type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
104/2008. (HK 19.) HM utasítása a személyes és közérdekű adatok, valamint a törvény által védett adatok adatkezelésére vonatkozó szabályok felülvizsgálatáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdésének f) pontja
alapján az alábbi
utasítást adom ki: 1. § Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre, a Magyar Honvédség
katonai szervezeteire, a katonai nemzetbiztonsági szolgálatokra, a Zrínyi Miklós Nemzetvédelmi Egyetemre (a továbbiakban: ZMNE), valamint a HM Állami Egészségügyi Központra terjed ki.
2. § A felülvizsgálat célja javaslatok megfogalmazása az
adatvédelem hatékony szakmai irányításának, felügyeleti
struktúrájának kialakítására, illetve az adatvédelemmel
kapcsolatos szabályok módosítására, különös tekintettel
a) a kötelezően közzéteendő adatokhoz kapcsolódó
adatigénylések számának – várható ugrásszerű – megnövekedéséből következő feladatok végrehajtására;
b) a törvény által védett adatok kezelésével kapcsolatos
feladatok meghatározására;
c) az adatok közzétételére, az adat- és titokvédelemre, a
levéltári iratkezelésre vonatkozó szabályok esetleges ellentmondásainak és hiányosságainak feltárására.
3. § (1) A HM adatvédelmi szabályainak felülvizsgálatát
ezen utasítással létrehozott szakértői bizottság (a továbbiakban: bizottság) végzi.
(2) A bizottság döntés-előkészítő, véleményező és javaslattevő jogkörrel rendelkezik.
(3) A bizottság tagjai a döntés-előkészítés időszakában
az utasítás hatálya alá tartozó szervezeteknél szükség szerint helyszíni vizsgálatot végezhetnek, amely során az utasítás 2. §-ában meghatározott célok elérése érdekében – a
vonatkozó jogszabályok rendelkezéseinek betartásával – a
szervezet állományába tartozó személyektől tájékoztatást,
valamint dokumentumokat kérhetnek.
(4) A bizottság az optimális munkavégzés érdekében
munkacsoportokat alakíthat, azonban az utasítás 2. §-a
szerinti összegzett javaslatot kizárólag teljes ülésen fogadhatja el.
4. § (1) A bizottság vezetője a HM informatikai és információvédelmi főosztályvezetője.
(2) A bizottság tagjai:
a) a HM főosztályvezetői által kijelölt személyek;
b) a HM személyügyi osztályvezető által kijelölt sze
mély;
c) a HM vezérkari titkárságvezető által kijelölt személy;
d) ZMNE kancellár által kijelölt személy;
e) a HM Infrastrukturális Ügynökség vezérigazgatója
által kijelölt személy;
f) a HM Közgazdasági és Pénzügyi Ügynökség vezér
igazgatója által kijelölt személy;
g) a HM Fejlesztési és Logisztikai Ügynökség vezér
igazgatója által kijelölt személy;
h) a HM Hadtörténeti Intézet és Múzeum főigazgatója
által kijelölt személy;
i) az MH Összhaderőnemi Parancsnokság parancsnoka
által kijelölt személy;
j) az MH Támogató Dandár parancsnoka által kijelölt
személy;
k) a HM Állami Egészségügyi Központ főigazgatója ál
tal kijelölt személy. (3) A bizottság vezetője a felülvizsgálatban történő közreműködésre további személyeket kérhet fel.
(4) A Magyar Köztársaság Katonai Felderítő Hivatalt
(a továbbiakban: MK KFH), valamint a Magyar Köztársaság Katonai Biztonsági Hivatalt (a továbbiakban: MK
KBH) érintő kérdések esetén a bizottság vezetője az
MK KFH és az MK KBH főigazgatóitól közreműködő
személyek kijelölését kéri.
(5) A bizottság munkájának támogatására megbízási
jogviszonyban legfeljebb két fő külső szakértő is bevonható.
(6) A bizottság titkári feladatait a bizottság vezetője által kijelölt személy látja el.
5. § A bizottság vezetője az utasítás hatálybalépését követő
60 napon belül a bizottság feladattervét jóváhagyás céljából felterjeszti a HM kabinetfőnök részére.
6. § (1) A bizottság vezetője a 2. § szerinti javaslatokat
2009. október 31-ig terjeszti fel a honvédelmi miniszter
részére.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott javaslat magában
foglalja a szabályozórendszer fejlesztésére, valamint az
esetleges szervezetfejlesztésre vonatkozó javaslatokat is.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő 3. napon lép hatályba, és 2009. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
414/2013. (X. 4.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 90.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel
dr. percze Ágnest 2013. december 31-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2013. szeptember 25. Áder jános s. k.,
 köztársasági elnök


text:
8/2010. (III. 31.) SZMM rendelete az egyszerűsített foglalkoztatásról szóló 2009. CLII. törvény hatályba lépésével kapcsolatos egyes átmeneti intézkedésekről.
Az egyszerűsített foglalkoztatásról szóló 2009. évi CLII. törvény 15. § (6) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az 5. § tekintetében a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 88. § (4) bekezdés d) pont dq) alpontjában kapott
felhatalmazás alapján – az egészségügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 161/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró egészségügyi miniszterrel egyetértésben –,
a 6. § és a 8. § b) pont tekintetében a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 88. § (4) bekezdés d) pont do) alpontjában
kapott felhatalmazás alapján – az egészségügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 161/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. §
a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró egészségügyi miniszterrel egyetértésben –,
a 7. § tekintetében a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 88. § (4) bekezdés d) pont dj) alpontjában kapott felhatalmazás
alapján – az egészségügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 161/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró egészségügyi miniszterrel egyetértésben –,
a 8. § a) pont tekintetében az egyes jogszabályok és jogszabályi rendelkezések hatályon kívül helyezéséről szóló 2007. évi
LXXXII. törvény 6. § (4) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a szociális és munkaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 170/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el.
1. § (1) E rendelet alkalmazásában ki nem adott alkalmi munkavállalói könyvnek (a továb biak ban: AM-könyv) tekintendők
azok a munkaügyi központnál lévő, az alkalmi munkavállalói könyvvel történő foglalkoztatásról és az ahhoz
kapcsolódó közterhek egyszerűsített befizetéséről szóló 1997. évi LXXIV. törvény alapján készült AM-könyvek,
amelyekben 2010. március 31-én bejegyzés nem szerepel, vagy hibás kitöltés miatt a munkavállaló részére történő
kiadásukra nem került sor.
(2) Nem minősülnek ki nem adott AM-könyvnek azok a valamely munkavállaló részére kiállított, valamely ok miatt
a munkaügyi központnál található AM-könyvek, amelyekben a munkavégzésre vonatkozó lapon bejegyzés szerepel.
2. § (1) A ki nem adott AM-könyvek megsemmisítése a regionális munkaügyi központ és kirendeltsége (a továb biak ban:
munkaügyi központ), valamint a Foglalkoztatási és Szociális Hivatal (a továb biak ban: Hivatal) feladata.
(2) A ki nem adott AM-könyvek megsemmisítése érdekében a regionális munkaügyi központnál, valamint a Hivatalnál
selejtező bizottságot kell létrehozni a munkaügyi központ vagy a Hivatal három – közöttük legalább egy vezető
beosztású – köztisztviselőjéből.
(3) A selejtező bizottság legkésőbb 2010. május 31-ig az AM-könyvek munkaügyi központ által vezetett sorszámozott
nyilvántartását tételesen összeveti a munkaügyi központnál lévő AM-könyvekkel, eltérés esetén annak okát
– lehetőség szerinti – tisztázza, és intézkedik a nyilvántartás megfelelő kiegészítése vagy kijavítása iránt.
(4) A selejtező bizottság a (3) bekezdésben foglalt eljárásról – két példányban – jegyzőkönyvet vesz fel, mely tartalmazza
a) az eljárás helyét és idejét,
b) a bizottság tagjainak nevét és beosztását,
c) a ki nem adott AM-könyvek darabszámát,
d) a ki nem adott AM-könyvek sorszámát,
e) a megsemmisítés módjára és határidejére tett javaslatot, valamint
f) a jegyzőkönyv keltét, a jelenlévő személyek aláírását és a munkaügyi központ bélyegzőlenyomatát.
3. § (1) A ki nem adott AM-könyveket fizikailag kell megsemmisíteni.
(2) A megsemmisítés iratmegsemmisítővel, égetéssel, bezúzással vagy ezekkel biztonságilag egyenértékű más
módszerrel a megsemmisítési bizottság jelenlétében történhet, a selejtezést köve tően mihamarabb, de legkésőbb
2010. november 30-ig. A megsemmisítés módjáról a helyi sajátosságok figye lembevétele alapján a regionális
munkaügyi központ vagy a Hivatal vezetője dönt.
(3) A megsemmisítési bizottság legalább három tagból áll, két tagja a munkaügyi központ köztisztviselője, akik közül
legalább az egyik vezető beosztású köztisztviselő, valamint a megsemmisítést végző szervezet megbízottja vagy
képviselője.
(4) A megsemmisítésről a 2. § (4) bekezdés szerinti jegyzőkönyvre hivatalos feljegyzést kell rávezetni, melynek
tartalmaznia kell
a) a megsemmisítés helyét és idejét,
b) a megsemmisítési eljárásnál jelen lévők nevét és beosztását,
c) a megsemmisítés módját, az azt elvégző szervezet nevét,
d) a megsemmisített AM-könyvek sorszámát, valamint darabszámát, továbbá
e) a bizottság tagjainak aláírását, valamint a munkaügyi központ bélyegzőjének lenyomatát.
(5) A jegyzőkönyv egyik példányát a regionális munkaügyi központ haladéktalanul megküldi a Hivatal részére.
A jegyzőkönyv nem selejtezhető.
4. § Ez a rendelet 2010. április 1-jén lép hatályba, és 2011. január 2-án hatályát veszti.
5. § (1) A foglalkozás-egészségügyi szolgáltatásról szóló 27/1995. (VII. 25.) NM rendelet (a továb biak ban: R1.) 4. §
(1) bekezdése a következő j) ponttal egészül ki:
(A szolgálat az alapszolgáltatás keretében végzi:)
„j) a munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló
jogszabályban meghatározott esetekben a foglalkoztathatóság szakvéleményezését.”
(2) Az R1. 5. § (1) bekezdés g) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[A foglalkozás-egészségügyi szakellátás feladatai a székhelye szerinti megyében (fővárosban):]
„g) a megváltozott munkaképességű álláskeresők, valamint munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés
alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló jogszabályban meghatározott esetekben az egyszerűsített
foglalkoztatás keretében alkalmazott munkavállalók foglalkoztathatóságának szakvéleményezése;”
(3) Az R1. 5. § (1) bekezdés c) pontjában a „munkanélküliek” szövegrész helyébe az „álláskeresők” szöveg, 5. § (1) bekezdés
d) pontjában az „a munkanélküli” szövegrész helyébe az „az álláskereső” szöveg, valamint 5. § (2) bekezdésében
a „munkanélküli” szövegrész helyébe az „álláskereső” szöveg lép.
6. § (1) A munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló 33/1998.
(VI. 24.) NM rendelet (a továb biak ban: R2.) 1. § l) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(E rendelet alkalmazásában:)
„l) foglalkoztathatóság szakvéleményezése: annak megállapítása, hogy a vizsgált személy megváltozott
munkaképessége mennyiben befolyásolja a munkavégzését különböző foglalkozásokban, vagy az egyszerűsített
foglalkoztatás körébe tartozó idénymunka és alkalmi munka esetében annak megállapítása, hogy a munkavállaló
mely foglalkoztatási korlátozás mellett folytathat tevékenységet;”
(2) Az R2. 2. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„2. § (1) A rendelet hatálya – (2) bekezdésekben foglalt kivételekkel – kiterjed
a) a munkaköri alkalmasság orvosi vizsgálata és véleményezése tekintetében
aa) a c) pont szerinti munkáltató kivételével minden munkáltatóra, amely a munkavédelemről szóló 1993. évi
XCIII. törvény 87. § 9. pontja szerinti szervezett munkavégzés (a továb biak ban: szervezett munkavégzés) keretében
munkavállalót foglalkoztat,
ab) minden munkavállalóra, akit szervezett munkavégzés – beleértve a közhasznú munkát is,– keretében
foglalkoztatnak belföldön, és nem tartozik a c) pont hatálya alá, továbbá akit az aa) pont szerinti munkáltató külföldre
küld munkavégzés céljából, valamint a rendszeres szociális segélyt kérelmező igényjogosult aktív korú nem
foglalkoztatott személyre (a továb biak ban együtt: munkavállaló),
ac) a munkaügyi központra,
ad) a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló 1991. évi IV. törvény (a továb biak ban: Flt.)
58. § (5) bekezdés d) pontja szerinti álláskeresőre (a továb biak ban: álláskereső),
ae) a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 37/A. § (6) bekezdésében foglalt
feladatkörében a települési önkormányzatra;
b) a szakmai alkalmasság orvosi vizsgálata és véleményezése tekintetében
ba) a szakképző intézményre,
bb) a tanulóra, a 11. § (2) bekezdésben meghatározott esetben a hallgatóra,
bc) a munkaügyi központra,
bd) az álláskeresőkre;
c) a foglalkoztathatóság szakvéleményezése tekintetében a munkaügyi központra és az álláskeresőre, valamint
a 16/A §-ban meghatározott szakvéleményt kérő személyre és az egyszerűsített foglalkoztatás körébe tartozó
idénymunkára vagy alkalmi munkára munkaviszonyt létesítő munkáltatóra;
d) a személyi higiénés alkalmasság vizsgálata és véleményezése tekintetében a munkát végző személyre.”
(3) Az R2. 15. § (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A munkaügyi központ a munkaügyért felelős miniszter rendeletében meghatározott esetekben az álláskeresőt
munkaköri, szakmai alkalmassági vizsgálatra vagy a foglalkoztathatóság szakvéleményezésére küldi.
A foglalkozás-egészségügyi szakellátóhely
a) az álláskereső munkaköri szakmai alkalmasságáról a 15. számú melléklet szerinti nyomtatványon,
b) az álláskereső foglalkoztathatóságáról a 16. számú melléklet szerinti nyomtatványon
adja meg a véleményét.”
(4) Az R2. a következő alcímmel és 16/A. §-sal egészül ki:
„Az egyszerűsített foglalkoztatáshoz kapcsolódó foglalkoztathatósági szakvélemény
16/A. § (1) Az egyszerűsített foglalkoztatás körébe tartozó idénymunka vagy alkalmi munka esetén a munkavállaló
foglalkoztathatósági vizsgálatára
a) a munkáltató vagy
b) az egyszerűsített foglalkoztatás körébe tartozó idénymunka vagy alkalmi munka keretében elhelyezkedni kívánó
természetes személy
kezdeményezésére kerül sor.
(2) A foglalkoztathatósági vizsgálatról
a) a munkáltatóval szerződött foglalkozás-egészségügyi szolgáltató,
b) a foglalkozás-egészségügyi alapszolgáltatást vagy foglalkozás-egészségügyi szakellátást nyújtó szolgáltató, vagy
c) az elhelyezkedni kívánó személy által választott – foglalkozás-egészségügyi ellátást is nyújtó – háziorvos
foglalkoztathatósági szakvéleményt állít ki a 16/A. számú mellékletben meghatározott nyomtatványon.
(3) A foglalkoztathatósági szakvélemény kiadásának díját a térítési díj ellenében igénybe vehető egyes egészségügyi
szolgáltatások térítési díjáról szóló jogszabály alapján a vizsgálatot kezdeményező viseli.”
(5) Az R2.
a) 3. § (1) bekezdés b) pontjában, 3. § (4) bekezdésében, 7. § (1) bekezdés a) pontjában, 11. § (4) bekezdésében, 12. §
(1) és (2) bekezdésében, 13. § (1) bekezdésében, 16. §-ában az „a munkanélküli” szövegrész helyébe az „az
álláskereső” szöveg,
b) 4. § (3) bekezdés c) pontjában a „munkanélküliek” szövegrész helyébe az „álláskeresők” szöveg,
c) 11. § (4) bekezdésében az „A munkanélküliek” szövegrész helyébe„Az álláskeresők” szöveg,
d) 12. § (4) bekezdésében az „a munkanélkülieknél” szövegrész helyébe az „az álláskeresőknél” szöveg,
e) 13. § (5) bekezdésében a „munkanélkülivel” szövegrész helyében az „álláskeresővel” szöveg,
f) 2. számú melléklete I. pontjában a „Munkavállaló/tanuló/munkanélküli/munkát” szövegrész helyébe
a „Munkavállaló, tanuló, álláskereső vagy munkát” szöveg,
g) 16/A. számú mellékletében a „foglalkozás-egészségügyi szakellátó hely orvosa” szövegrész helyébe
a „foglalkozás-egészségügyi szakellátó vagy alapellátó hely orvosa” szöveg
lép.
7. § (1) Az azbeszttel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló 12/2006. (III. 23.) EüM rendelet
(a továb biak ban: R3.) 1. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„1. § (1) E rendelet elő írásait a szervezett munkavégzés keretében végzett minden olyan tevékenységre alkalmazni kell,
amikor a munkavégzés során a munkavállaló azbesztből vagy azbeszttartalmú anyagból, termékből vagy
azbeszttartalmú termékkel végzett tevékenységből származó kockázatnak van vagy lehet kitéve.
(2) Tilos az azbeszt porlasztásos eljárással történő felhasználása, valamint az alacsony, 1 g/cm3 -nél kisebb sűrűségű,
azbeszttartalmú szigetelő vagy hangszigetelő anyagok alkalmazásával járó tevékenységek végzése.
(3) Tilos folytatni olyan tevékenységeket, amelyek során a munkavállalók az azbeszt kitermelése, azbeszttermékek
előállítása és feldolgozása vagy szándékosan hozzáadott azbesztrostokat tartalmazó termékek előállítása és
feldolgozása során azbesztrostoknak vannak kitéve, kivéve a bontásból és azbesztmentesítésből származó termékek
kezelését és ártalmatlanítását.”
(2) Az R3. 21. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„21. § Ez a rendelet
a) az azbeszt által okozott környezetszennyezés megelőzéséről és csökkentéséről szóló 1987. március 19-i
87/216/EGK tanácsi irányelv 7. cikk második francia bekezdésének, és
b) a munkájuk során azbeszttel kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók védelméről szóló 2009. november
30-i 2009/148/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek
 való megfelelést szolgálja.”
8. § Hatályát veszti
a) az alkalmi munkavállalói könyv formájáról, kitöltéséről, elkészítéséről és elosztásáról szóló 10/2005. (VII. 25.) FMM
rendelet, és
b) az R2. 6. § (6) bekezdése.
Dr. Herczog László s. k.,
szociális és munkaügyi miniszter


text:
446/2009. (XI. 20.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. november 16-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a D. J. magánszemély által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2009. október 26-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyet ért-e Ön azzal, hogy az országgyűlési képviselők tiszteletdíjuk felét kapják mindaddig, amíg az országgyűlés
mulasztásos törvénysértést követ el?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében
foglaltaknak, amely szerint a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen
lehessen válaszolni. A kezdeményezés a választópolgárok számára azonban nem egyértelmű, hiszen nem határozható
meg, hogy az Országgyűlésre vonatkoztatva mit jelent a mulasztásos törvénysértés fogalma.
Az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az Országos Választási Bizottság megtagadja a kérdés hitelesítését, ha a kérdés
megfogalmazása nem felel meg a jogszabályban megfogalmazott követelményeknek.
Mindezek alapján az Országos Választási Bizottság a rendelkező részben foglaltak szerint határozott.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának c) pontján, 13. §-ának (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
127/2011. (VII. 26.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. július 19-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva K. K. magánszemély
(a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta
a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143). Indokolás I. A beadványozó 2011. június 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyet ért e ön azzal, hogy olyan bérezésre van szükség Magyarországon, amely elismeri a dolgozók munkáit, és keveseket
késztet hitel felvételre?” A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 28/B. §-ának
(1) bekezdése szerint országos népszavazás tárgya csak az Országgyűlés hatáskörébe tartozó kérdés lehet, e
feltételnek a népszavazási kezdeményezés tárgya nem tesz eleget.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben foglalt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy a
népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a
népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni. A kérdés
egyértelműségének megállapításakor továbbá azt is vizsgálni kell, hogy a népszavazás eredménye alapján az
Országgyűlés – az akkor hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási
kötelezettség, és ha igen milyen jogalkotásra köteles. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben feltenni kívánt kérdés megfogalmazása
nem egyértelmű, mivel a kérdés megfogalmazása a magyar nyelvtan szabályainak nem felel meg, a mondat egyes
részei, kifejezései egymással nyelvtani és logikai összefüggésben nincsenek, ezáltal annak pontos tartalma nem
állapítható meg. Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés valójában számos
kérdést von egységbe, amelyek külön-külön is megválaszolhatók. Így a választópolgárnak nincs lehetősége
megkülönböztetést tenni, és részkérdésenként véleményt nyilvánítani a kezdeményezésről. Ennek alapján a
népszavazásra feltenni kívánt kérdésre nem lehet egyértelműen válaszolni.
Az Országos Választási Bizottság – az Nsztv. 10. § a) és c) pontjai alapján, mivel a kérdés nem tartozik az Országgyűlés
hatáskörébe és megfogalmazása sem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek – az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését megtagadja. II. A határozat az Alkotmány 28/B. §-ának (1) bekezdésén, az Alkotmány 28/D. §-án, az Nsztv. 2. §-án, a 10. § a) és
c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1078/2014. (II. 24.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és a Szerb Köztársaság Kormánya között sugaras veszélyhelyzet esetén adandó gyors értesítésről szóló egyezmény szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a Magyarország Kormánya és a Szerb Köztársaság Kormánya között sugaras veszélyhelyzet esetén adandó
gyors értesítésről szóló egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza a nemzeti fejlesztési minisztert vagy az általa kijelölt személyt az Egyezmény bemutatott szövegének
– a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a  külügyminisztert, hogy az  Egyezmény szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
 4. jóváhagyja az Egyezmény kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét, és elrendeli az Egyezmény szövegének
végleges megállapítását követően annak a Magyar Közlönyben történő kihirdetését.
Orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1257/2014. (IV. 18.) Korm. határozata a KÖZOP–3.5.0-09-11-2014-0005 azonosító számú [„47. számú főút Csongrád megyei szakasz (173+780–193+466 km sz.) 115 kN tengelyterhelésre történő burkolat megerősítése és párhuzamos kerékpárút építése” című], valamint a KÖZOP–3.5.0-09-11-2014-0006 azonosító számú [„47. számú főút Algyő–Szeged közötti szakasz (210+600–217+644 km sz.) 115 kN tengelyterhelésre történő burkolat megerősítés kivitelezése” című] projektjavaslatok akciótervi nevesítéséről és támogatásuk jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az 1. melléklet szerint
a) a KÖZOP-3.5.0-09-11-2014-0005 azonosító számú, „47. számú főút Csongrád megyei szakasz (173+780–
193+466 km sz.) 115 kN tengelyterhelésre történő burkolat megerősítése és párhuzamos kerékpárút építése”
című, valamint
b) a KÖZOP-3.5.0-09-11-2014-0006 azonosító számú, „47. számú főút Algyő–Szeged közötti szakasz (210+600–
217+644 km sz.) 115 kN tengelyterhelésre történő burkolat megerősítés kivitelezése” című
egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatokat,
 2. elfogadja az 1. pontban meghatározott projektek kiemelt projektként történő nevesítését az 1. melléklet szerint,
 3. hozzájárul az 1. pontban meghatározott projektek támogatási szerződéseinek megkötéséhez.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
275/2014. (XI. 6.) Korm. rendelete az egységes elektronikus kormányzati érkeztető rendszer kialakításához kapcsolódó beszerzésnek a minősített adatot, az ország alapvető biztonsági, nemzetbiztonsági érdekeit érintő vagy a különleges biztonsági intézkedést igénylő beszerzések sajátos szabályairól szóló 218/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 7. § (5) bekezdés a) pontja szerinti minősítéséről.
A Kormány a  közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény 182.  § (1)  bekezdés 12.  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A Kormány az egységes elektronikus kormányzati érkeztető rendszer kialakításához kapcsolódó, a 2. §-ban meghatározott
beszerzés tekintetében megállapítja, hogy a  beszerzés során a  minősített adatot, az  ország alapvető biztonsági,
nemzetbiztonsági érdekeit érintő vagy a különleges biztonsági intézkedést igénylő beszerzések sajátos szabályairól szóló
218/2011. (X. 19.) Korm. rendelet közösségi beszerzésre vonatkozó szabályainak alkalmazása olyan információk átadására
kötelezné Magyarországot, amelyek felfedése ellentétes az állam biztonságához fűződő alapvető érdekével.
2. § Az 1. § szerinti beszerzésnek minősül az egységes elektronikus kormányzati érkeztető rendszer biztonság-technikai
kialakítása és informatikai infrastruktúrájának beszerzése.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
384/2017. (X. 3.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Csikiné dr. Gyuranecz Mártát 2018. február 28-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. szeptember 25. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
167/2008. (XII. 18.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság állami irányítás egyéb jogi eszköze alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítványok, valamint mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség tárgyában hivatalból eljárva meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság hivatalból eljárva megállapította, hogy Ráckeve Város Önkormányzatának Képviselő-testülete az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt
jogállamiság részét képező jogbiztonságot sértő mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet idézett elő
azáltal, hogy a Helyi Építési Szabályzat és Szabályozási
Tervről szóló 19/1998. (IX. 25.) rendeletében nem szabályozta a belterületi határvonal és a tervezett belterületi
határvonal közötti területek belterületbe vonásának, a belterületi határvonal módosításának az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény
szabályaival összhangban álló rendjét. Az Alkotmánybíróság ezért felhívja Ráckeve Város Önkormányzatának Képviselő-testületét, hogy jogalkotói feladatának 2009. március 31-éig tegyen eleget.
2. Az Alkotmánybíróság Ráckeve Város Önkormányzata Képviselő-testületének 161/2001. (VI. 22.) határozata, Ráckeve Város Önkormányzata Képviselő-testületének 262/2002. (XI. 29.) határozata és Ráckeve Város Önkormányzata Képviselő-testületének 271/2002. (XI. 29.)
határozata alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványokat visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. Az indítványozó Ráckeve Város Önkormányzata Képviselő-testületének (a továbbiakban: Képviselő-testület)
271/2002. (XI. 29.) sz. határozatát (a továbbiakban: Öh1.),
valamint 262/2002. (XI. 29.) sz. határozatát (a továbbiakban: Öh2.) kérte felülvizsgálni és megsemmisíteni. Az
Öh1.-ben a Képviselő-testület a ráckevei 0673/28. hrsz.-ú
ingatlant belterületbe vonta. Az indítványozó álláspontja
szerint az Alkotmány 42. §-ában rögzített helyi önkor
mányzás jogát ürítette ki a Képviselő-testület, amikor a
Helyi Építési Szabályzat és Szabályozási Tervről szóló
19/1998. (IX. 25.) rendelet (a továbbiakban: RÉSZ) formális, megfelelő eljárásban történő módosítása helyett
egyszerű határozattal vonta belterületbe a megjelölt ingatlant. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló
1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Ét.) számos
rendelkezését, ezen keresztül az Alkotmány 44/A. §
(1)–(2) bekezdése, mivel a RÉSZ rendelkezései nem tükrözik a tényleges állapotot a belterületek állásáról. Az Ét.
9. § (1)–(8) bekezdéseinek alkalmazását mellőzte a Képviselő-testület, habár az Ét. 9. § (9) bekezdése azokat a
településrendezés eszközei módosítása esetére is alkalmazni rendeli. Sérült továbbá az Ét. 12. § (2) bekezdés
a) pontja is, ami előírja, hogy az újonnan beépítésre kerülő
területekre rendeleti formát öltő szabályozási tervet kell
készíteni. Az Alkotmánybíróság 42/1992. (VII. 16.)
AB határozata lefektetett bizonyos elveket a belterületté
nyilvánítással kapcsolatban, a Képviselő-testület ezeket is
megsértette az Öh1. megalkotásával.
Az Öh2. indítványozó által sérelmezett 1. pontjában
egyrészt bizonyos területeket „nem szabályozottá” kíván
nyilvánítani, másrészt egy tervzsűri felállításának szándékát nyilvánítja ki a Képviselő-testület. E tervzsűri lesz
hivatott „meghatározni a városképi szempontokat, részt
venni a nem szabályozott területeken minden esetben a
benyújtott tervek bírálatában, ezzel segíteni a hivatal építéshatósági munkáját”. Az indítványozó rámutat, hogy a
RÉSZ Ráckeve város teljes területére vonatkozik, ebből
következően nincsen mód már szabályozott területet kivenni a szabályozottság alól. Azt is kifogásolja az indítványozó, hogy a tervzsűri státusza bizonytalan. Amennyiben
az önkormányzati bizottság, úgy nincsen joga egyedi építési hatósági ügyben eljárni – ahogy az Öh2. 1. pontja azt
előírja. Ha az Ét. 6. § (7) bekezdése szerinti tervtanácsot
kíván létesíteni az önkormányzat, ennek működési rendjét
önkormányzati rendeletben kell megalkotni, építési hatósági jogköre azonban ennek a szervnek sincsen. A jogállamiság sérelmét látja az indítványozó abban, hogy a nem
szabályozott besorolású területekre utólag lehet normákat
hozni a támadott Öh2. alapján. E törvénysértések miatt kéri a támadott határozatok felülvizsgálatát és megsemmisítését.
Azonos indítványozó később benyújtott indítványában
Ráckeve Város Önkormányzata Képviselő-testületének
161/2001. (VI. 22.) határozatát (a továbbiakban: Öh3.) is
kéri megsemmisíteni. A vitatott Öh3.-ban a Képviselő-testület a ráckevei 0673/30., 0676/6., 0676/8. és 0675. hrsz.-ú
ingatlanokat belterületbe vonta. Az Öh3. megsemmisítésére irányuló kérelmét gyakorlatilag az Öh1.-hez kapcsolódó indokokkal azonos tartalommal terjeszti elő az indítványozó.
Az Alkotmánybíróság a kapcsolódó indítványokat az
Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak köz
zétételéről szóló, módosított és egységes szerkezetbe foglalt 3/2001. (XII. 3.) Tü. határozat (ABH 2003, 2065., a
továbbiakban: Ügyrend) 28. § (1) bekezdése alapján egyesítette és egységes eljárásban bírálta el.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„42. § A község, a város, a főváros és kerületei, vala
mint a megye választópolgárainak közösségét megilleti a
helyi önkormányzás joga. A helyi önkormányzás a választópolgárok közösségét érintő helyi közügyek önálló,
demokratikus intézése, a helyi közhatalomnak a lakosság
érdekében való gyakorlása.”
„44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében
rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb
szintű jogszabállyal.”
2. Az Ét. elbírálás idején hatályos kapcsolódó szabályai:
„2. § E törvény alkalmazásában:
4. Belterület: a település közigazgatási területének
– jellemzően a település történetileg kialakult, elsősorban
összefüggő, beépített, illetőleg beépítésre szánt területeket
tartalmazó – kijelölt része.”
„6. § (1) A települési (fővárosban a kerületi) önkormányzat, valamint szerveik építésügyi feladata különösen:
a) a jogszabályok keretein belül – a fővárosban a fővárosi keretszabályt és szabályozási kerettervet figyelembe
véve – a településrendezési feladatkör ellátása,
(...)
(7) A települési önkormányzat egyes építésügyi felada
tainak ellátásához – a főépítész vezetésével – tervtanácsot
működtethet. A tervtanács működésének rendjét – a vonatkozó külön jogszabály előírásainak keretei között – az önkormányzat rendeletben állapítja meg.”
„A szabályozási terv
12. § (1) A szabályozási terv a település közigazgatási
területére vagy külön-külön annak egyes – legalább telektömb nagyságú – területrészeire készülhet.
(...)
(3) A szabályozási tervnek a jóváhagyott településszer
kezeti tervvel összhangban kell lennie, eltérés szükségessége esetén a településszerkezeti tervet előzetesen módosítani kell.
(4) A szabályozási tervet a szükséges vízszintes, magassági és egyéb adatokat tartalmazó olyan méretarányú térképen kell ábrázolni, hogy annak megállapításai az egyes
telkekre, építési területekre és közterületekre egyértelműen értelmezhetőek legyenek.
(5) A szabályozási tervnek tartalmaznia kell:
a) a bel- és külterületek lehatárolását (belterületi határ
vonal), (...)
(6) A helyi építési szabályzatot és a hozzá tartozó szabá
lyozási tervet együtt kell alkalmazni.” 3. A termőföld védelméről szóló 2007. évi
CXXIX. törvény (a továbbiakban: Tft.) kapcsolódó rendelkezései:
„10. § (1) Termőföld más célú hasznosításának minősül:
(...)
b) termőföld belterületbe vonása; (...)”
„11. § (1) Termőföldet más célra csak kivételesen – el
sősorban a gyengébb minőségű termőföld igénybevételével – lehet felhasználni.”
„15. § (1) A belterületbe vonás esetén a 9–13. §-ban foglaltakat az alábbi eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Külterületi termőföld belterületbe vonása iránti
kérelmet kizárólag az önkormányzat terjeszthet elő. A kérelem megalapozottságát az önkormányzatnak – az érintett
földrészletek helyrajzi számait és a területfelhasználási
célt tartalmazó – képviselő-testületi döntéssel, valamint a
településszerkezeti terv kivonatával kell igazolnia. A kérelemhez az önkormányzatnak mellékelnie kell arra vonatkozó írásbeli nyilatkozatát, miszerint a földrészleteket az
(5) bekezdés szerint kívánja belterületbe vonni.
(3) Belterületi, illetőleg beépítésre szánt területi felhasználásra kerülő területek folyamatosan, a településfejlesztés megvalósításától függően vonhatók a belterületbe.
(4) Belterületbe vonás iránti kérelem elbírálása során
elutasítási ok lehet, ha a kérelemmel érintett termőföldek
nem szomszédosak belterületi fölrészletekkel, továbbá
a kérelmezett, az átlagosnál jobb minőségű termőföldek
mellett gyengébb minőségű termőföldek is szomszédosak
belterületi földrészletekkel. E bekezdés alkalmazása során
szomszédos földrészleteknek minősülnek azok a földrészletek is, amelyeket önálló helyrajzi számon nyilvántartott
út (árok, csatorna) választ el a belterülettől.
(5) El kell utasítani a belterületbe vonás iránti kérelmet,
ha az nem olyan földrészletekre vonatkozik, amelyeket az
önkormányzat a településszerkezeti tervben meghatározott célra 4 éven belül ténylegesen felhasználni tervez.
(6) Új község alakítása, településegyesítés megszüntetése esetén a belterületbe vonás során a (2) bekezdés utolsó
mondatát, továbbá a (3)–(5) bekezdés rendelkezéseit nem
kell alkalmazni.”
III. 1. Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy
van-e hatásköre a támadott Öh1., Öh2. és Öh3. felülvizsgálatára, alkotmányellenességük esetén megsemmisítésükre.
Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 1. § b) pontja szerint az
Alkotmánybíróság hatáskörébe jogszabály, valamint az
állami irányítás egyéb jogi eszköze alkotmányellenességének utólagos vizsgálata tartozik. A jogalkotásról szóló
1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) határozza meg
az állami irányítás egyéb jogi eszközeinek körét. A Jat.
46. § (1) bekezdése szerint az Országgyűlés, a Kormány,
a kormánybizottságok, az önkormányzatok és az önkormányzatok szervei határozatban szabályozzák az általuk
irányított szervek feladatait, a saját működésüket, és állapítják meg a feladatkörükbe tartozó terveket. A Jat. 46. §
(2) bekezdése szerint a rendelkezés nem érinti az önkormányzat egyedi határozat meghozatalára vonatkozó
jogát.
E törvényi szabályoknak megfelelően tehát nem minden
önkormányzati határozat tartozik az állami irányítás egyéb
jogi eszközei körébe. Az állami irányítás egyéb jogi eszközének csak azok az önkormányzati határozatok minősülnek, amelyek a Jat. 46. § (1) bekezdésében meghatározott
tartalommal bírnak. E rendelkezés – terveken kívül – csak
az irányított szervek feladatait, valamint az önkormányzat
működését szabályozó, normatív tartalmú, a címzettek
számára általános magatartási szabályt tartalmazó önkormányzati határozatokat minősíti e körbe tartozónak.
„Önmagában véve azonban az, hogy valamely aktust
olyan elnevezés alatt bocsátanak ki, amelyet a Jat. a jogszabályok vagy az állami irányítás egyéb jogi eszközei
megjelölésére használ, még nem szükségképpen alapozza
meg az adott aktus felülvizsgálatára nézve az Alkotmánybíróság hatáskörét. A hatáskör vizsgálatánál nem az aktus
elnevezése, hanem a benne foglalt rendelkezések jogi jellege az irányadó.” [52/1993. (X. 7.) AB végzés,
ABH 1993, 407, 408.] Az Alkotmánybíróságnak tehát hatásköre vizsgálata során abban a kérdésben kellett állást
foglalnia, hogy az indítványozó által támadott Öhl. és
Öh2. minősíthető-e „normatív tartalmú” aktusnak.
Az Öh1.-ben a ráckevei 0673/28. hrsz.-ú ingatlant vonja
belterületbe a Képviselő-testület; a határozat egyedi, egy
ingatlanra vonatkozó, egyszeri aktust tartalmaz, így normatív tartalommal nem bír.
Az Öh2.-ben egy „tervzsűri” felállításának szándékát
nyilvánítja ki a Képviselő-testület, sem jogokat, sem kötelezettségeket közvetlenül nem állapít meg. Utóbb a Képviselő-testületnek a Ráckeve Város Településrendezési és
Építészeti-Műszaki Tervtanácsának létrehozásáról és
működési rendjének megállapításáról szóló 33/2004.
(XII. 20.) rendelete önkormányzati rendeleti formában létrehozta az Öh2.-ben megalapítani szánt tervtanácsot és
megalkotta eljárási rendjét is. Maga az Öh2. tekintetében
így normatív tartalom nem állapítható meg.
Az Öh3.-ban a ráckevei 0673/30., 0675., a 0676/6. és
0 0676/8. hrsz.-ú ingatlanokat vonja belterületbe a Képviselő-testület, akként hogy a kialakuló 8500. és
8501. hrsz.-ú ingatlanokat lakótelek céljára hasznosíthatónak nyilvánítja és a 8502. hrsz.-ú földrészletet pedig út cél
jára – kártérítés nélkül – veszi igénybe. A határozat – az
Öh1.-gyel azonosan – egyedi, meghatározott ingatlanra
vonatkozó, egyszeri aktust tartalmaz, így normatív tartalommal nem bír.
Mivel az Alkotmánybíróság sem az Öh1. és az Öh2.,
sem az Öh3. tekintetében nem állapította meg azok normatív tartalmát, a megsemmisítésükre irányuló indítványokat
az Ügyrend 29. § b) pontjára figyelemmel – érdemi vizsgálat nélkül – visszautasította. A Képviselő-testület határozata törvénysértés esetén a helyi önkormányzatokról szóló
1990. évi LXV. törvény 99. § (2) bekezdés b) pontja szerint bíróság előtt támadható meg.
2. Az Alkotmánybíróság az indítvány vizsgálata során
hivatalból észlelte, hogy a Képviselő-testület nem alkotta
meg azt a rendeletet, amely megfelelő eljárásban és jogszabályi formában rendezte volna a RÉSZ hatályos állapota szerint a belterület határán kívül, de a tervezett belterületi határ vonalán belül fekvő egyes ráckevei ingatlanok
belterületbe vonásának rendjét.
2.1. Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására vonatkozó
hatáskörét az Abtv. 49. §-a szabályozza. Az Abtv. 49. §-a
alapján mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására akkor kerülhet sor, ha a jogalkotó
szerv a jogszabályi felhatalmazásból eredő jogalkotói feladatát elmulasztotta, és ezzel alkotmányellenességet idézett elő. Az említett törvényi rendelkezés alkalmazása
során a két feltételnek – a mulasztásnak és az ennek folytán előidézett alkotmányellenes helyzetnek – együttesen
kell fennállni. [1395/E/1996. AB határozat, ABH 1998,
667, 669.] Az Alkotmánybíróság irányadó gyakorlata szerint a jogalkotó szerv jogalkotási kötelezettségét konkrét
jogszabályi felhatalmazás hiányában is köteles teljesíteni,
ha az alkotmányellenes helyzet – a jogi szabályozás iránti
igény – annak következtében állt elő, hogy az állam jogszabályi úton beavatkozott bizonyos életviszonyokba, és
ezáltal az állampolgárok egy csoportját megfosztotta
alkotmányos jogai érvényesítésének a lehetőségétől.
[22/1990 (X. 16.) AB határozat, ABH 1990, 83, 86.] Az
Alkotmánybíróság akkor is mulasztásban megnyilvánuló
alkotmányellenességet állapít meg, ha az alapjog érvényesüléséhez szükséges jogszabályi garanciák hiányoznak.
[37/1992. (VI. 10.) AB határozat, ABH 1992, 227, 231.]
Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértést nemcsak akkor állapít meg, ha az adott tárgykörre vonatkozóan semmilyen szabály nincs [35/1992.
(VI. 10.) AB határozat, ABH 1992, 204, 205.], hanem
akkor is, ha az adott szabályozási koncepción belül az
Alkotmányból levezethető tartalmú jogszabályi rendelkezés hiányzik. [22/1995. (III. 31.) AB határozat, ABH 1995,
108, 113.; 29/1997. (IV. 29.) AB határozat, ABH 1997,
122, 128.] A szabályozás hiányos tartalmából eredő alkot
mánysértő mulasztás megállapítása esetében is a mulasztás vagy a kifejezett jogszabályi felhatalmazáson nyugvó,
vagy ennek hiányában, a feltétlen jogszabályi rendezést
igénylő jogalkotói kötelezettség elmulasztásán kell, hogy
alapuljon. [4/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999,
52, 57.]
2.2. Az Ét. érintett szabályai, különösen a szabályozási
tervre vonatkozó 12. § (5) bekezdése előírja, hogy a szabályozási tervnek tartalmaznia kell a bel- és külterületek
lehatárolását (belterületi határvonal). A szabályozási tervnek a jóváhagyott településszerkezeti tervvel összhangban
kell lennie, eltérés szükségessége esetén a településszerkezeti tervet előzetesen módosítani kell [Ét. 12. § (3) bekezdés]. A szabályozási tervre – mint a településrendezés
egyik eszközére – jogok és kötelezettségek alapíthatók,
ezért az Ét. 12. § (4) bekezdése szerint a „szabályozási tervet a szükséges vízszintes, magassági és egyéb adatokat
tartalmazó olyan méretarányú térképen kell ábrázolni,
hogy annak megállapításai az egyes telkekre, építési területekre és közterületekre egyértelműen értelmezhetőek
legyenek”. A településrendezés céljait és követelményeit
meghatározó Ét. 8. §-a részletesen előírja, hogy milyen feltételek megléte esetén lehet valamely területet belterületté
nyilvánítani, milyen szempontok figyelembe vétele elengedhetetlen a településrendezés, így a belterületté nyilvánítás elrendelése esetén. A településrendezés általános
szabályait tartalmazó Ét. 9. § (1)–(8) bekezdései meghatározzák továbbá azt az eljárást, amely szigorú betartása kötelező egy településrendezési eszköz elfogadására nézve.
Az Ét. 9. § (7) bekezdése szerint a településrendezési eszköz nem fogadható el az előírt véleményeztetési eljárások
lefolytatása nélkül. A rendelkezés célja, hogy az érintett
területen jelentkező állampolgári és egyéb érdekek átfogó
figyelembevétele biztosított legyen. A törvény ezért előírja a településrendezés folyamatába az érdekeltek kétlépcsős megoldással történő bevonását. A részvétel lehetőséget ad az érintettek számára településük fejlődésének, rendezésének tényleges és érdemi alakítására. Az Ét 9. §
(9) bekezdésének második mondata pedig kiterjeszti az
egyeztetési eljárás szabályainak kötelező hatályát a településrendezési eszköz módosítására is: „Az (1)–(9) bekezdésben foglalt rendelkezéseket a (10) bekezdésben foglalt
kivételekkel a településrendezési eszköz módosítása esetén is alkalmazni kell.” [Az Ét. 9. § (10) bekezdésében
megfogalmazott kivételek a 2008. szeptember 1-jét követően indult eljárásokban alkalmazhatók.] „A településrendezési eszköz módosítása esetén a 9. § (3) bekezdés szerinti véleményeztetés elhagyható, ha a) a módosítás aa) nem
érinti a település fő infrastruktúra hálózatát, alapvető zöldfelületi rendszerét, morfológiáját, védett természeti értékeit, a kulturális örökség védelmét és nem növeli felhasználási intenzitását, ab) területfelhasználási változást nem
jelent, és ac) már a 9. § (2) bekezdés szerinti véleményez
tetéshez részletesen kidolgozásra került és véleményeztetése megtörtént, vagy b) a módosítás elírás vagy számítási
hiba javítása érdekében történik.” (Ét. 9/A. §)
Az Alkotmánybíróság 42/1992. (VII. 16.) AB határozatában (a továbbiakban: Abh.) – a korábbi építési szabályok
tükrében – vizsgálta Vonyarcvashegy Község Önkormányzatának azt a rendeletét, amely nem a rendezési terv
módosításával, hanem külön rendeletben intézkedett
egyes területek belterületbe vonásáról. E határozatában az
Alkotmánybíróság kifejtette, hogy a belterületbe vonásra
csak a rendezési terv rendeleti úton történő módosításával
kerülhet sor. „A belterületi határvonal megállapításának az
általános rendezési tervhez kötését az indokolja, hogy a
rendezési terv elfogadása, módosítása során nem csak a
belterület határvonaláról határoz a képviselő-testület,
hanem meghatározza a belterületbe vont területek rendeltetését, a területfelhasználás módját is. A döntésnek ez
módja azt hivatott biztosítani, hogy csak határozott, megalapozott fejlesztési, területfelhasználási célok érdekében
kerüljön sor mezőgazdasági rendeltetésű külterületi területek belterületbe vonására.” (Abh., ABH 1992, 369, 371.)
Az Abh. megállapította továbbá, hogy „a képviselő-testület törvénysértést követett el akkor, amikor nem az általános rendezési terv módosításával döntött a belterületi határvonal megállapításáról. A törvénysértés ebben az esetben nem csupán alaki jellegű, nem pusztán abban áll, hogy
a képviselő-testület nem a jogszabály által meghatározott
formában gyakorolta hatáskörét. A rendezési tervezéstől
független rendeleti formában történő szabályozás ebben az
esetben azt eredményezte, hogy a képviselő-testület kivonta döntését az általános rendezési tervek elfogadásához
előírt garanciális szabályok alól.” (Abh., ABH 1992, 369,
370–371.)
Jelen ügyben a Képviselő-testület egyes ráckevei ingatlanok belterületbe vonása tekintetében teljes egészében
mellőzte az Ét. szabályainak megfelelő, a RÉSZ módosítását is magába foglaló eljárást, jogszabályi formát.
„A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság.
A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze,
egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak,
egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és
előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes
jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.” [9/1992. (I. 30.)
AB határozat, ABH 1992, 59, 65.]
A Képviselő-testület azáltal, hogy a belterületbe vonásra tervezett ráckevei ingatlanok belterületbe vonásánál
mellőzte az Ét., különösen annak 9. §-ában meghatározott
eljárási szabályok megtartásával hozott önkormányzati
rendelet, mint jogszabály megalkotását, megsértette az
Alkotmány 2. § (1) bekezdését, a jogállamból eredő jogbiztonságot. Ezen alkotmányi rendelkezés alapján jogszabály csak formalizált eljárás – jelen esetben az Ét. anyagi
és eljárási szabályainak megtartásával – keletkezhet. Az
Ét. általános településrendezési szabályainak célja, hogy a
formalizált eljárás során megfelelően becsatornázzák az
érintett állampolgárok és hatóságok véleményét, hivatalos
álláspontjait és csak ezek kellő figyelembe vételével, a
szabályozási terv módosításával legyen a belterületi határvonal módosítható. Az Alkotmánybíróság rámutat arra,
hogy csak ez az eljárás garantálja az Ét. 8. §-ában foglalt
célok és követelmények kellő megtartását is. Az Ét. 9. §
(9) bekezdése kifejezetten előírja továbbá, hogy – a
(10) bekezdésben meghatározott kivételtől eltekintve –
a településrendezési eszköz módosítása esetén is alkalmazni kell a formális jogalkotási eljárási szabályokat.
Az Ét. 12. § (4) bekezdése továbbá azt is előírja, hogy a
szabályozási tervet olyan méretarányú terven kell ábrázolni, amely egyes telkekre is egyértelműen értelmezhetővé
teszi azt. A rendelkezés célja, hogy a szabályozási terv
alapján minden egyes ingatlan tulajdonosa kétséget kizáró
módon megismerhesse az ingatlanhoz kapcsolódó jogokat
és kötelezettségeket. Az Alkotmánybíróság megvizsgálta
a ráckevei 0673/28., 0673/30., 0675., 0676/6. és 0676/8.
hrsz.-ú ingatlanok RÉSZ illetőleg az ingatlan-nyilvántartás által tanúsított jogi helyzetét. Az ingatlanok a belterületi határvonalon kívül fekszenek, egyik oldalról a „Szabályozási vonal 2”, másik oldalról a „Tervezett belterületi
határ” határolja azokat. Az Ét. 12. § (5) bekezdés a) pontja
szerint a szabályozási tervnek tartalmaznia kell a bel- és
külterületek lehatárolását, a RÉSZ 6. § (3) bekezdése szerint a belterület határvonalát az SZT rögzíti (értsd: Szabályozási Terv). Sem az Ét., sem a RÉSZ nem fűz ugyanakkor jogi hatásokat a tervezett belterületi határvonalhoz, vagyis az Öh1.-gyel és az Öh3.-mal belterületbe vonni szánt
ingatlanok a szabályozási terv, mint a jogok és kötelezettségek tanúsítására alkalmas jogszabály szerint továbbra is
külterületen fekszenek. Ugyanakkor a ráckevei 0673/28.,
0673/30., 0675., 0676/6. és 0676/8. hrsz.-ú ingatlanok az
ingatlan-nyilvántartási hatóság által kibocsátott közhiteles
tulajdoni lap-másolat szerint egytől-egyig megszűntek,
belterületbe csatolás miatt. Jelen döntés meghozatalának
idején: a 0673/28. hrsz.-ú ingatlan 8503. hrsz. alatt, belterületként van nyilvántartva; a 0673/30. hrsz.-ú ingatlan beolvadt a 0676/8. hrsz.-ú ingatlanba, együttesen a 8501.
hrsz. alatt lettek belterületbe csatolva; a 0676/6. hrsz.-ú ingatlan 8500. hrsz. alatt belterületként van nyilvántartva;
végül a 0675. hrsz.-ú ingatlan 8502. hrsz. alatt lett belterületbe csatolva. Az ingatlan-nyilvántartás, mint közhiteles
nyilvántartás [az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi
CXLI. törvény (a továbbiakban: Inytv.) 5. §] tanúsága sze
rint az eljárásban érintett ingatlanok belterületnek minősülnek. A jogszabályi formát öltő RÉSZ és a közhiteles ingatlan-nyilvántartás különböző adatokat tartalmaz, jogokat
tanúsít az eljárásban vizsgált ingatlanok tekintetében, így
az ingatlanok tulajdonosai (és senki más) számára nem
állapíthatók meg egyértelműen az ingatlanokhoz kapcsolódó építési-igazgatási jogosultságok és kötelezettségek.
Az ingatlan-nyilvántartás kapcsán az Alkotmánybíróság kifejtette: „Az ingatlan-nyilvántartás – mint a nemzeti
ingatlanvagyon leltára – egyebek között csak akkor tudja
betölteni rendeltetését, ha az a közhitelesség és a nyilvánosság elve alapján működik. Az ingatlan-nyilvántartás
közhitelessége és nyilvánossága az Alkotmány 13. §
(1) bekezdésében deklarált tulajdonhoz való jog – közelebbről az ingatlantulajdonhoz való jog – egyik garanciális
biztosítéka. Mivel az ingatlan-nyilvántartás az ingatlanra
vonatkozó jogok és tények nyilvántartására, sőt gyakran a
jogok létrehozására is szolgál, az ingatlanforgalom alapvető garanciája a nyilvántartás nyilvánossága.” [15/1995.
(III. 13.) AB határozat, ABH 1995, 88, 90.]
A Képviselő-testület azáltal, hogy nem szabályozta a
belterületi határvonalon kívül, de a tervezett belterületi
határvonalon belül fekvő ingatlanok belterületbe vonásának az Ét. szabályaival összhangban álló rendjét, megsértette a jogállami jogbiztonságot, valamint az Alkotmány
13. § (1) bekezdésében szabályozott tulajdonhoz való
jogot. Lehetővé tette ugyanis olyan helyzet kialakulását,
ahol a RÉSZ szerinti (törvényes) belterületi határvonalon
kívül fekvő ingatlanok jogi helyzete – a Képviselő-testület
belterületbe vonásról rendelkező határozatai; a RÉSZ-ben
szereplő határvonal tényleges módosításának elmaradása
folytán; valamint az ezekkel ellentétes jogállást tanúsító
ingatlan-nyilvántartási határozatok, tulajdoni lap-másolatok közhiteles adatai miatt – bizonytalan mind az ingatlanok tulajdonosai, mind pedig rajtuk kívül álló harmadik
személyek számára. Az ingatlan-nyilvántartási hatóság
határozatai és a RÉSZ egymásnak ellentmondó jogi hely
zetet tanúsítanak az ingatlanok tekintetében, amely ellentmondó állami cselekmények miatt sérül a jogbiztonság.
Sérül továbbá a tulajdonhoz való jog is, mivel annak egyik
garanciális biztosítéka: az ingatlan-nyilvántartás közhitelessége üresedhet ki a Képviselő-testület jogalkotói mulasztásával, a jogszerű és Ét.-nek megfelelő belterületbe
vonás elmaradásával. Ez utóbbi mulasztásnak pedig az az
okozója, hogy Képviselő-testület nem szabályozta annak
garanciális rendjét, hogy a tervezett belterületi határvonalon belül, de a tényleges belterületi határvonalon kívül
fekvő területeket az Ét.-nek megfelelő eljárásban miként
vonja belterületbe.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság hivatalból eljárva
megállapította, hogy egyes ráckevei ingatlanok belterületbe vonása tekintetében a Képviselő-testület mulasztásban
megnyilvánuló alkotmányellenességet követett el, amikor
a RÉSZ-ben nem szabályozta a belterületi határvonal és a
tervezett belterületi határvonal közötti területek belterületbe vonásának, a belterületi határvonal módosításának az
Ét. szabályaival összhangban álló rendjét. Az Alkotmánybíróság az Abtv. 49. § (1) bekezdésének megfelelően, határidő tűzésével felhívta a Képviselő-testületet jogalkotási
kötelezettségének teljesítésére.
Az Alkotmánybíróság a határozatnak a Magyar Közlönyben történő közzétételét a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására tekintettel rendelte el.
Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


text:
45/2013. (I. 29.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséről és megbízásáról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külügyminiszter előterjesztésére – Szilágyi Mátyást kinevezem rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetetté és megbízom Magyarország chisinaui nagykövetségének vezetésével.
Budapest, 2012. június 19. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
33/2017. (XII. 12.) EMMI rendelete a Minősített Könyvtár cím és a Könyvtári Minőségi Díj adományozásáról.
A muzeális intézményekről, a nyilvános könyvtári ellátásról és a közművelődésről szóló 1997. évi CXL. törvény 100. § (3) bekezdés
a) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet
48. § 9. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § (1) A  kultúráért felelős miniszter (a  továbbiakban: miniszter) a  nyilvános könyvtár (a  továbbiakban: könyvtár)
magas színvonalú szakmai munkáját – a  könyvtárhasználati jog érvényesülésére, valamint a  könyvtárhasználói
elégedettség eredményeire figyelemmel – Minősített Könyvtár címmel ismeri el.
(2) A modellértékű szolgáltatásokat alkalmazó, Minősített Könyvtár címmel rendelkező könyvtár munkáját a miniszter
Könyvtári Minőségi Díj adományozásával ismeri el.
2. § (1) A Minősített Könyvtár cím és a Könyvtári Minőségi Díj elnyerésére a miniszter évente pályázatot hirdet. A pályázati
felhívást a miniszter által vezetett minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) honlapján kell közzétenni. A pályázat
benyújtási határideje a felhívás közzétételétől számított 45. nap.
(2) A  pályázat részeként a  pályázó könyvtárak az  Országos Széchényi Könyvtár szervezeti egységeként működő
Könyvtári Intézet (a  továbbiakban: Könyvtári Intézet) által megállapított szakmai szempontrendszer alapján
értékelik tevékenységüket (a továbbiakban: könyvtári önértékelés).
(3) A pályázatban foglaltakat a miniszter a pályázó könyvtárban helyszíni vizsgálat során ellenőrzi. A helyszíni vizsgálat
eredményéről 15 napon belül szöveges szakmai értékelés készül.
(4) A  pályázati dokumentumok, valamint a  (3)  bekezdés szerinti szöveges szakmai értékelés alapján a  miniszter dönt
a Minősített Könyvtár cím és a Könyvtári Minőségi Díj odaítéléséről.
(5) A Minősített Könyvtár címet elnyert könyvtár a miniszter által adományozott díszoklevelet kap, és pénzjutalomban
részesül. A  Minősített Könyvtár cím használatára a  könyvtár 5 évig jogosult, ennek eltelte után ismét pályázatot
nyújthat be az (1) bekezdésben meghatározottak szerint.
(6) A Könyvtári Minőségi Díjat elnyert könyvtár a miniszter által adományozott díszoklevelet kap, és pénzjutalomban
részesül. A  Könyvtári Minőségi Díjban részesült könyvtár az  elismerést az  adományozás évének feltüntetésével
használhatja.
(7) A Könyvtári Minőségi Díj az (5) bekezdés szerinti ötéves időtartam alatt csak egyszer adományozható.
 (8) A  Minősített Könyvtári címmel, valamint a  Könyvtári Minőségi Díjjal járó pénzjutalom összegét a  miniszter
a pályázati kiírásban határozza meg, fedezetét a minisztérium biztosítja.
3. § (1) A Minősített Könyvtár cím és a Könyvtári Minőségi Díj adományozásának szakmai előkészítése a Könyvtári Intézet
feladata.
(2) A Könyvtári Intézet szakmai előkészítő tevékenysége körében
a) előkészíti a 2. § (1) bekezdése szerinti pályázati felhívást,
b) szöveges szakmai értékelést ad a beküldött pályázatokról,
c) elvégzi a 2. § (3) bekezdése szerinti helyszíni ellenőrzést, valamint
d) meghatározza a könyvtári önértékelés szempontrendszerét.
(3) A Könyvtári Intézet az e rendeletben foglalt feladatait a miniszter által jóváhagyott ügyrendje alapján látja el, melyet
az Országos Széchényi Könyvtár szervezeti és működési szabályzata tartalmaz.
(4) A könyvtári önértékelés szakmai szempontrendszeréről, a pályázatok ellenőrzési és értékelési rendszeréről, valamint
az  ellenőrzés folyamatáról a  Könyvtári Intézet szabályzatot készít, melyet – a  miniszter jóváhagyását követően  –
a honlapján közzétesz.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
5. § Hatályát veszti a  Minősített Könyvtár cím és a  Könyvtári Minőségi Díj adományozásáról szóló 12/2010. (III. 11.)
OKM rendelet.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
126/2016. (IV. 29.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Gyurik Anita
Erzsébetet a 2016. május 1. napjától 2019. április 30. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2016. április 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1029/2017. (I. 24.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és a Kínai Népköztársaság Kormánya között a Budapest–Belgrád vasútvonal újjáépítési beruházás magyarországi szakaszának fejlesztése, kivitelezése és finanszírozása kapcsán született Egyezmény 2. melléklete szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyarország Kormánya és a  Kínai Népköztársaság Kormánya között a  Budapest–Belgrád vasútvonal
újjáépítési beruházás magyarországi szakaszának fejlesztése, kivitelezése és finanszírozása kapcsán született
Egyezmény 2. mellékletének (a továbbiakban: 2. melléklet) bemutatott szövegével;
2. felhatalmazza a nemzeti fejlesztési minisztert vagy az általa kijelölt személyt a 2. melléklet bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a 2. melléklet szövegének végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
4. elfogadja a  2.  melléklet kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a  2.  melléklet szövegének végleges
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását, a törvényjavaslat előadójának a Kormány
a nemzeti fejlesztési minisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
59/2015. (XII. 16.) OGY határozata az ENSZ Közép-afrikai Köztársaságbeli Többdimenziós Integrált Stabilizációs Missziójában (”MINUSCA”) történő további magyar katonai szerepvállalásról szóló beszámoló elfogadásáról.
Az Országgyűlés az  ENSZ Közép-afrikai Köztársaságbeli Többdimenziós Integrált Stabilizációs Missziójában
(”MINUSCA”) történő további magyar katonai szerepvállalásról szóló beszámolót elfogadja.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
67/2012. (X. 9.) OGY határozata az MTA munkájáról és a magyar tudomány helyzetéről 2009–2010 szóló beszámoló elfogadásáról.
1. Az Országgyűlés a Magyar Tudományos Akadémia munkájáról és a magyar tudomány helyzetéről szóló beszámolót
elfogadja. 2. E határozat a közzétételének napján lép hatályba.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
2018. LXV. törvény a Magyarország és a Thaiföldi Királyság között a Mahachulalongkornrajavidyalaya Egyetemnek a Tan Kapuja Buddhista Főiskolával Együttműködésben való magyarországi működéséről szóló Megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az  Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Magyarország és a  Thaiföldi Királyság között
a  Mahachulalongkornrajavidyalaya Egyetemnek a  Tan Kapuja Buddhista Főiskolával Együttműködésben való
magyarországi működéséről szóló Megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a Megállapodást e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„MEGÁLLAPODÁS, MELY LÉTREJÖTT MAGYARORSZÁG ÉS A THAIFÖLDI KIRÁLYSÁG KÖZÖTT
A MAHACHULALONGKORNRAJAVIDYALAYA EGYETEMNEK A TAN KAPUJA BUDDHISTA FŐISKOLÁVAL
EGYÜTTMŰKÖDÉSBEN VALÓ MAGYARORSZÁGI MŰKÖDÉSÉRŐL
Magyarország és a Thaiföldi Királyság (a továbbiakban együtt „a Felek”) fenn kívánják tartani illetve bővíteni kívánják
az oktatási és tudományos együttműködést a Felek népei és felsőoktatási intézményei között.
Tekintettel az ebből származó kölcsönös előnyökre, valamint a Felek azon szándékára, hogy megerősítsék és tovább
mélyítsék a tudományos együttműködést a buddhista tanulmányok területén, a Felek a következőkben állapodtak
meg:
(1) A Felek biztosítják a  Mahachulalongkornrajavidyalaya Egyetemnek a  Tan Kapuja Buddhista Főiskolával
együttműködésben való magyarországi működésének a  támogatását a  buddhista tanulmányok területén
és kölcsönösen elismerik a  felsőoktatási szintű tudományos fokozat és szakmai képesítés megszerzésének
igazolásaként kiadott diplomát.
(2) A Thaiföldi Királyság tanúsítja, hogy a Mahachulalongkornrajavidyalaya Egyetem minősített felsőoktatási intézmény
a Thaiföldi Királyságban.
(3) A Felek vállalják egy szakmai kapcsolattartó pont kijelölését a  Mahachulalongkornrajavidyalaya Egyetem és a Tan
Kapuja Buddhista Főiskola oktatási tevékenységeivel kapcsolatos kérdések támogatása érdekében.
(4) A következő szervek fognak együttműködni a jelen Megállapodás végrehajtása érdekében:
a) az Emberi Erőforrások Minisztériuma Magyarország részéről,
b) a Felsőoktatási Bizottság Hivatala, Oktatási Minisztérium, a Thaiföldi Királyság részéről.
(5) A Felek vállalják azoknak a  belső jogi eljárásoknak a  lefolytatását, melyek a  jelen Megállapodás 2018. november
15-ig való hatályba lépéséhez szükségesek. A  jelen Megállapodás azon diplomáciai csatornákon keresztül
megküldött utolsó írásos értesítés kézhezvételét követő harmincadik (30.) napon lép hatályba, melyben a  Felek
értesítik egymást a  jelen Megállapodás hatályba lépéséhez szükséges belső jogi eljárások lefolytatásáról. A  jelen
Megállapodás a Felek kölcsönös írásos hozzájárulásával módosítható. A jelen Megállapodás mindaddig érvényben
marad, amíg bármely Fél írásban nem értesíti a  másikat, hogy fel kívánja azt mondani. Ebben az  esetben
a Megállapodás az erről szóló értesítés időpontját követő első naptári év harmincadik (30.) napján szűnik meg.
(6) A jelen Megállapodás nem érinti a  Feleknek bármely más nemzetközi megállapodásból vagy egyezményből
származó jelenlegi vagy jövőbeni jogát illetve kötelezettségét, különös tekintettel Magyarország európai uniós
tagságából származó kötelezettségeire.
Kelt Bangkokban, 2018. június hó 14. napján. A  jelen Megállapodás két-két eredeti példányban jött létre magyar,
thai és angol nyelven, és mindegyik szöveg egyformán hiteles. Amennyiben bármely eltérés lenne a  szövegek
között, az angol nyelvű szöveg az irányadó.”
A törvényt az Országgyűlés a 2018. október 16-i ülésnapján fogadta el.
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § a Megállapodás (5) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A  Megállapodás, illetve a  2.  § és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
5. § Az e törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az oktatásért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Dr. Latorcai János s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
18/2011. (XII. 5.) MNB rendelete „MAGYARORSZÁG” felirattal ellátott 5 forintos címletű érme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2001. évi LVIII. törvény 60. § (1) bekezdés d) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, a Magyar
Nemzeti Bankról szóló 2001. évi LVIII. törvény 4. § (2) bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket
rendelem el: 1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank „MAGYARORSZÁG” felirattal ellátott 5 forintos címletű érmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2012. január 1. 2. § (1) Az érme réz (75%), nikkel (4%) és cink (21%) ötvözetéből készült, súlya 4,2 gramm, átmérője 21,2 mm,
peremvastagsága 1,6 mm, széle sima. (2) Az érme előlapján, a középmezőben a nagykócsag (egretta alba) ábrázolása látható. Az érme szélén található
gyöngysor-szegélyen belül, köriratban a „MAGYARORSZÁG” felirat, lent, egy-egy pont között a verési évszám
olvasható. Az érme előlapjának képét az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Az érme hátlapjának szélén található gyöngysor-szegélyen belül, a középmezőben az „5” értékjelzés, az értékjelzés bal
és jobb oldalán, alul díszítővonal látható. Az értékjelzés alatti két vízszintes sorban a „FORINT” felirat és a „BP.” verdejel
olvasható. Az érme hátlapjának képét a 2. melléklet tartalmazza.
(4) Az érme különleges – ún. proof – technológiával is készíthető.
3. § (1) Ez a rendelet 2012. január 1-jén lép hatályba.
(2) Ez a rendelet nem érinti az 1 és 2 forintos címletű érmék bevonásáról szóló 10/2007. (V. 11.) MNB rendelet 2. §
(2) bekezdésében meghatározott 5 forintos címletű érmét. Simor András s. k.,
a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
66/2006. (III. 27.) Korm. rendelete a 2005–2007 közötti időszakban az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmére vonatkozó Nemzeti Kiosztási Terv és Nemzeti Kiosztási Lista kihirdetéséről, valamint a kibocsátási egységek kiosztásának részletes szabályairól.
Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelméről szóló 2005. évi XV. törvény (a továbbiakban: Üht.) 20. §-a (5) bekezdésének a) és c) pontjában kapott felhatalmazás alapján a Kormány a következőket rendeli el:
Általános rendelkezések 1. § (1) A 2005. január 1. és 2007. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: első kereskedési időszak) vonatkozó Nemzeti Kiosztási Tervet (a továbbiakban: Kiosztási
Terv) e rendelet 1. melléklete tartalmazza. Az első kereskedési időszakra vonatkozó Nemzeti Kiosztási Listát
(a továbbiakban: Kiosztási Lista) e rendelet 2. melléklete
tartalmazza.
(2) E rendelet szabályait a Kiosztási Tervben meghatározott új belépő tartalékba tartozó kibocsátási egységek kiosztására, valamint a létesítmények bezárása vonatkozásában kell alkalmazni.
(3) A rendelet alkalmazásában:
a) a létesítmény bezárása:
aa) a létesítményben folytatott tevékenység megszűn
tetése,
ab) a létesítmény kapacitásának az Üht. 1. mellékleté
ben meghatározott küszöbérték alá csökkentése végleges
jelleggel, vagy
ac) a létesítményben folytatott tevékenység hat hónapot meghaladó szüneteltetése (beleértve a karbantartást
is), anélkül hogy azt az üzemeltető az aa) pont szerint meg
kívánná szűntetni vagy a létesítmény kapacitását végleges
jelleggel az ab) pont szerinti küszöbérték alá kívánná
csökkenteni. Nem minősül bezárásnak a létesítményben
folytatott tevékenység hat hónapot meghaladó szüneteltetése, amennyiben azt a tevékenység időszakos jellege indokolja (így különösen a mezőgazdasági termékek feldolgozása);
b) új belépő tartalék: a kibocsátási egységeknek a Kiosztási Terv 13. pontjában meghatározott tartaléka;
c) környezetvédelmi hatóság: az Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség.
(4) A rendeletben használt egyéb fogalmak tekintetében
az egyes létesítmények üvegházhatású gázkibocsátásának
engedélyezéséről, nyomon követéséről és jelentéséről
szóló 272/2004. (IX. 29.) Korm. rendelet és az Üht. meghatározásai irányadóak.
Az új belépő tartalékba tartozó kibocsátási egységek
kiosztása
2. § (1) Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek
kereskedelméről szóló 2005. évi XV. törvény végrehajtásának egyes szabályairól szóló 143/2005. (VII. 27.) Korm.
rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 10. §-ában foglalt, az új
belépő tartalékba tartozó kibocsátási egységek kiosztására
vonatkozó szabályokat az első kereskedési időszakban az
alábbi eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Az új belépő tartalék 2006. évi keretének kiosztására
a környezetvédelmi és vízügyi miniszter (a továbbiakban:
miniszter) 2006. október 31-ig felhívást tesz közzé a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztérium hivatalos lapjában, illetve honlapján. A 2007. évi keret kiosztására a miniszter a felhívást 2007. október 31-ig teszi közzé.
(3) Az új belépő tartalékba tartozó kibocsátási egységek
kiosztását az alábbi csoportok bármelyikébe tartozó, jogerős kibocsátási engedéllyel rendelkező azon létesítmény
üzemeltetője kérelmezheti, amely
a) tevékenységét 2005. január 1. után kezdi meg és nem
szerepel a Kiosztási Listában;
b) szerepel a Kiosztási Listában, de 2005. január 1-jét
követően beépített kapacitását a Kiosztási Terv 13.1.1.
pontja szerint bővíti;
c) szerepel a Kiosztási Listában, de 2005. január 1-jét
követően a fenti b) pont alá nem tartozó, külön jogszabály
szerinti kötelező olyan beruházást valósít meg, amely
szén-dioxid kibocsátását a legutolsó hitelesített éves kibocsátáshoz képest legalább 10%-kal növeli;
d) az 1. § (3) bekezdés ac) pontja szerint szüneteltetett
tevékenységét 2005. január 1-jét követően ismételten
megkezdi.
(4) Az új belépő tartalékba tartozó kibocsátási egységek
kiosztására való jogosultságot megalapozó, a Vhr. 10. §
(1) bekezdésében megjelölt esemény az üzembe helyezés
napja.
(5) A (3) bekezdés b), c) és d) pontjában meghatározott
esetekben kibocsátási egységek kiosztását csak az ott megjelölt eseményekhez kapcsolódó kibocsátások tekintetében lehet kérelmezni.
(6) Amennyiben az új belépő tartalék éves mennyisége
nem elegendő az üzemeltetők kérelmének maradéktalan
teljesítésére, a miniszter a Kiosztási Terv 13.1.2. pontja
szerint az egyes üzemeltetők részére kiosztatható kibocsátási egységek mennyiségét arányosan csökkenti.
Bezáró létesítmények 3. § (1) A létesítmény üzemeltetője köteles a létesítmény bezárását tizenöt napon belül a környezetvédelmi hatóság
számára bejelenteni a bezárást megalapozó esemény napjának megjelölésével (bezárás napja). A környezetvédelmi
hatóság a bezárás tényéről haladéktalanul értesíti a minisztert.
(2) Az 1. § (3) bekezdés aa) és ab) pontjában meghatározott esetekben a környezetvédelmi hatóság a kibocsátási
engedélyt az (1) bekezdés szerinti bejelentés alapján
visszavonja. A bezárásra tekintet nélkül a bezárás napjáig
fennálló nyomon követési, jelentéstételi és a kibocsátási
egységek visszaadására vonatkozó kötelezettségét az üzemeltetőnek a vonatkozó jogszabályok szerint teljesítenie
kell.
(3) Amennyiben az üzemeltető a bezárás bejelentésére
irányuló kötelezettségének nem tesz eleget, a környezetvédelmi hatóság az üzemeltetőt határozatban – e kötelezettsége teljesítéséig – bírság megfizetésére kötelezi. A bírság
napi tétele az első kereskedési időszak alatt az üzemeltető
részére, a létesítmény vonatkozásban kiosztott minden
egyes kibocsátási egység után ötszáz forint.
(4) Az üzemeltető az (5) bekezdés esetét kivéve nem jogosult kibocsátási egységekre a bezárás napját követő év
január 1-jétől az első kereskedési időszak végéig. A ki nem
osztott kibocsátási egységek az új belépő tartalékba kerülnek.
(5) A bezárt létesítmény üzemeltetője legkésőbb az
(1) bekezdés szerinti bejelentéssel egyidejűleg kezdeményezheti a miniszternél, hogy a részére a bezárás miatt ki
nem osztott kibocsátási egységek teljes mennyisége az
első kereskedési időszak során általa üzembe helyezett, az
Üht. 1. melléklete szerinti tevékenységet folytató új vagy
rekonstruált meglévő létesítmény kibocsátásai kapcsán az
üzemeltető számláján kerüljön jóváírásra (kibocsátási
egységek megtartása).
(6) Nem jogosult a kibocsátási egységek megtartására
az üzemeltető, ha annak jogellenes tevékenysége eredményezte a létesítmény bezárását.
(7) A miniszter – a gazdasági és közlekedési miniszterrel egyetértésben – a kibocsátási egységek megtartását határozatban akkor hagyja jóvá, ha az új létesítmény üzembe
helyezésére a bezárás napját követő hat hónapon belül sor
kerül. E határidő az üzemeltető kérelmére, indokolt esetben, egy alkalommal hat hónappal meghosszabbítható. A
villamos energia termelői engedélyköteles tevékenységek
kapcsán a kibocsátási egységek megtartásáról a miniszter
a Magyar Energia Hivatal szakvéleményére figyelemmel
határoz.
(8) A kibocsátási egységek megtartása esetén az üzemeltető a (5) bekezdés szerinti új létesítmény kapcsán nem
jogosult az új belépő tartalékban szereplő kibocsátási egységekre.
4. § (1) E rendelet a kihirdetését követő 5. napon lép hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg az egyes
létesítmények üvegházhatású gázkibocsátásának engedélyezéséről, nyomon követéséről és jelentéséről szóló
272/2004. (IX. 29.) Korm. rendelet 7. §-a az alábbi (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) Nem alkalmazható az 5. § (2) bekezdésében megjelölt jogkövetkezmény, amennyiben az üzemeltető a 4. §
(1) bekezdése szerinti jelentéstételi kötelezettségének a
2005. évi kibocsátások tekintetében határidőre nem tesz
eleget. Ez a rendelkezés nem érinti az üzemeltetőnek a kibocsátási egységek határidőre történő visszaadására fennálló, külön jogszabályban meghatározott kötelezettségét.”
(3) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelméről
szóló 2005. évi XV. törvény végrehajtásának egyes szabályairól szóló 143/2005. (VII. 27.) Korm. rendelet 1. melléklete helyébe az alábbi melléklet lép:
„1. melléklet
a 143/2005. (VII. 27.) Korm. rendelethez
Az új belépő tartalékba tartozó kibocsátási egységek kiosztása iránti kérelem tartalmi elemei
és a csatolandó dokumentumok köre I. A kérelem tartalma
I.1. A kérelmező üzemeltető azonosító adatai (név,
székhely, levelezési cím, cégjegyzék szám, adóazonosító
jel, telefonszám, faxszám, email cím, a cég jegyzésére jogosult képviselő neve és beosztása);
I.2. a kiosztási kérelem által érintett létesítmény azonosító adatai [létesítmény neve, levelezési címe, a környezethasználati engedély száma (ha van), a kibocsátási engedély száma];
I.3. a létesítmény termelési szintjét jellemző adatok
(így például a közbenső és a végső termék mennyiségi adatai, a termeléshez felhasznált anyagok és tüzelőanyagok
mennyiségi adatai);
I.4. a létesítmény berendezéseinek technológiai jellemzői (így különösen a kapacitás és az alkalmazott technológia jellemzői);
I.5. az első kereskedési időszakra tervezett termelési
szint;
I.6. az első kereskedési időszak alatt felhasználni tervezett anyagok és tüzelőanyagok, továbbá ezeknek a
szén-dioxid kibocsátást befolyásoló jellemzői.
II. A kérelemhez csatolandó dokumentumok II.1. 30 napnál nem régebbi cégkivonat;
II.2. az egységes környezethasználati engedély máso
lata (ha van), a kibocsátási engedély másolata;
II.3. az I.3. pont szerinti termelési szintek, valamint a
termeléshez felhasznált anyagok és tüzelőanyagok
mennyiségét igazoló dokumentumok, elsősorban termék
eladási és tüzelőanyag beszerzési szerződések;
II.4. a létesítmény berendezéseinek az I.4. pont szerinti
technológiai jellemzőit igazoló dokumentumok, elsősorban a létesítmény berendezéseinek gyártója által kiadott
műszaki dokumentumok és a létesítmény műszaki tervei;
II.5. a felhasználni kívánt anyagok szén-dioxid kibocsátását befolyásoló jellemzőit igazoló dokumentumok,
elsősorban független laboratóriumi mérések, valamint a
szállító által végzett mérések.”
(4) E rendelet az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének
létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikke (1) és (3)–(4) bekezdéseinek való megfelelést szolgálja.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
1020/2008. (III. 28.) Korm. határozata az audiovizuális médiapolitikáért felelős kormánybiztos felmentéséről.
1. A Kormány dr. Sarkady Ildikót az audiovizuális
médiapolitikáért felelős kormánybiztosi megbízatása alól
felmenti.
2. Az audiovizuális médiapolitikáért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól szóló 1076/2007.
(X. 1.) Korm. határozat hatályát veszti.
3. Ez a határozat 2008. április 1-jén lép hatályba.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
1540/2014. (IX. 24.) Korm. határozata a Széchenyi István Egyetem, az AUDI Hungaria Motor Kft. és Győr Megyei Jogú Város közötti együttműködés alapján létrejövő Felsőoktatási és Ipari Együttműködési Központról.
A Kormány
 1. egyetért a  Széchenyi István Egyetem, az  AUDI HUNGARIA MOTOR Korlátolt Felelősségű Társaság és Győr Megyei
Jogú Város közötti stratégiai kutatásfejlesztési és innovációs együttműködés létrehozásával és ennek érdekében
közös Felsőoktatási és Ipari Együttműködési Központ (a továbbiakban: FIEK) létrehozásával,
2. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a  FIEK kialakításához és működéséhez szükséges
intézkedések megtételéről gondoskodjon és azok megvalósításához szakmai támogatást nyújtson,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: azonnal 3. felhívja a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a FIEK részletes koncepciójának kidolgozását és elfogadását
követően a megvalósításához szükséges költségnek a Gazdaságfejlesztési és Innovációs Operatív Program terhére
történő finanszírozásához szükséges intézkedések megtételéről gondoskodjon,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2014. október 31.
 4. egyetért azzal, hogy a FIEK elhelyezését a Széchenyi István Egyetem területén biztosítsák.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
83/2010. (V. 20.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 426/2009. (XI. 5.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Magánszemély 2009. október 5-én országos népszavazási kezdeményezés tárgyában aláírásgyűjtő ív mintapéldányát
nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: OVB) hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven
az alábbi kérdés szerepelt: „Egyetért-e Ön azzal, hogy a bűnhalmazatban vagy visszaesőként szándékos, személy elleni
erőszakos bűncselekményt harmadik vagy további alkalommal elkövető személyre kiszabandó büntetési tétel alsó és
felső határa szabadságvesztés esetén a kétszeresére emelkedjen és amennyiben az így megemelt büntetési tétel felső
határa eléri vagy meghaladja a tizenhat évet, úgy az elkövetővel szemben életfogytig tartó szabadságvesztést kelljen
kiszabni?”
Az OVB az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését a 426/2009. (XI. 5.) OVB határozatával megtagadta.
A határozat indokolása szerint a kérdés nem felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló
1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek, mely szerint
a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni.
Az OVB határozatában tükröződő álláspont szerint mind a jogalkotó, mind a választópolgárok számára kétséges
a kérdés értelmezhetősége. A népszavazásra feltenni kívánt kezdeményezés ugyanis számos kérdést von egybe,
úgymint a bűnhalmazatban vagy visszaesőként szándékos, személy elleni erőszakos bűncselekményt több
alkalommal elkövető személyre kiszabható büntetési tétel alsó és felső határának megemelését, valamint
az életfogytig tartó szabadságvesztés kiszabásának egy új esetét. Ezek a kérdések azonban külön-külön is
megválaszolhatók. A kezdeményezés összetettsége miatt a választópolgárnak nincs lehetősége megkülönböztetést
tenni, és részkérdésenként véleményt nyilvánítani. Ennek alapján a népszavazásra feltenni kívánt kérdésre nem lehet
egyértelműen válaszolni.
A kérdés továbbá – mutat rá az OVB indokolása – nem egyértelmű azért sem, mert megfogalmazása oly mértékben
bonyolult, hogy a választópolgár számára e miatt sem megválaszolható.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján a kezdeményező
– a törvényes határidőn belül – kifogást nyújtott be az Alkotmánybírósághoz. A kifogásban a kezdeményező vitatva
az OVB álláspontját, hivatkozott arra, hogy az Nsztv. nem tiltja meg a kezdeményezés csomagban való előterjesztését.
Véleménye szerint a kérdés egyes elemei oly mértékben függnek össze, hogy azokat a kérdés további bonyolítása
nélkül nem is lehet feltenni.
II. 1. Az Alkotmány figyelembe vett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
(2) A Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé, amely a népszuverenitást választott képviselői útján, valamint
közvetlenül gyakorolja.”
2. Az Nsztv. vonatkozó rendelkezése:
„13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.”
3. A Ve. alkalmazott szabályai:
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
(2) Az Országgyűlés népszavazást elrendelő, valamint kötelezően elrendelendő népszavazás elrendelését elutasító
határozata elleni kifogást a határozat közzétételét követő nyolc napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve
– az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani. Az Országos Választási Bizottság a kifogás benyújtásáról
haladéktalanul tájékoztatja az Országgyűlés elnökét, a népszavazást elrendelő határozat elleni kifogásról
a köztársasági elnököt is.
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
III. 1. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjában foglaltaknak megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján
lefolytatott eljárása jogorvoslati eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és
rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és
a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési
eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el.
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében rögzített egyértelműség követelményének. Az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve
az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta megalapozottnak, és a 426/2009. (XI. 5.) OVB határozatot az abban foglalt
indokok helyességére tekintettel, azonos indokok alapján helybenhagyta.
3. Az Alkotmánybíróság – figyelemmel az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére – elrendelte
e határozatnak a Magyar Közlönyben való közzétételét.
Budapest, 2010. május 18. Dr. Holló András s. k.,
az Alkotmánybíróság helyettes elnöke


text:
131/2014. (XI. 19.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva,
a honvédelmi miniszter javaslatára
dr. Puskás Attilát a Honvédelmi Minisztérium helyettes államtitkárává
– 2014. november 15-ei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
203/2012. (VIII. 2.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külügyminiszter előterjesztésére – hozzájárulok Gordan Grliæ Radman
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Horvát Köztársaság magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé
történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel. Budapest, 2012. július 19.
Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
161/2015. (IV. 2.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Lendvai Kingát
a 2015. április 1. napjától 2018. március 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2015. március 23. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
101/2011. (V. 20.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a külügyminiszter előterjesztésére
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ARANY ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést, Kiss-Borlase Andreának, a genfi magyar iskola vezetőjének, tanárának, a Genfi Magyar Egyesület alelnökének,
Mieczys³aw Lubowieckinek, a Tim-Imex cég ügyvezető elnökének, a LIMPOL cég ügyvezető elnök-helyettesének a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI EZÜST ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést adományozom.
Budapest, 2011. április 27. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
62/2010. (V. 13.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 33/2010. (I. 29.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján magánszemélyek
kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továb biak ban: OVB) 33/2010. (I. 29.)
OVB határozata ellen. Az OVB vitatott határozatában megtagadta annak az országos népszavazási kezdeményezésre
irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának a hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés törvény ben mondja ki, hogy valamennyi törvényi rendelkezésben a „várossá
nyilvánítás” kifejezés helyére a „városi cím adományozása” kifejezés lép?”
Az OVB határozatának indokolásában megállapította, hogy az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről
 szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 13. §-ának (1) bekezdése értelmében a népszavazásra feltett
konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. A kezdeményezés nem felel
meg a fenti jogszabályi feltételeknek, a választópolgárok számára nem egyértelmű az elérni kívánt cél mibenléte,
az ezzel járó változások tartalma és következménye. Az OVB álláspontja szerint a kérdés emellett megtévesztő, mert
azt a látszatot kelti, mintha az elnevezés módosítása tartalmi módosítással is járna. Az OVB ezért a Nsztv. 10. § c) pontja
alapján megtagadta a hitelesítést.
A kifogástevők álláspontja szerint az OVB határozata jogszabálysértő, mert az Nsztv. 10. §-ában és 13. §-ában megjelölt
elutasítási indokok alaptalanok. Véleményük szerint az aláírásgyűjtő íven feltüntetett kérdés érthető, egyértelmű
mind nyelvtani, mind jogalkotási, mind a „választópolgári megérthetőség” tekintetében. Mindezek alapján a határozat
megsemmisítését, és az OVB új eljárás lefolytatására való kötelezését kérik az Alkotmánybíróságtól.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB
az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek meg fele lően
járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni javasolt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve a kifogást nem találta megalapozottnak,
ezért a 33/2010. (I. 29.) OVB határozatot az abban foglalt indokok helyességére tekintettel, azonos indokok alapján
helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. május 11.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
124/2003. (XII. 27.) ME határozata.  az Esélyegyenlőségi Kormányhivatal elnökének kinevezéséről Az Esélyegyenlőségi Kormányhivatalról szóló 222/2003. (XII. 12.) Korm. rendelet 1. § (2) bekezdése alapján, az esélyegyenlőségi tárca nélküli miniszter előterjesztésére Kiss Róbertet az Esélyegyenlőségi Kormányhivatal elnökévé — 2004. január 1-jei hatállyal — kinevezem. Dr. Medgyessy Péter s. k., miniszterelnök A Miniszterelnök 125/2003. (XII. 27.) ME
határozata főiskolai rektori megbízásról A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény 73. §
b) pontja alapján
a Károly Róbert Főiskolán dr. Magda Sándor egyetemi tanárt
— a 2004. január 1-jétől 2007. december 31-ig terjedő
időtartamra —
a főiskolai rektori teendők ellátásával megbízom. Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
456/2015. (XI. 18.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Bárdos Editet 2016. április 24-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2015. november 2. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1813/2016. (XII. 20.) Korm. határozata az egyes egyházi célú támogatások forrásszükségletének biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért az  1.  melléklet szerinti egyházi célú támogatások megvalósításával, ezért az  államháztartásról szóló
törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 101/A.  § hatálya alá tartozó támogatást
nyújt az  1.  mellékletben meghatározott célokra a  mellékletben nevesített kedvezményezettek részére, az  ott
meghatározott összegben;
2. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  1.  pontban meghatározott
feladathoz szükséges 121 123,5 millió forint összegű költségvetési forrást a 2016. évben biztosítsák;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal
 3. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy az  1.  pont szerinti egyházi célú támogatások megvalósítása
érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket
a) az 1. mellékletben megjelölt kedvezményezett szervezetekkel a támogatási jogviszony létrehozása, valamint
b) a költségvetési támogatások egy összegben történő kifizetése
iránt.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2016. december 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
7/2018. (I. 12.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséről és megbízásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
dr. Gelényi Csabát kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté, és megbízom Magyarország
Buenos Aires-i nagykövetségének a  vezetésével, valamint Magyarországnak az  Uruguayi Keleti Köztársaságban,
a Paraguayi Köztársaságban és a Bolíviai Többnemzetiségű Államban való képviseletével.
Budapest, 2017. május 31. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
111/2010. (VI. 23.) AB végzése.  Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottságnak az országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
végzést: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 469/2009. (XII. 11.) OVB határozata ellen benyújtott kifogást
érdemi vizsgálat nélkül visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a végzését a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás Az indítványozó 2009. november 20-án népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányát
nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: OVB) hitelesítés céljából a következő kérdésben:
„Akarja-e Ön, hogy a Magyar Köztársaság Alkotmánya (1949. évi XX. Tv) népszavazás útján is módosítható legyen?”
Az OVB megállapította, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdésben nem lehet népszavazást tartani, mivel az az
Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés c) pontjába, azaz az Alkotmány által taxatíve felsorolt tiltott tárgykörbe ütközik, ezért
a 2009. december 7-én megtartott ülésén az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadta. E határozat ellen a hitelesítési
eljárás kezdeményezője 2009. december 19-i keltezéssel kifogást nyújtott be, amely 2010. január 6-án érkezett meg
az OVB-hez.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése értelmében: Az Országos
Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos döntése elleni kifogást
a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve – az Országos Választási
Bizottsághoz benyújtani.
Az OVB határozatának közzétételére a Magyar Közlöny 2009. december 11-én megjelent számában került sor. A Ve. 4. §
(3) bekezdése értelmében – a törvényben szabályozott más határidőkhöz hasonlóan – az OVB határozata elleni kifogás
benyújtására megállapított határidő jogvesztő, mely a határidő utolsó napján 16 órakor jár le. A Ve. 4. § (4) bekezdése
szerint a napokban megállapított határidőket a naptári napok szerint kell számítani; a Ve. 116. §-ának és 78. §
(1) bekezdésének együttes alkalmazásával pedig megállapítható, hogy a kifogás megérkezése számít a benyújtás
időpontjának.
A fentiekre figyelemmel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a 469/2009. (XII. 11.) OVB határozat ellen 2010.
január 6-án benyújtott kifogás az OVB-hez a törvényben megállapított határidő lejártát követően érkezett meg.
A Ve. 77. § (5) bekezdése alapján a kifogást érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani, ha elkésett, vagy nem tartalmazza
a 77. § (2) bekezdés a)–b) pontjaiban foglaltakat [85/2008. (VI. 13.) AB végzés, ABH 2008, 1553, 1554.; 13/2009. (II. 13.)
ABK 2009. február, 154.]. Erre figyelemmel az Alkotmánybíróság az elkésett kifogást az Alkotmánybíróságról szóló
1989. évi XXXII. törvény 22. § (2) bekezdésében, valamint a Ve. 130. § (1) bekezdésében, 116. §-ában, 77. §
(5) bekezdésében foglaltak alapján érdemi vizsgálat nélkül visszautasította.
Az Alkotmánybíróság a végzés közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére tekintettel
rendelte el.
Budapest, 2010. június 21. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
237/2013. (V. 16.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése és 232/K.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára –
dr. Varga Zoltánt 2012. július 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. május 8. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1975/2013. (XII. 18.) Korm. határozata a 304. számú másodrendű főút és a Miskolc Déli Ipari Park bekötő út keresztezésében megvalósuló körforgalmú csomópont létesítéséhez szükséges intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért a 304. sz. másodrendű főút és a Miskolc Déli Ipari Park bekötő út keresztezésében létesítendő körforgalmú
csomópont megvalósításához szükséges 495,0 millió forint biztosításával és felhívja a nemzetgazdasági minisztert,
hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a megjelölt összeg a XVII. Nemzeti Fejlesztési
Minisztérium fejezetében rendelkezésre álljon;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2014. január 31. 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjon a  Nemzeti Infrastruktúra Fejlesztő Zrt. felé az  1.  pont
szerint biztosításra kerülő forrás terhére a  304. számú főút és a  Miskolc Déli Ipari Park bekötőút keresztezésében
körforgalmú csomópont megvalósításához szükséges államháztartási jogszabályok szerinti kötelezettségvállalásról.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök