type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
312/2008. (X. 30.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – a 2008. október 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdésének b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a Magyar Szociális Zöld Párt (1440 Budapest, Pf. 20) képviseletében Stekler Ottó elnök által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz
címzett kifogást lehet benyújtani az Országos Választási
Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903
Budapest, Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2008. szeptember 23-án aláírásgyűjtő
ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a
következő kérdés szerepelt:
„– Egyetért-e Ön azzal, hogy az állam költségvetéséből
csak azok a társadalmi szervezetek kaphatnak támogatást
a jelen kérdésben megtartott népszavazást követő év január 1-től, amelyeknek a tagok által választott legfelsőbb
testületének pénzügyi ellenőrző szervében az állam részéről delegált tag is van?”
Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
13. §-ának (1) bekezdése értelmében a népszavazásra
feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy
arra egyértelműen lehessen válaszolni. A beadványozó
által országos népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem
felel meg a fenti jogszabályi követelménynek, mivel félrevezető, azt sugallja, hogy minden egyes társadalmi
szervezetnek van külön pénzügyi ellenőrző szerve. Ennek felállítása azonban számos társadalmi szervezet
számára nem kötelező. Ezáltal a kezdeményezés a jogalkotó számára nem egyértelmű, a választópolgárok számára, pedig félrevezető. Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a kérdés tartalma burkoltan az Alkotmány módosítására is irányul, hiszen jelentősen korlátozni kívánja az egyesülési jogból eredő
jogosítványokat.
Mindezekre tekintettel az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését
megtagadja.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának b) és c) pontjain, a 13. §-ának (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. § (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1460/2014. (VIII. 15.) Korm. határozata a Magyar Állami Operaház és az Erkel Színház 2014. működéséhez szükséges források biztosítása érdekében a rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzatátcsoportosításról és kötelezettségvállalással nem terhelt maradvány visszahagyásáról.
A Kormány
 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 21.  § (6)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
a  Magyar Állami Operaház és az  Erkel Színház 2014. évi működéséhez szükséges források biztosítása érdekében
1159,0 millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el elszámolási, a  fel nem használt rész tekintetében
visszatérítési kötelezettséggel a  Magyarország 2014. évi központi költségvetéséről szóló 2013. évi CCXXX. törvény
(a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 12. Művészeti intézmények
cím javára, a  Kvtv. 1.  melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 17. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére
az 1. melléklet szerint;
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Az elszámolás és a visszatérítési kötelezettség tekintetében
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2014. december 31.
2. az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 152. § (5) bekezdésében
biztosított jogkörében eljárva a  XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetnél keletkezett 264 494 ezer forint
2013. évi kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési maradványt visszahagyja és felhasználását engedélyezi
a Magyar Állami Operaház őszi évad produkciós költségeire, valamint az Erkel Színház működési kiadásaira.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
11/2014. (III. 21.) KüM közleménye a Magyarország Kormánya és Georgia Kormánya között a nemzetközi közúti személyszállításról és árufuvarozásról szóló Megállapodás kihirdetéséről szóló 2014. I. törvény 2. és 3. §-ának hatálybalépéséről.
A 2014. évi I. törvénnyel a Magyar Közlöny 2014. február 11-i, 18. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya
és Georgia Kormánya között a nemzetközi közúti személyszállításról és árufuvarozásról szóló Megállapodás 17. Cikk
(2) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„A jelen Megállapodás a legutolsó olyan, diplomáciai úton történő értesítés kézhezvételének napjától számított
harmincadik (30.) napon lép hatályba, amelyben a felek értesítik egymást a Megállapodás hatályba léptetéséhez
szükséges belső eljárások befejezéséről.”
A legutolsó értesítő jegyzék kézhezvételének napja: 2014. február 20.
A Megállapodás hatálybalépésének napja: 2014. március 22.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2014. évi I. törvény 4. § (3) bekezdésével, megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és Georgia Kormánya között a nemzetközi közúti személyszállításról és árufuvarozásról szóló Megállapodás
kihirdetéséről szóló 2014. évi I. törvény 2. és 3. §-a 2014. március 22-én, azaz kettőezer-tizennégy március
huszonkettedikén hatályba lép.
Martonyi János s. k.,
 külügyminiszter


text:
773/D/2007. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz és mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság a Zala Megyei Bíróság
Pkf. 20.366/2007/2. számú végzése, ellen benyújtott alkotmányjogi panaszt a költségmentesség alkalmazásáról a
bírósági eljárásban című 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 4. §
c) pontja tekintetében elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a Polgári perrendtartásról
szóló 1952. évi III. törvény VI. fejezete vonatkozásában
mulasztás megállapítására vonatkozó indítványt visszautasítja.
3. Az Alkotmánybíróság a Zala Megyei Bíróság Pkf.
20366/2007/2. számú végzése, ellen benyújtott alkotmányjogi panaszt a költségmentesség engedélyezésének
alapjául szolgáló körülmények igazolásáról szóló 2/1968.
(I. 24.) IM rendelet 1. § (4) bekezdése tekintetében visszautasítja.
4. Az Alkotmánybíróság a Nagykanizsai Városi Bíróság
2004.I.VH.1135/2005/25-II számú végzésének megsemmisítésére irányuló kérelmet visszautasítja.
I. Az Alkotmánybírósághoz intézett indítványában az indítványozó az Alkotmánynak az alapjogok korlátozásának
tilalmára vonatkozó 8. § (2) bekezdésére, a tisztességes eljárás követelményét biztosító 57. § (1) bekezdésére és a
jogorvoslathoz való jogot garantáló 57. § (5) bekezdésére
hivatkozással alkotmányjogi panaszt és alkotmányellenes
mulasztás megállapítására irányuló kérelmet terjesztett
elő. A Zala Megyei Bíróság Pkf. 20.366/2007/2. számú
végzése ellen benyújtott alkotmányjogi panasz a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban című
6/1986. (VI. 26.) IM rendelet (a továbbiakban: költségmentességi R.) 4. § c) pontjának és a költségmentesség engedélyezésének alapjául szolgáló körülmények igazolásáról szóló 2/1968. (I. 24.) IM rendelet (a továbbiakban: engedélyezési R.) 1. § (4) bekezdésének megsemmisítésére,
az ezekkel kapcsolatos alkalmazási tilalom kimondására
irányul, a mulasztás megállapítását érintő indítványi elem
a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) VI. fejezetét érinti.
Az indítványozó kérte még Nagykanizsai Városi Bíróság 2004.I.Vh.1135/2005/25-II számú végzésének megsemmisítését is.
Az indítványozó álláspontja szerint a két rendeletben
foglalt, az általa támadott jogszabályok a konkrét ügyben
elzárták az általa képviselt céget attól, hogy a végrehajtási
eljárás során fontos kérdésekben ténylegesen bíróság
döntsön, mivel a költségkedvezmények igénybevételét
korlátozó rendelkezések folytán jogorvoslathoz való jogukat sem gyakorolhatták. Sérelmezte továbbá azt is, hogy az
ilyen alapjogi korlátozást megengedő rendelkezések IM
rendeletekben vannak. Kérelmét a Pp.-re is kiterjesztette
arra hivatkozással, hogy a VI. fejezetnek a perköltségre
vonatkozó szabályai hiányosak, s ez is közrejátszik abban,
hogy alkotmányellenes rendeletek születettek.
II. Az Alkotmánybíróság a következő rendelkezéseket
vizsgálta. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„8. § (…).
(2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és
kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.”
„57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt
mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy
az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és
pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el.
(…)
(5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatáro
zottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a
jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal
arányosan – a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.”
2. A Pp. érintett szabálya
„86. § (…)
(2) A költségmentesség, az illetékmentesség és az ille
tékfeljegyzési jog hatálya – jogszabály eltérő rendelkezése
hiányában – a kérelem előterjesztésétől kezdve a per egész
tartamára, valamint a végrehajtási eljárásra is kiterjed.
A költségmentesség vagy az illetékmentesség a végrehajtási eljárás során le nem rótt illetékek, valamint az állam
által előlegezett költségek viselése alól a feleket nem mentesíti.”
3. A költségmentességi R. szabálya:
„4. § A Pp.-nek, valamint e rendeletnek a költségmen
tességre vonatkozó rendelkezéseit – a végrehajtási eljárásra vonatkozó eltéréssel [Pp. 86. § (2) bek.], valamint az
alábbi kivételekkel – a polgári nemperes eljárásokban is
alkalmazni kell. Nem alkalmazhatók ezek a rendelkezések (…)
c) arra a végrehajtási költségre, amely az adós által kért
szakértő becsüs közreműködésével vagy az árverésnek az
adós által kért közhírré tételével merült fel,”
4. Az engedélyezési R. szabálya:
„1. § (..)
(4) Jogi személy és jogi személyiséggel nem rendelkező
gazdálkodó szervezet [Ptk. 685. § c) pont] illetékfeljegyzési jog engedélyezése iránti kérelméhez csatolni kell a
bankszámlát vezető pénzintézet – 15 napnál nem régebbi –
igazolását a bankszámla egyenlegéről. Ha a gazdálkodó
szervezet több bankszámlával rendelkezik egy pénzintézetnél, vagy több pénzintézet vezet részére bankszámlát,
mindegyik vonatkozásában köteles az igazolást csatolni.
A gazdálkodó szervezet képviselője írásban nyilatkozik
arról, hogy a gazdálkodó szervezet egyéb bankszámlával
nem rendelkezik. A bíróság elrendelheti a gazdálkodó
szervezet vagyoni állapotának (ingó, ingatlan vagyon,
kintlévőségek, tartozások), továbbá 6 hónapra visszamenőleges bankszámla egyenlegének igazolását is.”
III. Az alkotmányjogi panasz részben megalapozatlan, részben nem bírálható el.
1. Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az
alkotmányjogi panasz a törvényi feltételeknek megfelelnek-e.
1.1. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII.
törvény (a továbbiakban: Abtv.) 48. § (1) bekezdése értelmében az Alkotmányban biztosított jogainak megsértése
miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz az, akinek a jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be, és egyéb jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, illetőleg más jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Abtv. 48. §
(2) bekezdése szerint az alkotmányjogi panaszt a jogerős
határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet
írásban benyújtani. Az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy az indítványozó jogi képviselője a jogerős végzést
2007. május 2-án vette kézhez, az alkotmányjogi panaszt
pedig 2007. július 2-án adta postára. Mivel az alkotmányjogi panasz előterjesztésére nyitva álló hatvan napos határidő utolsó napja 2007. június 30-a, szombati napra esett, a
postára adás pedig az ezt követő első munkanapon megtörtént, a panasz határidőben benyújtottnak tekintendő.
1.2. Az Alkotmánybíróság eljárása során megállapította, hogy az engedélyezési R. támadott szabályát, az alkotmányjogi panasz benyújtását követően, a jogi segítségnyújtással és áldozatsegítéssel összefüggő egyes miniszteri rendeletek módosításáról szóló 48/2009. (IX. 28.) IRM
1. § (2) bekezdése megváltoztatta. (Ez azonban a tartalmat
nem érintette, jórészt csak a más jogszabályokban bekövetkezett terminológiai módosításokat vezette át a jogalkotó.)
Az Alkotmánybíróság hatáskörébe főszabályként csak
hatályos jogszabályok alkotmányellenességének utólagos
vizsgálata tartozik. Hatályon kívül helyezett, illetőleg módosított jogszabályi rendelkezés alkotmányosságának
vizsgálatára az Alkotmánybíróság hatásköre csak akkor
terjed ki, ha annak alkalmazhatósága az eldöntendő kérdés
(először: 335/B/1990. AB végzés, ABH 1990, 261.). Az
Abtv. 38. § (1) bekezdése szerinti bírói kezdeményezés és
48. §-a alapján előterjesztett alkotmányjogi panasz azonban – mivel az alkalmazási tilalom kimondására is lehetőség van – már nem hatályos rendelkezés alkotmányellenességének vizsgálatát is megalapozza.
1.3. Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz keretében kizárólag azokat a jogszabályokat vizsgálhatja, amelyeknek a jogerős határozatban történő alkalmazása során
az indítványozó által állított jogsérelem bekövetkezett.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványozó által támadott egyik jogszabályt – az engedélyezési
R.-t – a bíróság az eljárása során nem alkalmazta; fogalmilag nem is alkalmazhatta, mivel a költségmentességi
R-ben kifogásolt szabály folytán adott tárgykörben az engedélyezési eljárás lefolytatására nem kerülhet sor. Így erre az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló határozat
nem is hivatkozott. Következésképpen, mivel az engedélyezési R. vitatott szabálya az ügyben nem került alkalmazásra, az állított jogsérelem bekövetkezése azzal nem lehet
összefüggésben.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi
panaszt ebben a részében az Alkotmánybíróság ideiglenes
ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü.
határozat (ABK 2009. január, 3.; a továbbiakban: Ügyrend) 29. § e) pontja alapján visszautasította.
1.4. Az Alkotmánybíróság több ízben vizsgálta már
egyes konkrét normakontroll kérelmek, az alkotmányjogi
panasz és bírói kezdeményezés, valamint a mulasztásban
megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló hatásköreinek összefüggéseit. Következetes gyakorlata szerint nincs hatásköre arra, hogy az alkotmányjogi panasz, illetve a bírói kezdeményezés elbírálására vonatkozó hatáskörében eljárva mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet is vizsgáljon. (Összefoglalóan
pl.: 1105/D/2004. AB határozat (ABH 2005, 1316,
1326–1328.) Az Abtv. 48. § (1) bekezdése szerint ugyanis
az alkotmányjogi panasz benyújtásának feltétele, hogy az
Alkotmányban biztosított alapjogi sérelem alkotmányellenes jogszabály alkalmazása miatt következzék be. (pl.
(1044/B/1997. AB határozat, ABH 2004, 1160, 1176.).
Erre figyelemmel a jelen ügyben az Alkotmánybíróság
a Pp. VI. Fejezetét érintő mulasztás megállapítására irányuló alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 29. § e) pontja
alapján szintén visszautasította.
2. Ezt követőleg az Alkotmánybíróság a költségmentességi R. támadott rendelkezésének alkotmányellenességét
vizsgálta.
2.1. A perköltség és a közteherviselés összefüggéseit az
Alkotmánybíróság több ízben is vizsgálta. Ennek során rámutatott arra, hogy az Alkotmány 57. § (1) bekezdéséből
nem következik olyan tilalom, amely megakadályozná,
hogy az igazságszolgáltatás működtetési költségek ne lennének a felekre átháríthatók. A tisztességes eljárásból fakadó követelményekből nem vezethető le a perlekedéssel
kapcsolatos költségek viseléséből eredő kockázatok teljes
kiküszöbölése [64/1991. (XII. 17.) AB határozat, ABH
1991, 297, 302.].
A bírói út igénybevételére vonatkozó alkotmányi rendelkezésből csak az következik, hogy – a jogalkotót megillető széles mérlegelési jogkörben – amikor szükséges a
perrel kapcsolatos kiadásokra is megfelelő támogatási
rendszert biztosítson, olyan mértékben, hogy a költségviselési szabályok folytán a bírói út igénybevétele ne lehetetlenüljön el. A kedvezményekre és mentességekre azonban senkinek nincs alanyi joga. [61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH 1992, 280, 281.; 1074/B/1994. AB határozat, ABH 1996, 452, 453–454.; 1518/B/1991. AB határozat, ABH 1993, 570, 571.; 181/B/1993. AB határozat,
ABH 1994, 588, 589.; 574/B/1996. AB határozat, ABH
1996, 628, 629.; 539/B/1997. AB határozat, ABH 1998,
734, 735.; 1106/B/1997. AB határozat, ABH 2003, 1018,
1023.]
2.2. Az Alkotmány 8. §-ával összefüggésben lefolytatott vizsgálata során az Alkotmánybíróság már a 46/1991.
(IX. 10.) AB határozatban rámutatott arra, hogy „a bírósági határozatok tiszteletben tartása, a jogerős bírósági döntések teljesítése – akár jogszerű kényszerítés árán is – a
jogállamisággal kapcsolatos alkotmányos értékekhez tartozik. A végrehajtási eljárásban már nem a mindenkit megillető alkotmányos személyi jogokat kell elvont módon védeni, hanem az „ártatlanságában” a megelőző eljárás során
megcáfolt jogsértővel szemben kell konkrét törvényes
kényszerítő eszközöket alkalmazni. Ha ugyanis a végrehajtási rendszer gyenge és könnyen kijátszható, ez óhatatlanul a bírósági határozatok lebecsüléséhez, jogbizonytalansághoz, a jogtudat romlásához, a jogállamiság sérelméhez vezet. (ABH 1991, 211, 212–213.)
2.3. Az indítványozó által támadott rendelkezés nem a
bírósághoz fordulás jogának kizárásáról vagy korlátozásáról szól.
Az adós a végrehajtási eljárásban is jogosult a bírói út
igénybevételére és a végrehajtási költségek vonatkozásában – akár teljes személyes – költségmentességre is. Itt
csupán arról van szó, hogy a végrehajtási szakaszban a Pp.
általános rendelkezéseit nem minden tekintetben kell alkalmazni, mert arra külön rendelkezések – a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény – szabályai az
irányadók. Ennek 34. § (1) bekezdése szerint a végrehajtás
kérésével kapcsolatos költségeket a jogosult előlegezi.
A Vht. 34. § (2) bekezdése tartalmazza azt a szabályt, hogy
a szakértő, becsüs igénybevételére vonatkozó költségek
előlegezésére az köteles, akinek ez az érdekkörében felmerült. A támadott rendelkezés erre figyelemmel csupán
annyit állapít meg, hogy a szakértő, becsüs, stb. igénybevételére vonatkozó költségekre a Pp. szabályai nem irányadók.
Erre tekintettel érdemi összefüggés nem volt megállapítható az Alkotmány felhívott rendelkezései és a költségviselési R. vitatott szabálya között. Így az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt ebben a vonatkozásban elutasította.
3. Az Alkotmánybíróság hatásköreit az Abtv. 1. §-a határozza meg. Ezek közé nem tartozik a bíróság által hozott
határozatok megsemmisítése. Erre figyelemmel az Alkotmánybíróság az indítványnak ezt a részét az Ügyrend 29. §
b) pontja alapján visszautasította.
Budapest, 2010. május 11. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
306/2014. (XII. 5.) Korm. rendelete a büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak tekintetében a munkavédelmi hatóság, valamint a munkaügyi hatósági jogkör gyakorlójának a kijelöléséről.
A Kormány
a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 88. § (2) bekezdés e) pontjában,
a 2. § tekintetében a munkaügyi ellenőrzésről szóló 1996. évi LXXV. törvény 9. § (5a) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak büntetés-végrehajtási jogviszony keretében történő
munkáltatása esetén munkavédelmi hatóságként első fokon a büntetés-végrehajtás országos parancsnoka jár el.
2. § A büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak büntetés-végrehajtási jogviszony keretében történő
munkáltatása esetén munkaügyi hatóságként első fokon a büntetés-végrehajtás országos parancsnoka jár el.
3. § Ez a rendelet 2015. január 1-jén lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2018. (VI. 29.) ITM rendelete a digitális archiválás szabályairól.
Az elektronikus kereskedelmi szolgáltatások, valamint az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások egyes kérdéseiről
szóló 2001. évi CVIII. törvény 17/A.  § (2)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és
hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 116.  § 14.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a  Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 40.  § (1)  bekezdés 3. és 11.  pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró belügyminiszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. § (1) Ha törvény iratnak vagy okiratnak a  megőrzését, illetve eredeti példány megőrzését írja elő, a  megőrzési
kötelezettséget elektronikus úton e rendelet szerint kell teljesíteni.
(2) E rendelet hatálya – a Magyar Közlöny és a Hivatalos Értesítő elektronikus dokumentumként kiadott lapszámainak
digitális archiválása kivételével – nem terjed ki az  állami vagy helyi önkormányzati feladatot vagy jogszabályban
meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv vagy személy által végzett elektronikus archiválásra.
2. § E rendelet alkalmazásában:
1. bizalmi szolgáltató: a  belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus
azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló,
2014. július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: eIDAS rendelet) 3. cikk
19. pontja szerinti szolgáltató,
2. fokozott biztonságú elektronikus aláírás: az eIDAS rendelet 3. cikk 11. pontja szerinti aláírás.
3. § (1) A megőrzésre kötelezett a megőrzési kötelezettség lejártáig folyamatosan köteles biztosítani, hogy az elektronikus
dokumentum megőrzése olyan módon történjen, amely védi az  elektronikus dokumentumot a  törlés,
a megsemmisítés, a véletlen megsemmisülés, az utólagos módosítás és sérülés, valamint a jogosulatlan hozzáférés
ellen.
(2) A  megőrzésre kötelezett köteles biztosítani, hogy az  őrzött elektronikus dokumentum értelmezhetősége,
olvashatósága – például a  dokumentum megjeleníthetőségét lehetővé tevő szoftver- és hardverkörnyezet
biztosításával – a megőrzési kötelezettség időtartama alatt megmaradjon.
4. § (1) A  megőrzésre kötelezett a  megőrzésről a  3.  §-ban szereplő követelmények folyamatos teljesítése mellett,
a megőrzendő elektronikus dokumentum típusához és hitelességéhez igazodóan köteles gondoskodni.
(2) A megőrzésre kötelezett különösen az 5–8. §-ban meghatározott módon gondoskodhat a 3. §-ban meghatározott
feltételek teljesítéséről.
5. § (1) Ha a  megőrzésre szánt elektronikus dokumentumot legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírással látták el,
a megőrzésre kötelezett a megőrzéssel bizalmi szolgáltatót is megbízhat.
(2) Ha a  legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírással ellátott dokumentum megőrzéséről a  megőrzésre
kötelezett nem bizalmi szolgáltató útján gondoskodik, akkor a  3.  § (1)  bekezdése szerinti utólagos módosítás
és sérülés elleni védelem érdekében köteles az  elektronikus aláírás érvényességét ellenőrizni, és a  megőrzési
kötelezettség időtartama alatt köteles gondoskodni az elektronikus aláírás érvényességének fenntartásáról.
(3) Ha több elektronikus dokumentumon helyeztek el egyetlen, legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírást,
akkor ezeket a dokumentumokat a megőrzés során együtt kell kezelni.
6. § (1) Az  elektronikus dokumentum megőrzésére olyan zárt rendszer is használható, amely a  dokumentum
keletkezésének vagy a  megőrzésre kötelezetthez történő megérkezésének időpontjától biztosítja a  3.  §
(1) bekezdésében foglalt követelmények teljesítését.
(2) Ha jogszabály az  adattartalom sértetlenségének biztosítását írja elő, az  teljesíthető az  eredeti dokumentum
formátumának, struktúrájának megváltoztatása esetén is.
(3) A  zárt rendszerű archiválást lehetővé tevő szoftver vagy informatikai megoldás fejlesztőjének írásban kell
nyilatkoznia arról, hogy az maradéktalanul megfelel a jogszabályi előírásoknak.
(4) A  zárt rendszerű archiválást lehetővé tevő szoftver vagy informatikai megoldás fejlesztője és a  megőrzésre
kötelezett egyetemlegesen felelnek azért, hogy az  alkalmazott zárt rendszerű archiválási folyamat megfelel a  3.  §
(1) bekezdésében foglalt követelményeknek.
(5) A zárt rendszerű archiválást lehetővé tevő szoftvernek vagy informatikai megoldásnak olyan dokumentációval kell
rendelkeznie, amely részletes tájékoztatást nyújt legalább az alábbiakról:
a) szoftver vagy informatikai megoldás működésére vonatkozó áttekintő folyamatok,
b) alkalmazott technológiák,
c) alkalmazott szabványok,
d) zárt rendszerű archiválást garantáló megoldások,
e) folyamatba épített és utólagos informatikai és belső ellenőrzési tevékenységek.
7. § A megőrzésre kötelezett az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény 10. melléklet 6. és 13. pontja
szerinti adatszolgáltatással érintett, számla, számlával egy tekintet alá eső okirat (a  továbbiakban együtt:
elektronikus számla dokumentum) elektronikus formában történő megőrzését teljesítheti olyan módon is, amely
megfelel a következő követelményeknek:
a) a  megőrzésre kötelezett az  adott elektronikus számla dokumentumhoz az  állami adó- és vámhatóság
közleményében meghatározott módon egyirányú kódolási algoritmussal előállít egy különálló, de az  adott
elektronikus számla dokumentummal együtt kezelt adatot (a továbbiakban: hash kód),
b) a  megőrzésre kötelezett az  a)  pontban létrehozott hash kódot a  számla és a  nyugta adóigazgatási
azonosításáról, valamint az  elektronikus formában megőrzött számlák adóhatósági ellenőrzéséről
szóló 23/2014. (VI. 30.) NGM rendeletben [a továbbiakban: 23/2014. (VI. 30.) NGM rendelet] foglaltak
alkalmazásával megküldi az állami adó- és vámhatóság részére,
c) ha az  állami adó- és vámhatóság visszaigazolja a  b)  pontban meghatározott módon megküldött
adatszolgáltatás sikeres feldolgozását, biztosítható az  elektronikusan megőrzött számla, számlával egy
tekintet alá eső okirat adattartalmának védelme és az eredet hitelessége,
d) a  megőrzésre kötelezettnek az  a)  pontban foglaltak alapján képzett hash kódot és az  elektronikus számla
dokumentumot együttesen szükséges megőriznie, ezzel igazolva az  elektronikus számla dokumentum
adattartalmának változatlanságát, valamint az utólagos módosítás és sérülés kizárását.
8. § A 23/2014. (VI. 30.) NGM rendelet 14. §-a szerinti ajánlott tartalommal, előzetesen, írásban kötött szerződés alapján
elektronikus adatcsere rendszer alkalmazásával létrehozott elektronikus dokumentum esetében a  kötelezett
a  megőrzési kötelezettségnek olyan elektronikus adatcsere rendszer igénybevételével is eleget tehet, amely
megfelel a  3.  § (1)  bekezdésében foglalt követelményeknek, valamint biztosítja az  elektronikus dokumentum
megőrzését mind a kibocsátó, mind a befogadó oldalán.
9. § (1) Ez a rendelet 2018. július 1-jén lép hatályba.
 (2) Azokat a  dokumentumokat, amelyeknél a  megőrzési kötelezettség e  rendelet hatálybalépését megelőzően
keletkezett, de archiválásukra a digitális archiválás szabályairól szóló 114/2007. (XII. 29.) GKM rendelet alapján nem
került sor, a megőrzésre kötelezett köteles az e rendeletben foglaltaknak megfelelően archiválni.
(3) Azon dokumentumok esetében, amelyek archiválására a  digitális archiválás szabályairól szóló 114/2007.
(XII. 29.) GKM rendelet alapján sor került, a megőrzésre kötelezett a megőrzési kötelezettségének 2018. július 1-jétől
az e rendeletben foglaltaknak megfelelően is eleget tehet.
10. § E  rendelet a  belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi
szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. július 23-i 910/2014/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg.
11. § Hatályát veszti a digitális archiválás szabályairól szóló 114/2007. (XII. 29.) GKM rendelet.
Dr. Palkovics László s. k.,
 innovációért és technológiáért felelős miniszter


text:
268/2015. (VI. 12.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
hozzájárulok Rahul Chhabra rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek az  Indiai Köztársaság magyarországi
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2015. május 27. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
7/2017. (VI. 13.) HM rendelete a biztonsági beszerzési eljárásokban részvételre jogosult gazdasági szereplők jegyzékével összefüggő előzetes minősítés, eljáráshoz kötődő minősítés és a jegyzéken tartás során alkalmazandó iratmintákról, valamint a jegyzék tartalmi elemeiről.
A védelmi és biztonsági célú beszerzésekről szóló 2016. évi XXX. törvény 172. § (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 77. §-ában meghatározott feladatkörömben
eljárva – a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4.  § 9.  pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró Miniszterelnökséget vezető miniszterrel és a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló
152/2014. (VI.  6.) Korm. rendelet 21.  § 21.  pontjában meghatározott feladatkörében eljáró belügyminiszterrel egyetértésben –
a következőket rendelem el:
1. § A  védelmi és biztonsági célú beszerzésekről szóló 2016. évi XXX. törvény (a  továbbiakban: Vbt.) 62. alcíme szerinti
előzetes minősítést a Vbt. 118. § (1) bekezdése szerinti gazdasági szereplő az 1. melléklet szerinti adatlap kitöltésével
és az Alkotmányvédelmi Hivatal (a továbbiakban: AH) részére történő megküldésével kezdeményezheti. Az adatlaphoz
a gazdasági szereplőnek a 3–6. melléklet szerinti, kitöltött nyilatkozatokat és adatlapokat is csatolnia kell.
2. § (1) Az  ajánlatkérő a  Vbt. 119.  § (1)  bekezdése szerinti gazdasági szereplő beszerzési eljáráshoz kötődő minősítését
az 1. melléklet szerinti adatlap kitöltésével és az AH részére történő megküldésével kezdeményezheti. Az adatlaphoz
a 3–6. melléklet szerinti, a gazdasági szereplő által kitöltött nyilatkozatokat és adatlapokat is csatolnia kell.
(2) Az  ajánlatkérő a  Vbt. 119.  § (2)  bekezdése szerinti gazdasági szereplő beszerzési eljáráshoz kötődő minősítését
a 2. melléklet szerinti adatlap kitöltésével és az AH részére történő megküldésével kezdeményezheti. Az adatlaphoz
az  ajánlatkérőnek a  3–6.  melléklet szerinti, a  gazdasági szereplő által kitöltött nyilatkozatokat és adatlapokat is
csatolnia kell.
3. § A Vbt. 120.  § (1)  bekezdése szerinti esetben a  gazdasági szereplő az  1., 3., 4. és 6.  melléklet szerinti adatlapot és
nyilatkozatokat köteles ismételten kitöltve megküldeni az AH részére.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Simicskó István s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
198/2013. (IV. 23.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külügyminiszter előterjesztésére – hozzájárulok
rade drobac rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a  Szerb Köztársaság magyarországi rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2013. április 9. Áder jános s. k.,
 köztársasági elnök


text:
141/2011. (XII. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzat Képviselő-testületének
a természeti környezet és a fák védelméről, valamint a városkép esztétikus kialakításáról szóló 22/2001. (X. 31.) sz.
rendelete alkotmányellenes, ezért azt e határozat közzétételét követő nappal megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal vezetője (a továbbiakban: hivatalvezető) – 2008. december
30-án kelt és 2008. december 31-én postára adott indítványában – kezdeményezte az Alkotmánybíróságnál Budapest
Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzat Képviselő-testületének a természeti környezet és a fák védelméről, valamint
a városkép esztétikus kialakításáról szóló 22/2001. (X. 31.) sz. rendelete (a továbbiakban: Ör.) felülvizsgálatát és
megsemmisítését. A hivatalvezető az Ör. kapcsán törvényességi észrevétellel élt Budapest Főváros IV. kerület Újpest
Önkormányzata Képviselő-testületéhez (a továbbiakban: Képviselő-testület), amelyet az nem fogadott el.
A hivatalvezető ezt követően fordult a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.)
99. § (2) bekezdés a) pontja alapján indítványával az Alkotmánybírósághoz.
A hivatalvezető álláspontja szerint az Ör. területi hatályát megállapító 6. § (1) bekezdésből kifolyóan a meglévő
szabályozási tervek módosításakor az Ör.-t alkalmazni kell, amiből következően a meglévő szabályozási terveket
kívánta a Képviselő-testület kiegészíteni. Azonban az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi
LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Ét.) nem ad felhatalmazást a települési önkormányzatnak, hogy az Ét. 9. §-a alapján
megalkotott szabályozási terv végrehajtására önkormányzati rendeletet alkossanak, és ez a szabályozás ellentétes
a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 18. § (3) bekezdésével a párhuzamos szabályozásra
tekintette. A hivatalvezető az Ét. 9. §-ában szabályozott egyeztetési eljárás hiányára is hivatkozott, amely
a 11/2004. (IV. 7.) AB határozatból következően a rendezési tervek módosításának megsemmisítését vonja maga után.
Megítélése szerint az egyeztetési eljárás hiányán túl az Ör. 2. §-a az országos településrendezési és építési
követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (a továbbiakban: OTÉK) 40. §-ába ütközik, ugyanis
a terepszint feletti eltérés szabályozására a helyi önkormányzatnak nincs lehetősége. A hivatalvezető szerint
– hivatkozva a 45/1993. (VII. 2.) AB határozatra – az Ör. 3. §-a elvonja a jegyzőnek az Ét. 52. § (1) bekezdésében
biztosított jogkörét, amikor a Városfejlesztési és Környezetvédelmi Bizottságnak egyedi felmentés megadására
hatáskört biztosít. Végül az indítványozó az Ör. 5. § (1) bekezdése kapcsán arra is hivatkozott, hogy az Ör. nincs
összhangban a kivágott fák és a zöldfelület pótlásáról szóló 17/1999. (VII. 01.) sz. önkormányzati rendelettel, ami a Jat.
18. § (3) bekezdésének sérelmével súlyosan sérti a jogbiztonságot is, ugyanis nem egyértelmű, hogy az adott ügyben
a két önkormányzati rendeletből melyiket fogják alkalmazni. Ezért az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének és 44/A. §
(2) bekezdésének sérelme miatt kérte az Ör. megsemmisítését.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”
„44/A. § (2) A helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes más
jogszabállyal.”
2. Az Ötv. indítvánnyal érintett rendelkezései:
„16. § (1) A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá
törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.”
3. Az Ét. indítvánnyal érintett – az Ör. megalkotásakor hatályos – rendelkezései:
„6. § (3) A települési önkormányzat és szervei – a fővárosban a fővárosi és a kerületi önkormányzatok a külön
jogszabályban meghatározott hatáskörük szerint – a településrendezési feladatukat
a) a helyi építési szabályzat, valamint a településrendezési tervek elkészíttetésével és azok elfogadásával, továbbá
b) a 17. § szerinti sajátos jogintézmények alkalmazásával
látják el.”
„9. § (1) A helyi építési szabályzatot és a településrendezési terveket az országos településrendezési szakmai előírások
figyelembevételével, továbbá a külön jogszabályban meghatározott fogalmak és jelkulcsok alkalmazásával kell
elkészíteni.
(2) A helyi építési szabályzat és a településrendezési tervek kidolgozása során:
a) az érintett állampolgárok, szervezetek, érdekképviseleti szervek véleménynyilvánítási lehetőségét biztosítani kell,
ennek érdekében a helyben szokásos módon az érintettek tudomására kell hozni kidolgozásuk elhatározását,
amelynek keretében
aa) meg kell határozni a rendezés alá vont területet,
ab) ki kell nyilvánítani általános célját és várható hatását, hogy az érintettek azzal kapcsolatban javaslatokat és
észrevételeket tehessenek;
b) az államigazgatási szerveket, valamint az érintett települési önkormányzati szerveket az előkészítésbe be kell vonni
úgy, hogy azok a megkeresés kézhezvételétől számított 15 napon belül írásos állásfoglalásukban ismertessék
a település fejlődése és építési rendje szempontjából jelentős terveiket és intézkedéseiket, valamint ezek várható
időbeli lefolyását, továbbá a hatáskörükbe tartozó kérdésekben a jogszabályon alapuló követelményeket;
c) az érintett terület lakosságának életkörülményeiben bekövetkező hátrányos következmények elhárítása vagy
csökkentése érdekében figyelemmel kell lenni az érintettek értékrendjére, szociális helyzetére, ezek várható
változására, továbbá vizsgálni kell a lakosság életkörülményeit és igényeit.
(3) A helyi építési szabályzatot és a településrendezési terveket a megállapítás, illetve a jóváhagyás előtt
a polgármesternek (főpolgármesternek) véleményeztetnie kell a külön jogszabályban meghatározott államigazgatási,
az érintett települési önkormányzati és érdek-képviseleti szervekkel, valamint társadalmi szervezetekkel, amelyek
21 napon belül adhatnak írásos véleményt. Kivéve azok a külön jogszabályban meghatározott államigazgatási szervek,
amelyek a településrendezési eljárás során az eljárásban szakhatóságként vesznek részt.
(4) Az eltérő vélemények tisztázása érdekében a polgármesternek (főpolgármesternek) egyeztető tárgyalást kell
tartania, amelyre a hely és az időpont megjelölésével a véleményezési eljárás valamennyi érdekeltjét a tárgyalás előtt
legalább 8 nappal meg kell hívnia. Az egyeztető tárgyalásról jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell
valamennyi elfogadott és el nem fogadott véleményt azok indokolásával együtt.
(5) Azt az érdekeltet, aki a véleményezési eljárás során írásbeli véleményt nem adott, és az egyeztető tárgyaláson sem
vett részt, kifogást nem emelő véleményezőnek kell tekinteni.
(6) A véleményezési eljárás befejezése után a szabályzatot, illetőleg a terveket az elfogadásuk előtt – a (3)–(4) bekezdés
alapján beérkezett, de el nem fogadott véleményekkel és azok indokolásával együtt – a polgármesternek
(főpolgármesternek) legalább egy hónapra a helyben szokásos módon közzé kell tennie azzal, hogy az érintettek
a közzététel ideje alatt azokkal kapcsolatban észrevételt tehetnek, továbbá meg kell küldenie szakmai véleményezés
céljából:
a) a főváros, a fővárosi kerület, a megyei jogú város igazgatási területének egészére egyszerre készített szabályzatot és
terveket az illetékes területi főépítészeti iroda útján a miniszternek,
b) egyéb szabályzatot és terveket a területi főépítésznek.
A miniszter 90, a területi főépítész 30 napon belül adhat véleményt; ha e határidőn belül nem nyilatkozik, úgy
véleményét egyetértőnek kell tekinteni. A véleményt a döntésre jogosult testülettel ismertetni kell, továbbá
törvénysértésre alapozott egyet nem értő vélemény esetén a szabályzat és a tervek elfogadásra nem terjeszthetők elő.
(7) A helyi építési szabályzat és a településrendezési tervek a (2)–(6) bekezdésben előírt véleményeztetési és
szakhatósági eljárás lefolytatása nélkül nem fogadhatók el.
(8) Az elfogadott helyi építési szabályzatot, valamint településrendezési terveket vagy azok vonatkozó részét, illetőleg
kivonatát a polgármesternek (főpolgármesternek) meg kell küldenie az azok véleményezésében résztvetteknek,
továbbá a dokumentációt a külön jogszabályban meghatározott Országos Dokumentációs Központnak.
(9) A megállapított helyi építési szabályzatban és a jóváhagyott szabályozási tervben foglaltakat az érintett
közigazgatási szerveknek a hatáskörüket érintő ügyekben eljárásaik során érvényesíteniük kell.
Az (1)–(8) bekezdésben foglalt rendelkezéseket a helyi építési szabályzat, a településrendezési tervek változtatása
esetén is alkalmazni kell.
(10) A helyi építési szabályzat, a településrendezési tervek készítése során a települést érintő jóváhagyott országos és
térségi területrendezési terv rendelkezéseit figyelembe kell venni.”
III. Az indítvány megalapozott.
1. A helyi önkormányzat rendeletalkotási jogkörének kereteit az Alkotmány, valamint az Ötv. szabályozza. Az Alkotmány
44/A. § (1) bekezdés a) pontja alapján az önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati ügyekben önállóan
szabályoz, a 44/A. § (2) bekezdése pedig kimondja, hogy az önkormányzat képviselő-testülete feladatkörében
rendeletet alkot, amely nem lehet ellentétes más jogszabállyal.
Az Ötv. 16. § (1) bekezdése az önkormányzat rendeletalkotási jogkörével kapcsolatosan a következő rendelkezést
tartalmazza: „A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá
törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkothat.”
A helyi önkormányzat az Alkotmány és az Ötv. idézett rendelkezései alapján a helyi társadalmi viszonyok szabályozása
körében elsődleges, eredeti jogalkotási jogkörrel rendelkezik, rendeletet alkothat olyan helyi közügyek
szabályozására, amelyeket magasabb szintű jogszabály még nem szabályozott. A törvény által szabályozott társadalmi
viszonyok körében az Ötv. felhatalmazása alapján, a felhatalmazás keretei között végrehajtási rendelet alkotásának
a joga illeti meg.
Az Alkotmánybíróság határozataiban már többször kifejtette, hogy „a helyi önkormányzáshoz való alapjogok körébe
tartozik a helyi társadalmi viszonyok helyi jogi szabályozása, az önkormányzati rendeletalkotás. Ezek egyik típusa,
amikor az önkormányzat törvény végrehajtására a törvény felhatalmazása alapján, a törvény keretei között alkot
rendeletet” [11/2004. (IV. 7.) AB határozat, ABH 2004, 853, 856.; 48/2004. (XII. 1.) AB határozat, ABH 2004, 956, 960.;
7/2003. (III. 13.) AB határozat, ABH 2003, 753, 756.].
Az Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben, a helyi építési szabályzatok vonatkozásában a 11/2004. (IV. 7.) AB
határozatában a következőkre mutatott rá: „A helyi társadalmi viszonyok között fontos szerepet töltenek be az Ét.
felhatalmazása alapján alkotott helyi építésügyi szabályzatok és a településrendezési tervek, miután ezek az adott
település és környezete fejlődését, a településen élők, ott-tartózkodók életkörülményeit hosszabb időszakra döntően
befolyásolják. Ebből is következik, hogy a helyi építésügyi előírásoknak több követelménynek kell eleget tenniük:
az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdéséből adódóan az e tárgyban alkotott önkormányzati rendelet sem lehet ellentétes
magasabb szintű jogszabállyal, a helyi építésügyi szabályzatnak és a települési rendezési tervnek figyelembe kell venni
az országos településrendezési szakmai előírásokat, a település társadalmának igényét. Mindezekre tekintettel az Ét.
részletesen szabályozza az építésügyi szabályzatok, a településrendezési tervek előkészítésének, egyeztetésének és
elfogadásának a rendjét. Az Ét. 9. §-a részletezi tehát a helyi építésügyi szabályzat és a településrendezési tervek
kidolgozása során érvényesítendő eljárási szabályokat, rendezi, hogy az érintett állampolgárokat, szervezeteiket,
államigazgatási szerveket, települési önkormányzatokat milyen tartalommal, milyen módon, határidőben kell
tájékoztatni, véleményüket kérni, véleményeltérés esetén egyeztető tárgyalást tartani, az el nem fogadott
véleményekről tájékoztatást adni” (ABH 2004, 853, 857.). Az Ét. 9. § (7) bekezdése szerint a helyi építési szabályzat és
a településrendezési tervek a (2)–(6) bekezdésben előírt véleményezési eljárás lefolytatása nélkül nem fogadhatók el,
és az Ét. 9. § (9) bekezdése előírja, hogy az Ét. 9. §-ában szabályozott eljárási rendet érvényesíteni kell a rendezési tervek
módosításánál is.
Ahogy az Alkotmánybíróság a 7/2003. (III. 13.) AB határozatában megállapította, az Ötv. 16. § (1) bekezdéséből, az Ét.
9. § (7) bekezdéséből és 13. § (1) bekezdéséből kitűnik, hogy „az önkormányzatok városrendezésre és építésügyre
vonatkozó szabályozási autonómiája kizárólag a rendeletalkotás tartalmát és az alkalmazott eljárás lefolytatását
meghatározó törvényi keretek között érvényesülhet. Ilyen, az önkormányzati rendeletalkotás során irányadó eljárási
rendelkezéseket állapít meg az Ét. fentiekben említett 9. §-a is, amikor a helyi építési szabályzat elfogadásához
a közérdek érvényesítése érdekében számos egyeztetési kötelezettséget ír elő, és az érintett állampolgárok,
szervezetek, érdekképviseletek, hatóságok számára véleménynyilvánítási, javaslattételi, észrevételezési lehetőséget
biztosít” (ABH 2003, 753, 756.). Az érdekelt államigazgatási szervekkel való egyeztetés kötelezettsége és a lakosság
bevonása az eljárásba olyan garanciális jellegű eljárási követelményeket jelent, amelyeket a jogi szabályozás nem ír elő
más önkormányzati rendelet megalkotása során.
E rendelkezések alapján megállapítható, hogy az önkormányzat képviselő-testületének nincs szabad döntési
lehetősége abban a tekintetben, hogy a helyi építési előírások megállapításáról az Ét.-ben szabályozott eljárási
rendben elfogadott helyi építési szabályzatban, vagy ezen eljárási kötöttségek nélkül elfogadott önkormányzati
rendeletben rendelkezik-e. A helyi építési előírásokat a képviselő-testületnek az Ét. 9. §-ában szabályozott eljárási
rendben elfogadott helyi építési szabályzatban kell megállapítania.
A településeken az életviszonyok a helyi sajátosságokhoz igazodnak, amelyek így helyi speciális szabályozást
igényelnek. Az Ét. 6. § (3) bekezdése meghatározza, hogy a települési önkormányzatok az Ét. végrehajtására milyen
tárgykörökben alkothatnak rendeletet. Az Ör. a megjelölésében meghatározott tárgya szerint nem, de
rendelkezéseinek tartalmából és a 6. § (1) bekezdésének rendelkezéséből („E rendelet előírásait a rendezési tervek
alkalmazása során – mind a beépítési előírások kiadásakor, mind az építési hatóság döntéseinek meghozatala során –
figyelembe kell venni.”) következően a meglévő szabályozása tervek kiegészítésére irányul, oly módon, hogy az Ét.
9. §-ában szabályozott egyeztetési eljárást elő zetesen nem folytatták le.
Az Ét. 9. § (7) bekezdése értelmében a településrendezési eszköz a (2)–(6) bekezdésben előírt véleményezési eljárás
lefolytatása nélkül nem fogadható el. Az Ét. 9. § (9) bekezdése kimondja továbbá, hogy az (1)–(8) bekezdésben foglalt
rendelkezéseket a településrendezési eszköz módosítása esetén is alkalmazni kell. Tekintettel arra, hogy az Ét.-nek
az Ör. elfogadásakor hatályos szabálya nem sorolt fel olyan kivételes eseteket, amikor a véleményezési eljárás
lefolytatása mellőzhető lett volna, ezért – az Ör. tartalmából következően – a véleményezési eljárás lefolytatása az Ör.
megalkotáskor kötelező lett volna.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy az Ör. – az elfogadása során alkalmazott törvénysértő
eljárásra tekintettel – sérti az Ét. 9. § (4)–(9) bekezdésének rendelkezéseit, és ezáltal más jogszabályba, jelen esetben
törvénybe ütközik, e miatt ellentétes az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésével. Mivel az Ör. alkotmányellenes módon,
az Ét. garanciális szabályainak megsértésével jött létre, az Alkotmánybíróság az Ör.-t alkotmányellenesnek minősítette
és megsemmisítette.
2. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint, ha az indítvánnyal támadott jogszabályt vagy annak részét
az Alkotmány valamely rendelkezésébe ütközőnek minősíti, és ezért azt megsemmisíti, akkor a további alkotmányi
rendelkezés esetleges sérelmét – a már megsemmisített jogszabályi rendelkezéssel összefüggésben – érdemben nem
vizsgálja. [44/1995. (VI. 30.) AB határozat, ABH 1995, 203, 205.; 4/1996. (II. 23.) AB határozat, ABH 1996, 37, 44.; 61/1997.
(XI. 19.) AB határozat, ABH 1997, 361,364.; 15/2000. (V. 24.) AB határozat, ABH 2000, 420, 423.; 16/2000. (V. 24.) AB
határozat, ABH 2000, 425, 429.; 29/2000. (X. 11.) AB határozat, ABH 2000, 193, 200.; 32/2005. (IX. 15.) AB határozat, ABH
2005, 329, 342–343.]
Mivel az Alkotmánybíróság az Ör.-t formai okból alkotmánysértőnek minősítette, ezért azoknak az Alkotmány 2. §
(1) bekezdésével való esetleges sérelmét már nem vizsgálta.
A határozatnak a Magyar Közlönyben való közzététele az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 41. §-án
alapul.
Budapest, 2011. november 29. Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


text:
201/2012. (HK 10.) MH ÖHP intézkedése a PSYOPS PARANCSNOKI ÚTMUTATÓ (SEGÉDLET) című főnökségi kiadvány hatályba léptetéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52.§ (1) bekezdésében, valamint a szolgálati könyvek és főnökségi kiadványok kiadásának rendjéről szóló 93/2006. (HK. 18) HM utasítás
4. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a
„PSYOPS PARANCSNOKI ÚTMUTATÓ (SEGÉDLET)” című főnökségi kiadvány hatályba léptetéséről az
alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság és az alárendeltségébe
tartozó katonai szervezetek személyi állományára.
2. A „PSYOPS PARANCSNOKI ÚTMUTATÓ (SEGÉDLET)” című főnökségi kiadványt ezen intézkedés
mellékleteként felhasználásra kiadom.
3. A főnökségi kiadvány tartalmát és előírásait az MH
Összhaderőnemi Parancsnokság és alárendelt katonai
szervezeteinek személyi állománya a rá vonatkozó mértékben ismerje meg és alkalmazza.
4. A kiadvány kerüljön feltöltésre az MH Központi
Doktrinális Adatbázis és az MH Központi Doktrinális
Adattár állományába.
5. Az intézkedés a közzététel napján lép hatályba, és
visszavonásig hatályos.
Domján László vezérőrnagy s. k.,
MH összhaderőnemi parancsnok


text:
90/2009. (X. 30.) ME határozata a Katonai Biztonsági Hivatal főigazgatójának kinevezéséről.
A nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 12. § (1) bekezdésében foglalt jogkörömben, a honvédelmi
miniszter előterjesztésére
Kovácsics Ferenc vezérőrnagyot a Katonai Biztonsági Hivatal főigazgatójává – 2009. november 1-jei hatállyal – kinevezem.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
2/2019. (IV. 17.) ME utasítása a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatáról.
A kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 6. § (1) bekezdésében és a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről
szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 2. § (3) bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva – tekintettel a jogalkotásról
szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés b) pontjára – a következő utasítást adom ki:
1. § A Kormányzati Ellenőrzési Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatát a Mellékletben foglaltak szerint határozom
meg.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
3. § Hatályát veszti a  Kormányzati Ellenőrzési Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 4/2013. (VII. 5.)
ME utasítás.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
41/2004. (V. 11.) OGY határozata a Nemzeti Környezetvédelmi Program 2001—2002. végrehajtásáról szóló jelentés elfogadásáról.
Az Országgyűlés elfogadja a Nemzeti Környezetvédelmi
Program 2001—2002. évi végrehajtásáról szóló jelentést.
Mandur László s. k.,
az Országgyűlés alelnöke


text:
1239/2017. (IV. 28.) Korm. határozata a Nemzeti Korrupcióellenes Programmal összefüggő intézkedések 2017–2018. évre vonatkozó terve elfogadásáról.
A Kormány
 1. az  1336/2015. (V. 27.) Korm. határozattal elfogadott Nemzeti Korrupcióellenes Programban (a  továbbiakban:
Program) szereplő célkitűzések megvalósításához a  2017. és 2018.  évre vonatkozó intézkedéseket e  határozat
szerint fogadja el azzal, hogy a külföldi befolyásolási kísérletek ellen is szükséges fellépni;
2. felhívja a belügyminisztert és a nemzetgazdasági minisztert, hogy a költségvetési szervek tekintetében
a) vizsgálja meg az  integrált kockázatkezelési rendszerrel kapcsolatos szabályozás működési tapasztalatait,
az  államigazgatási szervek integritásirányítási rendszeréről és az  érdekérvényesítők fogadásának rendjéről
szóló 50/2013. (II. 25.) Korm. rendelet szerinti, valamint más típusú integritásirányítási rendszerekhez való
kapcsolódási pontjaira is kiterjedően,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2018. március 31.
b) készítsen ajánlást az  integritásirányítási rendszert – önkéntes döntésük alapján – kialakítani szándékozó
költségvetési szervek számára, amely a  különféle szervtípusok igényeihez igazodóan nyújt módszertani
segítséget az integritásirányítási rendszerek kialakításához;
Felelős: belügyminiszter
nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2018. március 31. 3. felhívja a  belügyminisztert, hogy készítsen a  helyi önkormányzatok számára módszertani útmutatót, amely
önkéntes döntésük alapján vállalt korrupciómegelőzési és integritásirányítási feladataik eredményes ellátásához
nyújt segítséget;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2018. március 31. 4. felhívja valamennyi gazdálkodó szervezet tekintetében
a) a nemzetgazdasági minisztert és a belügyminisztert, hogy készítsen útmutatót a kis- és középvállalkozások
részére belső kontrollrendszer, üzleti etika és szabályozási megfelelőség, valamint a nemzetközi vesztegetés
tilalma és megelőzése témákban,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
belügyminiszter
Határidő: 2018. március 31. b) a belügyminisztert, hogy népszerűsítse a Közbeszerzési Etikai Kódexhez történő csatlakozás lehetőségét,
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2018. március 31.
c) a  belügyminisztert, hogy valósítson meg tájékoztató programot a  közbeszerzések ajánlattevői oldalán
szereplők számára a közbeszerzési jogsértések elkerülése érdekében;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2018. március 31.
5. felhívja a nemzetgazdasági minisztert és a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy
a) a többségi állami tulajdonú gazdasági társaságok tekintetében – a  szektorspecifikus eltérések
figyelembevételével – vizsgálják meg, milyen intézkedések szükségesek ahhoz, hogy a  költségvetési
szervek belső kontrollrendszerére vonatkozó követelmények – különös tekintettel a megfelelőségbiztosítási
funkcióra – körükben érvényesüljenek,
b) a vizsgálat eredményének figyelembevételével hajtsa végre az  esetleges jogszabály-módosításokat és
a megvalósításhoz szükséges egyéb intézkedéseket;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az a) pont tekintetében 2017. október 31.
a b) pont tekintetében 2018. március 31.
 6. felkéri az  Állami Számvevőszék elnökét, hogy az  állami és önkormányzati többségi tulajdonban lévő gazdasági
társaságok tekintetében – a  2016.  évi kísérleti felmérés tapasztalatai alapján – 2018-ig biztosítsa az  Integritás
Felmérés évenkénti megvalósítását;
7. felhívja a belügyminisztert, hogy a rendvédelmi szervek korrupciómegelőzési erőfeszítéseinek támogatása céljából
a) vizsgálja meg a rendőrség belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési feladatokat ellátó szerve integritás témájú
tréningje más rendvédelmi szervek körében történő terjesztése, valamint hasznosítása lehetőségét tartalmi
és módszertani szempontból,
b) fokozottan érvényesítse a  rendvédelmi szervek vezetői beosztást betöltő tagjainak, továbbá tiszti és
tiszthelyettesi állományának képzése, felkészítése során a korrupciómegelőzési és integritás szempontokat;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2018. március 31.
8. felhívja a  belügyminisztert és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – a  közszolgálati továbbképzési rendszer
keretében, a Nemzeti Közszolgálati Egyetem bevonásával –
a) fejlesszen ki továbbképzési programot az  integrált kockázatkezelési rendszer működtetésével kapcsolatos
ismeretekről az állami tisztviselők és közszolgálati tisztviselők számára,
Felelős: belügyminiszter
nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31. b) biztosítson továbbképzési lehetőséget a közbeszerzési eljárásokban ajánlatkérői oldalon közreműködőknek
a közbeszerzési jogsértések elkerülése érdekében;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2017. december 31.
9. felhívja a  belügyminisztert és az  igazságügyi minisztert, hogy a  korrupció elleni küzdelemben való
együttműködésről szóló közös nyilatkozatot aláíró szervek bevonásával vizsgálják meg, hogy e  szervek
korrupcióellenes képzései között milyen, akár módszertanok cseréjére is kiterjedő együttműködés lehetséges,
valamint tegyék meg a szükséges lépéseket a vizsgálat eredményeinek gyakorlatba történő átültetésére;
Felelős: belügyminiszter
igazságügyi miniszter Határidő: 2018. március 31.
 10. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy alakítsa ki a  külképviseleti hálózatra és a  tartós külszolgálatot
teljesítő közszolgálati tisztviselőkre vonatkozó speciális integritásirányítási és integrált kockázatkezelési, valamint
megelőzési rendszert, továbbá ennek és a korrupciómegelőzés erősítésének érdekében dolgozzon ki a közszolgálati
továbbképzési rendszerbe illesztett belső képzést a  Magyarország külképviseletein tartós külszolgálatot teljesítő
kormánytisztviselők számára;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2017. december 31.
11. felhívja a  belügyminisztert, hogy a  Rendőrségről szóló törvény alapján végzett megbízhatósági vizsgálatok jogi
szabályozását – a  végrehajtás tapasztalataira figyelemmel – a  vizsgálat hatáskörének és eszköztára kiterjesztése
céljából vizsgálja felül, és amennyiben indokolt, készítsen előterjesztést a szükséges jogszabály-módosításokról;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2017. december 31. 12. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  belügyminisztert, hogy teremtse meg az  online számlázás és
az Elektronikus Közúti Áruforgalom Ellenőrző Rendszerbe tett bejelentések összevetésének lehetőségét;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
belügyminiszter Határidő: 2018. december 31.
 13. felhívja a  belügyminisztert, hogy vizsgálja meg a  személyi okmánykiadás során végzett ellenőrzés arcképelemzés
általi támogatásának lehetőségét, az okmányokkal való visszaélés megelőzése érdekében;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2017. december 31.
14. felhívja
a) az  érintett minisztereket, hogy az  e  határozatban és a  Programban szereplő feladatok végrehajtásáról
készítsenek beszámolót a belügyminiszter részére,
Felelős: igazságügyi miniszter
nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2018. szeptember 30.
b) a belügyminisztert, hogy az a) alpontban jelzett beszámolók alapján készítsen jelentést a Kormány részére.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2018. november 30. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
263/2012. (X. 11.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés f) pontja, továbbá a Magyarország címerének és zászlajának használatáról, valamint állami
kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18. § (1) bekezdése alapján – a miniszterelnök előterjesztésére –
Solti György szellemi hagyatékának ápolásáért, a magyar kultúra és a magyar tehetségek támogatása érdekében
végzett tevékenysége elismeréseként Lady Valerie Solti részére a
MAGYAR ÉRDEMREND KÖZÉPKERESZT A CSILLAGGAL polgári tagozata kitüntetést adományozom.
Budapest, 2012. október 3. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
91/2016. (III. 22.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Sztronga Gyulát 2016. augusztus 19-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2016. március 2. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
123/2012. (X. 4.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdése alapján, a nemzeti fejlesztési miniszter javaslatára
Horváth Attila Imrét a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium helyettes államtitkárává
– 2012. szeptember 19-ei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
7/2013. (HK 4.) HM VGHÁT szakutasítása az Operatív Belső Kontrollok Rendszere Kézikönyv kiadásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján a következő
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra
(a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen
alárendeltségébe, közvetlen irányítása alá tartozó szervezetekre, a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi
szervezetek) terjed ki.
2. Felkérem a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat főigazgatóját, hogy szervezete vonatkozásában a szakutasításban foglaltak végrehajtását tegye lehetővé.
3. Az MH Operatív Belső Kontrollok Rendszere Kézikönyvet a jelen szakutasítás mellékleteként kiadom.
4. A szakutasítás rendelkezéseit az elöljárói kontrollok
vonatkozásában a honvédelmi szervezetek operatív belső
kontrolljai rendszerének kialakításáról, működtetéséről és
fejlesztéséről szóló 12/2013. (II. 22.) HM utasítás hatálybalépését követően megkezdett ellenőrzésekre kell alkalmazni.
5. Ez a szakutasítás az aláírása napján lép hatályba,
ezen időponttól a HM Közgazdasági és Pénzügyi Hivatal
által 12/237. nyilvántartási számon kiadott Operatív Belső
Kontroll Kézikönyv nem alkalmazható figyelemmel a
4. pontban foglaltakra.
Dr. Borbíró Zoltán s. k.,
HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkár


text:
9/2016. (I. 15.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés c) pontja, valamint a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 27. §
(3) bekezdése alapján – az emberi erőforrások miniszterének javaslatára – Dr. Nagy Beáta Erikát 2015. december 30.
napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2015. december 9. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
198/2012. (VIII. 2.) KE határozata bírák felmentéséről és kinevezéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CLXII. törvény 3. §
(2) bekezdése és 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára –
lemondására tekintettel dr. Pócza Judit Máriát 2012. szeptember 6-ai hatállyal,
dr. Sárossy Juditot 2012. november 30-ai hatállyal, dr. Kováts Judit Esztert 2012. december 30-ai hatállyal
bírói tisztségéből felmentem, Fábiánné dr. Csonki Borbála Klárát,
dr. Iványiné dr. Ludányi Erikát, dr. Kuti Gábort és
dr. Pethő Erzsébet Margitot 2012. augusztus 1. napjától,
dr. Bíró Péter Lászlót, dr. Kajtor Gergelyt, dr. Kenese Attilát,
dr. Keyha Ádámot, dr. Kozma Tamás Gáspárt, dr. Rábel Noémi Ilonát és
dr. Vétek Jánost 2012. szeptember 1. napjától határozatlan időtartamra,
dr. Boros Réka Máriát, dr. Budavári Krisztinát és
dr. Dallos Zoltánt 2012. augusztus 1. napjától 2015. július 31. napjáig terjedő időtartamra
bíróvá kinevezem. Budapest, 2012. július 26. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
1727/2016. (XII. 13.) Korm. határozata a vezető nélküli, valamint az elektromos hajtású járművek fejlesztésében és gyártásában való magyar részvétel koordinálásáért, továbbá az ELI Science Park projekt oktatási, kutatási és gazdaságfejlesztési koncepciójának kialakításáért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól.
1. A Kormány a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló
2010. évi XLIII. törvény 31.  § (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  vezető nélküli, valamint
az elektromos hajtású járművek fejlesztésében és gyártásában való magyar részvétel koordinálásáért, továbbá az ELI
Science Park projekt oktatási, kutatási és gazdaságfejlesztési koncepciójának kialakításáért felelős kormánybiztosi
feladatok ellátására 2016. december 1. napjától Dr. Palkovics Lászlót kormánybiztossá (a  továbbiakban:
kormánybiztos) nevezi ki.
2. A kormánybiztos az 1. pont szerinti feladatkörében
a) ellátja a  járműipari tesztpálya létrehozásáról szóló 1292/2016. (VI. 13.) Korm. határozatban és a  járműipari
tesztpálya kialakításával kapcsolatos egyes intézkedésekről szóló 1319/2016. (VII. 1.) Korm. határozatban
meghatározott, Zalaegerszegen létrehozandó járműipari tesztpálya funkcionális kialakításával, létrehozásával
és a későbbi kihasználásával kapcsolatos kormányzati szintű tevékenység koordinációs feladatait,
b) ellátja a szegedi ELI Science Park megvalósításához szükséges koncepció kidolgozásának koordinálását,
c) ellátja az a) és b) pontban meghatározott feladatokhoz kapcsolódóan az érintett beruházások szempontjából
releváns állami felsőoktatási intézményekben folyó szakemberképzéssel összefüggő kormányzati
koordinációs tevékenységet,
d) ellátja az  a) és b)  pontban meghatározott feladatokhoz kapcsolódóan a  projektekben résztvevő
állami felsőoktatási intézményekben és költségvetési kutatóhelyeken a  releváns szakterületeken folyó
kutatásfejlesztési és innovációs tevékenységgel összefüggő kormányzati koordinációs feladatokat.
3. A miniszterelnök a kormánybiztos tevékenységét az emberi erőforrások minisztere útján irányítja.
 4. A kormánybiztos tevékenységét az Emberi Erőforrások Minisztériuma szervezetében működő titkárság segíti.
 5. A kormánybiztos e tevékenységéért a Ksztv. 31. § (6) bekezdése szerinti díjazásban részesül.
 6. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök