text:
64/2012. (XII. 12.) BM rendelete az Országgyűlési Őrség egyenruha-ellátásra jogosult hivatásos állományának ruházati és öltözködési szabályzatáról.
A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 342/A. §-ában, valamint az
Országgyűlésről szóló 2012. évi XXXVI. törvény 143. § (5) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek,
valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § n) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva – a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi
XLIII. törvény 342/A. §-ában és az Országgyűlésről szóló 2012. évi XXXVI. törvény 143. § (5) bekezdés c) pontjában biztosított
véleményezési jogkörében eljáró Országgyűlés elnöke véleményének kikérésével – a következőket rendelem el:
I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § E rendelet alkalmazásában
a) állományilletékes parancsnok: a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló
1996. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hszt.) szerinti állományilletékes parancsnok, a más szervhez vezényeltek
esetében a munkáltatói jogkört gyakorló vezető; b) igényjogosult: az Országgyűlési Őrség hivatásos állományának egyenruha-ellátásra jogosult tagja;
c) ruházati raktár: az Országgyűlés Hivatala által a hivatásos állomány alapfelszerelési és utánpótlási egyenruházati
igényeinek kiszolgálása érdekében működtetett raktár; d) ruházati termékek és felszerelési cikkek:
da) a hivatásos állomány egyenruházati termékei (felsőruházat, alsóruházat, lábbeli, sapka, ékítmények,
ruházati kiegészítők, valamint személyi felszerelés), ezek alap- és kellékanyagai,
db) a munka- és védőruházat, valamint a védőeszközök, védőfelszerelések,
dc) a ruházati egységfelszerelési anyagok, dd) a szolgálati azonosító jelvény, a hivatásos állománykategóriát kifejező jelvény, a testületi jelvény,
a kitüntetések és tartozékai, valamint de) a javító és karbantartó anyagok;
e) szolgálati feladatokhoz igazodóan az alapellátási norma: ea) egyenruhás alapellátási norma, amely egyenruházati termékeket és felszerelési cikkeket tartalmaz,
az e normába besoroltak szolgálati feladataikat egyenruhában látják el,
eb) vegyes ruhás alapellátási norma, amely egyenruházati termékeket és felszerelési cikkeket tartalmaz,
az e normába besoroltak szolgálati feladatok ellátása során polgári ruházatot és egyenruházatot is
viselhetnek, ec) polgári ruhás alapellátási norma, amely a hivatásos állomány esetében szolgálati ruházatot tartalmaz,
az e normába besoroltak alapvetően polgári ruházatban teljesítenek szolgálatot.
2. § (1) Az igényjogosult – a rendszeresítésre tervezett termékeknek, valamint cikkeknek csapatpróba keretében történő
próbahasználatát kivéve – csak rendszeresített, a szolgálati feladataihoz igazodó egyenruházati terméket és
felszerelési cikket viselhet. (2) A használatból kivont vagy a rendszeresítettől eltérő egyenruházati termékeknek vagy felszerelési cikkeknek
egyenruhaként, valamint egyenruhán való viselése, továbbá a ruházati termékeknek és felszerelési cikkeknek
a rendszeresítettől bármilyen eltérést okozó megváltoztatása és átalakítása nem megengedett.
(3) Az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek hivatásos használatból történő kivonása esetén polgári célra történő
további felhasználása tilos, azokat az igényjogosult köteles a ruházati raktár részére visszaszolgáltatni.
(4) Az Országgyűlési Őrség parancsnoka kérelemre engedélyezheti az egyenruházati termékeknek és felszerelési
cikkeknek, vagy ezek utánzatának nem e rendelet hatálya alá tartozó szervezet, oktatási intézmény vagy személy általi
felhasználását. 3. § (1) A ruházati termékek és felszerelési cikkek meglétét, valamint az öltözködési előírások betartását a szolgálati elöljáró
rendszeresen ellenőrzi. A ruházati termékek és felszerelési cikkek folyamatos utánpótlását az igényjogosult és
– az Országgyűlési Őrség parancsnokának állományparancsa alapján, az általa kijelölt ruházati szakértő felügyeletével –
a ruházati raktár végzi. (2) Ruházati szemlét évente legalább két alkalommal, a ruházati utánpótlási ellátmány kifizetését megelőzően és
a harmadik negyedévben kell tartani az egyenruha-viselésre kötelezett hivatásos állomány öltözetének ellenőrzése
érdekében. A ruházati szemle megtartására és a szemle során tapasztalt hiányosságok megszüntetésére az
Országgyűlési Őrség parancsnoka intézkedik. (3) A ruházati szemle kiterjed az igényjogosultak ruházati termékeire és felszerelési cikkeire (beleértve azokat a ruházati
termékeket és felszerelési cikkeket is, amelyeket az ellenőrzéskor nem visel), különös tekintettel a szolgálati öltözet,
a munka- és védőruházat, valamint a riadócsomag hiánytalan meglétére, állagmegóvására, megfelelő tárolására,
rendeltetésszerű használatára, minőségére, a ruházat egységes, az évszaknak megfelelő viseletére.
(4) A ruházati szemléről jegyzőkönyvet kell készíteni, amelyben rögzíteni kell a szemle lefolytatását, eredményét.
(5) A végrehajtott ruházati szemlékről és a hiányosságok megszüntetésére tett intézkedésekről, valamint a ruházati
termékek és felszerelési cikkek ellátási tapasztalatairól szóló jelentést az Országgyűlési Őrség parancsnoka minden év
január 31-ig felterjeszti az Országgyűlés elnökének. 4. § A szolgálati elöljáró felelős a szolgálatban lévő, valamint a közös rendezvényen részt vevő egyenruha-viselésre
jogosultak egységes öltözködéséért. Az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek összetételét a szolgálati
követelményekre, a rendezvények jellegére, a viselési alkalomra, továbbá a viselési időszakra tekintettel kell
meghatározni. 5. § (1) Nem kötelező egyenruházatot beszerezni:
a) az egyenruha-viselésre nem kötelezett állomány tagjának, b) a hivatásos állomány más szervhez vezényelt tagjának, amennyiben a szolgálat ellátásához nincs kötelezően
előírva a szolgálati egyenruha viselése és annak megvásárlása nem kerül részére elrendelésre,
c) a rendelkezési állományban lévőknek, d) a nyugdíj előtti rendelkezési állományban lévőknek,
e) a felmentési idejüket töltőknek, valamint f) a tárgyévben nyugállományba vonulóknak.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott személyt nem érheti hátrányos jogkövetkezmény azért, mert egyenruházatot nem
visel. (3) Ha a hivatásos állomány más szervhez vezényelt tagjának az állományilletékes parancsnok szolgálati ruha viselését
rendeli el, akkor a ruházat biztosítása – amennyiben a ruházat az igényjogosult ruházati normájában nem szerepel – az
elrendelő vagy a fogadó szerv költségvetése terhére történik.
6. § Az alapellátási normákat az 1. melléklet tartalmazza.
II. FEJEZET A RUHÁZATI ELLÁTÁSBAN RÉSZTVEVŐK 1. A ruházati ellátásban közreműködők feladatai
7. § (1) Az Országgyűlési Őrség a) kidolgozza és rendszeresen karbantartja az alapellátási ruházati normákat,
b) a bevezetésre tervezett ruházati cikkek rendszeresítési eljárását lefolytatja, a rendszeresítési jegyzőkönyveket
elkészíti, c) irányítja a ruházati szükségletek felmérését, d) meghatározza a ruházati termékek méretmegoszlását,
e) összeállítja a ruházati termékek igénybejelentéseit, f) évente legalább két alkalommal ellenőrzi a hivatásos állomány ruházatának meglétét és állapotát, az illetékes
szolgálati elöljáróval együttműködve bejelentett vagy be nem jelentett ruhaszemlét tart, a ruházati szemléről
jegyzőkönyvet készít, amelyben rögzíti a szemle lefolytatását, eredményét és az igényjogosultak észrevételeit,
g) figyelemmel kíséri a szabályzatok, szakmai utasítások végrehajtását, szükség esetén javaslatot tesz a módosításra,
h) ellenőrzi a ruházati utánpótlási ellátmány felhasználását. (2) Az Országgyűlési Őrség az Országgyűlés Hivatalával együttműködve
a) gondoskodik az igényjogosultak felszereléséről, az alegységek megfelelő színvonalú ellátottságáról, valamint
a leszerelők ruházattal kapcsolatos elszámoltatásáról, b) karbantartja és nyilvántartja a ruházati anyagok, ruházati termékek és felszerelési cikkek műszaki leírásait,
c) szervezi az Országgyűlési Őrség zavartalan működéséhez szükséges ellátást,
d) meghatározza a ruházati termékek és felszerelési cikkek minőségi átvételének szabályait, módszereit, ellátja
az ezzel összefüggő feladatokat. 8. § Az Országgyűlés Hivatala
a) gondoskodik az igényjogosultak egyenruházatának és felszerelési cikkeinek folyamatos rendelkezésre
bocsátásáról, raktározásáról, valamint szerződést köt – méretre készítésére – a méretes ruhákat vagy lábbeliket
készítő egységet üzemeltető cégekkel, továbbá figyelemmel kíséri a megrendelések teljesítését,
b) véleményt ad az ellátás, gazdálkodás során felmerülő vitás ügyekben,
c) az Országgyűlési Őrség igénye alapján ellátja a közbeszerzési törvényben, más jogszabályokban, valamint
a közjogi szervezetszabályozó eszközökben foglaltak szerint a ruházati termékek és felszerelési cikkek
beszerzését, tárolását, kiadását, d) a beszerzések végrehajtása után tájékoztatja az Országgyűlési Őrséget az egyenruházati termékek és felszerelési
cikkek nyilvántartási árairól, e) elkészíti a beszerzési körébe tartozó ruházati termékek és felszerelési cikkek részletes cikkjegyzékét,
f) a hivatásos állomány alapfelszerelési és utánpótlási egyenruházati igényeinek kiszolgálása érdekében ruházati
raktárt tart fent és készletgazdálkodást folytat, valamint nyilvántartja az igényjogosultak járandóságait,
g) az Országgyűlési Őrséggel együttműködve ellátja a ruházati termékek és felszerelési cikkek reklamációs
ügyintézését, h) végzi az elszámolás keretében visszavételezett ruházat tisztíttatását.
9. § Az Országgyűlési Őrség parancsnoka a) biztosítja a feltételeket a 7. §-ban meghatározott feladatok végrehajtásához,
b) gondoskodik arról, hogy az igényjogosult állományban beállott változásról (különösen az új felvétel, áthelyezés,
vezénylés, leszerelés esetén) az Országgyűlés Hivatala az állományparancs útján értesüljön,
c) gondoskodik arról, hogy az igényjogosult a ruházati ellátás alapvető szabályait, valamint az ezzel kapcsolatos
jogait és kötelezettségeit megismerje, d) a szolgálati követelmények változásainak megfelelően – az Országgyűlés Hivatala főigazgatójával egyetértésben –
kezdeményezi a ruházati ellátási-, szolgáltatási-, illetve készletezési normák módosítását, a korszerűtlen ruházati
termékek rendszerből való kivonását, valamint új ruházati termékek rendszeresítését, meghatározza a fejlesztés
irányát, e) felelős az igényjogosultak öltözködésének irányításáért és az öltözködés megfelelő színvonalon tartásáért,
f) az Országgyűlés Hivatalánál kezdeményezi a raktárkészlet feltöltését a szükséges ruházati termékekkel és
felszerelési cikkekkel. 2. Az igényjogosult általános kötelezettségei és felelőssége
10. § Az igényjogosult a) felelős a részére kiadott, valamint az általa vásárolt egyenruházati termékek és felszerelési cikkek megőrzéséért,
rendeltetésszerű használatáért, állagmegóvásáért, továbbá a ruházat megvásárlására és utánpótlására kifizetett
összegek előírásoknak megfelelő felhasználásáért, b) köteles a ruházatát mindig olyan állapotban tartani és úgy öltözködni, hogy a szolgálati követelményeknek
megfeleljen, valamint az Országgyűlési Őrség tekintélyét ne sértse,
c) az egyenruházati termékeket és felszerelési cikkeket egyenruha jellegüktől megfosztva (gombot, parolit, feliratot,
valamint paszpólozást eltávolítva) sem viselheti polgári öltözetként, d) a használatra kiadott, valamint biztosított ruházati termékeket és felszerelési cikkeket – a testhez igazítást kivéve –
nem alakíthatja át. 3. A ruházati termékek csoportosítás és átadás-átvétele
11. § (1) A ruházati termékek és felszerelési cikkek felsorolását a cikkjegyzék részletezi.
(2) A ruházati anyagokat és a ruházati termékeket a számvitelről szóló törvény szabályai szerint kell értékelni.
12. § A ruházati termékeket és felszerelési cikkeket bizonylatok alapján kell átadni, illetve átvenni.
III. FEJEZET ELLÁTÁSI ALAPELVEK 4. A hivatásos állomány ruházati ellátásának rendszere és szabályai
13. § (1) Az igényjogosultat a szolgálati beosztásához és feladatainak, vagy munkakörének végrehajtásához igazodó ruházati
ellátás illeti meg. (2) Az igényjogosult a ruházati normákban meghatározott egyenruházati termékek és felszerelési cikkek beszerzéséhez
alapfelszerelési ellátmányban, ezt követően évente ruházati utánpótlási ellátmányban részesül.
(3) Az alapfelszerelési ellátmány az egyenruházati felszereltség megalapozását szolgálja.
(4) A ruházati utánpótlási ellátmány az elhasználódott egyenruházati termékek és felszerelési cikkek pótlását, továbbá
az Országgyűlési Őrség parancsnoka által elrendelt, valamint a fejlesztés eredményeként újonnan rendszeresített
egyenruházati termékek és felszerelési cikkek megvásárlását szolgálja. (5) Az egyenruhás, a vegyes és polgári ruhás normába sorolt állomány a ruházati utánpótlási kötelezettségének teljesítése
után a ruházati utánpótlási ellátmány terhére polgári ruházati termékeket is vásárolhat.
(6) A közvetlen szolgálati elöljáró folyamatosan ellenőrzi a beosztott ruházatát, és mindazon termékeket és cikkeket
pótoltatja, amelyek az alapellátási normában előírt mennyiséggel szemben hiányoznak, vagy amelyek utánpótlása
elhasználtság miatt szükséges. 14. § (1) Az igényjogosult az alapfelszerelési ellátmányból és a ruházati utánpótlási ellátmányból a ruházati raktár és az
Országgyűlés Hivatala által meghatározott méretes szabóságok útján kapja meg az alapellátási normában
meghatározott termékeket és cikkeket, és gondoskodik az elhasználódott vagy szolgálatban már nem viselhető
alapellátási termékek és cikkek utánpótlásáról. (2) Az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek tárgyévre érvényes, új és használt nyilvántartási értékéről
(a továbbiakban: nyilvántartási értékek) az Országgyűlés Hivatala minden év január 31-ig tájékoztatja az Országgyűlési
Őrség parancsnokát és a ruházati raktárban is kifüggeszti a nyilvántartási értékeket. Az évközi módosításokról
az Országgyűlés Hivatala haladéktalanul értesíti az Országgyűlési Őrség parancsnokát és gondoskodik a ruházati
raktárban kifüggesztett nyilvántartási értékek aktualizálásáról. 15. § (1) Az alapfelszerelésben részesültek a besorolásuknak megfelelő, az előírt alapellátási normában meghatározott ruházati
termékekkel és felszerelési cikkekkel, valamint a ruházati utánpótlási ellátmány összegével kötelesek elszámolni.
(2) A ruházati utánpótlási ellátmány pénzben kifizetett részének felhasználását igazoló számlával az igényjogosultnak
tárgyév október 31-ig kell elszámolnia. (3) Amennyiben az időarányos ruházati utánpótlási ellátmány kifizetésére tárgyév október 1. és november 30. között
kerül sor, az igényjogosultnak a kifizetett összeggel 30 napon belül el kell számolnia. Az igényjogosult elhalálozása
esetén a 26. § (1) bekezdése szerint kell eljárni.
(4) Amennyiben az igényjogosult részére történő kifizetés dátuma december hónapra esik, tájékoztatni kell az
igényjogosultat a tárgyévben történő elszámolási kötelezettségéről. (5) Az adott naptári évre szóló számlát az Országgyűlési Őrség nevére és címére kell kiállíttatni.
(6) A ruházati utánpótlási ellátmány terhére számla ellenében a 2. mellékletben meghatározott polgári ruházati termékek
számolhatók el. 16. § (1) A számlát elszámolás céljából az Országgyűlési Őrséghez kell benyújtani.
(2) Ha az igényjogosult a ruházati utánpótlási ellátmánnyal nem vagy csak részben számol el, az Országgyűlési Őrség
a számla benyújtására nyitva álló határidő elteltét követő 30 napon belül értesíti a ruházati utánpótlási ellátmányt
folyósító szervet az igényjogosultnak az elszámolás után fennálló adó- és járulékfizetési kötelezettségéről. Adó- és
járulékfizetési kötelezettség fennmaradása esetén az illetményfolyósító szerv gondoskodik a megfizetendő adó és
járulék következő havi illetményből történő levonásáról. 5. Az ellátás módja
17. § (1) Az igényjogosultak részére az alapfelszerelési ellátmányt és a ruházati utánpótlási ellátmányt az Országgyűlési Őrség
parancsnoka állapítja meg. A ruházati utánpótlási ellátmány pénzben kifizetendő részét az illetményfolyósító szerv
bocsátja az igényjogosult rendelkezésére. (2) Az új felszerelők alapfelszerelési ellátmányának összegét az Országgyűlés Hivatala által kiadott nyilvántartási
értékeket alapul véve kell kiszámítani. Az alapfelszerelési ellátmány az igényjogosult részére kizárólag természetben
biztosítható. (3) A ruházati raktár, valamint az Országgyűlés Hivatala által megbízott méretes szabóságok biztosítják a hivatásos
állomány részére az utánpótlási jellegű igények ellátását. (4) A ruházati raktár a kiadott egyenruházati termékekről és felszerelési cikkekről raktári kivételezési dokumentumot
készít. 18. § (1) Alapfelszereléskor és alapfelszerelés-kiegészítés során az igényjogosultak részére – természetbeni ellátás keretében –
konfekcionált termékeket kell biztosítani. A méretes ruházatok, valamint lábbelik beszerzési ára csak azokra a
termékekre és cikkekre fizethető ki, amelyekből az igényjogosult méretére konfekcionált kivitelű nem áll
rendelkezésre. (2) A méretes és konfekcionált ár közötti különbözetet, valamint a méretre igazítás költségét az alapfelszerelésben és
az alapfelszerelés-kiegészítésben részesülőknek az Országgyűlési Őrség nevére és címére kiállított számla ellenében
ki kell fizetni. Ezen összeg elszámolását a 15. és 16. § alapján kell végrehajtani. Az alapfelszerelés és
alapfelszerelés-kiegészítés keretében az igényjogosult részére – megfelelő méret esetén – a ruházati raktár
készletében lévő I. osztályú, új ruházati termék is biztosítható. Az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek
a ruházati raktár használt készletéből is kiadhatók. (3) A hivatásos állomány részére rendszeresített egyenruházati termékeket és felszerelési cikkeket az igényjogosultak
részére alapfelszerelésként természetben, térítésmentesen kell biztosítani. A térítésmentes természetbeni
alapfelszerelést az Országgyűlés Hivatala biztosítja. (4) Az Országgyűlési Őrség parancsnoka által elrendelt, újonnan rendszeresített egyenruházat rendelkezésre bocsátása
a ruházati utánpótlási ellátmány terhére történhet. 6. Az alapfelszerelés és az alapfelszerelés-kiegészítés általános szabályai
19. § (1) Az alapfelszerelési ellátmány egyszeri ellátmány, amelynek rendeltetése, hogy az igényjogosultak a szolgálatuk
megkezdésekor rendelkezzenek mindazon ruházati termékekkel és felszerelési cikkekkel, amelyek a szolgálati
feladataik ellátásához szükségesek. (2) Az alapellátási norma az új felszerelők első ellátásához szükséges ruházati termékek és felszerelési cikkek körét,
valamint mennyiségét határozza meg. A normában előírt termékek és cikkek beszerzése minden igényjogosult részére
kötelező. (3) Az igényjogosultak alapellátási normába való besorolása a szolgálati beosztás alapján történik. A ruházati normába
történő besorolásról mindig az érvényes állománytáblázat alapján kell határozni. Eltérő beosztásban történő
foglalkoztatás esetében a ruházati normába történő besorolásról az Országgyűlési Őrség parancsnoka határoz.
A ruházati normába történő besorolásról, átsorolásról, átminősítésről az Országgyűlési Őrség parancsnoka
állományparancsban intézkedik. (4) Az alapfelszerelést a kinevezési állományparancs alapján kell kiadni. Ettől eltérni csak az Országgyűlési Őrség
parancsnokának írásbeli engedélye alapján lehet, különösen takarékossági megfontolásból, ha már a kinevezéskor
ismert, hogy a kinevezett rövid időn belül más beosztásba kerül áthelyezésre, amely alapján más alapellátási normára
lesz jogosult. (5) Az alapfelszerelésre való igényjogosultság kezdő időpontja az új kinevezés esetén az állományparancsban
meghatározott időpont. (6) Az alapfelszerelés kiadásának terhelési időpontja az igényjogosultság kezdeti hónapjának első napja.
(7) Teljes alapfelszerelésre a hivatásos állomány szolgálati viszonyt újonnan létesítő tagja, valamint a más fegyveres
szervtől áthelyezett tagja jogosult. 20. § (1) Alapfelszerelés-kiegészítésre jogosult
a) az Országgyűlési Őrségen belül a hivatásos állomány
aa) polgári ruhás állományból vegyes vagy egyenruhás állományba,
ab) vegyes ruhás állományból egyenruhás állományba átsorolt tagja, vagy
b) a hivatásos állomány tábornokká kinevezett tagja. (2) Az alapfelszerelés-kiegészítésben részesülők a tárgyévben kifizetett ruházati utánpótlási ellátmány teljes összegére
jogosultak. (3) A hivatásos állomány tagja magasabb rendfokozatba történő kinevezésekor valamint előléptetésekor jogosult 1 pár
rendfokozati jelzéssel ellátott váll-lapra. (4) Ugyanazon igényjogosultnak az Országgyűlési Őrségen belül, két éven belül történt ismételt vagy többszöri
áthelyezése, illetve átsorolása esetén az Országgyűlési Őrség parancsnoka dönt az igényjogosult újbóli ellátásáról.
7. Az alapfelszerelés utánpótlása 21. § (1) A teljes alapfelszerelés terhelési időpontjától számított 12 hónapig ruházati utánpótlási ellátmány nem jár.
Ezt követően a 13. hónap első napján a tárgyévre vonatkozó ruházati utánpótlási ellátmány december 31-ig járó
időarányos részét, majd a továbbiakban évente január 1-jével az ellátmány teljes összegét kell jóváírni.
(2) A ruházati utánpótlási ellátmány pénzben kifizethető részét tárgyév június 30-ig kell kifizetni. Az ellátmány
természetbeni részét tárgyév december 31-ig kell kiadni. (3) A Hszt. 116. § (3) bekezdésében meghatározott, a ruházati utánpótlási ellátmány kiadásának rendjére vonatkozó
rendeletet úgy kell előkészíteni, hogy a rendészetért felelős miniszter azt a tárgyév április 15-éig kiadhassa.
(4) A ruházati utánpótlási ellátmány az elhasználódott egyenruházati termékek és felszerelési cikkek utánpótlására,
az Országgyűlési Őrség parancsnoka által elrendelt egyenruházat megvásárlására vagy a fejlesztés eredményeként
újonnan rendszeresített egyenruházatnak és felszerelési cikkeknek, valamint polgári ruházati termékeknek a
megvásárlására szolgál. (5) A szolgálati viszony megszűnésekor még ki nem fizetett ruházati utánpótlási ellátmányt a szolgálatban töltött időre
pótlólag időarányosan biztosítani kell. (6) A ruházati utánpótlási ellátmány rendeltetés szerinti felhasználását – az Országgyűlési Őrség parancsnokának
intézkedése alapján – folyamatosan ellenőrizni kell. (7) Az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek előírás szerinti tárolásáról és karbantartásáról az igényjogosult
köteles gondoskodni. 22. § (1) Az igényjogosult előléptetésével kapcsolatos átszerelési költség az Országgyűlési Őrséget terheli, kivéve a
(2) bekezdésben meghatározott esetet. (2) Az igényjogosultat terheli az átszerelési költség, ha az igényjogosult előléptetésére a rendfokozatban történő
visszavetését követően került sor. 23. § (1) Illetmény nélküli szabadságon lévő, továbbá gyermekgondozási díjban vagy gyermekgondozási segélyben
(a továbbiakban: gyes) részesülő személy – a gyes melletti újbóli munkába állást kivéve – ruházati utánpótlási
ellátmányra a távolléte időtartama alatt nem jogosult. A távollét időtartamát – összevontan – egész hónapokban kell
számítani, a töredék hónap nem vehető figyelembe. Az ezen személyek részére előre kifizetett ruházati utánpótlási
ellátmánynak azon részét, amelyre vonatkozóan a jogosultság nem áll fenn, túlellátásként kell előjegyezni és a
következő évi ruházati utánpótlási ellátmányból le kell vonni, illetve leszerelés esetén vissza kell téríttetni.
(2) A hivatásos állomány szolgálati beosztásból felfüggesztett, előzetes letartóztatásba helyezett vagy katonai fogdában
letöltendő szabadságvesztésre ítélt tagja részére – függetlenül a felfüggesztés, előzetes letartóztatás vagy
szabadságvesztés időtartamától – esedékessé váló ruházati utánpótlási ellátmányt vissza kell tartani.
(3) Ha a) a szolgálati beosztásból történő felfüggesztésre okot adó fegyelmi, illetve büntetőeljárásban jogerősen olyan
döntést hoznak, amely alapján az igényjogosult szolgálati viszonyát meg kell szüntetni, vagy
b) a szolgálati beosztásból történő felfüggesztésre okot adó fegyelmi, illetve büntetőeljárásban érintett
igényjogosult szolgálati viszonya a fegyelmi, illetve büntetőeljárás jogerős befejezését megelőzően egyéb okból
megszűnik, az igényjogosultnak a fegyelmi, illetve büntetőeljárás megindításának első naptári hónapjának utolsó napjától
visszamenőleges hatállyal kell elszámolnia a 25. és 26. §-ban meghatározottak szerint.
(4) Ha az igényjogosult a szolgálati beosztásból történő felfüggesztésére okot adó fegyelmi, illetve büntetőeljárás jogerős
befejezését követően továbbra is szolgálati viszonyban marad, úgy visszamenőlegesen ki kell adni, vagy ki kell fizetni
részére a visszatartott és esedékessé vált ruházati utánpótlási ellátmányt. A kifizetett ellátmánnyal a 15. és 16. §-ban
foglaltak alapján kell elszámolni. (5) Nem szünetel az ellátás azon igényjogosult részére:
a) akit állományviszonya fenntartása mellett más szervhez vezényeltek,
b) aki szülési szabadságát tölti, c) aki betegállományban van.
(6) Az igényjogosult részére a más szervhez vezénylése esetén az ellátást az állományilletékes szerv és a vezénylés helye
szerinti szerv megállapodása alapján kell folyósítani. 24. § (1) A megrongálódott, megsemmisült vagy elveszett egyenruházati termékek és felszerelési cikkek pótlásából adódó kár
megtérítése érdekében a hivatásos állomány kártérítési felelősségére vonatkozó külön jogszabályban meghatározott
kártérítési felelősség szabályai szerint kell eljárni. (2) Az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek megrongálódását, megsemmisülését, elvesztését az
igényjogosultnak haladéktalanul írásban jelentenie kell a szolgálati elöljárójánál. A kártérítési felelősség
megállapításától függetlenül intézkedni kell az egyenruházati termékek és felszerelési cikkek javításáról, pótlásáról,
amelynek a költségét az Országgyűlés Hivatala megelőlegezi. (3) Ha a kár bekövetkeztében a használó vagy harmadik személy vétkessége nem állapítható meg, a kárt az Országgyűlési
Őrség viseli. Az erre irányuló igényt a kártérítési felelősségre vonatkozó külön jogszabályban foglaltak szerint kell
elbírálni. (4) Ha a kárért harmadik személy felel, a kár megtérítése iránt az Országgyűlési Őrség parancsnoka intézkedik.
(5) A kártérítés összegét a tisztítás, javítás címén teljesített tényleges kifizetés, pótlás szükségessége esetén a kár
bekövetkezése előtti használhatósági foknak megfelelő érték alapján kell megállapítani, amelyhez értékbecslő vagy
szakértő igénybe vehető. 8. A szolgálati viszony megszűnése esetén követendő eljárás
25. § (1) Attól, akinek a szolgálati viszonya megszűnt – a (2) bekezdésben meghatározott kivételekkel – a kiadott ruházati
termékeket és felszerelési cikkeket – az egyenruha jellegétől megfosztott sapka, póló, lábbeli, téli alsóruházat és zokni
kivételével – azonnali hatállyal be kell vonni és azt az állomány további ellátására fel lehet használni. A ruházati
elszámolást a szolgálati viszony megszűnésekor hatályos ruházati normatáblázat, valamint a két éven belüli
átminősítés figyelembevételével kell végrehajtani. (2) Nem kell bevonni a kiadott ruházati termékeket és felszerelési cikkeket
a) attól, akinek a szolgálati viszonya nyugállományba helyezésére tekintettel szűnik meg,
b) a Hszt. 64. § (5) bekezdése alapján a hivatásos állományba visszavett, szolgálati járandóságra jogosulttól
a szolgálati viszonyának megszűnésekor. (3) A szolgálati viszony létesítésétől számított egy éven belüli leszerelőnek vissza kell fizetnie azon összeget is, amelyet
ruházati termékek és felszerelési cikkek vásárlása céljából fizettek ki részére, de amely összegből ruházati terméket
vagy felszerelési cikket még nem vásárolt. (4) A leszerelők a szolgálati viszony megszűnése esetén, a tárgyévben kifizetett ruházati utánpótlási ellátmányból csak
a leszerelés vagy az azt megelőző felfüggesztés hónapjának végéig esedékes összegre jogosultak.
26. § (1) A hivatásos állomány elhunyt tagjának ruházati termékeire és felszerelési cikkeire a szolgálati időre való tekintet nélkül
az öröklési jog általános szabályai az irányadók. Az utolsó szolgálati évre jóváírt egész évi ruházati utánpótlási
ellátmányt – amennyiben még nem került kifizetésre – az örökös részére az adózási szabályok betartása mellett ki kell
fizetni. A kifizetett ruházati utánpótlási ellátmánynak azon részét, amelyre a jogosultság megszűnt, visszatéríttetni
nem kell. (2) Annak az igényjogosultnak, aki a leadásra kötelezett ruházati termékekkel és felszerelési cikkekkel nem tud elszámolni,
a cikkek tárgyévi forintértékének 50%-át kell visszafizetnie. 9. Az elszámolás rendje és a nyilvántartás okmányai
27. § (1) Az Országgyűlés Hivatala a ruházati alapfelszerelésről és a ruházati utánpótlási ellátmányról, valamint annak
felhasználásáról – egyénenkénti nyilvántartást vezet, amelyet minden év december 31-ig le kell zárni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott időponton kívül a nyilvántartást le kell zárni az igényjogosult szolgálati
viszonyának megszűnésekor. Az elszámolást a záráskor a nyilvántartásban szereplő készletek alapján, a 25. §
(1) bekezdésében meghatározottak figyelembevételével kell elvégezni. (3) A rendszeres évi záráskor az elszámolás időpontjáig jóváírt és ki nem fizetett összegeket jóváírásként, az esetleges
túlellátást pedig terhelésként kell a következő évre átvinni.
(4) Az elszámolást a szolgálati viszony megszűnésekor, valamint más fegyveres szervhez történő áthelyezéskor a 25. és
26. § előírásai szerint kell végrehajtani. (5) Az alapfelszerelés, az alapfelszerelés-kiegészítés és a ruházati utánpótlási ellátmány raktári kiadásának tényét, továbbá
a kifizetett összeg számlával történő elszámolásának tényét az (1) bekezdésben meghatározott nyilvántartásban kell
szerepeltetni. IV. FEJEZET A MUNKARUHÁZATI-, A VÉDŐRUHÁZATI-, VÉDŐESZKÖZ- ÉS VÉDŐFELSZERELÉSI-,
ILLETVE A RUHÁZATI EGYSÉGFELSZERELÉS-ELLÁTÁS RENDSZERE ÉS SZABÁLYAI 10. Az ellátás alapelvei
28. § (1) Az igényjogosultat a hatályos normák figyelembevételével munkaruházat, valamint a munkakörhöz kapcsolódó
kockázatelemzés alapján védőruházat, védőeszköz és védőfelszerelés (a továbbiakban: egyéni védőfelszerelés),
továbbá – szükség esetén – ruházati egységfelszerelés illeti meg.
(2) Az igényjogosultat nagyfokú szennyeződéssel vagy a ruházat jelentős mértékű kopásával járó munkakörökben
munkaruházat illeti meg. (3) Az igényjogosultat az egészséget, testi épséget veszélyeztető munkakörökben, valamint közegészségügyi vagy
szolgálati érdekből egyéni védőfelszerelés illeti meg. (4) Az egyéni védőfelszerelés kiválasztása munkavédelmi (munkabiztonsági és munkaegészségügyi)
szaktevékenységnek minősül. A védőeszközök körének meghatározása és biztosítása érdekében – a munkafeladatok,
valamint használt eszközök figyelembevételével – kockázat-értékelést kell készíteni.
(5) Az igényjogosultnak speciális szolgálati feladat ellátásakor a feladat ellátását segítő vagy annak ellátását szolgáló
ruházati egységfelszerelés biztosítható. 29. § Az igényjogosultat a 28. § alapján megillető munkaruházatot, egyéni védőfelszerelést, valamint ruházati
egységfelszerelést az Országgyűlési Őrség parancsnoka a hivatásos állomány tagja által ellátandó szolgálati feladatok
alapján a szolgálati beosztásba kinevezéssel egyidejűleg állományparancsban állapítja meg.
30. § Az állományparancsban meg kell határozni a) az igényjogosultság alapját képező munkakört,
b) az adott munkakör ellátásához szükséges munkaruházati termékek, egyéni védőfelszerelések cikkösszetételét,
a cikkek mennyiségi egységét, mennyiségét, c) a juttatás jellegét: munkaruha, egyéni védőfelszerelés vagy ruházati egységfelszerelés, valamint
d) az egyéni védőfelszerelés kivételével a kiadott cikkek egy-egy darabra vagy párra vetített viselési, használati vagy
tervezési idejét. 11. A készletek kialakítása 31. § (1) A készleteket a különféle károsító hatásokat és közegészségügyi érdekeket meghatározó külön jogszabály alapján kell
kialakítani. Az Országgyűlési Őrségnél kizárólag olyan egyéni védőfelszerelést lehet használni, amely a vonatkozó
jogszabályban meghatározott megfelelőségi tanúsítvánnyal vagy tanúsítással, EK típustanúsítvánnyal, EK
megfelelőségi nyilatkozattal vagy homologizációs típusbizonyítvánnyal rendelkezik. (2) Az igényjogosultak részére kiadásra kerülő munkaruházatok viselési idejének meghatározásakor mérlegelni kell
a ruházat viselésének rendszerességét, átlagos időtartamát. (3) A munkaruha-ellátást – több munkakör ellátása esetén – arra a munkakörre kell biztosítani, amelynek végzésével
az igényjogosult a munkaidejének nagyobb részét tölti. A munkaruha kihordási idejének meghatározásakor
mérlegelni kell a munkaidő kisebb részét kitevő munkakör ellátásával járó szennyeződés, kopás mértékét is.
(4) Az egyéni védőfelszerelést a munkavégzés vagy más tevékenység egész időtartamára – függetlenül a tevékenység
formájától és a munkaidőtől – a munka végzése során előforduló minden ártalomra biztosítani kell.
(5) Ha az igényjogosult egészségének, testi épségének megóvása vagy a közegészségügyi érdek indokolttá teszi,
az Országgyűlési Őrség – az Országgyűlés Hivatala útján – az állományparancsban meghatározott eseteken kívül is
köteles a megfelelő egyéni védőfelszerelést biztosítani. 32. § Az ellátási szükségletek fedezetét a hatályos normák és a tervezési előírások alapján, az éves költségvetés keretében
kell megtervezni. 33. § A tervezett viselési, használati időt teljes szolgálati idő, a ruházati egységfelszerelések körében a tényleges használati
idő figyelembevételével, teljes hónapokra kell meghatározni. A terhelés időpontja az igényjogosultság kezdeti
hónapjának első napja. 12. A szükségletek kielégítése, a járandóságok rendelkezésre bocsátása
34. § (1) Az igényjogosult akkor válik a 28. § (1) bekezdésben meghatározott ellátásra jogosulttá, ha kinevezés áthelyezés vagy
más szervhez vezénylés folytán juttatásra jogosító munkakörbe lép.
(2) Az igényjogosultak ellátását az Országgyűlési Őrség a hatályos normák figyelembevételével, a ruházat természetbeni
kiadása útján teljesíti. (3) Az egyéni védőfelszereléssel történő ellátást és utánpótlást elsősorban a raktári készletben tárolt, használt, de kellő
védőképességű termékekből és cikkekből kell biztosítani. Új minőségű ruházat védőfelszerelési célra csak akkor
adható ki, ha a raktári készletben megfelelő jellegű, méretű használt ruházat nincs.
(4) Az igényjogosultak részére kiadott egyéni védőfelszerelés az Országgyűlés Hivatala tulajdonát képezi.
A védőfelszerelésnek kihordási ideje nincs, mindaddig viselni kell, amíg rendeltetésszerű használatra alkalmas, kivéve,
ha annak gyártója vagy a gyártó művi bizonylat szavatossági időt határoz meg. A védőképességet az Országgyűlési
Őrség munkavédelmi feladatait ellátó – az Országgyűlés Hivatala által foglalkoztatott – munkavédelmi megbízott
rendszeresen ellenőrzi, a szükséges védőfelszerelés cseréje iránt soron kívül intézkedik. Az egyéni védőfelszerelést
használó személy köteles azonnal jelenteni, ha a felszerelés már nem javítható, illetve ha nagyfokú károsodása,
védőképességének az előírt mértéket meghaladó csökkenése következik be.
(5) A lejárt viselési idejű munkaruházatot, valamint az elhasználódott, szolgálati célra alkalmatlan egyéni védőfelszerelést
az igényjogosultság további fennállása esetén pótolni szükséges. A munkaruha-utánpótlás kiadásának késedelme
esetén az igényjogosultat visszamenőleges hatályú ellátás illeti meg. Az igényjogosult hibájából eredő késedelem
esetén a viselési idő a kiadás időpontjával veszi kezdetét.
(6) A munkaruha kiadásakor az igényjogosulttal közölni kell a ruházat viselési idejét, illetve az utánpótlás időpontját,
továbbá azt, hogy a munkaruházat mosatása, karbantartása az igényjogosult kötelessége. A ruházat a viselési idő
lejártáig az Országgyűlés Hivatala, ezt követően a használó tulajdonát képezi.
13. Az ellátás szüneteltetése és a viselési idő módosítása
35. § (1) A munkaruházat viselési idejébe nem számítható be a megszakítás nélkül egy hónapot meghaladó tanfolyam
– amennyiben a munkaruházatot nem használják –, és a szolgálati beosztásból történő felfüggesztésének időtartama,
valamint az egészségügyi, az illetmény nélküli, a rendkívüli vagy a szülési szabadságon eltöltött idő.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetekben a viselési idő a távollét időtartamával meghosszabbodik.
A meghosszabbítás időtartamát egész hónapokban kell számolni. 14. Elveszett, megrongálódott vagy megsemmisült cikkek pótlása
36. § (1) Az elveszett, továbbá a szolgálat ellátása közben vagy elemi csapás következtében megrongálódott, megsemmisült
egyéni védőfelszerelést, valamint a le nem járt viselési idejű munkaruházatot – a megrongálódott ruházat bevonása
mellett – pótolni kell. (2) Az elveszett, megrongálódott vagy megsemmisült cikk pótlását akkor is biztosítani kell, ha a kár az igényjogosult
hibájából keletkezett. Ilyen esetben a pótlásként kiadott munkaruhára a kiadás napjával kezdődő teljes viselési időt
kell számítani. (3) A használatra kiadott ruházat elvesztése, megrongálódása, megsemmisülése esetén – függetlenül attól, hogy a kár
kinek a hibájából következett be – jegyzőkönyvet kell felvenni, és a hivatásos állomány kártérítési felelősségére
vonatkozó külön jogszabályban foglaltak szerint kártérítési eljárást kell lefolytatni.
(4) Ha a kárért harmadik személy felel, a kár megtérítése iránt az Országgyűlési Őrség parancsnoka intézkedik.
15. Az igényjogosultság megszűnésekor követendő eljárás 37. § (1) Az igényjogosult a használatára kiadott valamennyi egyéni védőfelszerelést, valamint a viselési idő 50%-ánál rövidebb
ideig használt munkaruházatot vagy ellenértékét – a (3) és (4) bekezdésben meghatározott kivételekkel –
a) a szolgálati viszonya megszűnésekor, b) más fegyveres szervhez történő áthelyezésekor, vagy 3 hónapot meghaladó vezénylésekor,
c) 3 hónapnál hosszabb ideig tartó illetmény nélküli szabadság megkezdésekor, valamint
d) olyan munkakörbe kerülésekor, amelyben az ellátás már nem illeti meg,
köteles visszaszolgáltatni. (2) A térítési összeg megállapításánál a munkaruházat bekerülési értékét osztani kell a normában megjelölt viselési idő
hónapjának számával és az így kapott eredményt annyival kell megszorozni, ahány teljes hónap a viselési idő 50%-ából
még hátravan. (3) A hivatásos állományból nyugállományba helyezett személy a használatban lévő, le nem járt viselési idejű
munkaruházatot térítésmentesen megtarthatja. (4) Az elhalálozott használatában volt egyéni védőfelszerelést be kell vonni. Hiánya esetén jegyzőkönyvet kell felvenni,
amely kimondja az Országgyűlési Őrség kárviselését. Az elhalálozott munkaruházatát térítésmentesen a közeli
hozzátartozó tulajdonába kell adni, ha közeli hozzátartozó nincs, akkor a munkaruházatot be kell vonni.
16. Nyilvántartási előírások 38. § Az Országgyűlés Hivatala a használatra természetben kiadott munkaruházat mennyiségét, kihordási idejét és
bekerülési értékét, valamint a természetben kiadott egyéni védőruha, védőfelszerelés mennyiségét és bekerülési
értékét a személyi leltárban tartja nyilván. V. FEJEZET
A RIADÓCSOMAGGAL VALÓ ELLÁTÁS RENDSZERE, SZABÁLYAI 39. § (1) Az igényjogosultat kinevezésekor a riadócsomag összetételének megfelelő ellátás illeti meg.
(2) A riadócsomag egyszeri ellátás, amit az illetményfolyósító szerv – az Országgyűlési Őrség költségvetésének terhére –
pénzben bocsát az igényjogosult rendelkezésére. A kifizetett összeg elszámolás köteles. Az elszámolást a ruházati
utánpótlási ellátmánnyal megegyező módon kell végrehajtani. (3) A riadócsomag értéke 6800 Ft.
(4) A hivatásos állomány újonnan kinevezett tagja a riadócsomagot a kinevezését követő 30 napon belül köteles
összeállítani. (5) A riadócsomag összetétele: a) tisztálkodó felszerelés (törölköző, szappan, fogkefe, fogkrém, WC papír, fésű, borotválkozó felszerelés/intim
csomag), b) kétnapi hidegélelem (legalább 2 db melegíthető 400 gr-os készételkonzerv, 2 db 65 gr-os és 2 db 150 gr-os
húskészítmény konzerv), konzervnyitó, c) tisztító, karbantartó felszerelés (lábbeli tisztító- és varrókészlet),
d) füzet (A/5), íróeszköz. 40. § (1) A riadócsomagot az igényjogosultnak a szolgálati helyén kell tárolnia. A riadócsomagban tárolt cikkek, felszerelések és
eszközök karbantartását, és a (3) bekezdésben foglalt kivétellel a pótlását – a szavatossági idővel rendelkezők
szavatossági frissítését is beleértve – az igényjogosult saját költsége terhére hajtja végre.
(2) Riadó elrendelése esetén az igényjogosult köteles a rendkívüli feladat elrendelésére felkészülni, a riadócsomagot,
az esővédő öltözetet és az évszaknak megfelelő szolgálati öltözetet magához venni.
(3) Az elrendelt rendkívüli feladatok végrehajtása során, amennyiben az igényjogosult élelmezési ellátásban nem
részesül, a felhasznált hidegélelem (1400 Ft/nap) visszapótlásra kerül (reggeli 25%, ebéd 45%, vacsora 30%).
(4) A szolgálati viszony megszűnése esetén – amennyiben a szolgálati viszony a létesítésétől számított egy éven belül
megszűnik – az igényjogosult köteles a kifizetett összeget visszatéríteni. Az egy évet elérő vagy meghaladó hivatásos
szolgálat után történő leszerelés esetén a leszerelőt visszatérítési kötelezettség nem terheli.
(5) A riadócsomag ellenőrzését a ruházati szemle során kell végrehajtani. Az ellenőrzésnek ki kell térnie a riadócsomag
összetételére, minőségére és a szavatossági időre. A tapasztalt hiányosságok megszüntetésére az Országgyűlési Őrség
parancsnokának azonnal intézkedni kell. VI. FEJEZET ÖLTÖZKÖDÉSI SZABÁLYZAT
17. Az egyenruházati termékek viselésének általános szabályai 41. § (1) Egyenruha viselésére jogosultak az Országgyűlési Őrség hivatásos állományának tagjai, valamint a hivatásos
állományából nyugállományba helyezettek, amennyiben az egyenruha viselésétől nem tiltották el őket.
(2) Az egyenruhás normatípusba sorolt igényjogosult szolgálatban egyenruhát köteles viselni, kivéve, ha szolgálati
elöljárója szolgálati érdekből polgári ruha viselését rendeli el.
(3) A vegyes ruhás normatípusba sorolt igényjogosult szolgálatban polgári ruhát viselhet. A szolgálat ellátásának
érdekében, a szervezeti hovatartozás kinyilvánítása és az egyöntetű megjelenés biztosítása céljából a szolgálati
elöljáró egyenruha viselését is elrendelheti. A tábornoki állomány normabesorolása vegyes ruhás alapellátási norma.
(4) A polgári ruhás normatípusba sorolt igényjogosult ruházatának mindig az adott szolgálati feladat követelményeihez
kell igazodnia. (5) Az egyenruha viselésére jogosult szolgálati célú külföldi tartózkodása esetében az egyenruházati termékek és
felszerelési cikkek viselését az Országgyűlési Őrség parancsnoka engedélyezi.
(6) Az igényjogosult nem viselhet egyenruhát, ha a) beosztásából felfüggesztették, vagy
b) nem szolgálati céllal külföldön tartózkodik, kivéve, ha az Országgyűlési Őrség parancsnoka azt előzetesen írásban
engedélyezte számára. 42. § (1) A hivatásos szolgálattal össze nem függő, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszony folytatása során egyenruházati
termék és felszerelési cikk nem viselhető. (2) Az öltözködési könnyítés a szolgálati elöljáró engedélyével – a szolgálati követelmények figyelembevételével –
hajtható végre. 43. § (1) A rendszeresített egyenruházati termékeknek és felszerelési cikkeknek a viselési alkalomhoz és a viselési időszakhoz
alkalmazkodó öltözködési lehetőséget kell biztosítaniuk. (2) Viselési alkalom szerint az egyenruházat
a) díszelgő, b) társasági vagy c) szolgálati öltözet.
(3) Viselési időszak szerint az egyenruházat a) nyári,
b) téli, vagy c) átmeneti öltözet. (4) A viselési időszakok:
a) a nyári időszak: június 1-jétől szeptember 15-ig,
b) a téli időszak: december 1-jétől március 15-ig,
c) az átmeneti időszak: március 16-tól május 31-ig és szeptember 16-tól november 30-ig
tart. (5) A (4) bekezdésben meghatározott időszakokra előírt rendszeresített egyenruházatot irányadónak kell tekinteni.
Az aktuális viselési időszakban megszokottól eltérő időjárási viszonyok vagy szélsőséges hőmérsékleti értékek esetén
a ruházat meghatározása a szolgálati elöljáró hatáskörébe tartozik.
44. § (1) A szolgálati öltözet a hivatásos állomány ruházata a szolgálati és kiképzési feladatok végrehajtása során.
(2) A társasági öltözet a hivatásos állomány alkalmi ruházata állami és nemzeti ünnepeken, szolgálati eseményeken,
jelentős társadalmi rendezvényeken, és egyéb ünnepi alkalmakkor. Az öltözet jelentősebb családi események (például
házasságkötés, keresztelő) alkalmával is viselhető. (3) A díszelgő öltözet az az öltözet, amelyet a hivatásos állománynak a protokolláris díszelgési feladatok ellátására kijelölt
tagjai a díszelgési feladatok ellátása során, alkalmi ruházatként viselnek állami és nemzeti ünnepeken, valamint
az Országgyűlési Őrség parancsnoka által meghatározott esetekben egyéb eseményeken.
45. § Az egyenruha viselésére jogosultak öltözetének egységességét az Országgyűlési Őrség parancsnoka biztosítja.
46. § A szolgálati elöljáró felelős beosztottai öltözködéséért. A szolgálati elöljáró ellenőrzi, hogy beosztottai ruházata
megfelel-e az adott szolgálati követelményeknek. A szolgálati elöljáró köteles megkövetelni, hogy a ruházat mindig
jó állapotú, tiszta legyen. 47. § (1) A kitüntetési szalagsáv elhelyezése a társasági zubbonyon, a bal oldalon lévő zsebtakaró felett közvetlenül, annak
szélével párhuzamosan megengedett úgy, hogy a szalagsáv és a zseb középvonala egybeessen. Egy sorban legfeljebb
négy kitüntetés viselhető. (2) A köztársasági elnök, a Kormány, az Országgyűlés elnöke, továbbá a jogszabályban feljogosított más szerv által
alapított kitüntetéseket – az egyes kitüntetések viselésére kiadott szabályozókban meghatározottaknak megfelelően
– eredeti formában a társasági zubbonyon a bal zsebtakaró felett elhelyezve kell viselni.
48. § (1) A szolgálati azonosító jelvényt a szolgálati ruházaton kell viselni.
(2) A hivatásos állomány a szolgálati azonosító jelvényt az egyenruházati felsőruházat mellzsebén, bal oldalt a zsebfedő
alatt, a rögzítő gombjára gombolva viseli. A szolgálati azonosító jelvényt a zsebtakaró alsó széle alá úgy kell feltűzni,
hogy az a zseb függőleges középvonalával egybeessen. 49. § (1) A hivatásos állományból nyugállományba helyezett személyek egyenruha-viselésének jogosultságáról a
nyugállományba helyezési állományparancs intézkedik. A nyugállományba helyezett csak társasági egyenruházat
viselésére jogosult. (2) A társasági egyenruhát az öltözködési előírások figyelembevételével kell viselni.
(3) A hivatásos állományból nyugállományba helyezettet az egyenruha viselésétől és a rendfokozat használatától utólag
el kell tiltani, amennyiben a bíróság jogerősen lefokozta vagy a közügyektől eltiltotta. Amennyiben a nyugállományba
helyezett e rendeletben meghatározott öltözködési szabályokat durván megszegi (például megszégyenítő módon,
más nem egyenruházati cikkel együtt hordva viseli), az egyenruha viselésétől és a rendfokozat használatától eltiltható.
Az eltiltásról a nyugállományba helyezésről rendelkező elöljáró, tábornok esetében az Országgyűlés elnöke
határozatban jogosult dönteni. (4) A hivatásos állományból nyugállományba helyezett külföldi tartózkodása folyamán az egyenruházati terméket és
felszerelési cikket az Országgyűlési Őrség parancsnokának jóváhagyásával viselheti.
VII. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 50. § (1) Ez a rendelet 2013. január 1-jén lép hatályba.
(2) A ruházati termékek és felszerelési cikkek viselési változatairól az Országgyűlési Őrség parancsnoka e rendelet
hatálybalépését követő 30 napon belül intézkedik. (3) A 21. § (3) bekezdése szerinti rendelet kiadását első alkalommal a 2014. évben kell előkészíteni.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
200/2010. (VII. 6.) KE határozata nyugállományú határőr vezérőrnagy hivatásos állományba visszavételéről.
Az Alkotmány 30/A. §-a (1) bekezdésének i) pontjára tekintettel, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 64. § (1) bekezdése alapján a belügyminiszter előterjesztésére Lajtár József nyugállományú
határőr vezérőrnagyot 2010. július 1-jei hatállyal a Rendőrség hivatásos állományába rend őr vezérőrnagy rendfokozattal
visszaveszem.
Budapest, 2010. június 30. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
1073/2003. (VII. 22.) Korm. határozata a ,,Modigliani, Soutine és montparnasse-i barátaik’’ című kiállításhoz kapcsolódó állami kezességvállalásról.
A Kormány 1. az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 33. és 42. §-a, és a Magyar Köztársaság 2003. évi
költségvetéséről szóló 2002. évi LXII. törvény 31. §-a alap
ján egyedi, egyszerű kezességet vállal, a biztosítási szerződéssel nem biztosítható káreseményekből származó esetleges károk megtérítésére, a műkincsek tulajdonosai és a
Magyar Zsidó Múzeum és Levéltár között létrejött kölcsönzési szerződésekben foglaltaknak megfelelően
4515,0 millió Ft összeghatárig, a ,,Modigliani, Soutine és
montparnasse-i barátaik’’ című kiállítás bemutatásához
2003. július 23. és október 19. közötti időtartamra;
2. biztosítja az 1. pontban meghatározott kiállításon
bemutatásra kerülő műtárgyak visszaszolgáltatásának feltételeit;
3. a kezességvállalási díj megfizetésétől a Magyar Köztársaság 2003. évi költségvetéséről szóló 2002. évi
LXII. törvény 39. § (2) bekezdése alapján eltekint.
A miniszterelnök helyett: Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter


text:
113/2009. (HK 3/2010.) MH 12. Arrabona lé. rak. e. pk. intézkedése csapatérme rendszeresítéséről.
A csapatkarjelzések, csapatjelvények, csapatérmék tartalmi és formai követelményeiről, valamint az elbírálás és
engedélyezés rendjéről szóló 120/2005. (HK 2/2006.) HM
utasításban (a továbbiakban: Utasítás) kapott felhatalmazás alapján – figyelemmel a Magyar Honvédség Öltözködési Szabályzatának kiadásáról szóló 9/2005. (III. 30.)
HM rendelet rendelkezéseire – a Magyar Honvédség
12. Arrabona légvédelmi rakétaezred csapatérme rendszeresítéséről az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az Utasítás előírásai szerint elkészített, elbírált és felterjesztett csapatérmét rendszeresítem, adományozását az
ezred állománya részére engedélyezem.
2. A csapatérme szöveges leírását és eredeti, valamint
kétszeres méretű színes grafikáját ezen intézkedés mellékletei tartalmazzák.
3. Az Utasítás 6. § (1) bekezdése szerint az ezred gondoskodik a jóváhagyott csapatérme rendszeresítéséből
adódó költségvetés tervezéséről, a beszerzésről, a gyártásról és az adományozásról.
4. Ezen intézkedés közzététele napján lép hatályba. Varga László mk. dandártábornok s. k.,
parancsnok


text:
33/2013. (VI. 21.) NFM rendelete a radioaktívhulladék-tároló és a radioaktív hulladék átmeneti tárolója telepítéséhez és tervezéséhez szükséges földtani és bányászati követelményekről.
Az atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény 68.  § (6) és (9)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az  egyes
miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet
84. § g) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
 1. befogadó kőzet: az a földtani képződmény vagy képződmény együttes, amelyben a radioaktívhulladék-tároló
és a radioaktív hulladék átmeneti tárolója települ, és amelynek térbeli kiterjedése nagyobb, mint a tárolótér;
2. földtani adottságok: a földtani környezet ásvány-kőzettani, geokémiai, geomechanikai, geofizikai, tektonikai,
rétegtani, hidrogeológiai, radiometriai, fejlődéstörténeti jellemzői, amelyek meghatározóak a  tervezett
radioaktívhulladék-tároló, a radioaktív hulladék átmeneti tárolója és a tevékenység szempontjából;
3. földtani alkalmasság: a  radioaktívhulladék-tároló és a  radioaktív hulladék átmeneti tárolója biztonsági
követelményei szempontjából meghatározó földtani adottságok kedvező minősítése;
4. földtani gát: a  földtani környezetnek azon része, amely meghatározott ideig és mértékben, természetes
állapotában képes akadályozni a radioaktív izotópok terjedését;
5. földtani kutatás: a  földkéreg anyagi, szerkezeti és fejlődéstörténeti sajátosságainak megismerésére irányuló
műszaki-tudományos tevékenység;
6. intézményes ellenőrzés: a  radioaktívhulladék-tárolónak és a  radioaktív hulladék átmeneti tárolójának az  erre
a  célra kijelölt szervezet által végzett ellenőrzése, amely lehet aktív: megfigyelés, felügyelet, helyreállítás,
vagy passzív: földhasználat ellenőrzése;
7. potenciális telephely: olyan földtani kutatással vizsgált telephely, amelynek földtani alkalmassága biztonsági
értékelésben még nem bizonyított;
8. radioaktív hulladék felszíni és felszín közeli tárolója: radioaktív hulladék végleges elhelyezésére szolgáló
létesítmény, amelyet a talajvízszint feletti földtani környezetben telepítenek;
9. radioaktív hulladék mélységi tárolója: radioaktív hulladék végleges elhelyezésére szolgáló, bányászati
módszerekkel kialakított létesítmény, amelyet a talajvízszint alatti földtani környezetben telepítenek;
10. telephely: a felszínen és a mélységben egyértelműen elhatárolt térrész, amelyben a radioaktívhulladék-tároló
és a radioaktív hulladék átmeneti tárolója, valamint azok védőzónája elhelyezhető;
11. telephely földtani környezete: a Föld felszín alatti természetes, élettelen közegének (földkéregnek) azon része,
amelynek szilárd-, folyékony- és gázfázisai kölcsönhatásban vannak, vagy lehetnek a  radioaktívhulladéktárolóval és a radioaktív hulladék átmeneti tárolójával.
2. A földtani alkalmasság vizsgálata 2. § (1) A földtani környezet vizsgálatának módszere a földtani kutatás. A földtani kutatás során érvényesíteni kell
a) a fokozatos, egyenletes és szükséges mértékű megismerést,
b) a kutatási fázisok egymásra épülését,
c) a műszakilag és gazdaságilag elérhető legjobb módszer és technológia alkalmazását,
d) az adatok megőrzését és reprodukálhatóságát, valamint
e) a minőségbiztosítást.
(2) A komplex biztonsági értékeléshez szükséges földtani adatokat a földtani kutatás során kell meghatározni.
 (3) Földtani kutatási zárójelentésben kell vizsgálni és bizonyítani a  potenciális telephely és a  kiválasztott telephely
földtani alkalmasságát.
 (4) A műszaki védelem elemeit úgy kell megtervezni és létesíteni, hogy azok kölcsönhatása a földtani környezettel ne
veszélyeztesse a földtani gátat. 3. § A  radioaktívhulladék-tároló és a  radioaktív hulladék átmeneti tárolója (a továbbiakban együtt: létesítmény)
telephely-kijelölése és a  földtani alkalmasság vizsgálata fázisokra tagolható, amelyeket a  földtani kutatási terv
készítése és jóváhagyása során kell meghatározni.
4. § Az  egyes kutatási fázisokat megalapozó földtani kutatási terveket és a  kutatási fázisokat lezáró földtani kutatási
zárójelentéseket a Magyar Bányászati és Földtani Hivatal (a továbbiakban: MBFH) hagyja jóvá.
5. § A földtani kutatások tartalmát a 10. és 11. §-ban meghatározott általános földtani követelmények, az 1. mellékletben
felsorolt földtani vizsgálati szempontok és a 2–4. melléklet szerinti különleges földtani alkalmassági követelmények
alapján kell meghatározni.
6. § A  földtani kutatás során a  kutatási módszerek kiválasztásakor, a  kutatólétesítmények számának és elhelyezésének
tervezésekor figyelemmel kell lenni arra, hogy a potenciális befogadó kőzet és a földtani gát kedvező adottságai ne
károsodjanak. Károsodás esetén a  földtani kutatást végző köteles az eredetivel azonos szintű földtani alkalmasság
helyreállítására.
7. § (1) A földtani kutatást és a létesítményt úgy kell megtervezni, hogy az lehetővé tegye a földtani környezet rendszeres
megfigyelését és a létesítmény intézményes ellenőrzését annak
a) működése megkezdése előtti időszakban,
b) működése alatt, és
c) bezárása, illetve felszámolása után.
(2) A  befogadó kőzet, illetve a  földtani gát viselkedését és a  radioaktív izotópok esetleges kijutását és terjedését
a földtani környezetben a létesítmény
a) üzemelése alatt rendszeres időközönként,
b) tervezésénél figyelembe nem vett esemény bekövetkeztekor,
c) bezárása előtt,
d) bezárása utáni intézményes ellenőrzés alatt rendszeres időközönként
elkészítendő biztonsági értékelésben, biztonsági jelentésben, valamint környezetvédelmi felülvizsgálatban kell
bemutatni.
8. § A  földtani kutatás során feltárt ásványi nyersanyag és védett vagy védelemre érdemes természeti érték bejelentésére
a bányászatról szóló törvényben és a természet védelméről szóló törvényben foglaltakat kell alkalmazni.
3. Minőségbiztosítás 9. § (1) A földtani kutatás tervezésekor minőségbiztosítási rendszert kell kidolgozni és a kivitelezéskor alkalmazni.
 (2) A minőségbiztosítás lényeges elemei a következők:
a) a  kutatás kezdeményezőjének ki kell jelölnie a  földtani kutatások szakmai irányítását ellátó földtani
szervezetet,
b) a  szakmai irányítást ellátó szervezet kutatási tervet állít össze, amelynek része a  minőségbiztosítási
dokumentáció, amelyben rögzíteni kell a kutatásban résztvevők felelősségi körét és az ellenőrzés rendjét,
c) földtani kutatást csak földtani szakértői engedéllyel rendelkező személy vezethet,
d) a kutatásban résztvevőknek megfelelő szakképesítéssel kell rendelkezniük,
e) be kell mutatni azokat a  hazai vagy nemzetközi szabványokat, rendelkezésre álló műszaki irányelveket,
amelyeknek a kutatás során használt technikai eszközök és eljárások megfelelnek, ezek hiányában a kutatást
végzőnek az alkalmazott technikai eszközöknek és eljárásoknak olyan leírását kell elkészítenie, amely alapján
a vizsgálat reprodukálható,
f ) a kutatás során nyert vagy felhasznált adatokat egységes adatbázisba kell foglalni, és
g) meg kell őrizni a  kutatás során nyert mérési eredményeket, adatokat a  létesítmény bezárásáig, valamint
az intézményes ellenőrzés befejezéséig. 4. Általános földtani követelmények
10. § (1) Létesítmény ott telepíthető, ahol
a) a telephely földtani környezete, a befogadó kőzet és a földtani gát a tudomány és a technika adott szintjén jól
megismerhető és modellezhető,
b) a  földtani környezet geomorfológiai, geomechnikai, szeizmológiai, vulkanikus, hidrogeológiai,
ásvány-kőzettani, geokémiai stabilitásának a biztonsági értékelésben számításba vett mértéke bizonyítható,
c) a  földtani gátat olyan adottságok jellemzik, amelyek a  biztonsági értékelésben számításba vett mértékben
akadályozzák az esetlegesen kiszabadult radioaktív izotópok terjedését a földtani környezetben, és
d) a földtani környezet ásvány-kőzettani, geokémiai és geomikrobiológiai hatásai nem veszélyeztetik a műszaki
védelem elemeit.
 (2) Telephely nem jelölhető ki olyan törésszakaszon, ahol az utolsó százezer évben felszíni elmozdulás volt.
 (3) A  potenciális telephely kijelölését követően mikroszeizmikus mérőhálózatot kell telepíteni és folyamatosan
üzemeltetni legalább három éven át. A  létesítmény tervezésekor figyelembe kell venni a várható földrengésekből
származó közvetlen és közvetett hatásokat.
(4) A  létesítmény megvalósításának gazdasági értékelésénél figyelembe kell venni a  potenciális telephellyel lekötött
nem vagy feltételesen megújuló természeti erőforrásokat és védett vagy védendő földtani értékeket.
(5) Az 1. § 8. és 9. pontja szerinti létesítmény az (1)–(4) bekezdésben foglalt követelmények mellett csak ott telepíthető,
ahol
a) a befogadó kőzet térbeli kiterjedése elegendő a létesítmény befogadására, és ezen belül homogén földtani
adottságokkal rendelkezik,
b) a  földtani gátnak a  műszaki védelem meghibásodása vagy megsemmisülése esetén a  radioaktív izotópok
kiszabadulását és terjedését gátló vagy megakadályozó visszatartó, késleltető, megkötő képessége van, és
ez a tulajdonsága megmarad a biztonsági értékelésben számításba vett ideig,
c) a  hidrogeológiai rendszer biztosítja a  radioaktív izotópok megfelelően hosszú, a  biztonsági értékelésben
számításba vett ideig késleltetett felszínre jutását, illetve koncentrációjának sugárterhelési szempontból
elfogadható hígulását, valamint
d) a  földtani környezet védelmet nyújt a  felszíni éghajlati, lepusztulási, vízrajzi változások és az  emberi
beavatkozás létesítményt veszélyeztető, káros hatásaival szemben.
11. § Nagy aktivitású és hosszú felezési idejű radioaktív hulladék végleges elhelyezésére szolgáló mélységi tároló ott
telepíthető, ahol a földtani környezet önmagában biztosítja a sugárvédelmi követelmények teljesülését.
5. Általános bányászati követelmények 12. § (1) Radioaktív hulladék tárolására szolgáló bányatérség, valamint egyéb föld alatti térség helyének kiválasztásánál
figyelembe kell venni, hogy az elhelyezésre kerülő hulladékot ne veszélyeztesse az alkalmazandó bányabiztonsági
szabályzat szerinti
a) omlásveszély,
b) vízbetörésveszély,
c) robbanásveszély, sújtólégveszély,
d) gázkitörésveszély, valamint
e) endogén vagy exogén tűzveszély.
(2) A  bányászati műveletek során alkalmazandó eljárások és technológiák nem károsíthatják a  földtani környezet
kedvező adottságait.
(3) Radioaktív hulladék tárolására szolgáló bányatérség, valamint egyéb föld alatti térség létesítése, üzembe helyezése,
üzemeltetése, átalakítása, lezárása, továbbá ezek engedélyezése és ellenőrzése során meg kell tartani a bányászatról
szóló jogszabályokban és biztonsági szabályzatokban előírt bányaműszaki és bányabiztonsági követelményeket.
13. § A földtani kutatási tervet és földtani kutatási zárójelentést az MBFH engedélyezi és hagyja jóvá.
6. Záró rendelkezések 14. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
15. § Hatályát veszti a  földtani és bányászati követelmények a  nukleáris létesítmények és a  radioaktív hulladék
elhelyezésére szolgáló létesítmények telepítéséhez és tervezéséhez című 62/1997. (XI. 26.) IKIM rendelet.
Németh Lászlóné s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
100/2009. (X. 22.) AB végzése.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés
aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
végzést: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 171/2009. (V. 20.) OVB határozata ellen benyújtott kifogást
érdemi vizsgálat nélkül visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a végzését a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás 1. Az Országos Választási Bizottság (a továb biak ban: OVB) a 171/2009. (V. 20.) OVB határozatával (a továb biak ban: OVBh.)
megtagadta annak az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának
a hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepel: „Egyet ért-e Ön azzal, hogy az országgyűlési képviselők
tiszteletdíjuk felét kapják mindaddig, amíg az országgyűlés mulasztásos törvénysértést követ el?” Az OVB
megállapította, hogy az aláírásgyűjtő íven feltett kérdés nem felel meg a népszavazásról és népi kezdeményezésről
 szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében foglalt feltételnek, amely szerint
a népszavazásra feltett kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. Az OVBh.
indokolása szerint: „A kezdeményezés a választópolgárok számára (...) nem egyértelmű, hiszen nem határozható meg,
az Országgyűlésre vonatkoztatva mit jelent a mulasztásos törvénysértés – jogrendben nem létező – fogalma.”
Az OVBh. a Magyar Közlöny 2009. évi 69. számában, 2009. május 20-án jelent meg. A választási eljárásról szóló 1997. évi
C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 130. § (1) bekezdése szerint az OVB-nek az aláírásgyűjtő ív, ille tő leg a konkrét kérdés
hitelesítésével kapcsolatos döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet
benyújtani. A határozat ellen 2009. május 19-ei keltezéssel nyújtott be kifogást a hitelesítési eljárás kezdeményezője,
amely 2009. június 5-én, a közzétételtől számított 16. napon érkezett az OVB-hez.
2. A Ve. 77. § (5) bekezdése alapján a kifogást érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani, ha az elkésett, vagy nem tartalmazza
a 77. § (2) bekezdés a)–b) pontjában foglaltakat. [85/2008. (VI. 13.) AB végzés, ABH 2008, 1553, 1554.; 13/2009. (II. 13.)
ABK 2009. február, 154.] A Ve. 4. § (3) bekezdése értelmében – a törvény ben szabályozott más határidőkhöz
hasonlóan – az OVB határozata elleni kifogás benyújtására megállapított határidő is „jogvesztő”, és „a határidő utolsó
napján 16 órakor” jár le. A Ve. 4. § (4) bekezdése szerint továbbá a „napokban megállapított határidőket a naptári
napok szerint kell számítani”. Ezen túlmenően a Ve. 116. §-ának és 77. § (1) bekezdésének együttes alkalmazásával az is
megállapítható, hogy a kifogás „megérkezése” számít a benyújtás időpontjának. [36/2004. (X. 16.) AB végzés, ABH
2004, 1015, 1016.]
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a kifogás elkésett, ezért nem tekinthető érdemben
elbírálhatónak. Az Alkotmánybíróság az elkésett kifogást az Abtv. 22. § (2) bekezdésében, valamint a Ve. 130. §
(1) bekezdésében, 116. §-ában, 77. § (5) bekezdésében foglaltak alapján érdemi vizsgálat nélkül visszautasította.
Az Alkotmánybíróság a végzés közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére tekintettel
rendelte el.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
90/2011. (X. 28.) ME határozata helyettes államtitkár felmentéséről.
A kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 51. §-a alapján, a nemzeti erőforrás miniszter javaslatára
Nyitrai Imrét, a Nemzeti Erőforrás Minisztérium helyettes államtitkárát e tisztségéből
– 2011. október 31-ei hatállyal – felmentem. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1357/2019. (VI. 14.) Korm. határozata a kormányzati szektorba nem sorolt, 100%-os önkormányzati tulajdonban álló gazdasági társaságok adósságot keletkeztető ügyleteihez történő 2019. áprilisi előzetes kormányzati hozzájárulásról.
A Kormány a  Magyarország gazdasági stabilitásáról szóló 2011. évi CXCIV. törvény 10/E.  §-a alapján, tekintettel az  adósságot
keletkeztető ügyletekhez történő hozzájárulás részletes szabályairól szóló 353/2011. (XII. 30.) Korm. rendeletben foglaltakra,
a következő határozatot hozza:
A Kormány az  ügyletről az  1.  mellékletben foglaltak szerint dönt, az  engedélyezett ügylet 2019. évben történő
megkötéséhez az alábbi a)–c) pontban foglalt kiegészítő feltételekkel járul hozzá:
a) a gazdasági társaság az 1. melléklet szerint engedélyezett ügyletértékek teljes összegétől lefelé eltérhet, ha
ez nem okozza ezen értékek valamelyikének növekedését egyik évben sem;
b) a gazdasági társaság egy adott év végéig legfeljebb akkora összegű adósságot keletkeztethet az ügyletből,
mint amekkora az 1. melléklet szerint az ügyletből az adott év végéig keletkező kumulált adósságösszeg;
c) fejlesztési célú ügylet esetében a hitelt csak az 1. mellékletben szereplő fejlesztésekre lehet fordítani.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
14/2013. (X. 31.) NVB határozata.  A Nemzeti Választási Bizottság M. J. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában meghozta a következő
határozatot: A Nemzeti Választási Bizottság az
„Egyetért-e Ön azzal, hogy annak az országgyűlési képviselőnek, aki a http://devizarabszolga.5mp.eu/ oldalon rögzített,
2013. évi MIC. számú, Devizarabszolga Felszabadító Törvényt 2013. augusztus 20-ig nem szavazta meg, biztosítsanak
lehetőséget arra, hogy az  Alaptörvénynek megfelelően – jogegyenlőség elve alapján – ne csak a  Bankárok, hanem
a devizaadósok seggét is kinyalhassa?”
kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani a Nemzeti Választási Bizottságnál (1054 Budapest, Alkotmány u. 3.; levélcím: 1397 Budapest, Pf. 547;
fax: 06-1-795-0304). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. A beadványozó 2013. október 8-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be a Nemzeti Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából.
A Nemzeti Választási Bizottság az Alkotmánybíróság korábbi határozatai alapján és az azokban foglalt állásponttal
egyetértve megállapítja, hogy Magyarország Alaptörvényében (a továbbiakban: Alaptörvény) taxatív módon
felsorolt tiltott tárgykörökön kívül a  népszavazásnak más korlátai is levezethetők. Ilyen korlát, hogy csak olyan
népszavazási kérdés tekinthető alkotmányosan megengedhetőnek, mely nem áll ellentétben a  népszavazásnak
az alkotmányos berendezkedésben betöltött szerepével.
Az Nsztv. preambuluma szerint „a demokratikus hatalomgyakorlás része, hogy az ország sorsát érintő legfontosabb
ügyek eldöntésében, illetőleg a képviseleti döntések befolyásolásában vagy megváltoztatásában a nép közvetlenül,
szavazás útján is részt vehessen”. A  Nemzeti Választási Bizottság a  fent leírtakra hivatkozással megállapítja, hogy
a  beadványozó által benyújtott, országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés az  Alaptörvény és az  Nsztv.
preambuluma alapján összeegyeztethetetlen a  népszavazás alkotmányos szerepével és szabályaival. Az  ország
sorsát érintő legfontosabb ügyek eldöntésére szolgáló intézményt ezért nem lehet felhasználni abszurd vagy
komolytalan kérdések felvetésére. A  választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: régi Ve.) 3.  §
d) pontja a népszavazási eljárásban is kizárja a népszavazás alkotmányos intézményének rendeltetésével ellentétes,
rosszhiszemű, visszaélésszerű joggyakorlást.
Az Alaptörvény II.  cikke szerint „Az emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az  élethez és
az  emberi méltósághoz”. A  Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint a  kérdés sértő, obszcén és trágár
kifejezést tartalmaz, mely maga után vonja az  emberi méltóság megsértését. A  Nemzeti Választási Bizottság meg
kívánja jegyezni, hogy az országos népszavazás intézményét az alkotmányozó nem a komolytalan, a demokratikus
közhatalom gyakorlást lejárató, méltatlan egyéni szórakozás céljára hozta létre.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a  kezdeményezésben foglalt kérdés nem felel meg
az  Nsztv. 13.  § (1)  bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az  egyértelműség követelménye
azt jelenti, hogy a  népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy
a  választópolgár a  népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az  szükséges, hogy a  kérdés
világos és kizárólag egyféleképpen értelmezhető legyen. A  kérdés egyértelműségének megállapításakor továbbá
azt is vizsgálni kell, hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés – az akkor hatályban lévő jogszabályok
szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség, és ha igen, milyen jogalkotásra köteles.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben feltenni kívánt kérdés megfogalmazása nem
egyértelmű, mivel az a magyar nyelvtan szabályainak nem felel meg, a mondat egyes részei, kifejezései egymással
nyelvtani és logikai összefüggésben nincsenek, ezáltal annak pontos tartalma nem állapítható meg.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a  kérdésben szereplő 2013. évi MIC. számú
Devizarabszolga Felszabadító Törvény nem létező jogszabály, így a  kérdés alkalmas a  választópolgárok
megtévesztésére.
A Nemzeti Választási Bizottság – az  Nsztv. 10.  § b) és c)  pontja alapján, mivel a  kérdésben nem lehet országos
népszavazást tartani, illetve a  kérdés megfogalmazása nem felel meg a  törvényben foglalt követelményeknek –
az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadta.
II. A határozat az  Alaptörvény II.  cikkén, az  Nsztv. preambulumán, 2.  §-án, a  10.  § b) és c)  pontján, a  13.  §
(1)  bekezdésén, a  választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 349.  § (1)  bekezdés c)  pontján és
(2) bekezdésén, a régi Ve. 3. § d) pontján és a 124/A. § (3) bekezdés b) pontján, a  jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a  régi Ve. 130.  §-ának (1)  bekezdésén, az  illetékekről szóló tájékoztatás az  1990. évi XCIII. törvény 37.  §
(1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés d) pontján, 42. § (1) bekezdés g) pontján, valamint a 62. § (1) bekezdés s) pontján
alapul.
Budapest, 2013. október 29. Dr. Patyi András s. k.,
 a Nemzeti Választási Bizottság elnöke


text:
2/2012. (III. 1.) BM rendelete a települési önkormányzatok és a többcélú kistérségi társulások létszámcsökkentési döntéseivel kapcsolatos egyszeri költségvetési támogatás igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának és elszámolásának részletes feltételeiről.
A Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény 5. melléklet 7. a) pontjában, továbbá
a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 5. melléklet 7. pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 37. § p) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget
vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § b) pontjában meghatározott feladatkörében
eljáró nemzetgazdasági miniszter véleményének kikérésével – a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában
a) intézményi szintű létszám: a települési önkormányzatok esetében a létszámcsökkentéssel, esetleges növekedéssel
érintett intézmények és az önkormányzat hivatalának engedélyezett álláshelye; a többcélú kistérségi társulás
esetében a társulás létszámcsökkentéssel, illetve az esetleges növekedéssel érintett intézményeinek és
munkaszervezetének engedélyezett álláshelye; b) összesített létszám: a települési önkormányzat hivatalának és valamennyi intézményének álláshelye, a többcélú
kistérségi társulás esetében a társulás munkaszervezetének és valamennyi intézményének engedélyezett
álláshelye; c) a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvény: a foglalkoztatott jogviszonyától függően a Munka
Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény (a továbbiakban: Munka törvénykönyve), a munka
törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (a továbbiakban: Mt.), a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény (a továbbiakban: Kjt.), a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény (Ktv.), valamint
a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.)
d) felmentési időre járó illetmény: a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvényben megállapított felmentési
időre járó átlagkereset, illetmény összege, e) szociális hozzájárulási adó: munkáltató által fizetendő 27 százalékos mértékű fizetési kötelezettség,
f) ebr42 információs rendszer: webalapú információs rendszer, melyben az igénylőknek az e rendelet mellékletei
szerinti adatlapokat rögzítenie szükséges (elérhetősége: http://ebr42.otm.gov.hu/palyazat/). 2. Az igénylés benyújtásával kapcsolatos alapelvek
2. § (1) Igénylést nyújthat be a települési önkormányzat vagy a többcélú kistérségi társulás, ha:
a) a költségvetési szerveinél – ideértve az Országos Egészségbiztosítási Pénztár által finanszírozott feladatokat ellátó
költségvetési szerveket is – főfoglalkozásban, határozatlan idejű közszolgálati, közalkalmazotti jogviszonyban
vagy munkaviszonyban állók (a továbbiakban együtt: foglalkoztatott) – kivéve a közfoglalkoztatásban munkát
végzők – jogviszonyának megszüntetéséről döntött, b) a létszámcsökkentési döntéséből – intézményenként – egyértelműen beazonosíthatóak a megszüntetett
álláshelyek, c) 2011. szeptember 30. napját követően – a 3. §-ban foglaltakra figyelemmel – fizetési kötelezettsége keletkezik,
d) a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 5. melléklet 7. pontja szerinti
igénylés keretében e foglalkoztatott után támogatásban nem részesült,
e) a létszámcsökkentéssel érintett álláshelyen foglalkoztatott – jogviszonyban töltött ideje folyamatosságának
megszakítása nélküli – foglalkoztatására a települési önkormányzat költségvetési szerveinél, a többcélú kistérségi
társulások esetében a társulás szervezetén belül a meglévő üres álláshelyeken, az előreláthatólag megüresedő
álláshelyeken vagy a tervezett új álláshelyeken; szervezeti változás, feladatátadás következtében az igénylő
fenntartói körén kívüli munkáltatónál nincs lehetőség, és f) az intézményei létszámhelyzetének és az intézmények közötti tervezhető létszám- és álláshely-átcsoportosítás
lehetőségének felülvizsgálata függvényében dönt a felmentéssel vagy rendes felmondással együtt járó
létszámcsökkentésről. (2) A képviselő-testület, társulási tanács abban az esetben is jogosult 2012. évben az igénylés benyújtására, ha 2011.
szeptember 30. napját követő döntése esetén a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatottak jogviszonyának
megszűnésével kapcsolatban 2011. december 31-éig keletkezett tényleges kifizetési kötelezettsége. Ezen igénylések
elbírálása is e rendeletben rögzített szabályok szerint történik, azzal az eltéréssel, hogy ebben az esetben a 2011. évet
érintő tényleges kifizetés dokumentumait az igényléshez kell csatolni.
(3) E rendelet alkalmazásában 2011. szeptember 30. napját követő döntésnek minősül az a döntés is, amely 2011.
szeptember 30. napja előtti döntést erősít meg, feltéve, hogy az igénylőnek a korábbi döntéséből 2011. szeptember
30. napját követő kifizetési kötelezettsége is keletkezik, továbbá a (2) bekezdésben foglaltak szerint korábban nem
részesült támogatásban. Ebben az esetben további feltétel a (2) bekezdésben foglalt kifizetések dokumentumainak
csatolása. A megerősítő döntés időpontja nem lehet későbbi, mint az adott foglalkoztatott felmentési vagy rendes
felmondási idejének befejező időpontja, kivéve a jogutód nélküli megszűnés miatt elbocsátásra kerülő
foglalkoztatottak esetét, ha a jogutód nélküli megszűnés 2011. szeptember 30. napját követően következik be.
(4) Abban az esetben, ha a létszámcsökkentéssel érintett álláshelyen foglalkoztatott nyugdíjasnak minősül,
a felmentéssel vagy rendes felmondással együtt járó álláshely megszüntetésről szóló döntést az igénylőnek legkésőbb
a foglalkoztatott felmentési vagy rendes felmondási idejének utolsó napjáig kell meghoznia.
(5) A létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatottakra és a létszámcsökkentéssel együtt járó álláshely-megszüntetésre
vonatkozóan az igénylő által benyújtott igény csak egy alkalommal kerülhet elbírálásra.
3. § (1) Ha a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott esetében az igénylő a létszámcsökkentési döntését követően
a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvény szerinti felmondási védelemre tekintettel csak későbbi időpontban
tudja a jogviszonyt megszüntetni, akkor a védelem elteltét követően nyújthatja be e foglalkoztatott után a támogatási
igényét. (2) Ha a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott a jogviszony megszűnése vagy az azzal kapcsolatos járandósága
tekintetében közigazgatási és munkaügyi bírósághoz fordult jogorvoslatért, akkor az igénylő az említett
foglalkoztatott utáni fizetési kötelezettségének támogatására az igénylését akkor nyújthatja be, amikor a bíróság
jogerősen megállapítja a munkáltató által hozott döntés jogszerűségét. Ebben az esetben az igénylés benyújtásának
évében hatályos jogszabály alapján történhet az igénylés. (3) Az (1) és (2) bekezdésben foglaltak igazolására szolgáló dokumentumokat az igénylő köteles az igényléséhez csatolni.
Ebben az esetben a megerősítő döntés csatolása nem szükséges.
4. § (1) Ha a létszámcsökkentés többcélú kistérségi társulásban, közösen fenntartott intézményben vagy körjegyzőségben
történik, úgy a társulásban, körjegyzőségben részt vevő valamennyi önkormányzat köteles nyilatkozni az 5. §
(1) bekezdés g) pontjában foglaltakról. (2) Körjegyzőség létrehozása esetében a gesztor önkormányzat költségvetéséből kimutathatónak kell lennie a társulás
következtében kialakuló csökkentett tényleges létszámnak. (3) Körjegyzőség megszüntetése, körjegyzőséghez való csatlakozás esetén a körjegyző vagy jegyző járandóságaival
kapcsolatosan csak abban az esetben lehet pályázatot benyújtatni, ha a körjegyzői vagy jegyzői álláshely
megszüntetése ténylegesen kimutatható létszámcsökkentést jelent. (4) Ha a létszámcsökkentés mellett létszámbővítés is történik, akkor
a) vizsgálni szükséges, hogy a felmentéssel vagy rendes felmondással érintett foglalkoztatott az új álláshelyen
foglalkoztatható-e, és b) a létszámnövekedést tételesen indokolni szükséges az 5. § (1) bekezdés b) pontja szerint alátámasztva.
(5) Létszámnövekedés esetén csak abban az esetben igényelhető támogatás, ha a növekedést – települési önkormányzati
rendeleten, vagy társulási tanácsi határozaton kívüli – jogszabályváltozásból adódó, és azt az igénylő számára
kötelezően ellátandó többletfeladatok teszik szükségessé. 3. Az igénylés benyújtásához szükséges dokumentumok
5. § (1) Az igénylés összes példányához eredetiben vagy hiteles másolatban mellékelni kell az alábbi dokumentumokat:
a) az igénylő költségvetési döntésének kivonatát (települési önkormányzat esetén költségvetési rendelet, többcélú
kistérségi társulás esetén a költségvetésről szóló társulási tanácsi határozat), amelyben a költségvetési
– intézményenként beazonosítható és összesített – létszámkeret (engedélyezett álláshelyek száma)
a létszámcsökkentéssel érintett évre meghatározásra került, b) az 1. mellékletben meghatározott táblázatot, amelyben az igénylő a létszámcsökkentési döntést megelőző,
valamint az azt követően kialakuló, intézményi szintű létszámot és az összesített létszámot mutatja ki, továbbá az
1. mellékletben meghatározott döntések eredeti vagy hiteles másolati példányait. Ha az igénylés két
költségvetési évet érint, akkor az 1. melléklet szerinti táblázatot az érintett éveknek megfelelően kell kitölteni.
c) az igénylő azon döntését – ha az a) pontban meghatározott dokumentumok nem tartalmazzák – amely
a létszámcsökkentés előtti és az azt követően kialakult tényleges és intézményenként beazonosítható
álláshely-megszüntetéssel együtt járó létszámcsökkentés tételes kivonatát tartalmazza, és amelyben
a racionalizálási döntést követő intézményi szintű és összesített létszám is szerepel. E döntést is magába foglaló
igénylésnek így tartalmaznia kell a 2. § (1) bekezdés f) pontja szerinti felülvizsgálat megállapításait is, valamint az
elbocsátott foglalkoztatottakkal kapcsolatos jogviszony megszüntető okiratok kiállításának dátumát, amelynek
meg kell előznie a foglalkoztatottak felmentési vagy rendes felmondási idejének kezdő időpontját. Ha
a jogviszony megszüntető okirat keltezése későbbi, mint a felmentés vagy rendes felmondás kezdő időpontja,
akkor csatolni szükséges az érintett foglalkoztatott által is aláírt azon munkáltatói intézkedésekről készített
dokumentumot, amelyben a foglalkoztatottat előzetesen értesítették jogviszonyának várható megszüntetéséről.
d) a 2. melléklet szerinti táblázatot, amely tartalmazza az igénylő intézményenként, foglalkoztatottanként
feltüntetett adatait, e) a foglalkoztatási jogviszony megszüntetésével kapcsolatos, az érintett foglalkoztatott által is aláírt, munkáltatói
intézkedéseket igazoló dokumentumok másolati példányát (amely köztisztviselők esetén tartalmazza
a tartalékállománnyal kapcsolatos rendelkezést is), f) emelt összegű végkielégítésre jogosult esetén – a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvény alapján –
a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott nyilatkozatát arra vonatkozólag, hogy korábban részesült-e emelt
összegű végkielégítésben, g) a képviselő-testületi, közgyűlési vagy társulási tanácsi határozatot arról, hogy az igénylő fenntartói körén belül
– települési önkormányzat esetén költségvetési szerveinél és az önkormányzat hivatalánál, többcélú kistérségi
társulás esetén intézményeinél és munkaszervezeténél – a meglévő üres álláshelyeken, az előreláthatólag
megüresedő álláshelyeken vagy a tervezett új álláshelyeken; szervezeti változás, feladatátadás következtében az
igénylő fenntartói körén kívüli munkáltatónál a létszámcsökkentéssel érintett álláshelyen foglalkoztatottak
jogviszonyban töltött ideje folyamatosságának megszakítása nélküli foglalkoztatására nincs lehetőség,
h) költségvetési szerv, intézmény jogutód nélküli megszűnése esetén a megszüntető okiratot,
i) feladat átadás-átvétel esetében: ia) az átvevő írásos nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy nem tudja, vagy nem kívánja a létszámcsökkentési
döntéssel érintett foglalkoztatottat továbbfoglalkoztatni, vagy ib) az átvevő felajánlását másik munkakörről, és a foglalkoztatott írásos nyilatkozatát a felajánlott munkakör
elutasításáról, j) a korengedményes nyugdíjazás miatt elbocsátott foglalkoztatottak jogviszonyának megszűnésekor a területileg
illetékes fővárosi és megyei kormányhivatal nyugdíjbiztosítási igazgatóságától kapott „fizetési értesítő” okmányt;
a jegyző vagy munkaszervezet-vezető nyilatkozatát, melyben bemutatásra kerül az érintett foglalkoztatott
felmentési időre járó illetménye, végkielégítése. (2) 2013. évre áthúzódó kifizetési kötelezettség keletkezését követően a 4. melléklet szerinti adatlapot az ebr42
információs rendszerben kell rögzíteni és a kifizetést igazoló dokumentumok egyidejű csatolásával megküldeni a
Magyar Államkincstár illetékes területi szervén (a továbbiakban: Igazgatóság) keresztül a helyi önkormányzatokért
felelős miniszter által vezetett minisztériumba (a továbbiakban: minisztérium).
(3) Az 1–2. melléklet szerinti adatlapokat az igénylőnek az ebr42 információs rendszerben kell rögzíteni, kitöltést
követően az ebr42 információs rendszerből kinyomtatni. (4) Az (1) bekezdés a), b), c), d), e), f), g), j) pontjában meghatározott dokumentumok igényléshez való csatolása kötelező.
4. Az igénylésben elismerhető kiadások 6. § (1) Az igénylő a – tényleges létszámcsökkentést megvalósító – jogviszony megszüntetése miatt fizetendő egy havi
felmentési illetményre és annak szociális hozzájárulási adójára, továbbá a jogszabály szerinti végkielégítés és szociális
hozzájárulási adójának teljes összegének felére, de maximum 2 millió forintra igényelhet támogatást.
(2) Az igénylés szempontjából – a 2. § (1) bekezdésében foglalt támogatottak körén belül – a létszámcsökkentéssel
érintett: a) öregségi nyugdíjban, b) előrehozott öregségi nyugdíjban,
c) nők esetében, legalább 40 év jogosultsági idővel rendelkező, nyugdíjban,
d) csökkentett összegű előrehozott öregségi nyugdíjban, e) rokkantsági nyugdíjban,
f) baleseti rokkantsági nyugdíjban, g) korengedményes nyugdíjban részesülő foglalkoztatottakra benyújtott igénylések is támogathatók.
(3) A (2) bekezdés szerinti nyugdíjban részesülők egy havi felmentési időre járó illetménye, valamint ezen összeg szociális
hozzájárulási adója támogathatók. (4) Az előrehozott öregségi nyugdíjra jogosultak esetében vizsgálandó, hogy az érintett – jogviszonyának utolsó
napjáig – részesül-e nyugellátásban vagy annak megállapítását kérte-e a területileg illetékes fővárosi és megyei
kormányhivatal nyugdíjbiztosítási igazgatóságtól. Ha a foglalkoztatott csak jogosult, de nem részesül nyugellátásban,
az igénylő a foglalkoztatott egy havi felmentési időre járó illetménye és annak szociális hozzájárulási adója, továbbá
a végkielégítése és szociális hozzájárulási adója együttes összegének fele, de maximum 2 millió forint (az öregségi
nyugdíj előtt öt évvel állók esetében az emelt összegű végkielégítést is beleszámítva) kerül támogatásra. Ebben az
esetben az ebr42 információs rendszerben szükséges rögzíteni a 2. melléklet szerinti táblázat megfelelő adatait is, és az
emelt összegű végkielégítésre jogosultak esetében az 5. § (1) bekezdésének f) pontjában meghatározott nyilatkozat
csatolása is szükséges. (5) Ha az érintett személy jogviszonya korengedményes nyugdíjazás miatt szűnik meg, a nyugdíjazással kapcsolatos
költségek megtéríthetők, ha azok összege nem haladja meg a jogviszony felmentéssel vagy rendes felmondással
történő megszűnése esetén járó támogatás összegét. Ha a korengedményes nyugdíjazással együtt járó költségek
meghaladják a felmentés vagy rendes felmondás esetén járó támogatás mértékét, akkor a korengedményes
nyugdíjazás esetén is csak az az összeg illeti meg az igénylőt, amely a felmentés vagy rendes felmondás esetén járna.
5. Az igénylések elbírálásának folyamata 7. § (1) Az igénylőnek az igénylését a Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény
(a továbbiakban: költségvetési tv.) 5. mellékletének 7. a) pontja szerinti határidőkig kell rögzítenie az ebr42 információs
rendszerbe és papír alapon a dokumentációt megküldenie az Igazgatósághoz két – egy eredeti és egy hiteles másolati
– példányban. Papír alapú dokumentáció postára adásának határideje legkésőbb az elektronikus rögzítés határidejét
követő munkanap. A határidő elmulasztása jogvesztő. (2) Az Igazgatóság a rendelkezésére álló iratok és saját nyilvántartása alapján szabályszerűségi szempontból megvizsgálja
a támogatási igényt és szükség esetén, legfeljebb 7 napos határidő kitűzésével hiánypótlásra, módosításra hívja fel az
igénylőt. Ha az igénylő a felhívásnak a kitűzött határidőig nem tesz eleget, vagy nem megfelelően teljesíti azt, az
Igazgatóság a támogatási igényt nem továbbítja a minisztériumba, és erről értesíti az igénylőt.
(3) Az Igazgatóság az igényléseket papír alapon, egy eredeti példányban részletes véleményének és összesítésének
(igénylő neve, ebr azonosítója, igényelt összeg, igényléssel érintett személyek száma) egyidejű csatolásával – az első
ütemben 2012. május 9-éig, a második ütemben 2012. augusztus 9-éig, a harmadik ütemben 2012. október 19-éig
közvetlenül küldi meg a helyi önkormányzatokért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) részére. Ha a miniszter
az igények vizsgálata során további tájékoztatást, illetve dokumentumok megküldését tartja szükségesnek, ezeket az
igénylők – külön felhívásra – kötelesek részére teljesíteni.
8. § (1) A miniszter az igények elbírálására Bíráló Bizottságot hoz létre.
(2) Az igénylésekről a Bíráló Bizottság javaslata alapján a miniszter három ütemben dönt.
6. A támogatás folyósítására, felhasználására vonatkozó szabályok 9. § (1) A miniszter döntését követően, az igénylők részére megítélt támogatások folyósítása:
a) a költségvetési tv. 37. § (3) bekezdése alapján, az I. ütemben a júliusi, a II. ütemben az októberi, a III. ütemben
a decemberi nettó finanszírozás keretében, b) jogszabály által kötelezően kifizetendő felmentési időre járó illetménnyel és végkielégítéssel kapcsolatos, az
igénylőnél a 2013. évben jelentkező kötelezettség támogatása esetében a felmentési, illetve rendes felmondási
idő leteltét követően, az igénylő által – az Igazgatóságon keresztül egy eredeti és egy másolati példányban –
a kifizetés igazolásául szolgáló dokumentumokkal együtt megküldött, 4. melléklet szerinti táblázat alapul
vételével történik. (2) Azoknál az igénylőknél, ahol a létszámcsökkentéssel érintett köztisztviselők tartalékállományukat töltik az igénylés
benyújtása időpontjában, a megítélt támogatás folyósítása csak igazolás után teljesíthető. A tartalékállomány
megszűnésének igazolását az igénylők a 3. melléklet szerinti adatlap kitöltésével, a kifizetés igazolásául szolgáló
dokumentumok egyidejű csatolásával, egy eredeti és egy hiteles másolati példányban az Igazgatóság útján küldik
meg a minisztérium részére. Ha a 3. mellékleten szereplő kiadási összeg – a jogszabályi változásokból adódóan –
magasabb, mint a korábban jóváhagyott támogatási összeg, a finanszírozás során ezt kell figyelembe venni.
A minisztérium az (1) bekezdésben foglaltak szerint intézkedik a támogatás folyósításáról.
10. § (1) Ha az igénylő a támogatásról szóló döntést követő öt éven belül a megszüntetett álláshelyet annak ellenére
visszaállítja, hogy az – települési önkormányzati rendeleten, vagy társulási tanácsi határozaton kívüli –
jogszabályváltozásból adódó, és azt az igénylő számára kötelezően ellátandó többletfeladatok nem teszik
szükségessé, ezen álláshely megszüntetésére jóváhagyott támogatásról a) a 2012. évben köteles haladéktalanul lemondani, és erről az Igazgatóságon keresztül a minisztériumot
tájékoztatni, b) 2012. évet követően köteles haladéktalanul lemondani, és a már folyósított támogatást visszafizetni.
(2) Ha a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott a munkavégzési kötelezettség alóli mentesítés ideje alatt új
munkaviszonyt létesít, az igénylő a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvényeknek megfelelően az erre
vonatkozó rendelkezéseket figyelembe véve, az e foglalkoztatottak után jóváhagyott támogatás azon részéről köteles
haladéktalanul lemondani, amellyel összefüggésben 2012. évben nem keletkezik tényleges kifizetési kötelezettsége.
Ebben az esetben a 2012. november 30-át megelőző lemondásból adódó visszafizetési kötelezettség nem minősül
jogtalan igénybevételnek. A 2012. november 30-át követően keletkezett visszafizetési kötelezettségét az igénylő a
2012. évi zárszámadás keretében köteles rendezni, és erről az Igazgatóságon keresztül a minisztériumot tájékoztatni.
(3) A jogtalanul igénybe vett összeg után az igénylő kamatot fizet a jogtalan igénybevétel napjától a visszafizetés napjáig.
7. A támogatás elszámolására vonatkozó szabályok 11. § (1) Az e rendelet szerint megítélt támogatás 2012. évben esedékes, a foglalkoztatott részére történő tényleges kifizetésről
az igénylő külön elszámolás keretében, a tényleges kifizetést követően köteles a 3. melléklet szerint – elektronikus
úton az ebr42 rendszerben is – az Igazgatóság felé elszámolni. Az elszámolás személyenként történik, a személyenként
felmerülő eltérések nem összevonhatók. (2) Ha az (1) bekezdés alapján elkészített elszámolás során az adott személy esetében a folyósított támogatási összeg
a) kisebb mint a tényleges kifizetés, úgy a különbözet nem igényelhető meg,
b) nagyobb mint a tényleges kifizetés, úgy a különbözetet vissza kell fizetni a központi költségvetés részére.
(3) Az (1) bekezdés szerinti elszámoláshoz csatolni szükséges a kifizetés igazolására szolgáló dokumentumokat is.
(4) A kedvezményezett a támogatás felhasználásáról tárgyév december 31-i fordulónappal, a mindenkori zárszámadás
keretében és rendje szerint köteles elszámolni. (5) Az igénylő összesített létszámának alakulásáról a támogatásról szóló döntést követő öt évig – az év végi elszámolás
keretében az 5. melléklet szerinti adatlapon elektronikusan az ebr42 rendszerben és papír alapon egy példányban –
évente beszámol az Igazgatóságnak. 8. Záró rendelkezések 12. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) A 13. § (2) bekezdése 2013. január 1-jén lép hatályba.
13. § (1) Hatályát veszti a helyi önkormányzatok és a többcélú kistérségi társulások létszámcsökkentési döntéseivel kapcsolatos
egyszeri költségvetési támogatás igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának és elszámolásának részletes
feltételeiről szóló 5/2011. (III. 3.) BM rendelet (a továbbiakban: R.) 8. §-a.
(2) Hatályát veszti az „R”. Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter