text:
184/2014. (VII. 25.) Korm. rendelete a finanszírozott egészségügyi szakellátást nyújtó egészségügyi szolgáltatók adósságának rendezésére fordítható működési támogatásról.
A Kormány
az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
az 5–7.  § és az  1.  melléklet tekintetében a  kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83.  §
(2) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) Az  érvényes finanszírozási szerződéssel rendelkező, az  egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból
történő finanszírozásának részletes szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr.) 5. számú
melléklet aktív fekvőbeteg-szakellátás előirányzatából finanszírozott egészségügyi szolgáltató (a  továbbiakban:
egészségügyi szolgáltató) a 2013. november 1-je és 2014. május 31-e között jelentett és elszámolt aktív fekvőbetegszakellátási teljesítménykeretén felüli, legfeljebb 4 százalék többletteljesítményének az  alapdíj 100 százalékán
történő egyszeri díjazására jogosult, figyelemmel az  ezen időszakban a  Kr. 28.  § (1b)  bekezdése szerint elszámolt
teljesítményekre is. A  díjazás fedezetére a  Kr. 5. számú melléklete szerinti Célelőirányzatokon belül a  Működési
támogatás előirányzata szolgál.
(2) A Kr. 5. számú melléklete szerinti Célelőirányzatokon belül a Működési támogatás előirányzat terhére
a) 8104,2 millió forint illeti meg az egészségügyért felelős miniszter irányítása alá tartozó vagy fenntartásában
levő egészségügyi szolgáltatókat,
b) 1521,8 millió forint illeti meg – ide nem értve az  egyházi jogi személy vagy vallási tevékenységet végző
szervezet által fenntartott egészségügyi szolgáltatókat – a nem az egészségügyért felelős miniszter irányítása
alá tartozó vagy fenntartásában levő egészségügyi szolgáltatókat,
c) 26,4 millió forint illeti meg az  egyházi jogi személy vagy vallási tevékenységet végző szervezet által
fenntartott egészségügyi szolgáltatókat,
azzal, hogy az  e  bekezdés szerinti összeg az  egészségügyi szolgáltatókat a  2014. május 31-én lejártnak minősülő
szállítói kötelezettségállományuk arányában illeti meg.
(3) Az Országos Egészségbiztosítási Pénztár (a továbbiakban: finanszírozó) az (1) és (2) bekezdés szerinti díjazás, illetve
támogatás (a továbbiakban együtt: működési támogatás) mértékét a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló
1997. évi LXXXIII. törvény 31. § (9a) bekezdése szerinti adatszolgáltatás alapján állapítja meg.
(4) A  finanszírozó a  működési támogatást 2014. július 31-ig utalványozza, és a  működési támogatásban részesülő
egészségügyi szolgáltatók körét, valamint a támogatás mértékét a honlapján közzéteszi.
2. § (1) Az  egészségügyi szolgáltató a  működési támogatást kizárólag a  következő tartozásai csökkentésére fordíthatja,
a következő sorrendben:
a) a  működési támogatás 50%-a a  2014. május 31-én lejártnak minősülő köztartozások, illetve 90 napon túl
lejárt szállítói tartozások;
b) a  működési támogatás 50%-a, továbbá az  a)  pont szerinti tartozások kiegyenlítését követően az  ott
meghatározott támogatási hányad fennmaradó része
ba) a  2014. május 31-én lejártnak minősülő, az  egészségügyi szolgáltatás gyakorlásának általános
feltételeiről, valamint a  működési engedélyezési eljárásról szóló 96/2003. (VII. 15.) Korm. rendelet
szerinti közreműködők és személyes közreműködők, valamint az  egészségügyi szolgáltatónál
szabadfoglalkozás keretében egészségügyi tevékenységet végzők felé fennálló tartozások,
bb) a 2014. május 31-én lejártnak minősülő, más egészségügyi szolgáltató felé fennálló tartozások,
bc) a gyógyító-megelőző ellátás közvetlen költségeként könyvelt, 2014. május 31-én lejártnak minősülő
szállítói tartozások
 csökkentésére használható fel. (2) Az  (1)  bekezdés szerinti tartozások kiegyenlítése után fennmaradó működési támogatást az  egészségügyi
szolgáltató az intézményi várólistája, illetve betegfogadási listája csökkentésére fordíthatja.
(3) A működési támogatás 2014. augusztus 31-ig használható fel.
 (4) A működési támogatás intézményi felújításra, beruházásra, fejlesztésre nem használható fel.
 (5) Az  (1) és (2)  bekezdés szerint fel nem használt összeget az  egészségügyi szolgáltató az  Egészségbiztosítási Alap
részére 2014. szeptember 30-ig köteles visszatéríteni. 3. § (1) A  működési támogatás jogszerű felhasználását a  Kormányzati Ellenőrzési Hivatal (a  továbbiakban: KEHI)
2015. január 31-ig ellenőrzi. Az egészségügyi szolgáltató köteles a működési támogatás felhasználását alátámasztó
valamennyi dokumentumot megőrizni a  számvitelről szóló törvényben meghatározott ideig, és azokat a  KEHI
ellenőrzéséhez rendelkezésre bocsátani. Az  ellenőrzés eredményéről a  KEHI 2015. március 31-ig tájékoztatja
az egészségbiztosításért felelős minisztert (a továbbiakban: miniszter).
(2) A  jogosulatlanul felhasznált visszatérítendő összeg mértékét és a  visszatérítés határidejét az  (1)  bekezdés szerinti
tájékoztatás alapján a miniszter állapítja meg. A visszatérítésre kötelezést a visszatérítésre kötelezett egészségügyi
szolgáltatóval és a finanszírozóval közölni kell.
(3) A  fel nem használt és határidőre vissza nem térített, valamint a  jogosulatlanul felhasznált működési támogatást
az  egészségügyi szolgáltató a  2.  § (5)  bekezdése és a  (2)  bekezdés szerinti határidő lejártát követő időszakra
számított, a 2014. május 31-én érvényes jegybanki alapkamat kétszeresével növelt összegben köteles visszafizetni.
(4) A  visszatérítés határidejének eredménytelen elteltét követően a  finanszírozó jogosult a  kamattal növelt
visszatérítendő összeget legfeljebb öt egyenlő részletben levonni az egészségügyi szolgáltató részére esedékes havi
finanszírozási összegből.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
5. § A Kr. a következő 76/F. §-sal egészül ki:
„76/F.  § (1) A  2013. november 1-jén hatályos finanszírozási szerződéssel rendelkező betegszállító szolgáltatókat
2014 júliusában egyszeri kiegészítő díjazás illeti meg. A szolgáltató kiegészítő díjazásban a 2013. november 1-je és
2014. május 31-e között részére kifizetett finanszírozási összeg arányában részesül az érintett előirányzat tárgyhavi
növekményének összegéből.
(2) Az  Országos Mentőszolgálat 2014 júliusában 500 millió forint összegű egyszeri kiegészítő díjazásban részesül
az érintett előirányzat tárgyhavi növekményének összegéből.”
6. § A Kr. 5. számú melléklete helyébe az 1. melléklet lép.
7. § A Kr. 28. számú melléklet
a) 2. pontjában a „2 066 252” szövegrész helyébe a „2 076 349” szöveg,
b) 2. pont 2.1. alpontjában a „667” szövegrész helyébe a „10 764” szöveg
lép.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
473/2017. (XII. 12.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Tóthné dr. Gyárfás Katalint 2018. május 31-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. november 29. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1/2015. (II. 16.) Miniszterelnökség KÁT utasítása a Miniszterelnökség munkatársait a 2015. évre megillető cafetéria-juttatás éves összegéről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (5) bekezdés f ) pontjában meghatározott hatáskörömben eljárva – a közszolgálati
tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 151.  § (3)  bekezdésében, valamint a  Miniszterelnökség Cafetéria Szabályzatának
kiadásáról szóló 2/2014. (III. 13.) Miniszterelnökségi utasítás 2. § (1) bekezdésében foglaltakra figyelemmel – a következő utasítást
adom ki:
1. § A Miniszterelnökség munkatársait a  2015. évben megillető cafetéria-juttatás éves összegét – a  Magyarország
2015.  évi központi költségvetéséről szóló 2014. évi C. törvény 59.  § (2)  bekezdésében foglaltakra figyelemmel –
bruttó 200 000 forint/fő összegben határozom meg.
2. § A cafetéria-juttatás éves összege biztosít fedezetet az egyes juttatásokhoz kapcsolódó, a Miniszterelnökséget terhelő
közterhek megfizetésére is.
3. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba, és 2016. január 1-jén hatályát veszti.
4. § Az 1. és 2. §-ban foglaltakat 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Dr. Vidoven Árpád s. k.,
 közigazgatási államtitkár


text:
2006. LII. törvény a polgárőrségről.
Az Országgyűlés elismeri az állampolgárok önszerveződésének eredményeként megalakult polgárőrség tevékenységét és méltányolja, hogy a polgárőrség támogatja a
helyi önkormányzatokat és a helyi, területi rendvédelmi
szerveket a közbiztonság helyi feladatainak végrehajtásában. Az Országgyűlés az ország közrendje, közbiztonsága
és államhatárának rendje fenntartásának segítése, az állampolgárok személyét és a vagyoni javakat fenyegető
bűncselekmények, katasztrófa-, illetve veszélyhelyzetek
megelőzése és következményeinek elhárítása, a környezet
és a természet védelme, valamint az ez irányú közfeladatok ellátásához szükséges szervezetek és az abban közreműködő személyek jogállásának meghatározása érdekében a következő törvényt alkotja:
A törvényt az Országgyűlés a 2006. február 13-i ülésnapján fogadta el.
1. § (1) A polgárőrség e törvény alkalmazásában az ország közrendje és közbiztonsága fenntartásának segítésében, a határőrizetben, a környezet- és természetvédelemben, a veszélyhelyzetek megelőzésében és kezelésében, a
társadalmi bűnmegelőzésben való lakossági részvételben,
illetve az önkormányzatok és a lakosság közötti bizalom
erősítésében, továbbá a helyi közbiztonság közösségi védelme érdekében a lakosok közösségei által meghatározott
feladatok ellátásában közreműködő, az egyesülési jog
alapján létrejött társadalmi szervezet, illetve ilyen szervezetek szövetsége.
(2) A polgárőr e törvény alkalmazásában a helyi polgárőr szervezet tagja, a Büntető Törvénykönyvben meghatározottak szerint közfeladatot ellátó személy, aki önként
vállalja a polgárőrség tevékenységében való közreműködést.
2. § (1) A polgárőrség tevékenysége során kölcsönösen
együttműködik a helyi önkormányzatokkal, az állami és
önkormányzati szervezetekkel, a rendőrség, a határőrség,
a katasztrófavédelem, illetve a vám- és pénzügyőrség szerveivel, a környezet- és természetvédelmi szervezetekkel, a
hivatásos önkormányzati és az önkéntes tűzoltóságokkal,
a mezei- és természetvédelmi őrszolgálattal, valamint a
Személy-, Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai
Kamarával.
(2) Az együttműködés különösen a tevékenységek közös ellátását, a szakmai tevékenység segítését, a kölcsönös
tájékoztatást, a tevékenység összehangolását, valamint a
képzési programokban való részvétel elősegítését jelenti.
(3) Az együttműködő szervekkel történő közös feladatvagy szolgálatellátás esetén a polgárőr tevékenysége különösen a felvilágosításra, tájékoztatásra, meghatározott
eseményen részvételre, helyszínen való tartózkodásra, ott
a rend fenntartásában való közreműködésre, objektum,
közterület vagy esemény megfigyelésére, továbbá az eljáró szerv tevékenységének támogatására és segítésére terjedhet ki.
(4) Az együttműködés tartalmi elemeit, a közös feladatok ellátásának rendjét a felek írásbeli együttműködési
megállapodásban rögzíthetik.
3. § (1) A polgárőrség és a polgárőrök tevékenységük
ellátása során hatósági jogkörrel nem rendelkeznek, kényszerítő eszközt nem alkalmazhatnak.
(2) A polgárőr által tevékenysége során viselt formaruha a Magyar Honvédség, a rendvédelmi szervek vagy más
hatóság tagjainak egyenruhájához való hasonlósága miatt
megtévesztésre nem lehet alkalmas. A polgárőr hatósági
jellegre utaló, megtévesztésre alkalmas egyéb jelzést vagy
címet, rangjelzést nem használhat, illetve gépjárművén
csak a polgárőrség feliratot helyezheti el.
(3) A polgárőr tevékenysége során nem tarthat magánál
közbiztonságra különösen veszélyes eszközt, és nem viselhet lőfegyvert.
(4) A polgárőr tevékenysége során megkülönböztető
mellényt köteles viselni, amely jól látható Polgárőrség felirattal van ellátva.
4. § A polgárőr tevékenysége során jogosult a szabálysértés, bűncselekmény elkövetésén tetten ért személyt a
cselekmény abbahagyására felszólítani, a cselekmény
folytatását megakadályozni, az elkövetőt visszatartani.
Köteles azonban az elfogott személyt haladéktalanul a
büntetőeljárásról szóló törvény szerint eljárni jogosult
nyomozó hatóságnak átadni, ha erre nincs módja, e szervet
nyomban értesíteni.
5. § A polgárőr a tevékenysége során birtokába jutott
személyes adatok megismerése és adatkezelése tekintetében a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok
nyilvánosságáról szóló törvény rendelkezései szerint köteles eljárni.
6. § (1) A polgárőrszervezetek szövetségének tevékenységét a központi költségvetés az éves költségvetési törvényben meghatározottak szerint támogatja, feltéve, hogy
a polgárőrség legalább három feladatot ellát a következők
közül:
a) a közrend, a közbiztonság védelmében, az államhatár őrzésében és rendjének fenntartásában, a katasztrófaés veszélyhelyzet, továbbá a környezet veszélyeztetettségének, károsításának, rongálásának megelőzésében és elhárításában, következményeinek felszámolásában való
közreműködés;
b) a bűn- és baleset-megelőzési, az áldozatvédelmi, a
közlekedésbiztonsági és a környezetvédelmi tevékenység
támogatása, a lakosság és az önkormányzatok közötti kapcsolat erősítése;
c) a rendőrségről szóló törvény alapján a rendőrkapitányok, a megyék (főváros) tekintetében a rendőrfőkapitány és az illetékességi területen működő önkormányzatok által létrehozott bűnmegelőzési és közbiztonsági bizottság munkájában való részvétel;
d) folyamatos kapcsolattartás a 2. § (1) bekezdésében
felsorolt együttműködő – helyi, területi és országos hatáskörű – szervekkel, kölcsönös segítségnyújtás egymásnak a
feladatok ellátásában;
e) közreműködés a bűncselekmények megelőzésében
és felderítésében, eltűnt személyek felkutatásában;
f) önálló, illetve közös szolgálat vagy feladat teljesítésével való részvétel a 2. § (1) bekezdése szerinti együttműködő szervek szakmai tevékenységének segítésében;
g) közreműködés a lakosok személyének és javainak
védelmében, az állami és önkormányzati vagyon megóvásában.
(2) A polgárőrség szervezetének nyújtott központi költségvetési támogatást az éves költségvetési törvény Belügyminisztérium fejezetében kell tervezni.
(3) A polgárőrség tagjai a részükre biztosított eszközöket a rendeltetésüknek és céljuknak megfelelően a feladataik ellátásához használják.
(4) Az együttműködő szervek, különösen az önkormányzatok, a rendvédelmi, a környezet- és természetvédelmi szervek a polgárőrség működését és tevékenységét
lehetőség szerint anyagi források biztosításával, technikai
és egyéb eszközök átadásával vagy más módon támogathatják.
7. § Július első szombatja országos polgárőrnap. 8. § E törvény a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
Sólyom László s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
26/2019. (VII. 23.) AB határozata a Kúria Pfv.IV.21.039/2017/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panasz elutasításáról.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Dienes-Oehm Egon, dr. Stumpf István
és dr. Varga Zs. András alkotmánybírók párhuzamos indokolásával, valamint dr. Szívós Mária alkotmánybíró
különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság a  Kúria Pfv.IV.21.039/2017/4. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt elutasítja.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának közzétételét a Magyar Közlönyben.
I. [1] 1. Az  indítványozó jogi képviselő (Dr. Kovács Loránd, Dr. Kovács Loránd Ügyvédi Iroda, 1036 Budapest,
Kolosy  tér  5–6.) útján eljárva, az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a
alapján előterjesztett alkotmányjogi panaszában kérte, hogy az  Alkotmánybíróság állapítsa meg a  Fővárosi
Ítélőtábla 2.Pf.20.009/2018/4/II. számú ítéletének alaptörvény-ellenességét, és az Abtv. 43. § (1) bekezdése alapján
semmisítse meg azt. Az  indítványozó álláspontja szerint a  bíróság döntése ellentétes az  Alaptörvény II.  cikkében
rögzített emberi méltósághoz való joggal, valamint a  VI.  cikk (1)  bekezdése szerinti magánélet tiszteletben
tartásához fűződő alapvető joggal.
[2] 2.1. Az  indítványra okot adó ügyben egy internetes honlap közzétett egy cikket, melyben az  indítványozó külföldi
nyaralásáról írt, és a cikkhez az  indítványozóról több kép- és videófelvételt használt fel. Az  internetes sajtótermék
2015. december 8. és 2016. április 20. között több alkalommal írt az indítványozó külföldi nyaralásáról, felhasználva
az arról készült képeket. Az indítványozó előadta, hogy sem a felvételek felhasználásához, sem azok közzétételéhez
nem járult hozzá.
[3] Az indítványozó keresetet terjesztett elő az internetes sajtótermék kiadójával szemben, kérve a képmáshoz való joga
megsértésének a megállapítását, az internetes sajtótermék kötelezését a jogsértés abbahagyására, a megállapított
jogsértések közlésére és nyilvános bocsánatkérésre. Az  internetes sajtótermék kiadója azzal érvelt, hogy
az indítványozóról egy olyan szórakozóhelyen készült kép, ahova csak jeggyel lehetett bemenni, és a jegyértékesítés
általános szerződési feltételei szerint a  jegy vásárlója hozzájárul ahhoz, hogy reklámcélra a személyére is kiterjedő
felvétel készüljön, és azt a szórakozóhely a saját tevékenysége során felhasználja. Az indítványozó a perben vitatta,
hogy jegyet kellett volna váltania, állítása szerint sem kifejezetten, sem ráutaló magatartással nem járult hozzá
képmásának rögzítéséhez.
[4] Az alperes másodlagosan azzal érvelt, hogy az  indítványozó állítólag kormányzati tanácsadóként működik,
rendszeresen feltűnik politikai vezetők, kormányhoz közel álló személyek társaságában, és ebből következően
a jövedelmi helyzetére utaló, életmódjával kapcsolatos információ a közvélemény érdeklődésére is számot tart.
[5] Az elsőfokú bíróság elfogadta az  alperesnek azt az  érvelését, hogy az  indítványozó életvitelére vonatkozó
információ nyilvánosság elé tárása közérdek, ezért a  keresetet elutasította. Az  indítványozó fellebbezése folytán
eljáró Fővárosi Ítélőtábla az  elsőfokú bíróság ítéletét eltérő indokolással, de helybenhagyta. A  másodfokon
eljáró bíróság a  döntését arra alapította, hogy az  indítványozó nemcsak a  képek elkészítéséhez, hanem azoknak
a  szórakozóhely reklámozása céljából történő felhasználásához is engedélyt adott. A  bíróság továbbá nem
tartotta az  indítványozót olyan magánszemélynek, aki személyiségijog-védelemre jogosult abban az  esetben,
ha magánéletével kapcsolatos információ jut a sajtó tudomására. Az  Ítélőtábla álláspontja szerint az  indítványozó
magánszférája lényegében az emberi méltóság védelmére korlátozódik.
[6] Az indítványozó felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Kúriához, amely osztotta a Fővárosi Ítélőtábla álláspontját.
 [7] 2.2. Alkotmányjogi panaszában az  indítványozó hivatkozott arra, hogy egy fénykép média általi felhasználása
általában a  véleménynyilvánítás szabadságának oltalma alá tartozik, jelen esetben azonban a  perben kifogásolt
felvételek semmilyen „véleményt” nem közölnek, pusztán az indítványozó arcképét ábrázolják. Az indítvány szerint
a képfelvételek (azok helyszíne, az azokon látható környezet) nem hordoznak olyan információt, amely a közérdekű
társadalmi vita lefolytatására alkalmas lenne. Erre tekintettel a képek bemutatása nem adhat alapot az indítványozó
személyiségi jogának a  korlátozására. Az  indítványozó hivatkozott az  Alkotmánybíróság 28/2014. (IX. 29.)
AB  határozatára, amelyből azt a  következtetést vonta le, hogy jelen esetben nincs egyensúlyban a  képfelvétel
közlése és a személyiségi jog védelme. Mivel a közlés öncélú, nem is részesülhet alkotmányos védelemben.
[8] Az indítványozó arra is hivatkozott, hogy a  közszereplő képmása is csak a  közszerepléssel összefüggésben
használható fel az  érintett hozzájárulása nélkül. Álláspontja szerint nem szolgálhat a  közszereplő konkrét
megnyilvánulásaitól független gondolati tartalmak, vélemények illusztrálására.
[9] Az indítványozó azt is előadta, hogy soha nem jelent meg a nyilvánosság előtt, nem vállalt közszereplést. Személyét
csupán a sajtó kapta fel, ez azonban nem lehet automatikusan velejárója személyiségi jogának korlátozására.
[10] Mindezekből az indítványozó az Alaptörvény II. cikkének és VI. cikk (1) bekezdésének sérelmére következtetett.
II. [11] Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„II.  cikk Az  emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az  élethez és az  emberi méltósághoz,
a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.”
„VI. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy magán- és családi életét, otthonát, kapcsolattartását és jó hírnevét
tiszteletben tartsák. A véleménynyilvánítás szabadsága és a gyülekezési jog gyakorlása nem járhat mások magán- és
családi életének, valamint otthonának sérelmével.”
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
(2) Magyarország elismeri és védi a  sajtó szabadságát és sokszínűségét, biztosítja a  demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit.”
III. [12] Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt az  Abtv. 56.  § (2)  bekezdése alapján azt vizsgálta, hogy az  alkotmányjogi
panasz megfelel-e az Abtv.-ben foglalt formai és tartalmi követelményeknek.
[13] 1. Az Abtv. 27. §-a alapján az „alaptörvény-ellenes bírói döntéssel szemben az egyedi ügyben érintett személy vagy
szervezet alkotmányjogi panasszal fordulhat az  Alkotmánybírósághoz, ha az  ügy érdemében hozott döntés vagy
a bírósági eljárást befejező egyéb döntés
a) az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogát sérti, és
b) az indítványozó a jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva”.
[14] Az Abtv. 30. § (1) bekezdéséből következően az Abtv. 27. §-a szerinti alkotmányjogi panaszt a sérelmezett döntés
kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet benyújtani. Az  Abtv. 52.  § (1)  bekezdése pedig rögzíti, hogy
az indítványnak határozott kérelmet kell tartalmaznia, melynek részleteit az (1a) és (1b) bekezdések szabályozzák.
[15] Az indítványozó megjelölte az  indítványozó jogosultságát, valamint az  Alkotmánybíróság hatáskörét megalapozó
törvényi rendelkezést [Abtv. 51. § (1) bekezdés], az Abtv. 27. §-ában foglalt hatáskörben kérve az Alkotmánybíróság
eljárását. Megjelölte továbbá az Alkotmánybíróság által vizsgálandó bírói döntést [Abtv. 52. § (1b) bekezdés c) pont]
és az Alaptörvény sérelmet szenvedett rendelkezéseit [Abtv. 52. § (1b) bekezdés d) pont]. Az indítvány benyújtását
részletesen indokolta, kifejtve az  Alaptörvényben foglalt jogok sérelmének mibenlétét [Abtv. 52.  § (1b)  bekezdés
b) pont]. Az  indítványozó kifejezetten kérte a vonatkozó bírói döntés megsemmisítését [Abtv. 52. § (1b) bekezdés
f ) pont].
[16] Az indítványozó a  támadott döntést 2018. május 22-én vette át, és az  alkotmányjogi panasz beadványát
2018. július 20-án nyújtotta be. Megállapítható tehát, hogy az Abtv. 30. § (1) bekezdésben rögzített határidőn belül
élt az indítványozó alkotmányjogi panasszal, illetve hogy a Kúria döntésével szemben nem állt további jogorvoslat
a rendelkezésére.
[17] 2. Az  Abtv. 29.  §-ában meghatározottak szerint az  alkotmányjogi panasz befogadhatóságának további feltétele,
hogy az alkotmányjogi panasz a bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség kételyét vagy alapvető
alkotmányjogi jelentőségű kérdést vessen fel. E  két feltétel alternatív jellegű, így az  egyik fennállása önmagában
megalapozza az Alkotmánybíróság érdemi eljárását {erről elsőként lásd: 3/2013. (II. 14.) AB határozat, Indokolás [30]}.
[18] E tekintetben az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy az  ügy az  Alaptörvény IX.  cikkében biztosított
véleménynyilvánítás jogának és az  Alaptörvény VI.  cikkében rögzített magánszféra-védelemnek, valamint
az  Alaptörvény II.  cikkében rögzített emberi méltóságnak alkotmányjogi jelentőségű kollízióját veti föl. A  bírói
döntés alkotmányossági vizsgálata kapcsán vizsgálni kell ugyanis, hogy a sajtószabadság gyakorlása jelen esetben
alapot adhat-e az indítványozóról készített felvételek nyilvános bemutatására.
IV. [19] Az alkotmányjogi panasz nem megalapozott. [20] 1. Az  Abtv. 27.  §-a alapján benyújtott panaszok elbírálása során az  Alkotmánybíróság hatásköre nem terjed
ki annak vizsgálatára, hogy a  jogalkalmazó helytállóan értékelte-e az  eljárásban beszerzett bizonyítékokat és
előadott érveket, vagy a  konkrét ügyben a  bírói mérlegelés eredményeként megállapított tényállás és az  abból
levont következtetés megalapozott-e. A  tényállás megállapítása, a  bizonyítékok értékelése és mérlegelése ugyanis
az eljárási jogi szabályokban a jogalkalmazó számára fenntartott feladat {elsőként lásd: 3237/2012. (IX. 28.) AB végzés,
Indokolás [12]}. Az  Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a  jogszabályok értelmezése a  bíróságok, és nem
az Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozó kérdés, az Alkotmánybíróság csak az értelmezési tartomány alkotmányos
kereteit jelölheti ki {elvi rögzítését lásd: 3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [14]}. Az  Alkotmánybíróság
a bíróságok ítéleteit csak akkor bírálhatja felül, ha azok az Alaptörvény megszabta értelmezési tartományt megsértik,
és ezáltal a bírói döntés alaptörvény-ellenes lesz {lásd például: 3073/2017. (IV. 19.) AB végzés, Indokolás [29]}.
[21] Az Alkotmánybíróság ugyan támaszkodott a  bíróságok által megállapított tényállásra (ennek hiányában nem is
tudott volna döntést hozni), de hatásköre jelen ügyben sem terjedhetett ki annak felülbírálatára, hogy a bíróságok
milyen tények alapján hoztak döntést, vagy hogy azokat miképp értékelték. Az  Alkotmánybíróság feladata abban
állt, hogy meghatározza: az  indítványozónak a  bíróságok döntése folytán sérült-e valamilyen, az Alaptörvényben
nevesített, indítványban hivatkozott joga.
[22] 2. A bíróság által megállapított tényállás értelmében az alperes az indítványozó külföldi nyaralásáról, ezenbelül egy
szórakozóhelyen való időtöltéséről jelentetett meg médiatartalmat, amelyhez a szórakozóhely promóciós videóját is
megosztották.
[23] Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy a  Kúria az  alkotmányos értelmezési tartományon belül
maradt-e akkor, amikor úgy foglalt állást, hogy az  Alaptörvény IX.  cikkének védelme kiterjed a  konkrét esetben
az indítványozó magánélete egy szeletének feltárására.
[24] Az Alaptörvény IX.  cikk (2)  bekezdése értelmében Magyarország elismeri és védi a  sajtó szabadságát és
sokszínűségét. Az  Alkotmánybíróság a  7/2014. (III. 7.) AB határozatában összegezte és megerősítette azt
a  gyakorlatát, „mely szerint a  szólás- és sajtószabadság kettős igazolással bír, azaz az  egyéni önkifejezés, illetve
a  politikai közösség demokratikus működése szempontjából egyaránt kulcsfontosságú. Az  Alaptörvényben
megerősített kettős igazolás pedig azt jelenti, hogy a  véleményszabadságnak az  alapjogok körében elfoglalt
kitüntetett helyére vonatkozó értelmezés is változatlanul érvényes” (Indokolás [23]). Ez a határozat arra is rámutatott,
hogy „[a] sajtószabadság – amely felöleli valamennyi médiatípus szabadságát – a  szólásszabadság intézménye.
A  sajtó ugyanis – tevékenységének egyre összetettebb és szerteágazóbb jellege mellett is – mindenekelőtt
a véleménynyilvánításnak, a véleményformálásnak és a véleményalkotáshoz nélkülözhetetlen információszerzésnek
az  eszköze. A  szólásszabadság kitüntetett jellege e  tekintetben a  sajtószabadságra is vonatkozik, és vonatkozik
rá a  szabadság kettős igazolása is: a  sajtószabadság jelentőségét a  szubjektív alapjog és a  demokratikus
közvélemény alkotmányos intézménye egyaránt igazolja. Az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdése ennek megfelelően
a  sajtószabadság elismerése mellett a  demokratikus közvélemény kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás
feltételeinek biztosításáról is rendelkezik.” Az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdése a sajtószabadságot a demokratikus
közvélemény kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás garanciájának tekinti. Ez a tájékoztatás a „demokratikus
közvélemény” információs érdekét szolgálja: azt, hogy a közvélemény a számára releváns tényekről, eseményekről
adatot, tájékoztatást, illetve ezzel összefüggő véleményt kapjon.
[25] Kitüntetett jellege ellenére sem tekinthető a sajtószabadság korlátlannak vagy korlátozhatatlannak. Az Alaptörvény
IX.  cikk (4)  bekezdése szerint a  véleménynyilvánítás nem sértheti az  emberi méltóságot. A  rendszertani
értelmezésből, a véleménynyilvánítási szabadság és a sajtószabadság tartalmi összefüggéséből az következik, hogy
az Alaptörvény IX. cikk (4) bekezdése a sajtószabadság tekintetében is irányadó.
[26] A közéleti viták szabadsága és sokszínűsége nélkül nincsen szabad közvélemény és nincsen demokratikus jogállam
{7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [39]}. Az Alkotmánybíróság gyakorlatában a politikai jellegű közéleti szólások
szabad kinyilvánítását tekinti a  véleménynyilvánítás szabadsága legbensőbb védelmi körének {pl. 5/2015. (II. 25.)
AB határozat, Indokolás [28]}. Ezekben az  esetekben a  véleménynyilvánítási szabadságból fakadó alkotmányjogi
mércét különös szigorral szükséges érvényre juttatni, vagyis az  ilyen jellegű szólások erősebb védelmet élveznek,
és korlátozásuk csak a  legszűkebb körben nyerhet igazolást {7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [45]}.
Az  Alkotmánybíróság ennek keretében következetesen hangsúlyozta, hogy a  közéleti viták lényegi részét jelentik
a közélet alakítóinak tevékenységét, nézeteit, hitelességét érintő megnyilvánulások {3145/2018. (V. 7.) AB határozat,
Indokolás [37]}.
[27] A közéleti vita nemcsak a szűkebb értelemben vett politikai vitát jelenti, hanem valamennyi társadalmi jelentőségű
kérdés megvitatása is ebbe a  körbe sorolandó. Alkotmányosan az  vizsgálandó, hogy az  adott közlésnek
(a  médiatartalom megjelentetésének) van-e bármilyen köze egy adott közéleti vitához, illetve közszerepléshez.
Amennyiben igen, akkor csak a  kivételes esetekben igazolható a  sajtó véleménynyilvánítási szabadságának
a korlátozása.
[28] Egy természetes személy életkörülményei, ideértve azt is, hogy hol nyaral, és milyen szórakozóhelyre jár,
az  Alaptörvényben védett magánéletének részei. A  bírósági döntések is egyhangúlag jutottak arra
a következtetésre, hogy az internetes honlap az indítványozó magánéletére vonatkozó tájékoztatást közölt, és arról
osztott meg korábban a nyilvánosság felé közvetített képet.
[29] Jelen ügyben azonban a  Kúria helyesen mutatott rá, hogy a  magánélettel kapcsolatos információ megosztása
(többszörözése) a  közügyek vitatásához hozzájárul (Indokolás [22]). A  puszta információs érdek (a  közvélemény
kíváncsisága, hogy az  illető hol nyaral) nem szolgálhatna alapot az  Alaptörvény II. és VI.  cikkének korlátozására,
a demokratikus vita lehetőségének biztosítása viszont igen. Ahogy arra a 14/2017. (VI. 30.) AB határozat rámutatott:
„valamennyi közéleti párbeszéd igényt tarthat a  közéleti vitákat és a  közügyek vitatását megillető alapjogi
védelemre” (Indokolás [35]).
[30] Jelen ügy kapcsán az  a  kérdés, hogy a  közlés (a  képmás közzététele) a  közügyek vitatásával összefügg-e, nem
választható el az indítványozó személyétől, azaz a közszereplés kérdésétől.
[31] Az Alaptörvény IX.  cikkének fokozottabb védelme nem korlátozódik a  közhatalmat gyakorló személyek
tevékenységének bemutatására; a közügyek szabad megvitatásához hozzájárulhat olyan személyek magatartása is,
akik egyébként közhatalmat nem gyakorolnak.
[32] A 3145/2018. (V. 7.) AB határozat rámutatott, hogy „a közszereplők köre szélesebb a közhatalmat gyakorló személyek
és a  közszereplő politikusok körénél, nem alakult ki annak egyértelmű szempontrendszere, amely a  közszereplői
minőség megállapításának támpontjául szolgálna. Különösen indokolja azonban ennek a  szempontrendszernek
a  jogalkalmazás számára történő egyértelművé tételét, hogy a  megváltozott társadalmi viszonyok, különösen
a  telekommunikáció terjedése révén a  közszereplői kör szélesedése figyelhető meg. Ennek a  tendenciának
az  eredményeként olyan személyeknek is lehetősége nyílik egy-egy közéleti vita aktív alakítójává válni, akik
korábban – státuszuk alapján – nem tartoztak a  közszereplő fogalmi körébe. Ezek a  személyek az  ún. kivételes
közszereplők” (Indokolás [45]). A  határozat az  ott vizsgált kontextusban a  médiaszereplőket sorolta a  kivételes
közszereplők kategóriájába, amiatt, mert „közéleti vitákban jelentős véleményformáló hatással lépnek fel”
(Indokolás [46]). Ez  a  jellemvonás nem csupán a  médiaszereplőkre igaz, hanem azokra is, akik hatással vannak
politikai döntésekre és az  államélet alakulására, vagy a  médiában betöltött tulajdonosi szerepükön keresztül
a  közvéleményre. Az  indítványozó kivételes közszereplői státusának igazolása vagy cáfolata pedig a  közügyek
szabad megvitatásának része. Az indítványozó társadalmi szerepe jelen ügyben olyan körülmény, ami „közéleti vita”,
így e vonatkozásban az Alaptörvény IX. cikkének korlátozása csak kivételesen lenne igazolható.
[33] Az Alaptörvény II. és VI.  cikkének a  védelmét a  kivételes közszereplők is élvezik. Az  általuk nyilvánosságra nem
hozott, közügyekkel összefüggést nem mutató tevékenységüket (magánéletük védett részét) a média nem hozhatja
nyilvánosságra az Alaptörvény IX. cikkére hivatkozással. Amennyiben viszont a közéleti vitának épp a magánélet egy
szelete a tárgya, akkor – szorosan ebben a körben – a véleménynyilvánítás szabadságát kell előnyben részesíteni.
[34] Ezekre tekintettel az  Alkotmánybíróság megállapította: a  Kúria nem lépte túl az  értelmezés alkotmányos
kereteit, amikor úgy foglalt állást, hogy az  indítványozóra vonatkozó közéleti közléseket „a véleménynyilvánítás
szabadságához fűződő jog legmagasabb szintű védelme illeti meg” (Indokolás [22]).
[35] 3. Az  Alkotmánybíróságnak azt is értékelnie kellett, hogy az  eredetileg marketingcélból készített – és így
a  csekélyebb alkotmányos védelmet élvező „kereskedelmi szólás” által védett {23/2010. (III. 4.) AB határozat,
ABH 2010, 101, 122.; megerősítette: 3208/2013. (XI. 18.) AB határozat, Indokolás [101]–[104]} – magánéletet ábrázoló
képet az eredetitől eltérő céllal, más médiafogyasztók számára tettek elérhetővé.
[36] Általánosságban kijelenthető, hogy ha valaki a  magánéletének valamely elemét önként tárja fel a  médiának,
vagy egyéb módon önként nyilvánosságra hozza, akkor ezen információ vonatkozásában már nem hivatkozhat
magánszférájának védelmére. A Kúria kellően bizonyítottnak találta, hogy az  indítványozó hozzájárult a  róla szóló
kép elkészítéséhez és megosztásához (Indokolás [21]), így ezt az  Alkotmánybíróság is irányadónak tekintette.
Az  indítványozó nem hivatkozhat tehát az Alaptörvény VI. cikkének sérelmére a róla promóciós célból készült kép
elkészítéséhez és megosztásához, ha ehhez előzetesen hozzájárult.
[37] Kétségtelen, hogy az  eredetileg „kereskedelmi szólásnak” minősülő médiatartalom az  alperes közzététele folytán
közéleti vitává, így „politikai szólássá” vált. Ez azonban nem oka a védelmi szint csökkentésének. Épp ellenkezőleg:
közéleti vita lévén az  Alaptörvény IX.  cikkéből eredő jogosultságokat még az  eredeti védelemnél is jobban
kell védeni. A  sajtószabadság gyakorlásának módjára vonatkozóan az  Alaptörvény nem tartalmaz korlátozást.
Megvalósulhat hagyományos vagy elektronikus módon, hírközléssel, képi ábrázolással vagy akár – mint
a  jelen esetben is – egy más célból készített filmkocka megszerkesztésével és közzétételével. Mindaddig, amíg
a  sajtószabadság gyakorlása nem sért más alapjogot, addig megjelenési formájától függetlenül az  Alaptörvény
IX. cikkének védelmét élvezi.
[38] Az Alkotmánybíróság tehát ezek vonatkozásában sem állapította meg, hogy a  Kúria az  Alaptörvény II., VI. és
IX. cikkének alkotmányos értelmezésétől elrugaszkodott volna.
[39] 4. Végül az  Alkotmánybíróságnak azt kellett vizsgálnia, hogy a  képmás közzététele egyebekben sértette-e
az indítványozó Alaptörvényben biztosított jogait.
[40] Amennyiben a sajtó közügyek vitatásával kapcsolatos ügyben, közszerepléssel összefüggésben tesz közzé képmást,
a „képmásvédelem” csak akkor lehet a  sajtószabadság valós korlátja, ha a  képmás közzététele – a  felismerhetővé
váláson túlmutatóan – valamilyen alapjog sérelmét (különösen az  emberi méltóság vagy a  magánélethez való
jog megsértését) okozza {vö. 28/2014. (IX. 29.) AB határozat, 17/2016. (X. 20.) AB határozat}. Ilyen esetekben kell
a  konkrét körülményeket alapul véve egyensúlyozni a  sajtószabadság és a  képmásvédelem eltérő szempontjai
között. Külön nevesített alapjog hiányában közszereplés során mindenki tűrni köteles képmása közzétételét.
[41] Az indítványozó nem állította, hogy a bírói döntések sértették volna a jó hírnevét vagy becsületét. A közlés nem volt
dehonesztáló, nem tüntette fel negatív színben az  indítványozót. Erre tekintettel jelen esetben a bíróság helyesen
mérlegelte, hogy önmagában annak a  ténynek a  közlése és képi bemutatása, hogy az  indítványozó a  nyaralása
során egy szórakozóhelyen járt, nem jelenti a  magánélethez való jog vagy az  emberi méltóság aránytalan
korlátozását.
[42] 5. A  fentiekre tekintettel az  állapítható meg, hogy jelen esetben a  sajtó a  közügyek vitatásával összefüggésbe
hozhatóan osztott meg médiatartalmat a  közéletre hatást gyakorló magánszemély magánéletéről. Mivel jelen
esetben épp a magánélet (az érintett vagyoni helyzete, életvitele) volt a demokratikus vita tárgya, az indítványozó
a  felvétel elkészítéséhez és promóciós célú megosztásához hozzájárult, ezért helyesen értelmezte a  bíróság,
hogy ennek az  információnak a  széles közvéleménnyel való megosztása nem jelenti az  indítványozó emberi
méltóságának vagy magánélethez való jogának a megsértését. Arra pedig nem hivatkozott az  indítványozó, hogy
a képmás közzététele egyebekben is érintette volna az Alaptörvény II. és VI. cikkében rögzített jogait.
[43] Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény VI.  cikk (1)  bekezdésében foglalt magánélet védelméhez való jog és IX.  cikk
(2)  bekezdésében foglalt sajtószabadság kollíziójának kérdésében elvi éllel mutat rá, hogy a  közhatalommal
nem rendelkező, de a  politikai életre hatással bíró személyek magánélete sem zárható ki teljes mértékben
a közérdeklődésből, különösen, ha ez a nyilvánosság előtt zajlik, feltéve, hogy az erről készült tudósítás a közéleti
vitához hozzájárul, és nem sérti az érintett jó hírnevét vagy becsületét.
[44] Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt elutasította.
[45] 6. Az  Alkotmánybíróság a  határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdésének
második mondata alapján, az alkotmányjogi kérdés jelentőségére tekintettel rendelte el.
Budapest, 2019. július 15. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
494/2013. (XII. 5.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére dr. lukácsi mária magdolnát 2014. május 15-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2013. november 27. áder jános s. k.,
 köztársasági elnök


text:
104/2019. (IX. 12.) ME határozata a Magyarország Kormánya és a Fülöp-szigeteki Köztársaság Kormánya közötti kétoldalú technikai együttműködésről szóló keretmegállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek a  Magyarország Kormánya és a  Fülöp-szigeteki Köztársaság Kormánya közötti kétoldalú technikai
együttműködésről szóló keretmegállapodás (a továbbiakban: Keretmegállapodás) létrehozásával;
 2. felhatalmazom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy – a pénzügyminiszterrel egyetértésben – a tárgyalásokon
részt vevő személyeket kijelölje;
 3. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások
eredményeként előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
 4. felhívom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Keretmegállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
 5. felhívom a külgazdasági és külügyminisztert és az  igazságügyi minisztert, hogy a Keretmegállapodás létrehozását
követően a  Keretmegállapodás szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat
tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
7/2012. (II. 21.) VM rendelete az Ebergőci-láprét természetvédelmi terület létesítéséről.
A természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 85. § (2) bekezdés 3. és 13. pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet
94. § l) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § (1) Védetté nyilvánítom Ebergőci-láprét természetvédelmi terület elnevezéssel a Győr-Moson-Sopron megyében,
Ebergőc közigazgatási területén lévő, 016/1-17, 016/19-22, 018/1, 018/2, 020, 022/1, 022/3-5, 023/1-3
ingatlan-nyilvántartási helyrajzi számú, összesen 48,9 hektár kiterjedésű területet.
(2) Az (1) bekezdésben felsorolt ingatlanok az európai közösségi jelentőségű természetvédelmi rendeltetésű területekkel
érintett földrészletekről szóló 14/2010. (V. 11.) KvVM rendelet alapján európai közösségi jelentőségű
természetvédelmi rendeltetésű területek. 2. § A védetté nyilvánítás célja az Ikva-sík kistáj egyetlen üde lápréti jellegű élőhelyének megőrzése, különös tekintettel
a területen található védett növény- és állatfajokra. 3. § A terület természetvédelmi kezelési tervét az 1. melléklet tartalmazza.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter


text:
31/2018. (I. 29.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a felsőoktatásra vonatkozó szabályozás és az  egyházjog területén folytatott tanácsadói tevékenysége, valamint
a magyar–német oktatási kapcsolatok megerősítése érdekében végzett munkája elismeréseként
dr. Detlev W. Belling, a  Potsdami Egyetem Polgári Jogi, Munkajogi és Szociális Jogi Tanszékének tanszékvezető
egyetemi tanára részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 középkeresztje
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2018. január 15.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1654/2016. (XI. 17.) Korm. határozata a thyssenkrupp Presta Hungary Korlátolt Felelősségű Társaság magyarországi nagybefektetővel való stratégiai együttműködési megállapodás megkötéséről.
A Kormány felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, illetve az  általa kijelölt személyt, hogy gondoskodjon
a  Magyarország Kormánya és a  thyssenkrupp Presta Hungary Korlátolt Felelősségű Társaság (székhelye:
1113  Budapest, Daróczi út 1–3.; cégjegyzékszáma: 01 09 887088) között kötendő stratégiai együttműködési
megállapodás Kormány nevében történő aláírásáról.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1227/2016. (V. 2.) Korm. határozata a nemzetpolitikailag kiemelt jelentőségű programok és megkezdett beruházások megvalósításához szükséges források biztosításáról.
1. A  Kormány az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 21.  § (6)  bekezdése alapján a  vajdasági magyarság
kiemelt jelentőségű programjai és megkezdett beruházásai finanszírozása érdekében, valamint a  Kárpátalján és
Erdélyben megvalósuló programok, beruházások és támogatások finanszírozása érdekében 3111,0 millió forint
egyszeri átcsoportosítását rendeli el elszámolási, a fel nem használt rész tekintetében visszatérítési kötelezettséggel
a Magyarország 2016. évi központi költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet
XLII. A  költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet, 42. Alapok támogatása cím, 2. Bethlen Gábor Alap
támogatása alcím javára, a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 32. Rendkívüli kormányzati intézkedések
cím terhére az 1. melléklet szerint.
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Az elszámolás és a visszatérítési kötelezettség tekintetében
Felelős: nemzetpolitikáért felelős miniszterelnök-helyettes
Határidő: 2017. június 30.
2. A  Kormány felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  1.  pontban meghatározott célok érdekében további
5183,5 millió forint biztosításáról gondoskodjon a  Kvtv. 1.  melléklet XLII. A  költségvetés közvetlen bevételei és
kiadásai fejezet, 42. Alapok támogatása cím, 2. Bethlen Gábor Alap támogatása alcím javára.
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: a felmerülés ütemében Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1260/2010. (XI. 30.) Korm. határozata a fővárosi közösségi közlekedés működtetése érdekében szükséges intézkedésekről.
A Kormány
1. az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 38. § (1) bekezdése, valamint az államháztartás működési
rendjéről szóló 292/2009. (XII. 19.) Korm. rendelet 57. § (1) bekezdése alapján 7500,0 millió forint melléklet szerinti
átcsoportosítását rendeli el a fővárosi közösségi közlekedés zavartalan működésének biztosítása érdekében
a 2010. évi központi költségvetés általános tartaléka terhére;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 2. felhatalmazza a belügyminisztert, hogy a támogatást soron kívül folyósítsa Budapest Főváros Önkormányzatának;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: azonnal
3. felhatalmazza a nemzetgazdasági minisztert, hogy a Magyar Állam nevében – az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény 33. § (1) és (3)–(4) bekezdése, valamint a Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetéséről szóló 2009. évi
CXXX. törvény 55. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján – 100%-os mértékű, egyedi állami készfizető
kezességet vállaljon a BKV Zrt. fővárosi közösségi közlekedés működtetését szolgáló 5 milliárd forint hitele és annak
ügyleti kamatai visszafizetésére, az 1370/2007/EK rendelet szabályaival összhangban;
4. tekintettel a forrás rendelkezésre állásának sürgősségére, valamint a korábban lefolytatott közbeszerzési eljárásra,
engedélyezi, hogy a BKV Zrt. eltekintsen az állam által vállalt kezesség előkészítésének és a kezesség beváltásának
eljárási rendjéről szóló 110/2006. (V. 5.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) 3. § (2) bekezdésében előírt nyilvános
pályázattól, valamint az ajánlatbekéréstől;
5. az R. 7. § (1) bekezdés b) pontjának 2. alpontja alapján felkéri az Államadósság Kezelő Központ Zártkörűen Működő
Részvénytársaságot, hogy pénzügyi szempontból véleményezze a kapcsolódó szerződéseket és egyéb
dokumentumokat.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 6. Ez a határozat közzététele napján lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1175/2018. (III. 28.) Korm. határozata a Közgyűjteményi Digitalizálási Stratégia megvalósítása érdekében 2018–2021. évek között szükséges intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért a  Digitális Nemzeti Fejlesztési Program megvalósítása során elkészült Közgyűjteményi Digitalizálási
Stratégiáról szóló 1404/2017. (VI. 28.) Korm. határozat 4.  pontja szerinti, a  2018–2021. évek közötti időszakra
vonatkozó akciótervben foglaltakkal, és annak forrásigényét legfeljebb 15 238 000 000 forintban határozza meg;
2. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy − az  igazságügyi miniszter, a  belügyminiszter, a  nemzetgazdasági
miniszter bevonásával, valamint a Digitális Jólét Programjával kapcsolatos kormányzati feladatok összehangolásáért
és megvalósításáért felelős miniszterelnöki biztossal (a  továbbiakban: miniszterelnöki biztos) együttműködve −
intézkedjen a  közgyűjteményekben őrzött kulturális tartalmak digitális hozzáférésének és oktatási célú digitális
felhasználásának elősegítése érdekében szükséges jogszabály-módosítások előkészítéséről;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
igazságügyi miniszter
belügyminiszter
nemzetgazdasági miniszter
miniszterelnöki biztos
Határidő: 2018. szeptember 30.
 3. a Nemzeti Adattár Projekt megvalósítása érdekében felhívja
a) az emberi erőforrások miniszterét, hogy gondoskodjon a  digitalizáláshoz szükséges szabványok és
módszertani segédletek kidolgozásáról;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2019. február 28.
b) a belügyminisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával, a  Nemzeti Hírközlési és
Informatikai Tanáccsal és a  Közgyűjteményi Digitalizálási Kollégiummal együttműködve – gondoskodjon
az  integrált keresőrendszer működését és műszaki tervezését tartalmazó megvalósíthatósági tanulmány
elkészítéséről;
Felelős: belügyminiszter
emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2019. április 30. 4. a Nemzeti Adattár Projekt megvalósítása érdekében felhívja továbbá a  nemzetgazdasági minisztert, hogy
– az emberi erőforrások minisztere, valamint a belügyminiszter bevonásával – gondoskodjon
a) a 3.  pont a)  alpontja szerinti feladat megvalósítása érdekében a  2019. évben szükséges 10 000 000 forint
rendelkezésre állásáról a 2019. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
b) a 3.  pont b)  alpontja szerinti feladat megvalósítása érdekében a  2019. évben szükséges 50 000 000 forint
rendelkezésre állásáról a 2019. évi központi költségvetés XIV. Belügyminisztérium fejezetében;
c) a mintaprojektek adataihoz szükséges keresőoptimalizálás kialakítása érdekében
ca) a 2019. évben 100 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
cb) a 2020. évtől beépülő jelleggel 25 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
d) a Közgyűjteményi Digitális Stratégia népszerűsítését célzó többlépcsős marketingkampány megvalósítása
érdekében
da) a 2019. évben 30 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
db) a 2020. évben 25 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
dc) a 2021. évben 25 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2021. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere
belügyminiszter Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
5. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon
a  múzeumi, levéltári és könyvtári területet, valamint a  Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap
archívumait érintő
a) szolgáltatásfejlesztési feladatok végrehajtása érdekében
aa) a 2019. évben 512 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
ab) a 2020. évben 518 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
ac) a 2020. évtől beépülő jelleggel 197 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
ad) a 2021. évben 378 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2021. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
b) gyűjteményfejlesztési feladatok végrehajtása érdekében
ba) a 2019. évben 2 723 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
bb) a 2020. évben 1 830 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
bc) a 2020. évtől beépülő jelleggel 985 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
bd) a 2021. évben 793 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2021. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
c) aggregációfejlesztési feladatok végrehajtása érdekében
ca) a 2019. évben 840 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
cb) a 2020. évben 406 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
cc) a 2020. évtől beépülő jelleggel 349 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
cd) a 2021. évben 241 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2021. évi központi
költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetében;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
 6. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – a  nemzeti fejlesztési miniszter és a  nemzeti filmipar fejlesztéséért
felelős kormánybiztos (a  továbbiakban: kormánybiztos) bevonásával – gondoskodjon a  Magyar Nemzeti Filmalap
Közhasznú Nonprofit Zrt. által fenntartott Magyar Nemzeti Filmarchívumot érintő
a) szolgáltatásfejlesztési feladatok végrehajtása érdekében
aa) a 2019. évben 150 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
ab) a 2020. évben 50 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
ac) a 2020. évtől beépülő jelleggel 20 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
b) digitális gyűjteményfejlesztési feladatok végrehajtása érdekében
ba) a 2019. évben 1 700 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
bb) a 2020. évben 405 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
bc) a 2020. évtől beépülő jelleggel 330 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
c) aggregációfejlesztési feladatok végrehajtása érdekében
ca) a 2019. évben 70 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2019. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
cb) a 2020. évben 232 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2020. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
cc) a 2020. évtől beépülő jelleggel 128 000 000 forint forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
cd) a 2021. évben 82 000 000 forint egyszeri forrás rendelkezésre állásáról a  2021. évi központi
költségvetés XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
kormánybiztos Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
 7. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy – a miniszterelnöki biztos és a kormánybiztos bevonásával – készítsen
évenkénti előrehaladási jelentést a  Kormány számára a  Közgyűjteményi Digitalizálási Stratégia 2018–2021. évek
közötti feladatainak előrehaladásáról;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
miniszterelnöki biztos
kormánybiztos Határidő: első alkalommal 2020. február 28., ezt követően minden tárgyévet követő február 28.
 8. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy – a  nemzeti fejlesztési miniszter bevonásával – vizsgálja meg
a  Magyar Nemzeti Filmalap Közhasznú Nonprofit Zrt. által fenntartott Magyar Nemzeti Filmarchívumban és
a  Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap Archívumában őrzött audiovizuális kulturális javak analóg
állományának egységes elhelyezését szolgáló raktározás feltételeit, mérje fel a  raktározás megvalósításának
költségigényét, jogi feltételeit, és készítsen előterjesztést a Kormány számára.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: 2018. szeptember 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
52/2009. (VI. 18.) OGY határozata a NATO-nak a 2009. afgán választások biztosításában történő közreműködésével kapcsolatos magyar katonai szerepvállalásról szóló kormánydöntésről, valamint a Magyar Honvédségnek az afganisztáni Nemzetközi Biztonsági Közreműködő Erők tevékenységében való közreműködéséről szóló beszámoló elfogadásáról.
Az Országgyűlés a NATO-nak a 2009. évi afgán választások biztosításában történő közreműködésével kapcsolatos
magyar katonai szerepvállalásról szóló kormánydöntésről, valamint a Magyar Honvédségnek az afganisztáni Nemzetközi Biztonsági Közreműködő Erők tevékenységében való közreműködéséről szóló beszámolót elfogadja.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
25/2008. (IV. 29.) ÖTM rendelete az önkormányzati és területfejlesztési miniszter hatáskörébe tartozó szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról.
A szakképzésről szóló 1993. évi LXXVI. törvény 5. §
(1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az
önkormányzati és területfejlesztési miniszter feladat- és
hatásköréről szóló 168/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet
1. § a), b), c), e), f), g) és i) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a szociális és munkaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 170/2006. (VII. 28.)
Korm. rendelet 1. § g) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró szociális és munkaügyi miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. § (1) Az 1. melléklet tartalmazza az önkormányzati és területfejlesztési miniszter hatáskörébe tartozó szakképesítések felsorolását.
(2) Az önkormányzati és területfejlesztési miniszter hatáskörébe tartozó szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeit a 2–12. melléklet tartalmazza.
(3) A 13. melléklet tartalmazza az egyes szakmacsoportok tekintetében a szakképzés megkezdéséhez szükséges
bemeneti kompetenciák felsorolását.
(4) A 14. melléklet tartalmazza a külön jogszabályokban
foglalt jogosultságok megfeleltetését az Országos Képzési
Jegyzékről szóló 37/2003. (XII. 27.) OM rendelettel, valamint az Országos Képzési jegyzékről és az Országos Képzési Jegyzékbe történő felvétel és törlés eljárási rendjéről
szóló 1/2006. (II. 17.) OM rendelettel kiadott Országos
Képzési Jegyzékben szereplő szakképesítések között.
(5) A 15. melléklet tartalmazza a szakmai ismeretek
típusaihoz és a szakmai készségek szintjeihez tartozó meghatározásokat.
2. § (1) Ez a rendelet 2008. szeptember 1-jén lép hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépésekor folyamatban lévő képzéseket a megkezdésükkor hatályos jogszabályokban foglalt szakmai és vizsgakövetelmények alapján kell befejezni. Javító-, pótlóvizsgák letételére a képzéskor hatályos
jogszabályi követelmények szerint a képzés befejezését
követő 1 évig, de legkésőbb 2013. augusztus 31-ig van lehetőség.
(3) A 2. § (2) bekezdése 2013. szeptember 1-jén hatályát
veszti. E bekezdés 2013. szeptember 2-án hatályát veszti.
(4) A 3. § e rendelet hatálybalépését követő napon hatályát veszti. E bekezdés hatályát veszti e rendelet hatálybalépését követő második napon.
3. § Hatályát veszti
a) a sportszakmai képesítések szakmai és vizsgakö
vetelményeinek kiadásáról szóló 13/1996. (XI. 5.) MKM–BM együttes rendelet, valamint a közigazgatási hivatalokat és a kormányzati szervezetalakítást érintő egyes
miniszteri rendeletek módosításáról szóló 15/2007.
(VI. 26.) ÖTM rendelet 1. § (1)–(2) bekezdése,
b) az egyes szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló 16/2003. (IV. 18.) BM rendelet 12., 13., 14., 15., 25., 26., 27., 28. számú melléklete, valamint 29. számú mellékletében a „Katasztrófa- és tűzvédelmi technikus”, a „Katasztrófavédelmi előadó”, a „Katasztrófavédelmi főelőadó”, a „Kéményseprő és tüzeléstechnikai karbantartó”, a „Temetkezési szolgáltató”, a
„Tűzoltó”, a „Tűzvédelmi előadó”, a „Tűzvédelmi főelőadó” szakképesítésre vonatkozó sor,
c) az egyes szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló 16/2003. (IV. 18.) BM rendelet módosításáról szóló 28/2005. (VI. 18.) BM rendelet
2. melléklete,
d) a kajak-kenu sportedzői szakképesítés szakmai és
vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló 8/2004. (X. 4.)
GYISM rendelet,
e) az egyes szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeiről és a szakmai vizsga szervezésére jogosult intézmények jegyzékéről szóló 26/2005. (VIII. 5.) TNM rendelet 1. § (1) bekezdése, 2. § (1) bekezdésében az „ ; a rendelet 1. számú melléklete 3., 4. és 7. sorszáma alatti követelményeket a hatálybalépését követően induló képzésekre
kell alkalmazni” szövegrész, 2. § (1) bekezdés második
mondata, 2. § (2)–(5) bekezdése, 1–2. számú melléklete,
f) a vívás sportedzői szakképesítés szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló 13/2006. (III. 14.) BM
rendelet.
Bajnai Gordon s. k.,
önkormányzati és területfejlesztési miniszter


text:
326/2016. (IX. 27.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
Deák Miklós rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – Magyarország Santiago de Chile-i nagykövetségének
a vezetésére kapott megbízása érintetlenül hagyása mellett – megbízom Magyarországnak a Perui Köztársaságban
való képviseletével.
Budapest, 2015. április 3. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1065/2016. (II. 25.) Korm. határozata a Budapest–Belgrád vasútvonal újjáépítési beruházás magyarországi szakaszának fejlesztéséhez kapcsolódó intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  Miniszterelnökséget vezető miniszter a  közbeszerzésről és a  2004/18/EK irányelv hatályon
kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikk (1) bekezdése
alapján a  Magyarország Kormánya és a  Kínai Népköztársaság Kormánya között a  Budapest–Belgrád vasútvonal
újjáépítési beruházás magyarországi szakaszának fejlesztése, kivitelezése és finanszírozása kapcsán született
Egyezményt (a  továbbiakban: Egyezmény) és annak mellékletét képező Beszerzési Szabályzatot tájékoztatásul
nyújtsa be az Európai Bizottság részére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: azonnal 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  Miniszterelnökséget vezető miniszter, a  külgazdasági és
külügyminiszter és a nemzetgazdasági miniszter bevonásával koordinálja az  Egyezményről és annak mellékletét
képező Beszerzési Szabályzatról esetlegesen szükségessé váló konzultációkat az Európai Bizottsággal;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
 külgazdasági és külügyminiszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: folyamatos
3. felhívja
3.1. a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az  Egyezmény 5.  cikk 1.  pont (3)  alpontja alapján az  előkészítő
tevékenység finanszírozására 1000,0 millió forint forrást biztosítson a MÁV Magyar Államvasutak Zrt. részére;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az Egyezmény és annak mellékletét képező Beszerzési Szabályzat kihirdetéséről szóló
törvényjavaslat Országgyűlés általi elfogadását követően azonnal
3.2. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a 3. pont 3.1. alpont szerinti feladat finanszírozására a 2016. évi
központi költségvetés végrehajtása során a  XVII. NFM fejezet részére 1000,0 millió forint rendelkezésre
állásáról gondoskodjon;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az Egyezmény és annak mellékletét képező Beszerzési Szabályzat kihirdetéséről szóló
törvényjavaslat Országgyűlés általi elfogadását követően azonnal
 4. felhívja az  egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházások irányításával kapcsolatos feladatok ellátásáért
felelős kormánybiztost, hogy a  Magyar Olimpiai Bizottság és Budapest Főváros Önkormányzata által a  2024.  évi
XXXIII. Olimpiai Játékok, valamint a  XVII. Paralimpiai Játékok Budapesten történő megrendezése érdekében
benyújtandó pályázat kormányzati támogatásáról és a pályázattal összefüggő egyes kormányzati feladatokról szóló
1856/2015. (XI. 27.) Korm. határozat 5.  pontjában foglaltak szerint az  Olimpiai Terv megvalósításához szükséges
létesítmény- és infrastruktúra-fejlesztési beruházások részeként Budapest főpolgármesterével és az érintett kerületi
önkormányzatokkal való konzultációt követően a  lehetséges olimpiai helyszínekkel való esetleges átfedés és
az ebből fakadóan felmerülő munkálatokról és azok finanszírozási lehetőségéről szóló javaslatát terjessze a Kormány
elé;
Felelős: egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházások irányításával kapcsolatos feladatok
ellátásáért felelős kormánybiztos
Határidő: azonnal
 5. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az  Egyezmény és annak mellékletét képező Beszerzési Szabályzat
kihirdetéséről szóló törvény tervezetét terjessze az Országgyűlés elé.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az Egyezmény és annak mellékletét képező Beszerzési Szabályzat Európai Bizottságnak
tájékoztatásul való megküldését követő 30 nap Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
77/2010. (V. 13.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 49/2010. (I. 29.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján magánszemélyek
kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továb biak ban: OVB) 49/2010. (I. 29.)
OVB határozata ellen. Az OVB vitatott határozatában megtagadta annak az országos népszavazási kezdeményezésre
irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának a hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés módosítsa a Polgári Perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvényt (Pp.) oly
módon, hogy
– az I. fokon eljáró megyei bíróság hatáskörébe tartozó ügyben helye van fizetési meghagyás kibocsátása iránti
kérelemnek;
– az I. fokon eljáró megyei bíróság hatáskörébe tartozó ügyben helye van egyezségi kísérletre idézésnek?”
Az OVB határozatának indokolásában megállapította, hogy az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről
 szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 13. §-ának (1) bekezdése értelmében a népszavazásra feltett
konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. A kezdeményezés nem felel
meg a fenti jogszabályi feltételeknek, mivel számos kérdést tartalmaz, amelyek külön-külön is megválaszolhatóak.
Ezáltal a választópolgárnak nincs lehetősége az egyes kérdések között különbséget tenni, és részkérdésenként
véleményt nyilvánítani a kezdeményezéséről.
A kifogástevők álláspontja szerint az OVB által az elutasítás indokaként felhozott jogszabályi rendelkezések nem
helytállóak, az OVB jogszabálysértéssel alkalmazta az Nsztv. 10. § c) pontját („Az Országos Választási Bizottság
megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvény ben foglalt
követelményeknek.”) Mivel az OVB jogszabállyal nem támasztotta alá a kezdeményezés megtagadását, ezért
a határozat jogszabálysértő. Véleményük szerint az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán egy kérdés szerepel, amely kérdés
érthető, egyértelmű, mind nyelvtani, mind jogalkotási, mind pedig a „választópolgári megérthetőség” tekintetében.
Mindezek alapján a határozat megsemmisítését, és az OVB új eljárás lefolytatására való kötelezését kérik
az Alkotmánybíróságtól.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB
az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek meg fele lően
járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni javasolt kérdés nem felel meg az egyértelműség
követelményének [Nsztv. 13. § (1) bekezdése], mivel több kérdést foglal magában, így a választópolgároknak nincs
lehetőségük különbséget tenni az egyes kérdések között, és részkérdésenként véleményt nyilvánítani
a kezdeményezéséről.
Mindezzel egyetértve az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta megalapozottnak, és a 49/2010. (I. 29.) OVB
határozatot, az ott megjelölt kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív hitelesítésének a megtagadását az abban foglalt
indokok helyességére tekintettel, azonos indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. május 11.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
17/2013. (VIII. 9.) LÜ utasítása az ügyészségi informatikáról.
Az informatikai rendszernek az  ügyészi szervezeten belüli egységes kialakítása és biztonságos felhasználása érdekében
az  ügyészségről szóló 2011. évi CLXIII. törvény 8.  §-ának (3)  bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján a  következő utasítást
adom ki:
1. § Az utasítás hatálya kiterjed a  Legfőbb Ügyészségre, a  fellebbviteli főügyészségekre, a  főügyészségekre, a  járási és
járási szintű ügyészségekre, valamint az Országos Kriminológiai Intézetre (a továbbiakban: OKRI).
2. § (1) Ügyészségi informatikai rendszer bevezetését legfőbb ügyészi utasítás rendeli el.
 (2) Az  ügyészi szervezet informatikai tevékenységének részletes szabályait, illetve az  (1)  bekezdés alapján bevezetett
informatikai rendszerek adatgyűjtésével, adatfeldolgozásával, működtetésével és karbantartásával kapcsolatos
szabályokat az Informatikai Főosztály (a továbbiakban: Főosztály) vezetője – indokolt esetben az érintett szakfőosztály
vezetőjével egyetértésben – körlevélben határozza meg.
(3) Az ügyészi szervezetben használható informatikai rendszerek, alkalmazások, nyilvántartások körét, azok elérhetőségét
és a  hozzáférési jogosultságok kiosztásának rendjét a  Főosztály vezetője folyamatosan összesíti és közzéteszi
az ügyészség belső információs hálózatán.
(4) Az informatikai rendszerekhez történő hozzáférési jogosultság megadását helyi rendszerek esetében a munkáltatói
jogkör gyakorlója engedélyezi. Országos (központi üzemeltetésű) rendszerek esetében a  munkáltatói jogkör
gyakorlójának kezdeményezésére a  Főosztály vezetője engedélyezi a  hozzáférési jogosultság megadását, vagy
az igényt továbbítja az engedély megadására jogosultnak.
3. § (1) A  Főosztály vezetője biztosítja az  ügyészi szervezet informatikai tevékenységének folyamatos és biztonságos
működését, ideértve az országos hálózatot és programrendszereket is.
(2) A  főügyészek biztosítják az  irányításuk alá tartozó szervezeti egységek informatikai tevékenységének folyamatos
és biztonságos működését, ideértve a  helyi hálózatokat és programrendszereket. A  fellebbviteli főügyészségek
esetében ezt a feladatot a fellebbviteli főügyész a fellebbviteli főügyészség székhelyén működő főügyészséget vezető
főügyésszel együttműködve látja el, az ügyészség szervezetéről és működéséről szóló 12/2012. (VI. 8.) LÜ utasításban
(a továbbiakban: SZMSZ) foglaltak szerint.
(3) Az  ügyészi szervezet informatikai tevékenységéhez kapcsolódó feladatokat az  ügyészségi informatikusok látják
el. A  Főosztály informatikusai a  Legfőbb Ügyészség, a  Fővárosi Fellebbviteli Főügyészség, valamint az  OKRI
vonatkozásában felmerülő feladatokat látják el. A  főügyészségeken foglalkoztatott informatikus ügyészségi
alkalmazottak (a továbbiakban: területi informatikusok) a fellebbviteli főügyészségeken, a főügyészségeken valamint
a járási és járási szintű ügyészségeken felmerülő feladatokat látják el.
(4) Az informatikusok munkáját a Főosztály vezetője, illetve a főügyész irányítja. A Főosztály vezetője irányítja a Főosztály
informatikus ügyészségi alkalmazottait, továbbá a  területi informatikusokat az  SZMSZ 22.  §-ában meghatározott
országos jelentőségű feladatok ellátása tekintetében. A  főügyész irányítja a  területi informatikusokat a  helyi
informatikai tevékenység ellátásában.
(5) A  Főosztály vezetője a  (4)  bekezdésben meghatározott irányító tevékenységét a  területi informatikusok
vonatkozásában írásban, a főügyészeken keresztül gyakorolja, de halaszthatatlan esetekben – a főügyész értesítése
mellett – közvetlenül utasítja a területi informatikust.
4. § (1) A területi informatikusok alkalmazását megelőzően a főügyész a jelentkező személyi anyagát eljuttatja a Főosztály
vezetőjének, aki ennek alapján véleményezi a  jelentkező alkalmasságát, indokolt esetben személyesen vagy
megbízottja útján részt vesz a személyes meghallgatásán is.
(2) A  Főosztály vezetője javaslatot tehet a  területi informatikusok jutalmazására, munkájuk más módon történő
elismerésére, illetve felelősségre vonásukra.
5. § (1) A  számítástechnikai eszközök beszerzését – a  (3)  bekezdésben foglaltak kivételével – a  Főosztály végzi. Ennek
tervezhetősége érdekében a főosztályvezető ügyészek, az önálló osztályvezető ügyészek, a fellebbviteli főügyészek,
a főügyészek és az OKRI igazgatója minden év szeptember 15. napjáig tájékoztatják a Főosztályt a következő évre
vonatkozó speciális beszerzési igényükről.
(2) A  Főosztály által beszerzett számítástechnikai eszközök üzembe helyezését a  Főosztály informatikusai vagy
a  Főosztály által megbízott szakemberek, illetőleg – a  Főosztály engedélyével – a  területi informatikusok végzik.
A számítástechnikai eszközök üzembe helyezését dokumentáló, az üzembe helyezést végző által aláírt nyilatkozatok
egy példányát a területi gazdálkodási feladatokat ellátó szervezeti egység részére az üzembe helyezést követően át
kell adni.
(3) Az egyes szervezeti egységek kis értékű informatikai eszközeinek beszerzését – a számukra biztosított keret erejéig –
a főügyészek, illetve az OKRI igazgatója engedélyezik a Főosztály utólagos tájékoztatásával.
6. § A Főosztály vezetője minden év március 31. napjáig írásbeli jelentést készít az ügyészi szervezet előző évi informatikai
tevékenységének alakulásáról, valamint a folyamatban lévő és a tervezett fejlesztésekről.
7. § A számítástechnikai eszközök, rendszerek védelme érdekében az  ügyészségi informatikai tevékenység során
alkalmazandó szabályokat az Informatikai Biztonsági Szabályzat tartalmazza.
8. § (1) Az  ügyészi szervezetben üzemeltetett, az  ügyészség tulajdonát képező számítógépen és informatikai eszközön,
hálózaton bármely változtatást csak az erre feljogosított ügyészségi alkalmazott vagy az ügyészséggel szerződéses
kapcsolatban álló informatikai szakember vagy cég alkalmazottja végezhet, a Főosztály vezetőjének engedélyével.
(2) Az  ügyészségi informatikai rendszer működési egységességét érintő egyedi módosítás (különösen konfigurálás,
szoftvertelepítés) iránti igényt a  felhasználással érintett szervezeti egység vezetőjének indokolással ellátott
írásos javaslata alapján a munkáltatói jogkör gyakorlója a Főosztály vezetőjéhez terjeszti fel, aki dönt a változtatás
engedélyezéséről, illetve a végrehajtás módjáról.
9. § (1) Az ügyészi szervezet tulajdonában álló számítógépet és egyéb informatikai eszközt más szervezeti egységhez
áthelyezni, a  telepítéskor meghatározott feladattól eltérően használni, nem az  ügyészség tulajdonát képező
számítógéphez csatlakoztatni csak előzetes engedély alapján lehet. Az  engedélyt a  8.  § (2)  bekezdésében
meghatározott módon kell kérni.
(2) Nem kell engedélyt kérni a  személyes használatra átvett informatikai eszközök más szervezeti egységhez történő
áthelyezéséhez, ha az eszköz felhasználójának szolgálati helye megváltozik.
10. § Az ügyészi szervezeten belül, az egyes szervezeti egységek közötti kapcsolattartás, információcsere során törekedni
kell arra, hogy az elektronikus úton történjen.
11. § Az ügyészségi szolgálati viszony létesítésekor az  ügyészségi alkalmazott az  1.  melléklet szerinti nyilatkozat
kitöltésére köteles. A nyilatkozat elektronikus másolatát a 2. melléklet szerinti tájékoztatással együtt a munkáltatói
jogkör gyakorlója a Főosztálynak elektronikus úton küldi meg, az eredeti példányt pedig az ügyészségi alkalmazott
munkaügyi iratgyűjtőjében helyezi el.
12. § (1) A  Főosztályt a  2.  melléklet szerinti dokumentum kitöltésével és elektronikus úton történő megküldésével
haladéktalanul tájékoztatni kell minden olyan személyügyi kérdésről, mely az ügyészségi alkalmazott informatikai
felhasználói jogosultságát lényegesen érinti, így különösen
a) ügyészségi szolgálati viszonyának keletkezéséről, megszűnéséről,
b) szolgálati helyének tíz munkanapnál hosszabb időtartamú változásáról,
c) a rendes szabadság kivételével az egy hónapot meghaladó tartós távollétéről.
(2) A  tájékoztatást az  (1)  bekezdés a)–b)  pontja körében a  legfőbb ügyész jogkörébe tartozó, illetőleg a  legfőbb
ügyészségi alkalmazottakra vonatkozó intézkedések esetén a Személyügyi, Továbbképzési és Igazgatási Főosztály,
más esetekben, valamint az (1) bekezdés c) pontja esetében a munkáltatói jogkör gyakorlója teljesíti.
13. § (1) Ez az utasítás 2013. szeptember 1-jén lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti az ügyészségi informatikai eszközök kezelésével kapcsolatos egyes kérdésekről szóló 18/2006. (ÜK. 7.)
LÜ utasítás. Dr. Polt Péter s. k.,
 legfőbb ügyész


text:
405/2013. (X. 1.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Decleva Krisztián
Zoltánt 2013. október 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. szeptember 23. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1077/D/2007. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t: 1. Az Alkotmánybíróság Budapest Főváros XII. kerületi Önkormányzatnak a Budapest XII. kerületi Önkormányzat tulajdonában álló házingatlanok elidegenítésének feltételeiről szóló 3/1992. (IV. 14.) rendelete 5. § (1) bekezdés b) pontja alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság Budapest Főváros XII. kerületi
Önkormányzatnak a Budapest XII. kerületi Önkormányzat
tulajdonában álló házingatlanok elidegenítésének feltételeiről szóló 3/1992. (IV. 14.) rendelete 5. § (1) bekezdés
b) pontja alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló, az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésén alapuló alkotmányjogi panasz tárgyában az eljárást megszünteti.
I. Az Alkotmánybírósághoz benyújtott alkotmányjogi panasz keretében indítványozták Budapest Főváros XII. kerületi Önkormányzatnak a Budapest XII. kerületi Önkormányzat tulajdonában álló házingatlanok elidegenítésének feltételeiről szóló 3/1992. (IV. 14.) rendelete (a továbbiakban: Ör.)
5. § (1) bekezdés b) pontja alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését. Az indítványozó kérte továbbá annak megállapítását is, hogy az Ör. 5. § (1) bekezdés
b) pontja a Fővárosi Bíróság 43.Pf.630.814/2007/4. számú
jogerős ítéletével lezárt ügyben nem alkalmazható.
Az Ör. 5. § (1) bekezdés b) pontja az egyes önkormányzati tulajdonban álló bérlakások – korábbi bérlőinek történő – eladása esetére határozza meg a vételárat. Az Ör. a
szabadon álló beépítési móddal létesített házingatlanok
esetében a bennük található lakások számától függően rögzíti azt, hogy a lakások a helyi forgalmi érték 30–70%-áért
vehetők meg. Az indítványozó szerint az Ör. az állami tulajdonban álló házingatlanok elidegenítésének szabályozásáról szóló 32/1969 (IX. 30.) Korm. rendelet végrehajtására kiadott 16/1969. (IX. 30.) ÉVM–MÉM–PM együttes
rendelet (a továbbiakban: Vhr.) szabályozási koncepciójá-
val ellentétes, ennek következtében sérti az Alkotmány
44/A. § (2) bekezdését. Előadta továbbá, hogy az Ör. azon
rendelkezése, amely az értékesítendő önkormányzati tulajdonú ingatlanok vételárát oly módon határozza meg, hogy
a helyi forgalmi értéktől történő lényeges eltérést a beépítési módhoz köti, sérti az Alkotmánynak a hátrányos megkülönböztetést kimondó rendelkezését. Véleménye szerint
diszkriminációt eredményez a vevőkre nézve, hogy az
önkormányzat az árképzésnél többszörösen is értékelte a
helyi forgalmi értéket alakító tényezőket.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében
rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb
szintű jogszabállyal.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni,
születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”
2. Az Ör. indítvánnyal érintett rendelkezése:
„5. § (1) Ha a házingatlant a bérlő és vele egy tekintet
alá eső személyek (az R. 5. §-ának (1)–(3) bekezdésében
említett magánszemélyek) vásárolják meg, a vételár a helyi forgalmi érték teljes összegének
a) zártsorú beépítési móddal létesített házingatlanban
lévő lakásoknál a 30 %-a;
b) szabadon álló beépítési móddal létesített
– 12 lakásnál többet magában foglaló házingatlannál a
30%-a,
– 7–12 lakást magában foglaló házingatlannál a 40%-a,
– 2–6 lakást magában foglaló házingatlannál a 60%-a,
– egylakásos házingatlannál a 70%-a;”
III. Az alkotmányjogi panasz nem megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 48. § (1) bekezdése szerint
az Alkotmányban biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz
az, akinek a jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be, és egyéb jogorvoslati
lehetőségeit már kimerítette, illetőleg más jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Abtv. 48. § (2) bekezdése értelmében az alkotmányjogi panaszt a jogerős
határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet
írásban benyújtani.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az alkotmányjogi panasszal támadott jogerős ítéletet 2007. július
9-én kézbesítették az indítványozónak. Az alkotmányjogi
panasz pedig 2007. szeptember 4-én érkezett az Alkotmánybíróságra. Így az alkotmányjogi panasz határidőben
benyújtottnak tekintendő.
2. Az Alkotmánybíróság eljárása során észlelte, hogy
Budapest Főváros XII. kerületi Önkormányzatnak a Budapest Főváros XII. kerületi Önkormányzat tulajdonában lévő lakások és nem lakás céljára szolgáló helyiségek elidegenítésének szabályairól szóló 17/1994. (VI. 7.) rendelete
42. § (2) bekezdése az Ör.-t hatályon kívül helyezte. Az
Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az Alkotmánybíróság hatályon kívül helyezett jogszabály alkotmányellenességét csak kivételesen, az Abtv. 38. §-ában foglalt bírói
kezdeményezés és 48. §-a szerinti alkotmányjogi panasz
esetében vizsgálja [10/1992. (II. 25.) AB határozat, ABH
1992, 72, 76.; 335/B/1990. AB határozat, ABH 1990, 261,
262.]. Mivel a jelen indítvány alkotmányjogi panasz, így
azt az Alkotmánybíróság érdemben vizsgálta.
3. Az Alkotmánybíróság az Ör. egészének alkotmányosságát a 133/B/1997. AB határozatában (ABH 1998,
958.) már felülvizsgálta abból a szempontból, hogy az Ör.
magasabbrendű jogszabályba ütközik-e, s ennek következtében sérti-e az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését. Az
Alkotmánybíróság az Ör.-t e tekintetben nem tartotta alkotmányellenesnek. Ezért a 133/B/1997. AB határozatra
figyelemmel az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy a
jelen ügyben megállapítható-e az ítélt dolog esete.
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az indítványban felvetett kérdés akkor minősül ítélt dolognak (res iudicata), ha az újabb indítványt ugyanazon jogszabályi rendelkezésre vonatkozóan azonos okból vagy összefüggésben terjesztik elő [1620/B/1991. AB végzés, ABH 1991,
843, 844.; 37/1997 (VI. 11.) AB határozat, ABH 1997,
200, 212.; 938/D/1998. AB végzés, ABH 2000, 1017,
1072.].
Mivel az Alkotmánybíróság az Ör.-t az Alkotmánynak a
jelen indítványban is hivatkozott 44/A. § (2) bekezdésére
tekintettel már korábban érdemben elbírálta, e vonatkozásban az ítélt dolog esete megállapítható. Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt
2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.) 31. §
c) pontja alapján az Alkotmánybíróság az eljárást megszünteti, ha az indítvány ítélt dologra irányul. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság az eljárást az Alkotmány
44/A. § (2) bekezdésébe ütközés kapcsán megszüntette.
4. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor korábban nem
vizsgálta azt, hogy az Ör. ellentétes-e az Alkotmány
70/A. § (1) bekezdésével. Így az Alkotmánybíróság e vonatkozásban az érdemi vizsgálatot lefolytatta. Az indítványozó szerint a támadott rendelkezés azért sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, mert a vevőket diszkrimi
nálja azáltal, hogy az önkormányzati tulajdonú lakások vételára (részben) a beépítési mód alapján eltérően került
meghatározásra.
Az Alkotmánybíróság több határozatban vizsgálta már
az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdését. A 9/1990. (IV. 25.)
AB. határozatban kimondta, hogy „a diszkrimináció tilalma nem jelenti azt, hogy minden, még a végső soron nagyobb társadalmi egyenlőséget célzó megkülönböztetés is
tilos. A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a
jognak mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú személyként) kell kezelnie, azaz az emberi méltóság alapjogán nem eshet csorba, azonos tisztelettel és körültekintéssel, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és a kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni.” (ABH 1990, 46, 48.)
A fentiek értelmében az Alkotmánybíróságnak azt kellett megvizsgálnia, hogy volt-e ésszerű oka a szabadon
álló beépítési móddal létesített ingatlanokban található lakások vételárát érintő differenciálásnak, vagyis az önkényesnek minősült-e.
Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (továbbiakban: OTÉK) 34. §-a az építési telkek beépítési módjáról rendelkezik. Eszerint szabadon álló beépítési mód esetén az építési telek épület elhelyezésére szolgáló területrészét (építési hely) minden oldalról a saját telkének az előírt
elő-, oldal- és hátsókerti építési határvonalai és a telek határai közötti beépítetlen része veszi körül. Zártsorú (és csoportos) beépítési mód esetén pedig az építési helynek a telek előkerti építési határvonalához csatlakozó oldalai egybeesnek a telek két oldalhatárával. Összefoglalva: a szabadonálló beépítési módon beépített telken álló épülethez
közvetlenül nem kapcsolódik másik épület, míg a zártsorú
beépítési módon kialakított építési telken található épületet két oldalról bizonyosan közvetlenül hozzákapcsolódó
épületek határolják. A kétféle épületben található lakások
ingatlanpiaci értékét nyilvánvalóan befolyásolják az építési módból következő jellegzetességek. A jogalkotó ezt
mérlegelve, nem döntött önkényesen akkor, amikor a szabadon álló és a zártsorú beépítési móddal létesített ingatlanok vételárát eltérően határozta meg. Ezért az Ör. 5. §
(1) bekezdés b) pontja kapcsán az Alkotmány 70/A. § sérelme nem állapítható meg.
Az Alkotmánybíróság a fentiekre tekintettel az Ör. 5. §
(1) bekezdés b) pontja alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi
panaszt elutasította.
Budapest, 2010. december 20. Dr. Balogh Elemér s. k., Dr. Bragyova András s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
1642/2017. (IX. 11.) Korm. határozata a Modern Városok Program keretében a dunaújvárosi vidámpark, illetve a vidámparki terület fejlesztését, funkcióváltását célzó beruházás érdekében támogatás biztosításáról.
A Kormány a Magyarország Kormánya és Dunaújváros Megyei Jogú Város Önkormányzata közötti együttműködési megállapodás
végrehajtásával összefüggő feladatokról szóló 1394/2016. (VII. 21.) Korm. határozat 6.  pont a)  alpontjának végrehajtása
érdekében
 1. egyetért azzal, hogy a  dunaújvárosi vidámpark, illetve a  vidámparki terület fejlesztését, funkcióváltását célzó
beruházások (a  továbbiakban: fejlesztési program) megvalósításához 439 520 445 forint összegű költségvetési
támogatás kerüljön biztosításra Dunaújváros Megyei Jogú Város Önkormányzata (a  továbbiakban: Önkormányzat)
részére az alábbi ütemezés szerint:
a) a 2017. évben legfeljebb 24 090 333 forint,
b) a 2018. évben legfeljebb 415 430 112 forint;
2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert mint a  fejlesztési program szakpolitikai felelősét, hogy a  támogatás
nyújtásának biztosítása érdekében a  teljes fejlesztési programra nyújtson be előterjesztést a  Modern Városok
Program Bizottság részére;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 3. egyetért azzal, hogy – a  Modern Városok Program Bizottságnak a  Modern Városok Program megvalósításáról
szóló 250/2016. (VIII. 24.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: Korm. rendelet) 4.  § (2)  bekezdése alapján meghozott,
erre irányuló döntése esetén – a  fejlesztési program megvalósításához 2017. évben szükséges 24 090 333 forint
a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1.  melléklet XI. Miniszterelnökség
fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 78. Modern Városok Program
jogcímcsoporton rendelkezésre álló előirányzatból kerüljön biztosításra az Önkormányzat részére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a Modern Városok Program Bizottság által jóváhagyott éves ütemezés szerint
4. egyetért azzal, hogy – a  Modern Városok Program Bizottságnak a  Korm. rendelet 4.  § (2)  bekezdése alapján
meghozott, erre irányuló döntése esetén – a  fejlesztési program megvalósításához 2018. évben szükséges
415 430 112 forint a  Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény 1.  melléklet
XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 78. Modern Városok
Program jogcímcsoporton rendelkezésre álló előirányzatból kerüljön biztosításra az Önkormányzat részére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a Modern Városok Program Bizottság által jóváhagyott éves ütemezés szerint
5. engedélyezi a  Miniszterelnökséget vezető miniszter számára, hogy – a  Modern Városok Program Bizottságnak
a Korm. rendelet 4. § (2) bekezdése alapján meghozott, erre irányuló döntése esetén – a Miniszterelnökséget vezető
miniszter a fejlesztési program megvalósítása érdekében a 2018. költségvetési év kiadási előirányzata terhére éven
túli kötelezettséget vállaljon az 1. pont szerinti éves ütemezéssel;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a támogatói okirat kiadásakor
6. felhívja a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a fejlesztési program tekintetében a beruházást finanszírozó
támogatás nyújtása során gondoskodjon arról, hogy az  Önkormányzat kötelezettséget vállaljon az  állami
beruházások központi nyilvántartásáról és ellenőrzéséről szóló 1830/2016. (XII. 23.) Korm. határozat 3.  pont
a) alpontja szerinti adatszolgáltatás teljesítésére és a 3. pont b) alpontja szerinti ellenőrzés tűrésére.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a támogatói okirat kiadásakor
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
110/2008. (HK 16.) HM határozata rendszeresítésre kerülő haditechnikai eszközökről.
A Rendszeresítési Bizottság 2008. augusztus 22-i ülésének javaslata alapján az alábbi haditechnikai eszközök
rendszeresítését rendelem el:
1. WBS 2500 típusú gépjárműbe szerelt (szállítható) és
TMP típusú hordozható kivitelű, rádió távvezérlésű robbanóeszközök elleni zavaró berendezések (C-RCIED)
Rendeltetése: A kollektív és az egyéni védelem biztosítása érdekében a rádió távvezéreltrobbanóeszközök elleni
zavarás biztosítása.
2. MB G270 CDI BA10/Szpk. és BA10/Raj típusváltozatú ponyvás terepjáró személygépkocsik
Rendeltetése: a kor színvonalának megfelelő felépítménnyel, motorral és futóművel rendelkező, közúton és terepen való személyszállítás végrehajtása, a hadszíntéri parancsnokságok alárendelt alakulatai által üzemeltett gépjármű-technikai eszközök biztosítása.
3. RÁBA H14.206 AEL-003 személyszállító terepjáró tehergépkocsi Rendeltetése: a csapatok személyi állományának és
hadfelszerelési anyagainak szállítása, illetve alapjárműként utánfutók, többtengelyes pótkocsik és fegyverzeti
eszközök biztonságos vontatása terepen és közúton egyaránt.
4. ANDROS F6-A típusú nehéz tűzszerész robot
Rendeltetése: Szakember általi mesteri alkalmazása
esetén megkönnyíteni, illetve biztonságosabbá tenni a tűzszerész feladatainak a végrehajtását.
Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
1286/2015. (IV. 30.) Korm. határozata az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezményt módosító 15. Jegyzőkönyv szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért az  emberi jogok és az  alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt
Egyezményt módosító 15. Jegyzőkönyv bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza az  igazságügyi minisztert, vagy az  általa kijelölt személyt a  Jegyzőkönyv bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Jegyzőkönyv szövegének végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. jóváhagyja a Jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a Jegyzőkönyv szövegének végleges
megállapítását követően annak törvényjavaslatként az  Országgyűléshez történő benyújtását. A  törvényjavaslat
országgyűlési előadójaként a Kormány az igazságügyi minisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1070/2012. (III. 22.) Korm. határozata a IX. Helyi önkormányzatok támogatásai és helyben maradó személyi jövedelemadója fejezetből való előirányzat átcsoportosításáról.
A Kormány a Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény (a továbbiakban: költségvetési
törvény) 27. § (17) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva, a megyei önkormányzati intézményeket átvevő állami fenntartók
részére – az átvállalt kötelezettségeik és folyamatban lévő beruházási feladataik ellátásához szükséges előirányzat biztosítása
érdekében – a 2011. évben belügyminiszteri döntéssel jóváhagyott céltámogatások és vis maior támogatások 2012. évi üteméhez
a következő átcsoportosításokat rendeli el: a) A költségvetési törvény 1. melléklet, IX. Helyi önkormányzatok támogatásai és helyben maradó személyi
jövedelemadója fejezet, 8. Címzett és céltámogatások cím terhére, a költségvetési törvény 1. melléklet,
XX. Nemzeti Erőforrás Minisztérium fejezet, 10. Gyógyító-megelőző ellátás szakintézetei cím,
2. Gyógyító-megelőző ellátás intézetei alcím javára 37,3 millió forint átcsoportosítását az 1. melléklet szerint;
b) a költségvetési törvény 1. melléklet, IX. Helyi önkormányzatok támogatásai és helyben maradó személyi
jövedelemadója fejezet, 9. Vis maior támogatás cím terhére, a költségvetési törvény 1. melléklet, X. Közigazgatási
és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 8. Fővárosi, megyei kormányhivatalok és Megyei intézményfenntartó
szervek, átvett intézmények cím, 2. Megyei intézményfenntartó szervek, átvett intézmények alcím javára
4,3 millió forint átcsoportosítását az 1. melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter belügyminiszter közigazgatási és igazságügyi miniszter
nemzeti erőforrás miniszter Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök