text:
8/2003. (III. 14.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványok tárgyában meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság alkotmányos követelményként megállapítja, hogy jogalkotásra csak a jogbiztonság
alkotmányos elvének megfelelően kerülhet sor. A jogbiztonság elve megköveteli, hogy a jogalkotás, s ennek
részeként a jogszabályok módosítása, hatálybaléptetése
ésszerű rendben történjék, a módosítások egyértelműen
követhetőek és áttekinthetőek legyenek mind a jogalanyok, mind a jogalkalmazó szervek számára.
2. Az Alkotmánybíróság a polgári perrendtartásról
szóló 1952. évi III. törvény 23. § (1) bekezdés i) pontja és
340. § (1)—(3) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványokat
elutasítja.
3. Az Alkotmánybíróság a polgári perrendtartásról
szóló 1952. évi III. törvény módosításáról szóló 1997. évi
LXXII. törvény 29. §-a alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
4. Az Alkotmánybíróság az igazságszolgáltatással kapcsolatos egyes törvények módosításáról szóló 1998. évi
LXXI. törvény 1. §-a és 2. §-a alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványokat elutasítja.
5. Az Alkotmánybíróság a polgári perrendtartásról
szóló 1952. évi III. törvény 340. § (4) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában az eljárást megszünteti.
6. Az Alkotmánybíróság az 1976. évi 8. törvényerejű
rendelettel kihirdetett, az Egyesült Nemzetek Közgyűlése
XXI. ülésszakán, 1966. december 16-án elfogadott Polgári
és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya 2. Cikk
2. és 3. pontjában, illetve 5. Cikk 2. pontjában foglaltak
sérelmének megállapítására irányuló indítványt visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. Az Alkotmánybírósághoz több indítvány érkezett, amelyekben az indítványozók a polgári perrendtartásról szóló
1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) módosításáról
szóló 1997. évi LXXII. törvény (a továbbiakban: Tv.)
29. §-a, valamint az igazságszolgáltatással kapcsolatos
egyes törvények módosításáról szóló 1998. évi LXXI. törvény (a továbbiakban: IGT) 1—2. §-a, illetve 5. § (2) és
(4) bekezdése alkotmányellenességének megállapítását és
megsemmisítését kezdeményezték.
Az Országgyűlés 1997. július 8-i ülésnapján fogadta el és
1997. július 23-án hirdette ki a Tv.-t. A Tv. 29. §-a a Pp.
340. §-ának korábbi rendelkezéseit — 1999. január 1-jei
hatállyal — új szabályozással váltotta fel. Az új rendelkezés
szerint a közigazgatási perek (Pp. XX. fejezet) tekintetében — bizonyos kivételekkel — nincs helye fellebbezésnek.
A Pp. 340. §-át — az 1998. december 8-án elfogadott és a
Magyar Közlönyben 1998. december 16-án kihirdetett —
IGT 5. § (3) és (4) bekezdései — ugyancsak 1999. január
1-jei hatállyal — változtatták meg. Az indítványok benyújtását követően a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi
III. törvény módosításáról szóló 2001. évi CV. törvény
(a továbbiakban: Ppm.) 21. §-a — 2002. január 1-jétől —
hatályon kívül helyezte a Pp. 340. § (4) bekezdését, illetve
az annak szövegét megállapító IGT 5. § (4) bekezdését.
A fentiekkel összefüggésben az IGT 5. § (2) bekezdése
a Pp. 23. § (1) bekezdését módosítva, annak f) pontjaként
jelölte meg a közigazgatási pereket, s ezáltal azokat a
megyei bíróságok hatáskörébe utalta. Ezt a módosítást
azonos szövegezéssel már a Tv. 8. §-a is feltüntette, mégpedig a Pp. 23. § (1) bekezdésének i) pontjaként. A Tv.
8. §-ának hatálybaléptetését viszont az IGT 1. §-a által
módosított Tv. 34. § (3) bekezdése külön törvényre utalta.
A Pp.-nek a megyei bíróságok hatáskörét meghatározó
23. § (1) bekezdésének 2003. január 1-jétől hatályos szövegét az Országos Ítélőtábla székhelyének és illetékességi
területének megállapításáról, valamint az igazságszolgáltatás működését érintő egyes törvények módosításáról
szóló 1999. évi CX. törvény (a továbbiakban: Itv.) 7. §-a,
illetve a 164. § (1) bekezdése állapította meg. Mindazonáltal az Itv. 7. §-a, valamint 164. § (3) bekezdése
— 2000. március 1-jétől — a Pp. 23. § (1) bekezdése
i) pontjaként is feltüntette a közigazgatási pereket a
megyei bíróság hatáskörének meghatározása során. Az indítványok benyújtását követően a bírósági végrehajtásról
szóló 1994. évi LIII. törvény és a kapcsolódó jogszabályok
módosításáról szóló 2000. évi CXXXVI. törvény (a továbbiakban: Vhrm.) 183. § (2) bekezdése — 2001. szeptember
1-jétől — a Pp. 23. § (1) bekezdés f) pontját, illetve az IGT
5. § (2) bekezdését hatályon kívül helyezte, bár az Itv.
174. § (3) bekezdés c) pontja — 2003. január 1-jétől — is
hatályon kívül helyezte az IGT 5. § (2) bekezdését. Az Itv.
174. § (3) bekezdés c) pontjának hatályos szövegét az
ítélőtáblák és a fellebbviteli ügyészi szervek székhelyének
és illetékességi területének megállapításáról szóló 2002.
évi XXII. törvény (a továbbiakban: Ifütv.) 8. § (7) bekezdés
a) pontja állapította meg. Az utóbbi rendelkezés az IGT
5. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezésének az Itv.
174. § (3) bekezdés c) pontjában meghatározott időpontját 2003. július 1-jére módosította.
A Tv. 34. §-a alapján e törvény — bizonyos kivételekkel
— 1999. január 1-jén lépett hatályba. A kivételt képező
rendelkezések hatálybalépési ideje 1998. január 1-je volt.
Az IGT 1. §-a a Tv. 34. §-a helyébe egy új rendelkezést
iktatott be. Ezáltal a korábbi főszabályt meghagyva egyes
— túlnyomórészt az ítélőtáblákra vonatkozó — módosító
rendelkezések esetében a hatálybalépés időpontjának
meghatározását külön törvényben állapította meg. Így külön törvény szabályozza — többek között — a Tv. 35. §
hatálybalépéséről való rendelkezést is. Az IGT 2. §-a
ugyanakkor módosította, s egyben beiktatta a Tv. 35. §
(1) bekezdésének új szövegét, amely meghatározta, hogy a
Tv. 1999. január 1-jén hatályba lépő rendelkezéseit — szintén kivételekkel — a hatálybalépés után indult ügyekben
kell alkalmazni.
A fenti rendelkezéseket érintő indítványokat az Alkotmánybíróság egyesítette és egy eljárásban bírálta el.
1. Az egyik indítványozó a jogállamiság követelményére és a ,,jogbiztonsághoz fűződő érdekre’’ [Alkotmány 2. §
(1) bekezdés] hivatkozva kifogásolta az IGT 1. és 2. §-ait,
amelyek a Tv. rendelkezéseinek hatálybalépési időpontját
meghatározó 34. §-át és a Tv. rendelkezéseinek a folyamatban lévő ügyekre történő alkalmazását szabályozó 35. §-át
módosították. Az IGT támadott rendelkezései következtében ugyanis — állítja az indítványozó — bizonytalan, hogy
a Pp. 1999. január 1-jén hatályba lépett módosításait mikortól kell alkalmazni.
2. Az indítványozó álláspontja szerint alkotmányellenes, hogy a Tv. 29. §-a a közigazgatási perek tekintetében
— főszabályként — egyfokú bírói felülvizsgálati rendszert
vezetett be (Pp. 340. §), mert ezzel a törvényhozó a közigazgatási perekre nézve ,,minden perben elvonta azt a
rendes jogorvoslati lehetőséget, amit a Pp. korábban
biztosított.’’ Ezzel kapcsolatban kifogásolta az indítványozó az IGT 5. § (2) bekezdését is, amely a Tv. 8. §-ával
megegyező tartalommal, a közigazgatási pereket a megyei
bíróságok hatáskörébe utalta.
A rendelkezések az indítványozó szerint sértik a ,,jogbiztonságot’’ [Alkotmány 2. § (1) bekezdés]. Sértik továbbá az
Alkotmány 57. § (5) bekezdése által biztosított ,,jogorvoslati jogosultságot’’, és ennek következtében ellentétesek az
Alkotmány 8. § (1) bekezdésével, a 45. § (1) bekezdésével,
valamint az 50. § (2) bekezdésével is. Ezen túlmenően sértik az 1976. évi 8. törvényerejű rendelettel kihirdetett, az
Egyesült Nemzetek Közgyűlése XXI. ülésszakán, 1966.
december 16-án elfogadott Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya (a továbbiakban: Egyezségokmány) 5. Cikk 2. pontja szerinti ,,megszerzett alapjogok elvonásának tilalmát’’, melyet az indítványozó álláspontja szerint az Alkotmány 8. § (2) bekezdése is garantál.
Sértik továbbá az Egyezségokmány 2. Cikkének 2. pontjában és az indítványozó által helyesen idézett, de tévesen
megjelölt 3. pontjában foglaltakat is. Mindez — az indítványozó szerint — megalapozza az Alkotmány 7. § (1) bekezdésének sérelmét.
3. Alkotmányellenes diszkriminációt [Alkotmány
70/A. § (1) bekezdés] és a jogállamiság sérelmét [Alkotmány 2. § (1) bekezdés] látja az indítványozó az IGT 5. §
(4) bekezdésének azon rendelkezésében, amely a Pp.
340. §-át egy új (4) bekezdéssel akként egészíti ki, hogy
felülvizsgálat esetén bizonyos perérték felett a Legfelsőbb
Bíróság soron kívüli eljárását írja elő.
4. Egy másik indítványozó az IGT 5. § (2) bekezdése és
6. §-a alapján kifogásolta, hogy a törvényhozó nem biztosított kellő időt a jogszabály alkalmazására való felkészülésre, továbbá nem jelent meg az IGT 5. § (2) bekezdésének végrehajtási szabálya, valamint nem rendelkezett a
folyamatban lévő ügyekről. Mindezt a jogalkotásról szóló
1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 12. § (3) és
(4) bekezdéseivel ellentétesnek tartotta, ezért az Alkotmány 7. § (2) bekezdésének, továbbá a 2. § (1) bekezdésének sérelmét állította. Mindezek alapján pedig az IGT 5. §
(2) bekezdése alkotmányellenességének megállapítását és
,,közzétételének napjára visszamenő hatállyal’’ történő
megsemmisítését indítványozta.
Az Alkotmánybíróság az indítvánnyal kapcsolatban
megkereste az igazságügy-minisztert véleményének kifejtésére.
II. 1. Az Alkotmánynak az indítványokkal érintett rendelkezései:
,,2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus
jogállam.’’
,,7. § (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja
a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja
továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog
összhangját.
(2) A jogalkotás rendjét törvény szabályozza, amelynek
elfogadásához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.’’
,,8. § (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.
(2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és
kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja
meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.’’
,,45. § (1) A Magyar Köztársaságban az igazságszolgáltatást a Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága, az ítélőtáblák, a Fővárosi Bíróság és a megyei bíróságok, valamint
a helyi és a munkaügyi bíróságok gyakorolják.’’
,,50. § (2) A bíróság ellenőrzi a közigazgatási határozatok törvényességét.’’
,,57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az
olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen,
amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot
— a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében,
azzal arányosan — a jelenlévő országgyűlési képviselők
kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.’’
,,70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén
tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az
állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.’’
2. A Pp.-nek az indítványokkal érintett hatályos rendelkezései:
,,23. § (1) A megyei bíróság hatáskörébe tartoznak:
(...)
i) a közigazgatási perek (XX. fejezet), a 349. § (5) bekezdésében meghatározott perek kivételével.’’
,,340. § (1) A bíróság ítélete ellen fellebbezésnek
— a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel — nincs
helye.
(2) A bíróság ítélete ellen fellebbezésnek van helye, ha
a közigazgatási pert olyan határozat bírósági felülvizsgálata iránt indították, amelyet olyan szerv hozott egyfokú
eljárásban, amelynek illetékessége az egész országra kiterjed, és e határozatot a bíróság a törvény alapján megváltoztathatja.
(3) A 337. § (2) bekezdését a fellebbezési eljárásban is
megfelelően alkalmazni kell.’’
3. A Jat.-nak az egyik indítvánnyal érintett rendelkezései:
,,12. § (3) A jogszabály hatálybalépésének időpontját
úgy kell meghatározni, hogy kellő idő maradjon a jogszabály alkalmazására való felkészülésre.
(4) A jogszabályt és végrehajtási jogszabályát egy időben
kell hatályba léptetni.’’
4. A Tv. — kihirdetéskor hatályos — érintett rendelkezései:
,,8. § A Pp. 23. §-a (1) bekezdésének c), e), f) és g) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek, egyúttal a
bekezdés a következő h)—j) pontokkal egészül ki, a jelenlegi h) pont megnevezése pedig k) pontra változik:
(A megyei bíróság hatáskörébe tartoznak:)
(...)
i) a közigazgatási perek (XX. fejezet), a társadalombiz
tosítási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perek (341. §) kivételével,
(...)’’
,,29. § A Pp. 340. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
»340. § (1) A bíróság ítélete ellen fellebbezésnek — a
(2) bekezdésben meghatározott kivétellel — nincs helye.
(2) A bíróság ítélete ellen fellebbezésnek van helye, ha
a közigazgatási pert olyan határozat bírósági felülvizsgálata iránt indították, amelyet olyan szerv hozott egyfokú
eljárásban, amelynek illetékessége az egész országra kiterjed, és e határozatot a bíróság a törvény alapján megváltoztathatja, továbbá akkor, ha a közigazgatási pert olyan határozat bírósági felülvizsgálata iránt indították, amely az
ügyfelet kétmillió forintot meghaladó összeg megfizetésére kötelezi.
(3) A 337. § (2) bekezdését a fellebbezési eljárásban is
megfelelően alkalmazni kell.«’’
5. Az IGT — kihirdetéskor hatályos — érintett rendelkezései:
,,1. § A Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény módosításáról rendelkező 1997. évi LXXII. törvény
(a továbbiakban: Tv.) 34. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
»34. § (1) E törvény a (2)—(3) bekezdésben foglalt kivétellel 1999. január 1-jén lép hatályba.
(2) A 11—15. §, a 16. § (1) bekezdése, a 18—20. §, a
23—25. § és a 33. § (2) bekezdése 1998. január 1-jén lép
hatályba. A 11—15. §, a 16. § (1) bekezdése, a 18—20. § és
a 33. § (2) bekezdése rendelkezéseit a hatálybalépés után
indult ügyekben kell alkalmazni azzal, hogy a másodfokú
bíróságnak a fellebbezést hivatalból elutasító végzése ellen
a (3) bekezdésben meghatározott külön törvény hatálybalépéséig a 233/A. §-ban meghatározott fellebbezés helyett
felülvizsgálatnak van helye. A 23—25. §-ok rendelkezéseit
a hatálybalépéskor jogerősen be nem fejezett ügyekben is
alkalmazni kell.
(3) A 2. §, a 6. §, a 7. § (1) bekezdése, a 8—10. §, a 16. §
(2) bekezdése, a 17. §, a 21. §, a 33. § (1) bekezdése és a
35. § hatálybalépéséről külön törvény rendelkezik.«’’
,,2. § A Tv. 35. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
»(1) E törvénynek az 1999. január 1. napján hatályba
lépő és a külön törvénnyel hatályba lépő rendelkezéseit a
hatálybalépés után indult ügyekben kell alkalmazni, a
(2)—(4) bekezdésben meghatározott kivétellel.«’’
,,5. § (2) A Pp. 23. §-a (1) bekezdésének f) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A megyei bíróság hatáskörébe tartoznak:)
»f) a közigazgatási perek (XX. fejezet), a társadalom
biztosítási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított
perek (341. §) kivételével,«
(3) A Pp. 340. §-ának (2) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
»(2) A bíróság ítélete ellen fellebbezésnek van helye, ha
a közigazgatási pert olyan határozat bírósági felülvizsgálata iránt indították, amelyet olyan szerv hozott egyfokú
eljárásban, amelynek illetékessége az egész országra kiterjed, és e határozatot a bíróság a törvény alapján megváltoztathatja.«
(4) A Pp. 340. §-a a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
»(4) A Legfelsőbb Bíróság soron kívül jár el, ha a felül
vizsgálati kérelmet olyan közigazgatási perben hozott jogerős ítélet ellen nyújtják be, amely a felet kétmillió forintot
meghaladó összeg megfizetésére kötelezi.«’’
,,6. § Ez a törvény 1999. január 1-jén lép hatályba, ezzel
egyidejűleg az ítélőtáblák székhelyének és illetékességi
területének megállapításáról szóló 1997. évi LXIX. törvény a hatályát veszti. Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII.
törvény módosításáról rendelkező 1998. évi LX. törvény
7. §-a 1999. január 1-jén hatályát veszti.’’
6. Az Itv. — kihirdetéskor hatályos — érintett rendelkezései:
,,7. § A Pp. 23. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
»(1) A megyei bíróság hatáskörébe tartoznak:
(...)
i) a közigazgatási perek (XX. fejezet), a 349. § (5) be
kezdésében meghatározott perek kivételével;
(...)«’’ ,,164. § (3) E törvény 7. §-ának a Pp. 23. § (1) bekezdésének i) pontját megállapító része, továbbá 52. §-a és
54. §-a 2000. március 1. napján lép hatályba.’’
,,174. § (3) 2003. január 1. napján hatályát veszti a Pp.
259/A. §-a továbbá,
(...)
c) az igazságszolgáltatással kapcsolatos egyes tör vények módosításáról szóló 1998. évi LXXI. törvény
5. §-ának (1)—(2) bekezdése.’’
7. A Vhrm. érintett rendelkezései:
,,182. § (1) Ez a törvény — a (2) bekezdésben foglalt
kivétellel — 2001. szeptember 1-jén lép hatályba.’’
,,183. § (2) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg
hatályát veszti az 1952. évi III. törvény 23. §-a (1) bekezdésének f) pontja és az igazságszolgáltatással kapcsolatos
egyes törvények módosításáról szóló 1998. évi LXXI. törvény 5. §-ának (2) bekezdése.’’
8. A Ppm. érintett rendelkezése:
,,21. § E törvény 2002. január 1. napján történő hatály
balépésével egyidejűleg a Pp. 275/A. §-ának (1)—(2) bekezdése, a Pp. 340. § (4) bekezdése, a 340/A. § (2) bekezdése és a Pp. 358. §-ának (2) bekezdése,
(...)
— az igazságszolgáltatással kapcsolatos egyes tör vények módosításáról szóló 1998. évi LXXI. törvény
5. §-ának (4) bekezdése,
(...)
a hatályát veszti.’’ 9. Az Ifütv. érintett rendelkezése:
,,8. § (7) Az 1999. évi CX. törvény
a) 174. §-ának (3) bekezdésében megállapított időpont
2003. július 1. napjára változik,
(...).’’ III. Az indítványok az alábbiak szerint nem megalapozottak.
Az Alkotmánybíróság a kifogásolt törvényi rendelkezé
sek alkotmányellenességének utólagos vizsgálata előtt utal
arra, hogy az Alkotmánybíróság ,,a támadott jogszabály
hatályon kívül helyezése esetén az indítványban megjelölt,
de hatályon kívül helyezett jogszabály helyett az annak
helyébe lépő új jogszabály alkotmányellenességét vizsgálja
meg, ha az új jogszabály is tartalmazza a korábbi jogszabálynak az indítványozó által támadott rendelkezését.’’
(822/B/1998. AB határozat, ABK 2002. augusztus—szeptember, 499.; 137/B/1991. AB határozat, ABH 1992. 456.,
457.) A fentiekből következően, ha az indítványozó egy új
rendelkezés tartalmának alkotmányellenességét állítja,
akkor az Alkotmánybíróság nem az új rendelkezést hatályba léptető, hanem a módosítás révén az új rendelkezést
magába foglaló (inkorporáló) jogszabály alkotmányellenességét vizsgálja meg. 1.1. Az indítványozók kifogásolták, hogy a Tv.
29. §-ának a Pp. 340. § (1)—(3) bekezdését megállapító
rendelkezése a közigazgatási perek tekintetében — főszabályként — egyfokú bírói jogorvoslatot vezetett be. A Pp.
340. §-át az IGT, illetve a Ppm. később módosította, azonban a közigazgatási perek tekintetében az egyfokú bírói
jogorvoslatot változatlanul hagyta. A közigazgatási perekben bevezetett egyfokú bírói jogorvoslattal párhuzamosan
először a Tv. 8. §-a, majd az indítványozó által kifogásolt
IGT 5. § (2) bekezdése, a jelenleg hatályos szabályozás
szerint pedig az Itv. 7. §-a a Pp. 23. § (1) bekezdését módosítva a közigazgatási pereket a megyei bíróság hatáskörébe
utalta. Az indítványozók által eredetileg támadott rendelkezéseket jelenleg a Pp. 340. § (1)—(3) bekezdése, valamint 23. § (1) bekezdés i) pontja tartalmazza, ezért az
Alkotmánybíróság vizsgálata is ezekre terjedt ki.
Az Alkotmánybíróság már egy korai határozatában,
valamint azt követően többször is állást foglalt arról, hogy
valamely államigazgatási (hatósági) döntéssel szemben a
bírósághoz benyújtható kereset az alkotmányossági követelményeket kielégítő jogorvoslat. [66/1991. (XII. 21.)
AB határozat, ABH 1991. 342., 350.; 5/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992. 27., 31.; 1437/B/1990. AB határozat,
ABH 1992. 453., 454—455.; 38/B/1992. AB határozat,
ABH 1992. 729., 730.; 4/1993. (II. 12.) AB határozat, ABH
1993. 48., 74.; 60/1994. (XII. 24.) AB határozat, ABH 1994.
342., 368.] A közigazgatási perek tekintetében a Pp. 340. §
(1)—(3) bekezdése szerinti egyfokú bírói jogorvoslat biztosítása, illetve a Pp. 23. § (1) bekezdés i) pontja értelmében a közigazgatási pereknek a megyei bíróságok hatáskörébe való utalása a jogorvoslathoz való alkotmányos jogból
származó követelményeknek tehát eleget tesz. Az Alkotmánybíróság egyik korábbi határozata szerint az ilyen megoldás ,,nem alkotmánysértő, mivel az Alkotmány csak azt
garantálja, hogy az alapvető jogok megsértése miatt keletkezett igények bíróság előtt érvényesíthetők, de nem teremt alanyi jogot ahhoz, hogy a jogorvoslati eljárásban
hozott bírói döntés is megtámadható legyen.’’
(1437/B/1990. AB határozat, ABH 1992. 453,, 454—455.)
Erre figyelemmel az Alkotmánybíróság az Alkotmány 57. §
(5) bekezdésének sérelmét nem állapította meg.
A fentieken túlmenően a vizsgált rendelkezések az
Alkotmány 50. § (2) bekezdésével sem ellentétesek.
Az Alkotmány 50. § (2) bekezdése szerint a bíróság ellenőrzi a közigazgatási határozatok törvényességét. Az Alkotmánybíróság már rámutatott arra, hogy az ,,ellenőrzés mikéntjére az Alkotmány e szabálya további rendelkezést
szövegszerűen nem tartalmaz. A közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálatáról szóló alkotmányi rendelkezés a hatalmi ágak egymáshoz való viszonyának rendezése
érdekében szabályozza a bíróságok funkcióját a közigazgatás ellenőrzésében.’’ (829/E/1993. AB határozat, ABH
1996. 427., 431.)
Az Alkotmány 45. § (1) bekezdése pedig csak az igazságszolgáltatást gyakorló bíróságok felsorolását tartalmazza.
Ebből a rendelkezésből a közigazgatási perek tekintetében
a többfokú bírói jogorvoslat biztosítása, illetve a bíróságok
hatáskörének konkrét meghatározása nem vezethető le.
Az Alkotmány 45. § (1) bekezdése, 50. § (2) és (5) bekezdése tehát nem garantál alapjogi jelleggel többfokú
bírói jogorvoslatot, s így az egyfokú bírói jogorvoslat nem
eredményez alapjogi korlátozást. Alapjogi korlátozás
hiányában pedig az Alkotmány 8. § (2) bekezdésének sérelme sem valósult meg.
Az Alkotmánybíróság a közigazgatási perekben bevezetett, a Pp. 340. § (1)—(3) bekezdése szerinti, egyfokú bírói
jogorvoslat, illetve azzal párhuzamosan Pp.-nek a közigazgatási perek megyei bírósági hatáskörbe utalását meghatározó 23. § (1) bekezdés i) pontja alkotmányellenességét a
fentiekben megjelölt alkotmányi rendelkezések alapján
nem állapította meg, s ezért azok alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
indítványokat elutasította.
1.2. A közigazgatási perekben bevezetett egyfokú bírói
jogorvoslattal kapcsolatban az egyik indítványozó kérte
továbbá, hogy az Alkotmánybíróság állapítsa meg az
Egyezségokmány sérelmét. Az Egyezségokmány sérelmére
tekintettel pedig alkotmányellenesség megállapítását is
indítványozta az Alkotmány 7. § (1) bekezdésére történő
hivatkozással.
A jogszabályi rendelkezések nemzetközi szerződésbe
ütközésének vizsgálatát — az Alkotmánybíróságról szóló
1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 1. §
c) pontja és 21. § (3) bekezdése alapján — csak az arra
jogosult indítványozhatja. A jelen esetben azonban az indítványozó nem tartozik a törvényben meghatározott jogosulti körbe, ezért az Alkotmánybíróság az Egyezségokmány
sérelmére hivatkozó indítványt visszautasította.
2. Az egyik indítványozó — a rendelkezés tartalmát
érintő alkotmányellenesség állításán túlmenően — hivatkozott a Tv. 29. §-ával kapcsolatban az Alkotmány 2. §
(1) bekezdése által garantált jogbiztonság sérelmére is,
mert a törvényi rendelkezés nem felelt meg a jogbiztonság
követelményének, ugyanis hatálybaléptetése nem biztosított kellő időt a jogszabályi rendelkezés alkalmazására való
felkészülésre.
Az Alkotmánybíróság a 25/1992. (IV. 30.) AB határozatában rámutatott arra, hogy ,,az Alkotmány 2. § (1) bekezdése értelmében a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
A jogállamiság egyik fontos alkotóeleme a jogbiztonság,
amely egyebek között megköveteli, hogy
— az állampolgárok jogait és kötelességeit a törvényben megszabott módon kihirdetett és bárki számára hozzáférhető jogszabályok szabályozzák,
— meglegyen a tényleges lehetőség arra, hogy a jogalanyok magatartásukat a jog előírásaihoz tudják igazítani,
ennek érdekében a jogszabályok a kihirdetésüket megelőző időre nézve ne állapítsanak meg kötelezettséget, illető
leg valamely jogszerű magatartást visszamenőleges érvénnyel ne minősítsenek jogellenesnek.
A jogbiztonság e két alapvető követelménye közül bármelyiknek a figyelmen kívül hagyása összeegyeztethetetlen
az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével, s így alkotmányellenes. Teljesen nyilvánvaló ugyanis, hogy egy jogállamban
senkit sem lehet felelősségre vonni olyan jogszabály megsértése miatt, amelyet az érintett személy nem ismert és
nem is ismerhetett, mivel azt vagy egyáltalán nem hirdették
ki, vagy utólag hirdették ki és visszamenőleges érvénnyel
léptették hatályba. Ugyanez értelemszerűen irányadó a
kötelezettségek utólagos megállapítására is.’’ (ABH 1992.
131., 132.)
A Tv. 29. §-ának eredeti szövegét az Országgyűlés az
1997. július 8-i ülésnapján fogadta el, 1997. július 23-án
hirdette ki, s a hatálybalépésének időpontja 1999. január
1-je volt. A Tv. 29. §-a a Pp. 340. §-ának szövegét állapította meg. A Pp. 340. §-ába foglalt új rendelkezés mindazonáltal 1999. január 1-jén mégsem a Tv. 29. §-ában foglalt szövegezéssel lett beiktatva, mert a Pp. 340. §
(2), illetve (4) bekezdésének szövegét utóbb az IGT 5. §
(3), illetve (4) bekezdése határozta meg. Az utóbbi szövegmódosítás azonban nem érintette a Tv. 29. §-ának azon
— az indítványozó által támadott — rendelkezését, amely
a közigazgatási perekben a bíróság ítélete elleni fellebbezést kizárta. Ennek a rendelkezésnek a kihirdetésére majdnem másfél évvel a hatálybalépése előtt került sor, így tehát
a rendelkezés alkalmazásához szükséges kellő felkészülési
időt a törvényhozó biztosította.
Mivel a Tv. 29. §-a esetében a jogszabály alkalmazásához
szükséges kellő felkészülési idő hiánya nem volt megállapítható, ezért a kifogásolt rendelkezés a jogbiztonság követelményének eleget tett, s az Alkotmánybíróság az alkotmányellenességet e vonatkozásban sem állapította meg.
Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság a Tv.
29. §-a alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasította.
3.1. Az indítványozók azt állították, hogy az IGT 1—2. §-a
eredményeként a Tv. 35. §-a nem lépett hatályba. Ezzel kapcsolatban az indítványozók sérelmezték, hogy a Pp.-nek a
Tv.-vel módosított rendelkezései alkalmazására nézve nincsenek hatályos átmeneti rendelkezések, hiszen azokat a Tv.
35. §-a tartalmazta volna. Ezért a módosításnak átmeneti
rendelkezések nélkül történő bevezetése sérti az Alkotmánynak az indítványozók által megjelölt rendelkezéseit.
A Tv. 34. §-ának 1999. január 1-jén hatályba lépett szövegét az IGT 1. §-a állapította meg. Ennek megfelelően a
Tv. 34. §-ának eredeti szövege nem lépett hatályba. Az IGT
1. §-ával a Tv. 34. § (3) bekezdéseként beiktatott rendelkezés szerint a Tv. ott felsorolt rendelkezései — közöttük a
35. § — hatálybalépéséről külön törvény rendelkezik.
A Tv. 35. § (1) bekezdését ugyanakkor az IGT 2. §-a módosította, s a módosított rendelkezés felváltotta a Tv. korábbi 35. § (1) bekezdését. Az IGT 2. §-a, mint a Tv.-hez
képest külön törvényi rendelkezés az IGT 6. §-a alapján
hatályba lépett. A Tv. 35. § (1) bekezdését tehát az IGT
2. §-a, illetve 6. §-a léptette hatályba.
A Tv. 35. § (1) bekezdésének az IGT által beiktatott
szövege szerint a Tv. 1999. január 1-jén hatályba lépő és
külön törvénnyel hatályba lépő rendelkezéseit a hatálybalépés után indult ügyekben kell alkalmazni. Tehát a Tv.
35. § (1) bekezdésének az IGT 2. §-ával megállapított szövege határozta meg a Tv. Pp.-t módosító új rendelkezései
alkalmazásának átmeneti szabályait.
A közigazgatási perekben a megyei bíróság első fokú
hatáskörét mindazonáltal az IGT 5. § (2) bekezdése, s nem
a Tv. iktatta be a Pp. 23. § (1) bekezdése új pontjaként.
Erre tekintettel az IGT 5. § (2) bekezdése szerinti hatásköri változás szervezési kérdései vonatkozásában nem alkalmazható a Tv. 35. § (1) bekezdésében foglalt, a Tv.-ben
szereplő rendelkezéseket érintő átmeneti szabályozás.
A helyi bíróság hatásköre hiányának következményei
azonban a Pp. általános szabályai alapján orvosolhatók: a
perindítás előtt a Pp. 129. §-a szerint a keresetlevél áttétele
felől intézkedik a bíróság; a perindítás után a pert hatáskör
hiánya miatt megszünteti és a Pp. 129. §-ának alkalmazásával rendelkezik az ügy áttételéről [Pp. 158. § (2) bekezdése]. Ugyanakkor a Tv. hatálybalépése előtt indult ügyekben is biztosított a közigazgatási határozatok törvényességének bírói felülvizsgálata. A Tv. 29. §-a szerint a
közigazgatási perben a fellebbezés — bizonyos kivételekkel — kizárt. Mivel azonban ezt a rendelkezést a Tv. iktatta
be a Pp. 340. § (1) bekezdéseként, ezért erre már vonatkozik a Tv. 35. § (1) bekezdésében foglalt átmeneti rendelkezés. Ennek eredményeként a Tv. hatálybalépése előtt indult, az 1999. január 1-jén folyamatban lévő ügyekben
— a Pp. 233. § (1) bekezdése szerint — fellebbezésnek van
helye.
Az Alkotmánybíróság rámutat továbbá arra is, hogy a
Tv. 35. §-a eredetileg olyan rendelkezéseket is tartalmazott, amelyek a külön törvénnyel létrehozandó ítélőtáblák
eljárásával voltak kapcsolatosak. Ezek a rendelkezések
azonban nem léptek hatályba. Az ítélőtáblák eljárásával
kapcsolatos szabályok kihirdetése azért nem jelent jogbizonytalanságot, mert ezek a rendelkezések feltételes jelleggel fogalmaznak és csak akkor alkalmazhatók, ha az
ítélőtáblák a működésüket megkezdik. Ezen túlmenően az
ítélőtáblákra való utalást többek között az Alkotmány
45. § (1) bekezdése is lehetővé teszi, mely az igazságszolgáltatás szervei között az ítélőtáblákat is feltünteti.
A fentiekből következően megállapítható, hogy a Tv.
35. § (1) bekezdésének hatálybaléptetésével a törvényhozó
gondoskodott az átmeneti rendelkezések megalkotásáról.
Az átmeneti rendelkezéseknek megfelelően a Tv. szerinti
módosítás a Tv. hatálybalépésekor folyamatban lévő közigazgatási perekre nem vonatkozott. A Pp. módosítása
tehát a Tv. hatálybalépése előtt indult közigazgatási pereket nem érinthette hátrányosan, s ezért a módosítás jogsérelmet nem eredményezett. A jogsérelem hiányában az
Alkotmány rendelkezéseit sem sérthette a jogszabályváltozás. Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az
IGT 1—2. §-a alkotmányellenességének megállapítására
és megsemmisítésére irányuló indítványokat elutasította.
3.2. Az Alkotmánybíróság a Pp. vizsgált módosításával,
illetve a ,,módosítás módosításával’’ kapcsolatban nyomatékosan rámutat arra, hogy az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerinti jogbiztonság elve megköveteli, hogy a jogalkotás, és ezen belül a jogszabályok megváltoztatásának rendje
feleljen meg az alkotmányos jogállami követelményeknek.
Az Alkotmánybíróság a jogállamisággal, ezen belül a jogbiztonsággal és az alkotmányos jogállami követelményeknek megfelelő jogalkotással kapcsolatos határozataiban az
alábbiakra mutatott rá:
,,A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság.
A jogbiztonság az állam — s elsősorban a jogalkotó —
kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze,
egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak,
egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és
előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. [...]
Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. [...]
A jogbiztonság elve mindemellett tág mérlegelési és döntési lehetőséget hagy nyitva a jogalkotó számára, hiszen a
jogállamiság más elvek érvényesülését is megköveteli, s
ezek a jogbiztonság követelményével ütközhetnek.
[9/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992. 59., 65.]
,,A jogbiztonság a jog viszonylagos stabilitását jelenti,
amely azonban nem abszolút.’’ [32/1991. (VI. 6.) AB határozat, ABH 1991. 146., 158.]
A jogalkotással szemben egyidejűleg tehát két követelmény támasztható: egyfelől, hogy a jogalkotás a társadalmi
viszonyok változását rugalmasan kövesse, másfelől, hogy
érvényesüljön a jogszabályok stabilitásába vetett bizalom.
Ez utóbbi követelmény nem érinti azonban a jogalkotó
széles körű jogalkotói szabadságát, ideértve annak eldöntését is, hogy indokolt-e valamely társadalmi viszony jogi
szabályozása, vagy a meglévő jogi szabályozás megváltoztatása akár olyan módon is, hogy a jogszabályt többször,
egymást viszonylag gyorsan követve módosítja. A jogszabályok módosítását indokolhatja a társadalmi viszonyok
változása, a jogi szabályozás iránti társadalmi igény, vagy
más jogpolitikai megfontolás, célkitűzés.
A változó életviszonyokhoz való rugalmas alkalmazkodás azonban nem eredményezheti a jogszabályok követhetetlen és áttekinthetetlen módon történő változtatásának
gyakorlatát. Ez utóbbi különösen akkor valósul meg, ha a
jogszabályok módosítását — hatálybalépésüket megelőzően — ismét módosítják.
A jogszabályok áttekinthetetlen, követhetetlen változtatása mind a jogalkalmazókat, mind a jogalanyokat jogbizonytalanságban tartja, s ez összeegyeztethetetlen a jogbiztonság alkotmányos elvének lényegi tartalmával. A jogbiztonság alkotmányos elve ugyanis azt is megköveteli,
hogy a jogalkotás, így a módosító jogszabályok hatálybalépése is ésszerű rendben történjen, valamint egyértelműen követhető és áttekinthető legyen. A jogalkotás alkotmányos jogállami követelménye többet jelent tehát,
mint a jogalkotással kapcsolatos formális eljárási szabályok betartása.
A Pp. vizsgált módosításának, illetve a ,,módosítás módosításának’’ jogtechnikai megoldása nehezen követhetővé és időigényessé tette a változások lényegének megismerését, a módosítások nyomán keletkező normaszöveg pontos és naprakész megállapítását, valamint a különböző
rendelkezések közötti összefüggések feltárását.
A szabályozás tárgyát képező társadalmi viszonyok, életviszonyok változásához nem igazodó, indokolatlan gyorsasággal és áttekinthetetlen módon változó jogszabály címzettjei — a különböző jogalkalmazó szervek és az állampolgárok — számára egyaránt nehézséget jelent a változások követése. A hatályos jog megismerhetőségének
bizonytalansága pedig megnehezíti, ellehetetlenítheti a
jogalanyok jogainak érvényesítését, valamint kötelezettségeik teljesítését, s ez már a jogbiztonság alkotmányos követelményét sértheti. Alapvető alkotmányos követelmény
tehát, hogy a jogalkotás, ennek részeként a jogszabályok
módosítása, az új rendelkezések hatálybalépése követhető
legyen mind a jogalkotók és a jogalkalmazók, mind a jogalanyok számára.
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Pp. vizsgált
módosításai kapcsán sérült a jogszabályok változásának
követhetőségére vonatkozó követelmény. Az Alkotmánybíróság azonban a jogszabályok kíméletére, valamint arra
tekintettel, hogy a Pp. módosítását, illetve a ,,módosítás
módosítását’’ követően a jogi helyzet stabilizálódott, a jogbiztonság védelme érdekében a támadott jogszabályi rendelkezések alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt a rendelkező rész
2. pontjában elutasította. A Pp. módosítása kapcsán azonban a jogalkotással kapcsolatos eljárásban komoly problémák vetődtek fel. Az Alkotmánybíróság ezért indokoltnak
látta általános jelleggel meghatározni a jogalkotással kapcsolatos legfontosabb alkotmányos követelményeket és
jogállami garanciákat.
IV. Az egyik indítványozó az IGT 5. § (4) bekezdésének a
Pp. 340. § (4) bekezdését megállapító rendelkezését is támadta. Az Alkotmánybíróság azonban megállapította,
hogy a Pp. 340. § (4) bekezdését, illetve az annak szövegét
megállapító IGT 5. § (4) bekezdését a Ppm. 21. §-a 2002.
január 1-jétől hatályon kívül helyezte.
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint a hatályban nem lévő szabályok alkotmányosságát csak két
esetben: az Abtv. 38. §-ának (1) bekezdése szerinti bírói
kezdeményezés és 48. §-a szerinti alkotmányjogi panasz
esetében vizsgálja. Az indítványok nem az Abtv. 38. §
(1) bekezdése és 48. §-a szerinti kérelmek. Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről
szóló 3/2001. (XII. 3.) Tü. határozat 31. § a) pontja értelmében az Alkotmánybíróság az eljárást megszünteti, ha az
indítvány benyújtása után a vizsgálat alá vont jogszabályi
rendelkezés hatályát vesztette és ezzel az indítvány tárgy
talanná vált. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság a Pp.
340. § (4) bekezdésében foglalt rendelkezést érintő eljárást megszüntette.
Az Alkotmánybíróság e határozatának közzétételét az
ügy alkotmányos jelentőségére tekintettel rendelte el.
Dr. Németh János s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
28/2016. (VIII. 23.) NGM rendelete a felvonók és a felvonókhoz készült biztonsági berendezések biztonsági követelményeiről és megfelelőségének tanúsításáról.
A termékek piacfelügyeletéről szóló 2012. évi LXXXVIII. törvény 30.  § (2)  bekezdés a)–d)  pontjában kapott felhatalmazás
alapján, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90. § 9. pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A rendelet hatálya
1. § (1) Ez a rendelet szabályozza az építménybe és az építkezéseken állandó jelleggel, tartós üzemeltetési céllal beépített
felvonók és a  3.  mellékletben meghatározott, a  felvonókhoz alkalmazandó biztonsági berendezések biztonsági
követelményeit és megfelelőségük tanúsításának rendjét.
(2) E rendelet előírásai nem vonatkoznak:
a) olyan emelő-berendezésekre, amelyek sebessége nem nagyobb 0,15 m/s-nál;
b) az építkezés kiszolgálására használandó felvonókra;
c) kötélpályákra, beleértve a függővasutakat;
d) kifejezetten katonai vagy rendészeti célokra tervezett és épített felvonókra;
e) olyan emelő berendezésekre, amelyekről munkát végeznek;
f ) a bányában alkalmazott szállítóberendezésre;
g) művészi előadásokon az előadók emelésére szolgáló emelő berendezésekre;
h) a közlekedési eszközökbe beszerelt felvonóra;
i) a gyártási technológiai sorba beépített vagy kizárólag üzemi munkaállások megközelítésére szolgáló
felvonóra, beleértve a gépek karbantartását és ellenőrzését lehetővé tevő helyet is;
j) a vasúti közlekedésről szóló törvény szerinti különleges vasutak közül a  fogaskerekű vasútra, a  siklóra,
valamint a személyek szállítására szolgáló kötélpályára;
k) mozgólépcsőkre és mozgójárdákra.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában
1. akkreditálás: a  termékek forgalmazása tekintetében az  akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak
megállapításáról és a  339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK
európai parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban: 765/2008/EK rendelet) 2.  cikk 10.  pontjában
meghatározott akkreditálás;
2. CE megfelelőségi jelölés: a termékek piacfelügyeletéről szóló 2012. évi LXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Pftv.)
2. § 2. pontja szerinti fogalom;
3. felvonó:  az a  berendezés, amelynek fülkéje a  vízszinteshez képest 15°-nál meredekebb dőlésszögű pályán,
merev vezetősínek között mozog, meghatározott szinteket szolgál ki, és a következők szállítására szolgál:
a) személyek,
b) személyek és teher vagy
c) kizárólag teher, feltéve, hogy a  fülkébe legalább egy személy be tud szállni, és a  vezérlőelemeket
a fülkében lévő személy eléri;
 továbbá az  olyan, fülkével rendelkező berendezések, amelyek nem merev vezetősínek mentén, de
meghatározott állandó pályán mozognak;
4. felvonó típusmintája: a felvonó típusának jellemző darabja, amelyet típusvizsgálatra átadnak vagy a tanúsító
szervezetnek bemutatnak. Műszaki dokumentációja és műszaki adatai igazolják azt, hogy a  típusfelvonóval
azonos felvonók, és annak engedélyezett típusvariációi – amelyekhez a  típusfelvonóéval azonos biztonsági
berendezéseket alkalmaztak – megfelelnek az  1.  mellékletben megállapított alapvető biztonsági
követelményeknek. Az  összes típusvariáció és a  típusfelvonó közötti megengedett eltéréseket (maximális
és minimális értékekkel) a dokumentációban pontosan meg kell határozni, és meg kell adni az alkalmazott
biztonsági berendezések körét. A  típusfelvonó adataitól való megengedett eltéréseket számításokkal és
konstrukciós tervekkel lehet igazolni;
5. felvonószerelő vállalkozás: az  a  természetes vagy jogi személy, aki vagy amely felelősséget vállal a  felvonó
tervezéséért, gyártásáért, üzembe helyezéséért és forgalomba hozataláért;
6. forgalmazás: a Pftv. 2. § 5. pontja szerinti fogalom;
 7. forgalmazó: a Pftv. 2. § 6. pontja szerinti fogalom;
 8. forgalomba hozatal: a Pftv. 2. § 7. pontja szerinti fogalom;
 9. forgalomból történő kivonás: a Pftv. 2. § 8. pontja szerinti fogalom;
10. fülke: a felvonónak az a része, amely emelésnél vagy süllyesztésnél a személyt vagy a terhet tartja;
11. gazdasági szereplő: a Pftv. 2. § 10. pontja szerinti fogalom;
12. gyártó: a Pftv. 2. § 11. pontja szerinti fogalom;
13. harmonizált szabvány: a Pftv. 2. § 12. pontja szerinti fogalom;
14. honosított harmonizált szabvány: a nemzeti szabványként közzétett harmonizált szabvány;
15. importőr: a Pftv. 2. § 15. pontja szerinti fogalom;
16. megfelelőségértékelés: a Pftv. 2. § 20. pontja szerinti fogalom;
17. megfelelőségértékelő szervezet: megfelelőségértékelési tevékenységeket – ideértve a  kalibrálást, vizsgálatot,
tanúsítást és ellenőrzést is – végző szervezet;
18. meghatalmazott képviselő: a Pftv. 2. § 22. pontja szerinti fogalom;
19. műszaki leírás: a  felvonó vagy a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés által teljesítendő műszaki
követelményeket ismertető dokumentum;
20. piacfelügyeleti hatóság: a 765/2008/EK rendelet 2. cikk 18. pontjában meghatározott fogalom;
21. tanúsító szervezet:  a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal (a  továbbiakban: MKEH) által – külön
jogszabály előírásai szerint – a  felvonók és a  felvonó biztonsági berendezések megfelelőségének
értékelésére, a  biztonsági berendezés gyártója vagy a  felvonószerelő vállalkozás minőségbiztosítási
rendszerének tanúsítására és ellenőrzésére kijelölt, az  Európai Bizottságnak és a  tagállamoknak bejelentett
szervezet;
22. típusvizsgálati tanúsítvány:  a tanúsító szervezet állítja ki akkor, ha a  biztonsági berendezés típusmintája és
a típusfelvonó megfelel az e rendeletben előírt biztonsági követelményeknek;
23. uniós harmonizációs jogszabály: minden, a  termékek forgalmazásának feltételeit harmonizáló uniós
jogszabály;
24. visszahívás: felvonó esetében minden olyan intézkedés, amelynek célja a felvonó szétszerelése és biztonságos
ártalmatlanítása, a  felvonókhoz készült biztonsági berendezések esetében pedig a  felvonószerelő
vállalkozások vagy a  felhasználók számára már hozzáférhetővé tett, felvonókhoz készült biztonsági
berendezés visszavétele.
3. Alapvető biztonsági és egészségvédelmi előírásoknak való megfelelés
3. § (1) Felvonó és a  biztonsági berendezés akkor hozható forgalomba, ha a  gyártó utasításainak és az  engedélyezett
terveknek megfelelő szakszerű beépítést követően, rendeltetésszerű használat és előírt karbantartás
mellett nem veszélyezteti személyek életét, testi épségét és a  vagyonbiztonságot, továbbá megfelel
az 1. mellékletben meghatározott alapvető biztonsági és egészségvédelmi előírásoknak.
(2) Kiállításokon, vásárokon és bemutatókon olyan felvonó vagy biztonsági berendezés, amely nem felel meg
az  e  rendelet szerinti alapvető biztonsági követelményeknek – és ezt jól látható módon, felirattal jelzik –
kiállítható, de forgalomba nem hozható. A  bemutató alatt a  kiállítónak kell megfelelő biztonsági intézkedésekkel
gondoskodnia az emberi élet, testi épség és egészség védelméről.
4. Műszaki dokumentáció 4. § (1) A biztonsági berendezés gyártójának részletes beépítési műszaki dokumentációt kell biztosítania a  felvonószerelő
vállalkozás részére, amelynek a  tárolásra, szállításra, elhelyezésre, szerelésre, beszabályozásra vonatkozó minden
információt tartalmaznia kell.
(2) A  felvonószerelő vállalkozásnak részletes használati útmutatót kell biztosítania a  tulajdonos vagy az  üzemeltető
részére a felvonó helyes üzemeltetése, karbantartása és biztonságos használata érdekében, feltüntetve a használati
lehetőségek korlátozását is.
5. Alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelmények 5. § (1) A  rendelet hatálya alá tartozó felvonók meg kell, hogy feleljenek az  1.  mellékletben meghatározott alapvető
egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek.
(2) A  rendelet hatálya alá tartozó felvonókhoz készült biztonsági berendezések meg kell, hogy feleljenek
az  1.  mellékletben meghatározott alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek, és lehetővé kell,
hogy tegyék, hogy a felvonók, amelyekbe azokat beépítik, megfeleljenek az említett követelményeknek.
6. Építményekben és az építkezéseken állandó jelleggel üzemelő felvonók
6. § (1) Az  építményben vagy az  építkezésen folyó munkáért felelős személy és a  felvonószerelő vállalkozás köteles
együttműködni a felvonó megfelelő működése és biztonságos használata érdekében.
(2) A felvonóaknában csak a felvonó működéséhez és biztonságához tartozó berendezések, szerelvények és vezetékek
lehetnek.
II. FEJEZET
A GAZDASÁGI SZEREPLŐK KÖTELEZETTSÉGEI 7. A felvonószerelő vállalkozások kötelezettségei
7. § (1) A  felvonók forgalomba hozatalakor a  felvonószerelő vállalkozások biztosítják, hogy a  felvonó tervezése, gyártása,
üzembe helyezése és vizsgálata az  1.  mellékletben meghatározott alapvető egészségvédelmi és biztonsági
követelményekkel összhangban történt.
(2) A  felvonószerelő vállalkozás elkészíti a  műszaki dokumentációt, és elvégzi vagy elvégezteti a  15.  §-ban említett
vonatkozó megfelelőségértékelési eljárásokat. Amennyiben az  eljárás keretében bizonyítást nyer, hogy a  felvonó
megfelel az alkalmazandó alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek, a felvonószerelő vállalkozás
kiállítja az  EU-megfelelőségi nyilatkozatot, biztosítja, hogy azt a  felvonóhoz mellékeljék, és feltünteti a  terméken
a CE megfelelőségi jelölést.
(3) A  felvonószerelő vállalkozás a  felvonó forgalomba hozatalát követően 10 éven keresztül megőrzi a  műszaki
dokumentációt, az EU-megfelelőségi nyilatkozatot, valamint a jóváhagyási döntéseket.
(4) Ha a felvonóval járó – az életet, a testi épséget vagy a vagyonbiztonságot veszélyeztető – kockázat (a továbbiakban:
kockázat) mértéke miatt indokolt, a  felvonószerelő vállalkozások a  felhasználók egészségének védelme és
biztonsága érdekében kivizsgálják a  panaszokat, nyilvántartást vezetnek a  panaszokról és a  nem megfelelő
felvonókról.
(5) A felvonószerelő vállalkozás biztosítja, hogy a felvonókon fel legyen tüntetve a termék azonosítását lehetővé tevő
típus-, tétel- vagy sorozatszám.
(6) A  felvonószerelő vállalkozás a  felvonón köteles feltünteti nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett
védjegyét és postai kapcsolattartási címét. Címként a felvonószerelő vállalkozás kapcsolattartási címét kell megadni.
Az elérhetőséget a felhasználók és a piacfelügyeleti hatóság számára magyar nyelven kell feltüntetni.
(7) A felvonószerelő vállalkozás köteles gondoskodni arról, hogy a felvonóhoz mellékeljék az 1. melléklet 7.2. pontjában
említett, a  felhasználók számára a  felhasználók által könnyen érthető nyelven készült használati utasítást.
E használati utasításnak, és bármely jelölésnek egyértelműnek, érthetőnek és világosnak kell lennie.
(8) Ha a  felvonószerelő vállalkozásnak olyan adat jut tudomására, amelynek alapján feltételezhető, hogy az  általa
forgalomba hozott felvonó nem felel meg e  rendeletnek, haladéktalanul meghozza a  szükséges intézkedéseket
a felvonó megfelelőségének biztosítására.
(9) Ha a  felvonó kockázatot jelent, a  felvonószerelő vállalkozás erről azonnal tájékoztatja azon tagállamok
piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a  felvonót forgalomba hozták, részletes tájékoztatást adva elsősorban
a megfelelés hiányáról és valamennyi meghozott kiigazító intézkedésről.
(10) A  felvonószerelő vállalkozás a  piacfelügyeleti hatóság kérésére átadja a  felvonó e  rendeletnek történő
megfelelésének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt az  Európai Unió hivatalos nyelvén
vagy magyar nyelven.
(11) A  felvonó szerelő vállalkozások együttműködnek a  piacfelügyeleti hatósággal minden olyan intézkedés terén,
melyeket az általuk forgalomba hozott felvonó jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében hoz a piacfelügyeleti
hatóság.
8. A gyártó kötelezettségei 8. § (1) Felvonókhoz készült biztonsági berendezések forgalomba hozatalakor a  gyártó biztosítja, hogy azok tervezése és
gyártása az 5. § (2) bekezdésével összhangban történt.
(2) A  gyártó elkészíti a  szükséges műszaki dokumentációt, és elvégzi vagy elvégezteti a  15.  §-ban említett
megfelelőségértékelési eljárást. Amennyiben az  eljárás során megállapítást nyer, hogy a  felvonókhoz készült
biztonsági berendezés megfelel az  alkalmazandó alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek,
a  gyártó elkészíti az  EU-megfelelőségi nyilatkozatot, biztosítja, hogy azt a  felvonókhoz készült biztonsági
berendezéshez mellékelje, és feltünteti a terméken a CE megfelelőségi jelölést.
(3) A  gyártó a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés forgalomba hozatalát követően 10 éven keresztül megőrzi
a műszaki dokumentációt, az EU-megfelelőségi nyilatkozatot, valamint a jóváhagyási döntéseket.
(4) A  gyártó biztosítja a  sorozatgyártás e  rendeletnek való megfelelőségének fenntartását szolgáló eljárások
működését, és megfelelően figyelembe veszi a  termék tervezésének és jellemzőinek változásait, valamint
azon harmonizált szabványok vagy azokkal egyenértékű más műszaki előírások változásait, amelyek alapján
a  felvonókhoz készült biztonsági berendezések megfelelőségét megállapították. Ha a  felvonókhoz készült
biztonsági alkatrésszel járó kockázat miatt szükséges, a  gyártó a  felhasználók egészségének és biztonságának
védelme érdekében elvégzi a forgalmazott biztonsági berendezés mintájának vizsgálatát, kivizsgálja a panaszokat,
és nyilvántartást vezet a panaszokról és a nem megfelelő biztonsági berendezésekről, valamint azok visszahívásáról,
és folyamatosan tájékoztatja a forgalmazókat és a felvonószerelő vállalkozásokat minden ilyen intézkedésről.
(5) A  gyártó biztosítja, hogy az  általa forgalomba hozott, felvonókhoz készült biztonsági berendezésen a  termék
azonosítását lehetővé tevő típus-, tétel- vagy sorozatszám vagy egyéb ilyen elem fel legyen tüntetve, vagy ha
a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés mérete vagy jellege nem teszi lehetővé ezt, a szükséges információt
17. § (1) bekezdésében említett címkén adja meg.
(6) A  gyártó a  felvonókhoz készült biztonsági berendezésen, vagy ha ez  nem lehetséges, a  17.  § (1)  bekezdésében
említett címkén tünteti fel a nevét, bejegyzett kereskedelmi nevét vagy bejegyzett védjegyét és azt a postacímet,
amelyen kapcsolatba lehet lépni vele. Címként a  gyártó kapcsolattartási címét kell megadni. Az  elérhetőséget
a felhasználók és a piacfelügyeleti hatóság számára magyar nyelven tünteti fel.
(7) A  gyártó gondoskodik arról, hogy a  felvonókhoz készült biztonsági berendezéshez mellékelje az  1.  melléklet
7.1. pontjában említett, a felhasználók által könnyen érthető nyelven készült használati utasítást. Az ilyen használati
utasításnak, és bármely jelölésnek egyértelműnek, érthetőnek és könnyen értelmezhetőnek kell lennie.
(8) Ha a  gyártónak olyan adat jut a  tudomására, amelynek alapján feltételezhető, hogy az  általa forgalomba hozott,
felvonókhoz készült biztonsági berendezés nem felel meg e  rendeletnek, azonnal meghozza a  biztonsági
berendezés megfelelőségének biztosításához szükséges kiigazító intézkedéseket és a  biztonsági berendezést
kivonja a forgalomból vagy visszahívja. Amennyiben a felvonókhoz készült biztonsági berendezés kockázatot jelent,
a  gyártó erről azonnal tájékoztatja azon tagállamok piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a  felvonókhoz készült
biztonsági berendezést forgalmazták, részletes tájékoztatást adva elsősorban a megfelelés hiányáról és valamennyi
meghozott kiigazító intézkedésről.
(9) A  gyártó a  piacfelügyeleti hatóság kérésére az  Európai Unió hivatalos nyelvén vagy magyar nyelven átadja
a felvonókhoz készült biztonsági berendezés e rendeletnek való megfelelőségének igazolásához szükséges összes
nyomtatott vagy elektronikus formátumú információt és dokumentációt.
9. Meghatalmazott képviselők 9. § (1) A  gyártó vagy felvonószerelő vállalkozás írásbeli megbízással meghatalmazott képviselőt nevezhet ki. A  7.  §
(1) bekezdésében vagy a 8. § (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségek és a 7. § (2) bekezdésében és a 8. §
(2)  bekezdésében említett műszaki dokumentáció elkészítésének kötelezettsége nem képezi a  meghatalmazott
képviselő megbízatásának részét.
(2) A  meghatalmazott képviselő a  gyártótól vagy a  felvonószerelő vállalkozástól kapott megbízásban meghatározott
feladatokat látja el. A  meghatalmazásnak legalább az  alábbiak elvégzésére kell kiterjednie a  meghatalmazott
képviselő részéről:
a) a felvonókhoz készült biztonsági berendezés vagy a felvonó forgalomba hozatalát követően 10 évig megőrzi
az  EU-megfelelőségi nyilatkozatot és a  gyártó vagy a  felvonószerelő vállalkozás minőségi rendszerével
kapcsolatos jóváhagyási döntéseket, valamint a  műszaki dokumentációt a  piacfelügyeleti hatóság számára
történő bemutatás céljából;
b) a piacfelügyeleti hatóság kérésére rendelkezésre bocsátja a  felvonó vagy a  felvonókhoz készült biztonsági
berendezés megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt;
c) a piacfelügyeleti hatóság kérésére együttműködik a  megbízatása körébe tartozó, felvonókhoz készült
biztonsági berendezés vagy a  felvonó jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében tett intézkedések
terén.
10. Az importőr kötelezettségei 10. § (1) Az importőr kizárólag a jogszabályi előírásoknak megfelelő biztonsági berendezéseket hozhat forgalomba.
 (2) A felvonókhoz készült biztonsági berendezés forgalomba hozatalát megelőzően az importőr köteles meggyőződni
arról, hogy a  gyártó elvégezte a  14.  §-ban említett szükséges megfelelőségértékelési eljárást. Köteles
megbizonyosodni arról, hogy a  gyártó elkészítette a  műszaki dokumentációt, a  felvonókhoz készült biztonsági
berendezésen feltüntette a  CE megfelelőségi jelölést, és mellékelte hozzá az  EU-megfelelőségi nyilatkozatot
és szükséges dokumentumokat, továbbá arról is, hogy a  gyártó teljesítette a  8.  § (5) és (6)  bekezdésében
meghatározott követelményeket.
(3) Ha az  importőrnek olyan adat jut a  tudomására, amelynek alapján feltételezhető, hogy a  felvonókhoz készült
biztonsági berendezés nem felel meg az 5. § (2) bekezdésének, a biztonsági berendezést nem hozhatja mindaddig
forgalomba, amíg a jogszabályi előírásokat nem teljesítik. Amennyiben a felvonókhoz készült biztonsági berendezés
kockázatot jelent, az importőr tájékoztatja erről a gyártót, valamint a piacfelügyeleti hatóságot.
(4) Az  importőr megadja a  felvonókhoz készült biztonsági berendezésen, vagy ha ez  nem lehetséges, a  felvonóhoz
készült biztonsági berendezés csomagolásán vagy kísérő dokumentációján a  nevét, bejegyzett cégnevét vagy
bejegyzett védjegyét és azt az  értesítési címet, amelyen kapcsolatba lehet lépni vele. Az  elérhetőséget magyar
nyelven is fel kell tüntetni.
(5) Az  importőr köteles gondoskodni arról, hogy a  felvonókhoz készült biztonsági berendezéshez mellékeljék
az 1. melléklet 7.1. pontjában meghatározott használati utasítást.
(6) Az  importőr köteles biztosítani, hogy amíg a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés a  felelősségi körébe
tartozik, annak tárolása és szállítása ne veszélyeztesse az  5.  § (2)  bekezdésében meghatározott alapvető
egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek való megfelelését.
(7) Ha a  felvonókhoz készült biztonsági alkatrésszel járó kockázat miatt szükséges, az  importőr a  felhasználók
egészségének védelme és biztonsága érdekében köteles elvégezni a  forgalmazott biztonsági berendezések
mintájának vizsgálatát, kivizsgálni a  panaszokat, és nyilvántartást vezetni a  panaszokról és a  nem megfelelő,
felvonókhoz készült biztonsági berendezésekről, valamint a  felvonókhoz készült, biztonsági berendezések
visszahívásairól, és folyamatosan tájékoztatja a  forgalmazókat és a  felvonószerelő vállalkozásokat minden ilyen
intézkedésről.
(8) Ha az  importőrnek olyan adat jut a  tudomására, amelynek alapján feltételezhető, hogy az  általa forgalomba
hozott felvonókhoz készült biztonsági berendezés nem felel meg e  rendelet követelményeinek, az  importőr
köteles haladéktalanul megtenni a  szükséges kiigazító intézkedéseket a  biztonsági berendezés megfelelőségének
biztosítására, valamint a nem megfelelő biztonsági berendezést a forgalomból kivonni vagy visszahívni.
(9) Amennyiben a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés kockázatot jelent, az  importőr köteles erről
haladéktalanul tájékoztatni azon tagállamok piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a  felvonókhoz készült
biztonsági berendezést forgalmazza és köteles részletes tájékoztatást adni a megfelelés hiányáról és a meghozott
kiigazító intézkedésről.
(10) Az  importőr a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés forgalomba hozatalát követően 10 évig elérhetővé
teszi a  piacfelügyeleti hatóság számára az  EU-megfelelőségi nyilatkozat egy másolatát, valamint a  jóváhagyási
döntéseket, és biztosítja, hogy a  műszaki dokumentáció kérésre a  piacfelügyeleti hatóság rendelkezésére
bocsátható legyen.
(11) Az  importőr a  piacfelügyeleti hatóság kérésére köteles az  Európai Unió hivatalos nyelvén vagy magyar nyelven
átadni a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt
és dokumentációt. A piacfelügyeleti hatóság felhívására, az  importőr köteles együttműködni az általa forgalomba
hozott, felvonókhoz készült biztonsági berendezés jelentette kockázatok kiküszöbölése érdekében tett intézkedés
során.
11. A forgalmazók kötelezettségei 11. § (1) A  felvonókhoz készült biztonsági berendezés fogalmazásakor a  fogalmazók az  e  rendeletben előírt
követelményekkel kapcsolatban kellő gondossággal járnak el.
(2) A  felvonókhoz készült biztonsági berendezések forgalmazását megelőzően a  forgalmazó köteles ellenőrizni,
hogy a  felvonókhoz készült biztonsági berendezésen fel van-e tüntetve a  CE megfelelőségi jelölés, mellékelték-e
hozzá az EU-megfelelőségi tanúsítványt, a szükséges dokumentumokat, valamint a használati utasítást az Európai
Unió hivatalos nyelvén és magyar nyelven, továbbá, hogy a  gyártó és az  importőr megfelelt-e a  8.  § (5) és
(6) bekezdésében, valamint a 10. § (4) bekezdésében meghatározott követelményeknek.
(3) Ha a biztonsági berendezés nem felel meg az 5. § (2) bekezdésében foglaltaknak, a forgalmazó nem forgalmazhatja
a  felvonókhoz készült biztonsági berendezést mindaddig, amíg megfelelővé nem tette. Ha a  felvonókhoz készült
biztonsági berendezés kockázatot jelent, a  forgalmazó tájékoztatja erről a  gyártót vagy az  importőrt, valamint
a piacfelügyeleti hatóságot.
(4) A  forgalmazó köteles biztosítani, hogy amíg a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés a  felelősségi körébe
tartozik, annak tárolása és szállítása ne veszélyeztesse az  5.  § (2)  bekezdésében meghatározott alapvető
egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek való megfelelését.
(5) Ha a  forgalmazónak olyan adat jut a  tudomására, amelynek alapján feltételezhető, hogy az  általa forgalomba
hozott felvonókhoz készült biztonsági berendezés nem felel meg e  rendelet követelményeinek, a  forgalmazó
köteles haladéktalanul megtenni a  szükséges kiigazító intézkedéseket a  biztonsági berendezés megfelelőségének
biztosítására, valamint a nem megfelelő biztonsági berendezést a forgalomból kivonni vagy visszahívni.
(6) Amennyiben a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés kockázatot jelent, a  forgalmazó köteles erről
haladéktalanul tájékoztatni azon tagállamok piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a  felvonókhoz készült
biztonsági berendezést forgalmazza és köteles részletes tájékoztatást adni a megfelelés hiányáról és a meghozott
kiigazító intézkedésről.
(7) A  forgalmazó a  piacfelügyeleti hatóság kérésére köteles az  Európai Unió hivatalos nyelvén vagy magyar nyelven
átadni a felvonó megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt. A piacfelügyeleti
hatóság felhívására a  forgalmazó köteles együttműködni az  általa forgalmazott biztonsági berendezés okozta
veszélyek kiküszöbölése érdekében tett intézkedés során.
12. A gyártóra, importőrre és forgalmazókra vonatkozó közös szabályok
12. § Amennyiben az  importőr vagy a  forgalmazó saját nevében vagy védjegye alatt hoz forgalomba egy felvonókhoz
készült biztonsági berendezést, vagy olyan módon módosít egy már forgalomba hozott alkatrészt, ami befolyásolja
az alkatrész e rendeletnek való megfelelését, e rendelet alkalmazásában gyártónak kell tekinteni és a gyártó előírt
kötelezettségek terhelik.
13. A gazdasági szereplő adatszolgáltatása 13. § (1) A gazdasági szereplőnek a piacfelügyeleti hatóság kérésére meg kell adnia azon gazdasági szereplő nevét és címét,
amely felvonókhoz készült biztonsági berendezést szállított részére; valamint azon gazdasági szereplő nevét és
címét, amelynek felvonókhoz készült biztonsági berendezést szállított.
(2) A  gazdasági szereplőnek az  első bekezdésben meghatározott adatokat, a  piacfelügyeleti hatóság felhívására,
a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés hozzá történő szállítását, vagy az  általa történő szállítását követő
10 évig meg kell adnia.
(3) A  gazdasági szereplő tevékenységének megszűnése esetén átadja az  (1) és (2)  bekezdésben hivatkozott
felvonóról, annak biztonsági berendezéséről szóló, általa kötelezően megőrzendő műszaki dokumentációt,
az EU-megfelelőségi nyilatkozatot, valamint a jóváhagyási döntéseket a piacfelügyeleti hatóság részére.
III. FEJEZET
A FELVONÓK ÉS A FELVONÓKHOZ KÉSZÜLT BIZTONSÁGI BERENDEZÉSEK MEGFELELŐSÉGE
14. A felvonókra és a felvonókhoz készült biztonsági berendezésekre vonatkozó
megfelelőségértékelési eljárások
14. § A gyártó a felvonókhoz készült biztonsági berendezések esetén a következő megfelelőségértékelési eljárások közül
választhat:
a) a felvonókhoz készült biztonsági berendezés modelljét be kell nyújtani egy megfelelőségértékelő
szervezetnek a  4.  melléklet I. részében meghatározott típusvizsgálat céljából, és a  típusmegfelelőséget
a  felvonókhoz készült biztonsági berendezések véletlenszerű ellenőrzésével kell biztosítani, a  9.  melléklet
leírása szerint;
b) a felvonókhoz készült biztonsági berendezés modelljét be kell nyújtani egy megfelelőségértékelő
szervezetnek a  4.  melléklet I. részében meghatározott típusvizsgálat céljából, és a  6.  melléklet szerinti
termékminőség-biztosításon alapuló típusmegfelelőséget is alkalmazni kell rá;
c) a 7. mellékletben meghatározott teljes minőségbiztosításon alapuló megfelelőségi eljárás.
15. § (1) A gyártónak felvonón a következő megfelelőségértékelési eljárások egyikét el kell végeztetnie:
a) ha a felvonókat olyan típusminta-felvonó alapján tervezték és gyártották, amelyen a 4. melléklet II. részében
meghatározott EU-típusmegfelelőségi vizsgálatot elvégezték:
aa) a felvonók 5. mellékletben meghatározott átvételi ellenőrzése;
ab) a felvonók 10. mellékletben meghatározott termékminőség-biztosításon alapuló
típusmegfelelősége;
ac) a felvonók 12. mellékletben meghatározott gyártásminőség-biztosításon alapuló
típusmegfelelősége;
b) ha a  felvonókat egy, a  11.  melléklettel összhangban jóváhagyott minőségbiztosítási rendszer keretében
tervezték és gyártották:
ba) a felvonók 5. mellékletben meghatározott átvételi ellenőrzése;
bb) a felvonók 10. mellékletben meghatározott termékminőség-biztosításon alapuló
típusmegfelelősége;
bc) a felvonók 12. mellékletben meghatározott gyártásminőség-biztosításon alapuló
típusmegfelelősége;
c) a felvonók 8. mellékletben meghatározott egyedi termékellenőrzésen alapuló megfelelősége;
d) a felvonók 11.  mellékletben meghatározott teljes minőségbiztosításon alapuló megfelelősége és
tervvizsgálata.
 (2) Az  (1)  bekezdés a) és b)  pontjában meghatározott esetekben, ahol a  felvonó tervezéséért és gyártásáért felelős
személy nem azonos a felvonószerelő vállalkozással, minden olyan dokumentumot és információt a felvonószerelő
vállalkozásrendelkezésére kell bocsátani, amely a  felvonó megfelelő és biztonságos üzembe helyezéséhez és
vizsgálatához szükséges.
(3) A  típusminta-felvonó és a  típusminta-felvonóból származó felvonóváltozatok közé tartozó felvonók közötti
összes megengedett eltérést (maximum- és minimumértékekkel)  pontosan meg kell határozni a  műszaki
dokumentációban.
(4) Amennyiben az  1.  mellékletben meghatározott alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelményeknek való
megfelelés tekintetében több berendezés hasonlósága kimutatatható, ezt számításokkal és/vagy tervrajzokkal kell
alátámasztani.
15. EU-megfelelőségi nyilatkozat 16. § (1) A  felvonók és a  felvonókhoz készült biztonsági berendezések alapvető egészségvédelmi és biztonsági
követelményeinek teljesülését a gyártó és a felvonószerelő vállalkozás EU-megfelelőségi nyilatkozattal igazolja.
(2) Az  EU-megfelelőségi nyilatkozat megfelel a  2.  mellékletben meghatározottaknak és tartalmazza
az 5–12. mellékletben meghatározott elemeket.
(3) Amennyiben a felvonóra vagy a felvonókhoz készült biztonsági berendezésre több olyan jogszabály is vonatkozik,
amely EU-megfelelőségi nyilatkozatot ír elő, ezen megfelelőségi nyilatkozat egyben azt is jelenti, hogy az  adott
termék az  összes rá vonatkozó jogszabály előírásának megfelel. Ez  a  nyilatkozat tartalmazza az  érintett uniós jogi
aktusok azonosítását, ideértve közzétételük hivatkozásait is.
(4) Az  EU-megfelelőségi nyilatkozat kiállításával a  gyártó felelősséget vállal a  felvonókhoz készült biztonsági
berendezések e  rendeletnek való megfeleléséért, a  felvonószerelő vállalkozás pedig a  felvonó e  rendeletnek való
megfeleléséért.
16. A CE megfelelőségi jelölés és más jelölések feltüntetésére vonatkozó szabályok és feltételek
17. § (1) CE megfelelőségi jelölést forgalomba hozatal előtt, jól láthatóan, olvashatóan és mechanikus módon el nem
távolíthatóan minden felvonófülkében és minden, felvonókhoz készült biztonsági berendezésen fel kell tüntetni,
vagy a biztonsági berendezéshez elválaszthatatlanul odaerősített címkén kell elhelyezni.
(2) A  felvonókon elhelyezett CE megfelelőségi jelölést bármely alábbi megfelelőségértékelési eljárásban részt vevő,
bejelentett szervezet azonosítószáma követi:
a) az 5. mellékletben említett átvételi ellenőrzés;
b) a 8. mellékletben említett egyedi termékellenőrzés;
c) a 10., a 11. vagy a 12. mellékletben említett minőségbiztosítás.
(3) A  felvonókhoz készült biztonsági berendezéseken elhelyezett CE megfelelőségi jelölést a  bármely, alábbi
megfelelőségértékelési eljárásban részt vevő, bejelentett szervezet azonosítószáma követi:
a) a 6. mellékletben említett termékminőség-biztosítás;
b) a 7. mellékletben említett teljes minőségbiztosítás;
c) a 9. mellékletben említett típusmegfelelőség.
(4) A  bejelentett szervezet azonosítószámát vagy maga a  szervezet, vagy utasításai alapján a  gyártó, annak
meghatalmazott képviselője vagy a  felvonószerelő vállalkozás, vagy annak meghatalmazott képviselője tünteti
fel. A  CE megfelelőségi jelölést és a  bejelentett szervezet azonosítószámát kockázatokat vagy felhasználást jelölő
bármilyen egyéb jelölés követheti.
(5) A  felvonón és a  biztonsági berendezésen nem helyezhető el a  megfelelőségi jelöléssel összetéveszthető jelölés.
Minden egyéb feliratot és jelölést úgy kell elhelyezni, hogy az a megfelelőségi jelölés láthatóságát és olvashatóságát
ne akadályozza.
IV. FEJEZET
A MEGFELELŐSÉGÉRTÉKELŐ SZERVEZETEK BEJELENTÉSE 17. Bejelentés és a bejelentő hatóság
18. § (1) A  Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal (a  továbbiakban: bejelentő hatóság) jelenti be az  Európai
Bizottságnak (a  továbbiakban: Bizottság) a  bejelentett szervezeteket, a  felvonókkal kapcsolatos
megfelelőségértékelési eljárások lefolytatására feljogosított szervezetekként.
(2) A kijelölés az e rendelet egyes mellékletei szerinti tevékenység megjelölésével adható.
 (3) A  kijelölő hatóság bejelenti aBizottságnak és az  EGT-államoknak az  (1)  bekezdés szerinti eljárások lefolytatására
kijelölt szervezeteket. 18. A bejelentett szervezetre vonatkozó követelmények
19. § (1) A  megfelelőségértékelő szervezet biztosítja, hogy leányvállalatai és alvállalkozói tevékenysége ne befolyásolja
megfelelőségértékelési tevékenységének bizalmas jellegét, objektivitását és pártatlanságát.
(2) A  megfelelőségértékelő szervezetnek alkalmasnak kell lennie a  számára a  4–12.  mellékletben előírt valamennyi
olyan megfelelőségértékelési feladat elvégzésére, amelyek elvégzésére bejelentették, függetlenül attól, hogy ezeket
a feladatokat a megfelelőségértékelő szervezet maga végzi el, vagy a nevében és felelősségi körében végzik el.
(3) A megfelelőségértékelő szervezetnek – mindig és minden egyes megfelelőségértékelési eljárás, valamint a felvonók
és a  felvonókhoz készült biztonsági berendezések minden olyan fajtája vagy kategóriája tekintetében, amelyre
bejelentették – rendelkeznie kell a következőkkel:
a) olyan személyzettel, amely műszaki ismeretekkel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik
a megfelelőségértékelési feladatok elvégzéséhez; b) azon eljárások leírásával, amelyek szerint a  megfelelőségértékelést végzik, biztosítva ezen eljárások
átláthatóságát és reprodukálhatóságát. Rendelkeznie kell megfelelő stratégiákkal és eljárásokkal bejelentett
szervezetként végzett feladatainak az általa végzett egyéb tevékenységektől történő elkülönítésére;
c) olyan eljárásokkal, amelyek segítségével tevékenysége végzése során megfelelően figyelembe tudja
venni a  vállalkozás méretét, azon ágazatot, amelyben az  tevékenykedik, a  vállalkozás szerkezetét, az  adott
gyártástechnológia összetettségének fokát és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatjellegét.
(4) A  megfelelőségértékelő szervezetnek rendelkeznie kell a  megfelelőségértékelési tevékenységekkel kapcsolatos
műszaki és adminisztrációs feladatok megfelelő ellátásához szükséges eszközökkel, továbbá valamennyi szükséges
felszereléssel vagy létesítménnyel.
(5) A megfelelőségértékelési feladatok elvégzéséért felelős személyzetnek a következőkkel kell rendelkeznie:
a) alapos műszaki és szakképzettség, amely kiterjed az  összes olyan megfelelőségértékelési tevékenységre,
amelyekre a megfelelőségértékelési szervezetet bejelentették;
b) megfelelő ismeretek az  általuk végzett értékelések követelményeiről és megfelelő hatáskör az  ilyen
értékelések elvégzésére;
c) az 1.  mellékletben meghatározott alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelmények, az  alkalmazott
harmonizált szabványok, valamint az uniós harmonizációs jogszabályok és a nemzeti jogszabályok vonatkozó
rendelkezéseinek megfelelő ismerete és megértése;
d) az értékelés elvégzését bizonyító tanúsítványok, nyilvántartások és jelentések elkészítéséhez szükséges
alkalmasság.
(6) A  megfelelőségértékelő szervezet (ideértve annak felső szintű vezetését és a  megfelelőségértékelést végző
személyzetét) pártatlanságát biztosítani kell. A  megfelelőségértékelő szervezet felső szintű vezetésének és
a  megfelelőségértékelést végző személyzetének javadalmazása nem függhet az  elvégzett értékelések számától
vagy azok eredményétől.
(7) A megfelelőségértékelő szervezeteknek felelősségbiztosítási szerződéssel kell rendelkeznie.
19. Bejelentés iránti kérelem 20. § (1) A megfelelőségértékelő szervezet bejelentés iránti kérelmet nyújt be a bejelentő hatósághoz.
 (2) A  bejelentés iránti kérelemhez mellékelni kell azon felvonók vagy felvonókhoz készült biztonsági berendezések
megfelelőségértékelési eljárásainak leírását, amelyek tekintetében a  szervezet szakmailag alkalmasnak
tekinti magát, továbbá – amennyiben ilyen kiállításra került – a  Nemzeti Akkreditáló Hatóság által kiállított
akkreditálási tanúsítványt, amely tanúsítja, hogy a  megfelelőségértékelő szervezet megfelel a  19.  §-ban rögzített
követelményeknek, vagy nyilatkozatot ilyen tanúsítvány rendelkezésre állásáról.
(3) Amennyiben az érintett megfelelőségértékelő szervezet nem tud akkreditálási tanúsítványt benyújtani, a bejelentő
hatóságnak benyújtja a  19.  §-ban rögzített követelményeknek való megfelelésének igazolásához, elismeréséhez
és rendszeres ellenőrzéséhez szükséges valamennyi azt igazoló dokumentumot, vagy nyilatkozik az  akkreditálási
tanúsítvány rendelkezésre állásáról, melyet a hatóság a Nemzeti Akkreditáló Hatóságtól beszerez.
20. Bejelentési eljárás 21. § (1) A  bejelentő hatóság csak a  19.  §-ban rögzített követelményeknek megfelelő megfelelőségértékelő szervezetet
jelenthet be a Bizottságnak.
(2) A  bejelentő hatóság a  Bizottság által kifejlesztett és kezelt elektronikus bejelentési eszközön keresztül értesíti
a Bizottságot és a többi tagállamot.
(3) A  bejelentés tartalmazza a  megfelelőségértékelési tevékenységekre, a  megfelelőségértékelési eljárásra vagy
eljárásokra és az  érintett felvonókra vagy felvonókhoz készült biztonsági berendezésekre vonatkozó részletes
információkat, valamint a szakmai alkalmasság megfelelő igazolását.
(4) Amennyiben a  bejelentés nem a  20.  § (2)  bekezdésében említett akkreditálási tanúsítványon alapul, a  bejelentő
hatóság benyújtja a  Bizottságnak és a  többi tagállamnak a  megfelelőségértékelő szervezet alkalmasságát igazoló
dokumentumokat, valamint gondoskodik azokról a  megfelelő intézkedésekről, amelyek biztosítják a  szervezet
rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az továbbra is megfeleljen a 19. §-ban megállapított követelményeknek.
(5) Az  érintett szervezet csak akkor láthatja el a  bejelentett szervezeti tevékenységet, ha a  Bizottság vagy a  többi
tagállam – akkreditációs tanúsítvány használata esetén a bejelentést követő két héten belül, akkreditálás hiányában
a bejelentést követő két hónapon belül – nem emelt kifogást.
(6) E rendelet alkalmazásában csak az (5) bekezdés szerinti szervezet tekinthető bejelentett szervezetnek.
 (7) A bejelentő hatóság értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot a bejelentés bármely későbbi releváns változásáról.
21. Változások a bejelentett adatokban, tényekben, körülményekben 22. § Amennyiben a  bejelentő hatóság megállapítja, hogy a  bejelentett szervezet már nem teljesíti a  19.  §-ban
meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a  bejelentő hatóság
haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.
22. A bejelentett szervezetek működési kötelezettségei 23. § (1) A bejelentett szervezet a 14. §-ban és a 15. §-ban előírt megfelelőségértékelési eljárások szabályaival összhangban
végzi el a megfelelőségértékelést.
(2) A megfelelőségértékelést az arányosság elvének megfelelően, a gazdasági szereplőkre háruló szükségtelen terhek
elkerülésével végzik el. A  megfelelőségértékelő szervezetek a  vállalkozás méretét, azon ágazatot, amelyben
az  tevékenykedik, a  vállalkozás szerkezetét, a  felvonók és a  felvonókhoz készült biztonsági berendezések
technológiai összetettségének fokát és a  gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatjellegét kellő mértékben
figyelembe véve végzik tevékenységüket. Ennek során ugyanakkor tiszteletben kell tartania a  felvonók és
a felvonókhoz készült biztonsági berendezések e rendeletnek való megfeleléséhez szükséges szigorúság mértékét
és a védelem szintjét.
(3) Amennyiben a bejelentett szervezet megállapítja, hogy a felvonószerelő vállalkozás vagy a gyártó nem teljesítette
az  e  rendeletben vagy a  rá vonatkozó harmonizált szabványokban megállapított alapvető egészségvédelmi és
biztonsági követelményeket vagy más műszaki előírásokat, akkor felszólítja a  felvonószerelő vállalkozást vagy
a gyártót a megfelelő kiigazító intézkedések megtételére, és nem ad ki tanúsítványt.
(4) A  bejelentett szervezet a  megfelelőségértékelési tevékenysége során kiadott dokumentumokat – így különösen
a vizsgálati, ellenőrzési jegyzőkönyvet, tanúsítványt – 10 évig köteles megőrizni.
23. Panasz benyújtása a bejelentett szervezetek döntésével szemben
24. § (1) A bejelentett szervezet a panaszok és vitás kérdések kezelésére megfelelő eljárásrenddel kell, hogy rendelkezzen.
 (2) Az  érintettek panaszt nyújthatnak be a  bejelentett szervezetek döntése ellen. A  panaszt annál a  bejelentett
szervezetnél kell benyújtani, amely a sérelmezett döntést hozta. A panaszos ügy kivizsgálását az érintett bejelentett
szervezet soron kívül elvégzi és annak eredményéről írásban tájékoztatja a  panaszost. A  gazdasági szereplők
panaszának kivizsgálása kapcsán keletkezett iratokat a  nyilvántartott szervezet köteles 10 évig megőrizni és
a kijelölő szervezet által lefolytatott ellenőrzés során az ellenőrzést végző részére bemutatni.
24. A bejelentett szervezetek tájékoztatási kötelezettsége 25. § (1) A bejelentett szervezetek tájékoztatják a bejelentő hatóságot a következőkről:
a) a tanúsítványok vagy a  jóváhagyási döntések bárminemű elutasításáról, korlátozásáról, felfüggesztéséről
vagy visszavonásáról;
b) bármely olyan körülményről, amely érintheti a bejelentés hatályát vagy feltételeit;
c) a piacfelügyeleti hatóságtól a  megfelelőségértékelési tevékenységek kapcsán hozzájuk beérkezett
valamennyi tájékoztatási felkérésről;
d) kérésre a  bejelentésük hatálya alá tartozó megfelelőségértékelési tevékenységekről, valamint minden más
elvégzett tevékenységről, többek között a  több tagállamra kiterjedő tevékenységekről és a  tevékenységek
alvállalkozásba adásáról.
(2) A  bejelentett szervezetek tájékoztatják az  e  rendelet szerint bejelentett, azonos típusú felvonókra és felvonókhoz
készült biztonsági berendezésekre vonatkozó hasonló megfelelőségértékelési tevékenységeket végző más
szervezeteket a negatív és – kérésre – a pozitív megfelelőségértékelési eredményekről.
V. FEJEZET
AZ UNIÓS PIACRA BELÉPŐ FELVONÓK ÉS FELVONÓKHOZ KÉSZÜLT BIZTONSÁGI BERENDEZÉSEK
PIACFELÜGYELETI ELLENŐRZÉSE ÉS A VÉDINTÉZKEDÉSI ELJÁRÁS
25. A kockázatot jelentő felvonók vagy felvonókhoz készült biztonsági berendezések kezelésére
vonatkozó eljárások
26. § (1) A piacfelügyeleti hatóság ellenőrzi az e rendeletben meghatározott követelmények betartását.
 (2) Ha a  piacfelügyeleti hatóság a  rendelkezésére álló adatok alapján feltételezi, hogy a  felvonó vagy felvonókhoz
készült biztonsági berendezés veszélyeztetheti az  emberek és állatok életét, egészségét vagy anyagi javak
biztonságát, piacfelügyeleti eljárást folytat le.
(3) A piacfelügyeleti eljárást az érintett gazdasági szereplők bevonásával kell lefolytatni.
 (4) Amennyiben a  piacfelügyeleti eljárás során a  piacfelügyeleti hatóság megállapítja, hogy a  felvonó nem felel meg
az  e  rendeletben megállapított követelményeknek, akkor haladéktalanul felszólítja a  felvonószerelő vállalkozást
valamennyi szükséges kiigazító intézkedés megtételére.
(5) Amennyiben a  piacfelügyeleti hatóság megállapítja, hogy a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés nem felel
meg az ebben a rendeletben megállapított követelményeknek, akkor haladéktalanul felszólítja az érintett gazdasági
szereplőt valamennyi szükséges, megfelelő kiigazító intézkedés megtételére.
(6) A  gazdasági szereplő gondoskodik minden megfelelő kiigazító intézkedés meghozataláról a  felvonó vagy
felvonókhoz készült biztonsági berendezés tekintetében.
(7) Amennyiben a  felvonószerelő vállalkozás nem hozza meg a  megfelelő kiigazító intézkedéseket 30 napon belül,
a  piacfelügyeleti hatóság minden megfelelő átmeneti intézkedést meghoz az  érintett felvonó forgalomba
hozatalának vagy használatának korlátozására vagy visszahívására.
(8) Amennyiben az  érintett gazdasági szereplő nem hozza meg a  megfelelő kiigazító intézkedéseket 30 napon
belül, a  piacfelügyeleti hatóság minden megfelelő átmeneti intézkedést meghoz a  forgalmazott, felvonókhoz
készült biztonsági berendezés forgalmazásának megtiltására vagy korlátozására, vagy annak forgalomból történő
kivonására vagy visszahívására.
(9) A  piacfelügyeleti hatóság értesíti a  Bizottságot és a  többi tagállamot a  vizsgálata eredményeiről és azokról
az intézkedésekről, amelyek meghozatalára felszólította a gazdasági szereplőt.
(10) A  (9)  bekezdés szerinti értesítésében a  piacfelügyeleti hatóság megadja az  összes rendelkezésre álló adatot,
különösen a  nem megfelelő felvonó vagy felvonókhoz készült biztonsági berendezés azonosításához szükséges
adatokat, a  készülék származási helyét, a  megfelelés állítólagos hiányának és a  felmerülő kockázatnak a  jellegét,
a  meghozott intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az  érintett gazdasági szereplők által felhozott
szempontokat. A piacfelügyeleti hatóság jelzi továbbá, ha a megfelelés hiánya a következők miatt következett be:
a) a felvonó vagy a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés nem felel meg e  rendelet alapvető
egészségvédelmi és biztonsági követelményeinek vagy
b) a megfelelőség vélelmezését megalapozó harmonizált szabványok hiányosak.
26. Védintézkedési eljárás 27. § (1) Ha a 26. § (7) és (8) bekezdésében meghatározott eljárás befejezését követően a piacfelügyeleti hatóság valamelyik
intézkedésével szemben emelt kifogás alapján a  Bizottság úgy ítéli meg, hogy a  nemzeti intézkedés ellentétes
az uniós jogi aktusokkal, a piacfelügyeleti hatóság intézkedik az indokolatlan intézkedés visszavonásáról.
(2) Amennyiben a  felvonókhoz készült biztonsági berendezésre vonatkozó nemzeti intézkedés a  Bizottság döntése
alapján indokolt, akkor a  piacfelügyeleti hatóság meghozza a  szükséges intézkedéseket annak biztosítása
érdekében, hogy a nem megfelelő, felvonókhoz készült biztonsági berendezést kivonja a forgalomból.
(3) A  piacfelügyeleti hatóság a  (2)  bekezdésben foglaltak alapján hozott intézkedéséről haladéktalanul tájékoztatja
a Bizottságot.
(4) Amennyiben a  26.  § (7) és (8)  bekezdésében meghatározott eljárásban hozott intézkedés a  Bizottság döntése
alapján indokolatlan, a piacfelügyeleti hatóság visszavonja azt.
27. A megfelelő felvonó és felvonókhoz készült, kockázatot jelentő biztonsági berendezések
28. § (1) Amennyiben a piacfelügyeleti hatóság a 26. § (2)–(5) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően megállapítja,
hogy bár a  felvonókhoz készült biztonsági berendezés megfelel ennek a  rendeletnek, azonban mégis kockázatot
jelent a  személyek egészségére vagy biztonságára vagy a  tulajdon biztonságára, akkor felszólítja az  érintett
gazdasági szereplőt a  megfelelő intézkedések meghozatalára annak biztosítása érdekében, hogy az  érintett,
felvonókhoz készült biztonsági berendezés a  forgalomba hozatalkor ne jelentsen kockázatot, és hogy egy általa
meghatározott, a kockázat jellegével arányos, ésszerű határidőn belül kivonja a forgalomból.
(2) A  gazdasági szereplő gondoskodik minden megfelelő kiigazító intézkedés meghozataláról az  általa forgalomba
hozott vagy forgalmazott, szóban forgó felvonó vagy felvonókhoz készült biztonsági berendezés tekintetében.
(3) A piacfelügyeleti hatóság az (1)–(2) bekezdésben foglaltakkal kapcsolatban haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot
és a  többi tagállamot. A  tájékoztatásban meg kell adni az  összes rendelkezésre álló adatot, különösen az  érintett
felvonó vagy felvonókhoz készült biztonsági berendezés azonosításához szükséges adatokat, a készülék származási
helyét és értékesítési láncát, a  felmerülő kockázat jellegét, valamint a meghozott nemzeti intézkedések jellegét és
időtartamát.
28. Az alaki megfelelés hiánya 29. § (1) A 26. §-ban foglalt rendelkezések sérelme nélkül, a piacfelügyeleti hatóság felszólítja az érintett gazdasági szereplőt,
hogy szüntesse meg a megfelelés következők szerinti hiányát:
a) a CE megfelelőségi jelölést a 765/2008/EK rendelet 30. cikkét vagy e rendelet 17. §-át megsértve tüntették fel;
b) a CE megfelelőségi jelölést nem tüntették fel;
c) a bejelentett szervezet azonosítószámát a 17. §-t megsértve helyezték el, vagy nem tüntették, holott a 17. §
előírja;
d) az EU-megfelelőségi nyilatkozatot nem készítették el;
e) az EU-megfelelőségi nyilatkozatot helytelenül készítették el;
f ) a 4. melléklet I. és II. részében, valamint a 7., a 8. és a 11. mellékletben említett műszaki dokumentáció nem áll
rendelkezésre vagy hiányos;
g) a felvonószerelő vállalkozás, a  gyártó vagy az  importőr nevét, bejegyzett cégnevét vagy bejegyzett
védjegyét, és székhelyét vagy telephelyét, értesítési címét nem tüntették fel a 7. § (6) bekezdésének, a 8. §
(6) bekezdésének vagy a 10. § (3) bekezdésének megfelelően;
h) a felvonó vagy a  felvonóhoz készült biztonsági berendezés azonosítását lehetővé tévő információt nem
tüntették fel a 7. § (5) bekezdésének vagy a 8. § (5) bekezdésének megfelelően;
i) a felvonóhoz vagy a felvonóhoz készült biztonsági berendezéshez nem mellékelték a 7. § (7) bekezdésében
vagy a  8.  § (7)  bekezdésében említett dokumentumokat, vagy e  dokumentumok nem felelnek meg
az alkalmazandó követelményeknek.
(2) Amennyiben a megfelelés (1) bekezdésben említett hiánya továbbra is fennáll, a piacfelügyeleti hatóság
a) a felvonó esetében
aa) a használatot korlátozza,
ab) a forgalmazást tiltja,
ac) visszahívja a felvonót,
b) a felvonókhoz készült biztonsági berendezés esetében
ba) a forgalmazást korlátozza,
bb) a forgalmazást megtiltja,
bc) visszahívja a biztonsági berendezést,
bd) kivonja a biztonsági berendezést a forgalomból.
(3) A  piacfelügyeleti hatóság a  (2)  bekezdés szerinti intézkedések elrendelésénél figyelembe veszi az  eset összes
körülményét, különösen a  nem megfelelőség súlyosságát, a  vagyonbiztonság fenyegetettségét, valamint
a felhasználók biztonsága veszélyeztetésének körülményeit.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 30. § E rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
31. § (1) E rendeletet azokra a felvonóhoz készült biztonsági berendezésekre kell alkalmazni, amelyek forgalomba hozatalára
e rendelet hatálybalépését követően kerül sor.
(2) Az  e  rendeletben foglalt műszaki követelményekre tekintet nélkül forgalomba hozhatók és üzembe helyezhetők
azok a  felvonók, amelyekre vonatkozóan a  megfelelőségértékelési eljárást e  rendelet hatálybalépése előtt
megkezdték.
(3) E  rendelet nem érinti a  hatálybalépése előtt a  bejelentett szervezetek által kibocsátott tanúsítványok időbeli
hatályát.
32. § E  rendelet a  felvonókra és a  felvonókhoz készült biztonsági berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok
harmonizációjáról szóló, 2014. február 26-i 2014/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfelelést
szolgálja.
33. § Hatályát veszti a felvonók biztonsági követelményeiről és megfelelőségének tanúsításáról szóló 108/2001. (XII. 23.)
FVM–GM együttes rendelet.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


text:
38/2014. (X. 6.) MNB rendelete a „Bárány Róbert” rézötvözetű emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – annak alkalmából, hogy Bárány Róbert 100 éve kapott Nobel-díjat – „Bárány Róbert”
megnevezéssel 2000 forintos címletű rézötvözetű emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2014. október 10. 2. § (1) Az ovális alakú emlékérme 75% réz és 25% nikkel ötvözetéből készült, súlya 10,3 gramm, átmérője 30×25 mm, széle
sima.
(2) Az emlékérme előlapjának szélén, alsó köriratban a „MAGYARORSZÁG” felirat olvasható. A  jobb oldali mezőben
csigalépcső ábrázolása látható, utalva a belső fül felépítésére. A bal oldali mezőben, a csigalépcső ívéhez zárt három
vízszintes sorban a „2000” értékjelzés, a „FORINT” felirat, valamint a „BP.” verdejel és a „2014” verési évszám olvasható.
Az emlékérme előlapjának képét az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Az emlékérme hátlapjának szélén, alsó köriratban – egymástól ponttal elválasztva – a „NOBEL-DíJ” és az „1914”
felirat olvasható. A bal oldali mezőben, egymás alatti vízszintes sorokban a „BÁRÁNY”, a „RóBERT” és az „1876–1936”
felirat olvasható. A jobb oldali mezőben Bárány Róbert portréja látható, a jobb vállon Vékony Fanni tervezőművész
mesterjegyével. Az emlékérme hátlapjának képét a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 5000 darab készíthető. 4. § Ez a rendelet 2014. október 10-én lép hatályba.
dr. matolcsy györgy s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
1445/2011. (XII. 20.) Korm. határozata a központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak 2011. kompenzációjának elszámolásáról.
A Kormány a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 5. §-ának (5) bekezdésében
foglaltak alapján, a központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak 2011. évi kompenzációjának elszámolása
keretében a X. Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 19. Tartalékok cím, 2. Céltartalékok alcím,
1. Különféle kifizetések jogcímcsoport terhére 233 653 ezer forint átcsoportosítását, javára 317 232 ezer forint
visszarendezését rendeli el, a melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
érintett fejezeteket irányító szervek vezetői
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
32/2015. (XII. 4.) BM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva a következő utasítást adom ki:
1. § (1) A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése szerint Horváth András ny. r. dandártábornokot miniszteri
biztossá nevezem ki.
(2) A miniszteri biztos feladata az Országos Rendőr-főkapitányság nyomozó szervezeti egységeinél a szervezett bűnözői
körök által az 1990-es években elkövetett élet elleni bűncselekmények, illetve az ún. „olajos” ügyekkel összefüggő
élet  és testi épség elleni, vagyon elleni bűncselekmények hatékony felderítésének és nyomozásának irányítása,
koordinálása.
(3) A miniszteri biztos kinevezése 2015. december 7-től 2016. június 6-ig szól.
2. § A miniszteri biztos tevékenységét a Ksztv. 38. § (4) bekezdésére figyelemmel a belügyminiszter irányítja.
3. § (1) A  miniszteri biztos a  feladatainak végrehajtása érdekében valamennyi érintett nyomozó szervezeti egységgel
folyamatos és közvetlen kapcsolattartásra, egyeztetésre, továbbá adat, információ, illetve irat bekérésére jogosult.
(2) A  miniszteri biztos megkeresését az  érintett nyomozó szervezeti egységek feladat- és hatáskörükben eljárva,
határidőre teljesítik.
4. § A miniszteri biztos a feladatát az országos rendőrfőkapitánnyal együttműködve látja el.
5. § A miniszteri biztos feladatainak ellátásáról havonta jelentést tesz a belügyminiszternek.
6. § A miniszteri biztost a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazás és juttatások illetik meg.
7. § Ez az utasítás 2015. december 7-én lép hatályba.
8. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 6/2015. (V. 15.) BM utasítás.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
1/2017. (V. 24.) TNM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
38. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján 2017. május 15. napjától 2017. november 14. napjáig
dr. Wetzel Tamást miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos feladata
a) a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 4. § (3) és (3a) bekezdése szerinti honosítási eljárással,
b) a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 5. §-a szerinti visszahonosítási eljárással, valamint
c) az állampolgárság-megállapítási eljárással
összefüggő feladatok kormányzati koordinálása.
3. § A miniszteri biztos
a) közreműködik a feladatával összefüggő jogszabályok előkészítésében,
b) gondoskodik a 2. § szerinti feladatokkal összefüggő szervezeti döntések előkészítéséről.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét a miniszterelnök általános helyettese irányítja.
5. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásáért a Ksztv. 38. § (9) bekezdés a) pontja alapján megállapított havi 441 200 Ft
összegű díjazás, valamint a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti juttatások illetik meg.
6. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában titkárság nem segíti.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 2/2016. (XI. 18.) TNM utasítás.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes
 tárca nélküli miniszter