text:
16/2017. (VIII. 7.) EMMI rendelete az egészségügyi kártevőirtószerekkel, valamint gázosítószerekkel végzett tevékenység szabályairól.
A kémiai biztonságról szóló 2000. évi XXV. törvény 34. § (4) bekezdés a) pont ac) alpontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 6–10. § és a 12–21. §, valamint az 1. melléklet tekintetében a kémiai biztonságról szóló 2000. évi XXV. törvény 34. § (4) bekezdés
h) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet
48.  § 3.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a  6–10.  § és 12–21.  §, valamint az  1.  melléklet tekintetében
a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 65.  § 1. és 8.  pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró földművelésügyi miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A rendelet hatálya, értelmező rendelkezések
1. § E rendelet hatálya a  biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban: 528/2012 EU rendelet) által szabályozott egészségügyi
kártevőirtószernek, valamint gázosítószernek minősülő készítményeket forgalmazó és felhasználó természetes és
jogi személyekre, továbbá a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetekre terjed ki.
2. § E rendelet alkalmazásában
 1. I. forgalmi kategóriájú irtószer: a  biocid termékek engedélyezésének és forgalomba hozatalának egyes
szabályairól szóló kormányrendelet (a  továbbiakban: Biocid korm.r.) szerint I. forgalmazási kategóriába
tartozó irtószer,
2. II. forgalmi kategóriájú irtószer: a Biocid korm.r. szerint II. forgalmazási kategóriába tartozó irtószer,
 3. III. forgalmi kategóriájú irtószer: a Biocid korm.r. szerint III. forgalmazási kategóriába tartozó irtószer,
 4. behatási idő: az az időtartam, amely alatt a gázosítószer kifejti biológiai hatását,
 5. egészségügyi kártevők: a  fertőző betegségek és a  járványok megelőzése érdekében szükséges járványügyi
intézkedésekről szóló miniszteri rendelet szerinti egészségügyi kártevők,
 6. felhasználó: az irtószert vagy gázosítószert alkalmazó természetes vagy jogi személy vagy jogi személyiséggel
nem rendelkező szervezet,
 7. főszellőztetés: a gázosítószer fő tömegének kijuttatása a gáztérből,
 8. gázhatás: behatási idő a gázképzéssel együtt,
 9. gázképzés: a gázosítószer rendeltetésszerű felhasználása,
10. gázmester: egészségügyi gázmester (kártevőirtó), egészségügyi gázmester szakképesítéssel vagy ezzel
egyenértékű egészségügyi gázmesteri oklevéllel rendelkező személy,
11. gázosítás: gázhatás és szellőztetés együtt,
12. gázosítószer: az  528/2012/EU rendelet, valamint a  növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint
a  79/117/EGK és a  91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i
1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti károsító szervezetek elleni védekezésre szolgáló
légnemű halmazállapotú vegyi anyag, illetve gáz előállítására szolgáló alapanyag, gázképző anyag, valamint
gázképzésre szolgáló készítmény,
13. gáztér: olyan légtér, amely gázképzésre a  behatási idő tartamára résmentesen szigetelhető, a  gázhatás
után szellőztetéssel annak használatba való átadásáig biztonságossá, az  embert és a  környezetet nem
veszélyeztetővé tehető,
14. irtószer: minden olyan biocid hatóanyag és termék, amely egészségügyi kártevőirtásra, illetve védekezésre
szolgál,
15. készítmény: kereskedelmi névvel ellátott, a  felhasználás és forgalmazás céljára alkalmas módon kialakított
szerforma,
16. szakképzett személy: egészségügyi kártevőirtó szakmunkás szakképesítéssel rendelkező személy, egészségőrfertőtlenítő szakképesítéssel rendelkező személy, egészségügyi kártevőirtó és fertőtlenítő szakképesítéssel
rendelkező személy, valamint közegészségügyi-járványügyi felügyelő vagy népegészségügyi ellenőr
szakképzettséggel rendelkező személy,
17. szellőztetés: a főszellőztetés és utószellőztetés együttesen,
18. szolgáltató: egészségügyi kártevőirtást végző természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiséggel
nem rendelkező szervezet, aki vagy amelynek személyesen közreműködő tagja vagy munkavállalója
gázmester vagy szakképzett személy,
19. utószellőztetés: a főszellőztetést követően a még gáztérben maradt gázosítószer teljes eltávolítása a gáztérből,
20. védekezés: az  egészségügyi kártevők megtelepedésének és elszaporodásának meggátlása, valamint
életfolyamataik megzavarása és a kártevők csalogatása vagy távoltartása, riasztása, továbbá elpusztítása,
21. védőfelszerelés: a  munkavállalók munkahelyen történő egyéni védőeszköz használatának minimális
biztonsági és egészségvédelmi követelményeiről szóló miniszteri rendeletnek, az  egyéni védőeszközök
követelményeiről és megfelelőségének tanúsításáról szóló miniszteri rendeletnek, illetve a  gázosítószer
biztonsági adatlapján feltüntetett előírásnak megfelelő egyéni védőfelszerelés és légzésvédő eszköz
együttesen.
2. Az egészségügyi kártevőirtó tevékenység engedélyezésének részletes szabályai
3. § (1) A  kémiai biztonságról szóló 2000. évi XXV. törvény 33/A.  §-a (a  továbbiakban: Kbtv.) alkalmazásában
engedélyköteles egészségügyi kártevőirtó tevékenységnek minősülnek
a) gázmester által végezhető
aa) az  I. forgalmazási kategóriába tartozó irtószerek beszerzése, szállítása és tárolása, valamint
az egészségügyi kártevők – szolgáltatásnyújtás keretében történő – irtására való felhasználása,
ab) a  II. forgalmazási kategóriába tartozó irtószerek beszerzése, szállítása, tárolása, felhasználása
az e rendeletben meghatározottak szerint,
ac) a lakott területet érintő szervezett egészségügyi kártevőirtás szakmai irányítása,
ad) a  növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a  79/117/EGK és a  91/414/EGK tanácsi
irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti
és tanácsi rendelet szerint növényvédő szerként engedélyezett gázosítószerek árusítása, szállítása,
tárolása és raktározása, valamint a gázosítás végrehajtása,
ae) etilén-oxid gáz felhasználása (a  gázpatronos asztali sterilizátorok üzemeltetésének kivételével),
valamint
b) szakképzett személy által végezhető, az  a)  pont ab)  alpontja szerinti, továbbá az  a)  pont aa),
ac)–ae)  alpontjában foglaltakon kívüli, egészségügyi kártevők foglalkozásszerű irtására irányuló egyéb
egészségügyi kártevőirtási tevékenység.
(2) Az  egészségügyi kártevőirtó tevékenység végzésére jogosító engedélyt (a  továbbiakban: engedély) a  szolgáltató
lakóhelye, illetve székhelye szerint illetékes fővárosi és megyei kormányhivatal népegészségügyi feladatkörében
eljáró járási (fővárosi kerületi) hivatala (a továbbiakban: járási hivatal) adja ki.
(3) Az  egészségügyi kártevőirtó tevékenységet végző személy szakképzettségétől függően engedély
az (1) bekezdésében foglalt valamely résztevékenységre is adható.
(4) Az  (1)  bekezdés szerinti valamennyi tevékenységre jogosító engedély csak abban az  esetben adható ki, ha
a szolgáltatónál valamennyi résztevékenység végzésére jogosult foglalkoztatott személy alkalmazása biztosított.
(5) A szolgáltató nevében a foglalkoztatott személy csak a szakképesítésének megfelelő tevékenységet végezheti.
 (6) A  szolgáltató a  végzettségre irányuló személyi feltételnek – részben vagy egészben – olyan, a  szabad mozgás
és tartózkodás jogával rendelkező foglalkoztatott személy alkalmazásával is eleget tehet, akinek szakmai
gyakorlatát a feladatra kijelölt szerv vagy hatóság az egészségügyi miniszter által szabályozott, mérgező termékek
felhasználását igénylő szakmai tevékenységek szakmai gyakorlaton alapuló elismeréséről szóló miniszteri
rendeletben foglaltak szerint elismerte.
(7) Alkalmazottat foglalkoztató szolgáltatónál az  egészségügyi kártevőirtás szakirányítását csak érvényes működési
nyilvántartási igazolvánnyal rendelkező gázmester végezheti, aki a  felhasználásra kerülő irtószerek, gázosítószerek
szállításának, tárolásának, előkészítésének, felhasználásának, veszélyes hulladék ártalmatlanításának módjára, illetve
az elsősegélynyújtásra, valamint a vonatkozó tűzrendészeti előírásokra részletes munkarendet készít. Alkalmazottat
foglalkoztató szolgáltatónak önálló munkavédelmi szabályzattal kell rendelkeznie, amit az  alkalmazottakkal és
közreműködőkkel ismertetni kell.
4. § (1) Az engedély iránti kérelem tartalmazza
a) az egészségügyi kártevőirtó tevékenységet személyesen végző foglalkoztatott személy
aa) nevét és születési idejét, valamint
ab) szakképzettségét igazoló oklevele, bizonyítványa számát, kiállítója megnevezését, vagy – a  3.  §
(6)  bekezdése szerinti, elismert szakmai gyakorlattal rendelkező foglalkoztatott személy esetén –
szakmai gyakorlata elismeréséről szóló határozat számát, kiállításának időpontját, valamint
b) a szolgáltató nyilatkozatát arról, hogy az engedély kiadása esetén az egészségügyi kártevőirtó tevékenységet
vagy valamely résztevékenységet csak az a) pont szerinti foglalkoztatott személy végzi.
(2) Az engedély abban az esetben adható ki, ha a kérelmező szolgáltatónál a tevékenység céljára szolgáló valamennyi
telephelye tekintetében biztosítottak az e rendelet szerinti előírások betartásának feltételei.
(3) A járási hivatal a 3. § (6) bekezdése szerinti szakmai gyakorlat elismerésének ténye és tartalma előzetes ellenőrzése
érdekében az engedély kiadását megelőzően a feladatra kijelölt szervet vagy hatóságot megkeresi.
(4) A szolgáltató a járási hivatalt az (1) bekezdés a) pontjában foglalt adatokban bekövetkező változásról nyolc napon
belül írásban tájékoztatja.
(5) Ha az engedélyes szolgáltató tekintetében a 3. § (4) bekezdésében foglalt körülmény már nem áll fenn, a szolgáltató
a  változás bekövetkezésétől egészségügyi kártevőirtó szolgáltatást csak a  ténylegesen foglalkoztatott személyek
szakmai kompetenciájának megfelelő résztevékenységek körében nyújthat, vagy – szakmai kompetenciával
rendelkező foglalkoztatott személy hiányában – egészségügyi kártevőirtó szolgáltatást nem nyújthat.
(6) A  járási hivatal a  (4)  bekezdés szerinti értesítés kézhezvételétől számított tizenöt napon belül az  engedélyt
módosítja vagy visszavonja.
5. § A Kbtv. 33/A. § (2) bekezdése szerint vezetett nyilvántartás, ha az engedélyes nem egyéni vállalkozó, tartalmazza
a) az engedélyes nevét, székhelyének vagy telephelyének címét,
b) az engedélyes által végezhető egészségügyi kártevőirtó tevékenységet vagy résztevékenységet.
3. Irtószer, gázosítószer beszerzése, árusítása 6. § (1) Az I. forgalmi kategóriájú irtószert és gázosítószert csak érvényes működési nyilvántartási igazolvánnyal rendelkező
gázmester szerezhet be, aki az e rendelet szerinti egészségügyi kártevőirtásra jogosító engedélyével igazolja, hogy
az irtószer és gázosítószer szállítására és tárolására előírt feltételeket biztosítani tudja.
(2) A II. forgalmi kategóriájú irtószert csak érvényes működési nyilvántartási igazolvánnyal rendelkező gázmester
és szakképzett személy szerezhet be, aki az  e  rendelet szerinti egészségügyi kártevőirtásra jogosító engedélyével
igazolja, hogy az irtószer szállítására és tárolására előírt feltételeket biztosítani tudja.
(3) A III. forgalmi kategóriába sorolt irtószerek beszerzése nem kötött szakképesítéshez.
7. § (1) Irtószer és gázosítószer kizárólag eredeti csomagolásban forgalmazható.
 (2) Az irtószereket és gázosítószereket az árusítás során más termékektől biztonságosan elkülönítetten kell elhelyezni.
 (3) A  III. forgalmi kategóriájú irtószerek kivételével tilos az  irtószerek, valamint a  gázosítószerek önkiszolgáló
rendszerben történő árusítása.
 (4) Az  I. és II. forgalmi kategóriájú irtószer, a  gázosítószer csak az  adott forgalmi kategóriájú irtószerek, illetve
gázosítószerek beszerzéséhez, tárolásához e rendeletben előírt tárgyi és személyi feltételekkel rendelkező üzletben
árusítható.
(5) Jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet az  üzlet számára írásban nyilatkozik arról, hogy
az I. és II. forgalmi kategóriájú irtószert vagy gázosítószert vásárló személy engedéllyel rendelkező alkalmazottjaként
jogosult azok megvásárlására.
(6) Az üzlet a nyilatkozatot a vásárlás napjától számított 5 évig megőrzi.
4. Irtószer és gázosítószer szállítása 8. § (1) Irtószer, gázosítószer a  veszélyes áruk nemzetközi szállítására vonatkozó szabályzatok – a  Veszélyes Áruk
Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai Megállapodás (a  továbbiakban: ADR), a Veszélyes Áruk Nemzetközi
Vasúti Fuvarozásáról szóló Szabályzat (a továbbiakban: RID), a Veszélyes Áruk Nemzetközi Belvízi Szállításáról szóló
Európai Megállapodás (a továbbiakban: ADN) – előírásainak, valamint a biztonsági adatlapon feltüntetett szállítási
besorolásnak megfelelően szállítható.
(2) Az ADR, RID vagy ADN hatálya alá nem tartozó irtószer, gázosítószer az engedélyében vagy biztonsági adatlapjában
feltüntetett szállításra vonatkozó előírás szerint szállítható.
(3) Gázosítószer tömegközlekedési járművön nem szállítható. 5. Irtószer és gázosítószer raktározása a felhasználónál
9. § (1) Irtószert és gázosítószert eredeti, zárt csomagolásban vagy a  használat után ismét visszazárt eredeti
csomagolásban, az engedélyben és a használati útmutatóban meghatározott módon kell tárolni.
(2) A  III. forgalmi kategóriájú irtószer raktározása során fokozott figyelemmel kell eljárni annak érdekében, hogy
emberek és egészségügyi kártevőnek nem minősülő állatok egészségét ne veszélyeztesse, valamint az  irtószer ne
juthasson talajba, felszíni vagy felszín alatti vizekbe.
(3) II. forgalmi kategóriájú irtószert emberek és állatok tartózkodására, valamint élelmiszer és takarmány tárolására
szolgáló helyiségtől elkülönített, biztonságosan zárható, önálló raktárban, vagy e  feltételeknek mindenben
megfelelő helyiségben (a  továbbiakban: raktár) elhelyezett szekrényben, tűz- és robbanásveszélyt kizáró,
egészséget és környezetet nem veszélyeztető módon szabad tárolni úgy, hogy szennyeződés esetén a  környezet
maradéktalan tisztítása biztosítható legyen.
(4) I. forgalmi kategóriájú irtószer, gázosítószer csak a  (3)  bekezdésben meghatározott raktáron belül elhelyezett
– a  tárolt mennyiségtől függően – tűz- és ütésálló méregkazettában, méregszekrényben, méregládában vagy
elkülönített méregkamrában tárolható.
(5) A méregkazetta, méregszekrény, méregláda vagy méregkamra külsején, illetve bejáratán kívülről szembetűnően és el
nem távolítható módon az  anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a  67/548/EGK és
az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról
szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban: 1272/2008/EK
európai parlamenti és tanácsi rendelet) szerinti feliratot és veszélyt jelző piktogramot kell elhelyezni.
10. § (1) A raktárt úgy kell kialakítani, hogy a következő műszaki, biztonsági feltételeknek megfeleljen:
a) a  szabadból kell nyílnia, átjárás nélkül megközelíthetőnek kell lennie, nem lehet közös fala – a  raktári
tevékenységhez kapcsolódó helyiségek kivételével – állandó vagy ideiglenes emberi vagy állati tartózkodásra
szolgáló építménnyel, illetve olyan helyiséggel, ahol élelmiszerrel, gyógyszerrel, illetve takarmánnyal
kapcsolatos tevékenységet folytatnak,
b) a túlzott felmelegedéstől vagy lehűléstől védettnek kell lennie,
c) a padlózatnak, a falaknak, a berendezési tárgyaknak lemoshatónak, tisztíthatónak kell lenniük,
d) a  bejáratát tömör, magasított küszöbű, továbbá fémráccsal vagy biztonsági zárral megerősített ajtóval kell
ellátni, amelynek kulcsát kizárólag szakképzett személy vagy gázmester kezelheti,
e) gondoskodni kell a zárt raktár folyamatos szellőztetéséről, továbbá arról, hogy a csapadékvíz a helyiségbe ne
juthasson be,
f ) kizárólag olyan szilárd aljzatburkolatú helyiség lehet, ahol a  talajvíz az  év egyetlen szakaszában sem
emelkedik a  tároló szint fölé, valamint ahol biztosított, hogy a  tárolt anyag sem közvetlenül, sem közvetve
nem jut a  felszíni vagy felszín alatti vizekbe, továbbá az  esetlegesen kiszóródott, kiömlött anyagok
összegyűjtése megoldható,
g) az ajtajára, jól látható helyen és módon az „Idegeneknek belépni tilos!” és a „Méregraktár” vagy „Irtószerraktár”
feliratot, valamint a  munkahelyen alkalmazandó biztonsági és egészségvédelmi jelzésekről szóló miniszteri
rendelet szerinti veszélyt jelző piktogramot kell elhelyezni.
(2) A  raktárban kell elhelyezni az  irtószerek és gázosítószerek méréséhez, előkészítéséhez, valamint a  takarításhoz
szükséges eszközöket, a  tárolt irtószerek, gázosítószerek engedélyében az  előkészítő személyre előírt
védőeszközöket és az elsősegély-felszerelést, továbbá a folyóvizes mosdóberendezést és tisztálkodószereket is.
(3) A raktárban az irtószertől és gázosítószertől elkülönítetten kell tárolni
a) a  kiürült, de irtószer átcsomagolására felhasználható, kívül, belül szabályszerűen megtisztított és lezárható
irtószer csomagolóeszközt,
b) a  sérült csomagolású, azonosíthatatlan, szennyezett, illetve lejárt szavatosságú irtószereket és
gázosítószereket, ártalmatlanításra váró hulladékokat, göngyölegeket, illetve szennyezett védőfelszerelést,
valamint
c) a kiselejtezett I. és II. forgalmi kategóriájú irtószert, gázosítószert a további kezeléséig.
 (4) A  raktárban a  gázosítószer vagy az  adott forgalmi kategóriájú irtószer felhasználására jogosult szakképzett
személy felügyelete mellett munkát csak olyan személy végezhet, aki a  munkavédelemről szóló törvény szerinti,
a foglalkozási köréhez köthető munkavédelmi oktatásban részesült.
(5) Munkaterületen az egynapi felhasználásra előkészített irtószer biztonságosan zárható, alkalmi raktárban is tárolható,
amelynek kulcsát kizárólag szakképzett személy vagy gázmester kezelheti. Az  alkalmi raktár más célra kizárólag
az esetleges irtószer-szennyeződés maradéktalan eltávolítása után használható.
(6) Az irtószerek és gázosítószerek kereskedelmi raktárban történő tárolására a veszélyes áruk szállításával összefüggő
ideiglenes tárolásra vonatkozó műszaki követelményekben előírtakat kell alkalmazni.
11. § (1) A  raktárban elhelyezett vagy felhasználásra kiadott I. és II. forgalmi kategóriájú irtószerek és gázosítószerek
naprakész nyilvántartásáról a raktár üzemeltetője gondoskodik. A nyilvántartás tartalmazza
a) a raktárban tárolt irtószer, gázosítószer
aa) nevét,
ab) mennyiségét,
ac) beszerzési idejét, b) a felhasználásra kiadott irtószer, gázosítószer
ba) nevét,
bb) mennyiségét,
bc) felhasználási idejét,
bd) felhasználási helyét,
be) felhasználási célját,
c) a 3. § (2) bekezdése szerinti engedély számát.
 (2) A  nyilvántartásban szereplő adatokat a  nyilvántartásba vételtől, de legalább az  irtószer, gázosítószer kiadásától
számított 5 évig meg kell őrizni. 6. Irtószer és gázosítószer alkalmazására vonatkozó előírások
12. § (1) Az irtószer és gázosítószer alkalmazása során meg kell akadályozni a szer
a) természetes párolgását, elcsepegését, elfolyását, kiömlését, porlódását, szóródását, szembe, bőrre jutását,
belélegzését, lenyelését,
b) véletlen elcserélését, élelmiszerbe, takarmányba keveredését,
c) kezelésre nem szánt tárgyra, területre, növényzetre jutását, valamint
d) felszíni vagy felszín alatti vízbe kerülését.
(2) Az  irtószer és gázosítószer szakszerű és veszélytelen felhasználásáért, a  vonatkozó előírások megtartásáért
a felhasználó a felelős.
(3) Az  irtószerek és gázosítószerek kezeléséhez feltűnően megjelölt, kizárólag erre a  célra szolgáló, biztonságos
munkaeszközöket kell használni.
(4) Az irtószerek és a gázosítószerek felhasználásáról a gázmesternek vagy a szakképzett személynek nyilvántartást kell
vezetni. A nyilvántartás tartalmazza
a) a felhasználás helyét,
b) a felhasználás időpontját,
c) az elvégzett védekezésre irányuló tevékenységet,
d) a célkártevő megnevezését,
e) a felhasznált irtószer megnevezését,
f ) a munkavégző nevét,
g) a tevékenységi engedély számát,
h) a munkavégzés utáni teendőket.
13. § (1) Bárki, aki I. és II. forgalmi kategóriájú irtószer vagy gázosítószer elvesztését, elcserélését, eltulajdonítását,
keveredését, talajba, ivóvízbe, felszíni vagy felszín alatti vízbe kerülését, illetve kezelésre nem szánt élelmiszerbe,
takarmányba, területre jutását észleli, köteles azt az illetékes járási hivatalnak haladéktalanul bejelenteni.
(2) A járási hivatal köteles értesíteni
a) az  I. forgalmi kategóriába tartozó irtószer, gázosítószer, továbbá a tűz- és robbanásveszélyes irtószer, illetve
gázosítószer elvesztéséről, tévesen történő felhasználásáról, eltulajdonításáról az  eltűnés helye szerint
illetékes rendőrkapitányságot,
b) az  irtószer, illetve gázosítószer élelmiszerbe, takarmányba keveredéséről, talajba, ivóvízbe, állóvízbe vagy
vízfolyásba jutásáról – a  veszélyeztetett egyidejű tájékoztatása mellett – az  élelmiszerlánc-biztonsági vagy
állategészségügyi hatáskörében eljáró járási hivatalt vagy a  területi természetvédelmi hatóságot, valamint
az illetékes katasztrófavédelmi hatóságot és vízügyi igazgatóságot.
7. Az irtószerek és gázosítószerek alkalmazására vonatkozó kockázatcsökkentő szakmai, valamint
különleges munkaegészségügyi előírások
14. § (1) A  2.  § 16.  pontjában meghatározott szakképzettséggel nem rendelkező személy a  szakoktatás ideje alatt
a gázmester közvetlen felügyelete mellett foglalkoztatható. Gázosításkor kizárólag a gáztér előkészítésében vehet
részt.
(2) Irtószer vagy gázosítószer alkalmazása során, illetve annak megkezdése előtt és azt követően nyolc órán belül tilos
alkoholt fogyasztani. Munkavégzés közben tilos étkezni, dohányozni.
(3) Az  I. és II. forgalmi kategóriába tartozó irtószerrel, illetve a  gázosítószerrel közvetlen vagy közvetett kapcsolatba
kerülő tevékenységet végző személy – ideértve a  tömény készítménnyel tevékenységet végző előkészítőt
és a  felhasználásra kész szer kijuttatóját is – az  adott készítmény forgalomba hozatali engedélyében előírt
védőeszközöket köteles viselni.
(4) A munkáltató, ennek hiányában a felhasználó az irtószer, gázosítószer szállítási, tárolási, előkészítési és felhasználási
helyén köteles biztosítani a  tevékenység végzéséhez szükséges védőeszközöket, valamint gondoskodnia kell
a védőeszközök cseréjéről, elkülönített tisztításáról, megfelelő műszaki állapotban való tartásáról.
(5) Csoportos munkavégzéshez munkát irányító felelős gázmestert kell kijelölni.
 (6) Csoportos munkavégzéskor az  egyéni védőfelszerelés használatát az  (5)  bekezdés szerinti munkát irányító
gázmester köteles ellenőrizni.
 (7) Csoportos munkavégzés esetében a munkacsoport tagjait az egészségügyi kártevőirtás során, annak veszélyessége
szerint a munkaegészségügyi követelményeknek megfelelő gyakorisággal váltani kell.
 (8) Baleset, mérgezés vagy annak gyanúja esetén az  irtószerrel vagy gázosítószerrel végzett bármilyen tevékenységet
haladéktalanul abba kell hagyni, és intézkedni kell a sérült szakszerű egészségügyi ellátásáról.
 (9) Az  egészségügyi kártevőirtás elvégzéséhez ivóvíz minőségű vizet és tisztálkodási lehetőséget kell biztosítani.
Az  irtószerekkel és gázosítószerekkel végzett tevékenységet követően, valamint étkezés előtt kötelező az  alapos
kéz- és arcmosás, valamint a szájöblítés.
(10) Tűz- és robbanásveszélyes irtószerek, gázosítószerek, valamint az  irtószerek tűz- és robbanásveszélyes oldó- és
hígítószerei az Országos Tűzvédelmi Szabályzat előírásainak megfelelően tárolhatóak és használhatóak fel.
II. FEJEZET
KÜLÖNLEGES ELŐÍRÁSOK 8. Szilárd és folyékony halmazállapotú irtószerek felhasználásának különleges előírásai
15. § (1) Az  I. forgalmi kategóriába sorolt irtószert csak érvényes működési nyilvántartási igazolvánnyal rendelkező
gázmester vagy gázmester felügyeletével a gázmesteri képesítés megszerzése érdekében szakmai gyakorlatát töltő
személy használhat fel.
(2) A II. forgalmi kategóriájú irtószert csak érvényes működési nyilvántartási igazolvánnyal rendelkező gázmester vagy
szakképzett személy, vagy azok közül valamelyik helyszíni felügyeletével a  szakképesítés megszerzése érdekében
szakmai gyakorlatát töltő személy használhat fel.
(3) A III. forgalmi kategóriájú irtószer felhasználása szakképesítéshez nem kötött.
 (4) A  kihelyezésre kerülő irtószer nem lehet olyan színű, formájú, illatú és csomagolású, amely alapján élelmiszerrel,
takarmánnyal vagy gyógyszerrel összetéveszthető.
 (5) A gázmesternek vagy a szakképzett személynek gondoskodnia kell arról, hogy
a) az  előkészített, illetve a  már kijuttatott vagy kihelyezett irtószerhez illetéktelen személyek, egészségügyi
kártevőnek nem minősülő állatok ne férhessenek hozzá, az egészségüket ne veszélyeztesse, és
b) az irtószer ne juthasson talajba, felszíni vagy felszín alatti vizekbe.
16. § (1) Településre, illetve annak meghatározott területére kiterjedő patkánymentesítési tevékenység végrehajtását
megelőzően az illetékes járási hivatalt értesíteni kell.
(2) Védett természeti területeket érintő védekezés esetén az  illetékes területi természetvédelmi hatóság előzetes
természetvédelmi engedélyének beszerzése kötelező. Védett természeti területnek nem minősülő, Natura 2000
területet érintő védekezés esetén a tervezett tevékenységet a tevékenység megkezdését megelőzően 15 nappal be
kell jelenteni az illetékes területi természetvédelmi hatóságnak.
(3) Az  I. forgalmi kategóriájú irtószerrel élelmiszeripari és élelmiszerkereskedelmi üzemekben, üzletekben,
raktárakban, vendéglátóipari egységekben, közétkeztetési helyeken, valamint egészségügyi és gyermekvédelmi
intézményekben egészségügyi kártevőirtást a  gázmester is csak a  felhasználás helye szerint illetékes járási
hivatalnak esetenként vagy meghatározott időre kiadott irtószer-felhasználási engedélyével, az abban megszabott
feltételek megtartása mellett végezhet.
(4) Melegköd-képzéssel, hidegköd-képzéssel vagy ULV-eljárással történő szúnyogirtás a  fertőző betegségek és
járványok megelőzése érdekében szükséges járványügyi intézkedésekről szóló miniszteri rendelet előírásainak
megfelelően végezhető.
17. § (1) A  szabadban melegköd-képzéssel, hidegköd-képzéssel, ULV-eljárással vagy permetezéssel történő rovarirtás
esetén, a  méhek védelme érdekében, a  rovarirtást legkésőbb a  kezelés megkezdését megelőző munkanapon
9 óráig a kezelendő terület helye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzőjének kell írásban bejelenteni, aki
a bejelentésre kötelezett rovarirtási tevékenységről elvégzi a szükséges értesítéseket. A bejelentésben közölni kell
a kezelendő terület helyét és nagyságát, a rovarirtás kezdetének és befejezésének időpontját, az alkalmazásra kerülő
irtószert, továbbá a kijuttatás módját.
(2) A  zárt térben végzett permetezés, melegköd-képzés, hidegköd-képzés, szárazköd-képzés, és ULV-eljárás
végrehajtása előtt a  helyiségből az  élelmiszereket, italokat, gyógyszereket, élvezeti cikkeket, állati takarmányt,
evő- és ivóedényzetet, valamint minden más olyan anyagot és tárgyat, amelyek révén az emberre vagy a hasznos
állatokra ártalom vihető át, el kell távolítani, vagy tökéletes védelmet biztosító csomagolással vagy letakarással kell
a szennyeződéstől védeni.
(3) A  szolgáltató rágcsálóirtó mérgezett csalétket csak az  erre a  célra szolgáló zárható szerelvényben helyezhet
ki. A  kihelyezésre szolgáló szerelvényt feltűnő jelzéssel kell ellátni, és azon az  alkalmazott rágcsálóirtó szer
megnevezését, hatóanyagát, ha van, az  ellenméreg, vagy gyógyszer megnevezését és a  szolgáltató nevét, címét,
telefonszámát fel kell tüntetni.
(4) Az  irtószerek szakszerű és biztonságos felhasználásával kapcsolatos részletes előírásokat és azok értelmezésének
szabályait a fertőző betegségek és a járványok megelőzése érdekében szükséges járványügyi intézkedésekről szóló
miniszteri rendelet alapján az  engedélyezett irtószerekről és az  egészségügyi kártevők elleni védekezés szakmai
irányelveiről időszakosan kiadott tájékoztató tartalmazza.
9. Gázosítószerek felhasználásának különleges előírásai 18. § (1) Gázosítószert csak érvényes működési nyilvántartási igazolvánnyal rendelkező gázmester vagy gázmester
felügyeletével a gázmesteri képesítés megszerzése érdekében szakmai gyakorlatát töltő személy használhat fel.
(2) Gázosítószer kizárólag gáztérben alkalmazható.
 (3) Gázosítás végezhető
a) 500 m3 alatti légterű lakott, közhasználatú, lakatlan vagy kiürített, illetve lakott épületrésszel összeépített
helyiségben (a továbbiakban: középtér- vagy helyiséggázosítás),
b) 500 m3 feletti légterű lakott, közhasználatú, lakatlan vagy kiürített, külön álló épületben, illetve épületrészben
(a továbbiakban: nagytér- vagy épületgázosítás),
c) beépített vagy mozgó gázkamrában (a továbbiakban: kamragázosítás),
d) személy- és teherszállító földi, vízi és légi járművek, szállítóeszközök, konténerek résmentesen zárható belső
légterében (a továbbiakban: jármű- vagy konténergázosítás),
e) ömlesztett termények átmeneti tárolására szolgáló vasbeton vagy fém létesítményben (a  továbbiakban:
silógázosítás),
f ) gázt át nem eresztő anyagból készült borítólappal elhatárolt térben (a továbbiakban: fóliagázosítás),
g) maximum 30 m3 nagyságú, gázt át nem eresztő anyagból készített, felfújható fóliában (a  továbbiakban:
buborék- vagy sátorgázosítás), h) maximum 10 m3 légterű, résmentes helyiségben, illetve az  e  célra rendszeresített ládában, szekrényben
(a továbbiakban: kistér- vagy ládagázosítás) vagy
i) rágcsálók föld alatti járataiban (a továbbiakban: lyukgázosítás).
 (4) A gázosítószer alkalmazásának különleges feltételeit az 1. melléklet tartalmazza.
19. § (1) Az 1. melléklet 1. és 5. pontja szerinti gázosítási módok alkalmazása esetén, valamint emberi tartózkodásra szolgáló
bármely helyiség cián-hidrogénnel történő gázosításakor a  gázosítást írásban, a  gázosítás helye szerint illetékes
járási hivatalnak a következő adattartalommal be kell jelenteni:
a) a gázosítást végző szolgáltató neve, címe vagy telephelye, telefonszáma,
b) a gázosítást irányító gázmester neve, címe, telefonszáma,
c) a gázosítandó objektum megnevezése, címe,
d) a gáztér nagysága köbméterben,
e) a kártevő faja,
f ) a felhasználásra kerülő gázosítószer megnevezése és alkalmazási mennyisége,
g) a gázképzés megkezdésének időpontja és
h) a főszellőztetés megkezdésének és a gáztér használatba való visszaadásának a várható időpontja.
(2) Emberi tartózkodásra szolgáló bármely helyiség cián-hidrogénnel történő gázosításakor az  (1)  bekezdés szerinti
bejelentés másolatát – a bejelentéssel egyidejűleg – az  illetékes városi, illetve fővárosi kerületi rendőrkapitányság
részére is meg kell küldeni.
(3) Az (1) bekezdésben foglalt bejelentést a gázképzés előtt legalább 48 órával meg kell tenni.
20. § (1) A  gázteret a  gázhatás idejére gázszivárgást kizáró módon szigetelni kell, majd a  behatási időt követően ki kell
szellőztetni. A szellőztetés befejezéséig a gáztér lezárásáról, őrzéséről úgy kell gondoskodni, hogy oda a gázosítást
végzőn kívül más személy vagy házi- és haszonállat be ne hatolhasson.
(2) A gázmester közvetlenül a gázképzés előtt személyesen köteles meggyőződni a gáztér tökéletes szigeteléséről és
minden olyan anyag eltávolításáról, amely a gázosítószerrel való érintkezés után mérgezési veszélyt okozhat, illetve
amelyet a gázosítószer károsíthat, továbbá arról, hogy a veszélyeztetett környezeten belül a gázosítást végzőn kívül
más személy vagy házi- és haszonállat nem tartózkodik.
(3) A  gáztér bejáratánál, bejáratainál a  gázosítás időtartama alatt az  1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi
rendeletben megadott figyelmeztető feliratot és veszélyt jelző piktogramot kell elhelyezni, továbbá fel kell tüntetni
a) a „Mérgező gáz!”, „Életveszély!”, „Belépni tilos!” feliratot,
b) a gázosítószer megnevezését,
c) a gázosítás időpontját és
d) a gázosításért felelős gázmester nevét, címét és telefonszámát.
(4) Veszélyeztetett környezetnek minősül a  gázosításra kerülő helyiséggel vagy épülettel összeépített, valamint azzal
szomszédos vagy annak közelében 10 méter távolságon belül fekvő minden helyiség (zárt légtér), kivéve, ha azt
legalább 2 méter széles, szabad levegővel összefüggő légréteg választja el a gáztértől.
(5) A gázképzés után a gázmesternek kell
a) gondoskodni a gáztérbe vezető nyílás, nyílások lezárásáról,
b) ellenőrizni, hogy a veszélyeztetett környezetben nem tartózkodik-e a gázosítást végzőn kívül más személy,
házi- és haszonállat, és
c) megállapítani az esetleges gázszivárgás helyét.
(6) A  gázmesternek a  gázképzés után még legalább 1 órán, főszellőztetéskor legalább 2 órán át a  helyszínen kell
tartózkodnia akkor is, ha az ellenőrzés során nem tapasztalt rendellenességet. Ha a veszélymentesség megnyugtató
módon nem biztosítható, a gázmesternek mindaddig a helyszínen kell maradnia, amíg a veszélyes helyzet fennáll.
(7) A főszellőztetést követően a gáztérből a gázképzéshez használt anyagokat és eszközöket el kell távolítani.
 (8) A gáztérből és a gázosított anyagból a gázosítószer és maradékainak eltávolításáról az adott készítmény forgalomba
hozatali engedélyében előírtak szerint kell gondoskodni.
 (9) A  gázosításban közreműködőket – az  egyéb szükséges szakképesítés, munkaalkalmasság vagy más feltétel
fennállása esetén is – a  munkát irányító gázmesternek az  alkalmazásra kerülő gázosítószer használatával
kapcsolatos veszélyről és a védekezés módjáról ki kell oktatnia, a kioktatás eredményességéről visszakérdezés útján
meg kell győződnie, és a kioktatást a kioktatott aláírásával el kell ismertetnie.
(10) Foszfor-hidrogén fejlesztésére szolgáló alumínium, magnézium-foszfid hatóanyagú növényvédő szerként
engedélyezett gázosítószert kizárólag gázmester használhat fel.
21. § (1) Annak a szolgáltatónak, aki vagy amely forgalomba hozatalra vagy felhasználásra szánt élelmiszert vagy terményt,
ennek elhelyezésére szolgáló raktárt, tárolót vagy más helyiséget gázosítószerrel kezel, munkanaplót kell vezetnie.
A munkanapló tartalmazza
a) a gázosítás helyét és idejét,
b) a gázosított anyag (termény, élelmiszer) fajtáját és mennyiségét (tömege),
c) a felhasznált gázosítószer megnevezését és mennyiségét (g/m3, db/tonna),
d) a gázosítás megkezdésének és befejezésének időpontját,
e) a termény, élelmiszer forgalomba hozhatóságának és felhasználhatóságának időpontját és
f ) a gázosítást végző gázmester érvényes működési igazolványa és tevékenységi engedélye számát.
(2) A  gázosított termény, élelmiszer csak az  adott gázosítószer engedélyében megjelölt élelmezésegészségügyi
várakozási idő leteltét követően tárolható ki, hozható forgalomba és használható fel.
(3) Az  élelmezésegészségügyi várakozási idő letelte előtt a  kezelt termény kizárólag akkor tárolható ki, ha a  termény
tulajdonosának azt a növény- és talajvédelmi feladatkörében eljáró kijelölt illetékes járási hivatal engedélyezte.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 22. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
23. § A 3–5.  § a  belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 27-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelv 9. és 10. cikkének való megfelelést szolgálja.
24. § A biocid termékek előállításának és forgalomba hozatalának feltételeiről szóló 38/2003. (VII. 7.) ESZCSM–FVM–KvVM
együttes rendelet [a továbbiakban: 38/2003. (VII. 7.) ESZCSM–FVM–KvVM együttes rendelet] 5. § (1) bekezdésében
az „A 8. számú melléklet 1. alcím 1. pontja” szövegrész helyébe az „Az egészségügyi kártevőirtószerekkel, valamint
gázosítószerekkel végzett tevékenység szabályairól szóló miniszteri rendelet” szöveg lép.
25. § Hatályát veszti a 38/2003. (VII. 7.) ESZCSM–FVM–KvVM együttes rendelet
a) 5. § (2) bekezdése és
b) 8. számú melléklete.
26. § Hatályát veszti az  egészségügyi kártevőirtó tevékenységről és az  egészségügyi kártevőirtó tevékenység
engedélyezésének részletes szabályairól szóló 2/2010. (I. 26.) EüM rendelet.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
279/2017. (IX. 22.) Korm. rendelete a bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók fenntarthatósági követelményeiről és igazolásáról.
A Kormány a  megújuló energia közlekedési célú felhasználásának előmozdításáról és a  közlekedésben felhasznált energia
üvegházhatású gázkibocsátásának csökkentéséről szóló 2010.  évi CXVII.  törvény 13.  § (1)  bekezdés a)–e), h)–k) és m)  pontban
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. alapértelmezett érték: a jellemző értékből előre meghatározott tényezők alkalmazásával származtatott érték,
amely az e rendeletben megállapított feltételek mellett a tényleges érték helyett alkalmazható;
2. alapértelmezett terület: a bioüzemanyag alapanyaga fenntartható termelésének területi lehatárolásáról szóló
jogszabály szerinti alapértelmezett terület;
3. bérfeldolgozás: a  mezőgazdasági igazgatási szerv által vezetett a  bioüzemanyagok és folyékony
bio-energiahordozók – a  megújuló energia közlekedési célú felhasználásának előmozdításáról
és a  közlekedésben felhasznált energia üvegházhatású gázkibocsátásának csökkentéséről szóló
2010.  évi CXVII.  törvény (a  továbbiakban: Büat.) 8/A.  § (1)  bekezdése szerinti – nyomon követhetőségi
nyilvántartásában szereplő biomassza-feldolgozó által más természetes személy vagy gazdálkodó szervezet
tulajdonában álló biomassza vagy köztes termék – fizikai vagy kémiai eljárás útján – köztes termékké,
bioüzemanyaggá vagy folyékony bio-energiahordozóvá történő feldolgozása;
4. biomassza-feldolgozó: az  a  természetes személy vagy gazdálkodó szervezet, aki/amely biomasszát,
köztes terméket fizikai vagy kémiai eljárással köztes termékké, bioüzemanyaggá vagy folyékony
bio-energiahordozóvá feldolgoz;
5. biomassza igazolás: a  biomassza-termelő által megtermelt vagy általa térítésmentesen begyűjtött,
illetve tevékenységéből származó vagy tevékenysége során keletkező biomasszára kiadott, a  biomassza
fenntarthatósági követelményeknek való megfelelésre vonatkozó nyilatkozat;
6. biomassza-kereskedő: az  a  természetes személy vagy gazdálkodó szervezet, aki, amely biomasszát, köztes
terméket, bioüzemanyagot vagy folyékony bio-energiahordozót átalakítás nélküli továbbértékesítés céljából
átvesz;
7. biomassza-termelő: a biomasszát előállító egyéni vállalkozó, őstermelő, családi gazdálkodó vagy gazdálkodó
szervezet, valamint az  előzőekben felsoroltakon túl az, aki továbbértékesítés céljából biomasszát
térítésmentesen összegyűjt;
8. BIONYOM ügyfél: a bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók – Büat. 8/A. § (1) bekezdés szerinti –
nyomon követhetőségi nyilvántartásból (a  továbbiakban: BIONYOM nyilvántartás) nyilvántartási számmal
rendelkező biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó és üzemanyag-forgalmazó;
9. bioüzemanyagnak minősülő termékek:
a) biobutanol: biomasszából előállított butanol;
b) biodízel: növényi vagy állati olajból vagy zsírból előállított, dízelüzemanyag minőségű metilészter;
c) bio-dimetil-éter: biomasszából előállított dimetiléter;
d) bioetanol: kizárólag az Európai Gazdasági Térségben termelt vagy előállított biomasszából előállított
etanol;
e) bio-etil-tercier-butiléter: bioetanol-alapon előállított etil-tercier-butiléter;
f ) biogáz: gáznemű, bioüzemanyagként felhasználható üzem-, tüzelő- vagy fűtőanyag, melyet
biomasszából vagy hulladékok biológiailag lebomló részéből állítanak elő, amelyből tisztítás útján
földgázminőség érhető el, továbbá a fagáz;
g) biohidrogén: biomasszából vagy más megújuló energiaforrás segítségével előállított hidrogén;
h) biometanol: biomasszából előállított metanol;
i) bio-metil-tercier-butiléter: biometanol-alapon előállított metil-tercier-butiléter;
j) bio-tercier-amil-etil-éter: bioetanol-alapon előállított tercier-amil-etil-éter;
k) hidrogénnel kezelt növényi olaj: termokémiai úton hidrogénnel kezelt növényi vagy állati eredetű
anyagból előállított folyékony szénhidrogén;
l) szintetikus bioüzemanyag: biomasszából előállított szintézis gázból készített szintetikus
szénhidrogén vagy szintetikus szénhidrogén-keverék (Fischer–Tropsch dízel);
10. energiatartalom: az üzemanyag és a bioüzemanyag egységnyi térfogatából, illetve tömegéből az 1. melléklet
szerint számított fűtőérték, mértékegysége MJ/l vagy MJ/kg;
11. érzékeny terület: a bioüzemanyag alapanyaga fenntartható termelésének területi lehatárolásával kapcsolatos
részletes szabályok megállapításáról szóló rendelet szerinti érzékeny terület;
12. fenntarthatósági bizonyítvány: a biomassza igazolásban, a fenntarthatósági igazolásban, továbbá a Büat. 11. §
(1) bekezdésében foglalt hatóságok, illetve szervek által kezelt adatbázisokban elérhető adatokról, valamint
a  kérelmező által benyújtott nyilatkozatok alapján kiállított hatósági bizonyítvány a  biomassza, a  köztes
termék, a  bioüzemanyag és a  folyékony bio-energiahordozó fenntarthatósági követelményeknek való
megfeleléséről és nyomon követhetőségéről;
13. fenntarthatósági igazolás: a  biomassza-kereskedő, a  biomassza-feldolgozó vagy az  üzemanyag-forgalmazó
által kiállított nyilatkozat, a  biomassza, a  köztes termék, a  bioüzemanyag, a  folyékony bio-energiahordozó
fenntarthatósági követelményeknek való megfelelőségéről;
14. fenntarthatósági nyilatkozat: a  biomassza igazolás, a  fenntarthatósági igazolás, a  fenntarthatósági
bizonyítvány, a 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17–19. cikkének átültetését szolgáló más
tagállami jogszabály szerint kiállított dokumentum, az  ugyanezen irányelv 18.  cikk (4)  bekezdése alapján
hozott bizottsági határozattal elismert önkéntes nemzeti vagy nemzetközi rendszer előírásaival összhangban
kiállított dokumentum, és az ugyanezen irányelv 18. cikk (4) bekezdése szerint az Európai Bizottság részéről
harmadik országgal kötött nemzetközi megállapodással összhangban kiállított dokumentum;
15. gazdálkodó szervezet: a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti gazdálkodó szervezet;
16. jellemző érték: az  üvegházhatású gázok jellemző kibocsátásának becsült elkerülési értéke egy adott
bioüzemanyag-előállítási mód esetében;
17. kibocsátási érték: biomassza, köztes termék, bioüzemanyag vagy folyékony bio-energiahordozó előállítása,
tárolása, szállítása során keletkező, szén-dioxid egyenértékben kifejezett energiatartalomra vagy tömegre
vetített fajlagos üvegházhatású gázkibocsátás;
18. kibocsátási komponens: a  biomassza, a  köztes termék, a  bioüzemanyag vagy folyékony bio-energiahordozó
előállítása során keletkező, a  bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók fenntarthatósági
követelményeknek való megfelelésével kapcsolatos üvegházhatású-gázkibocsátás elkerülés kiszámításának
szabályairól szóló miniszteri rendeletben meghatározott üvegházhatású gázkibocsátási forrás;
19. kiskereskedelmi üzemanyag-forgalmazó: az  a  gazdálkodó szervezet, amely üzemanyagot, E85-öt
üzemanyagtöltő-állomáson fogyasztónak kiszolgál;
20. regionális átlagérték: a  bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók fenntarthatósági
követelményeknek való megfelelésével kapcsolatos üvegházhatású-gázkibocsátás elkerülés kiszámításának
szabályairól szóló miniszteri rendeletben meghatározott NUTS 2 szintű régiókban jellemző, az  egyes
bioüzemanyag fajtákra vagy folyékony bio-energiahordozóra vonatkozó kibocsátási átlagértékek,
a  végtermék végső fogyasztóhoz történő átadásáig keletkező kibocsátásra, illetve az  alapanyag
megtermelése során keletkező kibocsátásra vonatkoztatva;
21. regisztrációs szám: a  mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb
intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló törvény szerinti regisztrációs szám vagy
az adóraktári, bejegyzett kereskedői, eseti bejegyzett kereskedői vagy jövedéki engedély száma;
22. termesztett biomassza: a  mezőgazdasággal és erdőgazdálkodással kapcsolatos tevékenység keretében
a  termőföldről szóló törvény szerinti termőföldön vagy mező-, erdőgazdasági művelés alatt álló belterületi
földön előállított biomassza;
23. tényleges érték: az üvegházhatású gázok kibocsátásának egy adott bioüzemanyag-előállítási folyamat egyes
vagy összes lépéséből eredő elkerülése, amelyet a  bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók
fenntarthatósági követelményeknek való megfelelésével kapcsolatos üvegházhatású-gázkibocsátás elkerülés
kiszámításának szabályairól szóló miniszteri rendeletben meghatározott módszerrel kell kiszámítani.
2. § (1) Az  1.  §-ban nem szereplő fogalmakat a  Büat.-ban, valamint a  jövedéki adóról szóló 2016.  évi LXVIII.  törvényben
(a továbbiakban: Jöt.) meghatározottak szerint kell értelmezni.
(2) E rendelet alkalmazásában az E85 bioüzemanyagnak minősül.
2. A bioüzemanyagok és a folyékony bio-energiahordozók fenntartható módon történő előállításának
követelményei
3. § (1) A  bioüzemanyagok és a  folyékony bio-energiahordozók akkor minősülnek fenntarthatóan előállítottnak,
ha a  bioüzemanyagok és a  folyékony bio-energiahordozók alapanyagaként felhasznált biomassza igazoltan
fenntarthatóan kerül megtermelésre vagy előállításra, és
a) a 2015. október 5-én vagy már azt megelőzően üzembe helyezett létesítmények esetében a bioüzemanyagok
és folyékony bio-energiahordozók használatával elért üvegházhatású gázkibocsátás (a  továbbiakban: ÜHG)
elkerülés mértéke 2017. december 31-ig legalább 35%, 2018. január 1-jét követően legalább 50%, vagy
b) a  2015. október 5-ét követően üzembe helyezett létesítmények esetében 2017. szeptember 1. napjától
a bioüzemanyagok és a folyékony bio-energiahordozók használatával elért ÜHG elkerülés mértéke legalább
60%.
(2) Az  (1)  bekezdés a) és b)  pontjaiban meghatározott ÜHG elkerülés mértékét a  16.  §-ban rögzített fosszilis
komparátorhoz kell viszonyítani.
(3) A  hulladékból és – a  mezőgazdasági, akvakultúrából származó, halászati és erdészeti maradványoktól eltérő  –
maradványokból előállított bioüzemanyagoknak és a  folyékony bio-energiahordozóknak, ideértve a  2.  melléklet
szerinti alapanyagokat is, kizárólag az  (1)  bekezdés a) vagy b)  pontjában meghatározott követelménynek kell
megfelelnie.
(4) Egy létesítmény üzemel, ha már fizikailag megkezdte a bioüzemanyagok, illetve a  folyékony bio-energiahordozók
előállítását.
(5) A bioüzemanyagok vagy a folyékony bio-energiahordozók fenntarthatósági követelményeit abban az esetben kell
teljesíteni, ha azok bármely, az Európai Unió által kitűzött cél elérése érdekében vagy az 6. § (3) bekezdésben foglalt
bioüzemanyag bekeverési kötelezettség teljesítése érdekében figyelembevételre kerülnek.
(6) A  Büat. 2.  §-ában foglalt tagállami cél teljesítésének a  közlekedési szektorban történő meghatározásához
a 3. mellékletben meghatározott számítási szabályok alkalmazandóak.
3. Biomassza fenntartható termelése és a biomassza igazolás
4. § (1) A  bioüzemanyagok és a  folyékony bio-energiahordozók előállításához felhasznált termesztett biomassza akkor
minősül fenntarthatóan előállítottnak, ha a termesztés helye alapján
a) alapértelmezett területről származik vagy
b) érzékeny területről származik, és azon a  terület védelmi céljával összeegyeztethető gazdálkodás folyik,
továbbá a  termelés folyamata nem ellentétes a  biológiai sokféleség megőrzésének és a  nagy értékű,
természetes ökoszisztémák megóvásának szempontjaival.
(2) A  biomassza-termelő a  4.  melléklet A.  pontja szerinti, a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett
biomassza igazolás formanyomtatvány kiállításával igazolhatja a fenntarthatóságot, ha a termesztett biomassza
a) teljes mennyiségét alapértelmezett területen állítja elő, gyűjti össze, és
b) a  biomassza termeléssel érintett területek vonatkozásában egységes területalapú támogatási kérelmet
nyújtott be.
 (3) Hulladék vagy maradványanyag esetében a  fenntarthatóság a  4.  melléklet B.  pontjában meghatározott tartalmú,
a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett biomassza igazolás formanyomtatvány kiállításával
igazolható.
(4) A  termesztett biomassza (1)  bekezdésben meghatározott feltételeknek való megfeleléséről a  biomassza-termelő
a  betakarítást vagy a  területről történő begyűjtést követő év végétől számított harmadik év végéig állíthat ki
biomassza igazolást. Ugyanarra a  biomassza mennyiségre – a  (10) és a  (12)  bekezdés szerinti kivétellel – egy
biomassza igazolás állítható ki.
(5) A  biomassza-termelő biomassza igazolást az  általa megtermelt vagy térítésmentesen begyűjtött, illetve
tevékenységéből származó vagy tevékenysége során keletkezett és a  tulajdonában lévő biomassza mennyiségre
állíthat ki.
(6) A  biomassza-termelőnek rendelkeznie kell a  biomassza igazolásban szereplő mennyiségi adatokat alátámasztó
mérési dokumentumokkal és mérlegjegyekkel, illetve a  termesztett biomasszára kiállított biomassza igazolásban
feltüntetett mennyiségű biomassza megtermelésével érintett termőterületek vonatkozásában az  egységes
területalapú támogatási kérelem benyújtását igazoló dokumentummal, amelyeket a  mezőgazdasági igazgatási
szerv felhívására annak mellékleteivel együtt mutat be.
(7) A  biomassza-termelő a  biomassza igazoláshoz egyedi azonosító számot (a  továbbiakban: biomassza igazolás
sorszám) rendel hozzá. Egy biomassza igazolás sorszámhoz egy – külön íven szerkesztett egy eredeti és egy
másodpéldányból álló – biomassza igazolás rendelhető, valamint egy biomassza igazolás csak egy biomassza
igazolás sorszámon állítható ki. A biomassza igazolás sorszámnak egymást követő sorrendben a következő adatokat
kell tartalmaznia:
a) biomassza-termelő regisztrációs száma vagy nem termesztett biomassza esetében az  igazolás kiállítójának
adószáma vagy adóazonosító jele,
b) igazolásonként eggyel növekvő sorszám, ami naptári évenként egyes sorszámmal kezdődik, és
c) a kiállítás évszáma.
(8) A  biomassza igazolás másodpéldányát a  biomassza-termelő a  kiállítást követő ötödik év végéig megőrzi, és
felhívásra a mezőgazdasági igazgatási szervnek bemutatja.
(9) A mezőgazdasági igazgatási szerv az ellenőrzés alá vont biomassza-termelőt az általa kiállított biomassza igazolással
összefüggésben, a tényállás tisztázása érdekében határidő tűzésével nyilatkozattételre hívhatja fel.
(10) A  biomassza igazolás kiállítója a  (2) és (3)  bekezdés szerinti biomassza tulajdonjog átruházásának teljes vagy
részleges meghiúsulása esetén a  már kiállított igazolást visszavonja és annak tényét a  visszavonást követő
10 napon belül a mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett, erre a célra rendszeresített nyomtatványon,
a  visszavont biomassza igazolás másodpéldányának csatolásával a  mezőgazdasági igazgatási szervnek bejelenti.
A termesztett vagy nem termesztett biomassza tulajdonjog átruházás meghiúsulásának minősül az is, ha a termék
vevője személyében változás áll be.
(11) Ha a  biomassza igazolás a  (10)  bekezdés szerinti vagy egyéb ok miatt visszavonásra kerül, az  igazolással érintett
termesztett vagy nem termesztett biomassza mennyiségre vonatkozóan csak más biomassza igazolás sorszámon
állítható ki új biomassza igazolás.
(12) Ha a  biomassza igazolás megsemmisül vagy megrongálódik, az  igazolás kiállítója ugyanazon mennyiségre,
ugyanazon biomassza igazolás sorszámon ismételten kiállíthatja, „megsemmisült vagy megrongálódott biomassza
igazolás pótlása” szövegrész feltüntetésével a biomassza igazolást.
(13) A biomassza igazolás fenntarthatósági igazolás kiállításához nem használható fel
a) a kiállításától számított harmadik naptári év december 31. napját követően,
b) a biomassza igazolással azonosított biomassza megsemmisülése esetén, vagy
c) ha a biomassza igazoláson a 4. mellékletben meghatározott valamely adat nincs feltüntetve.
4. Fenntarthatósági igazolás 5. § (1) A  mezőgazdasági igazgatási szerv által vezetett bioüzemanyag üvegházhatású gázkibocsátási nyilvántartásba
(a továbbiakban: BÜHG nyilvántartás) bejegyzett
a) biomassza-kereskedő az általa értékesített és fenntarthatóan megtermeltnek minősülő biomasszára, köztes
termékre, bioüzemanyagra, folyékony bio-energiahordozóra,
b) biomassza-feldolgozó a  saját tulajdonában álló vagy bérfeldolgozás keretében feldolgozott és
fenntarthatóan megtermeltnek minősülő biomasszából előállított köztes termékre vagy általa
fenntarthatóan előállítottnak minősülő bioüzemanyagra, folyékony bio-energiahordozóra,
c) üzemanyag-forgalmazó az  általa tisztán vagy üzemanyagba keverve értékesített vagy más üzemanyagforgalmazóhoz áttárolt, fenntarthatóan előállítottnak minősülő bioüzemanyagra
a termék birtokba adását – ha a vevő részéről a termék birtokba vételére nem kerül sor, úgy a tulajdon átruházását –
követő 30 napon belül fenntarthatósági igazolást állíthat ki.
(2) Az (1) bekezdés szerinti fenntarthatósági igazolás
a) biomasszára a fenntarthatósági nyilatkozatban szereplő mennyiségek és kibocsátási komponensek alapján,
b) köztes termékre, bioüzemanyagra és folyékony bio-energiahordozóra a  gyártáshoz felhasznált biomassza,
köztes termék mennyiségre vonatkozó fenntarthatósági nyilatkozatban szereplő mennyiségek és kibocsátási
komponensek alapján
állítható ki.
 (3) A (2) bekezdés szerinti dokumentumokban szereplő mennyiség kizárólag egy fenntarthatósági igazolás kiállításához
használható fel.
 (4) A  kibocsátási komponens tényleges értékét a  biomassza-kereskedő, a  biomassza-feldolgozó, és az  üzemanyag
forgalmazó a  bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók fenntarthatósági követelményeknek
való megfelelésével kapcsolatos üvegházhatású-gázkibocsátás elkerülés kiszámításának szabályairól szóló
miniszteri rendeletben meghatározott diszaggregált alapértelmezett érték, a  bioüzemanyagok és folyékony
bio-energiahordozók fenntarthatósági követelményeknek való megfelelésével kapcsolatos üvegházhatásúgázkibocsátás elkerülés kiszámításának szabályairól szóló miniszteri rendeletben meghatározott regionális
átlagérték, illetve tényleges érték kombinációjával határozhatja meg a  biomasszára, a  köztes termékre,
a bioüzemanyagra vagy a folyékony bio-energiahordozóra vonatkozóan.
(5) A  BÜHG nyilvántartásban szereplő biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó és üzemanyag-forgalmazó
az  5.  melléklet szerinti a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett fenntarthatósági igazolás
formanyomtatvány kiállításával is igazolhatja a fenntarthatóságot.
(6) A  fenntarthatósági igazolás kiállítója a  fenntarthatósági igazoláshoz egyedi azonosító számot rendel hozzá. Egy
igazolás azonosítószámhoz kizárólag egy – külön íven szerkesztett egy eredeti és egy másodpéldányból álló  –
fenntarthatósági igazolás rendelhető, valamint egy fenntarthatósági igazolás csak egy igazolás azonosítószámon
állítható ki. A  fenntarthatósági igazolás azonosítószáma egymást követő sorrendben a  következő adatokat
tartalmazza:
a) a  biomassza-kereskedő esetében a „BK”, biomassza-feldolgozó esetében a „BF”, az  üzemanyag-forgalmazó
esetében pedig az „ÜF” betűkód,
b) fenntarthatósági igazolás kiállítójának regisztrációs száma,
c) igazolásonként eggyel növekvő sorszám, ami naptári évenként egyes sorszámmal kezdődik,
d) a kiállítás évszáma.
(7) A  fenntarthatósági igazolás másodpéldányát az  igazolás kiállítója a  kiállítást követő ötödik év végéig megőrzi, és
felhívásra a mezőgazdasági igazgatási szervnek bemutatja.
(8) A  mezőgazdasági igazgatási szerv az  ellenőrzés alá vont biomassza-kereskedőt, biomassza-feldolgozót vagy
üzemanyag-forgalmazót az  általa kiállított fenntarthatósági igazolással és az  annak alapját képező 13.  § szerinti
dokumentumokkal összefüggésben, tényállás tisztázása érdekében, határidő tűzésével nyilatkozattételre
hívhatja fel.
(9) Ha a mezőgazdasági igazgatási szerv megállapítja, hogy a biomassza, köztes termék bioüzemanyag vagy folyékony
bio-energiahordozó, amelyre a  fenntarthatósági igazolás kiállításra került, nem felel meg a  fenntarthatósági
követelményeknek, az  igazolással érintett biomassza vagy köztes termék mennyiségéből előállítható
bioüzemanyag-mennyiséget, bioüzemanyagot vagy folyékony bio-energiahordozót Magyarországon felhasználtnak
kell tekinteni, de a Büat. 12. §-a szerinti jelentésben a Magyarországon felhasznált fenntartható bioüzemanyagokra,
valamint folyékony bio-energiahordozókra vonatkozó jelentéstétel során a  jelenteni kívánt mennyiséget
a fenntarthatósági követelményt ki nem elégítő mennyiséggel csökkenteni kell.
(10) A (9) bekezdésben foglaltak megállapítása esetén a mezőgazdasági igazgatási szerv a döntés jogerőre emelkedését
követően – a vonatkozó döntés megküldésével – haladéktalanul értesíti bioüzemanyag esetében az állami adó és
vámhatóságot, folyékony bio-energiahordozó esetében a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatalt.
(11) A  fenntarthatósági igazolás kiállítója az  (1)  bekezdés szerinti biomassza, köztes termék, bioüzemanyag, folyékony
bio-energiahordozó tulajdonjog átruházásának teljes vagy részleges meghiúsulása esetén, vagy ha fenntarthatósági
igazolással érintett termék vevője személyében változás áll be, a  már kiállított igazolást visszavonja és annak
tényét a  visszavonást követő 10 napon belül – a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett – erre
a  célra rendszeresített nyomtatványon, a  visszavont fenntarthatósági igazolás másodpéldányának csatolásával
a mezőgazdasági igazgatási szervnek bejelenti.
(12) Ha a  fenntarthatósági igazolás a  (11)  bekezdés szerinti vagy egyéb ok miatt visszavonásra kerül, az  igazolással
érintett termék mennyiségre vonatkozóan csak új igazolás azonosítószámmal ellátott fenntarthatósági igazolás
állítható ki, továbbá az  új fenntarthatósági igazoláson rögzíteni kell, hogy az  igazolással érintett termék
mennyiségre vonatkozóan korábban már kiállításra került fenntarthatósági igazolás, a korábbi igazolás sorszámának
feltüntetésével.
(13) Ha a  fenntarthatósági igazolás megsemmisül vagy megrongálódik, az  igazolás kiállítója ugyanazon mennyiségre,
ugyanazon egyedi azonosítószámon ismételten kiállíthatja, „megsemmisült/megrongálódott fenntarthatósági
igazolás pótlása” szövegrész feltüntetésével a  fenntarthatósági igazolást, és pótlólagosan megküldi a  korábbi
címzettnek.
5. Üzemanyagok kötelező bioüzemanyag-részaránya és a folyékony bio-energiahordozók
felhasználása
6. § (1) Az  üzemanyag-forgalmazó köteles a  (3)  bekezdésben meghatározott bioüzemanyag-részarányra vonatkozó
forgalmazási kötelezettségnek eleget tenni.
(2) Több üzemanyag- vagy bioüzemanyag-típust tartalmazó üzemanyag esetében az üzemanyag teljes mennyiségére
vonatkozó energiatartalmat az  üzemanyagban legnagyobb térfogatarányt képviselő üzemanyag-típus
1. mellékletben meghatározott energiatartalmának figyelembevételével kell meghatározni.
(3) A kötelező bioüzemanyag-részarány mértéke
a) a 2017. szeptember 1. és 2018. december 31. közötti időszakban 4,9%,
b) a 2019. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban 6,4%.
(4) A (3) bekezdés szerinti kötelező bioüzemanyag-részarány mértékének számításakor a tárgyévben forgalomba hozott
motorbenzin és dízelgázolaj energiatartalomban meghatározott együttes mennyiségét kell alapul venni a Büat. 1. §
5. pontjában meghatározottak szerint.
(5) Naptári évi teljesítésnek minősül, ha az  üzemanyag-forgalmazó a  naptári évet megelőző évben a  (3)  bekezdés
szerinti kötelező bioüzemanyag-részarány mértékét meghaladó bioüzemanyag-részarányt teljesít, és a  kötelező
bioüzemanyag-részarányt meghaladó mértéknek megfelelő, MJ-ban meghatározott bioüzemanyag-mennyiséget
a  rákövetkező naptári évben számolja el. 2020-ban az  üzemanyag-forgalmazó a  korábbi naptári évből származó
kötelező bioüzemanyag-részarányt meghaladó mértéket nem számolhat el. A 2017. évet megelőzően a (3) bekezdés
szerint forgalomba hozott bioüzemanyag többlet elszámolásra nincs lehetőség.
(6) Az  érintett üzemanyag-forgalmazó a  (3)  bekezdésben meghatározott kötelező bioüzemanyag-részarányát
csökkenteni kell a valótlan tartalmú biomassza igazolással, fenntarthatósági igazolással vagy a 13. § b)–d) pontjában
meghatározott, valótlan tartalmú igazolással (e bekezdés alkalmazásában: igazolás) beszerzett biomasszából,
köztes termékből előállított bioüzemanyag, továbbá a  valótlan tartalmú igazolással beszerzett bioüzemanyag
mennyiségével, ha az üzemanyag-forgalmazó az így beszerzett mennyiséget már szabadforgalomba bocsátotta, és
a) a  13.  § a)  pontja szerinti fenntarthatósági igazolás esetében az  azt kiállító természetes személy vagy
gazdálkodó szervezet, az  igazolás kiadásakor a  BÜHG nyilvántartásban szerepelt és erről az  üzemanyagforgalmazó a tőle elvárható gondossággal meggyőződött,
b) a  13.  § b)  pontja alapján kiállított igazolás eleget tesz a  2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
17–19.  cikkeinek átültetését szolgáló más tagállami jogszabály feltételeinek megfelelően kiállított
dokumentumok tartalmi és formai követelményeinek és az  igazolás kiállítóját más tagállam nyilvántartásba
vette,
c) a  13.  § c)  pontja alapján kiállított igazolás eleget tesz a  2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
18.  cikk (4)  bekezdése alapján hozott bizottsági határozattal elismert önkéntes nemzeti vagy nemzetközi
rendszer előírásaival összhangban kiállított dokumentumok tartalmi és formai követelményeinek, vagy
d) a  13.  § d)  pontja alapján kiállított igazolás eleget tesz a  2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
18.  cikk (4)  bekezdése szerint az  Európai Bizottság részéről harmadik országgal kötött nemzetközi
megállapodással összhangban kiállított dokumentumok tartalmi és formai követelményeinek.
(7) Az  üzemanyag, az  üzemanyagba kevert bioüzemanyag, az  E85 és a  tiszta biodízel literben kifejezett mennyiségét
+15 °C-ra átszámított térfogaton, a Jöt. 109. § (2) bekezdésének alkalmazásával kell megállapítani.
(8) Több telephellyel, illetve a  Jöt.-ben meghatározott több engedéllyel rendelkező üzemanyag-forgalmazó esetében
a mennyiséget összesítve kell meghatározni.
(9) Azon üzemanyag-forgalmazó, amely a  2.  melléklet szerinti alapanyagból származó bioüzemanyagot hoz szabad
forgalomba, annak mennyiségét a  (3)  bekezdés szerinti kötelező részarány teljesítés vonatkozásában kétszeres
energiaértéken számolhatja el.
(10) Az  üzemanyag-forgalmazó köteles a  6.  melléklet 4.  pontja szerinti jelentéstétel során beszámolni a  7.  melléklet
A.  pontjában szereplő alapanyag kategóriákhoz tartozó, a  bioüzemanyagok alapanyagainak előállításához
kapcsolódó, a földhasználat közvetett megváltozásából eredő kibocsátás előzetesen becsült gCO
2/MJ-ban számított
középértékéről. 6. A forgalomba hozott bioüzemanyag mennyiségének nyomon követése és jelentése
7. § (1) Az üzemanyag-forgalmazó által előállított, beszerzett, raktározott, szállított, forgalmazott tiszta vagy üzemanyagba
bekevert bioüzemanyagok mennyiségének igazolásához szükséges dokumentumok:
a) a  bioüzemanyagok alapanyagának fajtájáról, és az  E85 előállításához felhasznált bioetanol esetében
a  biomassza Európai Gazdasági Térségben történő termeléséről a  bioüzemanyag, illetve a  bioüzemanyagtartalmú üzemanyag gyártójának írásos nyilatkozata,
b) a  bioüzemanyag, illetve a  bioüzemanyag-tartalmú üzemanyag gyártója által kiállított fenntarthatósági
nyilatkozata,
c) az  üzemanyag gyártmánylapja, az  üzemanyag minőségi bizonyítványa vagy az  EN ISO/IEC 17025 szabvány
szerint akkreditált laboratórium vagy az  üzemanyag, illetve a  bioüzemanyag előállítását végző ISO  9001
minőségirányítási rendszerrel rendelkező előállító laboratóriuma által kiállított igazolás, amelyből
megállapítható az  üzemanyagban lévő bioüzemanyag – térfogatszázalékban (bioüzemanyagonként)
vagy az energiatartalom százalékában (összesen) kifejezett – aránya, valamint a bekevert üzemanyag 15 °C
hőmérséklethez tartozó sűrűsége és térfogata.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott dokumentumok hiányában a  bioüzemanyag a  kötelező bioüzemanyagrészarány forgalmazási kötelezettség teljesítésébe nem számítható be.
(3) Ha a  bioüzemanyag, illetve a  bioüzemanyag-tartalmú üzemanyag gyártója vagy az  üzemanyag-forgalmazó
a  tárolás vagy szállítás során különböző bioüzemanyag-tartalmú üzemanyagot kever össze, a  keverést követően
az  üzemanyag bioüzemanyag-tartalmát térfogatszázalékban, valamint az  energiatartalom százalékában
–  az  összekevert üzemanyag hitelesített mérőeszközökkel mért mennyisége és dokumentált bioüzemanyagtartalma alapján – számítással vagy méréssel kell meghatározni. Ha a  tárolótartályokban lévő üzemanyag
bioüzemanyag-tartalma a  naptári hónap során számítással került meghatározásra, az  értéket hidrogénnel kezelt
növényi olaj vonatkozásában minden naptári félév utolsó napján, egyéb bioüzemanyag vonatkozásában minden
naptári hónap utolsó napján az EN ISO/IEC 17025 szabvány szerint akkreditált laboratórium vagy az  üzemanyag
előállítását végző, ISO 9001 minőségirányítási rendszerrel rendelkező laboratórium vizsgálata alapján aktualizálni
kell.
(4) A Büat. 6. § (2) bekezdése szerinti jelentést a 6. melléklet szerinti adattartalommal kell elkészíteni és az állami adó- és
vámhatóság honlapján közzétett elektronikus formanyomtatványon kell benyújtani.
(5) Ha a  motorbenzin előállítója a  motorbenzinbe bioetanolt, bio-etil-tercier-butilétert, bio-tercier-amil-etil-étert
kever, nyilvántartásaiban, bizonylatain és jelentésében ezek mennyiségét összevontan, bioetanol-egyenértékben
is megadhatja. A  bioetanol-egyenérték meghatározásához a  bio-etil-tercier-butiléter literben meghatározott
mennyiségének 47%-a, a  bio-tercier-amil-etil-éter literben meghatározott mennyiségének 40%-a vehető
figyelembe.
(6) Az állami adó- és vámhatóság az üzemanyag-forgalmazók által a Büat. 6. § (2) bekezdése alapján tett jelentésekből
készített összesített adatokról minden év április 30-ig tájékoztatja az energiapolitikáért felelős minisztert.
(7) A  kiskereskedelmi üzemanyag-forgalmazó minden év január 15-ig a  tárgyév január 1-jén fennálló állapotnak
megfelelően, az  e  célra rendszeresített formanyomtatványon adatot szolgáltat a  közlekedési hatóság részére
az  általa üzemeltetett töltőállomások számáról, valamint azon töltőállomások számáról, amelyeken E85-öt, illetve
olyan üzemanyagot forgalmaz, amelynek a bioüzemanyag-részaránya meghaladja a 10 térfogatszázalékot.
7. A biomassza-kereskedő, a biomassza-feldolgozó és az üzemanyag-forgalmazó által vezetett
nyilvántartás szabályai
8. § (1) A  biomassza-kereskedő és biomassza-feldolgozó a  10–11.  § és a  8.  melléklet szerinti adatszolgáltatás teljesítése
érdekében nyilvántartást vezet. A  nyilvántartásnak biztosítania kell az  utólagos adatmódosítás és adatvesztés
kizárását.
(2) Az üzemanyag-forgalmazó a 10. és 11. §, valamint a 6. és a 8. melléklet szerinti adatszolgáltatás céljára nyilvántartást
vezet. A nyilvántartásnak biztosítania kell az utólagos adatmódosítás és adatvesztés kizárását.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdés szerinti nyilvántartást megalapozó dokumentumokat, azok keltétől számított 5 évig, de
legfeljebb a  BIONYOM nyilvántartásból, valamint a  BÜHG nyilvántartásból való törlés tényéről szóló értesítés
kézhezvételétől vagy a BÜHG nyilvántartásba vétel hatályának lejártát követő öt évig kell megőrizni.
(4) A biomassza-kereskedő, a biomassza-feldolgozó és az üzemanyag-forgalmazó az általa kiállított 10–11. §, valamint
4–6. melléklet, továbbá 8–10. melléklet szerinti dokumentumokat a hatóság kérésére bemutatja.
(5) Ha a biomassza-kereskedő, a biomassza-feldolgozó vagy az üzemanyag-forgalmazó felhagy e  rendelet hatálya alá
tartozó tevékenységgel, ennek tényét haladéktalanul közli a mezőgazdasági igazgatási szervvel, amely ezen tényt
a bejelentés kézhezvételétől számított 10 napon belül rögzíti az e rendelet hatálya alá tartozó nyilvántartásokban.
8. A BÜHG nyilvántartás 9. § (1) A  BÜHG nyilvántartás a  biomassza-kereskedőre, a  biomassza-feldolgozóra, az  üzemanyag-forgalmazóra, valamint
a fenntarthatóság igazolására és az ÜHG értékeire vonatkozó adatokat tartalmazó nyilvántartás.
(2) A  BÜHG nyilvántartásba vételt az  érintett kérelmezi. A  BÜHG nyilvántartásba történő felvétel iránti kérelmet
a mezőgazdasági igazgatási szervhez kell benyújtani. A kérelem formanyomtatványát a mezőgazdasági igazgatási
szerv honlapján közzéteszi.
(3) A kérelemnek tartalmaznia kell, valamint ahhoz csatolni kell:
1. természetes személy erre vonatkozó kifejezett és önkéntes hozzájárulása esetében a  természetes személy
azonosító adatait, a  lakcímét, gazdálkodó szervezet és egyéni cég esetében a  cég nevét, székhelyét,
telephelyét, cégjegyzék számát, adószámát és a  képviseletre jogosult személy aláírási címpéldányának
másolati példányát,
2. egyéni vállalkozó esetében nevét, lakcímét, adószámát, valamint az egyéni vállalkozói igazolvány kiállítóját és
számát, ennek hiányában az egyéni vállalkozói nyilvántartási számát,
3. a kérelmező regisztrációs számát,
4. biomassza-feldolgozó esetében:
a) az alkalmazott technológia szöveges leírását,
b) a végtermék, a melléktermék és a hulladék KN-kódját,
c) az  alapanyag, az  egyéb felhasznált anyag, a  végtermék, a  melléktermék és a  hulladék közötti
számszerű összefüggést leíró technológiai együtthatókat,
d) a biomassza és köztes termékek KN-kódját,
e) a köztes terméket, bioüzemanyagot vagy folyékony bio-energiahordozót előállító üzem maximális
éves kapacitását végtermék szerinti bontásban,
f ) a  gyártáshoz kapcsolódóan arra vonatkozó nyilatkozatot, hogy a  kibocsátási komponensek
meghatározása alapértelmezett érték, tényleges érték vagy diszaggregált alapértelmezett érték,
regionális átlagérték, illetve tényleges értékek kombinációja alapján történik-e,
g) alapértékek alkalmazása esetén azok értékét,
h) tényleges érték vagy diszaggregált alapértelmezett érték, regionális átlagérték, illetve tényleges
érték kombinációjának alkalmazása esetén a  gyártáshoz kapcsolódó kibocsátási komponensek
értékeit,
i) ha a  biomassza, köztes termék, bioüzemanyag vagy folyékony bio-energiahordozóra
vonatkozóan a  kérelmező az  f )–h)  pontok alapján a  kibocsátási komponensek meghatározásához
a  bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók fenntarthatósági követelményeknek való
megfelelésével kapcsolatos üvegházhatású-gázkibocsátás elkerülés kiszámításának szabályairól
szóló miniszteri rendeletben nem szereplő ÜHG kibocsátás elkerülés értéket használ a  termelésre,
szállításra, feldolgozásra vagy ezek összértékére vonatkozóan, az ügyfélnek a számításra vonatkozó
független szakértő által ellenjegyzett dokumentummal kell igazolnia annak megfelelőségét.
5. a  8.  § (1) és (2)  bekezdésében előírt nyilvántartás vezetés módjának leírását, elektronikus nyilvántartás
esetében az adatvesztés, utólagos adatmódosítás megakadályozására tett intézkedések bemutatását,
6. jogszabályban meghatározott igazgatási szolgáltatási díj megfizetését igazoló okirat egyszerű másolati
példányát.
(4) A  (2)  bekezdés szerinti formanyomtatvány lehetővé teszi, hogy a  kérelmező nyilatkozzon arról, hogy hozzájárul-e
a  személyes adatainak a  BÜHG nyilvántartásban történő kezeléséhez, valamint nevének a  (9)  bekezdés szerinti
közzétételéhez.
(5) Biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó, üzemanyag-forgalmazó BÜHG nyilvántartásba ismételten nem vehető
vagy BÜHG nyilvántartásba vétel hatálya nem hosszabbítható meg, amíg a 10–11. §, valamint a 8. melléklet szerinti
adatszolgáltatási kötelezettségét nem teljesíti.
(6) A  (4)  bekezdésben foglalt adatokban bekövetkező változást 15 napon belül be kell jelenteni a  mezőgazdasági
igazgatási szervnek, a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett, erre a  célra rendszeresített
formanyomtatványon.
(7) A mezőgazdasági igazgatási szerv a kérelmezőt egy évre veszi fel a BÜHG nyilvántartásba.
 (8) Ha a  (7)  bekezdés szerinti határidő lejártát megelőző 30 napon belül a  nyilvántartott kéri, a  mezőgazdasági
igazgatási szerv a nyilvántartásba vétel hatályát egy évvel meghosszabbítja, ha a nyilvántartott továbbra is megfelel
a nyilvántartásba vétel feltételeinek.
(9) A mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzéteszi:
a) a BÜHG nyilvántartásban szereplő ügyfél regisztrációs számát,
b) a nyilvántartásba vett gazdálkodó szervezet nevét, székhelyét és cégjegyzékszámát,
c) a  nyilvántartásba vett egyéni vállalkozó nevét, valamint természetes személy nevét, ha ehhez az  ügyfél
a (3) bekezdés szerint hozzájárult,
d) a nyilvántartásba vétel kezdő és lejárati időpontját,
e) az  arra vonatkozó adatot, hogy az  ügyfelet biomassza-kereskedőként, biomassza-feldolgozóként vagy
üzemanyag-forgalmazóként tartja nyilván,
f ) a BÜHG nyilvántartásból való törlés tényét.
9. Bioüzemanyagok és folyékony bio-energiahordozók nyomon követhetőségi nyilvántartása és
a nyomon követési kritériumok teljesítése
10. § (1) A  BIONYOM nyilvántartás a  mezőgazdasági igazgatási szerv által vezetett, Magyarország területén termelt,
előállított, begyűjtött, feldolgozott, forgalmazott és Magyarországra importált, illetve Magyarországról exportált
biomassza – ideértve a termesztett és a nem termesztett biomasszát is –, köztes termék, bioüzemanyag és folyékony
bio-energiahordozó nyomon követésére szolgáló elektronikus hatósági nyilvántartás.
(2) Ha a  biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó, üzemanyag-forgalmazó az  e  rendelet hatálya alá tartozó
tevékenységet kíván Magyarország területén folytatni, az  általa kiállított 13.  § szerinti dokumentumokkal kísért
biomassza, köztes termék, bioüzemanyag és folyékony bio-energiahordozó hatósági nyomon követhetőségének
biztosítása és igazolása céljából kérelmeznie kell a mezőgazdasági igazgatási szervnél a BIONYOM nyilvántartásba
történő felvételét.
(3) A BIONYOM nyilvántartásba történő felvétel iránti kérelmet – a mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett
nyomtatványon – a mezőgazdasági igazgatási szervhez kell benyújtani.
(4) A BIONYOM nyilvántartásba történő felvétel iránti kérelemnek tartalmazza a 9. § (3) bekezdés szerinti adatokat és
dokumentumokat. Ha a  BIONYOM nyilvántartásba történő felvétel iránti kérelmet Magyarországon székhellyel,
telephellyel, illetve kézbesítési megbízottal nem rendelkező természetes személy vagy gazdálkodó szervezet nyújtja
be, a  kérelemben a  9.  § (3)  bekezdés 3.  pontja szerinti regisztrációs számot nem kell feltüntetnie, de nyilatkoznia
kell arról, hogy Magyarországon székhellyel, telephellyel, illetve kézbesítési megbízottal nem rendelkezik.
Ha a kérelmező nem személyesen jár el, a képviselőnek igazolni kell, hogy jogosult a kérelmező nevében eljárni.
(5) A mezőgazdasági igazgatási szerv
a) ha a kérelem megfelel az előírt követelményeknek, nyilvántartásba veszi a kérelmezőt, és ezzel egyidejűleg
BIONYOM nyilvántartási számot állapít meg,
b) ha a kérelem nem felel meg az előírt követelményeknek, tájékoztatja a kérelmezőt a kérelem hiányosságairól,
a hiánypótlás nem teljesítése esetén várható jogkövetkezményekről, a tevékenység bejelentés nélkül történő
folytatásának jogkövetkezményeiről, valamint a hiánypótlásra megfelelő határidőt tűz ki.
(6) Ha a  hiánypótlás teljesítésére meghatározott határidő eredménytelenül telt el, az  eljárást a  mezőgazdasági
igazgatási szerv megszünteti.
(7) Biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó, üzemanyag-forgalmazó a  BIONYOM nyilvántartásba ismételten nem
vehető fel vagy a BIONYOM nyilvántartásba vétel hatálya nem hosszabbítható meg, amíg a biomassza-kereskedő,
biomassza-feldolgozó, üzemanyag-forgalmazó a  10–11.  §, valamint a  8.  melléklet szerinti adatszolgáltatási
kötelezettségét nem teljesíti.
(8) A  BIONYOM ügyfél a  (4)  bekezdésben meghatározott adatokban bekövetkező változást 15 napon belül bejelenti
a  mezőgazdasági igazgatási szervnek, a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett, erre a  célra
rendszeresített formanyomtatványon.
(9) A mezőgazdasági igazgatási szerv a kérelmezőt egy évre veszi fel a BIONYOM nyilvántartásba.
 (10) Ha a  (9)  bekezdés szerinti nyilvántartási idő lejártát megelőző 30 napon belül a  BIONYOM ügyfél kéri,
a mezőgazdasági igazgatási szerv a nyilvántartásba vétel hatályát egy évvel meghosszabbítja, ha a BIONYOM ügyfél
továbbra is megfelel a nyilvántartásba vétel feltételeinek.
(11) Ha a  BIONYOM ügyfél Magyarország területén végzi biomasszával, köztes termékkel, bioüzemanyaggal,
folyékony bio-energiahordozóval (e § alkalmazásában a  továbbiakban együtt: termék) kapcsolatos, e  rendelet
hatálya alá tartozó tevékenységét, annak nyomon követhetősége érdekében az  általa értékesített vagy
bérfeldolgozás keretében előállított, és a  13.  § szerinti dokumentummal kísért termék vonatkozásában köteles
az  általa kiállított fenntarthatósági nyilatkozathoz – ha az  a  10.  melléklet szerinti adatokat maradéktalanul nem
tartalmazza – a  10.  melléklet szerinti adattartalmú nyomon követési dokumentumot kiállítani, és azt az  általa
kiadott fenntarthatósági nyilatkozattal együtt a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján elérhető BIONYOM
nyilvántartásba, a tárgyévet követő év március 20. napjáig feltölteni.
(12) Exportált termék esetén a  BIONYOM ügyfél megadja az  általa exportált termék értékesítési célországát, valamint
annak a természetes személynek vagy gazdálkodó szervezetnek a nevét, és címét, akinek a terméket exportálja.
(13) A  BIONYOM ügyfél (11)–(12)  bekezdés szerinti adatszolgáltatása kiterjed az  általa kiadott fenntarthatósági
nyilatkozat kiállításának alapját képező fenntarthatósági nyilatkozat, valamint az  ahhoz esetlegesen kapcsolódó
nyomon követési dokumentum benyújtására is.
(14) Ha a  BIONYOM ügyfél által kiadott fenntarthatósági nyilatkozat kiállításának alapjául szolgáló fenntarthatósági
nyilatkozat nem tartalmazza maradéktalanul az azzal kísért termék vonatkozásában a 9. és a 10. melléklet szerinti
adatokat, a  BIONYOM ügyfél a  9. és a  10.  melléklet szerinti adattartalmú nyomon követési dokumentumot
a  partnertől beszerzi és a  (11)–(12)  bekezdésben foglalt dokumentáció benyújtásának kiegészítéseként az  általa
kiállított fenntarthatósági nyilatkozathoz és nyomon követési nyilatkozathoz egyértelműen hozzárendelve,
a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján elérhető BIONYOM nyilvántartásba a  tárgyévet követő év
március 20. napjáig feltölti.
(15) Ha a  biomassza-termelő a  BIONYOM ügyfél részére értékesített biomassza fenntarthatóságát a  13.  § b)–d)  pontja
szerinti dokumentummal igazolja, és a  dokumentum nem tartalmazza maradéktalanul a  9.  melléklet szerinti
adatokat, a  biomassza-termelő köteles az  általa kiállított dokumentum mellékleteként a  BIONYOM ügyfél részére
– a 9. melléklet szerinti adattartalmú – nyomon követési dokumentumot kiállítani és átadni.
(16) Ha biomassza-termelő az általa értékesített termék fenntarthatóságát a 13. § b)–d) pontja szerinti dokumentummal
igazolja, és a dokumentumon nem szerepel egyedi azonosítószám, a biomassza-termelő köteles a dokumentumhoz
egyedi azonosítószámot rendelni, valamint a  dokumentum mellékletét képező – a  9.  melléklet szerinti
adattartalmú – nyomon követési dokumentumra is felvezetni.
(17) A  (16)  bekezdésben foglaltak szerint képzett egyedi azonosítószámhoz kizárólag egy, a  13.  § b)–d)  pontjában
meghatározott dokumentum rendelhető. A (16) bekezdés szerinti egyedi azonosítószámmal jelölt 13. § b)–d) pontja
szerinti dokumentum azonosítószámának egymást követő sorrendben a következő adatokat kell tartalmaznia:
a) a biomassza megtermelőjének regisztrációs száma, ennek hiányában adószáma vagy adóazonosító jele,
b) dokumentumonként eggyel növekvő sorszám, ami naptári évenként egyes sorszámmal kezdődik,
c) a (15) bekezdés szerinti dokumentum felhasználójának regisztrációs száma, ennek hiányában adószáma vagy
adóazonosító jele és
d) a kiállítás évszáma. (18) Ha a  BIONYOM ügyfél az  általa értékesített, feldolgozott vagy forgalmazott termék fenntarthatóságát a  13.  §
b)–d) pontja szerinti dokumentum kiállításával igazolja és a dokumentum nem tartalmaz egyedi azonosítószámot,
a BIONYOM ügyfél a dokumentumhoz egyedi azonosítószámot rendel, valamint a dokumentum mellékletét képező
– a 10. melléklet szerinti adattartalmú – nyomon követési dokumentumra felvezeti.
(19) A (18) bekezdésben foglaltak szerint képzett egyedi azonosítószámhoz egy, a 13. § b)–d) pontjában meghatározott
dokumentum rendelhető. A  (18)  bekezdés szerinti egyedi azonosítószámmal jelölt 13.  § b)–d)  pontja szerinti
dokumentum azonosítószámának egymást követő sorrendben a következő adatokat kell tartalmaznia:
a) a BIONYOM ügyfél regisztrációs száma, ennek hiányában adószáma vagy adóazonosító jele,
b) dokumentumonként eggyel növekvő sorszám, ami naptári évenként egyes sorszámmal kezdődik,
c) a (18) bekezdés szerinti dokumentum felhasználójának regisztrációs száma, ennek hiányában adószáma vagy
adóazonosító jele és
d) a kiállítás évszáma. (20) A nyomon követési kritériumok teljesítése az alábbi dokumentumokkal igazolható:
a) BIONYOM ügyfél esetében, az  általa értékesített vagy bérfeldolgozás keretében előállított termék
vonatkozásában
aa) termesztett biomassza tekintetében a 10. melléklet A. pontja,
ab) nem termesztett biomassza tekintetében a 10. melléklet B. pontja,
ac) köztes termék tekintetében a 10. melléklet C. pontja,
ad) bioüzemanyag és folyékony bio-energiahordozó tekintetében a 10. melléklet D. pontja
szerinti adattartalmú nyomon követési dokumentummal, továbbá olyan fenntarthatósági nyilatkozat
kiállításával, amely az azzal kísért termékre vonatkozóan maradéktalanul tartalmazza a 10. melléklet szerinti
adatokat,
b) biomassza-termelő esetében az általa értékesített biomassza vonatkozásában
ba) termesztett biomassza tekintetében a 9. melléklet A. pontja,
bb) nem termesztett biomassza tekintetében a 9. melléklet B. pontja
szerinti adattartalmú nyomon követési dokumentummal, továbbá olyan fenntarthatósági nyilatkozattal,
amely az azzal kísért termékre vonatkozóan maradéktalanul tartalmazza a 9. melléklet szerinti adatokat.
11. § (1) Ha a BIONYOM ügyfél az e rendelet hatálya alá tartozó tevékenységét Magyarország területén végzi, az  importált,
az  exportált, a  termelt, az  előállított, a  feldolgozott vagy a  forgalmazott biomasszára – ideértve a  termesztett és
a  nem termesztett biomasszát is –, a  köztes termékre, a  bioüzemanyagra vagy folyékony bio-energiahordozóra
vonatkozó nyomon követhetőség igazolására, továbbá a  BÜHG rendszer hatálya alá tartozó fenntarthatósági
nyilatkozatok esetében a  fenntarthatóság igazolására is évente a  tárgyévet követő év március 20. napjáig adatot
szolgáltat a mezőgazdasági igazgatási szerv részére.
(2) A BIONYOM ügyfél az adatszolgáltatást a mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett 8. melléklet szerinti
nyomtatvány felhasználásával a BIONYOM nyilvántartásba teljesíti.
(3) Ha a  BIONYOM ügyfél által felvásárolt biomasszához, köztes termékhez, bioüzemanyaghoz vagy folyékony
bio-energiahordozóhoz, továbbá a  bérfeldolgozásra átvett biomasszához vagy köztes termékhez kapcsolódó,
a  13.  § b)–d)  pontjában meghatározott dokumentum nem tartalmaz egyedi azonosítószámot, a  BIONYOM
ügyfél azt egyedi azonosítószámmal látja el, és az  azonosítószámot nem eltávolítható módon a  részére átadott
fenntarthatósági nyilatkozatra, valamint az annak mellékletét képező – a 9. és a 10. melléklet szerinti adattartalmú –
nyomon követési dokumentumra felvezeti, továbbá a  (2)  bekezdés szerinti adatszolgáltatásban az  általa kiadott
fenntarthatósági nyilatkozatok azonosítószámához hozzárendeli.
(4) Ha a BIONYOM ügyfél által külföldről vásárolt biomasszához, köztes termékhez, bioüzemanyaghoz vagy folyékony
bio-energiahordozóhoz, továbbá a  bérfeldolgozásra átvett biomasszához vagy köztes termékhez kapcsolódó
–  a  13.  § b)–d)  pontjában meghatározott – fenntarthatósági nyilatkozat nem tartalmazza maradéktalanul
az  azzal kísért termék vonatkozásában a  9. és a  10.  melléklet szerinti adatokat, és a  fenntarthatósági nyilatkozat
mellékleteként nem kerül az  eladó vagy a  bérfeldolgozást megrendelő részéről átadásra a  9. vagy a  10.  melléklet
szerinti nyomon követési dokumentum, a  BIONYOM ügyfél a  nyomon követési dokumentumot az  eladótól
vagy a  bérfeldolgozást megrendelőtől bekért adatok alapján kiállítja és az  átvett fenntarthatósági nyilatkozat
mellékleteként a (2) bekezdés szerinti adatszolgáltatáshoz megőrzi.
(5) A  (3)  bekezdésben foglaltak szerint képzett egyedi azonosítószámhoz kizárólag egy, a  13.  § b)–d)  pontjában
meghatározott dokumentum rendelhető. A  (3)  bekezdésben foglalt egyedi azonosítószámmal ellátott 13.  §
b)–d)  pontja szerinti fenntarthatósági dokumentum azonosítószámának egymást követő sorrendben a  következő
adatokat kell tartalmaznia:
a) a  biomassza, a  köztes termék, a  bioüzemanyag vagy a  folyékony bio-energiahordozó előállítójának,
értékesítőjének vagy a bérfeldolgozás megrendelőjének adószáma vagy adóazonosító jele,
b) fenntarthatósági dokumentumonként eggyel növekvő sorszám, ami naptári évenként egyes sorszámmal
kezdődik,
c) a  fenntarthatósági dokumentum felhasználójának regisztrációs száma, ennek hiányában adószáma vagy
adóazonosító jele és
d) a kiállítás évszáma. (6) Ha a  BIONYOM ügyfél adatszolgáltatási kötelezettségének az  (1)  bekezdésben meghatározott határidőig
nem tesz eleget, a  mezőgazdasági igazgatási szerv törli a  BIONYOM nyilvántartásból és – ha szerepel a  BÜHG
nyilvántartásban – törli a BÜHG nyilvántartásból is.
(7) Ha az adatszolgáltatás nem felel meg a (2) bekezdés és a 8. melléklet szerinti követelményeknek, a mezőgazdasági
igazgatási szerv megfelelő határidő tűzésével a BIONYOM ügyfelet hiánypótlásra kötelezi.
(8) A  (7)  bekezdés szerinti felhívásban előírt határidő eredménytelen leteltét követően a  mezőgazdasági igazgatási
szerv a BIONYOM ügyfelet törli a BIONYOM nyilvántartásból és – ha szerepel a BÜHG nyilvántartásban – törli a BÜHG
nyilvántartásból is.
10. Fenntarthatósági bizonyítvány 12. § (1) A  biomassza-kereskedő, a  biomassza-feldolgozó vagy az  üzemanyag-forgalmazó kérelmére a  mezőgazdasági
igazgatási szerv a biomassza, a köztes termék, a bioüzemanyag és a folyékony bio-energiahordozó fenntarthatósági
követelményeknek való megfelelésének és nyomon követhetőségének hatósági igazolására fenntarthatósági
bizonyítványt ad ki.
(2) A  termesztett biomassza (1)  bekezdésben foglalt követelményeknek való megfelelés igazolására szolgáló
fenntarthatósági bizonyítványt a  kérelem mellékleteként csatolt biomassza igazolásban foglalt mennyiségű
biomassza megtermelésével érintett termőterületek megyei eloszlása alapján, megyénként összesítve adja ki
a mezőgazdasági igazgatási szerv.
(3) A  nem termesztett biomassza, köztes termék, bioüzemanyag és folyékony bio-energiahordozó (1)  bekezdésben
foglalt követelmények való megfelelése igazolására szolgáló fenntarthatósági bizonyítványt, a  nem termesztett
biomasszára, a  köztes termékre, bioüzemanyagra és folyékony bio-energiahordozóra a  kérelem mellékleteként
csatolt 13. § a) pontja szerinti igazolásonként adja ki a mezőgazdasági igazgatási szerv.
(4) Fenntarthatósági bizonyítvány akkor adható ki, ha
a) a kérelmező szerepel a BÜHG nyilvántartásban, és
b) a biomassza, a köztes termék, a bioüzemanyag és folyékony bio-energiahordozó megfelel a 3–5. §-ban foglalt
feltételeknek.
 (5) Fenntarthatósági bizonyítvány a biomassza-termelőnek akkor adható ki, ha a biomassza megfelel a 4. §-ban foglalt
feltételeknek.
 (6) A  mezőgazdasági igazgatási szerv a  fenntarthatósági bizonyítvány kiállításához a  tényállás tisztázása érdekében
nyilatkozattételre és a  7–8.  § szerinti dokumentumok becsatolására hívhatja fel a  kérelmezőt. Ha a  kérelmező
számára biztosított nyilatkozattételi határidő eredménytelenül telt el, a  fenntarthatósági bizonyítvány kiállítására
irányuló eljárást a mezőgazdasági igazgatási szerv megszünteti.
(7) A fenntarthatósági bizonyítvány kiállítására irányuló kérelmet a mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett
nyomtatványon a  mezőgazdasági igazgatási szervhez kell benyújtani. A  kérelemnek tartalmaznia kell, valamint
ahhoz csatolni kell:
a) a  kérelmező nevét, a  lakcímét vagy székhelyét, gazdálkodó szervezet esetében a  képviseletre jogosult
személy aláírási címpéldányának másolati példányát,
b) a kérelmező regisztrációs számát,
c) a kérelmezett fenntarthatósági bizonyítvány felhasználási céljára vonatkozó nyilatkozatot,
d) a  fenntarthatósági bizonyítvánnyal kísérni kívánt biomassza, köztes termék, bioüzemanyag, folyékony
bio-energiahordozó tételhez kapcsolódó biomassza és fenntarthatósági igazolások másolati példányait és
e) az igazgatási szolgáltatási díj megfizetését igazoló okirat másolati példányát.
11. A fenntarthatósági kritériumok teljesítése 13. § A fenntarthatósági követelmények teljesítése az alábbi dokumentumokkal igazolható:
a) biomassza igazolással, fenntarthatósági igazolással vagy fenntarthatósági bizonyítvánnyal,
b) a  2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17–19.  cikkének átültetését szolgáló más tagállami
jogszabály szerint kiállított dokumentummal,
c) a  2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 18.  cikk (4)  bekezdése alapján hozott bizottsági
határozattal elismert önkéntes nemzeti vagy nemzetközi rendszer előírásaival összhangban kiállított
dokumentummal, vagy
d) a  2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 18.  cikk (4)  bekezdése szerint az  Európai Bizottság
részéről harmadik országgal kötött nemzetközi megállapodással összhangban kiállított dokumentummal.
12. Jogkövetkezmények 14. § (1) Valótlan tartalmú fenntarthatósági igazolás vagy biomassza igazolás kiállítása esetén a  mezőgazdasági
igazgatási szerv az  igazolás kiállítóját – ha az  igazolás kiállítója a  BÜHG nyilvántartásban szerepel – törli a  BÜHG
nyilvántartásból. A  BÜHG nyilvántartásból való törlést a  mezőgazdasági szakigazgatási szerv mellőzi, ha az  ügyfél
bizonyítja, hogy:
a) az  igazolás valótlanságát az  annak kiállításához alapul szolgáló, más által kiállított valótlan igazolás
eredményezte, vagy
b) a valótlan adattartalom nem szándékos számítási hibából származik.
(2) A BÜHG nyilvántartásból való törlés tényét a mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzéteszi.
13. A fosszilis komparátor kibocsátási értéke 15. § A  fosszilis komparátor kibocsátási értéke a  bioüzemanyagok, illetve folyékony bio-energiahordozók felhasználási
céljának megfelelően
a) 83,8 gCO2eq/MJ a közlekedésben,
b) 91 gCO2eq/MJ a villamosenergia-termelésben,
c) 77 gCO2eq/MJ a hőtermelésben,
d) 85 gCO2eq/MJ egyidejű hő- és villamosenergia előállításban, valamint kogenerációban
felhasznált folyékony bio-energiahordozó esetében.
14. Hatósági feladatok 16. § (1) A mezőgazdasági igazgatási szerv látja el
a) a  biomassza-termelőre, a  biomassza-feldolgozóra és a  biomassza-kereskedőre vonatkozó előírások
ellenőrzését,
b) a  biomassza-termelő, a  biomassza-kereskedő és a  biomassza-feldolgozó jelentései alapján a  biomassza
igazolás és a fenntarthatósági igazolás ellenőrzését,
c) a BÜHG nyilvántartás és a BIONYOM nyilvántartás vezetését és
d) a biomassza-termelő, a biomassza-kereskedő, a biomassza-feldolgozó tevékenységének felügyeletét.
(2) Az állami adó- és vámhatóság látja el az üzemanyag-forgalmazóra vonatkozó kötelezettségek ellenőrzését.
15. Az eljáró hatóságok kijelölése 17. § A  Kormány a  Büat.-ban meghatározott mezőgazdasági igazgatási szervként a  Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági
Hivatalt jelöli ki.
16. Záró rendelkezések 18. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 21. § és a 23. § 2018. január 1-jén lép hatályba.
19. § (1) A  BIONYOM ügyfél a  9. és a  10.  melléklet szerinti nyomon követési dokumentumokat 2018. január 1-jétől
köteles kiadni és gyűjteni az  általa kiállított és átvett 13.  § b)–d)  pontja szerinti fenntarthatósági dokumentumok
mellékleteként.
(2) A  BIONYOM nyilvántartásba a  BIONYOM ügyfél első alkalommal 2018. július 1-jétől szolgáltat adatokat és
dokumentumokat. A  2018. január 1-je és 2018. június 30-a között kiállított fenntarthatósági nyilatkozatokat,
az  azok kiállításának alapját képező fenntarthatósági nyilatkozatokat és a  kapcsolódó 9. és 10.  melléklet
szerinti nyomon követési dokumentumokat a  BIONYOM ügyfél 2018. július 1. és 2018. július 30. napja között
tölti fel a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján elérhető BIONYOM nyilvántartásba. A  BIONYOM ügyfél
a  2018. január  1-je és 2018. június 30-a között kiállított fenntarthatósági nyilatkozatokról, az  azok kiállításának
alapját képező fenntarthatósági nyilatkozatokról és a  kapcsolódó 9. és 10.  melléklet szerinti nyomon követési
dokumentumokról a  mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján közzétett nyomtatvány felhasználásával
elektronikus úton adatot szolgáltat a mezőgazdasági igazgatási szerv részére.
(3) A  mezőgazdasági igazgatási szerv a  BIONYOM nyilvántartásba automatikusan felvett természetes személyeket és
gazdálkodó szervezeteket, a nyilvántartásba történő felvétel tényéről 2017. november 15. napjáig tájékoztatja.
(4) Ha a  biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó, üzemanyag-forgalmazó nem nyer automatikusan felvételt
a  BIONYOM nyilvántartásba, de a  nyilvántartásba vételre irányuló kérelmét 2017. november 30. napjáig benyújtja
a mezőgazdasági igazgatási szervhez, a 10. § (1) és (2) bekezdése szerinti tevékenységet a mezőgazdasági igazgatási
szerv döntéséig végezheti. Ha a  mezőgazdasági igazgatási szerv a  biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó,
üzemanyag-forgalmazó BIONYOM nyilvántartásba történő felvételre irányuló kérelmét elutasítja, az  elutasított
ügyfél a 10. § (1) és (2) bekezdés szerinti tevékenységet legkésőbb a mezőgazdasági igazgatási szerv döntésének
jogerőre emelkedése napján köteles befejezni.
(5) A  BIONYOM nyilvántartásba automatikusan felvételt nyer – a  BÜHG nyilvántartásba vételi idő hatályának
lejártáig terjedő időtartamra – az  a  biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó, üzemanyag-forgalmazó, aki e
rendelet hatálybalépésének időpontjában a  BÜHG nyilvántartásban szerepel, és a  fenntartható bioüzemanyag-
termelés követelményeiről és igazolásáról szóló 343/2010. (XII. 28.) Korm. rendelet 9.  § (1)  bekezdése szerinti
adatszolgáltatását az ott meghatározott határnapig benyújtotta a mezőgazdasági igazgatási szervhez.
17. Az Európai Unió jogának való megfelelés 20. § (1) Ez a rendelet
a) a  benzin és a  dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a  93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló,
1998. október 13-i 98/70/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelvnek,
b) a  megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a  2001/77/EK és a  2003/30/EK
irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikk h), m), n), o) pontjának, 5. cikk (5) bekezdésének, 17. cikk (1)–(2), (6) és
(8) bekezdésének, 18. cikk (3) és (7) bekezdésének, valamint II. mellékletének,
c) a  benzinre, a  dízelolajra és a  gázolajra vonatkozó követelmények, illetőleg az  ÜHG kibocsátott gázok
mennyiségének nyomon követését és mérséklését célzó mechanizmus bevezetése tekintetében
a 98/70/EK irányelv módosításáról, a belvízi hajókban felhasznált tüzelőanyagokra vonatkozó követelmények
tekintetében az  1999/32/EK irányelv módosításáról, valamint a  93/12/EGK irányelv hatályon kívül
helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikk 6. pontjának,
d) a  benzin és a  dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK irányelv és a  megújuló energiaforrásból
előállított energia támogatásáról szóló 2009/28/EK irányelv módosításáról szóló, 2015. szeptember 9-i (EU)
2015/1513 európai parlamenti és a tanácsi irányelvnek
való megfelelést szolgálja.
 (2) Ez a rendelet a) a  közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a  352/78/EGK, a  165/94/EK,
a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
szóló 1306/2013/EK tanácsi rendelet,
b) a  bioüzemanyagokra és a  folyékony bio-energiahordozókra vonatkozó, a  gazdasági szereplők által
a tagállamokhoz eljuttatandó bizonyos típusú információkról szóló, 2011. január 12-i 2011/13/EU bizottsági
határozat 1. cikk c) és d) pontja
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg. 18. Módosító rendelkezések
21. § (1) Az 5. § (10) bekezdésében a „jogerőre emelkedését” szövegrész helyébe a „véglegessé válását” szöveg lép.
 (2) A 19. § (4) bekezdésében a „jogerőre emelkedése” szövegrész helyébe a „véglegessé válása” szöveg lép.
 (3) A 10. §-a a következő (10a) bekezdéssel egészül ki:
„(10a) Ha a  mezőgazdasági igazgatási szerv megállapítja, hogy a  másodfokú hatóság, a  felügyeleti szerv
vagy a  közigazgatási bíróság által el nem bírált biomassza-kereskedő, biomassza-feldolgozó és üzemanyagforgalmazó BÜHG nyilvántartásba vételről és a  BÜHG nyilvántartásba vétel hatályának további egy évvel történő
meghosszabbításáról, valamint a BIONYOM nyilvántartásba vételről és a BIONYOM nyilvántartásba vétel hatályának
további egy évvel történő meghosszabbításáról szóló döntése jogszabályt sért, a döntést annak közlésétől számított
egy éven belül, legfeljebb egy ízben módosítja vagy visszavonja abban az esetben is, ha az jóhiszeműen szerzett és
gyakorolt jogot sértene.”
(4) A 11. §-a a következő (9) bekezdéssel egészül ki:
„(9) Ha az ügyfél a fenntarthatósági nyilatkozatot és a 9. és a 10. melléklet szerinti nyomon követési dokumentumot
a  hatósági eljárás során – mint bizonyítékot – nem tudja a  hatóság részére bemutatni, az  ügyfél nyilatkozata
a hiányzó bizonyítékot nem pótolja.”
19. Hatályon kívül helyező rendelkezések 22. § Hatályát veszti a  fenntartható bioüzemanyag-termelés követelményeiről és igazolásáról szóló 343/2010. (XII. 28.)
Korm. rendelet.
23. § Hatályát veszti a 10. § (5) bekezdés b) pontja és a 10. § (6) bekezdése.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
396/2013. (IX. 23.) KE határozata legfőbb ügyész helyettesének kinevezéséről.
A legfőbb ügyész, az  ügyészek és más ügyészségi alkalmazottak jogállásáról és az  ügyészi életpályáról szóló
2011.  évi CLXIV. törvény 14.  § (1)  bekezdése alapján – a  legfőbb ügyész javaslatára – dr. lajtár Istvánt a  legfőbb
ügyész helyettesévé 2013. október 1-jei hatállyal, határozatlan időre kinevezem.
Budapest, 2013. szeptember 11. Áder jános s. k.,
 köztársasági elnök