text:
2009. XCV. törvény a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról.
A magyarországi élelmiszer termékpálya szerves részét képező élelmiszer-termelő és -feldolgozó, illetve élelmiszerkereskedelemmel foglalkozó szervezetek, mint az élelmiszerlánc szereplői között a kölcsönös bizalom és együttműködés
megteremtése, a piaci kapcsolatok rendezése és az etikus üzleti magatartás normái érvényesülése kiemelkedő fontosságára,
valamint a szereplők közötti kiegyensúlyozott piaci alkupozíció biztosítására tekintettel, továbbá az élelmiszer-ellátás
biztonságának fenntartása és a fogyasztók bizalmának megőrzése érdekében az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:
Általános rendelkezések 1. § E törvény célja a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek kereskedelmét végző szervezetek, valamint azok
beszállítói közötti tisztességes üzleti magatartás érvényesülésének biztosítása.
2. § (1) E törvény hatálya kiterjed
a) a mezőgazdasági és élelmiszeripari terméket termelő, illetve feldolgozó jogi személyre, jogi személyiség nélküli
gazdasági társaságra és egyéb gazdálkodó szervezetre, természetes személyre (ideértve az őstermelőt, egyéni
vállalkozót és a családi gazdálkodót is), továbbá a külön jogszabály szerinti termelői szervezetre, illetve termelői
csoportra,
b) a mezőgazdasági és élelmiszeripari terméket átalakítás (feldolgozás) nélkül tovább értékesítő, vagy a végső
fogyasztó részére értékesítő jogi személyre, jogi személyiség nélküli gazdasági társaságra és egyéb gazdálkodó
szervezetre, természetes személyre, valamint az ezekkel a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továb biak ban:
Szt.) szerint kapcsolt vállalkozásban levő szervezetekre, továbbá az ilyen személy vagy szervezet számára a termék
beszerzésével, illetve értékesítésével kapcsolatban szolgáltatást nyújtó és ennek során a termék beszállítójával
közvetlen üzleti kapcsolatba kerülő harmadik közreműködő szereplőre.
(2) E törvény alkalmazásában:
a) beszállító: olyan – mezőgazdasági és élelmiszeripari terméket termelő, feldolgozó, illetve külön jogszabály szerint
termelői szervezetnek, illetve termelői csoportnak minősülő – jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági
társaság, egyéb gazdálkodó szervezet, illetve természetes személy, amely a kereskedőnek értékesíti a megtermelt,
 illetve feldolgozott terméket;
b) forgalmazói magatartás: a kereskedőnek, illetve a kereskedő érdekében vagy javára eljáró személynek vagy
szervezetnek a termék felvásárlásával, illetve értékesítésével kapcsolatban álló magatartása, tevékenysége,
mulasztása;
c) kereskedő: olyan jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági társaság, egyéb gazdálkodó szervezet,
természetes személy, illetve ezzel az Szt. szerint kapcsolt vállalkozásban levő szervezet, továbbá közös beszerzés
esetén a beszerzési szövetséget alkotó vállalkozások összessége, amely üzletszerű gazdasági tevékenység
keretében a beszállítótól közvetve vagy közvetlenül felvásárolt terméket a végső fogyasztó számára értékesíti,
vagy átalakítás (feldolgozás) nélkül tovább értékesíti, továbbá az ilyen személy vagy szervezet számára a termék
beszerzésével, illetve értékesítésével kapcsolatban szolgáltatást nyújtó és ennek során a termék beszállítójával
közvetlen üzleti kapcsolatba kerülő harmadik közreműködő szereplő;
A törvényt az Országgyűlés a 2009. október 12-i ülésnapján fogadta el.
d) mezőgazdasági és élelmiszeripari termék: olyan – az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai
Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, az
Európai Parlament és a Tanács 2002. január 28-i 178/2002/EK rendeletének 2. cikke szerinti fogalom alá tartozó –
termék, amely a végső fogyasztó számára való értékesítéshez további feldolgozást nem igényel.
A tisztességtelen forgalmazói magatartás 3. § (1) Tilos a tisztességtelen forgalmazói magatartás.
(2) Tisztességtelen forgalmazói magatartásnak minősül
a) a kereskedő számára egyoldalúan előnyös kockázatmegosztást eredményező feltételek elő írása a beszállítóval
szemben;
b) olyan szerződési kitétel alkalmazása – ide nem értve a hibás teljesítéssel kapcsolatos kötelezettséget –, amely
a beszállító által a kereskedőnek leszállított termékeknek
ba) a beszállító általi kötelező visszavásárlását vagy visszavételét, illetve
bb) a beszerzési árhoz képest – a termék tulajdonságaiból, a beszállító általi további felhasználhatóságából
eredően – nem megfelelő mértékben csökkentett áron történő visszavásárlását vagy visszavételét
írja elő;
c) a kereskedő üzleti érdekeit szolgáló költségek – így különösen üzletlétesítéssel, üzemeltetéssel, működéssel
összefüggő költségek – részben vagy egészben történő áthárítása a beszállítóra a kereskedő részéről vagy
harmadik közreműködő szereplő igénybevételével történő módon;
d) a kereskedő beszállítóinak körébe vagy a terméknek a kereskedő árukészletébe való bekerülésért, illetve ott
tartásáért – a kereskedő által vagy harmadik közreműködő szereplő igénybevételével történő módon – díj
felszámítása a beszállítónak;
e) a kereskedő részéről vagy harmadik közreműködő szereplő igénybevételével történő módon
ea) ténylegesen nem nyújtott szolgáltatásért,
eb) a kereskedő által a végső fogyasztó részére történő értékesítéssel összefüggő és a beszállító számára
többletszolgáltatást nem nyújtó tevékenységért – így különösen a terméknek a kereskedő üzletében
meghatározott helyen, a beszállító számára többletszolgáltatást nem nyújtó módon való kihelyezéséért –,
ec) a beszállító által nem igényelt, illetve érdekeit nem szolgáló szolgáltatások igénybevételének elő írása,
 illetve e szolgáltatásokért,
ed) a beszállító által igényelt és a kereskedő által ténylegesen nyújtott, a termék forgalmazásához kapcsolódó
szolgáltatásért azzal nem arányos
díj – bármilyen jogcímen történő – felszámítása a beszállító felé;
f) a kereskedő által a végső fogyasztónak nyújtott árengedményhez az árengedmény fogyasztó irányába történő
nyújtásának időtartamától eltérő, annál hosszabb időtartamra vonatkozó – akár részleges mértékű – beszállítói
hozzájárulás kikötése, vagy a kereskedő által a végső fogyasztónak nyújtott árengedménynél nagyobb mértékű
beszállítói hozzájárulás kikötése;
g) a kereskedő működési körébe eső jogszabálysértés miatt hatóság által a kereskedővel szemben alkalmazott
jogkövetkezményből eredő költségek áthárítása a beszállítóra;
h) a termék ellenértékének – hibás teljesítés esetének kivételével – a beszállító részére az átvételt követő harminc
napon túli kifizetése;
i) kedvezmény alkalmazásának elő írása arra az esetre, ha a kereskedő pénzügyi teljesítése a fizetési határidőnek
meg fele lően történik;
j) késedelmi kamat, kötbér vagy más szerződésbiztosító mellékkötelezettségnek a kereskedővel szembeni
alkalmazhatóságának kizárása;
k) a kereskedő márkaneve alatt készített termék kivételével a beszállító általi kizárólagos értékesítési kötelezettség
kikötése a kereskedő irányába arányos ellenszolgáltatás nélkül, illetve az adott kereskedő irányába
a legkedvezőbb feltételek alkalmazásának kikötése más kereskedőkhöz képest;
l) a kereskedő és a beszállító között írásba nem foglalt szerződési rendelkezés alkalmazása abban az esetben, ha
annak írásba foglalására a beszállító erre irányuló kérésétől számított három munkanapon belül sem kerül sor;
m) ha a kereskedő a beszállító felé a termékkel kapcsolatos megrendelését, illetve annak megváltoztatását ésszerű
határidőn túl közli;
n) a kereskedő általi, objektíven nem igazolható és a kereskedő működése szempontjából külső eseményre nem
visszavezethető okból történő egyoldalú szerződésmódosítás;
o) az (5) bekezdés szerinti üzletszabályzat nyilvánosságra hozatalának elmulasztása, a nyilvánosságra hozott
üzletszabályzattól való eltérés, továbbá azon kívüli feltétel alkalmazása a kereskedő részéről;
p) a beszállító jogszerű védjegyhasználatának kereskedő általi korlátozása.
(3) A tisztességtelen forgalmazói magatartást tartalmazó, illetve az e törvény ben szereplő tilalom megkerülésére irányuló
szerződési kitétel semmis. Az (5) bekezdés szerinti üzletszabályzat nyilvánosságra hozatalának elmulasztása
önmagában nem eredményezi az abban foglalt kitétel semmisségét.
(4) A beszállító érvényesen nem járulhat hozzá vele szemben történő tisztességtelen forgalmazói magatartás
tanúsításához.
(5) A kereskedő által a beszállító számára nyújtható, a termék forgalmazásához kapcsolódó szolgáltatásra vonatkozó
feltételeket – a (6) bekezdésben foglaltak szerint – üzletszabályzat formájában, mint általános szerződési feltételeket,
 illetve azok módosítását hatályosított szerkezetben a kereskedő köteles elő ze tesen – amennyiben rendelkezik
internetes honlappal, úgy annak felületén, amennyiben nem rendelkezik internetes honlappal, úgy az ügyfélforgalom
számára nyitva álló helyiségében – nyilvánosságra hozni, valamint a mezőgazdasági igazgatási szerv részére
megküldeni.
(6) Az (5) bekezdés szerinti üzletszabályzatnak tartalmaznia kell a beszállító által a kereskedőtől igénybe vehető
szolgáltatások tartalmát, azok nyújtásának feltételeit, a szolgáltatásért fizetendő legmagasabb díjat, továbbá
a kereskedő beszállítóinak körébe való bekerülés és az onnan való kikerülés feltételeit.
(7) Az (5) bekezdés szerinti üzletszabályzat elkészítésének és nyilvánosságra hozatalának kötelezettsége nem vonatkozik
arra a kereskedőre, melynek a 6. § (3) bekezdése szerint számított előző évi nettó árbevétele a húszmilliárd forintot
nem haladja meg.
Eljárási szabályok 4. § (1) A tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmának megsértése miatt kérelemre vagy hivatalból a mezőgazdasági
igazgatási szerv jár el. Nincs helye az e törvény szerinti eljárás lefolytatásának, a folyamatban levő eljárást meg kell
szüntetni, illetve az e törvény szerint alkalmazott jogkövetkezményt tartalmazó döntést vissza kell vonni, ha az adott
magatartás miatt a kereskedővel szemben a kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény 7. §-a szerinti visszaélés,
vagy a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény 21. §-a szerinti
visszaélés miatt eljárás indult, és abban marasztaló döntés született vagy kötelezettségvállalásra került sor.
A kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény 7. §-a szerinti visszaélés vagy a tisztességtelen piaci magatartás és
a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény 21. §-a szerinti visszaélés miatt folyamatban levő eljárás
idejére az e törvény alapján folyamatban levő eljárást fel kell függeszteni.
(2) A mezőgazdasági igazgatási szerv eljárására a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. Az ügyintézési határidő két hónap, amely indokolt esetben a szerv vezetője
által – az ügyfél egyidejű tájékoztatásával – egy alkalommal legfeljebb két hónappal meghosszabbítható.
(3) Az eljáró hatóság helyszíni ellenőrzésre feljogosított köztisztviselője az e törvény ben foglaltak ellenőrzése, valamint
a tényállás tisztázásához szükséges bizonyíték fellelése érdekében jogosult
a) az ellenőrzött helyiségbe, illetve létesítménybe belépni;
b) az ellenőrzés tárgyát képező vagy azzal kapcsolatos iratokat, dokumentációt, adathordozókat – az
adatvédelemre, valamint a titoktartásra vonatkozó külön jogszabályok figye lembe véte lével – megismerni és
azokról másolatot, illetve kivonatot készíteni;
c) eljárása dokumentálására a helyszínen kép-, illetve hangfelvételt készíteni;
d) a lezárt terület felnyitásával, az ott tartózkodó személyek akarata ellenére is a lezárt ingatlanok területére,
üzlethelyiségbe, üzemi helyiségbe belépni akkor is, ha azok egyidejűleg lakás céljára szolgálnak, továbbá
szállítóeszközöket, dokumentációt ellenőrizni.
(4) A mezőgazdasági igazgatási szerv e törvény szerinti eljárásában hozott döntése ellen közigazgatási eljárás keretében
fellebbezésnek helye nincs.
Érdek-képviseleti szervezetek közreműködése 5. § (1) A beszállítók érdekképviseletét ellátó szakmai szervezetet az eljárás indításával kapcsolatban az ügyfél jogállása illeti
meg az e törvény megsértése miatt indított közigazgatási hatósági eljárásban.
(2) Az (1) bekezdés alapján fennálló eljárási jogosultság nem érinti a beszállító azon jogát, hogy a jogsértővel szemben
igényét érvényesítse.
A tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmának megsértése miatt alkalmazható
jogkövetkezmények
6. § (1) Amennyiben az eljáró hatóság megállapítja, hogy a kereskedő tisztességtelen forgalmazói magatartást tanúsít,
termékpálya-felügyeleti bírságot szab ki.
(2) A termékpálya-felügyeleti bírság legkisebb mértéke százezer forint, legmagasabb mértéke ötszázmillió forint, de
legfeljebb a kereskedő által – a jogsértést megállapító határozat meghozatalát megelőző üzleti évben – elért nettó
árbevétel tíz százaléka.
(3) A nettó árbevételt a jogsértést megállapító határozat meghozatalát megelőző üzleti évre vonatkozó éves beszámoló
vagy az egyszerűsített éves beszámoló (a továb biak ban együtt: beszámoló) szerinti konszolidált nettó árbevétel
alapján kell meghatározni. Ha a kereskedő működési ideje egy évnél rövidebb, az adatokat éves szintre kell vetíteni. Ha
a kereskedőnek a jogsértést megállapító határozat meghozatalát megelőző üzleti évben elért nettó árbevételéről nem
áll rendelkezésre hitelesnek tekinthető információ, a bírság összegének meghatározásakor az utolsó hitelesen lezárt
üzleti év nettó árbevétele az irányadó. Beszámolóval még nem rendelkező kereskedő esetében az eljárás
megindításának évére vonatkozó üzleti tervet, ennek hiányában a kereskedő által a hatóság felhívására közölt, az
Szt.-nek a közbenső mérleg készítésére vonatkozó szabályai szerint az eljárás megindításának napjával mint
fordulónappal kiszámított nettó árbevételt kell figye lembe venni.
(4) A kereskedő által – a bírság jogerős kiszabásától, illetve a kötelezettségvállalás jóváhagyásától számított – két éven
belül ismételten tanúsított bármely tisztességtelen forgalmazói magatartás esetén a termékpálya-felügyeleti bírság
összege a korábban kiszabott bírság másfélszeresénél nem lehet kevesebb, de legalább ötszázezer forint, legfeljebb
kétmilliárd forint azzal, hogy a kereskedő által – a jogsértést megállapító határozat meghozatalát megelőző üzleti
évben – elért nettó árbevétel tíz százalékánál nagyobb nem lehet.
(5) Az e törvény szerinti eljárás lefolytatása nem zárja ki, hogy a sérelmet szenvedett beszállító a forgalmazói magatartás
tisztességtelenségére alapított polgári jogi igényét közvetlenül a bíróság előtt érvényesítse.
(6) Az e törvény szerinti eljárás a jogsértő forgalmazói magatartás meg valósulását követő három éven túl nem indítható
meg. Ha a jogsértő magatartás folyamatosan valósul meg, a határidőt a magatartás befejezésétől kell számítani. Ha
a jogsértő magatartás azzal valósul meg, hogy valamely helyzetet vagy állapotot nem szüntetnek meg, a határidő
mindaddig nem kezdődik el, amíg ez a helyzet vagy állapot fennáll. A határidő számításakor a jogorvoslati eljárás
időtartamát nem kell figye lembe venni.
(7) A bírság mértékét az eset összes körülményére – így különösen az érintettek érdekei sérelmének körére, súlyára,
a jogsértő állapot időtartamára és a jogsértő magatartás ismételt tanúsítására, a jogsértéssel elért előnyre, a kereskedő
gazdasági súlyára – tekintettel kell meghatározni.
(8) A mezőgazdasági igazgatási szerv honlapján, valamint az agrárpolitikáért felelős miniszter az általa vezetett
minisztérium hivatalos lapjában, továbbá honlapján nyilvánosságra hozza a tisztességtelen forgalmazói magatartást
tanúsító kereskedő nevét (cégnevét), címét (székhelyét), a megállapított jogsértést, a kiszabott bírság mértékét,
valamint a döntés visszavonása esetén annak tényét, bírósági felülvizsgálat megindulásának tényét, a jogerős ítélet
tartalmát, továbbá a 8. § (1) bekezdése szerinti kötelezettségvállalást kötelezővé tevő döntést. Az adatokat a honlapról
a jogsértés jogerős megállapításától számított két év után törölni kell, illetve ezen időpontot köve tően az adatok nem
hozhatók újra nyilvánosságra.
7. § (1) A bírságot az azt kiszabó határozat közlésétől számított tizenötödik napig meg kell fizetni.
(2) A bírság meg nem fizetése esetén a kiszabott összeget a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános
szabályairól szóló törvény szerinti mértékű késedelmi pótlék terheli. A bírságot és a késedelmi pótlékot adók módjára
kell behajtani, amelyről a bírságot kiszabó hatóság megkeresésére az állami adóhatóság gondoskodik.
(3) Ha a jogi személyre, vagy a jogi személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezetre kiszabott bírságot a kötelezett
nem fizeti meg és azt tőle nem lehet behajtani, a bírság megfizetésére a jogsértés elkövetése idején helytállni köteles
tagot, vezető tisztségviselőt, illetve azt a személyt kell kötelezni, aki a jogi személy vagy a jogi személyiséggel nem
rendelkező gazdálkodó szervezet kötelezettségeiért a törvény alapján felel.
(4) A bírságfizetési kötelezettség teljesítésének biztosítása érdekében biztosítási intézkedés rendelhető el.
(5) A bírság összegét az azt kiszabó szerv számlájára kell befizetni, amely annak saját bevétele.
(6) A mezőgazdasági igazgatási szervhez befolyt bírságösszeg – az agrárpolitikáért felelős miniszter engedélyével –
kizárólag a végső fogyasztók egészségének és az élelmiszerlánc valamennyi szereplője érdekének védelme, valamint
a biztonságos, illetve a megfelelő minőségű élelmiszer előállításának és forgalmazásának elősegítése érdekében
végzett állami feladatok ellátására, továbbá a tudatos fogyasztói szemlélet kialakítása érdekében szervezett
tevékenységre használható fel.
8. § (1) Ha a mezőgazdasági igazgatási szerv ügydöntő határozatának meghozatalát megelőzően az eljárás alá vont
kereskedő írásban kötelezettséget vállal arra, hogy magatartását meghatározott módon összhangba hozza e törvény
rendelkezéseivel, és a közérdek hatékony védelme e módon biztosítható, a mezőgazdasági igazgatási szerv végzéssel
– az eljárás egyidejű megszüntetésével és az eljárás alá vont kereskedőnek az eljárási költségek megfizetésére való
egyidejű kötelezésével – kötelezővé teheti a vállalás teljesítését, anélkül, hogy a végzésben a törvénysértés
meg valósulását vagy annak hiányát megállapítaná.
(2) Az (1) bekezdés szerinti végzés meghozatala nem zárja ki, hogy az ügyben – a körülmények lényeges változása miatt,
 illetve akkor, ha a végzés a döntés meghozatala szempontjából fontos tény félrevezető közlésén alapult – újabb eljárás
kerüljön megindításra. Az újabb eljárás során rendelkezni kell a korábban az (1) bekezdés alapján hozott végzésről.
(3) A mezőgazdasági igazgatási szerv utólagos vizsgálatot tart az (1) bekezdés szerinti végzésben meghatározott
kötelezettség teljesítésének ellenőrzése érdekében. Az utólagos vizsgálatra a 4. § rendelkezéseit kell meg fele lően
alkalmazni.
(4) A mezőgazdasági igazgatási szerv, ha az eljárás alá vont kereskedő a kötelezettséget nem teljesítette, a 6. §-ban
foglaltak alkalmazásával termékpálya-felügyeleti bírságot szab ki, kivéve, ha a körülmények változására tekintettel
a kötelezettség teljesítésének kikényszerítése nem indokolt; ilyen esetben, továbbá akkor, ha a kereskedő
a kötelezettséget teljesítette, az utólagos vizsgálatot megszünteti.
9. § A mezőgazdasági igazgatási szerv eltilthatja a kereskedőt a 3. § (5) bekezdése szerinti üzletszabályzatban szereplő
rendelkezés alkalmazásától, amennyiben az nem egyértelmű megfogalmazású, a szolgáltatás, illetve ellenszolgáltatás
nincs pontosan meghatározva vagy a kereskedő által felszámított díj nem költségarányos.
Záró rendelkezések 10. § (1) E törvény 2010. január 1-jén lép hatályba.
(2) Az e törvény hatályba lépése előtt létrejött és e törvény rendelkezésébe ütköző, de még nem teljesített szerződési
kikötés 2010. február 1-jén hatályát veszti.
(3) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy a mezőgazdasági igazgatási szervet rendeletben kijelölje.
(4) A 3. § (5) bekezdése szerinti üzletszabályzatot a kereskedőnek legkésőbb 2010. február 1-jéig kell nyilvánosságra hozni
és a mezőgazdasági igazgatási szerv részére megküldeni.
(5) Hatályát veszti az agrárpiaci rendtartásról szóló 2003. évi XVI. törvény 10. §-a (2) bekezdésének „2009. évi” szövegrésze.
Sólyom László s. k., Dr. Katona Béla s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
18/2007. (BK 24.) ÖTM utasítása a Közigazgatási Hivatalok Egységes Iratkezelési Szabályzatának kiadásáról.
A köziratokról, a közlevéltárakról és a magánlevéltári
anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény 10.§
(2) bekezdés a) pont aa) alpontja, továbbá a közfeladatot
ellátó szervek iratkezelésének általános követelményeiről
szóló 335/2005. (XII. 29.) Korm. rendelet rendelkezéseinek figyelembevételével a Közigazgatási Hivatalok iratkezelési rendjére vonatkozóan – a Magyar Országos Levéltár egyetértésével – kiadom az alábbi
utasítást: 1. Az utasítás hatálya a Közigazgatási Hivatalokra terjed ki.
2. A Közigazgatási Hivatalok Egységes Iratkezelési
Szabályzatát jelen utasítás melléklete szerint határozom
meg.
3. Ez az utasítás 2008. január 1-jén lép hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
önkormányzati és területfejlesztési miniszter


text:
1401/2016. (VII. 22.) Korm. határozata az államháztartás központi alrendszerébe tartozó költségvetési szervek és fejezeti kezelésű előirányzatok 2015. költségvetési maradványának felhasználásáról.
1. A Kormány
a) az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
Ávr.) 152.  § (5)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva az  1.  mellékletben részletezettek szerint,
a  központi költségvetési szervek kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési maradványából
42  176  109  ezer  forint visszahagyását engedélyezi azzal, hogy a  visszahagyott maradványokból
21 701 726 ezer forint további intézkedésig nem használható fel, arra kötelezettséget vállalni nem lehet;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
b) az a) pontban a XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet részére a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium által
2016. évben finanszírozandó egyes rendezvények forrásigényéről szóló 1178/2016. (IV. 11.) Korm. határozat
1.  pontja alapján visszahagyott 259 214 ezer forint kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési
maradvány összegére elszámolási kötelezettséget ír elő;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2016. augusztus 31.
c) az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
a 2. melléklet szerinti átcsoportosítást rendeli el;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
d) az Ávr. 153.  §-ában biztosított jogkörében eljárva engedélyezi a  XI. Miniszterelnökség fejezetnél keletkezett
3 500 052 ezer forint összegű, a  XII. Földművelésügyi Minisztérium fejezetnél keletkezett 3  114  710  ezer  forint
összegű, a  XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezetnél keletkezett 35 683 062 ezer forint összegű és
a XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetnél keletkezett 1 379 700 ezer forint összegű kötelezettségvállalással
terhelt költségvetési maradvány 2016. június 30. utáni felhasználását;
e) az Ávr. 153. §-ában biztosított jogkörében eljárva engedélyezi a 2015. évi kötelezettségvállalással terhelt, de
meghiúsult kötelezettségvállalás miatt kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési maradványokból
a XI. Miniszterelnökség fejezetnél keletkezett 360 000 ezer forint felhasználását.
2. A rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzat-átcsoportosításról,
kormányhatározatok módosításáról, továbbá a 2015. évi költségvetési maradványok egy részének felhasználásáról
szóló 1049/2016. (II. 15.) Korm. határozat 1. pont 1.3. alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A Kormány)
„1.3. az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
Ávr.) 152.  § (5)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva engedélyezi a  2015. évi kötelezettségvállalással nem
terhelt költségvetési maradványokból az  I. Országgyűlés fejezet 5. Közbeszerzési Hatóság címnél keletkezett
384 211  ezer forint, a  XI. Miniszterelnökség fejezetnél keletkezett 2 652 773 ezer forint, a  XII. Földművelésügyi
Minisztérium fejezetnél keletkezett 5 147 000 ezer forint, a  XIV. Belügyminisztérium fejezetnél keletkezett
5 373 839 ezer forint, a  XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezetnél keletkezett 35 964 291 ezer forint,
a  XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetnél keletkezett 124 559 ezer forint felhasználását, valamint
az  Ávr. 153.  §-ában biztosított jogkörében eljárva engedélyezi a  2015. évi kötelezettségvállalással terhelt, de
meghiúsult kötelezettségvállalás miatt kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési maradványokból
a XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezetnél keletkezett 250 000 ezer forint felhasználását;”
3. Az Országvédelmi Alapból történő előirányzat-átcsoportosításról és a  2015. évi költségvetési maradványok egy
részének felhasználásáról szóló 1302/2016. (VI. 13.) Korm. határozat 2. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A Kormány)
„2. az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 153.  §-ában
biztosított jogkörében eljárva engedélyezi a 2015. évi kötelezettségvállalással terhelt költségvetési maradványokból
a  XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezetnél keletkezett 71 774 749 ezer forint 2016. június 30. utáni
felhasználását, valamint a  2015. évi kötelezettségvállalással terhelt, de meghiúsult kötelezettségvállalás miatt
kötelezettségvállalással nem terhelt költségvetési maradványokból a  XI. Miniszterelnökség fejezetnél keletkezett
376 885 ezer forint felhasználását.”
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
318/2013. (VII. 4.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – Hancsákné dr. Varga
Szilviát 2013. július 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. június 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
126/2013. (IV. 26.) Korm. rendelete a trolibusz, a villamos és a fogaskerekű vasút felsővezetéki infrastruktúrája építésével összefüggésben egyes idegen ingatlanok igénybevételéről.
A Kormány az  Alaptörvény 15.  cikk (3)  bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében, az  Alaptörvény 15.  cikk
(1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § E rendelet rendelkezéseit a  trolibusz, a  villamos és a  fogaskerekű vasút felsővezetéki infrastruktúrája és a  hozzá
kapcsolódó teljes körű áramellátási rendszer (vontatási kábelek, jelzőkábelek, szekrények) kialakításához
szükséges nyomvonal jellegű építmények, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz idegen ingatlanon történő
elhelyezésével kapcsolatos eljárásokban kell alkalmazni.
2. § E rendelet alkalmazásában
1. felsővezetéki infrastruktúra: a trolibusz, a közúti vasút (villamos, beleértve a fogaskerekű vasutat is) elektromos
energiaellátását és forgalmának szabályozását biztosító közlekedési célú rendszer (munkavezeték, föld- és
légtápkábelek, összekötő kábelek, jelző- és biztosítóberendezések, stb.);
2. felsővezetéki infrastruktúra működtetése: a  felsővezetéki infrastruktúra üzemeltetése, fenntartása, létesítése,
felújítása, fejlesztése, megszüntetése, valamint az ezekhez közvetlenül kapcsolódó tevékenységek;
3. fejlesztési közreműködő: olyan gazdasági társaság, amely a felsővezetéki infrastruktúra létesítését, fejlesztését,
felújítását végzi, és nem minősül a  felsővezetéki infrastruktúra működtetőjének, valamint tevékenységének
folytatásához nincs szükség jogszabály szerinti működési engedélyre;
4. kisfeszültségű vezeték: maximum 1000 V váltófeszültség vagy 1500 V egyenfeszültség névleges értéken
üzemelő vezeték.
3. § (1) A  felsővezetéki infrastruktúrával szomszédos ingatlan tulajdonosa (használója) tűrni köteles, hogy a  felsővezetéki
infrastruktúra működtetője vagy a  fejlesztési közreműködő az  ingatlanon, vagy az  alatt vagy felett vagy annak
közelében kisfeszültségű vezetéket és azokhoz tartozó teljes körű áramellátási rendszert (vontatási kábelek,
jelzőkábelek, szekrények), ehhez kapcsolódó tartószerkezetet (a  továbbiakban együtt: nyomvonal jellegű
építmény), jelzőkövet, egyéb jelzést vagy ideiglenes eszközt helyezzen el, ezeket javítsa, karbantartásukat elvégezze.
Az  elhelyezés, a  javítás és a  karbantartás során a  környezet- és természetvédelmi, továbbá az  épített környezeti,
településképi és a műemlékvédelmi érdekeket figyelembe kell venni.
(2) Az ingatlan tulajdonosát (használóját) az ingatlan rendeltetésszerű használatának akadályozása (korlátozása) miatt
az akadályozás (korlátozás) mértékének megfelelő egyszeri kártalanítás illeti meg.
(3) Az  ingatlan területének felsővezetéki infrastruktúrával közterületen történő megközelítését kártalanítás nélkül
köteles tűrni az ingatlan tulajdonosa (használója).
4. § (1) A  felsővezetéki infrastruktúra létesítője a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes
eszköz elhelyezésével érintett ingatlan igénybevételéről az igénybevételt legalább 15 nappal megelőzően írásban,
a  szükséges építési engedély megküldésével egyidejűleg értesíti az  ingatlannak az  ingatlan-nyilvántartásba
bejegyzett tulajdonosát. Társasház esetében a  társasház- közösséget, lakásszövetkezeti ház esetében
a  lakásszövetkezetet vagy az  ezek képviseletére jogosult személyt is értesíteni kell. Az  ingatlan-nyilvántartásba
bejegyzett vagyonkezelői jog esetében a  vagyonkezelőt is értesíteni kell. A  felsővezetéki infrastruktúra minden
elemére (ideértve az energiaellátási tápkábeleket is) mint közlekedési létesítményre a Nemzeti Közlekedési Hatóság
ad ki építési engedélyt.
(2) Amennyiben a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz elhelyezésére történő
igénybevétel a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz elhelyezésével érintett
ingatlan rendeltetésszerű használatát korlátozza vagy akadályozza, a  tulajdonos a  használat korlátozásának,
akadályozásának megfelelő, illetve ezzel összefüggésben bekövetkező forgalmi értékcsökkenésnek megfelelő
mértékű egyszeri kártalanításra jogosult. A kártalanítás az igénybevétellel okozott érdeksérelem bekövetkezésekor
esedékes. Az  ingatlan tulajdonosa a  kártalanítási igényét a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés
vagy ideiglenes eszköz használatbavételi engedélye végrehajthatóvá válásától számított két évig érvényesítheti
a nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz létesítőjével szemben.
(3) A kártalanítás módjáról és mértékéről a nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz
létesítőjének az  ingatlan tulajdonosával a  kártalanítási ajánlat írásban történő megküldésével kell az  egyezség
létrehozását megkísérelnie. A  kártalanítási ajánlatot az  ingatlan tulajdonosával az  erre vonatkozó igény
bejelentésétől számított 45 napon belül kell közölni.
(4) Megegyezés hiányában bármelyik fél kérelmére a  korlátozásért vagy az  akadályoztatásért járó kártalanítást
a  fővárosi és megyei kormányhivatal állapítja meg a  kisajátítási kártalanításra vonatkozó szabályok szerint.
A  megegyezés hiányának minősül az  is, ha a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes
eszköz létesítője a  kártalanítási igény hozzá való megérkezésétől számított 45 napon belül nem tesz ajánlatot
egyezségre, vagy az  ingatlan tulajdonosa a  vele közölt ajánlatra annak kézhezvételétől számított 45 napon belül
nem nyilatkozik.
(5) A fővárosi és megyei kormányhivatal eljárására és a határozata elleni jogorvoslatra a kisajátításról szóló törvényben
meghatározott rendelkezéseket megfelelően kell alkalmazni.
5. § (1) Amennyiben a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz elhelyezésére történő
igénybevétel akár a  létesítés, akár az üzemeltetés során a nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy
ideiglenes eszköz elhelyezésével terhelt ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti vagy jelentős mértékben
akadályozza, a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz létesítője az  ingatlan
megvásárlását, ennek sikertelensége esetén kisajátítását kezdeményezi.
(2) Az  ingatlan megvásárlása és kisajátítása kezdeményezésének joga a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő,
egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz elhelyezésével érintett ingatlan tulajdonosát is megilleti, ha az  igénybevétel
az ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti vagy jelentős mértékben akadályozza. Az ingatlan tulajdonosa
igényét a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz használatbavételi engedélye
végrehajthatóvá válásától számított két évig érvényesítheti. Amennyiben a  tulajdonos az  itt meghatározott
feltételek fennállását bizonyította, a kisajátítási eljárást le kell folytatni.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés alapján történő kisajátítás közérdeket szolgál. Azt, hogy a cél közérdekű, a kisajátítási eljárás
során az erre egyébként hatáskörrel rendelkező szerv nem vizsgálja.
6. § (1) A  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz létesítésével és üzemeltetésével
az  ingatlanban, az  ingatlan alkotórészében és tartozékában okozott károkat, beleértve a  károk megelőzésére,
csökkentésére és elhárítására fordított kiadásokat is, a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy
ideiglenes eszköz létesítője a (2)–(4) bekezdésben meghatározott feltételek szerint köteles megtéríteni.
(2) Nem jár kártalanítás az  építményben okozott kárért, ha az  építésiengedély-köteles építményt építési engedély
nélkül vagy az építési engedélyben megszabott feltételek megsértésével emelték.
(3) A  kártalanítás összegét – eltérő megállapodás hiányában – pénzben kell megfizetni. Az  esedékessé vált
kártalanításról a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy ideiglenes eszköz létesítőjének meg kell
kísérelni egyezség létrehozását. Megegyezés hiányában a nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy
ideiglenes eszköz létesítője a  kártalanítás esedékessé válásától számított 30 napon belül szakértői véleménnyel
alátámasztott összegű kártalanítást köteles a károsultnak fizetni.
(4) A  károsult az  esedékessé vált, de határidőben nem teljesített kártalanítási követelését, továbbá a  már kifizetett
kártalanítást meghaladó többletkártalanítási igényét a  nyomvonal jellegű építmény, jelzőkő, egyéb jelzés vagy
ideiglenes eszköz létesítője ellen indított polgári peres eljárás keretében érvényesítheti.
7. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő ötödik napon lép hatályba.
 (2) Ez a rendelet 2013. június 30-án hatályát veszti.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
240/2018. (V. 29.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Bánáti Bálintot
a 2018. június 1. napjától 2021. május 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. május 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
10/2014. (IV. 3.) MNB rendelete a tőkekövetelményről, a valós értéken értékelt nem realizált nyereségről és veszteségről, az ezekhez kapcsolódó levonásokról és a tőkeinstrumentumokhoz kapcsolódó szerzett jogokról.
A hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény 290. § (4) bekezdés a)–h) pontjában foglalt,
valamint a befektetési vállalkozásokról és az árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az általuk végezhető tevékenységek szabályairól
szóló 2007. évi CXXXVIII. törvény 180. § (4) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján, a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi
CXXXIX. törvény 4. § (9) bekezdés c) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Az Európai Parlament és a  Tanács hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális
követelményekről és a  648/2012/EU rendelet módosításáról szóló 575/2013/EU rendeletének (a  továbbiakban:
CRR) 465.  cikkében meghatározottakkal összhangban a  hitelintézeteknek és a  befektetési vállalkozásoknak
(a továbbiakban együtt: intézmény) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban el kell érniük
a) az elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatójuk tekintetében a 4%-os,
b) az alapvető tőkemegfelelési mutatójuk tekintetében az 5,5%-os
értéket.
2. § A CRR 468.  cikkében foglaltakra tekintettel az  intézmény a  valós értéken értékelt eszközökhöz vagy
kötelezettségekhez kapcsolódó, mérlegen belül elszámolt nem realizált veszteségeinek legfeljebb
a) 100%-át a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban,
b) 60%-át a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban,
c) 40%-át a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban,
d) 20%-át a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban
figyelmen kívül hagyhatja az elsődleges alapvető tőkeelemek számítása során.
3. § A CRR 468.  cikkében foglaltakra tekintettel az  intézménynek valós értéken értékelt eszközökhöz vagy
kötelezettségekhez kapcsolódó, mérlegen belül elszámolt nem realizált nyereségeinek
a) 60%-át a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban,
b) 40%-át a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban,
c) 20%-át a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban
kell figyelmen kívül hagynia az elsődleges alapvető tőkeelemek számítása során.
4. § (1) Az  intézménynek a  CRR 478.  cikke (3)  bekezdés a)  pontjával összhangban a  CRR 36.  cikk (1)  bekezdésének
a)–h)  pontjában foglalt egyedi levonandó értékeknek a  jövőbeni nyereségtől függően érvényesíthető, átmeneti
különbözetekből eredő halasztott adókövetelések kivételével
a) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban 20%-át,
b) a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban 40%-át,
c) a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban 60%-át,
d) a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban 80%-át
kell levonnia az elsődleges alapvető tőkeelemek számítása során.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően az intézménynek a CRR 478. cikk (3) bekezdés a) pontjával összhangban a CRR 36. cikk
(1) bekezdés f ) és g) pontjában foglalt tételek 100%-át kell levonnia az elsődleges alapvető tőkeelemek számítása
során a 2014. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban.
(3) Az  intézménynek a  CRR 478.  cikk (3)  bekezdés b)  pontjával összhangban az  elsődleges alapvető tőkeelemekből
a  jövőbeni nyereségtől függően érvényesíthető, átmeneti különbözetekből eredő halasztott adóköveteléseknek,
valamint az  intézmény közvetlen és közvetett és szintetikus módon tulajdonában lévő, pénzügyi ágazatbeli
szervezetek által kibocsátott elsődleges alapvető tőkeinstrumentumok – amennyiben ezekben az  intézmény
jelentős részesedéssel rendelkezik – CRR 48. cikke értelmében levonandó aggregált összegének
a) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban 20%-át,
b) a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban 40%-át,
c) a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban 60%-át,
d) a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban 80%-át
kell levonnia.
(4) Az  (1) és a  (3)  bekezdésben foglaltaktól eltérően az  intézménynek a  2014. január 1-jét megelőzően már fennálló,
jövőbeni nyereségtől függően érvényesíthető és átmeneti különbözetekből eredő halasztott adókövetelések
tekintetében
a) a 2014. január 1. és 2015. január 2. közötti időszakban azok 0%-át,
b) a 2015. január 2. és 2016. január 2. közötti időszakban azok 10%-át,
c) a 2016. január 2. és 2017. január 2. közötti időszakban azok 20%-át,
d) a 2017. január 2. és 2018. január 2. közötti időszakban azok 30%-át,
e) a 2018. január 2. és 2019. január 2. közötti időszakban azok 40%-át,
f ) a 2019. január 2. és 2020. január 2. közötti időszakban azok 50%-át,
g) a 2020. január 2. és 2021. január 2. közötti időszakban azok 60%-át,
h) a 2021. január 2. és 2022. január 2. közötti időszakban azok 70%-át,
i) a 2022. január 2. és 2023. január 2. közötti időszakban azok 80%-át,
j) a 2023. január 2. és 2024. január 2. közötti időszakban azok 90%-át
kell levonnia az elsődleges alapvető tőkeelemek számítása során.
(5) Az intézménynek a CRR 478. cikk (3) bekezdés c) és d) pontjával összhangban a CRR 56. cikk c) és d) pontja valamint
a CRR 66. cikk c) és d) pontja szerint levonandó összegeknek
a) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban 20%-át,
b) a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban 40%-át,
c) a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban 60%-át,
d) a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban 80%-át
kell levonnia a kiegészítő alapvető valamint a járulékos tőkeelemekből.
(6) Az  intézménynek a  CRR 478.  cikk (3)  bekezdés c) és d)  pontjával összhangban a  CRR 56.  cikk b)  pontja, valamint
a CRR 66. cikk b) pontja szerint levonandó összegek 100%-át kell levonnia a kiegészítő alapvető valamint a járulékos
tőkeelemek számítása során a 2014. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban.
5. § A CRR 479.  cikkével összhangban az  intézmény azon tételeket, amelyek az  Európai Parlament és a  Tanács,
a  hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 2006/48/EK irányelvének 65.  cikkében
foglaltaknak megfelelően 2013. december 31-éig az  irányelvet átültető jogszabályok alapján összevont alapú
tartaléknak minősültek volna, konszolidált elsődleges alapvető tőkéjének számítása során
a) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban 80%-ban,
b) a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban 60%-ban,
c) a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban 40%-ban,
d) a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban 20%-ban
figyelembe veheti.
6. § A CRR 480. cikk (1) bekezdése szerinti, az összevont alapú szavatoló tőke számítás során a kisebbségi részesedések,
a  kiegészítő alapvető tőkébe beszámítható tőkeelemek, illetve a  járulékos tőkébe beszámítható tőkeelemek
kapcsán figyelembe veendő korrekciós tényező értéke
a) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban 0,2;
b) a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban 0,4;
c) a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban 0,6;
d) a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban 0,8.
7. § A CRR 481.  cikk (2)  bekezdésében foglaltaknak megfelelően, amennyiben az  intézmény tulajdonában olyan,
pénzügyi szektorbeli szervezet által kibocsátott tőkeinstrumentum van, amely esetében nem teljesülnek
a CRR 49. cikk (1) bekezdés b) és e) pontjában foglalt követelmények, és az MNB engedélyezi az intézmény számára,
hogy a  CRR 36.  cikk (1)  bekezdése szerinti levonások helyett a  CRR 49.  cikk (1)  bekezdésben meghatározott
módszereket alkalmazza, az  intézmény tulajdonában álló tőkeinstrumentum-állomány le nem vonandó hányada
2014. január 1. és 2014. december 31. között 50%.
8. § A CRR 486.  cikk (2)–(4)  bekezdésében foglalt, a  2011. december 31. előtt kibocsátott és az  akkor hatályos
jogszabályok alapján a szavatolótőke-számítás során elismert, de a CRR szerinti elsődleges alapvető tőke, kiegészítő
alapvető tőke és járulékos tőke feltételeknek már nem megfelelő tőkeelemek átmeneti időszakra való figyelembe
vétele során alkalmazandó százalékos arány
a) a 2014. január 1. és 2014. december 31. közötti időszakban 80%,
b) a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakban 70%,
c) a 2016. január 1. és 2016. december 31. közötti időszakban 60%,
d) a 2017. január 1. és 2017. december 31. közötti időszakban 50%,
e) a 2018. január 1. és 2018. december 31. közötti időszakban 40%,
f ) a 2019. január 1. és 2019. december 31. közötti időszakban 30%,
g) a 2020. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban 20%,
h) a 2021. január 1. és 2021. december 31. közötti időszakban 10%.
9. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
135/2019. (VI. 11.) Korm. rendelete a szakképzési megállapodásról.
A Kormány a  szakképzésről szóló 2011. évi CLXXXVII. törvény 88.  § (3)  bekezdés f )  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. A szakképzési megállapodás célja és megkötésének feltételei
1. § (1) A  szakképzési megállapodás a  nem állami fenntartású szakképző iskola fenntartója (a továbbiakban: fenntartó)
számára három tanév időtartamra biztosítja az  állam által finanszírozott szakképzésben való részvételre jogosult
tanulók számára szervezett képzések költségvetési hozzájárulás terhére történő elindításának lehetőségét azzal,
hogy az ezen időtartamon belül elindult képzés esetében az állam a szakképzésről szóló 2011. évi CLXXXVII. törvény
(a továbbiakban: Szt.) 84. § (11) bekezdése alapján a képzés teljes időtartamára biztosítja a költségvetési hozzájárulást.
(2) A szakképzési megállapodás kizárólag olyan képzési formára, az Országos Képzési Jegyzékről és az Országos Képzési
Jegyzék módosításának eljárásrendjéről szóló 150/2012. (VII. 6.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: OKJ) szerinti
szakképesítésre, valamint ágazati szakgimnáziumi képzésre köthető, amelyre vonatkozóan a  fenntartó szakképző
iskolája működési engedéllyel rendelkezik.
(3) A fenntartó szakképző iskolájában folyó felnőttoktatásban részt vevők létszáma az Szt. 34/A. § (2) bekezdése alapján
csak akkor haladhatja meg a nappali rendszerű oktatásban részt vevő tanulók létszámát, ha
a) a  képzés megvalósítása a  Nemzeti Szakképzési és Felnőttképzési Hivatal (a  továbbiakban: NSZFH) a  4.  §
(3) bekezdés a) pontja alapján kialakított szakmai álláspontja szerint indokolt,
b) a  fenntartó szakképző iskolájában a  képzésben részt vevők létszámát tekintve legalább 20%-ban olyan
képzés folyik, amely kizárólag érettségi utáni kétéves képzés keretében valósítható meg, vagy
c) a beiskolázás büntetés-végrehajtási intézetben történik.
(4) A  fenntartó szakképző iskolája államilag támogatott szakképzést akkor hirdethet, valamint a  felvételi eljárásba
akkor kapcsolódhat be, ha a  fenntartója rá vonatkozóan hatályos szakképzési megállapodással rendelkezik, és
a  meghirdetett szakképzés ágazata vagy a  szakképesítés megnevezése a  tervezett beiskolázással érintett tanévre
vonatkozóan szerepel a szakképzési megállapodásban.
2. § (1) A  szakképzésért és felnőttképzésért felelős miniszter (a  továbbiakban: miniszter) a  fenntartóval megyénként és
a fővárosra vonatkozóan köt szakképzési megállapodást.
(2) A szakképzési megállapodást legkésőbb a költségvetési hozzájárulás terhére legkorábban indítani tervezett képzés
kezdő tanévét megelőző tanév október 15-éig kell megkötni.
3. § (1) A  szakképzési megállapodás megkötését a  fenntartó az  egyes megyékben és a  fővárosban fenntartott szakképző
iskolái tekintetében a (2) bekezdésben meghatározott adattartalomnak megfelelően kitöltött adatlap és csatolandó
dokumentumok (a  továbbiakban együtt: adatlap) benyújtásával kezdeményezheti. A  fenntartónak az  adatlapot
legkésőbb a  2.  § (2)  bekezdése szerinti határidő naptári évének május 15-éig kell benyújtania elektronikus úton
a miniszter felé.
(2) Az adatlapnak – a miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzétett részletezettség szerint – tartalmaznia kell:
a) a fenntartó adatait,
b) a szakképző iskolával összefüggő adatokat és
c) a képzéssel összefüggő adatokat.
(3) Az adatlaphoz csatolni kell:
a) a 4. § (3) bekezdés b) pont bc) alpontjában meghatározott szempontra vonatkozó hivatalos dokumentumot
vagy ennek hiányában a fenntartó, illetve a szakképző iskola nyilatkozatát,
b) a képzés vonatkozásában fennálló oktatási tapasztalat meglétét és a megvalósításához szükséges személyi és
tárgyi feltételek rendelkezésre állását alátámasztó dokumentumot, c) felnőttoktatáshoz kapcsolódó, 1.  § (3)  bekezdés b) és c)  pontjában rögzített feltételek teljesülését igazoló
dokumentumokat,
d) a fenntartó képviseletére jogosult személy aláírási címpéldányát,
e) a szakképző iskola alapító okiratát és
f ) az 1. § (2) bekezdése szerinti működési engedélyét.
4. § (1) A miniszter formai szempontból ellenőrzi a beérkezett adatlapot. Hiányos adatlap esetén az adatlap beérkezésétől
számított tíz napon belül – legfeljebb nyolc napos határidővel – hiánypótlásra szólítja fel a fenntartót. A hiánypótlási
határidő jogvesztő, hiányos adatlap alapján szakképzési megállapodás nem köthető.
(2) A  miniszter az  adatlap beérkezését vagy a  hiánypótlás teljesítését követő nyolc napon belül elektronikus úton
– az  adatlap megküldése mellett – bekéri az  NSZFH, a  fenntartó szakképző iskolája székhelye szerint illetékes
települési önkormányzat, a  területi gazdasági kamara, ennek hiányában a  szakmai kamara, és az  agrárágazatba
tartozó képzések esetében az  agrárkamara (a  továbbiakban együtt: véleményező szervezetek) szakképzési
megállapodás megkötésének indokoltságára vonatkozó szakmai véleményét.
(3) A  véleményező szervezeteknek szakmai véleményük kialakítása során különösen az  alábbi szempontokat kell
figyelembe venniük:
a) az NSZFH-nak a képzés megvalósításának indokoltságát;
b) a települési önkormányzatnak
ba) a képzésnek a gazdasági igények, a munkaerőpiaci kereslet és a beiskolázott tanulói létszám alapján
felmért indokoltságát,
bb) a  szakképző iskola területi szakképzésben betöltött szerepét, az  önkormányzati szakképzési
programokban tanúsított szakmai együttműködését,
bc) a  fenntartó vagy a  szakképző iskola önkormányzati támogatási programban tanúsított
együttműködését, különös tekintettel a  támogatás felhasználásával vagy elszámolásával
összefüggésben esetlegesen feltárt jogi vagy pénzügyi jellegű szabálytalanságokra;
c) a  területi gazdasági kamarának és az  OKJ-ban az  agrárágazatba tartozó képzések esetében
az agrárkamarának, ezek hiányában a szakmai kamarának
ca) a b) pont ba) alpontjában meghatározott szempontokat,
cb) a  közreműködésével megvalósult állami támogatásokkal összefüggő programban a  fenntartó
vagy a  szakképző iskola együttműködését, különös tekintettel a  támogatás felhasználásával
vagy elszámolásával összefüggésben esetlegesen megállapított jogi vagy pénzügyi jellegű
szabálytalanságokra,
cc) a gyakorlati képzés duális képzés formájában történő tényleges megvalósításának lehetőségét.
 (4) Ha a  véleményező szervezetek közül – az  adatlap véleményező szervezethez történő megérkezésétől számított –
tizenöt napon belül valamely szervezet nem ad véleményt, a  szakképzési megállapodás megkötésére vonatkozó
támogató véleményt megadottnak kell tekinteni.
2. A szakképzési megállapodás megkötése és tartalma 5. § (1) A  miniszter a  véleményező szervezetek szakmai véleményének beérkezését, vagy a 4.  § (4)  bekezdésében
meghatározott határidő lejártát követő harminc napon belül dönt a szakképzési megállapodás megkötéséről.
(2) Amennyiben a szakképzési megállapodás az OKJ-ban meghatározott Agrár-, Egészségügy- vagy Egészségügyi technika
ágazatba tartozó képzésre vonatkozik, és a miniszter a szakképzési megállapodás megkötésével egyetért, a szakképzési
megállapodás tervezetét a  miniszter megküldi az  Szt. 84.  § (6)  bekezdése alapján egyetértési jogot gyakorló,
az Szt. 4/A. § (2) és (2b) bekezdése szerinti miniszter (a továbbiakban: egyetértési jogot gyakorló miniszter) részére.
(3) Az  egyetértési jogot gyakorló miniszter a  szakképzési megállapodás kézhezvételtől számított tizenöt napon belül
értesíti a minisztert a szakképzési megállapodás megkötésére vonatkozó támogató vagy elutasító álláspontjáról.
(4) Ha valamelyik véleményező szervezet szakmai véleménye szerint egy adott fenntartóval a  szakképzési
megállapodás megkötése nem indokolt, az érintett véleményező szervezet és a fenntartó részvételével a miniszter
– a szakképzési megállapodás megkötésére vonatkozó döntését megelőzően – egyeztetést kezdeményez.
6. § (1) A miniszter, ha a megállapodás megkötésével
a) egyetért – és azt az egyetértési jogot gyakorló miniszter is támogatja –, elkészíti a szakképzési megállapodást
négy példányban, b) nem ért egyet – vagy az  egyetértési jogot gyakorló miniszter nem támogatta –, e  tárgyban elkészíti
az értesítést három példányban,
és megküldi a fenntartó részére.
 (2) A  fenntartó az  általa aláírt szakképzési megállapodást tíz napon belül megküldi a  miniszter részére. A  miniszter
a fenntartó által aláírt szakképzési megállapodást tizenöt napon belül aláírja, és egy példányát megküldi a fenntartó,
a  költségvetési hozzájárulást folyósító szerv és – az  5.  § (2)  bekezdése esetén – az  egyetértési jogot gyakorló
miniszter részére.
(3) A miniszter a megkötött szakképzési megállapodásokról nyilvántartást vezet.
 (4) A  miniszter a  megkötött szakképzési megállapodásokat – a  közérdekből nem nyilvános személyes adatok
kivételével – az általa vezetett minisztérium honlapján nyilvánosságra hozza.
7. § A szakképzési megállapodásnak tartalmaznia kell:
a) a 3. § (2) bekezdésében meghatározott adatokat,
b) a szakképzési megállapodás módosítására és megszüntetésére vonatkozó feltételeket,
c) a fenntartó kötelezettségvállalását arra vonatkozóan, hogy
ca) a Köznevelési Regisztrációs és Tanulmányi Alaprendszerbe bekapcsolódik és működteti,
cb) a miniszter megkeresése alapján az  iskolai rendszerű állami szakképzési feladatok tervezéséhez és
ellátásához szükséges adatot szolgáltat, a közérdekből nem nyilvános személyes adatok kivételével,
d) az  egyetértési jogot gyakorló miniszter által javasolt, az  5.  § (2)  bekezdésében meghatározott ágazatokba
tartozó képzésekre vonatkozó egyéb rendelkezéseket, valamint
e) a hatálybalépésének időpontját.
3. A szakképzési megállapodás felülvizsgálata, módosítása és megszűnése
8. § (1) A fenntartó köteles a szakképzési megállapodás felülvizsgálatát kezdeményezni, ha
a) az  abban rögzített adatokban – a  tanulói létszám változása kivételével – vagy a  szakképzési megállapodás
megkötésének alapjául szolgáló valamely feltétel tekintetében változás következett be, a  változás
bekövetkeztétől vagy
b) a szakképző iskolának a nemzeti köznevelésről szóló törvény szerinti, szakképzést érintő átszervezéséről dönt,
a döntéstől
számított tizenöt napon belül.
 (2) A  fenntartó az  1.  § (1)  bekezdésben meghatározott hároméves időtartam alatt kezdeményezheti a  szakképzési
megállapodás felülvizsgálatát, ha
a) a szakképzési megállapodásban a képzésre tervezett létszámnál magasabb tanulói létszám igénye lenne,
b) az elindításra még nem került képzés helyett más képzést kíván indítani, vagy
c) az elindult képzés mellett új képzést kíván indítani.
9. § (1) A  8.  § (1)  bekezdése és a  8.  § (2)  bekezdés a)  pontja alapján kezdeményezett felülvizsgálatot a  fenntartó
a  változás alapjául szolgáló dokumentumok csatolásával kezdeményezi a  miniszter felé. Ha a  felülvizsgálat
alapján a  szakképzési megállapodást módosítani kell, akkor az  5.  § (1)–(3)  bekezdésében és a  6.  §-ban foglalt
rendelkezéseket kell alkalmazni.
(2) A  szakképzési megállapodás 8.  § (2)  bekezdés b) és c)  pontja alapján történő felülvizsgálatának kezdeményezése
esetén a  3.  § rendelkezéseit kell alkalmazni azzal az  eltéréssel, hogy a  fenntartónak az  adatlapot a  képzés
elindításának tanévét megelőző tanév május 30-áig kell benyújtania. Ha a szakképzési megállapodást a benyújtott
adatlap alapján módosítani kell, a  szakképzési megállapodás módosítására a  4.  §-ban, az  5.  §-ban és a  6.  §-ban
foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni.
10. § (1) Amennyiben a  fenntartó nem kezdeményezi a  8.  § (1)  bekezdése alapján a  szakképzési megállapodás
felülvizsgálatát, a miniszter
a) a  fenntartót a 4. § (1) bekezdése szerinti hiánypótlásra szólítja fel, és ennek teljesítése esetén a szakképzési
megállapodást módosítja, vagy
b) a szakképzési megállapodást megszünteti.
(2) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  9.  § (1)  bekezdésében foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni.
Az  (1)  bekezdés b)  pontja szerinti esetben a  miniszter tíz napon belül értesíti a  szakképzési megállapodás
megszűnéséről a  fenntartót, a  költségvetési hozzájárulást folyósító szervet és – az  5.  § (2)  bekezdése esetén –
az egyetértési jogot gyakorló minisztert.
4. Záró rendelkezések 11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
12. § (1) A  2019/2020. tanévben induló képzésekre e  rendelet alapján szakképzési megállapodás kizárólag a  2019/2020.
tanévre vonatkozó szakmaszerkezeti döntésről és a 2019/2020. tanévben a Szabóky Adolf Szakképzési Ösztöndíjra
jogosító szakképesítésekről szóló 21/2019. (II. 25.) Korm. rendelet 2. és 4. mellékletében meghatározott nem állami
fenntartókkal, az engedélyezett keretszám erejéig köthető.
(2) Az  (1) bekezdés alapján megkötésre kerülő szakképzési megállapodások esetében e  rendelet rendelkezéseit azzal
az eltéréssel kell alkalmazni, hogy
a) a szakképzési megállapodást 2019. augusztus 31-ig kell megkötni,
b) a fenntartónak a 2019/2020. tanévben és – az 1. § (1) bekezdése alapján – az ezt követő két tanévben induló
képzésekre vonatkozóan a 3. § alapján kitöltött adatlapot legkésőbb 2019. június 15-éig kell benyújtania,
c) a  b)  pont alapján benyújtott adatlapot nem kell megküldeni a  4.  § (2)  bekezdése szerinti véleményező
szervezetek részére. 13. § Hatályát veszti a szakképzési megállapodásról szóló 314/2013. (VIII. 28.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
17/2017. (V. 17.) KKM utasítása a határ menti gazdaságfejlesztési stratégiák szerződéskötési, döntéshozatali és a támogatás fedezetének lehívási rendjéről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás alapján a vajdasági, kárpátaljai,
horvátországi, muravidéki, felvidéki és erdélyi stratégiák támogatását biztosító határ menti gazdaságfejlesztési programok
szerződéskötési, döntéshozatali és a támogatás fedezetének lehívási rendjét az alábbiak szerint szabályozom:
1. A döntéshozatal 1. § A külgazdasági és külügyminiszter a vajdasági, kárpátaljai, horvátországi, muravidéki, felvidéki és erdélyi stratégiák
végrehajtása érdekében stratégiánként Irányító Testület (a továbbiakban: IT) felállításával biztosítja a  források
felhasználásának felügyeletét.
2. § Az IT elnöke a Külgazdasági és Külügyminisztérium (a továbbiakban: KKM) Határ Menti Gazdaságfejlesztésért Felelős
Helyettes Államtitkára (a továbbiakban: HÁTHATÁR), tagjai a határ menti gazdaságfejlesztési program megvalósítása
szempontjából legfontosabb ágazati minisztériumok által delegált képviselők (így különösen a Miniszterelnökség,
a Nemzetgazdasági Minisztérium, a Földművelésügyi Minisztérium, az  Igazságügyi Minisztérium), valamint a határ
menti gazdaságfejlesztési program megvalósításában részt vevő érintett határon túli magyar szervezet
(a továbbiakban: kedvezményezett) képviselői.
3. § Az IT ügyrendjében meghatározottak szerint javaslatot tesz a formai követelményeknek megfelelő és szakmailag is
támogatható, a kedvezményezett által felterjesztett pályázatok támogatására.
4. § Az  IT ülésére a  KKM illetékes szervezeti egységeinek vezetőit megfigyelőként legalább az  ülést megelőző három
nappal írásos formában a Határ Menti Gazdaságfejlesztési Programok Főosztálya (a továbbiakban: HGPF) hívja meg.
Az IT működési rendjét az IT ügyrendje szabályozza.
5. § Az IT ügyrendjében meghatározottak szerint a támogatandó pályázatokat egységes listán (a továbbiakban: döntési
lista) fogadja el, amelyet a megvalósításban részt vevő kedvezményezett állít össze. A döntési lista tartalmi elemeit
a támogatási szerződésekhez mellékelt minta tartalmazza.
6. § Az IT üléséről jegyzőkönyv készül, melyet a HGPF mint az IT titkársági teendőit ellátó egység állít össze. A jegyzőkönyvet,
valamint a  döntési listát a  HÁTHATÁR terjeszti fel jóváhagyásra a  Gazdaságdiplomáciáért Felelős Államtitkárhoz
(a továbbiakban: ÁTGAZDIPL).
2. A támogatási szerződések előkészítése, véleményezése és megkötése
7. § A  HGPF aláírás céljából előkészíti a  kedvezményezettel kötendő támogatási szerződés tervezetét és mellékleteit
(a továbbiakban: szerződéstervezet), melyeket továbbít a HÁTHATÁR számára.
8. § A  szerződéstervezetet – papír alapon és elektronikus formában – a  HGPF a  HÁTHATÁR jóváhagyását követően,
véleményezés céljából – a  HÁTHATÁR útján – megküldi a  pénzügyi ellenjegyzésért felelős Költségvetési Főosztály
(a  továbbiakban: KFO) és a  jogi ellenjegyzésért felelős Jogi Főosztály (a továbbiakban: JFO), valamint tájékoztatás
céljából a Gazdasági Ügyekért Felelős Helyettes Államtitkár (a továbbiakban: GHÁT) részére.
9. § A KFO és a JFO módosító javaslataikat szövegszerű formában, a szerződéstervezet részükre, véleményezés céljából
történő hivatalos megérkezésétől számított öt munkanapon belül teszik meg. Igény esetén a HGPF, valamint a KFO és
a JFO előzetesen személyes egyeztetést tartanak.
10. § A módosító javaslatok alapján a HGPF a részére történő valamennyi javaslat beérkezését követő kettő munkanapon
belül véglegesíti a  szerződéstervezetet, és végső visszamutatásra – legkevesebb kettő munkanapos határidővel –
megküldi a KFO, a JFO és a GHÁT részére.
11. § A HGPF a végső visszamutatásban – amennyiben eltér a pénzügyi és jogi szakmai módosító javaslatokban foglaltaktól –
indokolni köteles szakmai döntését.
12. § Amennyiben a  végső visszamutatásra megküldött szerződés tervezetével valamely szervezeti egység (KFO, JFO,
GHÁT) nem ért egyet, haladéktalanul egyeztetést kell lefolytatni.
13. § Az egyeztetett és véglegesített szerződést és mellékleteit a HÁTHATÁR aktában elhelyezve küldi meg jogi és pénzügyi
ellenjegyzésre az illetékes szervezeti egységek részére.
14. § A KFO vizsgálja a  szabad előirányzat rendelkezésre állását, a  tervezett kifizetési időpontokban a pénzügyi fedezet
biztosítottságát, valamint a kötelezettségvállalásnak a gazdálkodásra vonatkozó szabályoknak történő megfelelését.
15. § A  pénzügyi és jogi ellenjegyzés határideje három-három munkanap. A  határidő kezdőnapja az  akta szervezeti
egységhez történő megérkezése.
16. § Az  egyeztetett és véglegesített támogatási szerződés ellenjegyzése kizárólag írásbeli indoklással köthető további
feltételekhez.
17. § A  támogatási szerződést az  ellenjegyzéseket követően kötelezettségvállalóként a  KKM részéről az  ÁTGAZDIPL,
helyettesítési jogkörben a HÁTHATÁR írja alá.
18. § A szerződő felek által aláírt szerződés egy-egy eredeti példányát az aláírást követően a HGPF haladéktalanul megküldi
az ÁTGAZDIPL, a KFO és a JFO részére.
3. A pénzügyi lehívások kezelése 19. § A kedvezményezett a KKM-mel megkötött támogatási szerződésben foglaltakkal összhangban megküldi a  lehívási
kérelmét (a továbbiakban: kérelem) és annak a támogatási szerződés szerinti mellékleteit a HGPF részére.
20. § (1) A HGPF vizsgálja a kérelem szabályszerűségét. A vizsgálat keretében a HGPF ellenőrzi a kérelem és mellékletei:
a) döntési listában foglaltaknak történő megfelelőségét;
b) számszaki megfelelőségét;
c) megalapozottságát, jogszerűségét, a támogatási szerződésben foglaltaknak történő megfelelőségét, továbbá
amennyiben a  kérelem benyújtása korábban felmerült költségek elszámoláshoz van kötve, úgy annak
teljességét.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti vizsgálatot követően, amennyiben az  szükséges, a  HGPF hiánypótlásra szólítja fel
a kedvezményezettet.
21. § A  20.  § szerinti vizsgálatot követően a  kérelmet és annak mellékleteit a  HGPF megküldi a  HÁTHATÁR részére
jóváhagyásra.
22. § A  HÁTHATÁR gondoskodik a  kérelem és mellékleteinek az  ÁTGAZDIPL részére teljesítésigazolásra történő
felterjesztéséről.
23. § Az  ÁTGAZDIPL által aláírt teljesítésigazolást, a  kérelmet és a  kedvezményezett bankszámlakivonatát a  HGPF
intézkedésre továbbítja a KFO részére a kifizetés teljesítése érdekében.
24. § A  teljesítésigazolás alapján a  támogatási összeg utalványozása előtt a  KFO érvényesítésre jogosult munkatársa
(a  továbbiakban: érvényesítő) köteles ellenőrizni az  összegszerűséget, a  fedezet rendelkezésre állását, valamint
az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény, az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011.
(XII. 31.) Korm. rendelet, valamint az államháztartás számviteléről szóló 4/2013. (I. 11.) Korm. rendelet előírásainak
utalványozást megelőző eljárásban történő betartását a 25. §-ban foglaltaknak megfelelően.
25. § (1) A  24.  § szerinti ellenőrzés során az  érvényesítő megvizsgálja a  kötelezettségvállalás nyilvántartásba vételének
megtörténtét, a kötelezettségvállalásba-vételi bizonylat meglétét, megfelelőségét, ennek keretében:
a) a kötelezettségvállalási dokumentum megfelelőségét (valamennyi illetékes szervezeti egység által jóváhagyott,
véglegesített tervezettel való egyezőség, iktatószám, aláírások, dátum, pecsét megléte);
b) a kötelezettségvállaló, a pénzügyi és jogi ellenjegyzők jogosultságának meglétét, megfelelőségét;
c) a kötelezettségvállaló, a pénzügyi és jogi ellenjegyzők aláírásmintáinak meglétét;
d) a kiadás összegszerűségének, jogcímének helyességét;
e) a támogatási szerződés tartalma vonatkozásában ellenőrzi
ea) a  KKM nevét, székhelyét, adószámát, számlavezető bankjának nevét, képviselőjének nevét, PIR
számát,
eb) a kedvezményezett nevét, székhelyét, cégjegyzék-, cégazonosításra alkalmas számot, közteherviselési
azonosítóját, számlavezető bankjának nevét, képviselőjének nevét,
ec) a kedvezményezett bankjának IBAN kódját, SWIFT kódját,
ed) a kedvezményezett bankjának pontos nevét, címét,
ee) a  támogatás összegét, a  KKM forrását jelentő fejezeti kezelésű előirányzat pontos megnevezését,
címrendi besorolását és államháztartási azonosítóját, a támogatás intenzitását,
ef ) a kormányzati funkció szerinti besorolást,
eg) a támogatási összeg kifizetésének pontos ütemezését, határidejét, részletekben történő finanszírozás
esetén az  egyes finanszírozási időszakokat, a  több év előirányzatai terhére vállalt kötelezettségek
esetén az évenkénti ütemezést;
f ) a kötelezettségvállalási dokumentum vizsgálata vonatkozásában ellenőrzi
fa) a szerződésben szereplő bankszámlaszám és a bankszámlaszám-igazolás összhangját, egyezőségét,
fb) a szerződésben szereplő bankszámlaszám devizanemének a támogatási szerződésben meghatározott
folyósítási devizanemmel való összhangját,
fc) a  költségterv számszaki helyességét, költségtételeinek kiemelt előirányzatonkénti elkülönülését
(a  költségterv tételeinek megalapozottságát, szükségességét, azok mértékének megfelelőségét
a szakmai kapcsolattartó és a kötelezettségvállaló vizsgálja),
fd) a költségterv és a szerződés számszaki egyezőségét,
fe) a szerződés mellékleteinek meglétét,
ff) utófinanszírozás esetén az  elszámolás megtörténtét igazoló teljesítésigazolás meglétét, továbbá
a (2) bekezdés szerinti megfelelőségét,
fg) a támogatási szerződés biztosítékadási kötelezettségének előírása esetén a biztosíték meglétét.
(2) Az érvényesítő a teljesítésigazolás ellenőrzése során vizsgálja a pénzügyi fedezet rendelkezésre állását, az előirányzatfelhasználási tervben történő megjelenést, ennek keretében:
a) a kiadási előirányzatok rendelkezésre állását, a lehívás sorszámát, összegét,
b) a teljesítésigazoló jogosultságának meglétét, a fejezeti kezelésű előirányzatokkal kapcsolatos eljárási rendről
és hatáskörökről szóló miniszteri utasításban, illetve gazdálkodási keretszabályzatban meghatározott
teljesítésigazolás alaki megfelelőségét, adatainak számszaki helyességét,
c) a teljesítésigazolás teljes körű kitöltöttségét,
d) a bankszámlaszám helyességét.
26. § Az érvényesítő – a kiadás utalványozását megelőző vizsgálat megfelelősége esetén – a KKM integrált pénzügyi és
számviteli rendszerében rögzíti az  egyéb pénzbekérőt, melynek keretében biztosítja a  kinyomtatott kiadási
utalványnak a költségvetési helyre, szakfeladatra, szervezeti egységre, keretgazdára, ügyletkódra vonatkozó adatai
helyességét. Amennyiben az  érvényesítő hiányosságot észlel, úgy a  KFO-ra történő beérkezéstől számított három
munkanapon belül jelzi azt a HGPF és a HÁTHATÁR felé.
27. § A KFO a teljesítésigazolást tartalmazó akta hiánytalan beérkezésétől számított három munkanapon belül intézkedik
a pénzügyi teljesítés indításáról.
28. § A HGPF a teljesített lehívásokról pályázati kiírásonként elkülönített nyilvántartást vezet a döntési listával összhangban.
29. § A KKM által kifizetett és elszámolt előlegek állományáról a KFO nyilvántartást vezet.
30. § A HGPF a részére megküldött elszámolások alapján, lehívásonkénti bontásban teljesítésigazolást állít ki a KFO részére
a  KKM követelésállományának aktualizálása érdekében, és biztosítja az  elszámolások bizonylatainak utólagos
ellenőrizhetőségét, teljes körű rendelkezésre állását.
31. § A KFO az év végi zárás keretében – lehívásonkénti bontásban – a KKM könyveiben szereplő követelés állományáról
a HGPF-et tájékoztatja.
4. Hatályba léptető rendelkezés 32. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
41/2013. (XI. 8.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII.  törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdés b) pontja alapján 2013. november 1-jétől – hat hónap
időtartamra – 2014. április 30-áig dr. Cserháti Pétert egészségügyi struktúraváltásért felelős miniszteri biztossá
nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos 1. §-ban meghatározott feladatkörében a következő tevékenységeket látja el:
a) az egészségügyi struktúraváltással összefüggő 2013–2014. évi betegút-szervezési és finanszírozási feladatok
ellátása,
b) a rehabilitációs fekvőbeteg és járóbeteg szakellátás területén megkezdett átalakítások előkészítésének
folytatása,
c) az a) és b) pontban foglalt feladatok ellátásához szükséges 2007–2013. évi, illetve a 2014–2020. évi Új Széchenyi
Terv végrehajtásának és tervezésének felügyelete,
d) a gyógyászati segédeszköz-ellátás új rendszerének kialakításában való közreműködés az új Országos
Fogyatékosügyi Program végrehajtásának 2012–2013. évekre vonatkozó intézkedési tervéről szóló 1056/2012.
(III. 9.) Korm. határozatban foglaltaknak megfelelően.
3. § A miniszteri biztos tevékenységét az emberi erőforrások minisztere az egészségügyért felelős államtitkár útján
irányítja.
4. § A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (7) bekezdése szerinti helyettes államtitkári illetménynek megfelelő összegű díjazásra
és juttatásokra jogosult.
5. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
27/2013. (VI. 21.) KüM közleménye Magyarország Kormánya és Georgia Kormánya között a bűnözés megelőzésében és leküzdésében történő együttműködésről szóló Megállapodás kihirdetéséről szóló 2013. VIII. törvény 2. és 3. §-ának hatálybalépéséről.
A 2013. évi VIII. törvénnyel a Magyar Közlöny 2013. március 5-i, 37. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya és
Georgia Kormánya között a bűnözés megelőzésében és leküzdésében történő együttműködésről szóló Megállapodás
26. Cikk (1) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„A jelen Megállapodás azon későbbi írásbeli értesítés kézhezvételének napját követő második hónap első napján
lép hatályba, amelyben a Szerződő Felek diplomáciai úton értesítették egymást a Megállapodás hatálybalépéséhez
szükséges belső eljárások teljesítéséről.”
A későbbi értesítés kézhezvételének napja: 2013. március 20.
A Megállapodás hatálybalépésének napja: 2013. május 1.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2013. évi VIII. törvény 4. § (3) bekezdésével, megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és Georgia Kormánya között a bűnözés megelőzésében és leküzdésében történő együttműködésről szóló
Megállapodás kihirdetéséről szóló 2013. évi VIII. törvény 2. és 3. §-a 2013. május 1-jén, azaz kettőezer-tizenhárom
május elsején hatályba lépett.
Martonyi János s. k.,
 külügyminiszter


text:
54/2013. (IX. 25.) NFM rendelete a távközlési építmények engedélyezéséről és ellenőrzéséről szóló 29/1999. (X. 6.) KHVM rendelet hatályon kívül helyezéséről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (2) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek,
valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 84.  §
l) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Hatályát veszti a távközlési építmények engedélyezéséről és ellenőrzéséről szóló 29/1999. (X. 6.) KHVM rendelet.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Németh Lászlóné s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
18/2007. (II. 20.) Korm. rendelete a transzeurópai közúthálózatnak a Magyar Köztársaság területén lévő alagútjaira vonatkozó biztonsági minimumkövetelményekről.
A transzeurópai közúthálózatnak a Magyar Köztársaság
területén kijelölt szakaszain a biztonság, a szolgáltatások
és a kényelem magas, egységes és állandó szintjének garantálása érdekében a Kormány a közúti közlekedésről
szóló 1988. évi I. törvény 48. § (3) bekezdése a) pontjának
12. alpontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendeli el:
I. Fejezet A RENDELET ALKALMAZÁSI KÖRE 1. §
E rendelet előírásait kell alkalmazni minden olyan működő, építés vagy tervezés alatt álló alagútra, amelynek
hossza meghaladja az 500 métert.
Fogalommeghatározások 2. § E rendelet alkalmazásában:
a) transzeurópai közúthálózat: az 1692/96/EK határo
zat I. mellékletének 2. szakaszában meghatározott közúthálózat, amelyet e határozat II. melléklete ír le és/vagy térképei ábrázolnak;
b) alagút: a transzeurópai közúthálózatnak a Magyar
Köztársaság területén lévő, zárt földtani közegbe beágyazott vonalas műtárgya, amely a közutat valamely akadály
alatt vezeti át;
c) alagút hossza: az alagút teljesen lefedett részén mért
leghosszabb forgalmi sáv hossza;
d) segélyszolgálat: a területileg illetékes állami vagy
önkormányzati fenntartású, vagy az alagút üzemeltetői állományába tartozó szolgálat, amely baleset esetén beavat
kozik, ideértve a rendőrséget, tűzoltóságot és a mentőszolgálatot is;
e) működési engedély: olyan engedély, amely a biztonsági szempontokat kielégítő alagút forgalom számára
történő megnyitását, illetőleg újbóli megnyitását teszi
lehetővé;
f) műszaki engedély: olyan engedély, amely a közlekedési műszaki szempontokat kielégítő alagút építését, korszerűsítését, forgalomba helyezését és megszüntetését engedélyezi;
g) rendkívüli esemény: az alagútban közlekedő jármű
műszaki hibája, ütközése, tűz, az alagúthasználó személyi
sérüléses balesete vagy a rendeltetésszerű alagúti üzemet
veszélyeztető üzemi körülmény;
h) alagútkezelő: a Nemzeti Közlekedési Hatóság Közép-magyarországi Regionális Igazgatósága (a továbbiakban: Hatóság) által kijelölt, a közúti közlekedésről szóló
törvényben meghatározott közútkezelő.
II. Fejezet BIZTONSÁGI INTÉZKEDÉSEK 3. § Az alagútban végrehajtandó biztonsági intézkedéseknek az építményt, annak berendezéseit, a működést, a
használókat és a járműveket is magában foglaló rendszer
szakmai elemzésén kell alapulnia.
4. § (1) Az alagútra vonatkozó biztonsági minimumkövetelményeket e rendelet 1. melléklete tartalmazza, amelyeket a
tervezés, a kivitelezés és a működés során egyaránt teljesíteni kell.
(2) A tervezés alatt álló alagutak kivételével amennyiben egyes, e rendelet 1. mellékletében megállapított minimumkövetelményeket csak olyan műszaki megoldásokkal
lehetne teljesíteni, amelyek nem kivitelezhetőek, vagy kivitelezésük aránytalan költséggel járna, a Hatóság a minimumkövetelmények alkalmazása helyett alternatívaként
elfogadhatja kockázatcsökkentő intézkedések végrehajtását, amennyiben az alternatív intézkedések azonos értékű
vagy jobb védelmet biztosítanak. Ezen intézkedések hatékonyságát a 13. § szerinti kockázatelemzéssel kell alátámasztani. A közlekedésért felelős miniszter az indokolással ellátott, alternatívaként elfogadott kockázatcsökkentő
intézkedésekről tájékoztatja az Európai Bizottságot
(a továbbiakban: Bizottság).
III. Fejezet AZ ALAGUTAK BIZTONSÁGÁRÓL GONDOSKODÓ
SZERVEZETEK, AZOK FELADAT- ÉS HATÁSKÖRE
A hatóság és a hatósággal kapcsolatos bejelentési
kötelezettség
5. § (1) A működési engedély és a műszaki engedély kiadásával, valamint az alagutak biztonságával kapcsolatos
egyéb hatósági jogkört a Hatóság gyakorolja.
(2) A Hatóság – a szakhatóságok és egyéb érintett szervezetek, személyek bevonásával és közreműködésével – biztosítja, hogy az alagútban a biztonsági minimumkövetelményeknek valamennyi, e rendelet által megkövetelt szempontja érvényesüljön.
(3) Amennyiben az alagút részben a Magyar Köztársaság, részben az Európai Unió egy másik tagállamának a területén található, a Hatóság az alagút biztonságával kapcsolatos döntések meghozatalához köteles beszerezni a
másik érintett tagállam meghatározott hatóságának előzetes egyetértését.
(4) A gazdasági és közlekedési miniszter bejelenti a Bizottságnak a Hatóság nevét és címét, valamint az ezekben
bekövetkező változás esetén – a változástól számított három hónapon belül – a változás tényét és az új adatokat.
6. § (1) A Hatóság gondoskodik:
a) az alagút rendszeres biztonsági vizsgálatáról, az
ezekre vonatkozó – e rendeletben foglaltak alapján történő – biztonsági követelmények meghatározásáról;
b) a segélyszolgálatok alagutakkal kapcsolatos képzésére és felszerelésére vonatkozó szervezeti és működési
rendszerek, valamint a vészhelyzeti intézkedési tervek kidolgozásáról;
c) rendkívüli esemény miatti azonnali lezárási rend
meghatározásáról;
d) a szükséges kockázatcsökkentő intézkedések végrehajtatásáról; e) az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság, valamint az Országos Rendőr-főkapitányság – mint érintett
szakhatóságok – bevonásával
ea) az alagút biztonsági tisztjének határozatban történő
jóváhagyásáról,
eb) az alagút kiviteli tervének a 2. melléklet 1.3. pont
szerinti jóváhagyásáról,
ec) a működési engedélynek a – 2. melléklet 3. pontjában foglalt eljárási rend szerinti – kiadásáról;
ed) a működési engedélytől történő eltérések – 2. melléklet 4. pontjában foglalt eljárási rendnek megfelelő – engedélyezéséről,
ee) a működési engedélynek – a biztonsági minimumkövetelmények sérelme esetén történő – korlátozásáról,
felfüggesztéséről (a továbbiakban: az alagút lezárásáról)
és azoknak a feltételeknek a meghatározásáról, amelyek
teljesülése esetén az alagútban a rendeltetésszerű üzem
helyreállítható, illetve az alagút a közforgalom számára
újra megnyitható,
ef) a biztonsági minimumkövetelményektől való eltérések engedélyezéséről a 14. §-ban foglalt eljárási rend
szerint.
(2) Az alagút biztonságos használata érdekében a Hatóság, a biztonsági tiszt, illetve az alagútkezelő megkeresésére a segélyszolgálatok együttműködésre, illetve a feladatkörükbe tartozó szükséges intézkedések megtételére
kötelesek.
Alagútkezelő 7. § (1) Olyan alagút esetében, amely részben a Magyar
Köztársaság és részben az Európai Unió egy másik tagállamának területén található, az alagútnak csak egyetlen kezelője lehet. A Hatóság az alagútkezelő elismerésével kapcsolatban köteles egyeztetést kezdeményezni a másik tagállam kijelölt hatóságával.
(2) A Hatóság az (1) bekezdésben meghatározott esetben alagútkezelőként a másik tagállam által kijelölt alagútkezelőt is elismerhet.
8. § (1) Az alagútkezelő az alagútban bekövetkezett rendkívüli eseményről jelentést készít. A jelentést legkésőbb a
rendkívüli esemény bekövetkeztétől számított 8 napon belül továbbítja a biztonsági tiszthez, a Hatósághoz és az
érintett segélyszolgálatokhoz.
(2) Amennyiben súlyos személyi sérüléssel vagy halálesettel járó rendkívüli esemény történik, az alagútkezelő
köteles vizsgálati jelentést is készíteni, amelyben elemzi a
bekövetkezés körülményeit és megállapítja a szükséges
következtetéseket. Az alagútkezelő a vizsgálati jelentést
30 napon belül köteles megküldeni az (1) bekezdésben
megjelölt személyek, szervek részére.
(3) A jelentés és a vizsgálati jelentés formáját és tartalmát a Hatóság határozza meg, figyelemmel a 15. §-ban
foglalt kötelezettségére is.
Biztonsági tiszt 9. § (1) Az alagútkezelő – a Hatóság 6. § (1) bekezdés
ea) pontjában foglalt jóváhagyásával – minden alagút esetében kijelöl egy biztonsági tisztet. Egy biztonsági tiszt
több alagút esetében is elláthatja feladatait. A biztonsági
tiszt személyében történő változást a Hatóság részére be
kell jelenteni. Az alagútkezelő köteles gondoskodni a biztonsági tisztség folyamatos betöltöttségéről.
(2) A biztonsági tiszt az alagút használóinak és az üzemeltetésért felelős személyzetnek a biztonsága érdekében
koordinálja a megelőző intézkedéseket és óvintézkedéseket.
(3) Biztonsági tisztként kijelölhető az alagútkezelő üzemeltetésért felelős személyzetének tagja vagy valamely
segélyszolgálat alkalmazottja. A biztonsági tiszt az alagutat érintő biztonsági kérdésekben független, e tekintetben
a munkáltatója által nem utasítható.
(4) Biztonsági tiszt az lehet, aki műszaki felsőoktatásban szerzett oklevéllel, legalább középfokú tűzvédelmi
képzettséggel és 5 éves – e rendelet 2. § b) pontja szerinti
vagy más – alagutakkal, biztonságtechnikával, illetve tűzvédelemmel kapcsolatos szakmai gyakorlattal rendelkezik, továbbá részt vesz szakirányú továbbképzéseken.
10. § A biztonsági tiszt:
a) biztosítja a koordinációt a segélyszolgálatokkal,
részt vesz ezen szervezetek alagutakkal kapcsolatos feladat- és tevékenységi körének kidolgozásában;
b) részt vesz a rendkívüli esemény során megvalósítandó intézkedések megtervezésében, végrehajtásában és értékelésében;
c) részt vesz a tervezésétől kezdődően a biztonságot
érintő programok, az alagút szerkezeteinek, berendezéseinek és ezek működtetésének meghatározásában új vagy
meglévő alagutak módosítása esetében;
d) ellenőrzi az üzemeltetésért felelős személyzet felkészültségét, és részt vesz a rendszeresen tartandó gyakorlatok szervezésében;
e) amennyiben szükséges, javaslatot tesz a kockázatelemzés elvégeztetésére;
f) tanácsot ad az alagutak szerkezeteinek és a berendezéseinek üzembe helyezésével és működtetésével kapcsolatban;
g) ellenőrzi az alagút szerkezeteinek és berendezéseinek megfelelő karbantartását és a szükséges javítások elvégzését;
h) részt vesz a rendkívüli események értékelésében. Ellenőrző szervezet
11. § (1) Az alagutak ellenőrzését, értékelését, vizsgálatát és
a próbaüzemet a Hatóság végzi.
(2) Az alagútkezelő köteles az ellenőrzést tűrni, az ellenőrzéshez, az értékeléshez és a próbaüzemhez szükséges
feltételeket biztosítani, továbbá az ellenőrző szervezet felkérése esetén köteles az ellenőrzésben, a vizsgálatban és a
próbaüzem elvégzésében közreműködni.
IV. Fejezet ELLENŐRZÉSI ÉS EGYÉB KÖTELEZETTSÉGEK
AZ ALAGUTAKKAL KAPCSOLATBAN
Időszakos ellenőrzések 12. § (1) Az alagutakat a Hatóság legalább hatévente ellenőrzi (a továbbiakban: időszakos ellenőrzés).
(2) A Hatóság a vizsgálatról ellenőrzési jelentést készít.
(3) A Hatóság az időszakos ellenőrzésekről nyilvántartást vezet, amely tartalmazza az ellenőrzés időpontját, a
főbb megállapításokat és a megtett intézkedéseket.
(4) Az ellenőrzési jelentés megállapításairól a Hatóság
értesíti az alagútkezelőt és a biztonsági tisztet. Amennyiben az alagút nem felel meg a biztonsági minimumkövetelményeknek, a Hatóság megfelelő határidő megjelölésével felszólítja az alagútkezelőt a szükséges intézkedések
megtételére. A Hatóság a szükséges intézkedések megtétele idejére elrendelheti az alagút lezárását.
(5) A (4) bekezdés szerinti felszólításban foglaltak megvalósításáig – amennyiben az alagút lezárására nem kerül
sor – a Hatóság az érintett szakhatóságok, a biztonsági tiszt
és az egyéb érintett szervek bevonásával megállapítja az
alagút ideiglenes üzemeltetésének feltételeit, amelyeket
addig kell alkalmazni, amíg az alagútkezelő a (4) bekezdés
szerinti felszólításban foglaltaknak eleget tesz.
(6) Amennyiben az alagút lezárására került sor és az
alagútkezelő a (4) bekezdés szerinti felszólításban foglaltaknak eleget tett, a Hatóság az érintett szakhatóságok, a
biztonsági tiszt és az egyéb érintett szervek bevonásával
dönt az alagút újbóli megnyitásáról.
(7) Amennyiben a (4) bekezdés szerinti felszólításban
foglaltak megvalósítása bármilyen lényegi módosítást tartalmaz az alagút építményét, berendezéseit vagy működését illetően, az alagút további működéséhez új működési
engedély szükséges, az e rendelet 2. mellékletében szabályozott eljárás lefolytatása alapján.
Kockázatelemzés 13. § (1) A kockázatelemzés szükségességéről – az e rendelet
1. mellékletének 1.1.3. pontjában meghatározott eseteken
túlmenően, a biztonsági tiszt javaslatának figyelembevételével – az alagútkezelő dönt.
(2) A kockázatelemzés során figyelembe kell venni az
alagút összes tervezési tényezőjét és a biztonságot érintő
valamennyi közlekedési feltételt, így különösen a forgalom jellemzőit és összetételét, az alagút hosszát és geometriáját, valamint a naponta áthaladó nehéz tehergépkocsik
előre becsült számát.
(3) A kockázatelemzés tartalmát és eredményét ismertetni kell a 2. melléklet szerinti biztonsági dokumentációban. A biztonsági dokumentációt a Hatóság részére be kell
nyújtani.
(4) Az alagútkezelő minden egyes alagút esetében, valamennyi tervfázisban összeállítja a biztonsági dokumentációt, és azt folyamatosan aktualizálja. Az alagútkezelő a
biztonsági dokumentáció egy példányát átadja a biztonsági tisztnek.
(5) A biztonsági dokumentáció ismerteti az alagutat
használók biztonsága érdekében szükséges megelőző és
óvintézkedéseket – tekintettel a mozgáskorlátozott és a fogyatékkal élő személyekre is –, az útvonal jellegét, a szerkezet konstrukcióját és annak környezetét, a forgalom jellegét és a rendelet 2. § d) pontjában meghatározott segélyszolgálatok tevékenységének hatókörét.
(6) Az alagútkezelő a kockázatelemzést egy tőle funkcionális szempontból független – közúti létesítmények
kapcsán elvégzett kockázatelemzési gyakorlattal rendelkező – szervezettel végezteti el, amellyel a (7) bekezdés
szerinti módszertan követelményeinek alkalmazását előíró
szerződést köt.
(7) A kockázatelemzés módszertanát a Hatóság – az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság bevonásával – határozza meg és erről tájékoztatja a Bizottságot.
(8) A Hatóság a kockázatelemzés módszertanát a honlapján közzéteszi.
Eltérések engedélyezése innovatív technikák
esetében 14. § (1) Olyan innovatív biztonsági berendezések felszerelésének vagy innovatív biztonsági eljárások alkalmazásának
lehetővé tétele érdekében, amelyek e rendeletben előírt
követelményekkel azonos vagy annál magasabb szintű vé
delmet nyújtanak, a Hatóság az alagútkezelő megfelelően
dokumentált kérelme alapján – a (2)–(4) bekezdés figyelembevételével – az érintett szakhatóságok bevonásával
eltérést engedélyezhet e rendelet biztonsági minimumkövetelményeitől.
(2) A Hatóság az eltérés engedélyezése előtt kérelmet
nyújt be az Európai Bizottsághoz az eltérésre vonatkozóan, amelyhez mellékeli az alagútkezelő eredeti kérelmét.
(3) Amennyiben a Bizottság vagy valamely tagállam
három hónapon belül nem fogalmaz meg ellenvetést, az
eltérést a Bizottság részéről jóváhagyottnak kell tekinteni.
(4) Amennyiben a Bizottság nem ért egyet az eltérés
engedélyezésével, az alagútkezelő kérelmét el kell utasítani.
Jelentési kötelezettség 15. § A Hatóság kétévente jelentést állít össze az alagutat
érintő rendkívüli eseményekről, valamint az ilyen események gyakoriságáról és okairól. Értékeli ezeket, továbbá információt szolgáltat a biztonsági létesítmények
és intézkedések tényleges szerepéről és hatékonyságáról. A jelentést a beszámolási időszakot követő év szeptember 30-ig a gazdasági és közlekedési miniszter megküldi a Bizottságnak.
V. Fejezet ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 16. §
Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép
hatályba.
Az Európai Unió jogának való megfelelés 17. §
Ez a rendelet a transzeurópai közúthálózat alagútjaira
vonatkozó biztonsági minimumkövetelményekről szóló,
2004. április 29-i 2004/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja, a 3. melléklet
2.1. pontjának kivételével.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
7/2015. (II. 18.) NFM rendelete az ENKSZ Első Nemzeti Közműszolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaság felett az államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összességét gyakorló szervezet kijelöléséről.
Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 71.  § (2)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 109.  § 3.  pontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva a következőket rendelem el:
1. § Az ENKSZ Első Nemzeti Közműszolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaság felett az  államot megillető
tulajdonosi jogok és kötelezettségek összessége gyakorlójának 2020. december 31-ig az  MFB Magyar Fejlesztési
Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaságot jelölöm ki.
2. § Ez a rendelet a kihirdetése napján 19 órakor lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
76/2012. (XI. 16.) OGY határozata a Gazdasági Versenyhivatal 2011. tevékenységéről és a Versenytörvény alkalmazása során szerzett, a verseny tisztaságának és szabadságának érvényesülésével kapcsolatos tapasztalatokról szóló beszámoló elfogadásáról.
1. Az Országgyűlés elfogadja a Gazdasági Versenyhivatal 2011. évi tevékenységéről és a Versenytörvény alkalmazása
során szerzett, a verseny tisztaságának és szabadságának érvényesülésével kapcsolatos tapasztalatokról szóló
beszámolót. 2. Ez a határozat közzététele napján lép hatályba.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
466/2018. (X. 29.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Lehotai Zsuzsannát 2019. március 31-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2018. október 17. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
9/2003. (II. 7.) FVM rendelete a mezőgazdasági haszonállat tartási szabályok betartása mellett előállított vágóbaromfi 2003. év első fél termelési támogatásáról.
Az agrárpiaci rendtartásról szóló 1993. évi VI. törvény
27. §-ának (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján
— figyelemmel az agrár- és vidékfejlesztési támogatások
igénybevételének általános feltételeiről szóló 290/2002.
(XII. 27.) Korm. rendeletre, a pénzügyminiszterrel egyetértésben — a következőket rendelem el:
1. § Az alapanyag-termelői és feldolgozói tevékenység stabilizálása és a minden piacon értékesíthető és feldolgozott
termékekhez szükséges, a haszonállat tartási szabályok betartásával előállított vágóbaromfiból származó I. osztályú
alapanyag (MSZ 6918:1997 I. osztály) részarány megtartása, illetve növelésének elősegítése érdekében agrárpiaci
támogatás (a továbbiakban: támogatás) vehető igénybe.
2. § (1) A támogatás mértéke 8,20 Ft/kg. A támogatásban
részesíthető vágóbaromfinak meg kell felelnie az
MSZ 6918:1997 előírásaiban meghatározott I. minőségi
osztály feltételeinek, valamint e rendelet mellékletében
vámtarifaszám és MSZ elnevezés szerinti felsorolásnak.
A támogatásban részesíthető vágóbaromfi mennyiségen
belül:
a) legfeljebb 100 ezer tonna lehet a 0105 92 00 99,
valamint a 0105 93 00 99 vámtarifaszám alá tartozó Gallus
domesticus fajba tartozó 20 hétnél nem idősebb szárnyasok
(a továbbiakban: vágócsirke),
b) legfeljebb 60 ezer tonna lehet a 0105 99 30 99 vámtarifaszám alá tartozó Pulyka egyéb (a továbbiakban:
pecsenye, illetve gigant vágópulyka),
c) legfeljebb 40 tonna a 0124 10 50 22 vámtarifaszám
alá tartozó, legfeljebb 5 hónapos pecsenyegyöngyös, illetve
d) legfeljebb 45 ezer tonna e rendelet mellékletében
felsorolt vámtarifaszám és MSZ elnevezés szerinti egyéb
vágóbaromfi mennyisége.
(2) A vágócsirke termékkörben az (1) bekezdés a) pontjában megjelölt mennyiség az (1) bekezdésben meghatározott feltételeknek való megfelelés esetén további 7,60 Ft/kg
támogatásra jogosult.
(3) A mezőgazdasági haszonállatok tartásának állatvédelmi szabályairól szóló 32/1999. (III. 31.) FVM rendeletben (a továbbiakban: R.) előírt általános és speciális
tartási körülményeknek megfelelően nevelt, termelési
támogatásban részesíthető vágóbaromfi első féléves
mennyisége fajonkénti, illetőleg egyes esetekben hasznosítási irányonkénti felosztásáról a Baromfi Termék Tanács
(a továbbiakban: BTT) mint szakmai szervezet a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium és a BTT között
megkötött szerződés szerint köteles gondoskodni.
(4) Ennek érdekében minden, a tagsági körébe tartozó
és a feltételeknek megfelelő baromfivágóhíd (a továbbiakban: vágóhíd), illetve a BTT tagjaként működő Magyar
Szabadtartásos Baromfitermelők Szövetsége (a továbbiakban: Szövetség) számára ígérvényt állít ki az adott vágóhíd
által a termelési támogatás igénybevételével 2003. évben
felvásárolható vágócsirke, pecsenye, illetve gigant vágópulyka, pecsenyegyöngyös, valamint egyéb vágóbaromfi
mennyiségéről.
(5) Ha az adott vágóhíd, illetve Szövetség 2003. első
félévére meghatározott kerete a BTT nyilvántartása alapján kimerül, úgy a továbbiakban felvásárlásra kerülő vágóbaromfi után nem adható ki a 4. § (1) bekezdés g) pontjá
ban meghatározott igazolás, és nem vehető igénybe támogatás.
(6) A BTT által kiállított ígérvénnyel rendelkező vágóhídnak a BTT előírása szerinti rendszerességgel baromfifajonként jelentést kell küldenie a BTT részére a vágóhíd
által felvásárolt vágóbaromfi teljes mennyiségéről, az
MSZ 6918:1997 előírásaiban meghatározott I. osztályba
sorolt és az ígérvényben meghatározott támogatható termelési kvótára leigazolt mennyiségről.
3. § A támogatást a BTT által számszerűsített mennyiségi
keret kimerüléséig veheti igénybe az a természetes
személy, jogi személy, illetőleg jogi személyiség nélküli
gazdálkodó szervezet, amely alapanyag-termelő, valamint
az a saját tulajdonú alapanyaggal rendelkező vágóhíd,
amely
a) igazolja a BTT tagságát,
b) a megtermelt vágóbaromfit érvényes termékértéke
sítési szerződés alapján adja le a vágóhídon,
c) a vágóbaromfit olyan vágóhídon vágatta le, amely
e rendelet hatálybalépésének napján BTT tag, és rendelkezik az Európai Unióba történő baromfihús-kivitelre jogosító állatorvosi export ellenőrzési számmal,
d) rendelkezik a levágott és vágóhídon minősített vágóbaromfi mennyiségéről és az 1. §-ban rögzített szabvány
I. osztályú minőségének megfeleléséről szóló bizonylattal,
melyet a hatósági állatorvos és a BTT — helyi megbízottja
útján — ellenjegyzett,
e) rendelkezik a megtermelt vágóbaromfi származásának igazolásához szükséges következő adatokkal:
ea) naposkorban a naposbaromfit kibocsátó BTT tag
keltető üzemnek az Országos Mezőgazdasági Minősítő
Intézet által kiadott számmal,
eb) a vágóbaromfi (szülőpár törzsállomány) azonosító
számával, ec) importból származó naposbaromfi esetén — az
állat-egészségügyi behozatali engedélyezési eljárás alá tartozó importoknál — a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési
Minisztérium által kiállított előzetes állategészségügyi engedély számával.
4. § (1) A támogatást az alapanyag-termelő és a vágóhíd
(a vágóhídi átvételkor a vágóbaromfi tulajdonosa) az illetékes adóhatóságtól igényelheti a 3. §-ban rögzített feltételek megléte, illetőleg a következő iratok együttes csatolása esetén:
a) a vágóhíd által végzett vágóbaromfi-minősítésről kiadott bizonylat;
b) a vágóhídi elszámolás (ami integrátori részfinanszírozás esetén negatív előjelű is lehet) a hozzá tartozó számla
másolatával, illetve felvásárlási jegy csatolásával;
c) saját tulajdonban lévő baromfitelepről származó
vágóbaromfi vágása esetén a minősítő és mérlegelési
bizonylat;
d) a 3. § d) pontja szerint hitelesített vágóhídi bizonylat
és ezzel együtt a BTT tagságot igazoló irat;
e) a baromfinevelő telepet felügyelő területileg illetékes hatósági állatorvos igazolása arról, hogy a vágóbaromfit az R-ben előírt általános és speciális tartási körülményeknek megfelelően tartották;
f) a BTT igazolását az igénybe vehető támogatás összegéről, amelyen a 3. § e) pontjában szereplő adatokat fel
kell tüntetni.
(2) Ha a vágóbaromfi nevelése nem a 4. § f) pontjában
meghatározott feltétel szerint történt, a támogatás igénybevétele jogtalannak minősül.
(3) Ha a vágóhídi átvételkor a vágóbaromfi tulajdonosaként nem a termelő, vagy saját tulajdonú alapanyaggal
rendelkező feldolgozó szerepel, hanem integrátor vagy
kereskedő, az csak akkor veheti igénybe a 2. § (1)—(2) bekezdésben rögzített támogatást, ha a termelővel kötött
szerződés szerint, a kompenzációs felárat vagy általános
forgalmi adót nem tartalmazó felvásárlási ár felett megfizette a vágóbaromfi termelési támogatást is a termelőnek.
(4) Amennyiben a vágóhíd nem közvetlenül a baromfitermelőtől, hanem kereskedő/integrátor útján vásárolja
meg a vágóbaromfit, a számlán, illetve az ennek mellékletét
képező felvásárlási jegyen az alapanyag-termelő adatainak
is szerepelni kell, melyet a baromfitermelőnek a támogatás
igényléséhez rendelkezésre kell bocsátani.
(5) A támogatást minden hónap 15. napjától lehet az
illetékes adóhatóságtól igényelni. Az igénylésnél az adózás
rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvényt kell alkalmazni.
(6) A támogatás folyósítása az illetékes adóhatóság által
a 10032000-01905520 számú APEH Agrárpiaci támogatás,
állami felvásárlás számlájáról történik.
5. § (1) Ez a rendelet a kihirdetése napján lép hatályba azzal,
hogy rendelkezéseit a 2003. évi felvásárlásokra már a
hatálybalépést megelőzően megkötött szerződésekre is alkalmazni kell.
(2) Ez a rendelet 2003. június 30. napján hatályát veszti
azzal, hogy rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben
alkalmazni kell.
Dr. Németh Imre s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter