text:
2017. CLIII. törvény az adóhatóság által foganatosítandó végrehajtási eljárásokról.
I. FEJEZET
A TÖRVÉNY HATÁLYA ÉS AZ ALAPELVEK
1. A törvény hatálya 1. § (1) E  törvényt kell alkalmazni az állami adó- és vámhatóság, valamint az önkormányzati adóhatóság (a  továbbiakban
együtt: adóhatóság) által megállapított, nyilvántartott, törvényen alapuló fizetési kötelezettségek végrehajtása
során.
(2) Törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati hatósági ügyben helyi önkormányzati rendelet eltérő rendelkezése
hiányában e  törvény rendelkezéseit kell alkalmazni arra a  végrehajtásra, amelyet az  általános közigazgatási
rendtartás alapján az állami adó- és vámhatóság foganatosít.
(3) E  törvény rendelkezéseit kell alkalmazni azon köztartozások, igazgatási és bírósági szolgáltatási díjak és egyéb
tartozások végrehajtása során, amelyekre törvény az adók módjára való behajtást rendeli el (a továbbiakban: adók
módjára behajtandó köztartozás).
2. Az adóigazgatási rendtartásról szóló törvény és az adózás rendjéről szóló törvény szabályainak
alkalmazása
2. § E törvény eltérő rendelkezése hiányában az adóhatóság által foganatosított végrehajtási eljárásban az adóigazgatási
rendtartásról szóló törvény (a  továbbiakban: Air.) és az  adózás rendjéről szóló törvény (a  továbbiakban: Art.)
szabályait kell alkalmazni.
3. A bírósági végrehajtásról szóló törvény szabályainak alkalmazása
3. § E törvény, valamint az Air. és az Art. eltérő rendelkezése hiányában az adóhatóság által foganatosított végrehajtási
eljárásban – e törvénnyel összhangban – a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Vht.)
szabályait kell alkalmazni, azzal, hogy a Vht. 9. § alkalmazásának nincs helye.
4. § (1) Ahol a Vht.
a) végrehajtást kérőt említ, azon a  végrehajtást foganatosító adóhatóság által nyilvántartott adótartozás
tekintetében a nyilvántartó adóhatóságot, megkeresésre behajtandó tartozások vonatkozásában a behajtást
kérőt, illetve a behajtást kérő hatóságot,
b) végrehajtót említ, azon adóhatóságot,
c) végrehajtható okiratot említ, azon e törvényben meghatározott végrehajtható okiratot,
d) végrehajtói letéti számlára teljesítésről rendelkezik, azon a  végrehajtást foganatosító állami adó- és
vámhatóság, illetve a helyi önkormányzat számlájára teljesítést
kell érteni.
(2) A  végrehajtási eljárás során felmerülő költségek előlegezésére és viselésére, valamint a  végrehajtási eljárásban
eljárási bírság kiszabására e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) A  Vht. által szabályozott, bírósági döntést igénylő kérdés tekintetében a  végrehajtási eljárásban – törvény eltérő
rendelkezése hiányában – a végrehajtást foganatosító adóhatóság dönt.
4. Eljárási alapelvek 5. § A végrehajtási cselekmények sorrendjét, időpontját az adóhatóság e törvény keretei között maga határozza meg.
A törvényt az Országgyűlés a 2017. november 14-i ülésnapján fogadta el.
6. § A végrehajtási cselekmények közül azokat kell foganatosítani, amelyekkel a  leghatékonyabban érhető el
a végrehajtás célja, ugyanakkor az adósra nézve – az arányosság elvének figyelembevételével – a legkisebb mértékű
korlátozással jár.
II. FEJEZET
ÉRTELMEZŐ RENDELKEZÉSEK 7. § (1) E törvény alkalmazásában
 1. adó: az adó, a járulék, az illeték, a díj, hozzájárulás, továbbá a központi költségvetés, a Nemzeti Foglalkoztatási
Alap, a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Alap, a Nemzeti Kulturális Alap, az Egészségbiztosítási Alap,
valamint a  Nyugdíjbiztosítási Alap vagy az  önkormányzat javára teljesítendő, törvényen alapuló kötelező
befizetés;
2. adós: az  adózó, az  adó megfizetésére kötelezett személy, továbbá a  pénzfizetésre vagy a  meghatározott
cselekmény végrehajtására, tűrésére vagy abbahagyására kötelezett személy;
3. behajtást kérő: az  adók módjára behajtandó köztartozásnak minősülő fizetési kötelezettséget megállapító,
nyilvántartó szerv, vagy a tartozás jogosultja;
4. behajtást kérő hatóság: az általános közigazgatási rendtartáson alapuló végrehajtást kezdeményező hatóság;
 5. EKAER: Elektronikus Közúti Áruforgalom Ellenőrző Rendszer, az  állami adó- és vámhatóság által
működtetett elektronikus rendszer, amely az  Európai Unió valamely más tagállamából Magyarország
területére, Magyarország területéről az  Európai Unió valamely más tagállamába irányuló, a  termék közúti
fuvarozásával, illetve a Magyarország területén belül megvalósuló, a termék közúti fuvarozásával összefüggő
adókötelezettségek teljesítésének ellenőrzését szolgálja;
6. Európai Uniót megillető hagyományos saját forrásból fennálló követelés: az  Európai Unió saját forrásainak
rendszeréről szóló, 2014. május 26-i 2014/335/EU, Euratom tanácsi határozat 2.  cikk (1)  bekezdés a)  pontja
szerinti, az  Európai Unió által a  tagsággal nem rendelkező országokkal folytatott kereskedelemre
megállapított vámok, egyéb vámok, valamint a  cukorágazat piacának közös szervezése keretein belül
nyújtott hozzájárulások;
7. fizetési kedvezmény: fizetési könnyítés, illetve mérséklés;
 8. fizetési könnyítés: fizetési halasztás, illetve részletfizetés;
 9. gépjármű: olyan jármű, amelyet beépített erőgép hajt;
10. hozzátartozó: a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) szerinti hozzátartozó;
11. jármű: közúti szállító- vagy vontató eszköz, ideértve az önjáró vagy vontatott munkagépet is;
12. jövedelem: munkabér, illetmény, munkadíj, a  munkaviszonyon, közfoglalkoztatási jogviszonyon,
munkaviszony jellegű szövetkezeti jogviszonyon, közszolgálati, kormányzati szolgálati, állami szolgálati és
közalkalmazotti jogviszonyon, szolgálati viszonyon, társadalombiztosítási jogviszonyon alapuló járandóság,
valamint a munkából eredő egyéb rendszeres, időszakonként visszatérően kapott díjazás, juttatás;
13. költségvetési támogatás: az  államháztartásról szóló törvény (a  továbbiakban: Áht.) szerinti támogatás és
az Art. szerinti azon költségvetési támogatások, amelyek az Áht. alapján nem minősülnek támogatásnak;
14. közeli hozzátartozó: a Ptk. szerinti közeli hozzátartozó;
15. közeli lejáratú termék:
a) 24 órás fogyaszthatósági idő esetén a fogyaszthatósági idő utolsó két órájában,
b) több mint 24 órás fogyaszthatósági idő esetén a fogyaszthatósági idő utolsó napján,
c) 3  hónapos minőségmegőrzési vagy felhasználhatósági idő esetén a  minőségmegőrzési vagy
felhasználhatósági idő utolsó két hetében,
d) több mint 3  hónapos minőségmegőrzési vagy felhasználhatósági idő esetén – ide nem értve
azon termékeket, amelyeken nem szükséges a  minőségmegőrzési vagy felhasználhatósági idő
feltüntetése – a minőségmegőrzési vagy felhasználhatósági idő utolsó négy hetében;
16. lakóingatlan:
a) a  lakás céljára létesített és az  ingatlan-nyilvántartásban lakóház vagy lakás megnevezéssel
nyilvántartott, vagy ilyenként feltüntetésre váró ingatlan (tulajdoni illetőség), ha arra
használatbavételi engedélyt adtak ki,
b) a tanya és
c) az ingatlan-nyilvántartásban üdülőként nyilvántartott ingatlan, ha annak címe megegyezik az adós
lakóhely igazolására szolgáló személyazonosító okmányában megjelölt címmel, és nem áll az adós
tulajdonában olyan más ingatlan, amely lakás céljára alkalmas lenne;
17. nettó tartozás: a  tartozások összegének az  adóhatóságnál nyilvántartott túlfizetés összegével csökkentett
összege, amelynek számítása során túlfizetésként nem vehető figyelembe a letétként nyilvántartott összeg;
18. pénzügyi intézmény: a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló törvény szerinti pénzügyi
intézmény;
19. romlandó dolog: a  közeli lejáratú termék és az  a  dolog, amelynek állaga jelentősen romlana, vagy forgalmi
értéke jelentősen csökkenne, ha az értékesítésre a végrehajtás általános szabályai szerint kerülne sor;
20. saját bevétel: nem az állam közvetlen bevételei között elszámolt bevételek;
21. tanya: a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló törvény szerinti tanya
22. tartozás: az  esedékesség időpontjáig meg nem fizetett adó, vám, az  általános közigazgatási rendtartás
alapján végrehajtásra átadott fizetési kötelezettség, adók módjára behajtandó köztartozás, valamint
a jogosulatlanul igénybe vett költségvetési támogatás;
23. végrehajtó: az adóhatóság nevében eljárni jogosult kormánytisztviselő, köztisztviselő vagy pénzügyőr.
 (2) Az e törvény által nem meghatározott fogalmak tekintetében az Art. és az Air. fogalmait kell irányadónak tekinteni.
III. FEJEZET
ÁLTALÁNOS VÉGREHAJTÁSI SZABÁLYOK 5. Jegyzőkönyv 8. § (1) A jegyzőkönyv lehet általános jegyzőkönyv, foglalási jegyzőkönyv és árverési jegyzőkönyv.
 (2) A jegyzőkönyvben minden esetben fel kell tüntetni
a) az adós és a jelen levő más érdekelt nevét és lakóhelyét, természetes személyazonosító adatait, elnevezését,
a  bíróság által nyilvántartandó jogi személy nyilvántartási számát és székhelyét, valamint a  végrehajtó
azonosításához szükséges adatokat,
b) az eljárás helyét és idejét,
c) a végrehajtandó követelés jogcímét és összegét,
d) a  behajtást kérő, illetve a  behajtást kérő hatóság és az  adóhatóság megnevezését, utóbbi hivatalos
bélyegzőjét,
e) az eljárási cselekmény leírását, és
f ) foglalási és árverési jegyzőkönyv esetén a  Vht.-ban az  adott típusú jegyzőkönyvre meghatározott egyéb
adatokat és körülményeket.
 (3) A  jegyzőkönyvet a végrehajtó, az eljárási cselekmény foganatosításakor jelen levő felek és más érdekeltek aláírják.
Az aláírás hiányát és ennek okát a jegyzőkönyvben fel kell tüntetni.
9. § (1) Ha a  jegyzőkönyvben név-, szám- vagy más elírás, illetve számítási hiba van, az  adóhatóság a  hibát kijavítja, ha
az nem hat ki az ügy érdemére.
(2) Ha a  jegyzőkönyvből jogszabály által előírt kötelező tartalmi elem hiányzik, az  adóhatóság a  jegyzőkönyvet
kiegészíti.
(3) A kijavítást, kiegészítést az adóhatóság jegyzőkönyvvel teljesíti.
 (4) A kijavítást, kiegészítést annak kell megküldeni, akinek a kijavított, kiegészített jegyzőkönyv megküldésre került.
6. Ügygondnok 10. § (1) Az adóhatóság az adós részére ügygondnokot rendel, ha az adósnak van lefoglalható vagyontárgya, de az adós
a) lakóhelye vagy tartózkodási helye ismeretlen,
b) külföldön lakik, vagy hosszabb ideig ott tartózkodik, vagy
c) a székhelyén nem fellelhető vagy székhelye ismeretlen.
(2) Az  adóhatóság az  adós részére ügygondnokot rendel akkor is, ha a  nem természetes személy adósnak van
lefoglalható vagyontárgya és nincs törvényes képviselője.
(3) Nincs szükség ügygondnokra, ha az adósnak képviselője van.
 (4) Ha az  adós cégnek van lefoglalható vagyontárgya, de a  cégbíróság az  eljárás során a  céget hivatalból törölte
a cégjegyzékből, az adóhatóság ügygondnokot rendel, és részvételével folytatja az eljárást.
7. A végrehajtás költsége 11. § (1) Az  adós – jogszabályban meghatározottak szerint – köteles a  végrehajtással kapcsolatban felmerült valamennyi
költség, így a  készkiadás, a  költségminimum és jogszabályban meghatározottak szerint a  végrehajtási
költségátalány megfizetésére.
(2) Költségminimumként ingó- és ingatlanfoglalás esetén 5 ezer forint fizetendő.
 (3) Az adóhatóság a költségekről – a végrehajtási költségátalány, illetve költségminimum kivételével – végzést hoz.
 (4) Az adóhatóság a költségátalány, illetve költségminimum felszámításától számított 8 napon belül az adóst értesíti.
A költségátalány, illetve költségminimum felszámítását az adós az azok alapjául szolgáló végrehajtási cselekménnyel
szemben benyújtható végrehajtási kifogásban sérelmezheti.
8. A kötelezettségek és befizetések nyilvántartása és elszámolása
12. § (1) Az  állami adó- és vámhatóság a  végrehajtásban kezelt – végrehajtásra átvett – kötelezettségekről elkülönítetten
egyedi, analitikus nyilvántartást vezet, a végrehajtási eljárásban behajtott, a végrehajtási kényszer eredményeként
befizetett összegek fogadására és kezelésére elkülönített számlát tart fenn és működtet. E számla biztosítéki letét
funkcióval nem szolgálhat.
(2) Az állami adó- és vámhatóság az adó megfizetésére kötelezett személyek kötelezettségeiről, illetve az egyetemleges
kötelezettségekről elkülönítetten egyedi, analitikus nyilvántartást vezet, az  ilyen jogcímen előírt kötelezettségekre
befizetett összegek fogadására és kezelésére elkülönített számlát tart fenn és működtet. A  számlára befizetett
összegek elszámolására, felosztására a 13. §-ban szabályozott esedékesség szerinti felosztási szabályok az irányadók.
13. § (1) Ha a tartozást az adóhatóság hajtja be, a végrehajtott összeget – a végrehajtási eljárás során felmerült végrehajtási
költségek, és a  végrehajtási költségátalány elszámolását követően – a  tartozás esedékességének sorrendjében,
azonos esedékességű tartozás esetén a tartozás arányában kell elszámolni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, az állami adó- és vámhatóság által folytatott végrehajtási eljárásban behajtott összeget
–  a  végrehajtási eljárás során felmerült végrehajtási költségek, és a  végrehajtási költségátalány elszámolását
követően  – elsőként a  természetes személy jövedelemadójának előlegére, a  levont jövedelemadóra vagy
a  kifizető által a  természetes személytől levont járulékokra esedékességük sorrendjében, azonos esedékesség
esetén a  tartozások arányában kell elszámolni. A  még fennmaradó összeget elsőként az  Európai Uniót megillető
hagyományos saját forrásból fennálló követelésre, ezt követően az  egyéb, az  állami adó- és vámhatóság
alapfeladataihoz kötötten nyilvántartott tartozásokra az  esedékességük sorrendjében, azonos esedékesség
esetén a  tartozások arányában, az ezt követően fennmaradt összeget pedig az elkülönített számlán nyilvántartott
tartozásokra, több tartozás esetén a  tartozások esedékességének sorrendjében, azonos esedékesség esetén
a tartozások arányában kell elszámolni.
(3) Ha a  Vht. 4.  § (1)  bekezdés szerinti összeütközésről az  adóhatóság az  ingóság árverésének kitűzését követően
szerez tudomást, az  árverésből befolyt vételárat elsődlegesen az  adóhatóság által foganatosított végrehajtással
érintett összegre kell elszámolni az  (1) és (2)  bekezdés szerinti kielégítési sorrendben. A  bírósági végrehajtásban
érvényesítendő követelésre az  ezt követően fennmaradt összeg számolható el. Az  elszámolásról, a  bírósági
végrehajtásban felosztható összegről, az  adóhatóság tájékoztatja az  eljárásban érintett bírósági végrehajtót.
Az  adóhatóság felosztási tervben összesítve, egy összegben szerepelteti az  adóhatóság által foganatosított
végrehajtással érintett összeget, az árverésből befolyt vételárat, illetve a felosztást követően fennmaradt összeget.
A  fennmaradt összeg elszámolását – felosztását – a  Vht.-ban rendelkezett kielégítési sorrend alapján a  bírósági
végrehajtó végzi.
(4) A  végrehajtás során befolyt összegből a  hátralékos kötelezettségre elszámolt, felosztott összeget, az  adóhatóság
az  eredeti – végrehajtásba vont vagy végrehajtásra átvett – kötelezettség kiegyenlítése érdekében továbbutalja
az  eredeti kötelezettséghez kapcsolódóan nyilvántartásba vett számlaszámra. A  számlán a  felosztásra váró,
az ideiglenes biztosítási, illetve a biztosítási intézkedés alapján befolyt vagy felfüggesztett eljáráshoz kapcsolódóan
zárolt összegeken felüli, túlfizetésnek minősülő összeg nem tartható nyilván, annak vissza- vagy kiutalása iránt
az adóhatóság a tudomására jutásától számított 8 napon belül intézkedik.
(5) Az e törvény hatálya alá tartozó, végrehajtásba vont vagy átvett fizetési kötelezettséget forintban kell nyilvántartani,
a pénzforgalmi utalásokat forintban kell teljesíteni. A belföldi pénzforgalmi számla nyitására nem kötelezett, külföldi
illetőségű adós esetében a  vissza- vagy kiutalást az  adóhatóság az  adós által megadott külföldi fizetési számlára,
az adós által meghatározott devizanemben utalja át. Olyan külföldi pénznem esetében, amelynek nincs a Magyar
Nemzeti Bank által közzétett forintban megadott árfolyama, a  Magyar Nemzeti Bank által közzétett, euróban
megadott árfolyamot kell figyelembe venni. Az átváltás költsége a külföldi illetőségű adóst terheli.
14. § Ha
a) a  végrehajtás alá vont ingatlant a  Nemzeti Eszközkezelő vásárolta meg, akkor a  Vht. Kielégítés a  Nemzeti
Eszközkezelő által kifizetett vételárból alcíme szerinti,
b) az ingatlan kisajátítással érintett, akkor a Vht. Kielégítés kisajátításból befolyt összegből alcíme szerinti,
c) az  ingóságnak (mint zálogtárgynak), illetve az  ingatlannak az  értékesítése során zálogjoggal, illetve
jelzálogjoggal biztosított követelést is ki kell elégíteni, akkor a Vht. Kielégítés zálogjog alapján alcíme szerinti,
d) természetes személy adós foglalkozásának gyakorlásához nélkülözhetetlen gépjárművet kell értékesíteni,
akkor a Vht. Kielégítés a gépjármű értékesítéséből befolyt összegből alcíme szerinti
különös elszámolási szabályok alkalmazandóak.
9. A végrehajtás felfüggesztése 15. § (1) Az adóhatóság a döntés végrehajtását hivatalból felfüggesztheti vagy felettes szerve rendelkezésére felfüggeszti, ha
a fizetési kötelezettséget előíró döntés megváltoztatása vagy megsemmisítése várható.
(2) Az  állami adó- és vámhatóság – a  pénzügyi tranzakciós illeték és a  bírósági eljárási illeték kivételével  –
illetékügyekben a végrehajtást kérelemre felfüggesztheti, ha az illetékfizetési kötelezettség megszűnése várható.
(3) Az  adóhatóság az  adós kérelmére kivételesen akkor függesztheti fel a  végrehajtási eljárást, ha az  adós
a  felfüggesztésre okot adó, méltányolható körülményt igazolta, és az  adóst a  végrehajtási eljárás során korábban
e törvény alapján nem sújtották eljárási bírsággal.
(4) Az adóhatóság a felfüggesztésre okot adó, méltányolható körülmények körében különösen értékeli az adós tartási
kötelezettségébe tartozó személyek számát, az adós vagy az eltartott személy tartós és súlyos betegségét, az adóst
is sújtó, a végrehajtás során bekövetkezett elemi csapást vagy ipari katasztrófát.
(5) Az eljáró adóhatóság a végrehajtási eljárást törvényben meghatározott esetben felfüggeszti.
 (6) Ha az  adóhatóság hatósági átutalási megbízását a  fizetési számlát vezető pénzforgalmi szolgáltató a  végrehajtás
felfüggesztéséről szóló végzés meghozataláig nem teljesítette, az  adóhatóság a  hatósági átutalási megbízás
visszavonásáról haladéktalanul intézkedik. Ha a  fizetési számlát vezető pénzforgalmi szolgáltató a  hatósági
átutalási megbízást a  felfüggesztés kezdő napját követően, a  felfüggesztés hatálya alatt teljesítette és az összeget
az  adóhatóság részére átutalta, az  adóhatóság azt a  tudomására jutásától számított 8  napon belül visszatéríti
az adósnak.
(7) Ha az  adóhatóság jövedelemletiltást foganatosított, és a  munkáltató, illetve az  adós számára járandóságot,
illetményt, munkából eredő díjazást, juttatást, egyéb összeget rendszeresen, időszakonként visszatérően
folyósító szerv vagy személy (a  továbbiakban együtt: munkáltató) a  végrehajtás felfüggesztéséről szóló végzés
meghozataláig a  behajtani kívánt teljes összeget még nem utalta át az  adóhatóság részére, az  adóhatóság
a  jövedelemletiltás alapján történő levonás felfüggesztéséről tájékoztatja a  munkáltatót. A  munkáltatónak
az  általa a  jövedelemletiltás alapján a  felfüggesztés kezdő  napját követően, a  felfüggesztés hatálya alatt levont,
de az  adóhatóság részére még át nem utalt összeget az  adós részére vissza kell térítenie. A  munkáltató által
a  jövedelemletiltás alapján a  felfüggesztés kezdő  napját követően, a  felfüggesztés hatálya alatt az  adóhatóság
részére átutalt összeget az adóhatóság a tudomására jutásától számított 8 napon belül visszatéríti az adósnak.
10. A végrehajtási eljárás szünetelése 16. § (1) A végrehajtási eljárás szünetel
a) a  fizetési kedvezmény iránti kérelem adóhatósághoz történő megérkezését követő  naptól a  kérelmet
elbíráló döntés véglegessé válásának  napjáig, ha az  adós fizetési kedvezmény iránti kérelmét a  tartozás
esedékességét követő 8 napon belül nyújtotta be;
b) a  fizetési halasztást vagy részletfizetést engedélyező döntés véglegessé válásának  napjától a  tartozás
döntésben foglalt teljesítéséig, ha az adós kérelmére fizetési halasztást vagy részletfizetést engedélyeztek;
c) a  halasztó hatály elrendelése iránti kérelemnek az  adóhatóság tudomására jutása  napját követő  naptól
a  kérelem jogerős elbírálásáig, ha az  adóhatósági döntés ellen indított közigazgatási per során az  első
alkalommal előterjesztett halasztó hatály elrendelése iránti kérelmet jogerősen még nem bírálták el;
d) a  felszámolás elrendelésétől a  felszámolási eljárás jogerős befejezéséig, ha a  gazdálkodó szervezet
adótartozásának megfizetésére a helytállni köteles tag (részvényes), vezető tisztségviselő kötelezésére került
sor, vagy
e) ha törvény így rendelkezik.
 (2) Ha az  adóhatóság hatósági átutalási megbízását a  fizetési számlát vezető pénzforgalmi szolgáltató a  végrehajtás
szünetelése kezdő  napjáig nem teljesítette, az  adóhatóság a  hatósági átutalási megbízás visszavonásáról
haladéktalanul intézkedik. Ha a  fizetési számlát vezető pénzforgalmi szolgáltató a  hatósági átutalási megbízást
a  szünetelés kezdő  napját követően, a  szünetelés hatálya alatt teljesítette és az  összeget az  adóhatóság részére
átutalta, az adóhatóság azt a tudomására jutásától számított 8 napon belül visszatéríti az adósnak.
(3) Ha az  adóhatóság jövedelemletiltást foganatosított és a  munkáltató a  végrehajtás szünetelése kezdő  napjáig
a  behajtani kívánt teljes összeget még nem utalta át az  adóhatóság részére, az  adóhatóság a  jövedelemletiltás
alapján történő levonás felfüggesztéséről tájékoztatja a munkáltatót. A munkáltatónak az általa a jövedelemletiltás
alapján a  szünetelés kezdő  napját követően, a  szünetelés hatálya alatt levont, de az  adóhatóság részére még át
nem utalt összeget az adós részére vissza kell térítenie. A munkáltató által a jövedelemletiltás alapján a szünetelés
kezdő  napját követően, a  szünetelés hatálya alatt az  adóhatóság részére átutalt összeget az  adóhatóság 8  napon
belül visszatéríti az adósnak.
17. § Ha az  adóhatóság az  adós kérelmére fizetési könnyítést vagy adómérséklést engedélyezett, a  döntés véglegessé
válásáig a kérelemmel érintett tartozás tekintetében – az 50. § (2) bekezdésében foglalt eseten kívül – végrehajtási
cselekményt nem foganatosíthat.
11. A végrehajtás megszüntetése 18. § Meg kell szüntetni a végrehajtási eljárást, ha
a) az adós a tartozását maradéktalanul megfizette,
b) a tartozást az adóhatóság teljes egészében behajtotta,
c) a tartozást az adóhatóság teljes egészében elengedte,
d) a tartozások végrehajtásához való jog a rá vonatkozó szabályok szerint elévült,
e) valamennyi adótartozás vonatkozásában a végrehajtáshoz való jog megszüntetésére került sor,
f ) a végrehajtható okirat visszavonásra vagy megsemmisítésre került,
g) megkeresésre folytatott végrehajtás esetén a behajtást kérő, illetve a behajtást kérő hatóság ezt kérte,
h) az adós meghal, vagy
i) törvény így rendelkezik.
12. A végrehajtáshoz való jog elévülése 19. § (1) A tartozás végrehajtásához való jog az esedékesség naptári évének az utolsó napjától számított 4 év elteltével évül
el. Ha az adóhatóság végrehajtási cselekményt foganatosított, az elévülés 6 hónappal meghosszabbodik.
(2) Az  adóbevallás késedelmes benyújtása esetén az  adótartozás végrehajtásához való jog elévülése az  adóbevallás
benyújtásának időpontjával megszakad, és az  elévülés az  adóbevallás benyújtását követő  napon újból
megkezdődik.
(3) Ha az  adós ellen felszámolási eljárás indul, a  tartozás végrehajtásához való jog elévülése a  felszámolás kezdő
időpontjával megszakad, és az  elévülés a  felszámolási eljárás befejezéséről hozott döntés jogerőre emelkedését
követő napon újból megkezdődik.
(4) Ha a tartozás végrehajtásához való jog elévült, a tartozást terhelő késedelmi pótlékot is elévültnek kell tekinteni.
 (5) Nyugszik a  tartozás végrehajtásához való jog elévülése a  végrehajtási eljárás felfüggesztésének, illetve a  16.  §
(1) bekezdés c), d) és e) pontja szerinti szünetelésének, az adós vagyonának egészére elrendelt bűnügyi zárlatnak,
továbbá törvényben biztosított fizetési kedvezménynek vagy feltételhez kötött adómentességnek az  időtartama
alatt. Az 52. § (5) bekezdés szerinti jelzálogjog bejegyzése az elévülés nyugvása szempontjából a végrehajtási eljárás
felfüggesztésével esik egy tekintet alá.
(6) Az  adó végrehajtásához való jog elévülése az  Art. szerint az  adómegállapításhoz való jog elévülésének
meghosszabbodását eredményező bűncselekmények miatt indult büntetőeljárás esetében a büntetőeljárás kezdő
időpontjától annak jogerős befejezéséig nyugszik.
(7) Ha a  gazdálkodó szervezet, a  polgári jogi társaság adótartozásának a  tag (részvényes), vezető tisztségviselő
által történő megfizetésére kötelezését meg kell előznie a  korlátlan felelősség megállapítása iránti polgári peres
eljárásnak, a polgári peres eljárás kezdő időpontjától annak jogerős befejezéséig nyugszik a végrehajtáshoz való jog
elévülése.
(8) Nyugszik a végrehajtáshoz való jog elévülése az adózó halálának napjától az adómegállapításról szóló döntés, illetve
az örököst az örökhagyó tartozásának megfizetésére kötelező döntés véglegessé válásáig.
13. Behajthatatlan tartozás 20. § (1) A végrehajtási eljárást lefolytató adóhatóság az adós és – ha sor kerül kötelezésre – az adó megfizetésére kötelezett
személy végrehajtható vagyona hiányában az adós tartozását, állami kezességvállalásból eredő, állammal szemben
fennálló tartozását – alakszerű döntés meghozatala nélkül – ideiglenesen behajthatatlannak minősítheti és
a tartozás végrehajthatóvá válásáig, illetve a végrehajtáshoz való jog elévüléséig ezen a jogcímen tarthatja nyilván.
(2) A  behajthatatlanság címén nyilvántartott tartozást az  adóhatóság ismét végrehajthatónak minősíti, ha
a végrehajtáshoz való jog elévülési idején belül a tartozás végrehajthatóvá válik.
21. § A végrehajtási eljárást lefolytató állami adó- és vámhatóság a  10 ezer forintot meghaladó, de a  központi
költségvetésről szóló törvényben megállapított értékhatárt meg nem haladó, kis összegű követelés esetében
–  az  Európai Uniót megillető hagyományos saját forrásból fennálló követelés kivételével – az  átvezetésen
kívül kizárólag hatósági átutalási megbízást és jövedelemletiltást foganatosít a  behajtás érdekében. Ezek
eredménytelensége esetén a  tartozást – alakszerű döntés meghozatala nélkül – ideiglenesen behajthatatlannak
minősítheti és a  tartozás végrehajthatóvá válásáig, illetve a  végrehajtáshoz való jog elévüléséig ezen a  jogcímen
tarthatja nyilván.
14. Eljárási bírság kiszabása a végrehajtási eljárásban 22. § (1) Az  eljárás minden résztvevője, természetes személy esetén 200 ezer forintig, jogi személy és egyéb szervezet
esetén 500 ezer forintig terjedő eljárási bírsággal sújtható, ha a  végrehajtási eljárást a  megjelenési kötelezettség
elmulasztásával, az együttműködési kötelezettség megsértésével vagy más módon akadályozza.
(2) Azzal szemben, aki a jogsértést ismételten követi el, a kiszabható eljárási bírság összege természetes személy esetén
500 ezer forintig, jogi személy és egyéb szervezet esetén 1 millió forintig terjedhet.
15. Az adóhatósági egyezség szabályai 23. § Az adóhatóság és az  adós a  végrehajtási eljárás során az  adópolitikáért felelős miniszter, illetve az  önkormányzat
képviselő-testületének hozzájárulásával az  adós vagyonából lefoglalt ingó vagy ingatlan vagyontárgy tulajdon-,
kezelői jogának az állam vagy az önkormányzat javára történő átruházására – a becsértéknek megfelelő értékben –
egyezséget köthet, ha a vagyontárgy valamely állami vagy önkormányzati feladat ellátását természetben szolgálja.
Az  egyezségben szereplő összegben a  központi költségvetést, vagy az  önkormányzat költségvetését megillető
adótartozás megfizetettnek minősül.
16. Jogorvoslat a végrehajtási eljárásban 24. § (1) A  végrehajtási eljárás során az  adóhatóság, illetve az  önálló bírósági végrehajtó 36.  § alapján foganatosított
törvénysértő intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása ellen az  adós, a  behajtást kérő, a  behajtást
kérő hatóság, illetve az, akinek a  végrehajtás jogát vagy jogos érdekét sérti – a  sérelmezett intézkedés vagy
annak elmaradásának tudomására jutásától számított 15  napon belül – a  végrehajtást foganatosító elsőfokú
adóhatóságnál végrehajtási kifogást terjeszthet elő. Ha az  önálló bírósági végrehajtó törvénysértő intézkedése
vagy intézkedésének elmulasztása ellen az  elsőfokú adóhatóságnál terjesztenek elő végrehajtási kifogást, erről
az adóhatóság soron kívül értesíti az önálló bírósági végrehajtót.
(2) A  végrehajtási kifogásban meg kell jelölni a  sérelmezett intézkedést és azt, hogy a  kifogást előterjesztő
az intézkedés megsemmisítését vagy megváltoztatását milyen okból kívánja.
(3) A  végrehajtási kifogást a  sérelmezett intézkedés vagy annak elmaradásától számított legfeljebb 6  hónapon belül
lehet előterjeszteni.
25. § Az elkésett, a  nem a  jogosulttól származó, valamint az  intézkedés megsemmisítésének vagy megváltoztatásának
okát nem tartalmazó végrehajtási kifogást tartalmazó kérelmet az elsőfokú adóhatóság visszautasítja.
26. § (1) A  végrehajtást foganatosító adóhatóság a  benyújtott végrehajtási kifogást az  ügy összes iratával együtt annak
beérkezésétől számított 15 napon belül felterjeszti a felettes adóhatósághoz, kivéve, ha a végrehajtást foganatosító
adóhatóság a kifogásban foglaltaknak helyt ad, amelyről a végrehajtási kifogás előterjesztőjét tájékoztatja.
(2) A végrehajtási kifogásról a végrehajtást foganatosító adóhatóság felettes szerve 15 napon belül dönt.
 (3) A  felettes szerv a  megtámadott intézkedést helybenhagyja, megváltoztatja, megsemmisíti vagy az  adóhatóságot
–  az  intézkedés jellegéhez viszonyítottan megfelelő határidő tűzésével – az  elmulasztott intézkedés megtételére
kötelezi.
(4) A 36. § alapján eljáró önálló bírósági végrehajtót megillető díjazással kapcsolatos végrehajtási kifogást a végrehajtó
székhelye szerint illetékes járásbíróság bírálja el a  Vht. szabályai alkalmazásával. A  kifogást a  járásbíróságnak
címezve, az önálló bírósági végrehajtónál kell előterjeszteni.
27. § A végrehajtási kifogásnak – az árverés kitűzését követően benyújtott, az árverés kitűzésének jogszerűségét vitató,
első alkalommal benyújtott végrehajtási kifogás kivételével – a további végrehajtási cselekményekre nincs halasztó
hatálya, a lefoglalt vagyontárgy értékesítése iránt azonban csak az érintett vagyontárgy foglalásával, becsértékének
megállapításával szemben benyújtott végrehajtási kifogás végleges elbírálását követően lehet intézkedni.
28. § (1) Önálló fellebbezésnek van helye
a) az adóhatóság végrehajtási eljárása során e törvény vagy a Vht. alapján hozott,
b) a végrehajtási kifogás előterjesztési határidejének elmulasztása miatt benyújtott igazolási kérelmet elutasító,
c) a végrehajtási kifogást visszautasító és
d) a végrehajtási kifogást elbíráló
végzés ellen.
(2) Az Art. vagy az Air. szabályainak alkalmazásával hozott végzések elleni fellebbezés tekintetében az Art., illetve az Air.
rendelkezéseit kell alkalmazni.
IV. FEJEZET
A VÉGREHAJTÁS MEGINDÍTÁSA 17. Végrehajtható okirat
29. § (1) A végrehajtási eljárásban végrehajtható okirat:
a) a fizetési kötelezettséget megállapító, véglegessé vált hatósági döntés,
b) önadózás esetén a fizetendő adót, adóelőleget, adóelőleg-kiegészítést tartalmazó bevallás,
c) az adózóval közölt adóhatósági adómegállapítás,
d) az állami adó- és vámhatóság javára fizetési kötelezettséget megállapító jogerős bírósági határozat, bíróság
által jogerősen jóváhagyott egyezség, továbbá a  bírósági eljárási illetéket megállapító bírósági határozat,
valamint a bírósági eljárási illeték tárgyában küldött bírósági megkeresés és értesítés,
e) az egészségügyi szolgáltatási járulékfizetési kötelezettséget tartalmazó bejelentés,
f ) büntetőeljárás során hozott határozat, amely jogerősen adóbevétel-csökkenést, vagyoni hátrányt, vagy
jogosulatlanul igénybe vett költségvetési támogatást állapít meg, kizárólag az  adóbevétel-csökkenés,
a vagyoni hátrány vagy a jogosulatlanul igénybe vett költségvetési támogatás tekintetében,
g) az általános közigazgatási rendtartáson alapuló végrehajtás esetén a behajtást kérő hatóság megkeresésének
mellékletét képező, annak alapjául szolgáló döntés – ide értve a  meghatározott cselekmény végrehajtását
is –,
h) az adók módjára behajtandó köztartozás esetén a behajtást kérő megkeresése,
i) a  bíróság pénzbüntetésről, pénzbírságról, rendbírságról – kivéve, ha a  végrehajtási eljárásban kiszabott
rendbírság behajtását a  Vht. 45/A.  § (5)  bekezdése alapján az  önálló bírósági végrehajtó végzi  –,
vagyonelkobzásról, az elektronikus adat végleges hozzáférhetetlenné tételéről, az Európai Unió tagállamában
büntetőeljárásban bűncselekmény elkövetése miatt kiszabott pénzösszegről, valamint az  Európai Unió
tagállamai közé nem tartozó államban (a  továbbiakban: külföldi állam) vagy az Európai Unió tagállamában
büntetőeljárásban alkalmazott vagyonelkobzásról szóló értesítése,
j) a bíróság bűnügyi költségről, elővezetési és kísérési költségről, fegyelmi eljárásban a bírósági végrehajtóval,
bírósági végrehajtó-helyettessel és bírósági végrehajtójelölttel szemben kiszabott pénzbírságról, valamint
az  alapos kifogás esetén a  bírósági végrehajtót az  állam felé terhelő befizetési kötelezettségről szóló
értesítése, továbbá a  bírósági gazdasági hivatalnak a  közjegyző által kiszabott pénzbírságról, az  ügyészség
által kiszabott rendbírságról, megállapított bűnügyi költségről, az  ügyészség és a  nyomozó hatóság által
megállapított elővezetési és kísérési költségről, valamint a  pártfogó felügyelői szolgálat által a  közvetítői
eljárásban megállapított, az állam által előlegezett és visszatérítendő költségről szóló értesítése,
k) a  bűnügyi zárlatot elrendelő, az  elektronikus adat ideiglenes hozzáférhetetlenné tételéről, illetve
visszaállításáról, valamint az információs rendszerben tárolt adatok megőrzésére kötelezésről szóló határozat,
l) az Európai Unió és az Egyesült Nemzetek Szervezete Biztonsági Tanácsa által elrendelt pénzügyi és vagyoni
korlátozó intézkedés végrehajtására zárlatot elrendelő végzés,
m) a polgári ügyben az állam által előlegezett költséget tartalmazó megkeresés,
n) a bíróság által előlegezett gyermektartásdíjat tartalmazó megkeresés,
o) a  bíróságot, az  Országos Bírósági Hivatal elnökét, az  Országos Bírósági Hivatalt, a  minisztériumot,
az  igazságügyi szakértői intézményt vagy az  államot egyéb jogcímen megillető követelést tartalmazó
megkeresés, és
p) a  büntetés-végrehajtási szervezetet a  fogvatartottal – illetve a  volt fogvatartottal – szemben megillető
követelést tartalmazó megkeresés.
(2) Az okirat végrehajthatóságához külön intézkedésre nincs szükség.
 (3) A  tartozás után felszámított pótlék, kamat, a  végrehajtási költségátalány és költségminimum az  adótartozásra
vonatkozó végrehajtható okirat alapján hajtható végre. 18. A fizetési felszólítás és a végrehajtási eljárás megindítása
30. § (1) Az adóhatóság a tartozás megfizetésére az adóst felhívhatja, eredménytelen felhívás esetén, továbbá ha a felhívás
alkalmazása a körülmények alapján célszerűtlen, a végrehajtást megindítja.
(2) Az állami adó- és vámhatóság 10 ezer forintot meg nem haladó nettó tartozással rendelkező adós esetében fizetési
felhívást küld, további végrehajtási cselekményt – kivéve az Európai Uniót megillető hagyományos saját forrásból
fennálló követelés tekintetében – az átvezetésen kívül nem foganatosít.
31. § (1) A végrehajtási eljárás az első végrehajtási cselekmény foganatosításával indul.
 (2) A végrehajtó a végrehajtás foganatosításának megkezdésekor nem adja át a végrehajtható okiratot az adósnak.
 (3) A tartozást elsősorban átvezetéssel kell behajtani.
 (4) A  végrehajtható okirat alapján foganatosított ingó-, ingatlan-, illetve követelésfoglalás hatályát az  adóhatóság
kiterjesztheti a  foglalást követően végrehajthatóvá vált tartozásokra, költségekre is, amely tényről az  adóhatóság
az adóst értesíti.
19. Átvezetés 32. § (1) Ha az  adóhatóság az  adóst terhelő tartozás és eljárási költség mellett túlfizetést is nyilvántart, végrehajtási
cselekményként az átvezethető túlfizetés összegét az általa nyilvántartott tartozásokra – a 30. § (2) bekezdésében
foglalt értékhatárra figyelem nélkül – elszámolhatja, és ezzel egyidejűleg az adóst értesíti.
(2) A befizetések elszámolására a 13. §-ban foglaltak irányadók.
 (3) A túlfizetés elszámolásával a tartozás a jóváírás napján a jóváírás összegével megfizetettnek minősül.
20. Az adós és a végrehajtási eljárásban részt vevő személyek adatainak beszerzése és kezelése
33. § (1) Más hatóság, közfeladatot ellátó adatkezelő szerv nyilvántartásában vagy adózói nyilvántartásban szereplő adatot
az  adóhatóság az  adós azonosításához, a  végrehajtási eljárás megindításához, lefolytatásához, az  adós kérelmére
indult eljárásban a  tényállás tisztázásához használhatja fel. Ennek keretében, a  végrehajtási eljárás eredményes
lefolytatása érdekében az adóhatóság szükség esetén beszerzi az adós személyének azonosítására szolgáló, továbbá
az adós lakóhelyére (tartózkodási helyére) és a végrehajtás alá vonható vagyontárgyaira vonatkozó adatokat.
(2) Az  adóhatóság az  (1)  bekezdésben megjelölt eljárása során megkeresheti az  adósra, valamint a  vagyonára
vonatkozó adatokat kezelő hatóságokat, szervezeteket.
(3) A  nyilvántartásokat vezető hatóságok és szervezetek, ideértve az  elektronikus kapcsolattartásra köteles pénzügyi
intézményt, pénzforgalmi intézményt és befektetési vállalkozást is, az adóhatóság megkeresésének 8 napon belül
díjmentesen kötelesek eleget tenni.
(4) Az adóhatóságnak a megkeresésében meg kell jelölnie a végrehajtási ügy vagy a végrehajtás alapjául szolgáló okirat
számát.
(5) Az adó megfizetésére kötelezett személy kötelezéséhez, továbbá az ideiglenes biztosítási intézkedés és a biztosítási
intézkedés végrehajtására irányuló végrehajtás foganatosításához szükséges, e  §-ban meghatározott adatok
beszerzése iránt az adóhatóság már a végrehajtható okirat kézbesítése előtt intézkedhet.
34. § (1) Az adóhatóság a (2) bekezdésben foglalt személy által
a) a személyazonosságának és lakcímének igazolása érdekében az adóhatóság rendelkezésére bocsátott adatai
nyilvántartási adatokkal való egyezőségének és
b) a  személyazonosságának igazolására alkalmas, bemutatott hatósági igazolványa, és tartózkodásra
jogosító okmánya (a  továbbiakban együtt: igazolvány) nyilvántartási adatokkal való egyezőségének és
érvényességének
ellenőrzése céljából megkeresheti a  személyiadat- és lakcímnyilvántartást, a  járművezetőiengedély-nyilvántartást,
az útiokmány-nyilvántartást vezető vagy a központi idegenrendészeti nyilvántartás (a továbbiakban e §-ban együtt:
nyilvántartás) adatait feldolgozó hatóságot.
(2) Az  ellenőrzés a  természetes személy adós, valamint a  végrehajtási eljárásban részt vevő azon személy adatainak
ellenőrzésére terjedhet ki, akinek a személyazonosítását az adóhatóság elvégzi.
(3) Az ellenőrzéssel érintett, a végrehajtási cselekménynél jelen lévő, nem adós személyt az adóhatóság az ellenőrzés
megkezdése előtt tájékoztatja az  ellenőrzés céljáról, módjáról és tartalmáról, valamint az  ellenőrzés során
megismert adatok kezeléséről.
(4) Ha az ellenőrzés során az adóhatóság azt állapítja meg, hogy az igazolvány elvesztését, ellopását, megsemmisülését
bejelentették, és megtalálásának vagy megkerülésének ténye nincs nyilvántartva, az  igazolvány jogosulatlan
felhasználásának megakadályozása céljából az  igazolvány felhasználásának tényéről haladéktalanul értesíti
az intézkedésének helye szerint illetékes rendőrkapitányságot és az átvett igazolványt részére megküldi vagy átadja.
A bejelentési kötelezettség teljesítése nem minősül a titoktartási kötelezettség megsértésének.
(5) Az adóhatóság a nyilvántartásból a következő adatokat ellenőrizheti:
a) természetes személyazonosító adatok,
b) állampolgárság, hontalanság, menekült, bevándorolt, letelepedett, oltalmazott vagy a  szabad mozgás és
tartózkodás jogával rendelkező állampolgár jogállás,
c) lakcím,
d) arcképmás,
e) aláírás, és
f ) az igazolvány, valamint a személyazonosítóról és a lakcímről szóló hatósági igazolvány okmányazonosítója és
az okmányazonosító alapján nyilvántartott következő tények:
fa) a  külföldre utazásról szóló 1998.  évi XII.  törvény 24.  § (1)  bekezdés f )  pontja szerinti tények és
az okmány érvényességi ideje,
fb) a  közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999.  évi LXXXIV.  törvény 8.  § (1)  bekezdés b)  pont
ba)–bb) alpontja szerinti tények, és
fc) a  szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról
szóló 2007.  évi I.  törvény 76.  § d)  pontja, 80.  § (1)  bekezdés b) és c)  pontja, valamint a  harmadik
országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007.  évi II.  törvény 95.  §
(1)  bekezdés g)  pontja, 96.  § (1)  bekezdés g)  pontja, továbbá 100.  § (1)  bekezdés b) és c)  pontja
szerinti tények.
(6) Az  adóhatóság az  ügyvédi tevékenység gyakorlásához való jogosultságot az  ügyvédi kamarai nyilvántartásban
ellenőrizheti.
V. FEJEZET
A VÉGREHAJTÁS FOGANATOSÍTÁSÁNAK KÖZÖS SZABÁLYAI 21. A végrehajtási kényszer alkalmazása
35. § (1) A végrehajtás során szükség esetén állami kényszert is lehet alkalmazni, hogy az adós teljesítse a kötelezettségét.
 (2) Az állami kényszer – e törvény keretei között – elsősorban az adós vagyoni jogait korlátozhatja, kivételesen az adós
személyiségi jogait is érintheti.
 (3) Ha az  adós vagy más személy a  végrehajtási eljárás eredményességét a  végrehajtó veszélyeztetésével,
fenyegetésével akadályozza, vagy az eljárás lefolytatásának meghiúsítását megkísérli, az adóhatóság a rendőrségről
szóló törvény szerinti rendőri intézkedés megtételét kezdeményezheti, vagy az  állami adó- és vámhatóság
az  eljárása során a  hivatásos állományú, jelen lévő tagja útján is biztosíthatja az  eljárás zavartalan lefolytatását
a Nemzeti Adó- és Vámhivatalról szóló törvény szerinti intézkedések alkalmazásával.
22. A végrehajtás önálló bírósági végrehajtó útján történő foganatosítása
36. § Az önkormányzati adóhatóság a végrehajtást önálló bírósági végrehajtó útján is foganatosíthatja. Ebben az esetben
az  önálló bírósági végrehajtó az  e  törvényben foglalt rendelkezések alkalmazásával jár el azzal az  eltéréssel, hogy
illetékességére a  Vht. 232.  § (3)–(5)  bekezdése az  irányadó, és alkalmazza a  Vht.-nak az  elektronikus ingó- és
ingatlanárverésre vonatkozó rendelkezéseit is. Az  önálló bírósági végrehajtó díjazására a  bírósági végrehajtói
díjszabásról szóló rendelet rendelkezései alkalmazandók.
23. Eljárás külföldön tartózkodó személy végrehajtási ügyében 37. § (1) A nem belföldi illetőségű vagy az egybefüggően 183 napot meghaladóan külföldön tartózkodó belföldi illetőségű
személy (a  továbbiakban együtt e  § alkalmazásában: fizetésre kötelezett személy) tartozásának külföldön történő
érvényesítése (beszedése) érdekében szükséges cselekményt – az Európai Unió tagállamai közötti, valamint
nemzetközi egyezményekben szereplő jogsegély hatálya alá tartozó fizetési kötelezettségek kivételével – az
adópolitikáért felelős miniszter által lefolytatott közbeszerzési eljárás nyertese teszi meg.
(2) A  közbeszerzési eljárás nyertese a  tartozás érvényesítése érdekében jogosult az  ehhez szükséges, adótitoknak
minősülő adatok megismerésére. Ennek érdekében a végrehajtási eljárás alapjául szolgáló iratokat az adóhatóság
az eljárás befejezéséig a közbeszerzési eljárás nyertese rendelkezésére bocsátja.
(3) Az (1) bekezdés szerinti cselekmény ellátásáért a közbeszerzési eljárás nyertesét a külön megállapodásban foglaltak
szerint fizetendő ellenérték, de legfeljebb a beszedett tartozás nyolc százaléka illeti meg.
(4) Az  adóhatóság a  fizetési kötelezettséget megállapító döntést, illetve az  egyéb végrehajtható okiratot
a  közbeszerzési eljárás nyerteséhez negyedévenként küldi meg. Az  ezt követő változásról az  adóhatóság
a  közbeszerzési eljárás nyertesét haladéktalanul értesíti. Amíg a  közbeszerzési eljárás nyertese az  eljárás
eredménytelenségéről nem értesíti az  adóhatóságot, a  fizetésre kötelezett személy belföldi vagyona ellen
végrehajtási cselekmény nem foganatosítható. Ha a  közbeszerzési eljárás nyertese az  eljárás eredményességéről
6 hónap elteltével nem nyilatkozik, az adóhatóság a fizetésre kötelezett ingatlanára jelzálogjogot jegyeztethet be.
(5) Nem szükséges a közbeszerzési eljárás nyertesének igénybevétele akkor, ha a fizetésre kötelezett személy a fizetési
kötelezettség érvényesítésekor belföldön tartózkodik és a  fizetési kötelezettség érvényesítésének egyéb akadálya
nincs, továbbá akkor sem, ha a  fizetésre kötelezett személynek e  törvény szerinti képviseleti jogosultsággal
rendelkező belföldi meghatalmazottja van.
24. Megkeresés a végrehajtási eljárásban 38. § (1) Ha a végrehajtást megindító adóhatóság illetékességi területén kívül válik szükségessé helyszíni eljárási cselekmény
foganatosítása, a  végrehajtást megindító adóhatóság megküldi a  szükséges iratokat az  eljárási cselekmény
foganatosításának helye szerint illetékes adóhatóságnak (a  továbbiakban: megkeresett adóhatóság), és ellátja azt
a szükséges tájékoztatással.
(2) A  megkeresett adóhatóság az  eljárási cselekményeket foganatosítja, és a  keletkezett iratokat a  készkiadásairól
készült költségelszámolással együtt megküldi a végrehajtást megindító adóhatóságnak.
(3) Ha az  eljárási cselekmények lefolytatása egyidejűleg több adóhatóság illetékességi területén szükséges,
a  végrehajtást megindító adóhatóság a  többi illetékes adóhatóságot is megkeresheti az  eljárás lefolytatására.
A megkeresett adóhatóságok munkájának összehangolásáról a végrehajtást megindító adóhatóság gondoskodik.
(4) A feleknek az előlegezett költségeket a végrehajtást megindító adóhatóság részére kell megfizetniük, a végrehajtás
során befolyt összegeket a  végrehajtást megindító adóhatóság részére kell átadni, illetve annak az  elkülönített
számlájára kell befizetni. Az  ügyben a  végrehajtást megindító adóhatóság érvényesíti a  végrehajtási költséget, és
gondoskodik a megkeresett adóhatóság költségeinek megtérítéséről.
25. Az eljárás időpontja 39. § (1) Helyszíni eljárás keretében végrehajtási cselekmények munkanapon, reggel 6 óra és este 10 óra között
foganatosíthatók.
(2) A végrehajtó a végrehajtást foganatosító adóhatóság vezetőjének írásbeli engedélye alapján – az (1) bekezdésben
rögzített időbeli korlátozásra tekintet nélkül – bármikor foganatosíthat végrehajtási cselekményt.
(3) Ha az  egyéni vállalkozó, illetve a  nem természetes személy adós üzemi, illetve üzleti tevékenysége rendeltetése
folytán részben vagy egészben kívül esik az (1) bekezdés szerinti időtartamon, akkor az adóhatóság a végrehajtási
cselekményeket az adós üzemi, illetve üzleti tevékenységének folytatása alatt – külön engedély nélkül – elvégezheti.
(4) A végrehajtó a szállítás alatt álló ingóságot erre irányuló külön engedély nélkül is bármikor lefoglalhatja.
26. Helyszíni kényszercselekmények 40. § (1) A végrehajtás során az adóhatóság megtekintheti és átvizsgálhatja a Vht. 43. §-ban felsoroltakon túl
a) az adós székhelyeként szolgáló ingatlant és egyéb helyiséget,
b) az  adós be nem jelentett telephelyét, ha adat merül fel arra vonatkozóan, hogy ott az  adós vagyontárgya
fellelhető,
c) az EKAER szerint az adós részére érkező szállítmány lerakodási helyét.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglalt cselekmény foganatosítása során az  adóhatóság az  ott élő természetes személyek
információs magánszféráját kizárólag a  szükséges mértékben zavarhatja, továbbá biztosítja, hogy a  cselekmény
eredményeként tudomására jutott, a  végrehajtási eljárás lefolytatásával nem összefüggő, az  ott élő természetes
személyekhez kapcsolódó információk illetéktelen személyek részére ne váljanak hozzáférhetővé.
(3) Az  adós személye elleni kényszercselekményt az  állami adó- és vámhatóság jelen lévő hivatásos állományú
alkalmazottja a  Nemzeti Adó- és Vámhivatalról szóló törvény szerinti intézkedések foganatosításával akkor
alkalmazhat, ha az a végrehajtás eredményes befejezéséhez szükséges.
(4) A  fióktelep útján folytatott tevékenységgel összefüggésben keletkezett tartozás végrehajtása során a  külföldi
vállalkozás valamennyi belföldön található vagyonára végrehajtás foganatosítható.
(5) Az  adóhatóság a  nem adós ingatlanán, illetve közterületen is alkalmazhat helyszíni kényszercselekményt, ha
az  szükséges az  adós tulajdonát képező vagyontárgy lefoglalásához vagy a  már lefoglalt vagyontárgy elszállítása
érdekében.
VI. FEJEZET
JÖVEDELEMLETILTÁS ÉS PÉNZÜGYI INTÉZMÉNYNÉL KEZELT ÖSSZEGEKRE VEZETETT VÉGREHAJTÁS
27. Végrehajtás jövedelemre, fizetési számlára 41. § (1) A  jövedelemletiltás és a  pénzügyi intézménynél kezelt összegekre vezetett végrehajtás alkalmazásának nem
előfeltétele a helyszíni eljárás lefolytatása.
(2) A  munkáltató a  letiltás kézbesítését követő 15  napon belül – ha a  letiltás elektronikus úton érkezett, akkor
elektronikus úton – az  adós egyidejű tájékoztatása mellett tájékoztatja az  adóhatóságot a  havonta letiltható
jövedelem összegéről, valamint a  letiltást befolyásoló körülményekről, különösen a  folyósított jövedelem
összegéről, valamint az  azt terhelő egyéb végrehajtói letiltásokról. A  letiltható jövedelem összegét befolyásoló
körülményekről, illetve a  letiltható jövedelem összegének a  változásáról a  munkáltató a  letiltás teljes időtartama
alatt, az ok bekövetkezésétől számított 15 napon belül – ha a letiltás elektronikus úton érkezett, akkor elektronikus
úton – tájékoztatja az adóhatóságot.
42. § (1) A  fizetési számlát vezető pénzforgalmi szolgáltató az  adóhatóság hatósági átutalási megbízását a  végrehajtható
okirat csatolása nélkül köteles teljesíteni.
(2) Ha az  adóhatóság a  hatósági átutalási megbízást nem valós tartalmú végrehajtható okirat alapján, végrehajtható
okirat hiányában vagy végrehajtható okirat birtokában, de az  esedékesség időpontja előtt nyújtotta be,
a  hatósági átutalási megbízás teljesítése  napjától a  jogosulatlanul beszedett adó, költségvetési támogatás
visszatérítése napjáig a késedelmi pótlékkal azonos mértékű kamatot fizet.
(3) Ha az  adós a  hatósági átutalási megbízást megelőzően, de az  adó esedékességét követően teljesített befizetést,
az adóhatóság a jogosulatlanul beszedett összeget a jóváírástól számított 8 napon belül kamat nélkül téríti vissza.
(4) Ha a  befizetés az  adósnak felróható okból nem beazonosítható, a  határidő a  befizetés azonosításától kezdődik.
A  befizetés pénzforgalmi számlanyitásra kötelezett adósok esetén abban az  esetben minősül beazonosíthatónak,
ha az  adós a  bejelentett pénzforgalmi számláról vagy adószáma feltüntetésével utal, illetve pénzforgalmi
számlanyitásra nem kötelezett adós esetén abban az esetben minősül beazonosíthatónak, ha az adós adóazonosító
számát közleményként feltünteti.
VII. FEJEZET
INGÓFOGLALÁS 28. Az ingófoglalás általános szabályai
43. § (1) Ingófoglalás foganatosítására a  végrehajtási eljárás megindításával egyidejűleg vagy azt követően bármikor sor
kerülhet.
(2) Az  adóhatóság az  adóst a  vagyontárgyait terhelő zálogjogról kizárólag helyszíni eljárás keretében köteles
nyilatkoztatni.
44. § Az állami adó- és vámhatóság az adós által fuvarozónak fuvarozásra átadott dolgot a címzettnek történő átadásig
lefoglalhatja.
45. § Ingófoglalás esetén – ha az  árverés sikertelen volt, vagy ha a  becsérték megállapítása és az  árverés között
a  végrehajtási eljárás szüneteltetése, felfüggesztése, igényper megindítása folytán legalább 3  hónap eltelt – az
adóhatóság a becsértéket módosíthatja. Az adóhatóság módosítja a becsértéket az árverés közzétételéig akkor is,
ha a becsérték megállapítása és az árverés közzététele között az értékesítendő ingóság forgalmi értékében jelentős
változás állt be.
46. § (1) Az adóhatóság a lefoglalt ingóságot értékesítés céljából a foglalást követően haladéktalanul – az adós költségén –
elszállíthatja, és a  nyertes árverési vevőnek történő átadásig, foglalás alóli feloldásig vagy értékesíthetetlen
ingóság esetében az adósnak történő visszaadásig, illetve karitatív célú hasznosításáig, vagy hulladékként történő
megsemmisítésig megőrzi. Az  ingóság elszállításának nem feltétele a  Vht. szerinti zár alá vétel feltételeinek
fennállása.
(2) Ha az  adóhatóság az  (1)  bekezdésben foglalt lehetőséggel nem él, a  lefoglalt vagyontárgyat az  adós – a  szállítási
értesítőben megjelölt időpontig – az állaga megóvása mellett használhatja.
29. A járműfoglalás speciális szabályai 47. § (1) Az  adóhatóság a  járművet a  járműnyilvántartásban szereplő adatok alapján is lefoglalhatja, ha az  adós a  jármű
tulajdonosaként van a  nyilvántartásba bejegyezve, illetve ennek hiányában is, ha a  jármű a  házastársi közös
vagyonba tartozik. A  végrehajtó a  foglalási jegyzőkönyv másolatának megküldése mellett az  elidegenítési
és terhelési tilalom bejegyzése érdekében megkeresi a  közlekedési igazgatási hatóságot. A  hatóság köteles
e  felhívásnak haladéktalanul eleget tenni. Az  adóhatóság a  lefoglalt jármű forgalomból történő kivonása iránt
legkésőbb az árverési hirdetmény kitűzésével egyidejűleg intézkedik.
(2) A  vállalkozási tevékenységet végző adós üzemi, illetve üzleti tevékenységéhez szükséges gépjárművére
folytatott végrehajtást, az  adóvégrehajtó a  gépjármű lefoglalás foglalási jegyzőkönyvben történő feltüntetésével
foganatosítja. Ha ez  lehetséges, a  gépjármű törzskönyvét is le kell foglalni. Ha a  gépjármű lefoglalását követő
6  hónapon belül az  adózó az  adótartozását nem fizeti meg, az  adóvégrehajtó a  gépjármű forgalmi engedélyét is
lefoglalja.
(3) Ha a lefoglalt járművet az adós az adóhatóság felhívására nem adja át, és az adós lakóhelyén (tartózkodási helyén)
vagy székhelyén, telephelyén, fióktelepén az  nem fellelhető, az  adóhatóság az  ismeretlen helyen lévő gépjármű
feltalálási helyének megállapítása érdekében végzéssel tárgykörözést rendelhet el.
(4) A (3) bekezdésben foglalt intézkedések költségét az adóvégrehajtási eljárás során felmerült végrehajtási költségek
és a  végrehajtási költségátalány megállapításának és megfizetésének részletes szabályairól szóló rendelet
készkiadásra vonatkozó szabályai szerint számítja fel az adóhatóság.
30. Követelés lefoglalása 48. § (1) Az  adóhatóság az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános szabályairól szóló törvény szerinti
tárhellyel rendelkező, a Vht. 110.  § (1)  bekezdése szerinti harmadik személyek részére a  követelésfoglalásról szóló
okiratokat elektronikus úton kézbesíti.
(2) A  Vht. 110.  § (1)  bekezdése szerinti harmadik személy a  részére elektronikusan megküldött követelésfoglalással
kapcsolatban a  Vht. által előírt nyilatkozatot és annak mellékleteit elektronikus úton küldi meg az  adóhatóság
részére.
(3) Ha a Vht. 110.  § (1)  bekezdése szerinti harmadik személy az  általánosforgalmiadó-összesítő jelentés benyújtására
kötelezett, nyilatkozata szerint az adóstól számlát befogadó adóalany, aki az állami adó- és vámhatóságnak a Vht.
111. §-a alapján megküldött nyilatkozatában a követelést vagy annak egy részét annak teljesítése miatt nem ismeri
el, köteles a  követelés létrejöttét, illetve megszűnését az  állami adó- és vámhatóság részére hitelt érdemlően
igazolni.
(4) Ha az  általánosforgalmiadó-összesítő jelentés benyújtására kötelezett adóalany a  (3)  bekezdés szerinti
kötelezettségét nem teljesíti vagy a  Vht. által előírt nyilatkozattételt elmulasztja, az  adóhatóság az  adó
megfizetésére kötelezettre irányadó szabályok szerint kötelezheti őt a  követelés összege erejéig a  tartozás
megfizetésére.
31. Zálogjoggal terhelt ingóság lefoglalása 49. § (1) Zálogjoggal terhelt ingóság lefoglalása esetén a bíróság a zálogjogosult bekapcsolódásra irányuló kérelmét elbíráló
végzését megküldi az adóhatóságnak. A kérelem elbírálása során az adóssal szemben folyamatban lévő végrehajtási
ügyön az adóhatóság által a zálogjoggal terhelt vagyontárgyra folytatott végrehajtási eljárást kell érteni.
(2) A  zálogjogosult bekapcsolódását engedélyező végzés jogerőre emelkedését követően a  bíróság a  végzést azzal
küldi meg az  adóhatóságnak, hogy a  zálogjoggal terhelt vagyontárggyal kapcsolatos, az  adóhatóság követelését
tartalmazó hátraléki kimutatást küldje meg a  bíróságnak, amely továbbítja azt a  végrehajtást foganatosító
végrehajtónak.
(3) Nem eredményezi a Vht. szerinti hatásköri összeütközést, ha bíróság által engedélyezett bekapcsolódást követően
folytatott eljárásában a  bírósági végrehajtó a  zálogtárgyat akár a  zálogjogosult, akár az  adóhatóság követelése
fejében lefoglalja.
32. Fedezetcsere a végrehajtási eljárásban 50. § (1) Az  adóhatóság az  adós méltánylást érdemlő körülményére tekintettel – legkésőbb az  árverés kitűzését
megelőzően  – előterjesztett kérelmére a  lefoglalt ingó vagyontárgyat feloldja a  foglalás alól, ha a  tartozás
megtérülése a  feloldást követően is biztosított, illetve abban az esetben, ha az adós olyan vagyontárgyat ajánl fel
a  tartozás fedezetéül, amely a  feloldani kért vagyontárgy piaci értékét eléri, vagy azt meghaladja. A  vagyontárgy
feloldására és a felajánlott vagyontárgy lefoglalására egyidejűleg kerül sor.
(2) A fedezetcserére az eljárás szünetelése és felfüggesztése alatt is sor kerülhet.
 (3) A fedezetcsere során az 52. § (1) bekezdése nem alkalmazandó.
(4) Az  adóhatóság a  végrehajtási eljárás szünetelése vagy felfüggesztése alatt, más jogszabályi feltételek megléte
esetén, az adós kérelmére intézkedhet a lefoglalt ingóság értékesítése iránt.
VIII. FEJEZET
INGATLANFOGLALÁS 33. Az ingatlan-végrehajtás általános szabályai
51. § Ingatlanfoglalás foganatosítására a végrehajtási eljárás megindításával egyidejűleg vagy azt követően bármikor sor
kerülhet.
52. § (1) Nincs helye ingatlan-végrehajtásnak a természetes személy és az egyéni vállalkozó adós, valamint a vele együtt élő
közeli hozzátartozók lakhatását közvetlenül szolgáló lakóingatlan esetén, ha a tartozás összege az 500 ezer forintot
nem haladja meg.
(2) A lakáscélú állami támogatásokról szóló kormányrendeletben meghatározott méltányolható lakásigény mértékének
felső határát meg nem haladó nagyságú, az adós és a vele együtt élő közeli hozzátartozók lakhatását közvetlenül
szolgáló lakástulajdon a  végrehajtás során csak akkor értékesíthető, ha a  végrehajtás más formái nem vezettek
eredményre.
(3) Az adóhatóság az ingatlan lefoglalása végett megkeresi az ingatlanügyi hatóságot, amely a végrehajtási jogot soron
kívül bejegyzi az ingatlan-nyilvántartásba. A végrehajtási jog bejegyzése érdekében tett intézkedés ellen benyújtott
végrehajtási kifogásnak a megkeresés alapján teendő ingatlanügyi hatósági intézkedésre halasztó hatálya nincs.
(4) Az  adóhatóság az  adós tulajdonát képező ingatlan lefoglalását, illetve értékesítését mellőzheti, ha az  ingatlant
terhelő jelzálogjog miatt annak értékesítéséből az adóhatóság követelésének kielégítése nem várható.
(5) Ha az  ingatlan-végrehajtásnak az  (1)  bekezdés alapján nincs helye, illetve az  adóhatóság a  végrehajtási jog
bejegyzését a  (4)  bekezdés alapján mellőzi, az  adóhatóság a  tartozás és járulékai erejéig az  adós ingatlanára
jelzálogjogot jegyeztethet be. Az adóhatóság a jelzálogjog bejegyzése végett megkeresi az ingatlanügyi hatóságot,
amely a  jelzálogjogot soron kívül bejegyzi az  ingatlan-nyilvántartásba. A  jelzálogjog-bejegyzés érdekében
tett intézkedés ellen benyújtott végrehajtási kifogásnak a  megkeresés alapján teendő ingatlanügyi hatósági
intézkedésre halasztó hatálya nincs.
(6) A  jelzálogjog bejegyzését követően, ha a  végrehajtás más formái nem vezettek eredményre, az  adóhatóság
megkeresheti az  ingatlanügyi hatóságot a  jelzálogjog törlése és a  végrehajtási jognak a  jelzálogjog ranghelyére
soron kívül történő bejegyzése iránt.
(7) Ha az  adóhatóság által folytatott végrehajtási eljárásban a  végrehajtással érintett fizetési kötelezettség
érvényesítése e  törvény alapján a  központi költségvetés vagy a  Magyar Állam javára történik, akkor az  ingatlannyilvántartásba bejegyzendő jogok jogosultjaként a  Magyar Államot kell feltüntetni azzal, hogy bírósági és más
hatósági eljárásokban a jogosult képviseletében a Nemzeti Adó- és Vámhivatal illetékes területi szerve jár el.
53. § (1) Az ingatlant – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – beköltözhető állapotban kell árverezni.
 (2) Lakottan kell árverezni az ingatlant,
a) ha abban a  végrehajtási eljárás megindulását megelőzően kötött, érvényes bérleti szerződés alapján bérlő
lakik,
b) ha abban – a (3) bekezdésben foglalt esetet kivéve – haszonélvező lakik,
c) ha az osztatlan közös tulajdonban levő ingatlanban a nem adós tulajdonostárs lakik, illetve
d) ha abban az  adós egyenes ági felmenője lakik, és lakóhelye a  végrehajtási eljárás megindítását megelőző
6 hónapban is ebben volt, valamint az ingatlan tulajdonjogát az adós tőle ingyenesen szerezte.
 (3) A  (2)  bekezdés b)  pontjában foglalt esetben nincs helye az  ingatlan lakottan történő árverezésének, ha
a haszonélvezeti jogot – függetlenül attól, hogy e jog az ingatlan-nyilvántartásba be van-e jegyezve – a végrehajtási
eljárás megindulását követően szerződéssel létesítették.
(4) A  (2)  bekezdés c)  pontjában foglalt esetben is beköltözhetően kell értékesíteni az  adós tulajdoni hányadát, ha
a tulajdonostársak ingatlan használatára vonatkozó megállapodása vagy bíróság határozata alapján az adós a nem
adós tulajdonostárs által használt ingatlan- vagy épületrésztől elkülönülten használható ingatlan- vagy épületrész
használatára jogosult.
54. § A 45. § rendelkezései az ingatlanok becsértékének módosításával összefüggésben is alkalmazandóak.
55. § Az 50.  § az  ingatlan-végrehajtással összefüggésben is megfelelően alkalmazandó azzal, hogy foglaláson ebben
az esetben az adós ingatlanának jelzáloggal történő megterhelését is érteni kell.
34. A zálogjoggal terhelt ingatlan lefoglalása 56. § (1) Az  adóhatóság a  végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozat véglegessé válásáról való tudomásszerzését
követő 15.  nap eltelte után haladéktalanul tájékoztatja az  ingatlanon fennálló zálogjog jogosultját arról, hogy
bekapcsolódási kérelmét 15 munkanapon belül küldheti meg az illetékes adóhatóság részére.
(2) Az  adóhatóság zálogjoggal terhelt ingatlan becsértékének megállapítása iránt abban az  esetben intézkedik, ha
a  zálogjogosult bekapcsolódásra irányuló kérelmét a  megadott határidőn belül nem küldi meg az  adóhatóság
részére, vagy a  bíróság a  zálogjogosult kérelmét jogerősen elutasította és az  ingatlanra vezetett végrehajtás
felfüggesztését megszüntette.
(3) A 49. § rendelkezései a zálogjoggal terhelt ingatlanok lefoglalása esetén is alkalmazandóak.
IX. FEJEZET
A VÉGREHAJTÁS SORÁN LEFOGLALT VAGYONTÁRGYAK ÉRTÉKESÍTÉSE
35. Az értékesítés módjai 57. § (1) A végrehajtás során lefoglalt vagyontárgyakat (ingóságot, ingatlant)
a) elektronikus árverésen,
b) hagyományos árverésen (a továbbiakban: árverés),
c) árverésen kívüli eladással, vagy
d) törvényben meghatározott ingóságokat speciális értékesítési szabályok alapján
kell értékesíteni.
(2) Az  állami adó- és vámhatóság az  (1)  bekezdés c) és d)  pontja alkalmazhatóságának hiányában a  lefoglalt
vagyontárgyakat elektronikus árverésen értékesíti.
(3) A (2) bekezdéstől eltérően az állami adó- és vámhatóság árverésen értékesíti
a) azt a vagyontárgyat, amely helyhez kötött, nem szállítható, vagy szétszerelése speciális szakértelmet igényel,
illetve tárolása különleges körülmények biztosítását igényli,
b) azt a vagyontárgyat, amelynek beszállítási költsége nem áll arányban a vagyontárgy értékével és nincs mód
zárgondnok kirendelésére,
c) az élő állatot,
d) a 10 ezer forintot el nem érő becsértékű ingó vagyontárgyakat és
e) azon vagyontárgyakat, amelyek esetében törvény így rendelkezik.
(4) Az  önkormányzati adóhatóság a  (2) és (3)  bekezdésben foglalt szabályokat akkor köteles alkalmazni, ha
az elektronikus árveréshez szükséges informatikai feltételek adottak. Ellenkező esetben a lefoglalt vagyontárgyakat
az (1) bekezdés c) és d) pontja alkalmazhatóságának hiányában árverésen értékesíti.
36. Az ingóság értékesítésének időpontja 58. § (1) Az  adóhatóság a  lefoglalt ingóság értékesítése iránt a  foglalást, illetve a  vízi, légi jármű lajstromának, valamint
az  egyedi azonosításra kétséget kizáróan alkalmas ingó dologként jogszabályban meghatározott vagyontárgy
foglalása esetén a  zálogjogi nyilvántartás adatainak beszerzését követő 30  nap eltelte után, 8  napon belül
intézkedik.
(2) Ha a foglalástól számított 8 napon belül igénypert indítottak, az igényelt vagyontárgy értékesítése iránt az igényper
jogerős befejezése után lehet intézkedni.
(3) A végrehajtó az értékesítés időpontját a foglalástól számított 3 hónapon belül olyan időpontra tűzi ki, amely a helyi
körülmények között a legcélszerűbb.
(4) A  romlandó dolog értékesítése iránt az  adóhatóság – az  (1)  bekezdésben foglaltaktól eltérően – a  foglalás után
legfeljebb 30 napon belül intézkedik.
37. Az ingatlan értékesítésének feltétele és időpontja 59. § (1) A  lefoglalt ingatlant csak akkor lehet értékesíteni, ha a  követelés egyéb végrehajtási cselekmény foganatosítása
útján nem vagy csak aránytalanul hosszú idő múlva térülne meg.
(2) Ha az  adóhatóság ingófoglalást és ingatlan-végrehajtást is foganatosított, az  ingatlan értékesítése iránt akkor
intézkedhet, ha az ingóság értékékesítése eredménytelen volt, vagy a lefoglalt ingóságok értékesítéséből a tartozás
előreláthatóan nem egyenlíthető ki, és a  végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozatnak a  végrehajtó részére
történt kézbesítésétől számított 45  nap vagy az  ingatlan fekvése szerinti jegyző Vht. szerinti tájékoztatásának
kézbesítésétől számított 60 nap már eltelt.
(3) Ha a  végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozatnak az  adóhatóság részére történt kézbesítésétől számított
8 napon belül igénypert indítottak, az igényelt ingatlan értékesítése iránt csak az igényper jogerős befejezése után
lehet intézkedni
(4) Az adóhatóság az  ingatlant a végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozat kézhezvételétől számított 3 hónapon
belül olyan időpontban köteles értékesíteni, amely a helyi körülmények között a legcélszerűbb.
38. Ingóárverés 60. § Az árverést a következő helyeken lehet megtartani:
a) az  állami adó- és vámhatóság épületében (árverési csarnokában), ha a  végrehajtást az  állami adó- és
vámhatóság folytatja,
b) a  községi, városi, fővárosi kerületi, illetve a  Fővárosi Önkormányzat épületében vagy a  felsorolt
önkormányzatok jegyzője, főjegyzője által kijelölt egyéb helyiségben, ha a  végrehajtást az  önkormányzati
adóhatóság folytatja,
c) az adós lakóhelyén (tartózkodási helyén), székhelyén (telephelyén, fióktelepén),
d) az ingóság lefoglalásának helyén,
e) az ingóság őrzésének helyén, továbbá
f ) a végrehajtó által kijelölt más helyen.
61. § Az árverést az adóhatóság árverési hirdetménnyel tűzi ki, és ebben feltünteti:
a) az  adós, valamint az  árverést lefolytató adóhatóság, továbbá megkeresésre folyó végrehajtás esetén
a behajtást kérő, illetve a behajtást kérő hatóság nevét (megnevezését),
b) az árverés helyét és idejét,
c) az árverésre kerülő ingóságok megnevezését és becsértékét, azt a  legkisebb vételárat, amelyen az  ingóság
értékesíthető (a továbbiakban: minimálár),
d) azt, hogy az ingóságokat az árverés előtt hol és mikor lehet megtekinteni, és
e) azt, hogy van-e az ingóságokon tulajdonostársnak vagy egyéb személynek előárverezési joga.
62. § Az árverési hirdetményt – az Air. kézbesítésre vonatkozó rendelkezéseire figyelemmel – kézbesíteni kell:
a) az adósnak
b) megkeresésre folyó végrehajtás esetén a behajtást kérőnek, illetve a behajtást kérő hatóságnak továbbá
c) az  árverés helye szerinti községi, városi, fővárosi kerületi jegyzőnek, ha a  végrehajtást az  önkormányzati
adóhatóság folytatja le. 63. § (1) Az árverési hirdetményt ki kell függeszteni:
a) az árverést lefolytató állami adó- és vámhatóság hirdetőtábláján,
b) a  megkereső állami adó- és vámhatóság hirdetőtábláján, míg önkormányzati adóhatóság eljárása esetén
a helyi önkormányzat polgármesteri hivatalának hirdetőtábláján, valamint
c) az  árverés helye szerinti községi, városi, fővárosi kerületi polgármesteri hivatal, a  főpolgármesteri hivatal
hirdetőtábláján, ha a végrehajtást az önkormányzati adóhatóság folytatja le.
 (2) Az  állami adó- és vámhatóság által folytatott végrehajtás esetén az  árverési hirdetményt az  állami adó- és
vámhatóság hivatalos internetes honlapján is közzéteszi. Az önkormányzati adóhatóság által folytatott végrehajtás
esetén az árverési hirdetményt a helyi önkormányzat polgármesteri hivatalának hivatalos honlapján közzé kell tenni,
ha azzal a helyi önkormányzat rendelkezik.
(3) Az  adóhatóság bármelyik fél kérelmére az  árverést egyéb megfelelő módon is közzéteszi, feltéve, hogy az  azt
kezdeményező fél annak költségeit megelőlegezi.
(4) Az  árverés közhírré tételéhez fűződő jogkövetkezmény a  (2)  bekezdés szerinti közzétételhez, illetve ha
a végrehajtást az önkormányzati adóhatóság foganatosítja, annak a helyi önkormányzat polgármesteri hivatalának
a hirdetőtábláján való közzétételhez kapcsolódik, amelynek illetékességi területén az árverést lefolytatják.
64. § (1) Az árverező személyesen vagy képviselője útján árverezhet.
 (2) Sem személyesen, sem képviselő útján nem árverezhet, és az  ingóságot – a (3) bekezdésben foglalt kivételekkel –
árverezéssel közvetve sem szerezheti meg
a) az adós,
b) kiskorú személy,
c) az adóhatóság alkalmazottja az őt foglalkoztató szerv által lefolytatott árveréseken,
d) a c) pontban felsorolt személyek közeli hozzátartozója és élettársa, valamint
e) az árverési vételár megfizetését elmulasztó árverési vevő az ingóárverés további szakaszában.
(3) Nem minősül kizártnak az  árverezésből a  (2)  bekezdés c) és d)  pontja szerinti személy, ha a  dolog megszerzésére
végrehajtást kérői vagy tulajdonostársi jogállása miatt van jogosultsága, vagy ha törvény számára elővásárlási jogot
biztosít.
65. § (1) Az árverésen jelen levő adós meghatározhatja az ingóságok árverésének sorrendjét.
 (2) A technológiai vagy termelési, szolgáltatási egységet képező ingóságokat a végrehajtó mint egészet értékesíti. Ha
a technológiai vagy termelési, szolgáltatási egységet egészként nem sikerült értékesíteni, az egység részeit képező
ingóságok értékesítését egyenként kell megkísérelni.
(3) Az árverés során az adóhatóság az árverezőkkel közli a kikiáltási árat, amely megegyezik az ingóság becsértékével,
és felhívja az árverezőket ajánlatuk megtételére.
(4) Ha a  felajánlott vételár nem éri el a  kikiáltási árat, azt fokozatosan lejjebb kell szállítani, legfeljebb a  becsérték
35%-áig.
(5) A  természetes személy adós foglalkozásának gyakorlásához nélkülözhetetlen gépjármű kikiáltási árát csak olyan
összegre lehet leszállítani, amelyből a végrehajtás előre látható költségei és az adósnak a Vht. 170/A. § (1) bekezdése
alapján járó összeg fedezhető.
(6) Az  árverést addig kell folytatni, amíg ajánlatot tesznek. Ha nincs további ajánlat, a  végrehajtó – figyelemmel
a (4) bekezdésben megállapított legkisebb vételárra – a felajánlott legmagasabb vételár háromszori kikiáltása után
megnevezi a nyertes árverési vevőt.
(7) Az  árverési vevő nyertességének a  (6)  bekezdésben foglaltak szerinti kikiáltását követően azonnal köteles a  teljes
vételárat készpénzben megfizetni, vagy ha arra a helyszínen lehetőség van, bankkártyával teljesíteni.
(8) Ha az árverési vevő a (7) bekezdésben meghatározott fizetési kötelezettségének nem tesz eleget, az ingóságra e §
rendelkezései szerint az árverést tovább kell folytatni a 64. § (2) bekezdés e) pontjában foglaltak alkalmazásával.
(9) Ha a  ki nem fizetett ingóságot a  további árverezés során alacsonyabb áron vették meg, mint amennyit a  fizetést
elmulasztó árverező ajánlott, a  két ár közötti különbözetet a  fizetést elmulasztó köteles azonnal megtéríteni. Ha
a fizetést elmulasztó árverező ezt elmulasztja, a vételár-különbözet megfizetésére őt az adóhatóság a 102. § szerinti
határozattal kötelezi, amely a végrehajtásban végrehajtható okirat.
66. § Ha az árverést megsemmisítették, ez a jóhiszemű árverési vevő megszerzett tulajdonjogát nem érinti.
67. § (1) Az árverésről a végrehajtó árverési jegyzőkönyvet készít, és ebben – a 8. §-ban foglaltakon túl – feltünteti
a) az eljáró végrehajtó nevét,
b) a végrehajtható okirat megnevezését (ügyszámát), a jogosultak követeléseinek jogcímét és összegét,
c) az árverés menetének leírását,
d) az adós, a jelen levő más érdekelt esetleges kérelmét, észrevételét,
e) az elárverezett ingóság megnevezését, becsértékét és az árverési vételárat, és
f ) az  árverési vevő nevét, nem természetes személy árverési vevő esetén a  szervezet megnevezését és
székhelyét.
 (2) A  végrehajtó a  természetes személy árverési vevő lakóhelyét, illetve személyazonosításra szolgáló okmányának
számát feljegyzi, és a  feljegyzést zárt borítékban helyezi el, arról csak bíróság, a  büntetőügyben eljáró és
az ingóságot nyilvántartó hatóság részére adhat felvilágosítást.
(3) Az árverési jegyzőkönyvet a végrehajtó és az árverési vevő írja alá.
 (4) A végrehajtó az árverésről a jegyzőkönyv mellett kép- és hangfelvételt készít.
 (5) Az  árverési jegyzőkönyv eredeti példányát az  árverés befejezésekor át kell adni az  árverési vevőnek, a  jelen lévő
adósnak, megkeresésre folyó végrehajtás esetén a behajtást kérőnek, illetve a behajtást kérő hatóságnak, továbbá
ha bármelyik felet az  árverésen harmadik személy képviseli, akkor a  jelen levő képviselőnek, akik az  árverési
jegyzőkönyv átvételét aláírásukkal nyugtázzák.
(6) Az  árverési jegyzőkönyv másolatát vízi vagy légi jármű esetén – az  Air. kézbesítésre vonatkozó rendelkezéseire
figyelemmel – meg kell küldeni a járművet nyilvántartó hatóságnak. Az árverési vevőnek, az adósnak, megkeresésre
folyó végrehajtás esetén a behajtást kérőnek, illetve a behajtást kérő hatóságnak az árverési jegyzőkönyv másolatát
abban az  esetben kell megküldeni, ha nem volt jelen az  árverésen, vagy az  árverési jegyzőkönyvet az  árverés
befejeztével nem vette át, vagy az átvételt az aláírásával nem nyugtázta.
68. § (1) Az  első árverésen el nem adott ingóságot második és ezt követő árverésen kell értékesíteni. Technológiai
vagy termelési, szolgáltatási egységet képező ingóságok értékesítése esetén az  egység részeinek egyenkénti
értékesítését kell első árverésnek tekinteni.
(2) Az  adóhatóság a  második és ezt követő árverést az  előző árveréstől, illetve ha az  árverést végrehajtási kifogással
támadták meg, ennek végleges elbírálásától számított 60 napon belüli időpontra tűzi ki.
(3) Nem kell megtartani a második és ezt követő árverést, ha az árverési vevő az árverés megkezdése előtt a vételárat
megfizette (vagy átutalta és az arról szóló terhelési értesítőt az adóhatóságnak bemutatta vagy a másolatát átadta),
továbbá a második árverés kitűzésével felmerült költséget megtérítette.
39. Egyes ingóságok értékesítésének eltérő szabályai 69. § Az üzletrész árverés vagy elektronikus árverés keretében értékesíthető. Árverésen kívül az  üzletrész akkor
értékesíthető, ha ahhoz az előárverezésre jogosultak is hozzájárultak.
70. § (1) Nem lehet lefoglalni azokat a  romlandó dolgokat, amelyeknek a  fogyaszthatósági, minőség-megőrzési vagy
felhasználhatósági ideje lejárt.
(2) A  romlandó dolog foglalásával, annak jogalapjával, illetve értékesítésével szemben előterjesztett végrehajtási
kifogásnak – a dolog jellegére tekintettel – a dolog értékesítésére vonatkozóan halasztó hatálya nincs.
(3) A romlandó dolgot a végrehajtási eljárás szünetelésének, felfüggesztésének hatálya alatt is értékesíteni kell.
 (4) Ha az adós ezt kifejezetten kéri, és kijelöli a vevőt, az adóhatóság a romlandó dolgot árverésen kívül, árverési vétel
hatályával becsértéken értékesíti, azzal, hogy ehhez a behajtást kérő, illetve a behajtást kérő hatóság hozzájárulása
nem szükséges. Az értékesítésre a  foglalási jegyzőkönyv lezárását követően, az adós 1 órán belül tett nyilatkozata
alapján van lehetőség, amely határidő jogvesztő hatályú. Az adós a rendelkezésére álló határidőn belül a kijelölésről
lemondó nyilatkozatot tehet, amely nyilatkozat nem vonható vissza.
(5) Ha a  romlandó dolog értékesítése a  (4)  bekezdésben meghatározottak alapján nem lehetséges, akkor
az adóhatóság a lefoglalt romlandó dolgot árverésen értékesíti. Az árverésen a jelenlévők, valamint az állami adó- és
vámhatóság által folytatott végrehajtás során az előzetesen értesített és a helyszínen megjelent, romlandó dolgok
forgalmazásával foglalkozó kereskedők vehetnek részt. A  romlandó dolog árveréséről a  végrehajtó nem készít
hirdetményt, az árverést a helyi körülmények között legcélszerűbb módon teszi közzé.
(6) A dolog (5) bekezdés szerinti értékesítéséről az állami adó- és vámhatóság értesíteni köteles azokat a kereskedőket,
akik előzetesen regisztráltak az állami adó- és vámhatóság által kezelt, romlandó dolgok forgalmazásával foglalkozó
kereskedők adatait tartalmazó adatbázisba, és vállalják, hogy a végrehajtó által meghatározott időpontig az árverés
helyszínén megjelennek. A megjelenési kötelezettségre vonatkozó határidő jogvesztő hatályú.
(7) A végrehajtónak az árverést az első értesítést követően 2 órán belül meg kell kezdenie.
 (8) A  (6)  bekezdés szerinti kereskedő és a  jelenlévő érvényes ajánlatot legalább a  becsérték 35%-át elérő összegben
tehet. A  dolgot az  szerzi meg, aki a  legmagasabb összegű érvényes ajánlatot tette, azonos vételi ajánlat esetén
pedig az, aki az  ajánlatát korábban tette. Az  árverés nyertese köteles a  vételárat haladéktalanul készpénzben
megfizetni, vagy ha az árverés helyszínén ennek lehetősége biztosított, bankkártyával is teljesítheti. Ha az árverési
vevő a  vételárat nem fizeti meg, az  adóhatóság a  103.  § szerint jár el. A  határozat a  végrehajtási eljárásban
végrehajtható okirat.
(9) Ha a  (4) és (5)  bekezdés alapján a  romlandó dolog értékesítésére nincs mód, vagy az  eredménytelen maradt,
az állami adó- és vámhatóság – a lefoglalt vagyontárgy őrzésének biztosítása mellett – intézkedhet az Elektronikus
Árverési Felületen (a továbbiakban: EÁF) történő gyorsított értékesítés iránt. Az árverés a hirdetmény közzétételével
egy időben indul és a közzétételtől számított 24 órán át tart.
(10) A  romlandó dolog EÁF-en történő értékesítése során érvényes árverési ajánlat a  becsérték legalább 35%-át elérő
összegben tehető. Érvényes árverési ajánlatnak minősül az árverési hirdetményben közölt árverés záró időpontjáig
az EÁF-en beérkezett, a becsérték legalább 35%-át elérő 5 legmagasabb ajánlat. Azonos ajánlat esetén az EÁF-en
korábban megtett ajánlat nyer. Az árverési ajánlat nem vonható vissza.
(11) Az  elektronikus árverés nyertesét az  árverést lebonyolító adóhatóság e  tényről elektronikus úton, az  elektronikus
árverés lezárását követően haladéktalanul értesíti. Az elektronikus értesítés tartalmazza, hogy a nyertes az értesítést
követő 1 munkanapon belül köteles az  árverést lebonyolító adóhatóságnál megjelenni, a  vételárat készpénzben
megfizetni, vagy igazolni, hogy a  vételárat átutalási megbízás, vagy postai készpénzátutalási megbízás útján
megfizette, és a megvásárolt romlandó dolgot elszállítani.
(12) Ha az  árverés nyertese a  vételárat azonosítható módon határidőben nem fizette meg, az  árverést a  következő
legmagasabb ajánlatot tevő személy nyeri meg.
71. § A romlandó dolgok értékesítésére a  70.  §-ban foglalt eltérésekkel e  törvény elektronikus árverésre vonatkozó
rendelkezései az irányadóak.
40. Ingatlanárverés 72. § Az árverést a  60.  § a), b) és f )  pontjában meghatározott helyszíneken vagy az  ingatlan fekvésének helyén lehet
megtartani.
73. § Az árverést az adóhatóság árverési hirdetménnyel tűzi ki és ebben a 61. § a), b), d) és e) pontjában foglaltakon túl
feltünteti
a) az  ingatlan-nyilvántartási adatokat, ideértve az  ingatlan fekvésének helyét, művelési ágát, helyrajzi számát,
tulajdonosának megnevezését, a  Vht. 137.  § (1)  bekezdése szerinti terheket, továbbá a  földhasználati
nyilvántartásba bejegyzett földhasználat jogcímét és időtartamát,
b) az ingatlan tartozékait, jellemző sajátosságait,
c) lakóingatlan esetében az ingatlan lakott vagy beköltözhető állapotban történő értékesítését,
d) az ingatlan kikiáltási árát,
e) az árverési előleg (továbbiakban: előleg) összegét,
f ) a minimálárat, és
g) annak a számlának a számát, amelyre az árverező az előleget az árverést megelőzően átutalhatja.
74. § Az árverési hirdetményt az Air. kézbesítésre vonatkozó rendelkezéseire figyelemmel a 62. § a)–b) pontjában felsorolt
személy mellett kézbesíteni kell
a) azoknak, akiknek az ingatlanra vonatkozólag az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joguk van,
b) az ingatlan fekvése szerinti községi, városi, fővárosi kerületi jegyzőnek, valamint
c) az ingatlanügyi hatóságnak, amely az árverés kitűzésének tényét feljegyzi az ingatlan-nyilvántartásba.
75. § (1) Az árverési hirdetményt ki kell függeszteni
a) az  illetékes állami adó- és vámhatóság, továbbá az  ingatlan fekvése szerint illetékes adó- és vámhatóság,
vagy a  helyi önkormányzat polgármesteri hivatalának hirdetőtábláján, ha a  végrehajtást az  önkormányzati
adóhatóság folytatja le,
b) az  ingatlan fekvése szerinti községi, városi, fővárosi kerületi polgármesteri hivatal, a  főpolgármesteri hivatal
hirdetőtábláján, valamint
c) az ingatlanügyi hatóság hirdetőtábláján.
 (2) A  végrehajtó bármelyik fél kérelmére az  árverést egyéb megfelelő módon is közzéteszi, feltéve, hogy az  azt
kezdeményező fél annak költségeit megelőlegezi.
 (3) Az  állami adó- és vámhatóság által folytatott végrehajtás esetén az  árverési hirdetményt az  adó- és vámhatóság
hivatalos internetes honlapján is közzéteszi. Az  önkormányzati adóhatóság által folytatott végrehajtás esetén
az  árverési hirdetményt a  helyi önkormányzat polgármesteri hivatalának hivatalos honlapján közzé kell tenni, ha
azzal a helyi önkormányzat rendelkezik.
(4) Az  árverés közzétételéhez fűződő jogkövetkezmény az  árverezésre kerülő ingatlan fekvése szerint illetékes állami
adó- és vámhatóság, vagy a  helyi önkormányzat polgármesteri hivatalának hirdetőtábláján való közzétételhez
kapcsolódik.
76. § Az árverezők személyére vonatkozóan a  64.  § (2)  bekezdés a)–d)  pontjának és (3)  bekezdésének rendelkezéseit
ingatlanárverés esetén is megfelelően alkalmazni kell.
77. § (1) Az  ingatlanra az árverezhet, aki előlegként az  ingatlan becsértékének 10%-át legkésőbb az árverés megkezdéséig
a végrehajtónál letétbe helyezte, vagy az adóhatóság által közzétett számlára átutalta. Ha az árverés megkezdéséig
az előleg összegének a közzétett számlán történő jóváírása nem történt meg, de az árverezni kívánó bankszámláját
az azt vezető hitelintézet az előleg összegével megterhelte, az árverezni kívánó legkésőbb az árverés megkezdéséig
hitelt érdemlően igazolhatja az átutalás visszavonhatatlan megtörténtét.
(2) Akinek az  ingatlanszerzése engedélyhez kötött, annak az  árverezés megkezdése előtt igazolnia kell az  engedély
meglétét.
78. § (1) Az  árverés megkezdésekor a  végrehajtó az  árverezőkkel közli a  kikiáltási árat, ismerteti az  árverési feltételeket, és
felhívja az árverezőket ajánlatuk megtételére.
(2) Ha a  felajánlott vételár nem éri el a  kikiáltási árat, azt fokozatosan lejjebb kell szállítani –  a  84.  §-ban foglalt
kivétellel – a kikiáltási ár 50%-áig.
(3) Az  árverést addig kell folytatni, amíg ajánlatot tesznek. Ha nincs további ajánlat, a  végrehajtó a  felajánlott
legmagasabb vételár háromszori kikiáltása után megnevezi a nyertes árverési vevőt.
79. § (1) Az árverési vevő letétbe helyezett előlegét a vételárba be kell számítani.
 (2) Az  (1)  bekezdésben foglalt előleg kivételével az  árverezők letétbe helyezett előlegét az  árverés befejezése után
azonnal vissza kell adni. Ha az előleg letétbe helyezése banki átutalással történt, az előleg visszautalásáról az árverés
befejezését követően haladéktalanul intézkedni kell.
80. § (1) Az  árverési vevőnek a  vételár-különbözetet az  árveréstől – ha pedig az  árverést végrehajtási kifogással támadták
meg, annak véglegessé vált elbírálásától – számított 8 napon belül kell megfizetnie a végrehajtói számlára. Ha ezt
elmulasztja, a letett előleget elveszíti.
(2) Az adóhatóság a vételár-különbözet megfizetésére végzésben legfeljebb 60 napig terjedő halasztást engedélyezhet,
ha a vételár nagyobb összege vagy más fontos körülmény ezt indokolttá teszi.
81. § (1) Az  árverésről a  végrehajtó árverési jegyzőkönyvet készít, és ebben – a  67.  § (1)  bekezdésében foglaltakon
túlmenően – feltünteti az  elárverezett ingatlannak az  ingatlan-nyilvántartási adatait, lakóingatlan esetén a  lakott
vagy beköltözhető állapotban történt értékesítést, a  kikiáltási árat, azt, hogy a  legalacsonyabb érvényes vételi
ajánlat megállapítása mely szabályok szerint történt, az  árverési vételárat, továbbá az  árverési vevő nevét,
személyazonosító adatait, lakóhelyét, székhelyét. A  67.  § (3) és (4)  bekezdésében foglaltakat ingatlanárverés
esetében is alkalmazni kell.
(2) Az árverési jegyzőkönyv másolatát hivatalos iratként meg kell küldeni az adósnak, megkeresésre folyó végrehajtás
esetén a  behajtást kérőnek, illetve a  behajtást kérő hatóságnak és azoknak, akiknek az  elárverezett ingatlanra
vonatkozóan az ingatlan-nyilvántartásban bejegyzett joguk van.
(3) Ha az árverési vevő a vételár-különbözetet megfizette, és az árveréstől számított 30 nap eltelt, illetve ha az árverést
végrehajtási kifogással támadták meg, ennek végleges elbírálását követően a  végrehajtó az  árverési jegyzőkönyv
másolatát hivatalos iratként megküldi
a) az árverési vevőnek, az árverési vétel igazolása céljából,
b) az  ingatlanügyi hatóság részére, az  árverési vevő tulajdonjogának az  ingatlan-nyilvántartásba történő
bejegyzése céljából.
 (4) A  (3)  bekezdésben megjelölt feltétel bekövetkezése, határidő letelte után a  végrehajtó az  árverésen értékesített
ingatlant átadja az árverési vevőnek. 82. § (1) Az  első árverés sikertelenségének megállapításától, illetve ha az  árverést végrehajtási kifogással támadták meg,
ennek végleges elbírálásától számított 60 napon belül – a végrehajtó által kitűzött időpontban – második árverést
kell kitűzni.
(2) Nem kell megtartani a  második árverést, ha az  árverési vevő a  második árverés megkezdése előtt a  vételárat
megfizette, és megtérítette a  második árverés kitűzésével felmerült költséget is. A  késedelmes fizetés esetén
a vételárba az elvesztett előleget nem lehet beszámítani.
(3) A vételár megfizetését elmulasztó árverési vevő a második árverésen nem árverezhet.
 (4) A második (további) árverésre egyebekben az első árverésre vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
 (5) Ha a második árverésen az  ingatlant alacsonyabb áron adták el, mint amelyet az első árverésen a korábbi árverési
vevő felajánlott, a korábbi árverési vevőt a 103. § alapján határozattal kell kötelezni a két vételár közötti különbözet,
továbbá a második árverés kitűzésével felmerült költségek megfizetésére. Az árverési vevő fizetési kötelezettségét
megállapító határozat a  végrehajtási eljárásban végrehajtható okirat. A  megtérítendő összegbe az  elvesztett
előleget be kell számítani.
(6) Az elvesztett előleg és az (5) bekezdés szerinti vételár-különbözet a végrehajtás során befolyt összeget növeli.
 (7) A  második sikertelen ingatlanárverést követő három  hónap elteltével az  adóhatóság, ha azt a  körülmények
indokolják, az  árverést ismételten kitűzheti. Ha az  utóbbi árverés is sikertelenül zárul, az  árverés kitűzése
a  végrehajtáshoz való jog elévülési idejének lejártáig, az  előző árverést követő három  hónap elteltével
megismételhető.
41. Lakóingatlan értékesítésének eltérő szabályai 83. § (1) A lakóingatlant – a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel – beköltözhető állapotban kell értékesíteni.
 (2) Lakottan kell árverezni az ingatlant, ha
a) abban a végrehajtási eljárás megindulását megelőzően kötött, érvényes bérleti szerződés alapján bérlő lakik,
b) abban törvényen alapuló haszonélvezeti jog jogosultja lakik, abban az  esetben is, ha a  haszonélvezeti jog
az ingatlan-nyilvántartásba nincs bejegyezve,
c) osztatlan közös tulajdonban álló ingatlan esetén, ha abban nem adós személy is tulajdonostárs, kivéve, ha
a  tulajdonostársak ingatlan használatra vonatkozó megállapodása vagy bíróság határozata alapján az  adós
a nem adós tulajdonostárs által használt ingatlan vagy épületrésztől elkülönülten használható ingatlan vagy
épületrész használatára jogosult, vagy
d) abban az  adós egyenes ági felmenője lakik, és lakóhelye a  végrehajtási eljárás megindítását megelőző
6 hónapban is ebben volt, továbbá az ingatlan tulajdonjogát az adós tőle szerezte meg.
84. § Lakóingatlan esetén az  árverési vételár legfeljebb a  kikiáltási ár 75%-nak megfelelő összeg erejéig csökkenthető,
feltéve, hogy az adósnak ez az egyetlen lakóingatlana, lakóhelye ebben van, és a végrehajtási eljárás megindítását
megelőző 6 hónapban is ebben lakott.
85. § Ha a  lakóingatlan értékesítése céljából megtartott első két árverés sikertelen volt, a  harmadik, és további
árveréseken a lakóingatlan vételára a kikiáltási ár 50%-áig szállítható le.
86. § A lakóingatlan fekvése szerinti települési önkormányzatot az árverés során előárverezési jog illeti meg.
87. § (1) Az adós és az adós jogán az ingatlanban lakó személyek – a (2) és (3) bekezdésben foglalt kivétellel – az árveréstől
számított 30. napig, ha az adóhatóság ennél hosszabb határidőt adott a vételár megfizetésére, eddig az időpontig,
jogorvoslat előterjesztése esetén pedig az  erről szóló döntés rendelkezése szerint a  döntés véglegessé válásától
számított 15. napig kötelesek az  ingatlant ingóságaiktól kiürítve elhagyni, és biztosítani, hogy a végrehajtó átadja
azt az árverési vevőnek.
(2) Az adós és a vele lakó személyek ideiglenesen mentesülnek a kiköltözési kötelezettség alól, ha a vételár kifizetése
határidőben nem történt meg. Ebben az  esetben a  teljes vételár kifizetésétől számított 30  napon belül kell
az említett személyeknek az értékesített ingatlanból kiköltözniük.
(3) Az  adóhatóság végzésével az  adósnak az  árverési hirdetmény közlésétől számított 15  napon belül előterjesztett
kérelmére, legfeljebb az árverés időpontjától számított 6 hónapra halasztást engedélyezhet az értékesített ingatlan
elhagyására.
(4) Ha az  adós, illetve az  adós jogán az  ingatlanban lakó személyek kiköltözési kötelezettségüknek határidőben
nem tesznek eleget, az  ingatlan kiürítése iránt a  végrehajtó – szükség esetén a  rendőrség, illetve az  állami
adó- és vámhatóság hivatásos állományú alkalmazottjának közreműködésével – intézkedik a  Vht. vonatkozó
rendelkezéseinek megfelelő alkalmazásával.
42. Ingó és ingatlan vagyontárgy árverésen kívüli értékesítése
88. § (1) Az  adóhatóság a  lefoglalt ingó vagy ingatlan vagyontárgyat a  megállapított becsértéken az  adós által
meghatározott vevő részére árverésen kívül is értékesítheti. Az értékesítés az adós által javasolt vételáron történik,
ha az így befolyó vételár a végrehajtási eljárás során kielégítendő valamennyi követelést és a végrehajtási költséget
is fedezi.
(2) Az árverésen kívüli értékesítés jogkövetkezményei megegyeznek az árverési értékesítés jogkövetkezményeivel.
 (3) Megkeresésre történő végrehajtás esetén az árverésen kívüli értékesítéshez a behajtást kérő, illetve a behajtást kérő
hatóság beleegyezése is szükséges, kivéve, ha az értékesítésből befolyó vételárból a végrehajtási költségek, továbbá
valamennyi követelés megtérül.
(4) Ingatlan árverésen kívüli értékesítéséhez az  ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett, a  Vht. 137.  §-ban fel nem sorolt
jogok jogosultjainak a beleegyezése is szükséges.
(5) Árverésen kívüli eladás esetén az  erről szóló jegyzőkönyvre az  árverési jegyzőkönyvre vonatkozó szabályokat kell
megfelelően alkalmazni.
43. Az elektronikus árverés általános szabályai 89. § (1) Az  elektronikus árverési hirdetményt az  állami adó- és vámhatóság kizárólag a  hivatalos internetes honlapján,
az EÁF-en a közzétételhez fűződő jogkövetkezményekkel teszi közzé.
(2) Az elektronikus árverés során az árverező elektronikus úton az EÁF-en árverezhet.
 (3) Az  elektronikus árverés lezárásáig meghatalmazáson, megbízáson alapuló képviseletnek akkor van helye, ha
az  elektronikus árverező mint meghatalmazó vagy megbízó azt a  jogszabály szerinti központi elektronikus
szolgáltató rendszeren keresztül az  adó- és vámhatóságnak bejelenti. Kiskorú és kiskorú képviseletében más
személy az elektronikus árverésen nem vehet részt.
(4) Az EÁF-en közzétett elektronikus árverési hirdetményben az állami adó- és vámhatóság feltünteti, hogy árverezni
kizárólag elektronikus úton lehetséges. Az elektronikus árverési hirdetmények megtekintése és az árverésen történő
részvétel, illetve ajánlattétel e törvény eltérő rendelkezése hiányában díjmentes. Az adóhatóság a folyamatban lévő
elektronikus árveréssel összefüggő minden cselekményt és információt az EÁF-en keresztül végez, illetve tesz közzé.
(5) Az elektronikus árverésen kizárólag a központi elektronikus szolgáltató rendszerben történt regisztrációt követően
lehetséges ajánlatot tenni.
(6) Az ajánlat legkisebb összege (licitlépcső) 1 ezer forint, 100 ezer forintnál nagyobb kikiáltási ár esetén legalább 5 ezer
forint, 500 ezer forintnál nagyobb kikiáltási ár esetén legalább 20 ezer forint, 5 millió forintnál nagyobb kikiáltási ár
esetén legalább 50 ezer forint, 10 millió forintnál nagyobb kikiáltási ár esetén legalább 100 ezer forint.
(7) Azonos összegű ajánlatok esetén a korábban megtett ajánlat az érvényes. Az árverési ajánlat nem vonható vissza.
Az elektronikus árverés időtartama az árverési hirdetményben megjelölt kezdő időponttól számított harmadik nap
21.00 óráig tart. Az EÁF ajánlattétel esetén megjeleníti az árverés tárgyához tartozó legmagasabb ajánlatot, valamint
az árverés lezárásáig hátralévő időtartamot mutató elektronikus számlálót. Az egy óra időtartamot elérő üzemzavar
esetén az  elektronikus árverés időtartama 24 órával meghosszabbodik. Az  árverés az  üzemzavar időtartamától
függetlenül 24 órával hosszabbodik meg, ha az üzemzavar az árverés lezárását megelőző 4 órás időtartamon belül
történt. Ha az  árverés lezárásának időpontja előtti két percben érkezik érvényes ajánlat, az  árverés időtartama
automatikusan öt perccel meghosszabbodik. E  szabályt az  árverés további meghosszabbodásának eseteiben is
alkalmazni kell.
(8) Az  árverést az  nyeri, aki a  legmagasabb összegű érvényes vételárat ajánlotta fel. Az  árverés nyertesét az  árverést
lebonyolító adóhatóság e  tényről elektronikus úton az  elektronikus árverés lezárását követően haladéktalanul
értesíti. Az elektronikus értesítés tartalmazza, hogy a nyertes az értesítést követő 8 napon belül köteles megjelenni
az árverést lebonyolító adóhatóságnál és a vételárat elektronikus úton vagy készpénzben megfizetni vagy igazolni,
hogy a vételárat átutalási megbízás vagy postai készpénz átutalási megbízás útján megfizette. Abban az esetben,
ha az  ingó árverés nyertese a  vételárat a  8  napos határidő leteltéig nem fizeti meg, a  továbbiakban elektronikus
árveréseken nem vehet részt mindaddig, amíg az általa felajánlott vételárat, vagy – több árverező esetén – a vételárkülönbözetet azonosítható módon meg nem fizeti.
(9) Sikertelen árverést követően az állami adó- és vámhatóság ismételt elektronikus árverést tűz ki, ingóságnál a 68. §,
ingatlannál a 82. § alkalmazásával.
(10) Az  elektronikus árverés technikai feltételeit és működtetésének részletszabályait tartalmazó üzemeltetési
szabályzatot az  állami adó- és vámhatóság hivatalos internetes honlapján közzéteszi. Az  árverésen való részvétel
feltétele a szabályzatban foglaltak elfogadása.
44. Az elektronikus ingóárverésre vonatkozó speciális szabályok 90. § (1) Elektronikus ingóárverésnél a 65. § (1) és (2) bekezdése nem alkalmazandó, az ingóságok értékesítésének sorrendjét
az adóhatóság határozza meg.
(2) Érvényes árverési ajánlatnak az árverés záró időpontjáig beérkezett, az  ingóság becsértékének 50%-át elérő, vagy
azt meghaladó 5 legmagasabb összegű ajánlat minősül.
(3) Ha az  árverés nyertese vagy a  nyertes nemfizetése folytán helyébe lépő érvényes ajánlatot tevő a  vételár
megfizetését elmulasztja, helyébe az  utána következő legmagasabb összegű érvényes ajánlatot tevő lép. Ebben
az  esetben a  nyertes helyébe lépő ajánlattevő saját ajánlata összegének mint vételárnak, a  fizetést elmulasztó
nyertes, illetve a  helyébe lépő és nem fizető ajánlattevő vételár-különbözet címén, saját ajánlata és az  utána
következő legmagasabb összegű ajánlat összege közötti különbözet megfizetésére köteles. Az  állami adóés vámhatóság a  fizetést elmulasztó árverezőt a  vételár-különbözet megfizetésére a  103.  § szerint kötelezi.
Ha az  árverésen egy árverező vett részt, az  árverezőt az  általa felajánlott vételár megfizetésére kell kötelezni.
Ebben az  esetben az  ingóság tulajdonjogát az  árverési vevő csak akkor szerezheti meg, ha a  vételárat legkésőbb
a fizetésre kötelező határozatban foglalt teljesítési határidő leteltét megelőzően megfizeti. Az árverési vevő fizetési
kötelezettségét megállapító határozat a  végrehajtási eljárásban végrehajtható okirat. A  különbözet a  végrehajtás
során befolyt összeget növeli, a tartozást meghaladó részt a végrehajtási költséggel azonos módon kell elszámolni.
(4) Ha az  árverés nyertese a  vételárat azonosítható módon megfizette, de az  ingóságot legkésőbb az  elektronikus
értesítést követő 15  napig nem vette át, az  állami adó- és vámhatóság az  ingóságot a  Ptk. jogalap nélküli
birtoklásra vonatkozó szabályai szerint 90  napig megőrzi, és erről, valamint az  ingóság átvételére vonatkozó
információkról és az  átvétel elmulasztásának jogkövetkezményeiről az  árverés nyertesét értesíti. A  jogalap nélküli
birtoklással kapcsolatban felmerült költségek megfizetésére az  állami adó- és vámhatóság határozatban kötelezi
az  árverés nyertesét. A  határidő lejártát követően az  ingóságot az  állami adó- és vámhatóság értékesítheti, vagy
megsemmisítheti. Az értékesítésből befolyt összeg az állami adó- és vámhatóságot illeti meg.
45. Az elektronikus ingatlanárverés speciális szabályai 91. § (1) Az  ingatlanárverésen ajánlattevőként történő részvétel feltétele az  árverési előleg előzetes megfizetése. Árverési
előleg címén az  ingatlan becsértékének 10%-át legkésőbb az árverés megkezdéséig az adóhatóság által közzétett
számlára, átutalás útján kell megfizetni. Ha az  árverés megkezdéséig az  előleg összegének az  állami adó- és
vámhatóság által közzétett számlán történő jóváírása nem történt meg, de az  árverezni kívánó bankszámláját
az  előleg összegével a  pénzintézet már megterhelte, az  árverezni kívánó legkésőbb az  árverés megkezdéséig
az adóhatóság előtt hitelt érdemlően igazolhatja az átutalás visszavonhatatlan megtörténtét.
(2) Ingatlanra a  becsérték 65%-át, lakóingatlan esetén a  becsérték 75%-át elérő vagy azt meghaladó összegű ajánlat
tehető. Az árverés lezárásakor a legmagasabb összegű megtett ajánlat minősül nyertes ajánlatnak.
(3) Az árverezett ingatlanra más törvény alapján biztosított elővásárlási joggal rendelkezők, az EÁF-en gyakorolhatják
elővásárlási jogukat a  Vht. előárverezésre vonatkozó szabályai szerint. Az  elővásárlásra jogosultak részvételének
feltétele az árverési előleg előzetes megfizetése. Az elővásárlásra jogosultak önálló, illetve a legmagasabb összegű
érvényes ajánlat összegével megegyező vételi ajánlatot tehetnek.
(4) Lakóingatlan esetén a törvény alapján a beköltözhető állapotban értékesítendő lakóingatlanra az elővásárlási joggal
rendelkező települési önkormányzat az EÁF-en gyakorolhatja elővásárlási jogát.
(5) Az  önkormányzat részletes tájékoztatót, valamint a  konkrét árverésre vonatkozóan a  jog gyakorlásának
bejelentéséhez szükséges egyedi ellenőrző kódot kap. Az  önkormányzat a  legmagasabb vételi ajánlat
vonatkozásában az  árverés lezárását követő munkanap 17.00 órájáig gyakorolhatja elővásárlási jogát. Az  erre
vonatkozó szándékát a  szervezeti és működési szabályzatban meghatározott személy az  EÁF erre kialakított
menüpontjában, az  ott szereplő adatok kitöltésével, valamint a  tájékoztató levélben jelzett ellenőrző kód
megadásával jelzi.
(6) Az árverés nyertesének a vételár-különbözetet az árveréstől – ha pedig az árverést végrehajtási kifogással támadták
meg, annak véglegessé vált elbírálásától – számított 8  napon belül átutalás útján kell megfizetnie a  végrehajtói
számlára. Az  adó- és vámhatóság a  vételár megfizetésére végzéssel 60  napig terjedő halasztást adhat, ha azt
a vételár nagyobb összege vagy más fontos körülmény indokolttá teszi.
(7) Ha az  elektronikus ingatlanárverés nyertese a  vételárat határidőben, halasztás engedélyezése esetén
a  meghosszabbított határidő lejártáig nem fizeti meg, a  befizetett előleget elveszíti. Az  ingatlan második, és
további elektronikus árverésein a  fizetést elmulasztó nyertes nem árverezhet. Ha az  ingatlant az  újabb árverésen
alacsonyabb áron adták el, mint amennyi a  fizetést elmulasztó árverési vevő ajánlata volt, a  fizetést elmulasztó
árverési vevő vételár-különbözet címén köteles saját ajánlata és az  alacsonyabb összegű vételár közötti
különbözetet megfizetni. A  megtérítendő összegbe az  elvesztett előleget be kell számítani. A  vételár-különbözet
megfizetésére az  állami adó- és vámhatóság a  fizetést elmulasztó vevőt a  103.  § szerinti határozattal kötelezi.
A  fizetést elmulasztó árverési vevő fizetési kötelezettségét megállapító határozat a  végrehajtási eljárásban
végrehajtható okirat. A  különbözet a  végrehajtás során befolyt összeget növeli, a  tartozást meghaladó részt
a végrehajtási költséggel azonos módon kell elszámolni.
46. A sikertelen árverés 92. § Az árverés sikertelen, ha
a) nem tettek vételi ajánlatot, vagy a  felajánlott vételár nem érte el az  e  törvényben meghatározott azon
legalacsonyabb vételárat, amelyen az adott vagyontárgy értékesítésre kerülhet,
b) ingóárverés esetén az árverési vevő a vételárat nem fizette meg és az ingóságra folytatott további árverezés
sem vezetett eredményre, vagy
c) ingatlanárverés esetén az  árverési vevő a  vételár-különbözetet az  e  törvényben meghatározott határidőn
belül nem fizette meg. 47. A meghiúsult árverés
93. § (1) Meg kell hiúsítani a kitűzött árverést, ha
a) a végrehajtó az árverés megkezdését megelőzően vagy az árverés folyamán – de legfeljebb a vagyontárgy
értékesítéséig – olyan törvénysértő intézkedést, mulasztást észlel, amely az árverés megtartása, vagy tovább
folytatása esetén az árverés későbbi megsemmisítésére adna okot,
b) olyan körülmény merült fel, amely az árverés lefolytatásának törvényi akadályát képezi,
c) olyan el nem hárítható, súlyos rendzavarás történik, amely miatt az árverést megkezdeni vagy folytatni nem
lehetséges, vagy
d) utólag a felettes szerv az árverést megsemmisítette.
(2) A meghiúsult árverést úgy kell tekinteni, mintha meg sem tartották volna.
48. Ingóság, ingatlan visszaadása az adósnak 94. § (1) Ha az  ingóságot, illetve az  ingatlant nem sikerült a  végrehajtás során értékesíteni és a  68.  §, a  82.  §, valamint
a  89.  § szerinti újabb árverések kitűzésétől sem várható sikeres értékesítés, továbbá azok tulajdon- vagy kezelői
jogának átruházására a 23. § alapján egyezséget nem kötöttek, a vagyontárgyat a foglalás alól fel kell oldani, illetve
intézkedni kell a végrehajtási jognak az ingatlan-nyilvántartásból történő törlése iránt.
(2) Az ingóság foglalás hatálya alóli feloldása esetén az adóst fel kell hívni arra, hogy az ingóság feloldásáról rendelkező
végzés kézhezvételétől számított 30 napon belül intézkedjen az ingóság elszállítása iránt. Ha az adós a felhívásnak
a  megadott határidőn belül nem tesz eleget, a  végrehajtó az  ingóság további őrzését megszünteti, és intézkedik
annak karitatív célú felhasználása, megsemmisítése vagy hulladékként való átadása iránt.
(3) A  (2) bekezdés szerinti intézkedések költségét az adóvégrehajtási eljárás során felmerült végrehajtási költségek és
a  végrehajtási költségátalány megállapításának és megfizetésének részletes szabályairól szóló miniszteri rendelet
készkiadásra vonatkozó szabályai szerint számítja fel az adóhatóság.
X. FEJEZET
A BIZTOSÍTÁSI ÉS IDEIGLENES BIZTOSÍTÁSI INTÉZKEDÉS KERETÉBEN FOGANATOSÍTOTT VÉGREHAJTÁSI
CSELEKMÉNYEK SZABÁLYAI
49. Az érvényesítés közös szabályai 95. § (1) A  biztosítási intézkedést elrendelő végzések végrehajtására a  végrehajtási eljárás során irányadó szabályokat
az  e  fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni. Az  ideiglenes biztosítási intézkedést elrendelő végzés
végrehajtására a biztosítási intézkedés szabályait kell megfelelően alkalmazni.
(2) Az általános közigazgatási rendtartás alapján a behajtást kérő hatóság által hozott, meghatározott dolog ideiglenes
biztosítási intézkedésként, illetve biztosítási intézkedésként történő zár alá vételét vagy lefoglalását elrendelő
döntését az állami adó- és vámhatóság a Vht. zárlatra vonatkozó szabályai alkalmazásával hajtja végre.
96. § (1) A  pénzkövetelés biztosítását elrendelő végzést a  végrehajtó a  helyszínen adja át az  adósnak, egyúttal felhívja
az adóst, hogy a biztosítandó összeget azonnal fizesse meg. Ha az adós ennek nem tett eleget, a végrehajtó az adós
vagyontárgyait lefoglalja. Ha az adós, illetve képviselője nincs jelen, a végrehajtó a végzést a foglalási jegyzőkönyv
másolatával együtt postán kézbesíti az adósnak, illetve képviselőjének.
(2) Biztosítási intézkedés keretében az adóhatóság az általa felülvizsgált, az adóst megillető költségvetési támogatást,
ideértve az  adó-visszaigénylést és az  adó-visszatérítést, a  pénzkövetelés biztosítását elrendelő végzésben
meghatározott kötelezettség erejéig külön végzésével zárolhatja. A  zárolt összeg felett az  adós rendelkezési joga
a biztosítási intézkedés időtartama alatt szünetel.
(3) A  biztosítási intézkedés foganatosítása nem veszélyeztetheti az  adós és a  vele együtt élő közeli hozzátartozók
megélhetését, valamint nem járhat az adós gazdálkodási tevékenységének ellehetetlenítésével.
(4) A  jármű biztosítási intézkedés keretében foganatosítandó lefoglalása a  jármű foglalási jegyzőkönyvben történő
feltüntetésével, illetve ha lehetséges, a törzskönyv lefoglalásával történik.
(5) Az  ingatlan lefoglalása végett az  adóhatóság haladéktalanul megkeresi az  ingatlanügyi hatóságot, hogy
a pénzkövetelés biztosítására irányuló végrehajtási jogot jegyezze be az ingatlan-nyilvántartásba. A további eljárásra
az 52. §-ban foglaltak megfelelően irányadóak.
(6) Nem foganatosítható a biztosítási intézkedést elrendelő végzés a kölcsönzött kulturális javak különleges védelméről
szóló törvényben meghatározott tanúsítványban felsorolt kulturális javak tekintetében a  különleges védelem
időtartama alatt.
(7) Az  adóhatóság a  követelés biztosítása érdekében felhívja az  adóst megillető összeget kezelő pénzforgalmi
szolgáltatót, hogy a  biztosítandó összeget a  számláról sem az  adós, sem más javára ne fizesse ki, ha pedig
a  számla egyenlege nem éri el a  biztosítandó összeget, a  jövőbeni befizetések tekintetében is hasonlóan járjon
el (a  továbbiakban: zárolás iránti végrehajtói felhívás). A  zárolás iránti adóhatósági felhívás teljesítéséből adódó
intézkedéseket a pénzforgalmi szolgáltató köteles haladéktalanul megkezdeni és a fizetési megbízásokat a Magyar
Nemzeti Bank elnökének a  pénzforgalomról szóló rendeletében meghatározott határidők szerint teljesíteni.
A  zárolás iránti végrehajtói felhívás teljesítése – a  hatósági átutalás és az  átutalási végzés kivételével – megelőzi
az  egyéb fizetési megbízások teljesítését, a  hatósági átutalási megbízással, átutalási végzéssel és zárolás iránti
másik adóhatósági felhívással való viszonyában pedig a  teljesítés sorrendjét a  pénzforgalmi szolgáltató általi
átvétel időpontja határozza meg. A pénzügyi fedezet hiánya miatt részben vagy egészben nem teljesíthető zárolás
iránti végrehajtói felhívást a  pénzforgalmi szolgáltató a  Magyar Nemzeti Bank elnökének a  pénzforgalomról szóló
rendelete rendelkezései szerint sorba állítja a teljesítéshez szükséges fedezet biztosításáig.
(8) A  pénzforgalmi szolgáltató a  felhívás kézhezvételétől számított 8  napon belül tájékoztatja az  adóhatóságot arról,
hogy az intézkedést milyen összegre tudta foganatosítani, ezt követően az adós még le nem foglalt vagyontárgyai
csak a  fennmaradó követelés erejéig foglalhatók le. A  felhívást követő későbbi befizetések tekintetében is ennek
megfelelően kell eljárni.
(9) A  fizetési számlán elhelyezett összegre vonatkozó mentességi szabályokat a  biztosítási intézkedés esetén is
alkalmazni kell.
(10) Jövedelem akkor tiltható le, ha az adósnak a biztosítandó összeg fedezetéül szolgáló, végrehajtás alá vonható más
vagyontárgya nincs. A jövedelemre vonatkozó mentességi szabályokat a biztosítási intézkedés esetén is alkalmazni
kell.
97. § (1) Biztosítási intézkedés esetén a  foglalási cselekmények a  foglalással, zár alá vétellel, költségvetési támogatás
zárolásával, követelés lefoglalása és jövedelem letiltása esetén az elkülönített számlára történő befizetéssel, továbbá
a  pénzforgalmi szolgáltatóhoz intézett felhívás kiadásával befejeződnek. A  lefoglalt romlandó dolgot azonban
– e törvény romlandó dolgok értékesítésére vonatkozó szabályai alkalmazásával – ilyenkor is értékesíteni kell.
(2) Az  ideiglenes biztosítási vagy biztosítási intézkedés végrehajtása során zárolt pénzösszeget az egyéb tartozásokra
indított végrehajtás során az  adóhatóság elszámolhatja, illetve a  lefoglalt vagyontárgyat értékesítheti abban
az esetben is, ha az ideiglenes biztosítási intézkedéssel vagy a biztosítási intézkedéssel érintett ügyben a kielégítési
jog még nem nyílt meg, de az  egyéb tartozásokra indított végrehajtás más végrehajtási cselekményekkel nem
fejezhető be eredményesen.
50. A biztosítási intézkedés hatálya 98. § (1) A biztosítási intézkedést elrendelő végzés alapján foganatosított végrehajtási cselekményeket a végrehajtási eljárás
megindítása után nem kell megismételni.
(2) A  biztosítási intézkedést elrendelő végzés végrehajtása során elvégzett foglalás hatálya kiterjed a  végrehajtási
eljárásra is.
51. A biztosítási intézkedés megszüntetése 99. § (1) Az adóhatóság a  lefoglalt vagyontárgyat a  foglalás alól feloldja, ha az adós a  foglalás után kifizette a biztosítandó
összeget, vagy a  számláján, betétjén a  pénzforgalmi szolgáltatónak kiadott felhívás teljesítésével a  követelés
fedezete biztosítva van, továbbá akkor is, ha az  adós a  biztosítandó összegre más, egyéb megfelelő biztosítékot
nyújt.
(2) Az  adóstól átvett, illetve az  eljárás során befolyt összeget a  kielégítési végrehajtás hatályának beálltáig
a kötelezettségre nem lehet elszámolni, azt – a zárolt költségvetési támogatás kivételével – a végrehajtói számlán
kell kezelni.
100. § Fel kell oldani a lefoglalt vagyontárgyakat, ha a biztosítási intézkedést megszüntették.
101. § A biztosítási intézkedés végrehajtása során felmerült költségek végrehajtási költségként történő felszámítása
a  kielégítési végrehajtás hatályának beálltát követően 8  napon belül történik. Végrehajtási eljárás hiányában
a felmerült költségek felszámítására és érvényesítésére nem kerül sor, azokat az adóhatóság viseli.
XI. FEJEZET
HELYTÁLLÁSI KÖTELEZETTSÉG A TARTOZÁS MEGFIZETÉSÉÉRT 52. Kötelezettségét elmulasztó személy fizetésre kötelezése
102. § Ha az  adóhatóság az  adóst megillető jövedelmet, a  hitelintézetnél kezelt összeget, illetve követelést vonja
végrehajtás alá, és a  munkáltató, hitelintézet, valamint más személy az  adóhatóság felhívása ellenére a  követelés
fennállásáról nem nyilatkozik, illetve a  levonást, átutalást, megfizetést elmulasztja, vagy nem a  jogszabályban
előírtaknak megfelelően teljesíti, az  adóhatóság határozattal kötelezi a  követelés, illetve a  levonni, átutalni,
megfizetni elmulasztott összeg erejéig az  adótartozás megfizetésére. A  határozatban foglalt teljesítési határidő
elteltével az adóhatóság a végrehajtási szabályok szerint intézkedik a tartozás behajtása iránt.
103. § Az adóhatóság a 112. § szerinti jutalék megfizetésére a behajtást kérőt, a 65. § (9) bekezdés, a 70. § (8) bekezdés,
a  82.  § (5)  bekezdés, a  90.  § (3)  bekezdés, illetve a  91.  § (7)  bekezdés szerinti vételár-különbözet megfizetésére
az árverési vevőt, a 90. § (4) bekezdés és a 113. § (3) bekezdés szerinti költség megfizetésére az árverés nyertesét,
illetve a  behajtást kérőt, valamint a  48.  § (4)  bekezdés szerinti adótartozás megfizetésére a  harmadik személy
kötelezettet határozattal kötelezi.
XII. FEJEZET
MEGKERESÉS ALAPJÁN FOLYTATOTT VÉGREHAJTÁS 53. Adók módjára behajtandó köztartozás végrehajtása
104. § Adók módjára behajtandó köztartozás végrehajtása során az  I–XI. Fejezet rendelkezéseit a  jelen alcímben foglalt
eltérésekkel kell alkalmazni.
105. § (1) A behajtást kérő megkeresése alapján
a) természetes személy esetében a  belföldi lakóhely, szokásos tartózkodási hely vagy szokásos fellelhetőségi
helye, ennek hiányában utolsó ismert belföldi lakóhelye, egyéni vállalkozó esetében a  székhelye szerint
illetékes önkormányzati adóhatóság,
b) jogi személy és egyéb szervezet esetében az illetékes állami adó- és vámhatóság
jár el, kivéve, ha törvény a tartozás beszedését más szerv hatáskörébe utalja.
(2) Külföldi természetes személy esetén a  fővárosi főjegyző az  illetékes önkormányzati adóhatóság, ha az  illetékes
önkormányzati adóhatóság az  (1)  bekezdés a)  pontban megjelölt illetékességi okok sorrendje alapján nem
határozható meg.
(3) Az  önkormányzati adóhatóságot megillető tartozások megkeresés alapján történő végrehajtása esetén
a végrehajtást az adózóra az általános illetékességi szabályok szerint illetékes állami adó- és vámhatóság folytatja le.
(4) Ha ugyanazt az ingóságot (ideértve az üzletrészt és az értékpapírt is) vagy ingatlant több adóhatóság is lefoglalta,
a  végrehajtás folytatására és az  értékesítésre az  állami adó- és vámhatóság, ennek hiányában az  az adóhatóság
jogosult és köteles, amely a vagyontárgyat a többi adóhatóságot megelőzően foglalta le. Egyidejű foglalás esetén
az adóhatóságok megegyezése szerint kell folytatni a végrehajtást.
(5) Ha az  illetékesség megszűnéséről az  adóhatóság a  végrehajtási cselekmény foganatosítását követően szerez
tudomást, az illetékességváltozás a már foganatosított végrehajtási cselekmények hatályát nem érinti.
106. § (1) Az  adók módjára behajtandó köztartozásnak minősülő fizetési kötelezettséget megállapító, nyilvántartó szerv,
illetve a  tartozás jogosultja a  fizetési határidő lejártát, illetve ha a  behajtást kérőt törvény valamely eljárási
cselekmény foganatosítására kötelezi, ennek eredménytelen megtételét követő 30  nap elteltével elektronikus
úton megkeresi a  hatáskörrel rendelkező illetékes adóhatóságot behajtás végett, ha a  tartozás összege eléri vagy
meghaladja a  10 ezer forintot. Törvény ennél alacsonyabb összegű értékhatárt is megállapíthat, de az  nem lehet
alacsonyabb 5 ezer forintnál.
(2) Ha a  hátralék későbbi megfizetése igazoltan veszélyeztetett, az  adóhatóság az  (1)  bekezdésben meghatározott
határidő letelte előtt soron kívül is megkereshető. Ebben az  esetben a  behajtási megkeresésben a  kötelezettség
veszélyeztetettségét az okok megjelölésével részletesen indokolni kell.
(3) Az adók módjára behajtandó köztartozásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni akkor is, ha az  illetékességi
területén folytatott végrehajtás akadálya vagy eredménytelensége esetén a  tartozás beszedésére jogosult
önkormányzati adóhatóság másik önkormányzati adóhatóságot keres meg behajtás végett. Ha az  önkormányzati
adóhatóság végrehajtási ügyében a 36. § alapján önálló bírósági végrehajtó jár el, a megkeresésre a Vht. 33. §-át kell
alkalmaznia.
(4) A behajtási megkeresésben fel kell tüntetni:
a) a behajtást kérő azonosításához szükséges adatokat, valamint a behajtást kérő pénzforgalmi számlaszámát,
b) a  fizetésre kötelezett nevét és adóazonosító számát, adóazonosító szám hiányában a  természetes személy
természetes személyazonosító adatait és lakcímét, illetve a  bíróság által nyilvántartandó jogi személy
nyilvántartási számát és székhelyét,
c) a tartozás jogcímét,
d) a  fizetési kötelezettséget elrendelő döntés számát, jogerőre emelkedésének  napját, nem döntésen alapuló
fizetési kötelezettséget meghatározó jogszabályhelyet,
e) a teljesítési határidőt,
f ) a tartozás összegét és esetleges járulékait, és
g) annak a jogszabályhelynek pontos megjelölését, amely az adók módjára való behajtást lehetővé teszi.
(5) Ha a  behajtást kérőt törvény valamely eljárási cselekmény foganatosítására kötelezi, annak megtörténtét
a megkeresésben igazolni kell.
(6) A  behajtási eljárást az  adóhatóság csak pontos – szükség esetén kiegészített – adatok alapján indítja meg.
Az adóhatóság behajtási eljárás feltételeinek vizsgálata mellett a behajtási megkeresésben szereplő tartozást sem
jogalapjában, sem összegszerűségében nem vizsgálja felül, a megkeresésben foglaltakhoz kötve van.
(7) A megkeresést követő változásról a behajtást kérő az adóhatóságot haladéktalanul értesíteni köteles.
 (8) Az adók módjára behajtandó köztartozások esetén a 30. § (2) bekezdés alkalmazásának nincs helye.
107. § Az állami adó- és vámhatóság 200 ezer forintot nem meghaladó tartozás esetén – a 30. § (1) bekezdése és a 32. §
szerinti intézkedéseken túl – kizárólag hatósági átutalási megbízást, illetve jövedelemletiltást foganatosít a tartozás
behajtása érdekében, ezek eredménytelensége esetén pedig a  113.  § (3)  bekezdése szerint jár el. Ha a  200 ezer
forintot nem meghaladó tartozás mellett az  adóst adótartozás is terheli, az  állami adó- és vámhatóság egyéb
végrehajtási cselekményeket is foganatosíthat. Ha az  eljárás során a  jelzálogjog bejegyzését követően egyéb
végrehajtási cselekmény foganatosításától eredmény nem várható, az adóhatóság a jelzálogjog fenntartása mellett
a 113. § (3) bekezdésében írtak szerint jár el.
108. § Az adók módjára behajtandó köztartozásra az adóhatóság késedelmi pótlékot nem számít fel, azzal összefüggésben
felszámolási eljárást nem kezdeményez, a  folyamatban lévő csőd-, felszámolási, végelszámolási, kényszertörlési,
adósságrendezési eljárásban e  kötelezettségeket hitelezői igényként nem jelenti be, a  követeléseket
behajthatatlanként nem tartja nyilván, a  végrehajtásához való jog elévülését nem állapítja meg, illetve
a kötelezettséggel összefüggésben mögöttes felelősséget nem érvényesít.
109. § (1) Ha az  adók módjára behajtandó köztartozásra irányuló fizetési kedvezmény iránti kérelmet az  adóhatósághoz
terjesztik elő, akkor az  adóhatóság a  végrehajtási eljárás során érkezett kérelmet az  Art. fizetési kedvezményekről
szóló fejezetében foglaltak szerint bírálja el azzal, hogy a tartozást kizárólag a behajtást kérő előzetes hozzájárulása
alapján mérsékelheti.
(2) Az adóhatóság a mérséklésre irányuló kérelem egyidejű megküldése mellett felhívja a behajtást kérőt az előzetes
hozzájárulásra vonatkozó nyilatkozat megtételére. A  behajtást kérő a  felhívásra 8  napon belül elektronikus
úton nyilatkozik. Ha a  behajtást kérő nem járul hozzá a  tartozás mérséklésére irányuló kérelem elbírálása során
a  mérsékléshez, e  nyilatkozata az  adóhatóságot köti. Ha a  behajtást kérő határidőn belül nem nyilatkozik, vagy
a mérséklést nem ellenzi, vagy az adóhatóságot arról tájékoztatja, hogy a nyilatkozat megtételére nincs hatásköre,
az adóhatóság a rendelkezésre álló információk alapján dönt.
(3) Ha az  adók módjára behajtandó köztartozásra irányuló fizetési kedvezmény iránti kérelmet a  végrehajtás
elrendelését követően a  behajtást kérőhöz nyújtották be, akkor a  behajtást kérő a  kérelmet annak elbírálása
érdekében – mérséklési kérelem esetén az  előzetes hozzájárulásra vonatkozó nyilatkozatával egyidejűleg  –
haladéktalanul megküldi az  adóhatóságnak. Az  adóhatóság a  végrehajtási eljárás során érkezett kérelem kapcsán
az Art. fizetési kedvezményről szóló fejezetében foglaltak szerint jár el az (1) és (2) bekezdésben foglaltak megfelelő
alkalmazásával.
(4) A fizetési kedvezményt megállapító döntésben foglaltak teljesítéséig az adóssal szemben végrehajtási cselekmény
nem foganatosítható. Ha az  adós a  fizetési kedvezményt megállapító döntésben foglalt feltételeket nem teljesíti,
a végrehajtást foganatosító adóhatóság a végrehajtást a hátralék teljes összegére folytatja.
110. § (1) Az  európai uniós forrásból társfinanszírozott támogatások esetében az  adóhatóság fizetési kedvezményt nem
engedélyezhet, a tartozást nem mérsékelheti.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti tartozásra irányuló fizetési kedvezmény iránti kérelmet az adóhatósághoz terjesztik elő,
akkor az adóhatóság a kérelmet annak beérkezésétől számított 5 napon belül megküldi a végrehajtást kérő részére.
Az adóhatóság a kérelem megalapozottságát érdemben nem vizsgálja.
(3) Ha az  (1)  bekezdés szerinti fizetési kedvezmény iránti kérelmet a  végrehajtást kérőhöz nyújtották be, akkor erről
– a kérelem megküldésével egyidejűleg – a végrehajtást kérő haladéktalanul értesíti az adóhatóságot.
(4) A  végrehajtást kérő a  kérelemre hozott döntésről annak véglegessé válását követően értesíti az  adóhatóságot.
A végrehajtást kérő a kérelmet elbíráló döntés megküldésével tájékoztatja az adóhatóságot a fizetési kedvezmény
iránti kérelem elbírálását követően behajtandó tartozás pontos összegéről, illetve – fizetési könnyítés engedélyezése
esetén – a  végrehajtás szünetelésének időtartamáról. Ha a  részére engedélyezett fizetési kedvezmény alapján
fizetési kötelezettségét az  adós teljesítette, a  végrehajtást kérő a  megkeresést visszavonja, nem teljesítés esetén
ennek tényéről és a még behajtandó összegről az adóhatóságot tájékoztatja, amely a végrehajtása iránt intézkedik.
111. § (1) A végrehajtás szünetelésére a 16. §-ban foglaltak irányadóak. Az adós elhalálozása esetén az adóhatóság az adók
módjára behajtandó köztartozás érvényesítése tárgyában folyamatban lévő behajtási eljárást a 18. § h) pont alapján
megszünteti.
(2) A  behajtást kérő kezdeményezésére az  adóhatóság a  végrehajtási eljárást felfüggeszti, illetve – a  fennálló
végrehajtási költségek kiegyenlítése esetén – megszünteti. Ha a  behajtást kérő a  felfüggesztett behajtási eljárás
folytatását (felfüggesztés megszüntetését) a  felfüggesztéstől számított 6  hónapon belül nem kezdeményezi,
az  adóhatóság a  behajtási eljárást megszünteti. A  megszüntetett behajtási eljárás alapjául szolgáló tartozás
behajtásának ismételt kezdeményezésére a 113. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezések alkalmazandóak.
112. § Az adók módjára behajtandó köztartozásnak a 37. § szerinti pályázat nyertese útján történő érvényesítése esetén
a  behajtást kérő köteles az  adóhatóság felhívására a  37.  § (3)  bekezdés szerinti jutalék összegét megfizetni.
Az  adóhatóság eredménytelen felszólítást követően határozattal kötelezi a  behajtást kérőt a  jutalék összegének
megfizetésére. A határozat a végrehajtási eljárásban végrehajtható okiratnak minősül.
113. § (1) Az  adók módjára behajtott összeget az  adóhatóság átutalja a  végrehajtást kérő által megjelölt számlaszámra. Ha
a  behajtott összeg a  fizetésre kötelezettet terhelő tartozások mindegyikére nem nyújt fedezetet, az  adóhatóság
a  bevételt a  13.  §-ban és a  14.  §-ban foglalt felosztási szabály alapján számolja el, és utalja át a  megkereső
hatóságnak.
(2) Az  adóhatóság a  végrehajtás eredménytelensége esetén a  kötelezettséget nem minősíti behajthatatlannak,
a  behajtási eljárást megszünteti. Az  eredménytelenség miatt megszüntetett végrehajtási eljárás alapjául szolgáló
adók módjára behajtandó köztartozás behajtása az eljárás megszüntetésétől számított egy év elteltével ismételten
kezdeményezhető.
(3) Az  adóhatóság a  végrehajtás eredménytelenségéről és az  eljárás megszüntetéséről a  behajtást kérőt tájékoztatja.
A végrehajtás során felmerült ki nem egyenlített költségeket az adóhatóság állapítja meg, amelyet – a 121. §-ban
foglalt kivétellel – az adóhatóság és a behajtást kérők követelésarányosan viselnek. Az adóhatóság az értesítésben
a költség megfizetésére a behajtást kérőt felszólítja, ennek eredménytelensége esetén – a behajtást kérőt terhelő,
2  ezer forintot elérő költségtartozás esetén – végzéssel kötelezi a  behajtást kérőt a  költségek megfizetésére.
A végzés a végrehajtási eljárásban végrehajtható okirat.
114. § Ha törvény másként nem rendelkezik, az  adók módjára behajtandó köztartozás végrehajtásához való jog
elévülésére a 12. alcímben foglaltakat kell alkalmazni.
115. § (1) Az  adók módjára behajtandó köztartozás végrehajtásával és a  végrehajtáshoz való jog elévülésével kapcsolatos
rendelkezéseket az  e  §-ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni, ha az  adóhatóság az  Európai Bizottság által
hozott, tiltott állami támogatás visszafizettetését elrendelő döntése alapján az  Áht. szerint indult ügyben folytat
végrehajtást megkeresésre.
(2) A  végrehajtáshoz való jog az  esedékesség  naptári évének utolsó  napjától számított 10 év elteltével évül el.
A  végrehajtáshoz való jog elévülése szempontjából esedékesség az  Európai Bizottság visszatéríttetést elrendelő
határozata alapján a  magyar közigazgatási vagy egyéb szerv által kiadott, visszatérítési kötelezettséget előíró
közigazgatási döntésben vagy fizetési felszólításban teljesítési határidőként megjelölt időpont. Ha jogszabály
eltérően nem rendelkezik, a  teljesítési határidő a  döntés jogerőre emelkedésétől, illetve a  fizetési felszólítás
közlésétől számított 15 nap.
(3) Nyugszik a  végrehajtáshoz való jog elévülése az  Európai Bizottság visszatéríttetést elrendelő határozata vagy
a magyar közigazgatási szerv visszatérítési kötelezettséget előíró döntése tárgyában az Európai Unió Bírósága előtt
folytatott eljárás időtartama alatt. Az adóhatósági megkeresésnek és a végrehajtás foganatosításának nem akadálya,
ha az Európai Unió Bírósága előtt a visszatéríttetést elrendelő határozat tárgyában folytatott eljárás kezdőidőpontja
megelőzi a  (2)  bekezdés szerinti esedékesség időpontját, ebben az  esetben a  végrehajtáshoz való jog elévülése
az esedékesség napján kezdődik és az esedékesség napját követő naptól a bírósági eljárás időtartama alatt nyugszik.
(4) A  végrehajtáshoz való jog elévülését megszakítja, ha az  Európai Bizottság a  visszatéríttetést elrendelő határozat
végrehajtásának elmulasztása miatt az Európai Unió Bírósága előtt az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdés vagy 260. cikk
(2)  bekezdés alapján jogsértési eljárást kezdeményez vagy a  visszatéríttetést elrendelő határozattal kapcsolatban
más intézkedést tesz. A végrehajtáshoz való jog elévülését megszakítja, ha az adóhatóság végrehajtási cselekményt
foganatosít. A kedvezményezett adóssal kapcsolatos ügyben a végrehajtáshoz való jog elévülését megszakítja, ha
az Európai Bizottság intézkedést, ideértve a felszólítást, utasítást, feltételt megállapító határozatot, ad ki arról, hogy
a  visszafizettetési határozat nem teljesítése miatt a  kedvezményezett adós részére a  visszatérítési kötelezettség
teljesítéséig az új támogatás kifizetését fel kell függeszteni.
116. § (1) A  természetes személy állami kezességvállalással biztosított hitelszerződésének felmondásával összefüggésben
érvényesített állami kezességre tekintettel keletkezett adók módjára behajtandó köztartozás végrehajtása során
nincs helye ingatlan-végrehajtásnak, a  folyamatban lévő ingatlan-végrehajtás pedig nem folytatható azon
lakóingatlan vonatkozásában, amelynek az állam által történő megvásárlását kezdeményezték a hitelszerződésből
eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó természetes személyek lakhatásának biztosításáról szóló törvény
szerint.
(2) Az állami adó- és vámhatóság abban az esetben jár el az (1) bekezdés szerint, ha felé az adók módjára behajtandó
köztartozás kötelezettje a  lakóingatlan állam által történő megvásárlásának kezdeményezését hitelt érdemlően
igazolja.
(3) Az  állami adó- és vámhatóság a  (2)  bekezdés szerinti igazolás hitelességének ellenőrzése érdekében írásbeli
nyilatkozattétel céljából megkeresheti az állami kezesség érvényesítőjét.
(4) Az  állami adó- és vámhatóság a  lakóingatlan vonatkozásában az  ingatlan-végrehajtást foganatosíthatja
vagy folytathatja, ha arról értesül, hogy az  állami kezesség érvényesítője a  lakóingatlan állam által történő
megvásárlásának kezdeményezéséhez való hozzájárulást elutasította, vagy a  Nemzeti Eszközkezelő Zrt.
a lakóingatlanra vonatkozó vételi ajánlatot visszautasította.
(5) Az  állami kezesség érvényesítője a  lakóingatlan állam által történő megvásárlásához való hozzájárulásának
elutasításával, a  Nemzeti Eszközkezelő Zrt. pedig az  állami kezesség érvényesítésére tekintettel keletkezett
adók módjára behajtandó köztartozás fennállására tekintettel a  lakóingatlan vonatkozásában tett vételi ajánlat
visszautasításával, vagy a megvásárlásáról szóló tájékoztatással egyidejűleg köteles erről a tényről az állami adó- és
vámhatóságot értesíteni.
54. Végrehajtás az önkormányzati adóhatóság megkeresésére 117. § (1) Az  állami adó- és vámhatóság – az  e  §-ban rögzített eltérésekkel – az  adók módjára behajtandó köztartozások
behajtására irányadó szabályok szerint az  önkormányzati adóhatóság megkeresése alapján végrehajtja
az önkormányzati adóhatóság által nyilvántartott helyi adóval, illetve gépjárműadóval összefüggő tartozásokat.
(2) Az önkormányzati adóhatóság havonta előzetes fizetési felszólítás nélkül, a hónapot követő hó 15. napjáig keresheti
meg az állami adó- és vámhatóságot a legalább 50 ezer forintot elérő tartozás végrehajtása céljából.
(3) Az önkormányzati adóhatóság az állami adó- és vámhatóság megkeresése előtt megkísérli a tartozás átvezetését, ha
ennek feltételei fennállnak.
(4) Az  önkormányzati adóhatóság megkeresése nem tartalmazhatja azon tartozás összegét, amelyre vonatkozóan
az önkormányzati adóhatóság már visszatartási jog gyakorlását kezdeményezte az állami adó- és vámhatóságnál.
(5) Több önkormányzati adóhatóság megkeresése esetén az  állami adó- és vámhatóság által behajtott összeg
azt az  önkormányzati adóhatóságot illeti meg, amelynek megkeresése korábban érkezett az  állami adó- és
vámhatósághoz.
(6) A 37. § szerinti feladatokat az állami adó- és vámhatóság megkeresése esetén is az önkormányzati adóhatóság végzi.
55. A hallgatói hiteltartozások behajtása 118. § (1) Ha a  természetes személy hallgatói hiteltörlesztési kötelezettségének nem tesz eleget, tartozását a  Diákhitel
Központ Zrt. által a  hallgatói hitelrendszerről szóló jogszabályban meghatározottak szerint engedményezésre
került követelés tekintetében az  ott meghatározott szervezet (a  továbbiakban e  § alkalmazásában: Szervezet)
elektronikusan, elektronikus adathordozón vagy más módon megküldött megkeresésére az  állami adó- és
vámhatóság adók módjára hajtja be. A  behajtás iránti megkereséshez a  Szervezet a  hallgatói hitel törlesztésére
kötelezett természetes személy részére igazoltan kézbesített fizetési felszólítás egy példányát köteles csatolni.
(2) Ha az  állami adó- és vámhatósági eljárásban a  Szervezet teljes követelése nem térült meg, és a  követelés polgári
jogi érvényesítésének feltételei fennállnak, a Szervezet – az állami adó- és vámhatóság 113. § (3) bekezdés szerinti
tájékoztatását követően – polgári jogi eljárást indíthat.
(3) A  hallgatói hiteltartozás behajtása kapcsán benyújtott fizetési kedvezmények során a  110.  §-ban foglaltak szerint
kell eljárni.
56. Végrehajtás az általános közigazgatási rendtartás alapján átadott fizetési kötelezettségek esetén
119. § (1) Az  általános közigazgatási rendtartás szerinti behajtást kérő hatóság döntése kapcsán lefolytatandó végrehajtási
eljárás során az 53. alcím szabályai szerint kell eljárni azzal, hogy a megkeresés időpontjára és a tartozás összegére
vonatkozó előírás nem alkalmazható.
(2) Az  általános közigazgatási rendtartás alapján megküldött megkereséshez csatolni kell azon döntést, amelynek
végrehajtását elrendelte a hatóság.
(3) E  kötelezettségek végrehajtása során – a  behajtást kérő hatóság részben vagy egészben saját bevételét képező
kötelezettségek kivételével – az  adóhatóság a  108.  §-ban foglaltaktól eltérően késedelmi pótlékot számít fel,
azokkal összefüggésben felszámolási eljárást kezdeményez, a folyamatban lévő csőd-, felszámolási, végelszámolási,
kényszertörlési, adósságrendezési eljárásban e  kötelezettségeket hitelezői igényként bejelenti, gyakorolja
a  hitelezőket megillető jogokat, megfizeti a  nyilvántartásba-vételi díjat, a  követeléseket behajthatatlanként
nyilvántarthatja, a végrehajtásukhoz való jog elévülését megállapítja.
(4) A  (3)  bekezdésben foglalt fizetési kötelezettség után – a  visszakövetelt álláskeresési, szociális és gyermekvédelmi
ellátások, valamint a  közfoglalkoztatott részére megállapított költségtérítés kivételével – az  állami adó- és
vámhatóság a  megkeresés  napjától a  behajtás  napjáig késedelmi pótlékot számít fel, amelyet az  adóstól
történő behajtását követően a  megkereső hatóság által a  megkeresésben megjelölt számlára utal át és a  pótlék
felszámításáról a behajtást kérő hatóságot a felszámítástól számított 8 napon belül értesíti. A késedelmi pótlék után
késedelmi pótlékot felszámítani nem lehet.
(5) Nem kell késedelmi pótlékot fizetni arra az időszakra, amelyre az adós a késedelmét igazolta. Igazolásnak csak akkor
van helye, ha a késedelmet elháríthatatlan külső ok idézte elő.
(6) A  késedelmi pótlék mértéke minden  naptári  nap után a  késedelem időpontjában érvényes jegybanki alapkamat
kétszeresének 365-öd része.
(7) Az állami adó- és vámhatóság az 5 ezer forintot el nem érő késedelmi pótlékot nem írja elő.
120. § (1) A  végrehajtási eljárás elrendelését követően benyújtott fizetési kedvezmény iránti kérelem elbírálása során
a  (2) bekezdésben foglaltak kivételével az állami adó- és vámhatóság a 109. § alapján jár el azzal, hogy a tartozás
mérsékléséhez nem szükséges a  behajtást kérő hatóság hozzájárulása, a  fizetési kedvezményt megállapító
döntésben foglaltak teljesítéséig az  adóssal szemben végrehajtási cselekmény nem foganatosítható, és erre
az időszakra késedelmi pótlék nem számítható fel. Ha az adós a fizetési kedvezményt megállapító döntésben foglalt
feltételeket nem teljesíti, a végrehajtást foganatosító adóhatóság a végrehajtást a hátralék teljes összegére folytatja
a késedelmi pótlék visszamenőleges felszámításával.
(2) A végrehajtási eljárás elrendelését követően a behajtást kérő hatóság részben vagy egészben saját bevételét képező
kötelezettségek, valamint a  külföldön jogalap nélkül felvett álláskeresési ellátások behajtására irányuló tagállami
megkeresés vonatkozásában benyújtott fizetési kedvezmény iránti kérelem elbírálása során az  állami adó- és
vámhatóság a 110. § alkalmazásával jár el.
121. § A fővárosi és megyei kormányhivatal vagy járási (fővárosi kerületi) hivatal, illetve e  hivatalok fizetésre kötelező
döntései alapján a  behajtást kérő hatóság megkeresése alapján folytatott eljárás esetén a  költségeket
az adóhatóság viseli.
57. Az általános közigazgatási rendtartás alapján hozott döntésen alapuló meghatározott cselekmény
végrehajtásának szabályai
122. § (1) Ha a  döntés meghatározott cselekmény elvégzésére vagy meghatározott magatartásra, tűrésre, abbahagyásra
(a  továbbiakban: meghatározott cselekményre) irányul, és az  adós a  meghatározott cselekményt önként nem
teljesítette, a behajtást kérő hatóság a végrehajtás érdekében megkeresi az állami adó- és vámhatóságot.
(2) Az  állami adó- és vámhatóság – a  (3)  bekezdés szerinti eljárási bírság kilátásba helyezése mellett – felhívja
az  adóst a  meghatározott cselekmény önkéntes teljesítésére, továbbá tájékoztatja a  teljesítés elmaradásának
következményeiről.
(3) Az önkéntes teljesítés elmaradása esetén az állami adó- és vámhatóság a meghatározott cselekmény végrehajtása
érdekében az adóssal szemben a 22. § alkalmazásával eljárási bírságot szabhat ki.
(4) Ha az adós jogi személy vagy egyéb szervezet, a  (3) bekezdésben említett eljárási bírságot mind a  jogi személlyel
vagy egyéb szervezettel szemben, mind a vezető tisztségviselőjével szemben egyidejűleg ki lehet szabni.
(5) Ha az  adós az  eljárási bírságot kiszabó végzésben megállapított határidő alatt sem teljesítette a  kötelezettségét,
az eljárási bírság egy alkalommal ismételten kiszabható.
(6) Az  állami adó- és vámhatóság a  meghatározott cselekményt az  adós költségére és veszélyére – akár hivatásos
állományú tagjának intézkedésével vagy kényszerítő eszköz alkalmazásával – elvégzi, ha
a) az adós az ismételten kiszabott eljárási bírság ellenére sem teljesítette a meghatározott cselekményt, vagy
b) a meghatározott cselekmény végrehajtása nem tűr halasztást.
123. § (1) Ha a  122.  § (6)  bekezdés szerinti végrehajtáshoz olyan szakértelem, hatósági engedély vagy eszköz
szükséges, amellyel a  végrehajtást foganatosító adóhatóság nem rendelkezik, az  állami adó- és vámhatóság
a közbeszerzésekről szóló törvény szabályai alapján választja ki a közreműködő szervezetet.
(2) Ha a beszerzés nem tartozik az (1) bekezdés hatálya alá, az állami adó- és vámhatóság a közreműködő szervezetek
névjegyzékében szereplő, a  végrehajtandó meghatározott cselekményhez a  szükséges szakértelemmel
rendelkező szervezetek közül véletlenszerű kiválasztással három közreműködő szervezetet jelöl ki ajánlattételre
a (3)–(8) bekezdésben foglaltak szerint.
(3) A  közreműködő szervezetek névjegyzékébe minden Magyarország területén gazdasági tevékenységet
folytató személy és szervezet (a  továbbiakban együtt: szervezet) felvehető, ha a  névjegyzékbe való felvételre
vonatkozó kérelem előterjesztésekor szerepel a  köztartozásmentes adózói adatbázisban. Ha az  adóhatóság
a köztartozásmentes adózói adatbázisból törli a közreműködő szervezetet, egyúttal törli a névjegyzékből is.
(4) A névjegyzék nyilvános, azt az állami adó- és vámhatóság negyedévente honlapján közzéteszi.
 (5) A (2) bekezdés szerinti esetben az ajánlattétel érdekében az állami adó- és vámhatóság az ajánlattételre kijelölteket
megkeresi, hogy 30  napon belül adjanak árajánlatot a  közreműködés díjára, amely minden járulékos költséget is
magába foglal. Az ajánlatban fel kell tüntetni a közreműködés jellegét, helyét és időpontját.
(6) Az ajánlattételek alapján az állami adó- és vámhatóság végzéssel azt az ajánlatot adó szervezetet jelöli ki, amelyik
ajánlata alapján a meghatározott cselekmény végrehajtása az adós számára a legkisebb költség felszámításával jár.
A végzésnek tartalmaznia kell a kijelölt szervezetet és a közreműködés várható díját is.
(7) A közreműködő szervezetek névjegyzékéből az adóhatóság törli azt a szervezet, amely az ajánlattételi eljárásokban
ismételten elmulasztotta az árajánlat benyújtását, vagy a kijelölés ellenére a végzésben foglaltakat – neki felróható
okból – nem teljesítette. Az  ilyen okból a  névjegyzékből törlésre került szervezet a  törlés  napjától számított
12 hónapon belül a névjegyzékbe nem vehető fel újra.
(8) A  legmegfelelőbb ajánlatot tevő szervezet végzésben meghatározott közreműködésének módját a  végrehajtást
foganatosító adóhatóság felügyeli az eljárás során.
124. § (1) A  122.  § (6)  bekezdés szerinti eljárás elvégzéséről a  végrehajtást foganatosító adóhatóság jegyzőkönyvet vesz fel,
amelyet megküld a behajtást kérő hatóság részére, egyúttal tájékoztatja az eljárás megszüntetéséről.
(2) A  közreműködő szervezet által kiállított számla és az  eljárásról felvett jegyzőkönyv alapján az  állami adó- és
vámhatóság intézkedik a kifizetés iránt.
(3) A  (2)  bekezdésben foglaltak szerint kifizetett díj ki nem egyenlített végrehajtási költségnek minősül, amelyet
az  állami adó- és vámhatóság végzésben állapít meg és – önkéntes teljesítés hiányában – a  pénzfizetési
kötelezettségekre vonatkozó szabályok szerint érvényesít. A végzés a végrehajtási eljárásban végrehajtható okirat.
125. § A 122.  § (6)  bekezdés szerinti végrehajtás során az  állami adó- és vámhatóság hivatásos állományú alkalmazottai
a Nemzeti Adó- és Vámhivatalról szóló törvény szerinti intézkedések megtételére jogosultak.
XIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 58. Felhatalmazó rendelkezések 126. § (1) Felhatalmazást kap az  adópolitikáért felelős miniszter, hogy rendeletben állapítsa meg az  adóvégrehajtási eljárás
során felmerült végrehajtási költségek és a  végrehajtási költségátalány megállapításának és megfizetésének
részletes szabályait.
(2) Felhatalmazást kap az  adópolitikáért felelős miniszter, hogy rendeletben állapítsa meg a  meghatározott
cselekmények végrehajtása kapcsán közreműködő szervezetek, valamint a  romlandó dolgok értékesítése kapcsán
közreműködő kereskedők névjegyzékére, az ajánlatok tartalmára és a kiválasztásra vonatkozó részletes szabályokat.
59. Hatálybalépés 127. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – 2018. január 1-jén lép hatályba.
 (2) A 29. § (1) bekezdés i)–p) pontja 2019. január 1-jén lép hatályba.
60. Átmeneti rendelkezések 128. § (1) Ezt a törvényt – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a hatálybalépésekor folyamatban lévő végrehajtási eljárásokra
is alkalmazni kell.
(2) Ezt a  törvényt nem kell alkalmazni a  2017. december 31-ig foganatosított végrehajtási cselekmények ellen
benyújtott jogorvoslati kérelmek elbírálása során.
129. § Az 56. alcímben foglaltak alapján kell eljárni azon tartozások végrehajtása során is, amelyek az  általános
közigazgatási rendtartás alapján hozott döntésen alapuló fizetési kötelezettségnek minősülnek és egyben törvény
az adók módjára való behajtásukat rendeli el.
130. § Azon meghatározott cselekmények végrehajtására, illetve adók módjára behajtandó köztartozások behajtására
megindult és 2018. január 1-jén még folyamatban lévő végrehajtási eljárásokat, amelyekben a  végrehajtást
2017.  december 31-én nem az  állami adó- és vámhatóság folytatja, de 2018. január 1-jét követően a  végrehajtás
foganatosítása az állami adó- és vámhatóság hatáskörébe tartozik, a végrehajtást foganatosító szerv az állami adóés vámhatóságnak az általa rendszeresített elektronikus űrlapon adja át.
131. § E törvény hatálybalépésétől az állami adó- és vámhatóság folytatja a végrehajtást az általa az adózás rendjéről szóló
2003. évi XCII. törvény 146. § (4) bekezdése alapján 2017. december 31-éig önálló bírósági végrehajtóknak átadott
és 2018. január 1-jén még folyamatban lévő ügyekben. A 2017. december 31-ig a végrehajtás lefolytatására jogosult
önálló bírósági végrehajtót az állami adó- és vámhatóság 2018. január 31-éig értesíti az átadási kötelezettségről.
61. A törvény hivatalos rövid megjelölése 132. § E törvénynek más jogszabályban alkalmazandó rövid megjelölése: Avt.
Áder János s. k., Dr. Latorcai János s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke