. felhívom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a megállapodás végleges szövege megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
3. felhívom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a megállapodás kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét
a megállapodás szövegének végleges megállapítását követően haladéktalanul terjessze a Kormány elé;
4. visszavonom a  Magyarország Kormánya és Egyesült Arab Emírségek Kormánya közötti gazdasági és műszaki
együttműködésről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról szóló
152/2013. (XII. 30.) ME határozatot.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
206/2011. (IX. 14.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a nemzeti erőforrás miniszter előterjesztésére
Kamran Hasanov Ralfried-ogli, az Azerbajdzsáni Elnöki Apparátus egészségügyi főtanácsadója részére, a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ARANY ÉRDEMKERESZT (polgári tagozat) kitüntetést adományozom.
Budapest, 2011. augusztus 26. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
96/2011. (VI. 24.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. június 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. B. és dr. Sch. A. magánszemélyek (a továbbiakban: beadványozók) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozók 2011. május 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a munkaidő-beosztás szerinti pihenőnapon végzett munkáért járó bérpótlékra vonatkozó
szabályok a 2011. január 1-jén hatályos szabályok szerint legyenek?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés nem felel meg
az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti,
hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár
a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni.
Az Országos Választási Bizottság szerint a választópolgárok számára nem egyértelmű, hogy mi értendő a kérdésben
meghatározott „munkaidő-beosztás szerinti pihenőnapon végzett munkáért járó bérpótlékra vonatkozó szabályok”
alatt, ugyanis nem egyértelműen meghatározott, hogy egy eredményes népszavazást követő jogalkotás pontosan
milyen jogszabályokat, milyen módon és mértékben érintene.
Az Országos Választási Bizottság szerint a választópolgárok számára nem egyértelmű továbbá az sem, hogy mi
értendő a kérdésben meghatározott „2011. január 1-jén hatályos szabályok” alatt. A választópolgároktól ugyanis nem
várható el, hogy a jogszabályok részletes tartalmával tisztában legyenek. Az Országos Választási Bizottság álláspontja
szerint magából a népszavazási kérdésből ki kell derülnie, hogy a választópolgár aláírásával illetve szavazatával milyen
kérdést támogat.
Fentiek értelmében mivel a népszavazásra feltenni kívánt kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt
követelményeknek, így a Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. § c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve.
130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
7/2019. (III. 25.) IM rendelete az Európai Parlament tagjainak 2019. választása költségeinek normatíváiról, tételeiről, elszámolási és belső ellenőrzési rendjéről.
A választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 346. § a) pontjában,
a 2. §, valamint az 1. és 2. melléklet tekintetében a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 346. § e) és f ) pontjában
kapott felhatalmazás alapján,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 109.  § 2.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § (1) A Nemzeti Választási Iroda (a továbbiakban: NVI) elkészíti az Európai Parlament tagjai választásának (a továbbiakban:
választás) pénzügyi feladat- és költségtervét.
(2) A  helyi választási iroda (a  továbbiakban: HVI) vezetője, az  országgyűlési egyéni választókerületi választási iroda
(a  továbbiakban: OEVI) vezetője, a  területi, illetve a  fővárosi választási iroda (a  továbbiakban: TVI) vezetője,
a  külpolitikáért felelős miniszter által a  választás lebonyolítására kijelölt szerv vezetője, továbbá a  választás
lebonyolításában részt vevő egyéb szerv (a továbbiakban: egyéb szerv) vezetője választási feladatai tekintetében
a) felelős a választás pénzügyi tervezéséért és az e rendelet szerinti feladat típusú pénzügyi elszámolásáért,
b) felelős a választás pénzügyi lebonyolításáért, a pénzeszközök célhoz kötött felhasználásáért és ellenőrzéséért,
c) gyakorolja a választás pénzeszközei feletti kötelezettségvállalási és utalványozási jogot az államháztartásról
szóló törvény alapján, és szabályozza a  választásokhoz kapcsolódóan a  pénzügyi ellenjegyzés,
teljesítésigazolás, érvényesítés, utalványozás rendjét, továbbá
d) gondoskodik a választás céljára szolgáló pénzeszközök elkülönített számviteli kezeléséről.
2. § (1) A választási feladatok előkészítésének és lebonyolításának pénzügyi fedezetéül
a) az 1. és 2. mellékletben meghatározott tételek és normatívák,
b) a nem normatív kiadások tekintetében az  NVI elnökének a  külpolitikáért felelős miniszterrel, valamint
az egyéb szerv vezetőjével kötött megállapodása alapján megállapított költségvetési fedezetek
szolgálnak.
(2) Az  (1)  bekezdés b)  pontja szerinti megállapodásokat az  érintettek az  államháztartásról szóló törvény
rendelkezéseinek megfelelően, de legkésőbb a szavazás napját megelőző harmincadik napig kötik meg.
(3) A pénzügyi fedezet számításánál a választópolgárok számát
a) a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a  továbbiakban: Ve.) 115.  § (1)  bekezdése alapján
a 2019. március 20-i szavazóköri névjegyzék,
b) megismételt szavazás esetén a  megismételtetett szavazáshoz összeállított szavazóköri névjegyzék szavazás
napi
adatai szerint kell megállapítani. (4) Megismételt szavazás esetén a  szavazásban érintett választási szervek részére a  2.  melléklet szerinti normatívákat
kell biztosítani a megismételtetett szavazásban érintett szavazóköri, települési adatok szerint.
(5) Az NVI elnöke a  (3) és (4) bekezdés szerint számított pénzügyi fedezetről támogatói okiratban értesíti a választási
irodát, melyet a választás pénzügyi lebonyolítását támogató informatikai rendszerben (a továbbiakban: informatikai
rendszer) küld meg a választási iroda vezetőjének.
3. § (1) Az  NVI a  választás pénzügyi fedezetének a  TVI-t megillető részét az  illetékes fővárosi, megyei önkormányzat
hivatalának fizetési számlájára utalja át.
(2) Az NVI a választás pénzügyi fedezetének a HVI-t, OEVI-t megillető részét a települési önkormányzat polgármesteri
hivatala (közös önkormányzati hivatal esetén a közös önkormányzati hivatal) fizetési számlájára utalja át, ettől eltérő
fizetési számlára történő utalásra az NVI elnökének írásbeli engedélyével van lehetőség.
(3) A  választás kiadásainak fedezetére rendelkezésre álló, a  2.  § (3)  bekezdés a)  pontja szerint számított normatívák
összegét az NVI támogatási előlegként utalja át az alábbi ütemezésben:
a) a dologi kiadások fedezetét 2019. április 26-ig,
b) a személyi juttatások és azok munkáltatót terhelő fizetési kötelezettségei fedezetét 2019. május 17-ig.
(4) A  megismételtetett szavazás kiadásainak fedezetére rendelkezésre álló, a  2.  § (3)  bekezdés b)  pontja szerint
számított normatívák összegét az NVI támogatási előlegként utalja át a szavazás napját megelőző 9. napig.
(5) A  választási iroda a  választás kitűzését követően a  fizetési számlája adatait felülvizsgálja, annak megtörténtét
az  informatikai rendszerben rögzíti. A  választási iroda a  fizetési számlája adatainak változását az  informatikai
rendszerben rögzíti.
4. § (1) A választás e § szerinti személyi juttatásainak kifizetésére csak a feladat típusú pénzügyi elszámolás (a továbbiakban:
elszámolás) elfogadását követően kerülhet sor.
(2) A  HVI és az  OEVI vezetője a  HVI és az  OEVI tagjai személyi juttatására vonatkozó javaslatát az  informatikai
rendszerben rögzíti, elszámolásával együtt az informatikai rendszerben felterjeszti a TVI vezetőjének, aki dönt annak
elfogadásáról. Az iroda tagja részére javasolt díj nem haladhatja meg a választásra vonatkozó mellékletben az iroda
vezetője részére megállapított normatíva összegét.
(3) A  HVI és az  OEVI vezetője személyi juttatásának kifizetésére a  TVI vezetője tesz javaslatot az  NVI elnökének
az  elszámolások felterjesztésekor úgy, hogy a  díj összege személyenként nem haladhatja meg az  1.  mellékletben
a TVI vezetője részére megállapított normatíva összegét.
(4) A  TVI vezetője a  TVI vezető helyettese és a  TVI tagjai személyi juttatására vonatkozó javaslatát az  informatikai
rendszerben rögzíti, az  elszámolásával együtt az  informatikai rendszerben felterjeszti az  NVI elnökének, aki dönt
annak elfogadásáról; a  javasolt díj összege személyenként nem haladhatja meg az  1.  mellékletben a TVI vezetője
részére megállapított normatíva összegét.
(5) A  TVI, a  HVI, az  OEVI vezetője önmaga számára nem állapíthat meg díjazást, a  TVI vezetője az  elszámolásban
a javaslatát a részére megállapított normatíva keretein belül teheti meg.
(6) A TVI vezetője és tagjai, a HVI vezetője és tagjai, az OEVI vezetője és tagjai személyi juttatásainak kifizetéséről a TVI
vezetője az NVI elnökének az elszámolás elfogadásáról szóló döntését és a pénzügyi fedezet rendelkezésre állását
követően haladéktalanul intézkedik.
(7) A választási irodák vezetői és tagjai személyi juttatásainak kifizetésénél az NVI elnöke által elfogadott javaslattól nem
lehet eltérni.
5. § (1) A feladat végrehajtásához biztosított normatív pénzeszközöket (személyi juttatások, munkaadókat terhelő járulékok
és szociális hozzájárulási adó, dologi kiadások) az államháztartásról szóló törvényben és az államháztartásról szóló
törvény végrehajtásáról szóló kormányrendeletben meghatározottak figyelembevételével kell felhasználni, azonban
személyi kiadásra az e rendelet szerinti normatívákat – a feladatellátással arányos mértékben – biztosítani kell.
(2) Többlettámogatást különösen
a) az 1. és 2. mellékletben meghatározott utólagos igénylésre vonatkozó jogcímek alapján,
b) az NVI elnöke által elrendelt, valamint a  választási iroda által a  Ve. 69.  § (5)  bekezdése alapján ellátott
többletfeladatok miatt,
c) a választási szervek részére az NVI elnöke által normatívaként megállapított rendkívüli költségek miatt
lehet igényelni.
(3) Feladatelmaradás esetén, vagy ha a feladatot a Ve. 69. § (5) bekezdése alapján másik választási iroda látja el, az erre
a feladatra biztosított, a normatívák szerint számolt összeggel, illetve – ha a feladatelmaradás ismertté válása előtt
indokolt kifizetés vagy kötelezettségvállalás történt – annak maradványával a választási irodának el kell számolni.
(4) Többletköltségként, illetve feladatelmaradásként kell elszámolni a  téves adatszolgáltatásból származó
különbözeteket.
(5) A  HVI, az  OEVI és a  TVI többletkiadásainak, valamint a  (3)  bekezdés szerinti indokolt kifizetéseinek, illetve
kötelezettségvállalásainak az  elszámolásban való érvényesítését a  TVI vezetője kezdeményezi az  NVI elnökénél.
A  kérelem elfogadásáról az  NVI elnöke a  kezdeményezés átvételétől számított öt munkanapon belül dönt. Ha
a  kérelem elbírálására a  feladat határidején belül nem kerül sor, a  határidő leteltét követő napon a  kérelmet
elfogadottnak kell tekinteni.
6. § (1) A  költségvetési szerv a  pénzeszközök felhasználásáról bizonylatonként, jogcímenként tételesen – ezen belül
a  személyi kiadásokról név szerint – számol el, és a  tényleges pénzforgalomról (bevétel, kiadás) a  hatályos
jogszabályok szerint a  szerv könyvviteli nyilvántartásában a  választási feladatokkal kapcsolatos részletező
nyilvántartást vezet. A részletező nyilvántartásban meg kell jeleníteni mind a kapott támogatást, mind a saját forrás
terhére teljesített kiadásokat.
(2) A  választási iroda a  támogatásokról a  részletező nyilvántartással összhangban az  NVI elnöke részére
bizonylatonként, jogcímenként – ezen belül a  személyi kiadásokról név szerint – számol el az  informatikai
rendszerben, melynek alapja a  tényleges kifizetések összege. Az  elszámolás időpontjáig nem teljesült kiadásokról
a kötelezettségvállalások alapján, szükség esetén időarányos költségmegosztással, költségbecsléssel kell elszámolni.
(3) A  külpolitikáért felelős miniszter által kijelölt szerv és az  egyéb szerv a  támogatások felhasználásáról
bizonylatonként, jogcímenként tételes – ezen belül a  személyi kiadásokról név szerinti – elszámolást készít.
Az elszámolást az alapbizonylatok másolatával kell alátámasztani.
(4) A pénzügyi elszámolás módját és részletszabályait az NVI elnöke utasításban állapítja meg.
7. § (1) A  HVI és az  OEVI vezetője 2019. június 20-ig az  NVI elnökének a  6.  § (4)  bekezdése szerinti utasításában
meghatározott elszámolást, valamint tanúsítványt készít a  TVI vezetője részére. Az  elszámolást a  tanúsítvány és
az alapbizonylatok elektronikus másolatával kell alátámasztani.
(2) A TVI vezetője az NVI elnöke részére az NVI elnökének a 6. § (4) bekezdése szerinti utasításában meghatározott
a) elszámolást, valamint tanúsítványt készít a  TVI részére biztosított pénzügyi fedezetről, és az  elszámolást
a tanúsítvány és az alapbizonylatok elektronikus másolatával támasztja alá,
b) összesítő elszámolást készít a HVI vezetők, az OEVI vezetők és a saját elszámolása alapján
2019. július 15-ig.
(3) A  külpolitikáért felelős miniszter által kijelölt szerv és az  egyéb szerv vezetője elszámolást készít az  NVI elnöke
részére 2019. július 15-ig.
(4) A megismételtetett szavazás tekintetében az (1) bekezdés szerinti elszámolást a szavazást követő huszonöt napon
belül, a (2) és a (3) bekezdés szerinti elszámolásokat a szavazást követő ötven napon belül kell elkészíteni.
(5) Az  NVI az  (1)–(4)  bekezdésben foglalt elszámolások alapján, azok elfogadását követő húsz napon belül összesítő
elszámolást készít. Az összesítő elszámolás formáját és tartalmi elemeit az NVI elnökének a 6. § (4) bekezdése szerinti
utasítása határozza meg.
8. § (1) A HVI, az OEVI és a TVI vezetője a választási iroda részére megállapított támogatás felhasználásának ellenőrzésére
a választási iroda tagjának ad megbízást.
(2) A  HVI és az  OEVI tekintetében az  elszámolások megalapozottságát a  TVI ellenőrzi 2019. július 10-ig,
a megismételtetett szavazás esetén a szavazást követő negyvenöt napon belül.
(3) A  TVI, a  külpolitikáért felelős miniszter által kijelölt szerv és az  egyéb szerv tekintetében az  elszámolások
megalapozottságát az  NVI ellenőrzi. Az  NVI elnöke az  elszámolások beérkezésétől – szükség esetén a  javíttatott
elszámolások beérkezésétől – számított ötven napon belül dönt azok elfogadásáról. A  szükséges javításokat
az  elszámolást készítő szerv úgy köteles elvégezni, hogy a  javított elszámolás az  NVI-nek a  javításra vonatkozó
felhívásától számított hetedik napon az NVI-hez megérkezzen.
(4) A HVI és az OEVI többlettámogatásainak, többletkiadásainak indokoltságát a TVI tételesen ellenőrzi.
 (5) A TVI és az NVI az ellenőrzés során a támogatás rendeltetésszerű felhasználását és a felhasználás választási eljárásról
szóló törvénynek és a  végrehajtására kiadott rendeleteknek való megfelelőségét vizsgálja. Az  ellenőrzés során
a költségvetési támogatások ellenőrzésére vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
9. § (1) A  HVI, az  OEVI és a TVI elszámolását a TVI vezetője az  informatikai rendszerben szereplő részletes adatok alapján
a 7. § (2) bekezdés b) pontja szerinti határidőig, a megismételtetett szavazás esetén a szavazást követő ötvenedik
napig felterjeszti az NVI elnökének.
(2) Az elszámolások elfogadásáról az NVI elnöke a felterjesztés és az informatikai rendszerben szereplő részletes adatok
alapján dönt.
(3) A  többlettámogatások, többletkiadások fedezetét az  NVI az  elszámolás elfogadását követő nyolc munkanapon
belül biztosítja a HVI, az OEVI és a TVI, valamint az előirányzat átadásáról szóló megállapodás alapján a külpolitikáért
felelős miniszter által kijelölt szerv és az egyéb szerv részére.
(4) Az  elszámolást készítő szerv vezetője az  elszámolásának elfogadását követő nyolc munkanapon belül köteles
eleget tenni a visszafizetési kötelezettségének. A külpolitikáért felelős miniszter által kijelölt szerv és az egyéb szerv
az előirányzat átadásról szóló megállapodás alapján az elszámolásának elfogadását követő nyolc munkanapon belül
köteles eleget tenni előirányzat-átadási kötelezettségének.
10. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba, és 2019. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Trócsányi László s. k.,
 igazságügyi miniszter


text:
257/2017. (VII. 13.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Deák Györgyike Katalint 2017. december 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. június 30. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1659/2015. (IX. 15.) Korm. határozata a karitatív szervezetek támogatása érdekében a rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az  államháztartásról szóló 2011.  évi CXCV.  törvény 21.  § (6)  bekezdése alapján a  karitatív szervezetek
támogatása érdekében 199,5 millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el elszámolási, a  fel nem használt rész
tekintetében visszatérítési kötelezettséggel a  Magyarország 2015.  évi központi költségvetéséről szóló 2014.  évi
C.  törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 16. Szociális szolgáltatások és egyéb szociális feladatok támogatása alcím, 8. Család- és
ifjúságügyi szolgáltatások fejlesztése, szakmai feladatok támogatása jogcímcsoport javára, a  Kvtv. 1.  melléklet
XI. Miniszterelnökség fejezet, 32. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére, az 1. melléklet szerint.
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Az elszámolás és a visszatérítési kötelezettség tekintetében
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2016. június 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
263/2011. (XI. 5.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
A Köztársaság Elnökének Érdemérme és a Köztársaság Elnökének Díszoklevele Éremmel kitüntetések alapításáról szóló
223/2010. (IX. 2.) KE határozat 3. pontjában foglaltak alapján
az Európai Unió Tanácsának Magyar Elnöksége munkájában nyújtott kiemelkedő és példaértékű teljesítménye
elismeréseként
Balog Zoltánnak, a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium társadalmi felzárkóztatásért felelős államtitkárának,
Gál Kingának, az Európai Parlament magyar képviselőjének,
Győri Enikőnek, a Külügyminisztérium EU ügyekért felelős államtitkárának,
dr. Györkös Péter nagykövetnek, a Magyar Köztársaság Európai Unió mellett működő Állandó Képviselete vezetőjének,
Járóka Líviának, az Európai Parlament magyar képviselőjének,
Kármán Andrásnak, a Nemzetgazdasági Minisztérium adó- és pénzügyi szabályozásért felelős államtitkárának,
Vargha Ágnes nagykövetnek, a magyar elnökség alatt a Magyar Köztársaság Európai Unió mellett működő Állandó
Képviselete helyettes vezetőjének a
KÖZTÁRSASÁG ELNÖKÉNEK ÉRDEMÉRME
kitüntetést adományozom. Budapest, 2011. október 24.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
336/2011. (XII. 23.) KE határozata szolgálati nyugállományba helyezésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 49. § (2) bekezdésének b) pontja alapján a honvédelmi miniszter előterjesztésére dr. Kovács Sándor István
hadbíró dandártábornok szolgálati viszonyát 2011. december 15-ei hatállyal megszüntetem és őt 2011. december 16-ai hatállyal
szolgálati nyugállományba helyezem. Budapest, 2011. december 13. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
20/2015. (VI. 30.) NFM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
38. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján az Ős-Dráva Program megvalósításával kapcsolatos
feladatok irányítására és összehangolására 2015. június 16. napjától 2015. december 15. napjáig Tiffán Zsoltot
miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos feladatkörében
a) összehangolja az Ős-Dráva Program végrehajtását,
b) ellátja az  Ős-Dráva Program hosszú és rövid távú terület- és vidékfejlesztési stratégiai terv kidolgozásával
kapcsolatos feladatokat,
c) felügyeli és koordinálja az Európai Unió 2014–2020 közötti tervezési és programozási időszakára való sikeres
felkészülés érdekében az  Ős-Dráva Programot érintő tervezési feladatok elvégzését, biztosítja az  Ős-Dráva
Program kormányzati céljainak a fejlesztési ügyekben történő megjelenítését és érvényesítését,
d) elkészíti a fejlesztések státusza előkészítettségének elemzését, valamint ütemezését,
e) elkészíti a megvalósíthatóság, illetve a megvalósítás feltételeinek, következményeinek vizsgálatát,
f ) ellátja a pénzügyi tervezést (költségbecslés, pénzügyi ütemezés),
g) az  érintett szervektől, szervezetektől adatokat, információkat kérhet, a  kapcsolódó dokumentumokba
– a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően – betekinthet, azokról másolatot kérhet, az érintett
szervektől, szervezetektől, azok vezetőitől jelentést, beszámolót kérhet.
3. § (1) A miniszteri biztos tevékenységét a nemzeti fejlesztési miniszter a fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint a kiemelt
közszolgáltatásokért felelős államtitkár útján irányítja.
(2) A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti helyettes államtitkári illetménynek megfelelő összegű díjazásra
és juttatásokra jogosult.
4. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
24/2018. (XII. 28.) AB határozata a Kúria Pfv.III.21.285/2016/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Salamon László alkotmánybíró párhuzamos
indokolásával – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.III.21.285/2016/6. számú ítélete
alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] 1. A  jogi képviselővel (Karsai Dániel Ügyvédi Iroda, 1056 Budapest, Nyáry Pál utca 10., képviseli: dr.  Karsai Dániel
András ügyvéd) eljáró indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §
alapján alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz, melyben a Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.
III.21.285/2016/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte.
[2] 1.1. Az  alkotmányjogi panasz alapját képező egyedi ügyben megállapított tényállás szerint az  indítványozó
2007. április 23. napján altatásos arcüreg (FESS) és orrsövény műtéten esett át egy klinikán. Az ébresztést követően
az  indítványozónál aphasia és jobb oldali végtagbénulásos tünetek alakultak ki. A  sürgősséggel elvégzett
CT  vizsgálat a  bal orrüregben 8–10 mm-es csonthiányt mutatott ki, a  letört csontlemezkék lefelé tértek ki. A  bal
hátsó rostasejteket vér töltötte ki, amelyből csóvaszerűen 6 cm hosszan, 2 cm szélesen a  frontális agyállományon
keresztül jet vérzés látszott. Ezt követően az  indítványozót az  Országos Idegsebészeti Tudományos Intézetben
kezelték, majd elbocsátását követően rendszeresen gyógytornára, logopédiai gyakorlatokra utasították.
Az  indítványozó később több egészségügyi szolgáltató intézetben is neurológiai kezelésen és rehabilitáción vett
részt. Az  Országos Rehabilitációs és Szociális Szakértői Intézet másodfokú bizottsága 2009. október 27. napján
az  indítványozónál agyállományi vérzés, magas vérnyomás betegség, féloldali bénulás, valamint elhízás miatt
80%-os mértékű össz-szervezeti egészségkárosodást állapított meg, és II. csoportú rokkantsági osztályba sorolta.
[3] 1.2. Az  indítványozó a  műtétet végző egészségügyi intézménnyel szemben nyújtott be keresetet, melyben
az  egészségügyi intézmény vagyoni és nemvagyoni kártérítésre kötelezését kérte azon az  alapon, hogy a  klinika
nem tanúsította az  elvárható gondosságot a  műtéti beavatkozás során. Arra az  esetre, amennyiben a  bíróság
megállapítása szerint az  alperes egészségügyi intézmény kellő gondossággal járt volna el, az  indítványozó annak
megállapítását kérte, hogy sérült a  megfelelő tájékoztatáshoz és ezáltal a  megalapozott döntés meghozatalához
való joga, tekintettel arra, hogy az  elvégzett orvosi eljárás és esemény nem tartozott a  műtéti kockázatok
indítványozó által megismert és aláírásával elfogadott körébe.
[4] A Fővárosi Törvényszék 8.P.23.349/2008/105. számú közbenső ítéletének rendelkező része megállapította, hogy
az  alperes egészségügyi intézményt kártérítési felelősség terheli. A  közbenső ítélet indokolásában ugyanakkor
a  bíróság megállapította, hogy amennyiben az  alperes egészségügyi intézmény bizonyítani tudta volna, hogy
eljárása kellően gondos és a következmények a műtéti kockázat körébe esnek, úgy az indítványozó a tájékoztatási
kötelezettség megsértésére alapítva eredménnyel nem követelhetne kártérítést az  alperestől. A  peres felek
fellebbezése nyomán eljáró Fővárosi Ítélőtábla az  elsőfokú bíróság közbenső ítéletét helybenhagyta, azzal
az  indokolásban megjelenő kitétellel, hogy miután az  indítványozó a  tájékoztatás hiányára csak eshetőlegesen,
arra az esetre hivatkozott, ha nem kerülne megállapításra, hogy az alperest nem terheli az elvárható gondossággal
ellentétes magatartás, ezért a Fővárosi Ítélőtáblának nem kellett felülvizsgálnia a tájékoztatás hiánya tekintetében
az elsőfokú ítéletet.
[5] 1.3. A  jogerős közbenső ítélettel szemben az  alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, tekintettel arra, hogy
megítélése szerint a  másodfokú bíróság megsértette a  polgári perrendtartásról szóló 1952.  évi III.  törvény
(a  továbbiakban: régi Pp.) szakértő kirendelésére vonatkozó 177.  § (1)  bekezdését, a  bizonyítás eredményének
mérlegelését szabályozó 206.  § (1)  bekezdését, valamint a  polgári törvénykönyvről szóló 1959.  évi IV.  törvény
(a  továbbiakban: régi Ptk.) kártérítési felelősség feltételeit szabályozó 339.  §-át. Az  indítványozó csatlakozó
felülvizsgálati kérelme a  másodfokú közbenső ítélet indokolásának kiegészítésére, illetőleg a  tájékoztatáshoz való
joga sérelmének kimondására irányult.
[6] A Kúria ítéletében megállapította, hogy az  igazságügyi orvosszakértői vélemény mind önmagával, mind
az  egyéb peradatokkal nyilvánvaló ellentmondásban állt, helyességéhez nyomatékos kétség fér, ezért azt
az  ítéleti döntés alapjául elfogadni nem lehetett volna. Ennek megfelelően a  Kúria ítéletében rögzítette, hogy
az  igazságügyi orvosszakértői vélemény bizonyítékként való elfogadása okszerűtlen mérlegelés eredménye
volt, ami a  régi Pp. 206.  § (1)  bekezdését sérti. Az  indítványozó csatlakozó felülvizsgálati kérelmének azon
eleméről, mely az  egészségügyi tájékoztatás megfelelő voltának hiányára alapult, a  Kúria megállapította, hogy
annak eshetőlegesen előterjesztett volta miatt arról a  jogerős ítélet nem döntött. A  Kúria megítélése szerint
az  a  körülmény, hogy az  elsődleges kereset alaptalan, nem eredményezi azt, hogy a  felülvizsgálati eljárásban
az  eshetőlegesen megfogalmazott másodlagos kereset érdemben vizsgálható lenne, az  ugyanis jogerős érdemi
döntés hiányában felülvizsgálat tárgyává már nem tehető. Mindezen szempontokra figyelemmel a Kúria a  jogerős
közbenső ítéletet hatályon kívül helyezte, az elsőfokú közbenső ítéletet megváltoztatta és a keresetet elutasította.
[7] 2. Az indítványozó alkotmányjogi panaszában azt állította, hogy a Kúria támadott ítélete ellentétes az Alaptörvény
II.  cikkében rögzített emberi méltósághoz való joggal, VI.  cikk (1)  bekezdésében foglalt magán- és családi
élet tiszteletben tartásához való joggal, a  XX.  cikk (1)  bekezdése szerinti testi és lelki egészséghez való joggal,
a  XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében szereplő tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal, valamint a  XXVIII.  cikk
(7) bekezdése szerinti jogorvoslathoz való joggal.
[8] Érvelése szerint a  XXVIII.  cikk (1)  bekezdésének sérelme azért állapítható meg, mert a  tisztességes bírósági
eljáráshoz való jog magában foglalja az  eljárás azon követelményét, hogy a  bíróság a  perbe vitt jogokat és
kötelességeket ténylegesen elbírálja. Álláspontja szerint a  Kúriának lehetősége lett volna arra, hogy az  elsődleges
kereseti kérelem elutasítása mellett a  másodlagos kereseti kérelem érdemi vizsgálatára utasítsa az  első fokon
eljárt bíróságot. Ez  a  lehetőség a  Kúria számára még abban az  esetben is rendelkezésre áll, ha a  jogszabályi
keretek között a  felülvizsgálati kérelemmel tényszerűen csak a  jogerős döntés támadható, a  jogerős döntés pedig
kizárólag az  elsődleges kérelem tekintetében tartalmazott rendelkező részt. Érvelése szerint a  régi Pp. 275.  §
(4) bekezdése értelmében a Kúria csak abban az esetben hozhatott új határozatot, ha a döntéshez szükséges tények
megállapíthatóak, ellenkező esetben az  ügyben eljárt első- vagy másodfokú bíróságot új eljárásra kellett volna
utasítania. Azáltal azonban, hogy a Kúria nem a régi Pp. 275. § (4) bekezdésének megfelelően járt el, az indítványozó
keresete úgy került elutasításra, hogy a másodlagos kereseti kérelmét érdemben nem vizsgálták meg, amely eléri
az  alaptörvény-ellenesség szintjét. Az  indítványozó a  XXVIII.  cikk (7)  bekezdése szerinti jogorvoslathoz való jog
sérelmére abban az  összefüggésben hivatkozott, hogy azáltal, hogy a  másodlagos kereseti kérelmét egyetlen
fórum sem bírálta el, egyedül a Kúria ítélete rendelkezett áttételesen arról, amikor az indítványozó keresetét annak
egészében elutasította. A Kúria ezen döntésével szemben pedig jogorvoslat nem áll rendelkezésre.
[9] Az indítványozó az Alaptörvény XX. cikk (1) bekezdése szerinti testi és lelki egészséghez való jog, illetőleg a II. cikk
szerinti emberi méltósághoz való jog sérelmét arra tekintettel állította, hogy az egészségkárosodás szükségképpen
az  érintett emberi méltóságának és testi integritásának sérelmét jelenti, amennyiben pedig ez  felróható orvosi
műhiba következménye, akkor ezért a  műhibát elkövető orvos, illetőleg az  őt alkalmazó intézmény felelősséggel
tartozik. A  testi és lelki egészséghez való jognak részét képezi továbbá a  szabad, tájékozott és felelősségteljes
döntésre képes ember saját teste és sorsa feletti rendelkezési joga is. Az  indítványozó érvelése szerint azáltal,
hogy a  Kúria a  szakvélemények ellentmondásainak feloldása helyett a  kereset elutasítása mellett döntött, elvonta
az indítványozó azon jogát, hogy a testi és lelki egészséghez és emberi méltósághoz való jogát a bírósági eljárásban
érvényesíteni tudja.
[10] Az indítványozó végezetül a  magán- és családi élethez tiszteletben tartásához való jogot kimondó VI.  cikk
(1)  bekezdésének sérelmére azért hivatkozott, mert álláspontja szerint a  műtéti beavatkozás eredményeként
drasztikus változás állt be az  életében, és előzetesen a  műtét ilyen lehetséges kimeneteléről sem volt tudomása.
Az orvosi beavatkozás ennek megfelelően érdemben befolyásolta az  indítványozó magán- és családi élethez való
jogát, melynek következményeire a bírósági eljárás nem nyújtott kompenzációt.
II. [11] Az Alaptörvény érintett, az indítvány elbírálásakor hatályos rendelkezései:
„II.  cikk Az  emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az  élethez és az  emberi méltósághoz,
a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.”
„VI. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy magán- és családi életét, otthonát, kapcsolattartását és jó hírnevét
tiszteletben tartsák. A véleménynyilvánítás szabadsága és a gyülekezési jog gyakorlása nem járhat mások magán- és
családi életének, valamint otthonának sérelmével.”
„XX. cikk (1) Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.”
„XXVIII.  cikk (7) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az  olyan bírósági, hatósági és más
közigazgatási döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”
III. [12] Az Abtv. 56.  § (1)  bekezdése alapján az  Alkotmánybíróság először az  alkotmányjogi panasz befogadásáról dönt.
Az Abtv. 30. § (1) bekezdése szerint az Abtv. 27. § szerinti alkotmányjogi panaszt a sérelmezett döntés kézbesítésétől
számított hatvan napon belül lehet írásban benyújtani. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó
jogi képviselője a Kúria ítéletét 2017. július 12. napján vette át, az alkotmányjogi panasz pedig 2017. szeptember 11.
napján, határidőben került benyújtásra. Az  indítványozó jogosultnak és érintettnek tekinthető, mivel saját egyedi
ügyével összefüggésben terjesztette elő az  Abtv. 27.  §-ára alapított alkotmányjogi panaszát. Az  indítványozó
a  rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket kimerítette. Az  Alaptörvény II.  cikke, VI.  cikk (1)  bekezdése,
XX. cikk (1) bekezdése, XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdései az alkotmányjogi panaszok szempontjából Alaptörvényben
biztosított jogokat tartalmaznak.
[13] Az alkotmányjogi panasz az Abtv. 52. § (1b) bekezdése szerinti határozott kérelem követelményének csak részben
felel meg. Az  indítványozó az  Alaptörvény II.  cikke, VI.  cikk (1)  bekezdése és XX.  cikk (1)  bekezdése sérelmét
elsődlegesen nem a támadott bírói döntéssel, illetőleg a bírósági eljárással, hanem eredendően a bírósági eljárásra
okot adó orvosi beavatkozással összefüggésben állította. Ezen jogokkal a  bíróság eljárása és a  támadott bírói
döntés csak közvetetten, annyiban függ össze, amennyiben az  eljáró bíróság nem adott helyt az  indítványozó
kereseti kérelmének, azaz az  indítványozó a  bírósági eljárással összefüggésben lényegében a  döntést magát,
annak rá nézve hátrányos voltát tekinti alapjogi sérelemnek. Az  Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben kiemeli:
hatáskörébe kizárólag a bírói döntések alkotmányossági szempontú vizsgálata tartozik, és az alkotmányjogi panasz
nem tekinthető a  bírósági szervezeten belül jogorvoslattal már nem támadható bírói határozatok által okozott
valamennyi jogsérelem orvoslása eszközének. Az Alaptörvény II. cikkével, VI. cikk (1) bekezdésével, illetőleg XX. cikk
(1) bekezdésével összefüggésben az indítványozó lényegében a bíróság jogalkalmazását, jogértelmezését, és a bírói
döntés irányát vitatja, amely önmagában nem tekinthető az alkotmányjogi panaszok elbírálhatósága szempontjából
alkotmányjogilag értékelhető indokolásnak {legutóbb hasonlóan: 3231/2018. (VII. 2.) AB végzés, Indokolás
[12]–[13]}, ellenkező esetben az  Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna. Mindez azt jelenti,
hogy az  alkotmányjogi panasz ebben az  elemében nem felel meg az  Abtv. 52.  § (1b)  bekezdés e)  pontja szerinti
követelménynek.
[14] Az Abtv. 29. §-a értelmében az alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség
vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés felvetése esetén fogadható be. E  befogadhatósági feltételek
vagylagos jellegűek, így azok fennállását az Alkotmánybíróság külön-külön vizsgálja {3/2013. (II. 14.) AB határozat,
Indokolás [30]}. Az  Alkotmánybíróság álláspontja szerint az  indítvány Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésének
[és ehhez szorosan kapcsolódóan a  XXVIII.  cikk (7)  bekezdésének] a  sérelmét állító része felvetheti a  bírói
döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség lehetőségét. Mindezek alapján az  Alkotmánybíróság
az  alkotmányjogi panaszt annak XXVIII.  cikk (1) és (7)  bekezdései sérelmét állító elemében az  Ügyrend 31.  §
(6) bekezdését alkalmazva, külön befogadási eljárás mellőzésével, érdemben bírálta el.
IV. [15] Az alkotmányjogi panasz megalapozott. [16] 1. Az indítvány elbírálása során az Alkotmánybíróságnak azt kellett értékelnie, hogy összhangban áll-e a tisztességes
bírósági eljáráshoz való joggal, ha a Kúria mint felülvizsgálati bíróság oly módon határoz a  jogerős ítélet hatályon
kívül helyezéséről, illetőleg az  elsőfokú ítélet megváltoztatásáról és egyben az  indítványozó keresetének
elutasításáról, hogy ennek eredményeként az  indítványozó oly módon lesz pervesztes, hogy az  eshetőleges
kereseti kérelmének valamely elemét egyetlen bírói fórum sem vizsgálja meg érdemben. Az  Alkotmánybíróság
jelen üggyel összefüggésben is hangsúlyozza állandó gyakorlatát, miszerint „[a]z Alkotmánybíróság az Alaptörvény
24. cikkének (1) bekezdése alapján az Alaptörvény védelmének legfőbb szerve. A (2) bekezdés d) pontja értelmében
alkotmányjogi panasz alapján felülvizsgálja a bírói döntésnek az Alaptörvénnyel való összhangját. Az alkotmányjogi
panasz jellegének megfelelően a  testület hatáskörébe a  bírói döntéseknek kizárólag az  alkotmányossági
szempontú vizsgálata tartozik. Ebből következően az alkotmányjogi panasz nem tekinthető a bírósági szervezeten
belül jogorvoslattal (már) nem támadható bírósági határozatok által okozott valamennyi jogsérelem orvoslása
eszközének, azaz ez  a  jogorvoslat nem jelenti a  rendes bíróságok jogalkalmazási gyakorlatának általános
felülvizsgálatát, aminek következtében az  Alkotmánybíróság burkoltan negyedfokú bírósággá válna.” {3198/2013.
(X. 22.) AB végzés, Indokolás [22]} Az Alkotmánybíróság vizsgálata ebből következően jelen ügyben sem terjedhet
ki arra, hogy a  felmerült jogvitát hogyan kell vagy kellett volna a  bíróságnak megítélnie. Az  Alkotmánybíróság
kizárólag az eljárás tisztességességét ítélheti meg az Alaptörvény vonatkozó rendelkezésével összefüggésben.
[17] 2. Az  Alkotmánybíróság az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésének értelmezése során számos, a  tisztességes
bírósági eljáráshoz való jog tartalmát kitöltő ún. részjogosítványt nevesített már. Ezek különösen: a  bírósághoz
fordulás joga, a tárgyalás igazságossága (ami nem garantálja a döntés igazságosságát), a tárgyalás nyilvánosságának
és a bírói döntés nyilvános kihirdetésének a követelménye, a törvény által létrehozott bíróság, a bírói függetlenség
és pártatlanság követelménye, továbbá az  észszerű időn belüli elbírálás. Az  Alkotmánybíróság értelmezése
szerint a  tisztességes bírósági eljárás része az  is, hogy az  eljárásban biztosítva legyen a  fegyverek egyenlősége
{lásd: 22/2014. (VII. 15.) AB határozat, Indokolás [49]}. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint amíg az Alaptörvény
XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz fűződő jog abszolút, azaz korlátozhatatlan, addig
az  egyes részjogosultságok más alapjogok vagy alaptörvényi értékek viszonylatában a  szükségesség/arányosság
kritériumrendszerében érvényesülnek {3223/2018. (VII. 2.) AB határozat, Indokolás [27]}, azaz azok korlátozása adott
esetben lehetséges.
[18] A tisztességes bírósági eljáráshoz való jog részét képező bírósághoz fordulás joga nem egyszerűen azt jelenti,
hogy valaki kérelemmel fordulhat a  bírósághoz, és ezzel megindíthatja a  bírósági eljárást, ha valamely joga vagy
kötelezettsége vitássá válik, hanem hogy a jogvitát a bíróság érdemben bírálja el, és arról érdemben, végrehajtható
határozatával, végérvényesen döntsön {3124/2015. (VII. 9.) AB határozat, Indokolás [35]}. A  36/2014. (XII. 18.)
AB határozat ezzel összefüggésben visszautalt az 59/1993. (XI. 29.) AB határozatra is, miszerint „[a] bírósághoz való
fordulás alapvető joga nemcsak a  beadványok előterjesztésének jogára szorítkozik, hanem a  bírósági eljárásban
a  fél pozícióját biztosítja a  személyeknek. A  személyek alanyai, alakítói és nem tárgyai, »elszenvedői« a  bírósági
eljárásnak. Alkotmányban biztosított joguk van arra, hogy a  bíróság az  eljárásba vitt jogaikat és kötelességeiket
elbírálja (s ne csak az  ezeket tartalmazó beadványról mondjon véleményt), és arra is, hogy lehetőséget kapjanak
a  bírósági döntés alapjául szolgáló tényállással és jogi kérdésekkel kapcsolatban nyilatkozataik megtételére.”
{36/2014. (XII. 18.) AB határozat, Indokolás [92]}
[19] A bírósághoz fordulás jogából következően tehát a  bíróságok a  kereseti kérelem valamennyi elemének érdemi
megvizsgálására (a kereseti kérelem kimerítésére) kötelesek. A  kereseti kérelem kimerítésének kötelezettsége azt
a  követelményt támasztja a  bírói döntéssel szemben, hogy a  bíróságok érdemi vizsgálat eredményeként az  ítélet
rendelkező részében rendelkezzenek a kereset, illetőleg viszontkereset valamennyi eleméről.
[20] A régi Pp. a  látszólagos keresethalmazat fogalmát kifejezetten nem nevesítette, azt a következetes bírói gyakorlat
alakította ki. A  kereseti kérelem kimerítésének kötelezettsége a  látszólagos keresethalmazat esetében azt jelenti,
hogy a  bíróságnak csak egyetlen kereseti kérelem tárgyában kell a  rendelkező részben határoznia. Amennyiben
a  bíróság az  elsődleges kereseti kérelemnek helyt ad, a  másodlagos kereseti kérelemről semmilyen formában
nem kell határoznia. Amennyiben azonban az  elsődleges kereseti kérelmet a  bíróság nem találja alaposnak,
szükségképpen meg kell vizsgálnia és el kell bírálnia a másodlagos kereseti kérelmet. Ez a megközelítés egyenesen
következik a  régi Pp. alábbi rendelkezéseiből. A  régi Pp. 3.  § (2)  bekezdése értelmében a  bíróság – törvény eltérő
rendelkezése hiányában – a felek által előterjesztett kérelmekhez és jognyilatkozatokhoz kötve van. A régi Pp. 213. §
(1) bekezdése szerint az  ítéletben foglalt döntésnek ki kell terjednie a perben, illetőleg a 149. § alapján egyesített
perekben érvényesített valamennyi kereseti kérelemre. A régi Pp. 215. § (1) bekezdése értelmében pedig a bíróság
döntése nem terjedhet túl a kereseti kérelmen, illetőleg az ellenkérelmen.
[21] 3. Miként arra az  Alkotmánybíróság a  régi Pp. szabályaival összefüggésben már számos alkalommal rámutatott,
a  felülvizsgálati eljárás olyan rendkívüli perorvoslat, melynek célja a  jogerős döntés anyagi jogi és eljárásjogi
jogszerűségének vizsgálata. Ha a  Kúria olyan jogszabálysértést állapít meg, amely kihatott az  ügy érdemére,
hatályon kívül helyezi a jogerős ítéletet (és ha szükséges, az elsőfokú ítéletet is), vagy ha ennek feltételei fennállnak,
az  ítéletet (ítéleteket) megváltoztathatja. A  felülvizsgálati eljárásban a  megváltoztató döntés meghozatalának
lehetőségével a Kúria akkor élhet, ha a jogszabálysértő döntés helyett új döntés meghozatalához rendelkezésre áll
valamennyi szükséges tény, adat {3063/2017. (III. 31.) AB határozat, Indokolás [46]}.
[22] Az Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdéséből, és különösen a  bírósághoz fordulás jogából mint a  tisztességes
bírósági eljáráshoz való jog egyik részjogosítványából ugyanakkor az következik, hogy a Kúria felülvizsgálati ítélete
tartalmának alaptörvényi korlátja, hogy amennyiben a  Kúria a  felülvizsgálati kérelem keretei között a  jogerős
ítéletet megváltoztatja és a  felperes kereseti kérelmét elutasítja, ez  a  döntés nem eredményezheti azt még
látszólagos keresethalmazat esetén sem, hogy az  eshetőleges kereseti kérelmek valamely elemét egyetlen bírói
fórum sem vizsgálja meg érdemben. Ellenkező esetben ugyanis sérül a felperes azon, az Alaptörvényben rögzített
tisztességes bírósági eljáráshoz való jogból közvetlenül következő joga, hogy a bíróság az eljárásba vitt jogokat és
kötelességeket érdemben elbírálja.
[23] 4. Az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy amikor a  Kúria felülvizsgálati ítéletében a  jogerős közbenső
ítéletet hatályon kívül helyezte, az  elsőfokú közbenső ítéletet megváltoztatta és a  keresetet elutasította, ezáltal
az  indítványozó keresetét akként utasította el jogerősen, hogy az  eshetőleges kereseti kérelmének egyik elemét
egyetlen bírói fórum sem bírálta el érdemben. Mindez azt jelenti, hogy a  Kúria ilyen tartalmú döntése ellentétes
az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében rögzített tisztességes bírósági eljáráshoz való jog részét képező
bírósághoz fordulás joga elvi tartalmával. A  Kúria ítéletében ugyanis nem az  elsődleges kereseti kérelem, hanem
a  kereset egészének alaptalanságát állapította meg. Az  ügyben eljárt első- és másodfokú bíróságok ugyanakkor
az ítéletük indítványozó számára kedvező tartalmából következően, a régi Pp. szabályainak és a következetes bírói
gyakorlatnak megfelelően kizárólag az  elsődleges kereseti kérelemről dönthettek. Miközben a  Kúria ítéletében is
rögzítette, hogy a felülvizsgálati eljárás keretében nincs lehetősége az eshetőlegesen megfogalmazott másodlagos
kereseti kérelem érdemi vizsgálatára, arra azonban a  régi Pp. rendelkezései is kétséget kizáróan lehetőséget
biztosítottak volna a  Kúria számára, hogy olyan tartalmú felülvizsgálati ítéletet hozzon, amely lehetővé teszi
a  másodlagos kereseti kérelem alsóbb fokú bíróságok általi érdemi megvizsgálását. Ennek az  Alaptörvényből is
következő kötelezettségének a Kúria azonban nem tett eleget.
[24] Az Alkotmánybíróság mindezek alapján megállapította, hogy az  alkotmányjogi panasszal támadott bírói
döntés alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisítette. Az  Alkotmánybíróság ugyanakkor hangsúlyozza, hogy
a  megsemmisített bírósági ítélet tartalmát semmilyen formában nem vizsgálhatta, így a  döntése nem jelent
állásfoglalást az indítványozó másodlagos kereseti kérelme megalapozottsága tekintetében.
[25] Az Alkotmánybíróság az  alaptörvény-ellenesség megállapítására és a  támadott bírói döntés megsemmisítésére
tekintettel nem vizsgálta az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (7)  bekezdésének sérelmét állító indítványi elemet.
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint ugyanis, ha az  indítvánnyal támadott jogszabályt vagy annak egy
részét az  Alaptörvény valamely rendelkezésébe ütközőnek minősítik, és ezért azt megsemmisíti, akkor a  további
alaptörvényi rendelkezés esetleges sérelmét a  már megsemmisített jogszabályi rendelkezéssel összefüggésben
érdemben nem vizsgálja {18/2016. (X. 20.) AB határozat, Indokolás [21]}. Az  Alkotmánybíróság ezt a  gyakorlatát
a  bírói döntések alkotmányossági vizsgálata körében is követi {legutóbb: 3219/2018. (VII. 2.) AB határozat,
Indokolás [37]}.
[26] 5. Az Alkotmánybíróság a határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét az abban foglalt elvi megállapításokra
tekintettel rendelte el, az Abtv. 44. § (1) bekezdése második mondata alapján.
Budapest, 2018. december 11. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
68/2015. (IX. 4.) ME határozata az Európai Unió és az Örmény Köztársaság, a Török Köztársaság, az Azerbajdzsáni Köztársaság, a Zöld-foki Köztársaság, Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság, a Tunéziai Köztársaság, a Fehérorosz Köztársaság és a Marokkói Királyság közötti visszafogadási megállapodások kétoldalú végrehajtási jegyzőkönyveinek létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a belügyminiszter és a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek az Európai Unió és az Örmény Köztársaság, a Török Köztársaság, az Azerbajdzsáni Köztársaság, a Zöld-foki
Köztársaság, Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság, a  Tunéziai Köztársaság, a  Fehérorosz Köztársaság
és a  Marokkói Királyság közötti visszafogadási megállapodások kétoldalú végrehajtási jegyzőkönyveinek
(a továbbiakban: Végrehajtási Jegyzőkönyvek) létrehozásával;
2. felhatalmazom a  belügyminisztert, hogy – az  érintett miniszterekkel egyetértésben – a  tárgyalásokon részt vevő
személyeket kijelölje;
3. felhatalmazom a  belügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások eredményeként előálló
szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
4. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Végrehajtási Jegyzőkönyvek létrehozásához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
5. felhívom a  belügyminisztert és a  külgazdasági és külügyminisztert, valamint az  igazságügyi minisztert, hogy
a  Végrehajtási Jegyzőkönyvek létrehozását követően a  Végrehajtási Jegyzőkönyvek szövegének végleges
megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök