text:
13/2014. (VIII. 15.) OBH utasítása a „Bíróságok fejezet” irányítása alá tartozó intézmények közbeszerzési, minősített beszerzési és beszerzési eljárásairól szóló szabályzatról.
A közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény rendelkezéseinek a „Bíróságok fejezet” hatálya alá tartozó intézményeknél
történő egységes alkalmazása, a közbeszerzési, a minősített beszerzési és – ahol e szabályzat külön említi – a beszerzési eljárások
lebonyolítása és a felelősségi rendszer legfontosabb szabályainak kialakítása érdekében, a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról
szóló 2011. évi CLXI. törvény 76. § (1) bekezdés b) pontja alapján a következő szabályzatot alkotom:
A szabályzat hatálya 1. § A szabályzat hatálya a Kúriának, az ítélőtábláknak, a törvényszékeknek (a továbbiakban: Bíróság) és az Országos Bírósági
Hivatalnak (a továbbiakban: OBH), a Bíróság és az OBH (a továbbiakban együtt: Intézmények) a közbeszerzésekről
szóló 2011. évi CVIII. törvény (a továbbiakban: Kbt.) szerinti közbeszerzési eljárásaira (a továbbiakban: Közbeszerzési
eljárás), valamint a minősített adatot, az ország alapvető biztonsági, nemzetbiztonsági érdekeit érintő vagy a
különleges biztonsági intézkedéseket igénylő beszerzések sajátos szabályairól szóló 218/2011. (X. 19.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Nbr.) szerinti beszerzési eljárásaira (a továbbiakban: Minősített beszerzési eljárás) és – ahol e
szabályzat külön említi – a közbeszerzési értékhatárt el nem érő értékű, illetve a Kbt. hatálya alá nem tartozó beszerzési
eljárásokra (a továbbiakban: Beszerzési eljárás), valamint a fenti eljárások eredményeként megkötött szerződésekre
terjed ki.
Az ajánlatkérőként eljáró szervezetek, jogaik és kötelezettségeik Az ajánlatkérő
2. § (1) A szabályzat alkalmazásában ajánlatkérő: a Bíróság és az OBH. A Kbt., illetve az Nbr. által az ajánlatkérő szervezetek
vonatkozásában előírt valamennyi kötelezettséggel kapcsolatban a felelősség az ajánlatkérőt terheli.
(2) A Bíróság által végzett, a Kbt., valamint az Nbr. hatálya alá tartozó árubeszerzés, építési beruházás, építési koncesszió,
szolgáltatás megrendelés és szolgáltatási koncesszió esetében – a 3. §-ban meghatározottak kivételével – ajánlatkérő
a Bíróság.
(3) Az OBH által végzett, a Kbt., valamint az Nbr. hatálya alá tartozó árubeszerzés, építési beruházás, építési koncesszió,
szolgáltatás megrendelés és szolgáltatási koncesszió esetében, továbbá a 3. §-ban meghatározott esetekben
ajánlatkérő az OBH.
3. § (1) A Bíróság igazságszolgáltatási tevékenysége színvonalának és hatékonyságának növelése érdekében az oktatási
feladatok ellátása, valamint az Intézmények egységes informatikai rendszerének kialakítása és fenntartása, továbbá
az Intézmények vagyonkezelésében lévő nemzeti ingatlanvagyon állomány állagának megőrzése és javítása céljából
– a közpénzek ésszerű és hatékony felhasználásának biztosítása, azok ellenőrizhetőségének megteremtése érdekében –
a) valamennyi, az államháztartás számviteléről szóló 4/2013. (I. 11.) Korm. rendelet szerinti informatikai eszközre
vonatkozó árubeszerzés, valamint az informatikai szolgáltatás megrendelése,
b) az OBH elnökének a 7. § (2) bekezdés b) pontja alapján hozott, ilyen tartalmú döntése alapján az építési
beruházás,
c) a központi oktatási feladatok ellátásával kapcsolatos árubeszerzés és szolgáltatás megrendelés
tárgyú, a „Bíróságok fejezet” központi kezelésű előirányzata terhére megvalósuló Közbeszerzési és Minősített
beszerzési eljárás esetében ajánlatkérő az OBH.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltaktól a Bíróság által előterjesztett, és indoklással ellátott kérelem alapján, vagy egyéb
indokolt esetben az OBH elnöke egyedileg eltérést engedhet.
(3) Az informatikai eszközök árubeszerzésére, valamint informatikai szolgáltatások megrendelésére vonatkozó
Beszerzési eljárásokat az ajánlatkérő Bíróság saját hatáskörben bonyolítja le azzal, hogy az eljárás megindítását
megelőzően – az államháztartás számviteléről szóló 4/2013. (I. 11.) Korm. rendelet 1. § (1) bekezdés 4. pontja szerinti
kisértékű informatikai eszközök beszerzése kivételével – a beszerzés műszaki-szakmai tartalmát tartalmazó vezetői
összegzést elektronikus úton meg kell küldenie jóváhagyásra az OBH Informatikai Főosztályának vezetője részére az
obhinformatika@obh.birosag.hu címre.
(4) Az OBH Informatikai Főosztályának vezetője a (3) bekezdés szerinti műszaki-szakmai tartalom jóváhagyásáról
5  munkanapon belül dönt, és a döntést tartalmazó nyilatkozatát elektronikus úton megküldi a Bíróság részére.
A határidő az elektronikus úton való megküldés napját követő munkanapon kezdődik. Amennyiben 5 munkanapon
belül nem nyilatkozik, úgy kell tekinteni, hogy a beszerzést jóváhagyja. A lefolytatott Beszerzési eljárások eredményéről,
a megkötött szerződések teljesítéséről az OBH Informatikai Főosztályának vezetőjét tájékoztatni kell.
Az ajánlatkérő jogai és kötelezettségei 4. § (1) A Bíróság önálló közbeszerzési szabályzatban köteles meghatározni a Közbeszerzési eljárások tervezésének,
előkészítésének, lefolytatásának, belső ellenőrzésének felelősségi rendjét, a nevében eljáró, illetőleg az eljárásba
bevont személyek, szervezetek felelősségi körét, az eljárás során hozott döntésekért felelős személyek, illetőleg
testületek körét, a Közbeszerzési eljárás dokumentálási rendjét. Amennyiben az ajánlatkérő Bíróság szükségesnek
tartja, az önálló közbeszerzési szabályzatában meghatározhatja a szerződés megkötésének és teljesítésének
közbeszerzési vonatkozású szabályait, illetve más – a beszerzésekkel, a Közbeszerzési eljárások lefolytatásával
összefüggő – előírásokat.
(2) Az ajánlatkérő Bíróság a Kbt. 33. § (1) bekezdés szerinti, az OBH illetékes szakmai főosztályaival előzetesen egyeztetett
éves összesített közbeszerzési tervét az adott év február 15. napjáig, továbbá – felmerülése esetén – az éves
közbeszerzési terv módosítását a közbeszerzési tervmódosítás elkészítését követően haladéktalanul, de legalább a
közbeszerzési tervmódosítás tervezett hatálybalépésének napját 15 munkanappal megelőzően köteles jóváhagyásra
megküldeni az OBH elnökének. Ha az ajánlatkérő Bíróság az adott évben nem tervez Közbeszerzési eljárást, a fenti
határidőig köteles az erről szóló tájékoztatást megküldeni az OBH elnöke részére. Az OBH elnöke a jóváhagyási
jogkört a határidőben megküldött közbeszerzési tervek esetén az adott év március 15. napjáig gyakorolja. A nem
határidőben megküldött közbeszerzési tervek esetén – ha a közbeszerzési terv kézhezvétele az adott év március 15.
napját legalább 15 munkanappal megelőzi – az adott év március 15. napjáig, amennyiben a kézhezvétel ezt követő
időpontra esik, 15 munkanapon belül gyakorolja. Közbeszerzési terv módosítása esetén a jogkört haladéktalanul, de
legkésőbb 15 munkanapon belül gyakorolja.
(3) Az ajánlatkérő Bíróság az éves összesített közbeszerzési tervét, továbbá annak módosítását – az OBH elnöke
jóváhagyásának kézhezvételét követően – a Kbt., valamint az információs önrendelkezési jogról és az
információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően köteles közzétenni a
honlapján, valamint a Közbeszerzési Hatóság által működtetett Közbeszerzési Adatbázisban.
(4) Ha az ajánlatkérő Bíróság a Kbt. 32. § (1) bekezdése szerint előzetes összesített tájékoztatót készít, akkor azt a Kbt. 32. §
(7) vagy (8) bekezdése szerinti közzétételtől számított 15 napon belül, tájékoztatás céljából köteles az OBH elnöke
részére megküldeni.
(5) Az ajánlatkérő Bíróság a közbeszerzési és tervpályázati hirdetmények feladásának, ellenőrzésének és közzétételének
szabályairól, a hirdetmények mintáiról és egyes tartalmi elemeiről, valamint az éves statisztikai összegezésről szóló
92/2011. (XII. 30.) NFM rendelet 36. § (1) bekezdése szerinti éves statisztikai összegezést az abban meghatározott
határidőig köteles elkészíteni és – az összegezés másolatának az OBH részére tájékoztatás céljából való egyidejű
továbbítása mellett – megküldeni a Közbeszerzési Hatóság részére.
(6) Az ajánlatkérő Bíróság az adott évi közbeszerzési terve megvalósításának állásáról évente tárgyév július 15. napjáig
féléves, annak teljesítéséről a tárgyévet követő év február 1. napjáig éves beszámolót köteles készíteni és azt az OBH
elnöke részére – tájékoztatás céljából – megküldeni.
(7) Az Intézmények kötelesek gondoskodni a Kbt. 31. §-ában előírtak teljesítéséről.
 (8) Az ajánlatkérő Bíróság köteles az OBH elnökét soron kívül tájékoztatni arról, ha
a) a Közbeszerzési eljárásával kapcsolatban előzetes vitarendezési kérelmet nyújtanak be, vagy jogorvoslati
eljárást kezdeményeznek, a kérelemmel kapcsolatos álláspontja egyidejű ismertetésével;
b) a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárásban egyik ajánlattevő sem vagy az összességében legelőnyösebb
ajánlatot tevő sem tett – a rendelkezésre álló anyagi fedezet mértékére tekintettel – megfelelő ajánlatot,
a fedezet biztosítására vonatkozó javaslattal együtt.
(9) Az ajánlatkérő Bíróság a (8) bekezdés b) pontjában hivatkozott esetben az eljárás eredményére vonatkozó döntést
csak az OBH elnöke egyetértésével hozhatja meg.
A közbeszerzési eljárások ellenőrzésének rendje 5. § (1) Ha az ajánlatkérő az OBH, a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárás ellenőrzését – annak különböző szakaszaiban –
az OBH ellenőrzési nyomvonalaiban foglaltaknak megfelelően, az abban kijelölt ellenőrzésért felelősök, valamint
az OBH Ellenőrzési Főosztálya az OBH elnöke által jóváhagyott belső ellenőrzési kézikönyve alapján végzik, szakmai
felügyeletét pedig az OBH Közbeszerzések és Szerződéses Kapcsolatok Főosztálya látja el.
Az OBH Közbeszerzések és Szerződéses Kapcsolatok Főosztályának feladatait részletesen az OBH közbeszerzésekről
szóló mindenkor hatályos szabályzata határozza meg.
(2) Ha az ajánlatkérő a Bíróság, a pénzügyi-gazdasági ellenőrzést – az OBH elnökének döntése alapján, valamint az OBH
elnöke által előzetesen jóváhagyott éves ellenőrzési tervben foglaltak szerint – az OBH Ellenőrzési Főosztálya végzi,
nem érintve a bíróság függetlenített belső ellenőrének a külön jogszabályban meghatározott feladatait.
(3) Az OBH elnöke jogosult a (2) bekezdésben foglaltakon kívül az ajánlatkérőként eljáró Bíróság bármely előkészítés
alatt álló, folyamatban lévő vagy lezárt Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárását ellenőrizni és ennek során azok
közbenső vagy utóellenőrzését elrendelni. Ebben az esetben az ellenőrzést végezheti az OBH elnöke által megbízott
közbeszerzési szakértő is.
6. § (1) Az ellenőrzést végző a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárás során rendelkezésre álló iratokat tételes iratjegyzék
kíséretében veszi át az OBH érintett főosztályától, illetve főosztályaitól, valamint a Bíróságtól, aki az elektronikus
formában rendelkezésre álló iratokat ilyen formában is köteles átadni.
(2) A 5. § (1) és (2) bekezdése szerinti ellenőrzés a Közbeszerzési, a Minősített beszerzési eljárás és a szerződés teljesítésének
különböző szakaszaiban elsősorban az alábbiakra terjed ki:
a) a közbeszerzés hatálya alá tartozó gazdasági események során a jogszabályok előírásaiban és a belső
szabályzatokban foglaltak, valamint az OBH elnökének döntése maradéktalanul érvényesültek-e,
b) a kötelezettségvállalás, pénzügyi ellenjegyzés, érvényesítés és utalványozás, valamint a teljesítésigazolás
rendben megtörtént-e,
c) az adott szakaszban rendelkezésre álló forrás felhasználása a szerződésben foglaltak szerint valósult-e meg.
(3) A 5. § (3) bekezdése szerinti ellenőrzés arra terjed ki, hogy a Közbeszerzési eljárás és a Minősített beszerzési eljárás
előkészítése és lefolytatása megfelelt-e a Kbt.-nek és végrehajtási rendeleteinek, valamint az Nbr. rendelkezéseinek.
Egyes közbeszerzési, minősített beszerzési eljárások lefolytatásával, az annak eredményeként megkötött
szerződés teljesítésével kapcsolatos sajátos rendelkezések
7. § (1) Az építési beruházás tárgyú Közbeszerzési és Minősített beszerzési eljárás előkészítését az OBH illetékes belső
szervezeti egysége végzi. Az előkészítés keretében felméri az igényeket, a meglevő épületek állapotát, és a Bíróság
elnökével történő egyeztetés alapján elkészíti a tervezési programot, meghatározza a várható kiadásokat, és a
beruházásra vonatkozó döntésre évente, a tárgyévet megelőző év december végéig előterjesztést készít az OBH
elnöke részére.
(2) Az OBH elnöke – az OBH illetékes belső szervezeti egysége által a 7. § (1) bekezdése szerint előkészített előterjesztés
alapján – dönt arról, hogy
a) mely tervezett építési beruházások megvalósítását engedélyezi, valamint
b) az építési beruházás tárgyú Közbeszerzési, illetőleg Minősített beszerzési eljárás ajánlatkérője az OBH vagy a
Bíróság.
 (3) Ha a (2) bekezdés b) pontjában foglalt jogkörében meghozott OBH elnöki döntés alapján a Bíróság folytatja le a
Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárást, úgy az eljárásba, valamint az eljárás lezárását követően a beruházás
lebonyolításába műszaki szakértőként be kell vonni az OBH illetékes belső szervezeti egységét (a továbbiakban:
Közreműködő), kivéve a Fővárosi Törvényszék és a Kúria által lefolytatott eljárásokat.
(4) Az ajánlatkérő Bíróságot és a Közreműködőt együttműködési kötelezettség terheli. Az ajánlatkérő Bíróság köteles
a Közreműködőnek a kért információkat megadni, a feladataihoz szükséges dokumentációkat – ha elektronikus
formában is rendelkezésre állnak, akkor ilyen formában is –, a Közreműködő rendelkezésére bocsátani és az eljárásban
való részvételét, közreműködését elősegíteni.
(5) A Közreműködő részt vesz a felhívás és a dokumentáció előkészítésében és a Közbeszerzési, Minősített beszerzési
eljárás lefolytatásában, az annak során hozandó döntések előkészítésében, így jelen van az ajánlatok felbontásánál,
tagja a bírálóbizottságnak vagy más olyan testületnek, mely a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárás során
szükséges döntéseket előkészíti.
(6) A Közreműködő folyamatosan ellenőrzi az építési beruházás folyamatát és az építési beruházás lebonyolítását, részt
vesz az építési beruházás eredményeként létrehozott építmény átadás-átvételi eljárásában, valamint végzi mindazon
eljárási cselekményeket, melyek a beruházás szabályszerű és határidőre történő megvalósításához szükségesek.
A Közreműködőt mind a közbeszerzési, minősített beszerzési eljárás során, mind az építési beruházás megvalósítása,
kivitelezése során minden eljárási cselekményről, valamint a beruházás megvalósítását érintő valamennyi érdemi
intézkedésről előzetesen tájékoztatni kell.
(7) A Közreműködő a kivitelező, illetve kivitelezők és a kivitelezésben részt vevő további szereplő, illetve szereplők
teljesítési igazolással ellátott számláját műszaki szakmai szempontból ellenőrzi, ennek során a teljesítési határidő
figyelembevételével összeveti a számlán feltüntetett és ténylegesen elvégzett – a teljesítési igazoláson feltüntetett –
teljesítést, az ellenőrzött számlára rávezeti a kifizetés engedélyezésének tényét. A kivitelező számlájának pénzügyi
ellenőrzésére, majd kiegyenlítésére csak ennek megtörténtét követően kerülhet sor.
(8) A Fővárosi Törvényszék és a Kúria által saját hatáskörben lefolytatott, építési beruházás tárgyú Közbeszerzési és
Minősített beszerzési eljárásokban az eljárás, valamint a beruházás megvalósítása során az OBH illetékes belső
szervezeti egységét, annak Közreműködőként való bevonása nélkül is valamennyi eljárási cselekményről, valamint a
beruházás megvalósítását érintő valamennyi érdemi intézkedésről előzetesen tájékoztatni kell. Az OBH elnöke ezen
esetekben is dönthet úgy, hogy az OBH illetékes belső szervezeti egysége az eljárás lefolytatásában vagy a beruházás
megvalósításában Közreműködőként részt vesz.
(9) A Bíróság által lefolytatandó építési beruházás tárgyú Beszerzési eljárást, valamint annak eredményeképp az építési
beruházást az OBH illetékes belső szervezeti egységével együttműködve, őt valamennyi eljárási cselekményről
előzetesen tájékoztatva kell lefolytatni.
8. § (1) Az OBH elnöke a 2. § (2) bekezdése szerinti esetben az eljárás bonyolultságára, összetettségére, műszaki tartalmára,
nagyságára, kiemelt jelentőségére, gazdaságossági szempontokra vagy hasonló körülményekre tekintettel, így
különösen, ha az adott eljárás több bíróság tevékenységével kapcsolatos, rendelkezhet úgy, hogy
a) a Kbt. 21. § (2) bekezdése szerinti meghatalmazás alapján a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárást
– a Kúria kivételével – a Bíróság javára az OBH bonyolítja le, vagy
b) a Bíróság által lefolytatandó Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárásba az OBH olyan személyt jelöl ki
(a továbbiakban: Kijelölt személy), aki részt vesz a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárásban.
 (2) Az ajánlatkérő Bíróságot és a Kijelölt személyt az eljárás során együttműködési kötelezettség terheli. Az ajánlatkérő
Bíróság köteles a Kijelölt személynek a kért információkat megadni, a feladataihoz szükséges dokumentációkat – ha
elektronikus formában is rendelkezésre állnak, akkor ilyen formában is –, a rendelkezésére bocsátani és az eljárásban
való részvételét, közreműködését elősegíteni.
9. § (1) Az OBH elnökének a 3. § (1) bekezdése, valamint a 7. § (2) bekezdése alapján hozott döntése alapján az OBH által
lefolytatott Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárás eredményeképpen megvalósított és kifizetett építési
beruházást, szállított informatikai eszközöket és az informatikai eszközök bekerülési értékeként megjelenő
szolgáltatást az OBH befejezetlen beruházásként tartja nyilván és aktiválás céljából – az informatikai eszközök
kivételével – térítésmentesen átadja a Bíróság(ok) részére.
(2) Az OBH a Közbeszerzési, Minősített beszerzési eljárás eredményeképpen igénybe vett és kifizetett, az informatikai
eszköz bekerülési értékében meg nem jelenő szolgáltatások értékét a saját könyveiben számolja el.
(3) Az informatikai eszközök bíróságok részére történő üzemeltetésbe adásáról, az eszközök értékhatárától függetlenül
az OBH részéről minden esetben egyedi döntés születik.
Záró rendelkezések 10. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő 30. napon lép hatályba.
 (2) Az utasítás a hatálybalépésekor folyamatban lévő Közbeszerzési, Minősített beszerzési és Beszerzési eljárásokra,
valamint az ezek alapján megkötött szerződésekre is alkalmazandó.
 (3) Az Intézmények az utasítás hatálybalépéséig kötelesek gondoskodni az utasítás és a saját közbeszerzési, illetőleg
beszerzési szabályzatuk összhangjának megteremtéséről.
 (4) Az utasítás hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a „Bíróságok fejezet” irányítása alá tartozó intézmények
közbeszerzéseiről szóló szabályzatról szóló 8/2013. (VIII. 30.) OBH utasítás.
Dr. Handó Tünde s. k.,
 elnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
113/2012. (IX. 14.) ME határozata főiskolai tanárok kinevezéséről.
A felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény 101. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt jogkörömben – az emberi erőforrások
miniszterének a fenntartóval egyetértésben tett előterjesztésére – Bednárikné dr. Dörnyei Gabriellát,
Bodnárné dr. Kiss Katalint, dr. Bajor Tibort, dr. Bencze Sándornét,
dr. Demeter Zsófiát, dr. Farkas István Józsefet, dr. Fazekas Lajost,
dr. Forgó Pétert, dr. Fülöp Tamást, dr. Herbst Árpád Istvánt,
dr. Horváth Mónikát, dr. Jarosievitz Beátát, dr. Johanyák Zsolt Csabát,
dr. Joó András Jánost, dr. Karcsics Évát, dr. Kertész Krisztián Andrást,
dr. Kodó Krisztinát, dr. Kovács Lászlót, dr. Mádi Lászlót,
dr. Majorosi Annát, dr. Miklós Ágnes Katát, dr. Mile Csillát,
dr. Nagy Gyulát, dr. Németh Erzsébetet, dr. Racskó Pétert,
dr. Raffay Ernőt, dr. Rátz Tamarát, dr. Rétsági Erzsébetet,
dr. Róka Jolánt, dr. Sárdi Csillát, dr. Szalók Csillát,
dr. Szénás Ignácot, dr. Szűts Zoltánt, dr. Tátrai Annát,
dr. Tóth Sándor Attilát, dr. Vágány Judit Bernadettet,
dr. Vass Lászlót, Ferencz Marcel DLA-t, Lőrinczné dr. Bencze Editet
– 2012. szeptember 1-jei hatállyal – főiskolai tanárrá
kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
13/2012. (III. 9.) AB határozata az Országos Választási Bizottság 380/2010. (V. 19.) OVB határozata vizsgálatáról.
Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kitűzésére irányuló aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának, illetve az azon szereplő kérdés hitelesítésével kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott
kifogás alapján meghozta a következő határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 380/2010. (V. 19.) OVB határozatát – a jelen határozatban foglalt
indokolással – helybenhagyja. Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 380/2010. (V. 19.) OVB határozatában (a továbbiakban: OVBh.)
megtagadta a hitelesítését annak az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának, amelyen a következő kérdés szerepelt: „[e]gyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt
arról, hogy az Alkotmánybíróság előtti eljárásban bármely magyar állampolgár jogosult valamennyi indítványozó által
kezdeményezett eljárásban, az indítvány elbírálásával kapcsolatos álláspontját kifejteni?”. Az OVBh. indokolása szerint
a kezdeményezés nem felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény
(a továbbiakban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének, mivel a választópolgár nem
ismerheti valamennyi indítványozó által kezdeményezett eljárást, így nem értelmezhető álláspontjának kifejtésének
lehetősége sem, hogy azt mely esetekben, milyen időpontban, az alkotmánybírósági eljárás mely szakaszában
gyakorolhatná. Az OVB megállapította továbbá, hogy a kezdeményezés a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló
1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) közvetlen hatalomgyakorlásra (népszavazásra) vonatkozó
rendelkezéseit értelmező alkotmánybírósági határozatok és az Nsztv. preambuluma alapján összeegyeztethetetlen
a népszavazás alkotmányos szerepével és szabályaival, mivel a kérdés ellentétes a népszavazás alkotmányos
berendezkedésben betöltött szerepével, illetőleg nem az ország sorsát érintő legfontosabb ügyek közé tartozik.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 3. § d) pontja pedig kizárja a népszavazás
alkotmányos intézményének rendeltetésével ellentétes joggyakorlást. Az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának benyújtói kifogást
terjesztettek elő, amelyben az OVBh. megsemmisítését kérték. Véleményük szerint a kérdés világos és egyértelmű. Az
állampolgár bármely indítványozó által kezdeményezett eljárást – mint közérdekű adatot – megismerhet, és azzal
kapcsolatos álláspontját a döntéshozatalig kifejtheti. Az Alkotmány 77. § (2) bekezdéséből következően az OVB
a választópolgárokat nem tekintheti a jogban tájékozatlannak. Az egyértelműség vizsgálatának keretében kérik, hogy
az Alkotmánybíróság szerezze be a Magyar Tudományos Akadémia Nyelvtudományi Intézetének szakvéleményét,
mivel az OVB nem bizonyította az egyértelműség hiányát. A kifogást tevők nem osztják az OVB arra való hivatkozását
sem, hogy rendeltetésellenesen gyakorolták jogaikat, ezért „törölni” kérték az OVB határozatból a Ve. 3. § d) pontjára
való utalást. Ezen túlmenően – álláspontjuk szerint – kérdés az ország sorsát érintő legfontosabb ügyek közé tartozik,
mivel az alapjogokkal (a jogorvoslathoz való joggal és a petíciós joggal) függ össze.
2. Időközben – 2012. január 1-jével – hatályba lépett az Országgyűlés által elfogadott és 2011. április 25-én kihirdetett
Magyarország Alaptörvénye (a továbbiakban: Alaptörvény), amelynek 8. cikke határozza meg az országos népszavazás
alkotmányi (alaptörvényi) szintű alapjait és korlátait. Az Országgyűlés által 2011. december 30-án elfogadott,
Magyarország Alaptörvényének átmeneti rendelkezései (a továbbiakban: Átmeneti rendelkezések) 31. cikk
(3) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte az Alkotmányt és az annak módosításáról szóló törvényeket, tehát
az OVB határozatában hivatkozott alkotmányi rendelkezések 2012. január 1-jétől nem alkalmazhatóak.
Az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénynek (a továbbiakban:
EtAmtv.) a 145. § (7) bekezdése a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. §-át akként
módosította, hogy az OVB-nek az aláírásgyűjtő ív, illetve a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos döntése elleni
kifogás elbírálására a Kúriának van hatásköre. Az EtAmtv. 145. § (10) bekezdése ugyanakkor beiktatta a Ve. 156. §
(2) bekezdését, amely szerint az EtAmtv hatálybalépését megelőzően benyújtott népszavazási kezdeményezés
hitelesítésére a Ve.-nek a kezdeményezés benyújtásakor hatályos rendelkezéseit kell alkalmazni.
Ezen szabályok alapján az Alkotmánybírósághoz 2012. január 1-jét megelőzően benyújtott, a népszavazási
kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítésével kapcsolatos OVB határozat elleni kifogás elbírálására továbbra is
az Alkotmánybíróságnak van hatásköre, a döntésre pedig az Alkotmány helyett az Alaptörvény rendelkezései
irányadóak. II. Az Alkotmánybíróság a kifogást az alábbi jogszabályok alapján vizsgálta meg:
1. Az Átmeneti rendelkezések érintett része: „31. cikk
(3) Hatályát veszti a) a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény,”
3. Az Nsztv. felhívott rendelkezései: „2. § Az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz.” (...) „10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
(...) c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek”
(...) „13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.” 4. A Ve. alkalmazandó – 2011. december 31-éig hatályban volt – rendelkezései:
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani. (...) (3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.” 5. A hatályos Ve. alkalmazott szabályai:
„77. § (2) A kifogásnak tartalmaznia kell a) a jogszabálysértés megjelölését,
b) a jogszabálysértés bizonyítékait, (...) (5) Ha a kifogás elkésett, vagy nem tartalmazza a (2) bekezdés a)–c) pontjában foglaltakat, a kifogást érdemi vizsgálat
nélkül el kell utasítani. Ha a kifogás áttételére kerül sor, a kifogás határidőben történt benyújtásának vizsgálatakor azt
az időpontot kell figyelembe venni, amikor az első választási bizottsághoz beérkezett.”
(...) „156. § (1) E törvénynek az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel
megállapított rendelkezéseit – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a folyamatban lévő népszavazási és népi
kezdeményezéssel kapcsolatos ügyekben is alkalmazni kell. (2) E törvénynek az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel
megállapított rendelkezéseinek hatálybalépését megelőzően benyújtott népszavazási kezdeményezés és népi
kezdeményezés hitelesítésére a benyújtásakor hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.”
III. A kifogás nem megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét jelen ügyben a Ve. 156. § (2) bekezdése alapján alkalmazandó, a Ve. 2011.
december 31-éig hatályban volt 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben
jogorvoslati természetű. Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt
vizsgálja, hogy a beérkezett kifogás megfelel-e a Ve.-ben, továbbá az Nsztv.-ben foglalt feltételeknek, és az OVB az
aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el [63/2002.
(XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is alkotmányos
jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az Alkotmánybíróság előzetesen megvizsgálta, hogy a jelen ügyben előterjesztett kifogások megfelelnek-e a törvényi
feltételeknek. A kifogásolt OVBh. 2010. május 19-én, a Magyar Közlöny 2010. évi 82. számában jelent meg.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a kifogást 2010. június 2-án, a törvényes határidőn belül [Ve. 130. §
(1) bekezdés], és a kifogásra előírt tartalmi követelményeknek [Ve. 77. § (2) bekezdés] megfelelően nyújtották be,
ebből következően a kifogás érdemi elbírálásra alkalmas. 3. Az Alkotmánybíróság az OVB határozatban foglalt indokolás azon részével egyetértve, mely szerint a kérdés nem felel
meg az egyértelműség követelményének, a kifogást nem találta megalapozottnak. A fentiek alapján az
Alkotmánybíróság – a jelen határozatában kifejtett kiegészítő indokok miatt – a 380/2010. (V. 19.) OVB határozatának
rendelkező részét helybenhagyta. Az Alkotmánybíróság e határozatának közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el. Budapest, 2012. március 6. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
93/2002. (V. 5.) Korm. rendelet alapján könyvviteli szolgáltatást végzők szakmai továbbképzésére jogosított szervezetek jegyzékéről.
A könyvviteli szolgáltatást végzők nyilvántartásba vételéről szóló 93/2002. (V. 5.) Korm. rendelet 10. § (4) bekezdésében foglaltak
alapján jelen közlemény mellékleteként nyilvánosságra hozom a 2010. évtől könyvviteli szolgáltatást végzők szakmai
továbbképzésére jogosított szervezetek jegyzékét. Budapest, 2010. január 27.
Dr. Oszkó Péter s. k.,
pénzügyminiszter


text:
1442/2018. (IX. 13.) Korm. határozata a Határtalanul! programmal kapcsolatos feladatok átadásával összefüggő intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy 2018. november 1-jétől
a) a Határtalanul! programmal kapcsolatos koordinációs feladatok és szakmai irányítás ellátása az  emberi
erőforrások miniszterétől a miniszterelnök általános helyetteséhez kerüljön,
b) a Határtalanul! program keretében nyújtott költségvetési támogatások lebonyolításához szükséges működési
költségek összegével a  Magyarország 2018.  évi központi költségvetéséről szóló 2017.  évi C.  törvény
(a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet LXV. Bethlen Gábor Alap fejezet, 5. Alapkezelő működési költségei cím
megemelésre kerüljön a Kvtv. 1. melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet,
ba) 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 5. Egyéb feladatok támogatása alcím, 18. Határon túli
oktatási és kulturális feladatok támogatása jogcímcsoport, 3. Határtalanul! program támogatása
jogcím,
bb) 19. Emberi Erőforrás Támogatáskezelő cím, valamint
bc) 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 48. Kincstári díj és pénzügyi tranzakciós illeték alcím
terhére,
c) a Határtalanul! program keretében nyújtott támogatások lebonyolításával kapcsolatos feladatokat a Bethlen
Gábor Alapkezelő Közhasznú Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a  továbbiakban: BGA  Zrt.)
végezze;
2. felhívja a  miniszterelnök általános helyettesét és az  emberi erőforrások miniszterét, hogy az  1.  pontban foglaltak
végrehajtása érdekében tegyék meg a szükséges intézkedéseket;
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
emberi erőforrások minisztere Határidő: 2018. október 31.
 3. felhívja a  nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert, hogy a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő
Zártkörűen működő Részvénytársaság útján, a  belügyminisztert, az  emberi erőforrások miniszterét,
a Miniszterelnökséget vezető minisztert és a miniszterelnök általános helyettesét, hogy az általuk irányított, illetve
felügyelt szervezetek útján gondoskodjanak arról, hogy az  1.  pont szerinti feladatok végrehajtásához szükséges
személyi állomány, munkakörnyezet és tárgyi eszközök – ideértve különösen a  személyi állománynak a  feladatok
ellátására alkalmas épületben történő elhelyezését, a  munkaállomások kialakítását, –  az  Emberi Erőforrás
Támogatáskezelő útján – az Elektronikus Pályázatkezelési és Együttműködési Rendszer használatát, valamint a papír
és elektronikus alapon rendelkezésre álló iratok átadását – rendelkezésre álljanak;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
belügyminiszter
emberi erőforrások minisztere
Miniszterelnökséget vezető miniszter
miniszterelnök általános helyettese
Határidő: 2018. október 31.
 4. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy az  1.  pont szerinti feladat átadás-átvétel zökkenőmentes
végrehajtása érdekében – az Emberi Erőforrás Támogatáskezelő útján –
a) gondoskodjon a  Határtalanul! program részét képező 2018.  évi támogatásokra vonatkozó
kötelezettségvállalások és az azok alapján történő kifizetések lebonyolításáról, valamint
A Magyar Közlönyt az Igazságügyi Minisztérium szerkeszti.
A szerkesztésért felelős: dr. Salgó László Péter.
A szerkesztőség címe: Budapest V., Kossuth tér 4.
A Magyar Közlöny hiteles tartalma elektronikus dokumentumként a http://www.magyarkozlony.hu
honlapon érhető el.
A Magyar Közlöny oldalhű másolatát papíron kiadja a Magyar Közlöny Lap- és Könyvkiadó.
Felelős kiadó: Köves Béla ügyvezető.
b) a Határtalanul! program részét képező támogatások 2018.  évi várható ütemezéséről, továbbá
a kötelezettségvállalások és a kifizetések állapotáról tájékoztassa a BGA Zrt.-t.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: az a) alpont vonatkozásában 2018. október 31.
a b) alpont vonatkozásában folyamatos Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
491/2009. (XII. 22.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. december 17-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában és a 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében
eljárva a dr. Kaderják Dániel, az Újkorcsoport elnöke által benyújtott kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729). Indokolás I. A beadványozó 2009. december 4-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy minden rokkantnyugdíjas alkoholra, dohányárura, játékgépre költi a pénzét, ezért a segélyek
szabad felhasználását radikálisan korlátozni kell?” Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos népszavazás, illetőleg népi kezdeményezés során
alkalmazandó aláírásgyűjtő ív tartalmát a Ve. 118. § (3)–(5) bekezdései, mintáját a Ve. 153. § e) pontjában foglalt
felhatalmazás alapján a 11/2008. (III. 1.) ÖTM rendelet melléklete határozza meg.
Az Országos Választási Bizottság a hitelesítésre benyújtott aláírásgyűjtő ív mintapéldányával kapcsolatban
megállapította, hogy az nem felel meg a Ve.-ben meghatározott adattartalomnak, valamint a 11/2008. (III. 1.) ÖTM
rendelet mellékletében lévő mintának. Az aláírásgyűjtő íven nem került megjelölésre az aláírásgyűjtés célja.
A beadványon szereplő „Alulírottak országos népszavazás kitűzését kezdeményezzük/országos népi kezdeményezést
támogatunk az alábbi kérdésben:” mondatból a választópolgár nem tudja eldönteni, hogy népszavazási
kezdeményezést vagy népi kezdeményezést kíván támogatni az aláírásával.
Az Nsztv. 10. §-ának e) pontja szerint a Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését, ha
az nem felel meg a választási eljárásról szóló törvényben foglalt követelményeknek.
II. A határozat a Ve. 118. § (3)–(5) bekezdésén, a 153. § e) pontján, a 11/2008. (III. 1.) ÖTM rendelet mellékletén, az Nsztv.
2. §-án, a 10. § e) pontján, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1909/2017. (XII. 7.) Korm. határozata az Európa Tanács terrorizmus megelőzéséről szóló Egyezménye Kiegészítő Jegyzőkönyve szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért az  Európa Tanács terrorizmus megelőzéséről szóló Egyezménye Kiegészítő Jegyzőkönyvének
(a továbbiakban: Kiegészítő Jegyzőkönyv) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza a belügyminisztert vagy az általa kijelölt személyt a Kiegészítő Jegyzőkönyv bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Kiegészítő Jegyzőkönyv szövegének végleges megállapításához
szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. elfogadja a  Kiegészítő Jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a  Kiegészítő Jegyzőkönyv
szövegének végleges megállapítását követően annak az  Országgyűléshez történő benyújtását; a  törvényjavaslat
előadójának a Kormány a belügyminisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
16/2010. (V. 27.) FVM utasítása a Hajdú-Bihar Megyei Földhivatal Szervezeti és Működési Szabályzatának kiadásáról.
1. A Hajdú-Bihar Megyei Földhivatal szervezetének, működésének és ügyrendjének szabályozása érdekében a
Hajdú-Bihar Megyei Földhivatal Szervezeti és Működési Szabályzatát ezen utasítás mellékleteként kiadom.
2. Ez az utasítás a közzététele napján lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszti a Hajdú-Bihar Megyei Földhivatal
2006. augusztus 28-án kelt Szervezeti és Működési Szabályzata.
Budapest, 2010. május 10. Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
33/2012. (XII. 5.) NGM rendelete a Rehabilitációs kártya igénylésének, kibocsátásának, felhasználásának, kicserélésének, visszavonásának és a hozzá kapcsolódó kedvezmény érvényesítésének részletes szabályairól.
A pályakezdő fiatalok, az ötven év feletti munkanélküliek, valamint a gyermek gondozását, illetve a családtag ápolását követően
munkát keresők foglalkoztatásának elősegítéséről, továbbá az ösztöndíjas foglalkoztatásról szóló 2004. évi CXXIII. törvény 17. §
(5) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és
hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § c) és i) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 41. §
l) és m) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró emberi erőforrások miniszterével egyetértésben – a következőket
rendelem el: 1. § E rendelet hatálya kiterjed
a) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal adóztatási szerveire (a továbbiakban: állami adóhatóság),
b) a pályakezdő fiatalok, az ötven év feletti munkanélküliek, valamint a gyermek gondozását, illetve a családtag
ápolását követően munkát keresők foglalkoztatásának elősegítéséről, továbbá az ösztöndíjas foglalkoztatásról
szóló 2004. évi CXXIII. törvény (a továbbiakban: Pftv.) szerinti rehabilitációs hatóságra (a továbbiakban:
rehabilitációs hatóság), c) a megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi
CXCI. törvény, valamint a Pftv. szerint a Rehabilitációs kártya kiváltására jogosult személyre,
d) a Rehabilitációs kártya kiváltására jogosult személynek a Pftv. szerinti munkáltatójára.
2. § (1) A Rehabilitációs kártyára jogosult személy a Rehabilitációs kártya igénylésére szolgáló kérelemben közli
a rehabilitációs hatósággal a) a természetes személyazonosító adatait,
b) az adóazonosító jelét és c) a Pftv. szerinti munkáltatójának nevét, adószámát, székhelyét, telephelyét.
(2) Az (1) bekezdés c) pontjára vonatkozó adatot kizárólag abban az esetben kell a Rehabilitációs kártyára jogosultnak
közölnie kérelmében a rehabilitációs hatósággal, ha a kérelem benyújtásakor munkaviszonyban áll.
(3) A rehabilitációs hatóság a kérelemre indult eljárásban a Rehabilitációs kártyára vonatkozó jogosultság fennállásáról
szóló tájékoztatást az (1) bekezdés szerinti adatok feltüntetése mellett hivatalból, elektronikus úton, a Rehabilitációs
kártyára való jogosultság megállapítását követő 1 napon belül megküldi az állami adóhatóság részére a Rehabilitációs
kártya igénylésével kapcsolatos eljárás megindítása érdekében. (4) Amennyiben a (3) bekezdés szerinti adatszolgáltatás során az állami adóhatóság nem tudja a Rehabilitációs kártyára
jogosult személyt egyértelműen beazonosítani, akkor haladéktalanul – elektronikus úton – megkeresi a rehabilitációs
hatóságot a Rehabilitációs kártyára jogosult személyének (természetes személyazonosító adatainak, adóazonosító
jelének) tisztázása érdekében. 3. § Az állami adóhatóság a rehabilitációs hatóság 2. § szerinti adatszolgáltatását követő 15 napon belül megküldi
a Rehabilitációs kártyát a) a Rehabilitációs kártyára jogosult személy munkáltatója részére, ha a Rehabilitációs kártyára jogosult személy
a kérelmében a 2. § (1) bekezdés c) pontja szerint megadta munkáltatója adatait, vagy
b) a Rehabilitációs kártyára jogosult személy részére, ha a Rehabilitációs kártyára jogosult személy kérelmében nem
szerepelnek munkáltatója adatai. 4. § (1) A Rehabilitációs kártyára való jogosultság megszűnése esetén a rehabilitációs hatóság az erről szóló tájékoztatást
– a 2. § (1) bekezdésében meghatározott adatok közlésével egyidejűleg – hivatalból, elektronikus úton, a jogosultság
megszűnését követő 1 napon belül megküldi az állami adóhatóság részére a Rehabilitációs kártya visszavonásával
kapcsolatos eljárás megindítása érdekében. Az állami adóhatóság elektronikus úton értesíti a rehabilitációs hatóságot
az 5. § szerinti cserekártya igényléséről, valamint a rehabilitációs kártya visszavonásáról.
(2) A Rehabilitációs kártya visszavonásának időpontja a rehabilitációs hatóság jogosultság megszűnésére vonatkozó
adatszolgáltatásának az állami adóhatósághoz történő megérkezése. (3) Az állami adóhatóság – az (5) bekezdésben meghatározottak kivételével – a Rehabilitációs kártya visszavonásával
egyidejűleg e tényről tájékoztatja a visszavont Rehabilitációs kártyát letétben tartó – az állami adóhatóság által ismert
– munkáltatót, valamint felszólítja a Rehabilitációs kártya haladéktalan, de legkésőbb 30 napon belüli
visszaszolgáltatására. (4) A Rehabilitációs kártya visszaszolgáltatásának tényét, a munkáltató nevét és adószámát, valamint a visszaszolgáltatás
dátumát az állami adóhatóság nyilvántartja. (5) Ha az állami adóhatóság nyilvántartása alapján a visszavont Rehabilitációs kártyát nem használták fel, akkor erről
haladéktalanul tájékoztatja a rehabilitációs hatóságot. (6) Az (5) bekezdésben meghatározott adatszolgáltatás alapján a rehabilitációs hatóság a Rehabilitációs kártyára – annak
kiküldése időpontjában – jogosult személyt szólítja fel a Rehabilitációs kártya haladéktalan, de legkésőbb 30 napon
belüli visszaszolgáltatására. 5. § A Rehabilitációs kártyára jogosult a rehabilitációs hatósághoz terjeszti elő a Rehabilitációs kártya adatváltozás
(névváltozás) miatti cseréje iránti kérelmét. A rehabilitációs hatóság e tényt a 2. § szerinti adatszolgáltatáson keresztül
jelzi az állami adóhatóság felé, mely szerv a kicserélt Rehabilitációs kártyát (a továbbiakban: cserekártya) kiállítja.
6. § (1) A Rehabilitációs kártyának a Rehabilitációs kártyára jogosult személy birtokából való kikerülése (megsemmisülése,
elvesztése vagy jogtalan eltulajdonítása) esetén akkor adható ki ismételten azonos adattartalommal a Rehabilitációs
kártya (cserekártya), illetve a Rehabilitációs kártya megrongálódása esetén akkor cserélhető, ha azt a Rehabilitációs
kártyára jogosult kéri. (2) A Rehabilitációs kártya birtokából való kikerülését (megsemmisülését, elvesztését vagy jogtalan eltulajdonítását),
valamint megrongálódását a Rehabilitációs kártyára jogosult köteles haladéktalanul, de legkésőbb a birtokából való
kikerülés (megsemmisülés, elvesztés vagy jogtalan eltulajdonítás), valamint a megrongálódás tudomására jutásától
számított három napon belül a rehabilitációs hatóságnál bejelenteni.
(3) A cserekártya igénylésekor a Rehabilitációs kártya birtokából való kikerüléséről (megsemmisüléséről, elvesztéséről
vagy jogtalan eltulajdonításáról), valamint megrongálódásáról a Rehabilitációs kártyára jogosult személy
nyilatkozatot tesz. 7. § (1) A cserekártya kiállítása iránti igénynek az állami adóhatósághoz való megérkezésekor a korábbi, még érvényes
Rehabilitációs kártyát az állami adóhatóság visszavonja. A visszavont kártya birtokosa köteles azt az állami
adóhatósághoz haladéktalanul visszaszolgáltatni. A visszaszolgáltatott Rehabilitációs kártyákat az állami adóhatóság
megsemmisíti. (2) A Rehabilitációs kártya cseréje esetén a cserekártya érvényességének kezdő napja az eredeti Rehabilitációs kártya
kiállításának a napja. 8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


text:
1751/2016. (XII. 13.) Korm. határozata a Magyarország és a Koszovói Köztársaság között a minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről szóló egyezmény szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a Magyarország és a Koszovói Köztársaság között a minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről
szóló egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza a  belügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt az  Egyezmény bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy az Egyezmény szövegének végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. elfogadja az  Egyezmény kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli az  Egyezmény szövegének végleges
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány
a belügyminisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1169/2009. (X. 8.) Korm. határozata a Magyarországi Református Egyház és a Magyarországi Evangélikus Egyház számára rendezésre javasolt ingatlanok rendezéséről, az e célra elkülönített költségvetési keret elosztásáról.
1. A Kormány a volt egyházi ingatlanok tulajdoni helyzetének rendezéséről szóló 1991. évi XXXII. törvény értelmében
alakított egyeztető bizottság által a 2009. év I. félévében rendezésre javasolt ingatlanok jegyzékét jóváhagyja, és
elrendeli, hogy az oktatási és kulturális miniszter gondoskodjon az 1. számú melléklet szerinti jegyzékben felsorolt
ingatlanoknak a Magyarországi Református Egyház és a Magyarországi Evangélikus Egyház tulajdonába adásáról és
a kártalanítás kifizetéséről a 2. számú mellékletben csatolt pénzellátási terv alapján, a Magyar Köztársaság
költségvetéséről szóló 2008. évi CII. törvény 1. számú melléklet XX. Oktatási és Kulturális Minisztérium fejezet 15. cím
1. alcíme terhére.
Felelős: oktatási és kulturális miniszter
Határidő: haladéktalanul 2. E határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
486/2018. (XI. 13.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
hozzájárulok Momodou Lamin Sedat Jobe rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a  Gambiai Köztársaság
magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, párizsi székhellyel.
Budapest, 2018. október 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
16/2014. (XI. 13.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti, a vízgazdálkodás területén való együttműködésről szóló megállapodás kihirdetéséről szóló 114/2014. (IV. 3.) Korm. rendelet 2. és 3. §-ának hatálybalépéséről.
A 114/2014. (IV. 3.) Korm. rendelettel a Magyar Közlöny 2014. április 3-i, 50. számában kihirdetett, a Magyarország
Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti, a vízgazdálkodás területén való együttműködésről
szóló megállapodás 7. Cikkének (1) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„A Felek jelen Megállapodást határozatlan időre kötik. Jelen Megállapodás azon későbbi jegyzék kézhezvételétől
számított harmincadik napon lép hatályba, amelyben a Felek diplomáciai úton tájékoztatják egymást arról, hogy
eleget tettek jelen Megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső jogi előírásaiknak.”
A későbbi jegyzék kézhezvételének napja: 2014. október 27.
Az Egyezmény hatálybalépésének napja: 2014. november 26.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 114/2014. (IV. 3.) Korm. rendelet 4. § (3) bekezdésével megállapítom, hogy
a Magyarország Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti, a vízgazdálkodás területén
való együttműködésről szóló megállapodás kihirdetéséről szóló 114/2014. (IV. 3.) Korm. rendelet 2. és 3. §-a
2014. november 26-án, azaz kettőezer-tizennégy november huszonhatodikán lép hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
1068/2015. (II. 25.) Korm. határozata az egyrészről az Európai Unió, annak tagállamai másrészről Izland között Izlandnak a Kiotói Jegyzőkönyv második kötelezettségvállalási időszakában az Európai Unióra, annak tagállamaira és Izlandra háruló kötelezettségek közös teljesítésében való részvételéről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért az egyrészről az Európai Unió, annak tagállamai másrészről Izland között Izlandnak a Kiotói Jegyzőkönyv
második kötelezettségvállalási időszakában az  Európai Unióra, annak tagállamaira és Izlandra háruló
kötelezettségek közös teljesítésében való részvételéről szóló megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás)
bemutatott szövegével;
2. felhatalmazza a  nemzeti fejlesztési minisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Megállapodás bemutatott
szövegének – a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
4. elfogadja a Megállapodás kihirdetéséről szóló törvénytervezetet és elrendeli a Megállapodás szövegének végleges
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány
a nemzeti fejlesztési minisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
92/2018. (II. 28.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés c)  pontja, valamint a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény
27. § (3) bekezdése alapján – az emberi erőforrások miniszterének javaslatára – Dr. Molnár Tamást 2018. március 1.
napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2018. február 12. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
20/2017. (VII. 18.) AB határozata a Balassagyarmati Törvényszék 21.Pf.20.741/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Dienes-Oehm Egon, dr. Hörcherné dr. Marosi
Ildikó és dr. Salamon László alkotmánybírók különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Balassagyarmati Törvényszék 21.Pf.20.741/2015/4. számú ítélete
alaptörvény-ellenes, így azt megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] Az indítványozó igazolt jogi képviselője útján (dr. Hazai Kinga ügyvéd, székhelye: 1052 Budapest, Váci u. 18.)
az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján alkotmányjogi panaszt
terjesztett elő az Alkotmánybíróságon.
[2] Indítványában előadta, hogy 2014. október 25-én a  23-as főúton közlekedett személygépkocsijával Nemtitől
Bátonyterenye irányába. Ennek során megállásra kényszerült, mert az  utat szarvasok állták el. Csak azt követően
indult el újra, amikor a  vadak az  útról távoztak. Megközelítőleg 20 km/h sebességgel haladt, amikor váratlanul
jobb oldalról egy szarvastehén az  autójának ugrott. Az  ütközés következtében a  szélvédő pókhálósra tört, első
lökhárítója, jobb oldali visszapillantó tükre, jobb első sárvédője és jobb ajtaja sérült.
[3] Az érintett terület egy vadásztársasághoz (a továbbiakban: vadásztársaság) tartozik, erre tekintettel az indítványozó
pert indított a vadásztársaság ellen a Salgótarjáni Járásbíróság előtt. A Salgótarjáni Járásbíróság 5.P.20.060/2015/23.
számú közbenső ítéletével megállapította, hogy az  alperes kártérítési felelőssége fennállt. Az  ítélet indokolása
szerint a vadászatról szóló 1996. évi LV. törvény (a továbbiakban: Vtv.) 75/A. §-a szerint a jogosult a vadászható állat
által okozott kárért való felelősség Polgári Törvénykönyvben foglalt szabályai alapján köteles a mezőgazdálkodáson
és erdőgazdálkodáson kívül másnak okozott kárt megtéríteni. A Ptk. 6:563. § (1) bekezdése szerint a vadászható állat
által okozott kár megtérítéséért az a vadászatra jogosult tartozik felelősséggel, akinek a vadászterületén a károkozás
történt. A  vadászatra jogosult mentesül a  felelősség alól, ha bizonyítja, hogy a  kárt ellenőrzési körén kívül eső
elháríthatatlan ok idézte elő. A  felhívott Ptk.-beli és Vtv.-beli szakaszok alapján a  bíróság megállapította, hogy
az  alperes kártérítési felelőssége jogalapjában fennáll, és hogy felelőssége objektív. A  bíróság megjegyezte, hogy
a  jelen esetben nem alkalmazhatók a vad védelméről, a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi
LV. törvény módosításáról szóló 2015. évi L. törvény 3. §-ában foglaltak. Ez a törvény a Vtv. 75/A. §-át módosította,
illetve egy második bekezdéssel kiegészítette, amely új bekezdés értelmében a vadászható állat által okozott kárért
való felelősség és a  fokozott veszéllyel járó tevékenységért való felelősség találkozása esetén a  veszélyes üzemek
találkozására vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. Ez  a  módosítás azonban csak 2015. május 5-től hatályos,
a káresemény pedig ezen időpontot megelőzően következett be.
[4] A közbenső ítélet ellen az  alapügy alperese, a  vadásztársaság fellebbezést terjesztett elő. A  Balassagyarmati
Törvényszék (a továbbiakban: törvényszék) 21.Pf.20.741/2015/4. számú ítéletével a közbenső ítéletet megváltoztatta
és az  indítványozó keresetét elutasította. A  törvényszék indokolásában arra hivatkozott, hogy az  elsőfokú bíróság
helyesen állapította meg a  tényállást, és helytállóan jelölte meg az  alkalmazandó jogszabályokat is, azonban
tévesen jutott arra a következtetésre, hogy ezen jogszabályi rendelkezések alapján az alperes felelőssége a felperes
gépjárművét ért kár bekövetkezéséért megállapítható. Indokolása szerint „visszaható hatály hiányában a  perbeli
esetre a Vtv. 75/A.  §-ának 2015. május 5-től hatályos (2)  bekezdése nem alkalmazható. A  bírói gyakorlat azonban
ezen időpontot megelőzően is a Ptk. veszélyes üzemek találkozására vonatkozó kárfelelősség szabályait alkalmazta
a gépjármű és a vadászható állat úttesten történt ütközése esetén. A Vtv. 75/A. §-ának 2015. május 5-től hatályos
(2) bekezdése ezen bírói gyakorlatot emelte törvényi szintre.”
[5] Az indítványozó 2016. február 10-én nyújtotta be alkotmányjogi panaszát, amelyben a  törvényszék 2016. január
11-én kézhez vett 21.Pf.20.741/2015/4. számú ítélete alaptörvény-ellenessége megállapítását és megsemmisítését
indítványozta, arra hivatkozással, hogy a  támadott ítélet sérti az  Alaptörvény R)  cikk (2)  bekezdését, T)  cikk
(1) bekezdését, valamint a XXVIII. cikk (1) bekezdését.
[6] Érvelése szerint az eljáró bíróság az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdésében foglalt jogait azáltal sértette meg, hogy
egy mindenkire kötelező érvényű jogszabályt figyelmen kívül hagyott, és ítéletét a bírói gyakorlatra alapította.
[7] Az Alaptörvény T)  cikk (1)  bekezdésében biztosított jogait állítása szerint az  eljáró bíróság azáltal sértette meg,
hogy általánosan kötelező magatartási szabályként a bírói gyakorlatot rendelte alkalmazni a sérelmezett ítéletben.
A  bírói gyakorlatnak azonban véleménye szerint ellentmond a  Ptk. 6:563.  § (1)  bekezdése, amely kimondja,
hogy a  vadászható állat által okozott kár megtérítéséért az  a  vadászatra jogosult tartozik felelősséggel, akinek
a vadászterületén a károkozás történt.
[8] Az indítványozó állította továbbá az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésének sérelmét is, amely szerint
mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és kötelezettségeit
törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, észszerű határidőn
belül bírálja el. Az eljáró bíróság a sérelmezett ítéletet a bírói gyakorlatra alapította, annak ellenére, hogy a perbeli
ügyben alkalmazandó hatályos jogszabály a bírói gyakorlattal ellentétesen rendelkezett. Ezáltal állítása szerint sérült
a tisztességes bírósági eljáráshoz való joga.
[9] Az indítványozó kérte továbbá az  Alkotmánybíróságot, hogy eljárásának befejezéséig rendelkezzen a  törvényszék
21.Pf.20.741/2015/4. számú ítélete végrehajtásának felfüggesztéséről.
[10] Az Alkotmánybíróság a 2016. május 3-i tanácsülésén az alkotmányjogi panaszt az Abtv. 56. §-a alapján befogadta,
alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek értékelve azt a  problémát, hogy a  tisztességes bírósági eljárás
követelményének megfelel-e, ha a bíróság lerontja egy nemrégiben meghozott, az adott tényállásra nem vitatottan
alkalmazandó jogszabályi rendelkezés érvényesülését azáltal, hogy a  rendelkezés hatálybalépését megelőző
joggyakorlatra hivatkozik.
[11] Az indítványozó hivatkozott az  Alaptörvény T)  cikk (1)  bekezdésének sérelmére. Az  Alkotmánybíróság ezzel
kapcsolatban arra mutat rá, hogy ezen rendelkezés nem tekinthető Alaptörvényben biztosított jognak, így konkrét
alapjogsérelmet sem alapozhat meg, ezért az erre alapított alkotmányjogi panasz benyújtására az indítványozónak
nincs lehetősége {vö. 3203/2015. (X. 14.) AB végzés, Indokolás [9]}. Erre tekintettel az  Alkotmánybíróság
az alkotmányjogi panaszt ebben a részében az Abtv. 64. § d) pontja alapján visszautasította.
II. [12] Az Alaptörvénynek az indítvánnyal érintett rendelkezései:
„R) cikk (2) Az Alaptörvény és a jogszabályok mindenkire kötelezőek.”
„T)  cikk (1) Általánosan kötelező magatartási szabályt az  Alaptörvény és az  Alaptörvényben megjelölt, jogalkotó
hatáskörrel rendelkező szerv által megalkotott, a hivatalos lapban kihirdetett jogszabály állapíthat meg. Sarkalatos
törvény eltérően is megállapíthatja az  önkormányzati rendelet és a  különleges jogrendben alkotott jogszabályok
kihirdetésének szabályait.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.”
III. [13] Az alkotmányjogi panasz az alábbiak szerint megalapozott.
[14] 1. Az  Alkotmánybíróság az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében biztosított tisztességes bírósági eljáráshoz
fűződő joggal kapcsolatban az alábbiakat állapítja meg.
[15] Az Alkotmánybíróság az  eddigi gyakorlatában a  tisztességes bírósági eljáráshoz való jogot az  eljárás egészének
minőségében ragadta meg. A  vonatkozó korábbi gyakorlat áttekintése során a  testület a  13/2013. (VI. 7.)
AB határozatban a  korábbi alkotmánybírósági döntésekben foglaltak felhasználhatóságát illetően rögzített
szempontok figyelembevételével járt el. Ennek megfelelően a konkrét ügy kapcsán összevetette az alapul szolgáló
alaptörvényi, illetve alkotmányi rendelkezéseket, és megállapította, hogy nincs akadálya a korábbiakban kialakult és
idevágó gyakorlat megfelelő alkalmazásának.
[16] Az Alkotmánybíróság a  6/1998. (III. 11.) AB határozatában megállapította, hogy „[…] a  fair trial olyan minőség,
amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet csupán megítélni. Ezért egyes részletek
hiánya ellenére éppúgy, mint az  összes részletszabály betartása dacára lehet az  eljárás »méltánytalan« vagy
»igazságtalan«, avagy »nem tisztességes«” [ABH 1998, 95.] {legutóbb megerősítette a 3102/2017. (V. 8.) AB határozat,
Indokolás [17]}.
[17] Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlatában a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog érvényesülésének megítélését
minden esetben tartalmi vizsgálathoz kötötte: mint ahogyan jelen ügyben is, elemezte az alapjog állított sérelmére
vezető jogszabályi környezetet és bírói döntést, a  szabályozás célját és a  konkrét ügy tényállását, majd pedig
– mérlegelés eredményeként – mindezekből vont le következtetéseket az  adott esetre nézve megállapítható
alapjogsérelemre nézve {vö. 3102/2017. (V. 8.) AB határozat, Indokolás [18]}.
[18] 2. Az  Alkotmánybíróság a  vonatkozó jogszabályi rendelkezések áttekintése alapján megállapította, hogy
2014. március 15-e előtti [a Vtv. 75. § (3) bekezdése és a régi Ptk. 346. § (3) bekezdése] és a 2015. május 5-e utáni
jogszabályi rendelkezések [a Vtv. 75/A. § (2) bekezdése és a Ptk. 6:539. § (3) bekezdése] végeredményben azonos
módon rendezték a vad által okozott kár megtérítésének kérdését: ha a károkozás egyik félnek sem volt felróható,
az érintettek kárukat maguk viselték. A köztes időszakban, 2014. március 15-e és 2015. május 5-e között (így a jelen
ügyben érintett káresemény bekövetkezésekor, 2014. október 25-én is) hatályos jogi szabályozás [a Vtv. 75/A. §-a és
a Ptk. 6:563. § (1) bekezdése] a fentiektől eltérően rendelkezett, és a vadászatra jogosultra telepítette a kárt.
[19] Az eljáró törvényszék ugyan elismerte, hogy a  Vtv. 75/A.  §-ának 2015. május 5-től hatályos (2)  bekezdése nem
alkalmazható, azonban azt állította, hogy a „bírói gyakorlat ezen időpontot megelőzően is a Ptk. veszélyes üzemek
találkozására vonatkozó kárfelelősségi szabályait alkalmazta gépjármű és vadászható állat úttesten történt ütközése
esetére.”
[20] Az Alkotmánybíróság ezzel kapcsolatban megállapította, hogy az  ügyben eljáró törvényszék azon érve, hogy
a  korábbi, az  érintettek saját kárviselését eredményező joggyakorlat 2015. május 5-e előtt a  bíró gyakorlatra
épült volna, nem egészen helytálló, hiszen ezen bírói gyakorlat mögött 2014. március 15-ét megelőzően ott
álltak a  vonatkozó jogszabályok egyértelmű ilyen irányú rendelkezései. Azonban az  ügyben releváns időpontra
(2014. október 25-ére) azon jogszabályi rendelkezéseket, amelyekre a korábbi bírói gyakorlat épült, a jogalkotó már
hatályon kívül helyezte, és a bírói gyakorlattal ellentétes tartalmú jogszabályi rendelkezések voltak hatályban.
[21] 3. Az Alkotmánybíróság ezt követően abban a kérdésben foglalt állást, hogy a nyilvánvalóan, az eljáró bíróság által
is elismerten contra legem jogalkalmazás a konkrét esetben felemelkedett-e alkotmányjogilag is értékelhető szintre,
és így sértette-e az indítványozó tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát.
[22] A jelen ügyben eljáró törvényszék az ügyet az alkalmazandó és hatályos jogszabályi rendelkezések [a Vtv. 75/A. §-a
és Ptk. 6:563. § (1) bekezdése] figyelmen kívül hagyásával, az azzal ellentétes, korábbi jogszabályi rendelkezésekre
[a Vtv. 75. § (3) bekezdésére és a régi Ptk. 346. § (3) bekezdésére] alapuló bírói gyakorlatra tekintettel bírálta el.
[23] A bírói függetlenségnek nem korlátja, sokkal inkább biztosítéka a  törvényeknek való alávetettség: a  bírónak
a határozatait a jogszabályok alapján kell meghoznia. Ha a törvénynek való alávetettségtől a bíróság eloldja magát,
saját függetlenségének egyik tárgyi alapját vonja el. A vonatkozó jogszabályokat be nem tartó bíróság lényegében
visszaél saját függetlenségével, amely adott esetben ezen keresztül a  tisztességes bírósági eljáráshoz való jog
sérelmét okozhatja. Az  a  bírói ítélet, amely alapos ok nélkül hagyja figyelmen kívül a  hatályos jogot, önkényes,
fogalmilag nem lehet tisztességes, és nem fér össze a jogállamiság alapelvével.
[24] Mindezek alapján az  Alkotmánybíróság rögzíti, hogy az  Alaptörvény R)  cikk (2)  bekezdése értelmében, miszerint
a  jogszabályok mindenkire kötelezőek, a  törvényszéknek a  jelen ügyben a  Vtv. 75/A.  §-át és az  azáltal felhívott
Ptk. 6:563.  § (1)  bekezdését alkalmaznia kellett volna, vagy legalábbis meg kellett volna indokolnia, hogy ezen
jogszabályi rendelkezések alkalmazását miért mellőzte. A  törvényszék e  helyett azonban egy másik, későbbi
időpontban hatályba lépő, ezért a konkrét ügyben még nem alkalmazható jogszabályi rendelkezés [a Vtv. 75/A. §
(2) bekezdése] alkalmazhatatlanságát állította, a visszaható hatály hiányára hivatkozva.
[25] Az indokolás hiánya vonatkozásában az  Alkotmánybíróság, figyelemmel az  Alaptörvény 28.  cikkében előírt
jogszabály értelmezési kötelezettségre is, azt vizsgálja, hogy az  indokolási kötelezettséget előíró eljárási
jogszabályokat a  bíróság az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott követelményeknek
megfelelően alkalmazta-e. Az  Alkotmánybíróság tehát a  rendes bíróságoktól eltérően nem a  felülbírálatra
alkalmasság szempontjából vizsgálja a  bíróságok indokolási kötelezettségének teljesítését, és tartózkodik
attól, hogy jogági dogmatikához tartozó kérdések helytállóságáról, illetve törvényességéről, avagy kizárólag
törvényértelmezési problémáról állást foglaljon {3003/2012. (VI. 21.) AB végzés, Indokolás [4]}.
[26] Az Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében rejlő indokolási kötelezettség alkotmányos követelménye a  bíróság
döntési szabadságának abszolút korlátját jelenti, nevezetesen azt, hogy döntésének indokairól az  eljárási
törvényeknek megfelelően szükséges számot adnia. Az  indokolási kötelezettség alkotmányjogi értelemben vett
sérelme az  eljárási szabály alaptörvény-ellenes alkalmazását jelenti. A  tisztességes bírósági eljárásból fakadó
elvárás tehát az eljárási szabályok Alaptörvénynek megfelelő alkalmazása, ami a  jogállami keretek között működő
bíróságok feladata. Az  eljárási törvény rendelkezéseire is figyelemmel, a  tisztességes bírósági eljárás alkotmányos
követelménye a bírói döntésekkel szemben azt a minimális elvárást mindenképpen megfogalmazza, hogy a bíróság
az eljárásban szereplő feleknek az ügy lényegi részeire vonatkozó észrevételeit kellő alapossággal megvizsgálja, és
ennek értékeléséről határozatában számot adjon {lásd 7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [34]}.
[27] Az Alkotmánybíróság a  fentiekre tekintettel a  jelen ügy vonatkozásában megállapította, hogy nem teljesítette
a  törvényszék indokolási kötelezettségét akkor, amikor az  ügy egyik leglényegesebb részéről, az  adott tényállásra
nyilvánvalóan vonatkozó jogszabályi rendelkezések nem alkalmazása okairól nem adott számot határozatában.
[28] Az Alkotmánybíróság megállapítja továbbá, hogy a  törvényszék önkényesen járt el akkor, amikor a  jogkérdésre
nyilvánvalóan vonatkozó jogi normát az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdése ellenére nem alkalmazta.
[29] A fentieket összefoglalva az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  törvényszék contra legem jogalkalmazása
három, egymást erősítő feltétel együttes fennállása következtében ért fel az alkotmányossági sérelem szintjére, és
sértette az  indítványozó tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát. Egyrészt a  törvényszék a  tisztességes bírósági
eljáráshoz való jog mint eljárásjogi jellegű alapjog egy aspektusát, az  indokolási kötelezettséget sértő módon
nem indokolta meg, hogy az adott jogkérdésre irányadó, hatályos jogi normákat miért nem alkalmazta. Másrészt,
ezzel párhuzamosan, a  törvényszék önkényesen járt el akkor, amikor a  jogkérdésre nyilvánvalóan vonatkozó jogi
normákat nem vette figyelembe. Harmadrészt a törvényszék önkényesen járt el akkor is, amikor döntését egy olyan
bírósági joggyakorlatra alapította, amelynek alapjául szolgáló jogi normákat a jogalkotó az új Polgári Törvénykönyv
hatálybalépésével összefüggésben kifejezetten hatályon kívül helyezte.
[30] Az Alkotmánybíróság megítélése szerint a  jogkérdésre nyilvánvalóan vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket
indokolás nélkül figyelmen kívül hagyó bírósági indokolás azáltal okozta a  jelen ügyben az  egész bírósági eljárás
tisztességtelenségét, hogy az indokolás hiánya két különböző jellegű jogalkalmazói önkénnyel is összekapcsolódott.
[31] Mivel az  Alkotmánybíróság álláspontja szerint a  támadott bírósági ítélet sértette az  indítványozó tisztességes
bírósági eljáráshoz való jogát, megállapította a  Balassagyarmati Törvényszék 21.Pf.20.741/2015/4. számú ítélete
alaptörvény-ellenességét, és azt megsemmisítette.
[32] 4. Az  Alkotmánybíróság e  határozatának a  Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés
második mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2017. július 11. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
123/2011. (XII. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kitűzésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának, illetve az azon szereplő kérdés hitelesítésével kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 68/2011. (VI. 24.) OVB határozatát megsemmisíti, és az Országos
Választási Bizottságot új eljárás lefolytatására utasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 68/2011. (VI. 24.) OVB határozatában (a továbbiakban: OVBh.)
megtagadta annak az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának
hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt: „Egyetért-e Ön azzal, hogy 3 hónapnál hosszabb próbaidőt
munkaviszony esetében ne lehessen kikötni?”
Az OVB döntését azzal indokolta, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés nem felel meg az országos
népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében
foglalt egyértelműség követelményének. Az OVB ezzel összefüggésben arra hivatkozott, hogy a Munka
Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény (a továbbiakban: Mt.) 81. § (2) bekezdésben foglaltak szerint: „[a]
próbaidő tartama harminc nap. Kollektív szerződés, illetve a felek ennél rövidebb vagy hosszabb, de legfeljebb három
hónapig terjedő próbaidőt is megállapíthatnak. A próbaidő meghosszabbítása tilos, ettől érvényesen eltérni nem
lehet.” Az OVB megállapította, hogy a kérdés az akkor hatályos jogi szabályozással megegyező szabályozás kialakítását
célozza. A kérdés ugyanakkor a választópolgárnak azt sugallja, hogy „igen” szavazatával a fennálló jogszabályi helyzet
megváltoztatására szavaz.
2. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján a népszavazás
kezdeményezőjétől kifogás érkezett az Alkotmánybírósághoz az OVBh. ellen.
A kifogás szerint az OVB döntése nem megalapozott; az Nsztv. 2. §-a szerinti hitelesítésnek lett volna helye, mert
a kérdés tartalma megfelel mind a választópolgári, mind a jogalkotói egyértelműség követelményének.
II. 1. Az Nsztv. vonatkozó rendelkezései:
„2. § Az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz.”
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek,”
„13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.”
2. A Ve. alkalmazott szabályai:
„77. § (2) A kifogásnak tartalmaznia kell
a) a jogszabálysértés megjelölését,
b) a jogszabálysértés bizonyítékait,
[...]
(5) Ha a kifogás elkésett, vagy nem tartalmazza a (2) bekezdés a)–c) pontjában foglaltakat, a kifogást érdemi vizsgálat
nélkül el kell utasítani. Ha a kifogás áttételére kerül sor, a kifogás határidőben történt benyújtásának vizsgálatakor azt
az időpontot kell figyelembe venni, amikor az első választási bizottsághoz beérkezett.”
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
[...]
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
III. A kifogás megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy a beérkezett
kifogás megfelel-e a Ve.-ben és az Nsztv.-ben foglalt feltételeknek, és az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában
az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342,
344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is alkotmányos jogállásával és rendeltetésével
összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az Alkotmánybíróság elő zetesen megvizsgálta, hogy a jelen ügyben előterjesztett kifogás megfelel-e a törvényi
feltételeknek. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a kifogást a törvényes határidőn belül [Ve. 130. §
(1) bekezdés], és a kifogásra előírt tartalmi követelményeknek [Ve. 77. § (2) bekezdés] megfelelően nyújtották be.
Ebből következően a kifogás érdemi elbírálásra alkalmas.
3.1. Az Alkotmánybíróság gyakorlata során több határozatban értelmezte az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt,
a népszavazásra bocsátandó kérdéssel szemben támasztott egyértelműség követelményét. E határozataiban
az Alkotmánybíróság kifejtette, hogy az egyértelműség követelménye a népszavazáshoz való jog érvényesülésének
garanciája. Az egyértelműség követelménye ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy a népszavazásra szánt
kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a népszavazásra feltett
kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen
értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni (választópolgári egyértelműség).
Az eredményes népszavazással hozott döntés az Országgyűlésnek az Alkotmány 19. § (3) bekezdés b) pontjában
foglalt jogkörének – Alkotmányban szabályozott – korlátozása: az Országgyűlés köteles az eredményes
népszavazásból következő döntéseket meghozni. Ezért a kérdés egyértelműségének megállapításakor vizsgálni kell
azt is, hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási
kötelezettség, ha igen, milyen jogalkotásra köteles (jogalkotói egyértelműség) [51/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH
2001, 392, 396.; 25/2004. (VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381, 386.; 24/2006. (VI. 15.) AB határozat, ABH 2006, 358,
360–361.; 84/2008. (VI. 13.) AB határozat, ABH 2008, 695, 703.].
3.2. Az Alkotmánybíróság eljárása során észlelte, hogy az egyes munkaügyi tárgyú és más kapcsolódó törvények
jogharmonizációs célú módosításáról szóló 2011. évi CV. törvény 7. §-a 2011. augusztus 1. napjával módosította az Mt.
82. § (2) bekezdését. A rendelkezés hatályos szövege a következő: „[a] próbaidő tartama harminc nap. Harminc napnál
rövidebb próbaidőt kollektív szerződés vagy a felek is megállapíthatnak. Harminc napnál hosszabb, de legfeljebb
három hónapig terjedő próbaidőt a felek, legfeljebb hat hónapig terjedő próbaidőt kollektív szerződés állapíthat meg.
A próbaidő meghosszabbítása tilos, ettől érvényesen eltérni nem lehet.” A korábban 3 hónapos időtartamban
maximalizált próbaidő leghosszabb időtartama jelenleg akár már 6 hónap is lehet.
A módosítás következtében a népszavazási kérdésben, illetőleg a hatályos szabályozásban írt időtartam (a három
hónap) egyezősége megszűnt, vagyis az OVB által kifejtett egyértelműségi probléma már nem áll fenn.
Az Alkotmánybíróság a kifogás elbírálása során bekövetkező változásokat nem hagyhatja figyelmen kívül. Az 59/2007.
(X. 17.) AB határozatában megállapította: „[a]z Alkotmánybíróság megalapozottnak tartja az OVB-határozatnak azt
az álláspontját, hogy a hitelesítésről szóló döntése során mind az OVB, mind jogorvoslati eljárásában
az Alkotmánybíróság igazodik a fennálló helyzethez, vagyis ezt alapul véve dönt a népszavazási kezdeményezés
aláírásgyűjtő íve mintapéldányának hitelesítéséről, illetve annak megtagadásáról.” (ABH 2007, 689, 695.)
3.3. A fentiekben kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság megsemmisítette az OVBh-t, és az OVB-t új eljárásra
utasította.
Az Alkotmánybíróság e határozatának közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2011. november 29. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
27/2015. (XI. 24.) MvM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII.  törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38.  § (2)  bekezdése alapján a  kereskedelempolitika kormányzati
összehangolásával kapcsolatos feladatok ellátására 2015. november 13. napjától 2016. május 12. napjáig Szatmáry
Kristófot miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos tevékenységét a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítja.
3. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásáért a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazás és juttatások illetik meg.
4. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában a miniszteri kabinetben működő egyfős titkárság segíti.
5. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
6. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 12/2015. (VI. 2.) MvM utasítás.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
13/2018. (XI. 30.) ITM utasítása a Nemzeti Foglalkoztatási Alap képzési alaprész gazdálkodási jogköreinek szabályozásáról.
Az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 10. § (5) bekezdése, az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló
368/2011.	 (XII.	31.)	Korm.	 rendelet	13. §	 (3) bekezdése,	valamint	a  foglalkoztatás	elősegítéséről	és	a munkanélküliek	ellátásáról
szóló 1991. évi IV. törvény 39/A. § (1), (3) és (9) bekezdései alapján – figyelemmel a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló
94/2018.	(V.	22.)	Korm.	rendelet	116. §	23. pontjára	és	a jogalkotásról	szóló	2010.	évi	CXXX.	törvény	23. §	(4) bekezdés	c) pontjában
foglaltakra – a következő utasítást adom ki:
1. § A Nemzeti Foglalkoztatási Alap képzési alaprész gazdálkodási jogköreinek szabályozását (a továbbiakban: szabályzat)
a  gazdálkodási jogköröknek az  Innovációs és Technológiai Minisztérium (a továbbiakban: ITM) és a  Nemzeti
Szakképzési és Felnőttképzési Hivatal (a továbbiakban: NSZFH) közötti megosztása, valamint az  ITM által vállalt
kötelezettségek tekintetében az 1. mellékletben foglaltak szerint határozom meg.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Palkovics László s. k.,
 innovációért és technológiáért felelős miniszter


text:
28/2016. (VI. 17.) EMMI utasítása az ideiglenes külföldi kiküldetésre vonatkozó szabályzatról szóló 36/2013. (IX. 27.) EMMI utasítás hatályon kívül helyezéséről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában meghatározott jogkörömben eljárva a következő
utasítást adom ki:
1. § Hatályát veszti az ideiglenes külföldi kiküldetésre vonatkozó szabályzatról szóló 36/2013. (IX. 27.) EMMI utasítás.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
261/2013. (VII. 10.) Korm. rendelete a Budapest II. kerület, Margit körút 85–87. szám alatti ingatlan bontásával és közpark létrehozásával összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról és az eljáró hatóságok kijelöléséről.
A Kormány a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és
egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény 12.  § (5)  bekezdés a), b), d) és e)  pontjában, valamint a  közigazgatási hatósági
eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségűvé nyilvánítja a  Budapest II. kerület közigazgatási
területén lévő, 13204/5 helyrajzi számú, természetben a  1025 Budapest, Margit körút 85–87. szám alatt található
ingatlant érintő, az  1.  mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek az  ingatlan bontásával és
közpark létesítésével függenek össze.
(2) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) elsőfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
elsőfokú hatóságként jár el,
b) elsőfokú szakhatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
elsőfokú szakhatóságként jár el.
 (3) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) másodfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
másodfokú hatóságként jár el,
b) másodfokú szakhatóságként azt a hatóságot jelöli ki, amely az adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
másodfokú szakhatóságként jár el.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyek koordinációjára – a  fővárosi és megyei
kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 8/A. §-ában foglaltak szerinti – feladat- és hatáskörrel
rendelkező kormánymegbízottként a Budapest Főváros Kormányhivatalát vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti hatósági ügyekben
a  szakhatóság – a  hatóság határozatának jogerőre emelkedéséig felhasználható – előzetes szakhatósági
állásfoglalást ad ki azzal, hogy a  kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a  hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
(3) Az  eljáró hatóság az  általa meghozott döntéseket – az  eljárás során a  személyesen az  ügyfélnek szóló végzések
kivételével – hirdetményi úton közli. A döntés közlésének napja a hirdetmény kifüggesztését követő 5. nap.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
5. § E rendelet rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes