text:
9/2012. (I. 16.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2012. január 11-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. B. és dr. Sch. A. magánszemélyek (a továbbiakban: beadványozók) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesíti.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozók 2011. május 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a jogszerűen megszerzett nyugdíjjogosultságot az Országgyűlés ne vonja el?”
Az Országos Választási Bizottság 98/2011. (VI. 24.) számú határozatával megtagadta az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését. Az Országos Választási Bizottság határozatában megállapította, hogy a feltenni kívánt
kérdésben megtartásra kerülő országos népszavazás eredményének az Országgyűlés csak úgy tudna eleget tenni, ha
az Alkotmány 70/E. § (3) bekezdését módosítaná. A Bizottság határozata ellen kifogást nyújtottak be.
Az Alkotmánybíróság 114/2011. (XII. 2.) számú határozatában megállapította, hogy a népszavazási
kezdeményezésben szereplő kérdésnek nem tárgya az Alkotmány 70/E. § (3) bekezdésének módosítása.
Az Alkotmánybíróság kifejtette, hogy a kérdés eredményes népszavazáson történő támogatása esetén egyáltalán
nem lenne szükség az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (3) bekezdésének megváltoztatására. Erre figyelemmel az
Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 98/2011. (VI. 24.) számú határozatát megsemmisítette és a
Bizottságot új eljárásra utasította.
Az Országos Választási Bizottság jelen eljárása során nem merült fel korábbi határozatában foglaltakhoz képest egyéb,
az elutasítást megalapozó körülmény, ezért figyelemmel az Alkotmánybíróság 114/2011. (XII. 2.) számú határozatában
foglaltakra megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint a népszavazásra
feltenni kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért a rendelkező részben foglaltak szerint
határozott.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a Ve. 117. § (1) bekezdésén, 156. §-án, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának
(1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
103/2009. (X. 22.) AB végzése.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
Az Alkotmánybíróság alkotmánybírósági határozat hivatalból történő kijavítása tárgyában meghozta a következő
végzést: Az Alkotmánybíróság a 93/2009. (X. 16.) AB határozat indokolása I/1. pontjának második bekezdését kijavítja.
A kijavított szöveg helyesen a következő:
„Az OVB országos népi kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítés céljából benyújtott mintapéldánya az alábbi
kérdést tartalmazza: »Kezdeményezzük az Alkotmány és a kapcsolódó törvények módosítását úgy, hogy országos
népszavazást lehessen tartani arról, hogy a Parlamentbe csak a 176 országgyűlési egyéni választókerületben
megválasztásra kerülő képviselők juthassanak be.«”
Ezt a végzést az Alkotmánybíróság a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás Az Alkotmánybíróság észlelte, hogy a Magyar Közlöny 2009. évi 146. számában közzétett 93/2009. (X. 16.) AB
határozatában nyilván való elírás történt. A határozat a 84/2009. (III. 20.) OVB határozat elleni kifogás elbírálásakor
hiányosan idézte az országos népi kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítés céljából benyújtott
mintapéldányán szereplő kérdést. A határozat indokolásában a kérdésből kimaradt az „országos népszavazást
lehessen tartani arról, hogy” szövegrész. Ezért az Alkotmánybíróság — az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről
és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK
2009. január, 3.) 51. §-a alapján a határozat indokolásának hivatalból történő kijavítását rendelte el.
Az Alkotmánybíróság e végzésének közzétételét a kijavított határozatnak a Magyar Közlönyben történt közzétételére
tekintettel rendelte el.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1290/2014. (V. 5.) Korm. határozata a közfoglalkoztatási program megvalósítása céljából egyes Nemzeti Földalapba tartozó ingatlanok önkormányzatok részére történő ingyenes vagyonkezelésbe adásáról.
A Kormány
 1. a  Nemzeti Földalapról szóló 2010.  évi LXXXVII.  törvény 22.  § (1) és (3)  bekezdése alapján úgy dönt, hogy
az  1.  mellékletben szereplő, a  Nemzeti Földalapba tartozó földrészleteket az  ott felsorolt helyi önkormányzatok
részére közfoglalkoztatási program megvalósítása céljából ingyenesen 5 évre vagyonkezelésbe adja;
2. felhívja a  vidékfejlesztési minisztert, hogy a  Nemzeti Földalapkezelő Szervezet útján gondoskodjon az  ingatlannyilvántartási bejegyzésre alkalmas vagyonkezelési szerződéseknek az  érintett helyi önkormányzatokkal történő
megkötéséről.
Felelős: vidékfejlesztési miniszter
Határidő: a közzétételtől számított 15. nap
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
12/2014. (III. 31.) KüM közleménye a Magyarország Kormánya és a Közép- és Kelet-Európai Regionális Környezetvédelmi Központ közötti Székhely-megállapodás kihirdetéséről szóló 2014. XIII. törvény 2–3. §-ának és 5. §-ának hatálybalépéséről.
A 2014. évi XIII. törvénnyel a Magyar Közlöny 2014. február 21-i, 25. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya és
a Közép- és Kelet-Európai Regionális Környezetvédelmi Központ közötti Székhely-megállapodás 13. Cikk 1. bekezdése
a hatálybalépésről az alábbiak szerint rendelkezik:
„Jelen Megállapodás határozatlan időre jött létre, és Magyarországnak a Megállapodás hatálybalépéshez szükséges
belső jogi eljárások befejezéséről szóló a  Regionális Központ Igazgatótanácsának küldött értesítése keltét követő
harmincadik (30.) napon lép hatályba.”
Magyarország értesítése keltének napja: 2014. március 14.
A Megállapodás hatálybalépésének napja: 2014. április 13.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2014. évi XIII. törvény 4. § (3) bekezdésével megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és a  Közép- és Kelet-Európai Regionális Környezetvédelmi Központ közötti Székhely-megállapodás
kihirdetéséről szóló 2014. évi XIII. törvény 2–3.  §-a és 5.  §-a 2014. április 13-án, azaz kettőezer-tizennégy április
tizenharmadikán lép hatályba.
Martonyi János s. k.,
 külügyminiszter


text:
4/2014. (VIII. 29.) MvM utasításhoz A Magyar Nyelvstratégiai Intézet Szervezeti és Működési Szabályzata I. Fejezet A MAGYAR NYELVSTRATÉGIAI INTÉZET ALAPADATAI 1. § A Magyar Nyelvstratégiai Intézet 1. megnevezése: Magyar Nyelvstratégiai Intézet, 2. rövidített megnevezése: MANYSI, 3. idegen nyelvű megnevezése: a) angol nyelven: Hungarian Language Strategy Institute, b) német nyelven: Institut für ungarische Sprachstrategie, c) francia nyelven: Institut strategique de la langue hongroise, 4. székhelye: 1055 Budapest, Kossuth Lajos tér 1–3., 5. telephelye: 1014 Budapest, Szentháromság tér 6., 6. alapítója: Magyarország Kormánya, 7. alapításának dátuma: 2014. április 1., 8. alapító okiratának kelte, száma: 2014. március 31., ME-JHSZ/J/1131/2/2014., 9. létrehozásáról rendelkező jogszabály: a Magyar Nyelvstratégiai Intézet létrehozásáról szóló 55/2014. (III. 4.) Korm. utasítás [a továbbiakban: 55/2014. (III. 4.) Korm. utasítás], 10. irányító szerve: Miniszterelnökség, 11. irányító szervének címe: 1055 Budapest, Kossuth Lajos tér 1–3., 12. számlavezetője: Magyar Államkincstár, 13. előirányzat-felhasználási keretszámla száma: 10032000-00334507-00000000, 14. adószáma: 15825861-1-41, 15. PIR törzsszáma: 825867, 16. KSH statisztikai számjele: 15825861-7220-312-01, 17. alaptevékenységének államháztartási szakágazati besorolása: 722000 Társadalomtudományi, humán kutatás, fejlesztés, 18. előirányzat feletti rendelkezési jogosultsága: önálló, 19. alapfeladatai ellátásának forrása: a Magyarország központi költségvetéséről szóló törvény 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezete, A fölművelésügyi miniszter 4/2014. (VIII. 29.) FM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a 38. § (2) bekezdés b) pontja figyelembevételével az alábbiak szerint rendelkezem:
1. § Horváth Istvánt a Földművelésügyi Minisztérium kiemelt programokért felelős miniszteri biztosának nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos közreműködik:
a) a sertéságazati kormányzati stratégia végrehajtásának koordinációjában,
b) a húsmarha, juh, gyógynövény termékpálya szervezésével összefüggő feladatok koordinációjában, valamint
c) a háztáji feladatokkal kapcsolatos koordinációs feladatok ellátásában.
3. § A miniszteri biztos megbízatása 2014. augusztus 15. napjától 2015. február 15. napjáig terjedő időtartamra szól.
4. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 földművelésügyi miniszter


text:
1582/2015. (IX. 4.) Korm. határozata a Környezet és Energia Operatív Program 4. és 5. prioritása keretében finanszírozott egyes projektek vonatkozásában a kötelezettségvállaláshoz és a támogatási szerződés megkötéséhez történő hozzájárulásáról.
A Kormány hozzájárul
 1. az 1. melléklet szerinti projektek tekintetében a kötelezettségvállaláshoz a 2007-2013 közötti programozási időszak
operatív programjai eredményes zárásával összefüggő 2015. évi feladatokra vonatkozó cselekvési tervről és
a Nemzeti Stratégiai Referencia Keret 2014. évi munkatervéről szóló 1051/2014. (II. 7.) Korm. határozat módosításáról
szóló 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat [a továbbiakban: 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat] I.8. pontja alapján,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. melléklet szerint
2. az 1. melléklet 1. pontja szerinti projektek tekintetében a támogatási szerződések megkötéséhez az 1014/2015. (I. 22.)
Korm. határozat I.9. pontja alapján,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. melléklet 1. pontja szerint
3. az  1.  melléklet 2.  pontja és a  2.  melléklet szerinti projektek tekintetében a  támogatói okiratok kibocsátásához
az 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat I.9. pontja alapján.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. melléklet 2. pontja és a 2. melléklet szerint
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1597/2015. (IX. 4.) Korm. határozata a regionális operatív programokból támogatott egyes projektek támogatásának növeléséről, az azzal összefüggő kötelezettségvállalásról és támogatási szerződések megkötéséről.
A Kormány
 1. jóváhagyja a KMOP-5.1.1/B-12-k-2012-0005 azonosító számú, „Híd a generációk között – A szigetszentmiklósi József
Attila lakótelep szociális célú rehabilitációja” című projekt támogatásának növelését az 1. melléklet szerint,
 2. hozzájárul
a) az  1. és 2.  melléklet szerint az  ott felsorolt projektek többlettámogatása vonatkozásában
a  kötelezettségvállaláshoz a  2007–2013 közötti programozási időszak operatív programjai eredményes
zárásával összefüggő 2015. évi feladatokra vonatkozó cselekvési tervről és a  Nemzeti Stratégiai Referencia
Keret 2014. évi munkatervéről szóló 1051/2014. (II. 7.) Korm. határozat módosításáról szóló 1014/2015. (I. 22.)
Korm. határozat [a továbbiakban: 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat] I.8. pontja alapján,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az 1. mellékletben foglalt táblázat H:2 mezője és a 2. mellékletben foglalt táblázat H oszlopa
szerint
b) az 1. pontban meghatározott projekt támogatási szerződésének módosításához az 1. melléklet szerint,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2015. október 15. c) a  3.  melléklet szerint az  ott felsorolt projektek vonatkozásában a  támogatási szerződés megkötéséhez
az 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat I.9. pontja alapján.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: a 3. mellékletben foglalt táblázat H oszlopa szerint
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
21/2019. (III. 20.) HM utasítása a Honvédelmi Minisztérium felsőszintű vezetői és munkaértekezleteinek rendjéről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján a következő utasítást adom ki:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Az  utasítás hatálya a  honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető
intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 80.  § 13.  pontja szerinti honvédelmi
szervezetekre, valamint a Kratochvil Károly Honvéd Középiskola és Kollégiumra (a továbbiakban: HKK) terjed ki.
(2) Felkérem a  Nemzeti Közszolgálati Egyetem (a továbbiakban: NKE) rektorát az  utasítás végrehajtásában történő
közreműködésre.
2. A honvédelemért felelős miniszter éves értékelő és feladatszabó vezetői értekezlete
2. § (1) A  honvédelemért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) éves értékelő és feladatszabó vezetői értekezlete
(a továbbiakban: értékelő és feladatszabó értekezlet) a miniszternek a honvédelmi fejezetet érintő vezető, valamint
irányító funkciójának legfelsőbb szintű fóruma.
(2) Az  értékelő és feladatszabó értekezleten kerül sor a  miniszter által a  tárgyévet megelőző évben meghatározott,
a  honvédelmi fejezet egészét érintő kiemelt fontosságú feladatok végrehajtásának értékelésére, a  tárgyévi
tevékenység fő célkitűzéseinek, irányainak és feladatainak meghatározására.
(3) Az értékelő és feladatszabó értekezlet résztvevői
1. a Honvédelmi Minisztérium (a továbbiakban: HM) parlamenti államtitkára,
2. a HM honvédelmi államtitkára,
3. a HM közigazgatási államtitkára
(az 1–3. pontban felsoroltak a továbbiakban együtt: a HM államtitkárai),
4. a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) parancsnoka (HVKF) (a továbbiakban: MH PK),
5. a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat (a továbbiakban: KNBSZ) főigazgatója és helyettesei,
6. a HM védelempolitikáért felelős helyettes államtitkára,
7. a HM humánpolitikáért felelős helyettes államtitkára,
8. a HM jogi és igazgatási ügyekért felelős helyettes államtitkára,
9. a HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkára
(a 6–9. pontban felsoroltak a továbbiakban együtt: a HM helyettes államtitkárai),
10. a HM kabinetfőnöke,
11. a HM katonai főreferense,
12. a HM szervei és a miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetek vezetői,
13. az  MH PK helyettese (a továbbiakban: MH PKH), az  MH Parancsnokságának (a továbbiakban: MHP)
törzsfőnöke (a továbbiakban: MHP TÖF), az  MHP TÖF helyettesei, haderőnemi szemlélői, csoportfőnökei,
az MH vezénylő zászlósa és az MH Katonanői Bizottság elnöke,
14. a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Hvt.Vhr.) 4.  § (4)  bekezdése alapján a  minisztérium és a  miniszter közvetlen irányítása alá
tartozó szervezetek támogatását végző szervezet parancsnoka,
15. a Hvt.Vhr. 5. § (4) bekezdése alapján a központi egészségügyi ellátásért felelős szervezet parancsnoka,
16. az NKE Hadtudományi és Honvédtisztképző Kar dékánja,
17. a HKK igazgatója és
18. a miniszter által külön meghívottak.
(4) Az értékelő és feladatszabó értekezlet a miniszter vezetésével évente, az év első negyedévében kerül megtartásra.
 (5) Az  értékelő és feladatszabó értekezlet előkészítését a  HM Tervezési és Koordinációs Főosztály (a továbbiakban:
HM TKF) a (3) bekezdés 14. pontjában szereplő, támogatást végző szervezettel együttműködésben végzi.
3. A miniszteri értekezlet 3. § (1) A miniszteri értekezlet a HM legfőbb döntés-előkészítő szerve, amely a miniszter vezetésével áttekinti a HM operatív
feladatainak ellátását.
(2) A miniszteri értekezlet résztvevői szakterületüknek, felelősségi körüknek megfelelően javaslatot tesznek
a) intézkedések megtételére,
b) intézkedések elfogadására,
c) egyeztetések megindítására.
(3) A miniszter a miniszteri értekezlet résztvevőinek tájékoztatása, javaslata alapján döntéseket hoz, iránymutatásokat
ad, valamint vizsgálja az intézkedések megvalósulását.
(4) A miniszteri értekezlet résztvevői
a) a HM államtitkárai,
b) az MH PK,
c) a KNBSZ főigazgatója,
d) a HM helyettes államtitkárai,
e) a HM kabinetfőnöke,
f ) a HM Miniszteri Titkárság titkárságvezetője (a továbbiakban: HM miniszteri titkárságvezető),
g) a HM sajtófőnöke,
h) a HM katonai főreferense,
i) a  nemzeti védelmi ipari és védelmi célú fejlesztésekért, valamint a  haderőmodernizáció koordinálásáért
felelős kormánybiztos, nemzeti fegyverzeti igazgató,
j) a Köztársasági Elnöki Hivatal Honvédelmi Főosztály főosztályvezetője,
k) a HM Miniszterelnökségre vezényelt összekötő főtisztje,
l) a jegyzőkönyvvezető és
m) az eseti meghívottak.
(5) A miniszteri értekezlet kéthetente, illetve igény szerint, hétfői napokon kerül levezetésre.
 (6) A miniszteri értekezleten a HM helyettes államtitkárai a HM közigazgatási államtitkárának előzetes hozzájárulásával
helyettesíthetőek. 4. § (1) A miniszteri értekezletre a miniszteri, valamint a felsőbb szintű döntések kezdeményezése céljából előterjesztéseket
(a továbbiakban: értekezletanyag) kell készíteni.
(2) Az  értekezletanyag kidolgozásáért az  ügykör szerint hatáskörrel rendelkező szerv, szervezet vezetője a  felelős.
Az  értekezletanyaghoz vezetői összefoglalót kell készíteni. Az  értekezletanyagot a  kapcsolódó vezetői
összefoglalóval együtt az adott területért felelős vezető terjeszti elő.
(3) A  vezetői összefoglalót tömören és egyértelműen kell megfogalmazni, annak tartalmaznia kell a  megalapozott
állásfoglaláshoz szükséges valamennyi információt és döntési javaslatot, továbbá a  Kormány politikájához való
kapcsolódási pontokat. A vezetői összefoglaló terjedelme nem haladhatja meg a 2 gépelt oldalt.
(4) A döntésre vonatkozó javaslat a fő kérdésekre terjed ki, utal a végrehajtás módjára, megjelöli annak határidejét és
felelősét, továbbá javaslatot tartalmaz a téma sajtónyilvánosságával kapcsolatosan.
(5) Az  értekezletanyagot a  miniszteri értekezletre történő benyújtása előtt a  szakmai szervekkel, szervezetekkel
véleményeztetni kell, majd a  véleményezők egyetértését, egyet nem értés esetén annak indokait a  vezetői
összefoglaló első lapján feltüntetve a  miniszteri értekezletet megelőző héten megtartandó felsővezetői stratégiai
értekezletre kell beterjeszteni.
(6) Az  értekezletanyag a  felsővezetői stratégiai értekezleten hozott döntés alapján kerülhet a  miniszteri értekezlet
napirendjére.
(7) Értekezletanyag soron kívül kizárólag a HM közigazgatási államtitkárának döntése alapján nyújtható be.
5. § (1) A miniszteri értekezlet előkészítéséért a HM kabinetfőnöke a felelős.
 (2) A  HM kabinetfőnöke a  miniszteri értekezleten meghatározott feladatokról, iránymutatásokról, döntésekről
emlékeztetőt készít, amelyet az  értekezlet résztvevőinek megküld. A  résztvevők az  emlékeztetőt
az  alárendeltségükbe tartozó, a  feladatok végrehajtására kötelezett szervek, szervezetek vezetőinek – a  rájuk
vonatkozó mértékben – kivonatosan megküldik.
4. A miniszter koordinációs értekezlete 6. § (1) A miniszter koordinációs értekezlete (a továbbiakban: HM koordinációs értekezlet) a miniszter vezetésével áttekinti
a miniszter azonnali döntését igénylő kérdéseket.
(2) A miniszter a résztvevők tájékoztatása, javaslata alapján döntéseket hoz, iránymutatásokat ad.
 (3) A HM koordinációs értekezlet résztvevői
a) a HM államtitkárai,
b) a HM helyettes államtitkárai,
c) a HM kabinetfőnöke,
d) a HM miniszteri titkárságvezetője,
e) a HM katonai főreferense,
f ) a HM sajtófőnöke és
g) a jegyzőkönyvvezető.
(4) A  HM koordinációs értekezlet azokon a  hétfői napokon kerül levezetésre, amelyeken miniszteri értekezlet
megtartására nem kerül sor. A HM koordinációs értekezlet előkészítéséért a HM miniszteri titkárságvezetője a felelős.
(5) A  HM miniszteri titkárságvezetője a  HM koordinációs értekezleten meghatározott feladatokról, iránymutatásokról,
döntésekről emlékeztetőt készít, amelyet az  értekezlet résztvevőinek megküld. A  résztvevők az  emlékeztetőt
az  alárendeltségükbe tartozó, a  feladatok végrehajtására kötelezett szervek, szervezetek vezetőinek – a  rájuk
vonatkozó mértékben – kivonatosan megküldik.
5. Felsővezetői stratégiai értekezlet 7. § (1) A  felsővezetői stratégiai értekezlet a  HM közigazgatási államtitkárának vezetésével áttekinti és döntésre előkészíti
azokat a kérdéseket, melyek a következő heti miniszteri értekezletre, illetve HM koordinációs értekezletre kerülnek.
(2) A felsővezetői stratégiai értekezlet résztvevői
a) a HM honvédelmi államtitkára,
b) az MH PK, akadályoztatása esetén az MH PKH,
c) a KNBSZ főigazgatója,
d) a  nemzeti védelmi ipari és védelmi célú fejlesztésekért, valamint a  haderőmodernizáció koordinálásáért
felelős kormánybiztos, nemzeti fegyverzeti igazgató,
e) a HM miniszteri titkárságvezetője.
(3) A felsővezetői stratégiai értekezlet heti rendszerességgel, péntekenként kerül levezetésre, amelynek előkészítéséért
a HM KÁT Titkárság titkárságvezetője a felelős.
(4) A  felsővezetői stratégiai értekezleten tárgyalásra kerülő, a  következő heti miniszteri értekezlet értekezletanyagát
a  kidolgozó szerv, szervezet az  illetékes vezető jóváhagyásával a  felsővezetői stratégiai értekezlet időpontja előtt
legalább 5 munkanappal a  HM KÁT Titkárság titkárságvezetőjének megküldi, aki azt a  felsővezetői stratégiai
értekezlet időpontja előtt legalább 3 munkanappal a résztvevők rendelkezésére bocsátja.
6. A HM honvédelmi államtitkárának koordinációs értekezlete 8. § (1) A  HM honvédelmi államtitkárának koordinációs értekezlete (a továbbiakban: HOÁT koordinációs értekezlet) a  HM
honvédelmi államtitkárának vezetésével áttekinti a saját, valamint a helyettes államtitkárai feladat- és hatáskörébe
tartozó feladatok ellátását és tárgyalja a miniszteri értekezlet értekezletanyagát.
(2) A HM honvédelmi államtitkára a résztvevők tájékoztatása, javaslata alapján döntéseket hoz, iránymutatásokat ad.
 (3) A HOÁT koordinációs értekezlet résztvevői
a) a HM védelempolitikáért felelős helyettes államtitkára,
b) a HM humánpolitikáért felelős helyettes államtitkára,
c) az MHP TÖF vagy az általa kijelölt személy,
d) a 2. § (3) bekezdés 14. pontjában szereplő, támogatást végző szervezet parancsnoka,
e) a HM katonai főreferense,
f ) a HM TKF főosztályvezetője,
g) a HM Katonai és Társadalmi Kapcsolatok Főosztály főosztályvezetője,
h) a HM Védelmi Igazgatási Főosztály főosztályvezetője és
i) a HM Honvédelmi Államtitkári Titkárság (a továbbiakban: HM HOÁT Titkárság) titkárságvezetője.
(4) A  HOÁT koordinációs értekezlet heti rendszerességgel, csütörtöki napokon kerül levezetésre, amelynek
előkészítéséért a HM HOÁT Titkárság titkárságvezetője a felelős.
(5) A HOÁT koordinációs értekezleten meghatározott feladatokról, iránymutatásokról, döntésekről a HM HOÁT Titkárság
titkárságvezetője emlékeztetőt készít, amelyet a résztvevőkön felül a HM közigazgatási államtitkárának, a HM jogi és
igazgatási ügyekért felelős helyettes államtitkárának és a HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkárának
is megküld.
7. A HM közigazgatási államtitkárának koordinációs értekezlete 9. § (1) A  HM közigazgatási államtitkárának koordinációs értekezlete (a továbbiakban: HM KÁT koordinációs értekezlet)
a HM szervezett működését biztosító, operatív irányító, koordináló rendezvény, amelynek célja az aktuális feladatok
végrehajtására vonatkozó követelmények meghatározása, az  együttműködés megszervezése, a  kiemelten fontos
kérdések megbeszélése és a résztvevők időszerű, a kormányzati Közigazgatási Államtitkári Értekezleten elhangzott,
a tárcát érintő kérdésekről való tájékoztatása.
(2) A HM KÁT koordinációs értekezlet vezetője a HM közigazgatási államtitkára.
 (3) A HM KÁT koordinációs értekezlet résztvevői
1. a HM honvédelmi államtitkára,
2. a HM helyettes államtitkárai,
3. az MHP TÖF,
4. a HM miniszteri titkárságvezetője,
5. a HM kabinetfőnöke,
6. a HM sajtófőnöke,
7. a HM katonai főreferense,
8. a HM államtitkári titkárságok titkárságvezetői,
9. a HM helyettes államtitkári titkárságok titkárságvezetői,
10. az MHP Tervezési és Vezetési Főnökség főnöke,
11. a KNBSZ területi igazgatója,
12. a jegyzőkönyvvezető és
13. az eseti meghívottak.
(4) A  HM KÁT koordinációs értekezlet heti rendszerességgel, csütörtöki napokon kerül levezetésre, amelynek
előkészítéséért a HM KÁT Titkárság titkárságvezetője a felelős.
(5) A HM KÁT koordinációs értekezlet előkészítését a HM KÁT Titkárság végzi.
 (6) A HM KÁT koordinációs értekezleten elhangzottakról hangfelvétel készül, amelyet a HM KÁT Titkárság a rögzítéstől
számított egy évig tárol. A  HM KÁT koordinációs értekezleten meghatározott feladatokról, követelményekről,
döntésekről a HM KÁT Titkárság emlékeztetőt készít, melyet megküld az értekezleten résztvevők részére.
8. Záró rendelkezések 10. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a  Honvédelmi Minisztérium felsőszintű vezetői és munkaértekezleteinek rendjéről szóló 92/2010.
(X. 22.) HM utasítás. Dr. Benkő Tibor s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
20/2015. (IV. 13.) MvM rendelete a fejezeti kezelésű előirányzatok és a központi kezelésű előirányzatok kezeléséről és felhasználásáról.
Az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 109.  § (5)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az  államháztartásról
szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 1.  melléklet 10.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva – a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90. § 2. pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A rendelet hatálya
1. § E rendelet hatálya
a) a  központi költségvetés Miniszterelnökség fejezetében eredeti előirányzatként megállapított fejezeti
kezelésű előirányzatokra, és központi kezelésű előirányzatokra, amelyek vonatkozásában a  fejezetet
iránytó szerv és annak vezetője az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: Ávr.) 1.  melléklete szerint a  Kormánynak a  Kormány tagjainak feladat- és
hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4. §-a szerinti tagja (a továbbiakban: miniszter),
b) a  költségvetési évet megelőző évek központi költségvetéséről szóló törvényben az  a)  pont szerinti
költségvetési fejezetet irányító szerv vezetője által vezetett minisztérium és annak jogelődjei költségvetési
fejezetében megállapított fejezeti kezelésű előirányzatok költségvetési maradványára, és
c) az Ávr. alapján az a) pont szerinti költségvetési fejezetben a költségvetési év során megállapított új fejezeti
kezelésű előirányzatokra és központi kezelésű előirányzatokra [az a)–c)  pont a  továbbiakban együtt:
előirányzatok] terjed ki.
II. FEJEZET
FELHASZNÁLÁSRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK 2. Közös szabályok
2. § Az  egyes előirányzatok különös felhasználási szabályait az  1.  melléklet tartalmazza. Az  1.  mellékletben
meghatározott különös felhasználási szabályokat az  egyes előirányzatokhoz rendelt megfelelő államháztartási
egyedi azonosító számmal (a továbbiakban: ÁHT azonosító) azonosított előirányzatra kell alkalmazni, annak
a fejezeten belüli címrendi besorolásától vagy címrendi módosításától függetlenül.
3. § Az előirányzatok felhasználása során felmerülő költségek, így különösen a Magyar Államkincstár által a pénzforgalmi
szolgáltatások nyújtásáért felszámított díj, a  pénzügyi tranzakciós illeték, a  postaköltség, a  fordítási, tolmácsolási,
szakértői költség fedezetét vagy az előirányzat terhére vagy a Fejezeti általános tartalék terhére kell biztosítani.
III. FEJEZET
AZ EURÓPAI UNIÓS ÁLLAMI TÁMOGATÁSI SZABÁLYOKNAK VALÓ MEGFELELÉS
3. Közös szabályok 4. § E fejezet alkalmazásában
a) állami támogatás: az európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal kapcsolatos eljárásról
és a regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Atr.) 2. § 1. pontja
szerinti támogatás,
b) egy és ugyanazon vállalkozás: az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének a  csekély
összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló 1407/2013/EU bizottsági rendelet (a továbbiakban:
1407/2013/EU bizottsági rendelet) 2. cikk (2) bekezdése szerinti vállalkozás,
c) közszolgáltatás: az  Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 106.  cikk
(2) bekezdése szerinti általános gazdasági érdekű szolgáltatás,
d) támogatástartalom: az Atr. 2. § 19. pontja szerint meghatározott fogalom.
5. § (1) A  támogató az  állami támogatás odaítélésekor tájékoztatja a  kedvezményezettet a  nyújtott támogatás
támogatástartalmáról, a támogatásra vonatkozó 6–9. § szerinti támogatási kategóriáról és annak szabályairól.
(2) A  kedvezményezett köteles a  támogatással kapcsolatos okiratokat és dokumentumokat a  támogatási döntés
meghozatala napjától számított tíz évig megőrizni.
4. A csekély összegű (de minimis) támogatás 6. § (1) Az  egy és ugyanazon vállalkozásnak minősülő vállalkozások részére az  1407/2013/EU bizottsági rendelet hatálya
alá tartozó, Magyarországon odaítélt csekély összegű támogatás (ezen alcím vonatkozásában a  továbbiakban:
támogatás) bruttó támogatástartalma nem haladhatja meg a 200 000 eurónak, közúti kereskedelmi árufuvarozást
ellenszolgáltatás fejében végző, egy és ugyanazon vállalkozásnak minősülő vállalkozások esetén a 100 000 eurónak
megfelelő forintösszeget, figyelembe véve az 1407/2013/EU bizottsági rendelet 3. cikk (8) és (9) bekezdését.
(2) A  támogatás odaítélése során az  adott pénzügyi évben, valamint az  előző két pénzügyi év alatt odaítélt csekély
összegű támogatások bruttó támogatástartalmának összegét kell figyelembe venni.
(3) Az  1407/2013/EU bizottsági rendelet 1.  cikk (2)  bekezdésében foglaltak kivételével nem lehet kedvezményezett
az  a  vállalkozás, amely az  igényelt támogatást az  1407/2013/EU bizottsági rendelet 1.  cikk (1)  bekezdésében
meghatározott kivételek szerint használná fel.
(4) Hitel vagy kezességvállalás formájában nyújtott támogatás esetén nem lehet kedvezményezett az  a  vállalkozás,
amelyet kollektív fizetésképtelenségi eljárás alá vontak vagy hitelezői kérelemre kollektív fizetésképtelenségi
eljárás alá lenne vonható, valamint az a nagyvállalkozás, amely B-hitelminősítésnek megfelelő helyzetnél rosszabb
helyzetben van.
(5) Nem nyújtható támogatás a  közúti kereskedelmi árufuvarozást ellenszolgáltatásért végző vállalkozás részére
teherszállító jármű vásárlására.
(6) A  támogatás a  csekély összegű közszolgáltatási támogatással az  Európai Unió működéséről szóló szerződés
107.  és  108.  cikkének az  általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtó vállalkozások számára nyújtott csekély
összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló 360/2012/EU bizottsági rendeletben (a továbbiakban:
360/2012/EU bizottsági rendelet) meghatározott felső határig halmozható. A  támogatás más csekély összegű
támogatásokról szóló rendeleteknek megfelelően nyújtott csekély összegű támogatással az  (1)  bekezdésben
meghatározott felső határig halmozható.
(7) A támogatás nem halmozható azonos elszámolható költségek vagy azonos kockázatfinanszírozási célú intézkedés
vonatkozásában nyújtott állami támogatással, ha az  így halmozott összeg meghaladná a  csoportmentességi
rendeletekben vagy az  Európai Bizottság jóváhagyó határozatában meghatározott legmagasabb támogatási
intenzitást vagy összeget.
(8) A  kedvezményezettnek az  1407/2013/EU bizottsági rendelet 5.  cikk (1)  bekezdése figyelembevételével
–  az  ott meghatározott feltételek teljesítésének megállapítására alkalmas módon – nyilatkoznia kell a  részére
a támogatás odaítélésének évében és az azt megelőző két pénzügyi évben nyújtott csekély összegű támogatások
támogatástartalmáról.
5. A csekély összegű közszolgáltatási támogatás 7. § (1) Egy vállalkozás részére odaítélt a  360/2012/EU bizottsági rendelet hatálya alá tartozó csekély összegű
közszolgáltatási támogatás (ezen alcím vonatkozásában a továbbiakban: támogatás) bruttó támogatástartalma nem
haladhatja meg az 500 000 eurónak megfelelő forintösszeget.
(2) Nem lehet kedvezményezett az  a  vállalkozás, amely a  támogatást a  360/2012/EU bizottsági rendelet 1.  cikk
(2) bekezdésében meghatározott kivételek szerint használná fel.
(3) A  támogatás nem halmozható azonos elszámolható költségek vonatkozásában nyújtott állami támogatással, ha
az  így halmozott összeg meghaladná a  csoportmentességi rendeletekben vagy az  Európai Bizottság jóváhagyó
határozatában meghatározott legmagasabb támogatási intenzitást vagy összeget.
(4) A  támogatás nem halmozható ugyanazon közszolgáltatáshoz kapcsolódó más ellentételezéssel, függetlenül attól,
hogy ez az ellentételezés uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásnak minősül-e.
(5) Az (1) bekezdés szerinti felső határ tekintetében a támogatás odaítélésekor az adott pénzügyi évben, valamint az azt
megelőző két pénzügyi évben odaítélt csekély összegű támogatások bruttó támogatástartalmának összegét kell
figyelembe venni.
(6) A  támogatás más csekély összegű támogatásokról szóló bizottsági rendeleteknek megfelelően nyújtott csekély
összegű támogatással az (1) bekezdésben meghatározott felső határig halmozható.
(7) A támogatás kedvezményezettjének a (4)–(6) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítésének megállapítására
alkalmas módon nyilatkoznia kell a  részére a  támogatás odaítélésének évében és az  azt megelőző két pénzügyi
évben nyújtott csekély összegű támogatások támogatástartalmáról.
6. A közszolgáltatásért járó ellentételezés 8. § (1) A  közszolgáltatásért járó ellentételezést (ezen alcím vonatkozásában a  továbbiakban: támogatás) kizárólag
a közszolgáltatás ellátásával megbízott kedvezményezett részére nyújtható.
(2) A támogatás csak olyan mértékben korlátoztathatja a versenyt, amely mindenképpen szükséges a feladat hatékony
ellátásához.
(3) A  támogatás mértéke nem haladhatja meg a  közszolgáltatási kötelezettségek teljesítéséhez szükséges nettó
költséget, ide értve az  ésszerű nyereséget is. A  támogatás mértékét a  2012/21/EU bizottsági határozat 5.  cikke
szerint kell megállapítani.
(4) Ha a  kedvezményezett a  2012/21/EU bizottsági határozat 5.  cikkének megfelelően meghatározott összeget
meghaladó támogatásban részesül, köteles a  túlkompenzációt visszafizetni. Ha a  túlkompenzáció összege nem
haladja meg az átlagos éves ellentételezés összegének 10%-át, a túlkompenzáció átvihető a következő időszakra, és
levonható az arra az időszakra fizetendő támogatás összegéből.
(5) A kedvezményezett a támogatásról olyan elkülönített elszámolást köteles vezetni, amelyből a (2)–(4) bekezdésben
meghatározott követelmények ellenőrizhetőek.
7. Kulturális célú támogatás 9. § (1) Az  előirányzatok terhére az  alkotóművészeti, az  előadóművészeti, a  múzeumi, a  könyvtári, a  levéltári,
a  közművelődési és az  örökségvédelmi-műemlékvédelmi tevékenységek tekintetében az  Európai Bizottság
SA.34770 (2012/N-2). számú határozata szerinti kulturális célú támogatás nyújtható a következő célokra:
a) a kulturális ágazat területén a nemzeti és az egyetemes értékek létrehozására, megőrzésére, digitalizálására,
valamint hazai és határon túli terjesztésére, hozzáférhetővé tételére;
b) a kulturális ágazatot érintő évfordulókra, fesztiválokra, hazai és külföldi rendezvényekre;
c) a nemzetközi kiállításokon, vásárokon a nemzeti kulturális jelenlét biztosítására, a hazai és külföldi kulturális
rendezvényeken, fesztiválokon történő részvételre;
d) a művészeti alkotások új irányzataira, új kulturális kezdeményezésekre, a kultúrával kapcsolatos tudományos
kutatásokra, az épített örökséggel, az építőművészettel kapcsolatos tevékenységekre;
e) a  kultúrateremtő, kultúraközvetítő, valamint egyéni és közösségi tevékenységre, a  kiemelkedő szakmai
teljesítmények elismerésének díjazásához, valamint a  szakmai szervezetek által alapított díjakhoz való
hozzájárulásra;
f ) kulturális vidékfejlesztésre;
g) kulturális jellegű civil és nonprofit szervezetek támogatására;
h) határon túli magyar kultúra támogatására;
i) a nemzetiségek kultúrájának támogatására.
(2) A támogatás maximális mértéke nem haladhatja meg az elszámolható költségek 100%-át.
 (3) Pályázaton kívüli visszatérítendő, illetve vissza nem térítendő kulturális célú támogatás csak akkor nyújtható, ha
a) a támogatandó cél a kultúra fejlesztésében stratégiai jelentőségű,
b) kulturális hatása országos, illetve nemzetközi,
c) a támogatás biztosításával jelentős előny érhető el, illetve jelentős hátrány hárítható el, vagy
d) a támogatandó cél másképp nem érhető el vagy az időmúlás következtében okafogyottá válna.
(4) A pályázaton kívüli támogatás iránti kérelmet megfelelő dokumentumokkal és adatokkal alá kell támasztani és meg
kell jelölni a támogatási igény nagyságát.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 8. Hatályba léptető rendelkezések
10. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a fejezeti kezelésű előirányzatok kezeléséről és felhasználásáról szóló 9/2014. (XII. 10.) MvM rendelet.
9. Átmeneti szabályok 11. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban levő ügyekben is alkalmazni kell.
10. Az Európai Unió jogának való megfelelés 12. § Ez a rendelet
a) az EUMSZ 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december
18-i 1407/2013/EU bizottsági rendelet (HL L 352., 2013.12.24., 1. o.),
b) az  EUMSZ 107. és 108.  cikkének az  általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtó vállalkozások számára
nyújtott csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2012. április 25-i 360/2012/EU bizottsági
rendelet (HL L 114, 2012.4.26., 8. o.),
c) az  EUMSZ 106.  cikke (2)  bekezdésének az  általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott
egyes vállalkozások javára közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásra való
alkalmazásáról szóló, 2011. december 20-i 2012/21/EU bizottsági határozat (HL L 7., 2012.1.11., 3. o.), és
d) az Európai Bizottság SA.34770 (2012/N-2). számú határozata
hatálya alá tartozó támogatást tartalmaz.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
61/2009. (VII. 17.) HM utasítása a Honvédelmi Minisztérium Állami Egészségügyi Központ I. sz. sebészeti osztály osztályvezető főorvosi munkakörének betöltésére kiírt pályázat elbírálását előkészítő véleményező bizottság kijelöléséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdés f) pontjában kapott felhatalmazás alapján – figyelemmel a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak
jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvényben, továbbá a
fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak jogállásáról szóló 1996. évi XLIII. törvényben foglaltakra – az
alábbi utasítást adom ki:
1. § A Honvédelmi Minisztérium Állami Egészségügyi
Központ I. sz. sebészeti osztály osztályvezető főorvosi
munkakörének betöltésére 2009. július 13-án kiírt pályázat elbírálásának előkészítése érdekében az alábbi véleményező bizottságot jelölöm ki:
a) elnöke: dr. Szeredi Péter HM-kabinetfőnök,
b) tagjai:
dr. Lakatos László mk. vezérőrnagy, HM Tervezési és
Koordinációs Főosztály, főosztályvezető,
dr. Till Szabolcs, HM Jogi Főosztály, főosztályvezető,
Katona Károly mk. dandártábornok, HM Személyzeti
Főosztály, főosztályvezető,
dr. Szilvásy István, HM Állami Egészségügyi Központ,
főigazgató,
dr. Győrfi István, miniszteri megbízott,
c) titkára: dr. Varga Tibor okl. mk. őrnagy, HM Sze
mélyzeti Főosztály, kiemelt főtiszt. 2. § (1) Az osztályvezető főorvosi munkakörre beérkezett
pályázatok bontására közjegyző jelenlétében 2009. augusztus 18-áig kerül sor a Honvédelmi Minisztériumban.
(2) A munkakörre beérkezett pályázatok bontását követően a pályamunkák másolatait a HM Személyzeti Főosztály véleményezésre megküldi az illetékes szakmai kollégium elnökének.
3. § A pályázatok elbírálására és eredményhirdetésre 2009.
október 30-ig kerül sor. Az elbírálást megelőzően a véleményező bizottság – az illetékes szakmai kollégium állás
foglalásának birtokában – a jelölteket bizottságilag meghallgatja. A meghallgatásról jegyzőkönyv készül, amely
tartalmazza az egyes pályázók alkalmasságára vonatkozó
véleményt. Abban az esetben, ha az illetékes szakmai kollégium a jelöltekre vonatkozó állásfoglalását – a soron következő kollégiumi ülés időpontjára tekintettel – később
alakítja ki, a bizottsági meghallgatásra ezt követően kerülhet csak sor.
4. § (1) A véleményező bizottság a pályázatok értékelését
követően személyi javaslatot tesz, amelyeket a HM Személyzeti Főosztály a beérkezett pályamunkákkal és a meghallgatásokról készült jegyzőkönyvekkel együtt, szolgálati úton felterjeszt a honvédelmi miniszter részére.
(2) A megbízólevét átadására a pályázatok eredményhirdetésével egy időben kerül sor.
5. § (1) A HM Személyzeti Főosztály a kiírt pályázat eredményéről az eredményhirdetést követő 30 napon belül – a
pályázati anyagok visszaküldésével egyidejűleg – valamennyi pályázót írásban értesíti.
(2) A pályázat eredményének közzétételéről a HM
Kommunikációs és Toborzó Főosztály gondoskodik.
6. § Ez az utasítás az aláírása napján lép hatályba.
Budapest, 2009. július 10. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
457/2016. (XII. 23.) Korm. rendelete a rendvédelmi feladatokat ellátó szervek személyi állományának kártalanításáról.
A Kormány a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi
XLII. törvény 340.  § 18.  pontjában kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott
feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. A személyi állomány kártalanításának esetköre 1. § (1) A  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi
XLII. törvény (a  továbbiakban: Hszt.) 255/A.  §-a alapján a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv kártalanítást nyújt
a rendvédelmi feladatokat ellátó szerv személyi állománya azon tagja számára, aki esetében a következő feltételek
együttesen teljesülnek:
a) 2015. március 5-én a Honvéd Egészségpénztár tagja volt,
b) az  a)  pontban megjelölt napon a  Honvéd Egészségpénztárnál vezetett tagi egyéni számlája egyenlegének
terhére hitelezési veszteség került követelésként elhatárolásra, majd azt 2015. december 31-én a  pénztár
a követelés értékvesztéseként elszámolta, feltéve, hogy a követelése más módon nem térült meg, valamint
c) az  a)  pontban megjelölt napon és e  rendelet hatálybalépésének napján a  rendvédelmi feladatokat ellátó
szervvel foglalkoztatási jogviszonyban állt, vagy jogviszonya az  a)  pontban megjelölt napot követően, de
e rendelet hatálybalépése előtt szűnt meg (a továbbiakban együtt: jogosult).
(2) A jogosultat az (1) bekezdés alapján megillető kártalanítás összege megegyezik a hitelezési veszteségként elhatárolt
és értékvesztésként elszámolt, más módon meg nem térült követeléssel.
2. § (1) A  kártalanítási igény benyújtásával egyidejűleg a  jogosult vállalja, hogy a  kártalanítás megállapítása esetén teljes
követelését, a követelés biztosítékait, valamint a követeléshez kapcsolódó igényeket a kártalanítás megfizetésével
egyidejűleg a kifizetést teljesítő rendvédelmi feladatokat ellátó szerv javára engedményezi.
(2) A fennálló kártalanítási igény nem ruházható át.
2. A kártalanítással kapcsolatos feladatok 3. § (1) A  kártalanítás megállapítására a  Hszt. 2.  § 19.  pontja szerinti országos parancsnok vagy – a  terrorizmust elhárító
szerv, valamint a  belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési feladatokat ellátó szerv személyi állománya esetében –
a Hszt. 2. § 18. pontja szerinti országos főigazgató (a  továbbiakban együtt: a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv
vezetője) jogosult.
(2) Ha a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv személyi állományának tagját munkáltatói intézkedés alapján más
munkáltatónál foglalkoztatják,
a) ha a más munkáltató rendvédelmi feladatokat ellátó szerv, akkor annak vezetője,
b) ha a  más munkáltató nem rendvédelmi feladatokat ellátó szerv, akkor az  eredeti rendvédelmi feladatokat
ellátó szerv vezetője
jogosult a kártalanítás megállapítására. (3) Azon jogosult, aki vonatkozásában az 1. § (1) bekezdése szerinti feltételek fennállnak, azonban a kérelem benyújtása
időpontjában már nem áll fenn foglalkoztatási jogviszonya a rendvédelmi feladatokat ellátó szervvel, a kártalanítás
megállapítására a jogosultat utoljára foglalkoztató rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője jogosult.
4. § (1) A kártalanítás megállapítása a jogosult írásbeli kérelmére történik. A kérelmet a rendvédelmi feladatokat ellátó szerv
vezetőjének címezve kell benyújtani.
(2) A  kérelem benyújtására 2017. február 1. és 2017. június 30. között van lehetőség. E  határidő elmulasztása esetén
igazolásnak – az  igazolási kérelem és a  kártalanítás megállapítására irányuló kérelem egyidejű benyújtásával –
legkésőbb 2017. október 31-ig van helye, a kérelem benyújtását megakadályozó körülmény elhárultától számított
8 napon belül, ha a jogosult a kártalanítás megállapítására irányuló kérelmet önhibáján kívül nem tudta benyújtani.
Az  igazolási kérelemben a  jogosultnak meg kell jelölni azon körülményeket, amelyek a  kérelem benyújtását
akadályozták. Az igazolási kérelemről a rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője a kártalanítás megállapítására
irányuló kérelemmel együtt dönt. Az igazolási kérelmet elbíráló határozat ellen jogorvoslatnak nincs helye.
(3) A kérelem benyújtásakor a kérelemhez csatolni kell
a) a  Honvéd Egészségpénztár vagy a  jogutódja által a  követelés összegéről vagy a  2015. évre vonatkozóan
értékvesztésként elszámolt összegről kiállított igazolást, vagy ezen összegeket igazoló számlakivonatot,
b) a  jogosult teljes bizonyító erejű magánokiratba vagy közokiratba foglalt nyilatkozatát arról, hogy az  1.  §
(1) bekezdésében jelzett követelése más módon nem térült meg,
c) a  jogosult teljes bizonyító erejű magánokiratba vagy közokiratba foglalt nyilatkozatát arról, hogy
kártalanítása esetén teljes követelését, a  követelés biztosítékait, valamint a  követeléshez kapcsolódó
igényeket a kifizetést teljesítő rendvédelmi feladatokat ellátó szerv javára engedményezi, valamint
d) a meghatalmazást, ha a kérelmet a jogosult képviseletében eljáró meghatalmazott nyújtja be.
 (4) A (3) bekezdés b) és c) pontja szerinti nyilatkozat a kérelem részeként is megtehető, ebben az esetben a kérelmet
teljes bizonyító erejű magánokiratba vagy közokiratba kell foglalni.
 (5) A  kérelemben vagy a  kérelemhez csatolt nyilatkozatban a  jogosult írásban nyilatkozik a  hozzájárulásáról ahhoz,
hogy
a) a  kártalanítási kérelem elbírálása során eljáró személyek a  kérelem elbírálásához szükséges mértékben
a személyes adatait megismerjék, és
b) a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője által kijelölt szervezeti elem (a  továbbiakban: kijelölt
szervezeti elem) a kérelemben szereplő adatok helyességét harmadik személyeknél ellenőrizze.
 (6) A  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője a  kérelem benyújtására formanyomtatványt rendszeresíthet,
amelyet a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv honlapján és intranetes hálózatán közzétesz. Formanyomtatvány
rendszeresítése esetén a kérelem csak formanyomtatványon nyújtható be.
5. § (1) A  kijelölt szervezeti elem ellenőrzi a  kérelemben megjelölt adatok helyességét és a  mellékletek megfelelőségét,
ennek során vizsgálja, hogy
a) a követelés e kormányrendelet hatálya alá tartozik-e,
b) a kérelem benyújtója e kormányrendelet alapján kártalanításra jogosult-e,
c) a követelést a Honvéd Egészségpénztár vagy jogutódja által kiállított okirat alátámasztja-e, valamint
d) megtörtént-e a 4. § (3) bekezdés b) és c) pontja, illetve a 4. § (4) bekezdése szerinti nyilatkozattétel.
(2) Ha a kérelem vagy melléklete hiányos, pontatlan vagy a követelés igazolására nyilvánvalóan nem alkalmas, a kijelölt
szervezeti elem vezetője a  jogosultat hiánypótlásra hívja fel és a  hiánypótlás teljesítésére 15 napos határidőt tűz.
Hiánypótlási felhívás kiadásának egy alkalommal van helye. Ha a  jogosult a  hiánypótlási felhívásnak határidőben
nem tesz eleget, a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője a  rendelkezésre álló adatok alapján bírálja el
a kérelmet.
(3) A  kijelölt szervezeti elem vezetője a  kérelmet és a  mellékleteit a  beérkezéstől számított 30 napon belül döntésre
előkészíti és felterjeszti a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetőjéhez. Ezen határidőbe a  hiánypótlás
időtartama nem számít bele.
6. § (1) A  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője az  iratok 5.  § (3)  bekezdése szerinti felterjesztésétől számított
10 napon belül dönt a kártalanítás megállapításának kérdésében, ennek keretében
a) a kérelemnek helyt ad,
b) a kérelemnek részben ad helyt, vagy
c) a kérelmet elutasítja.
(2) A rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője a kérelemnek helyt ad és a kártalanítást megállapítja, ha a kérelem
megfelel az  5.  § (1)  bekezdésében meghatározott feltételeknek. A  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv vezetője
a  kérelemnek – az  eljárás során igazolt összeg mértékéig – részben ad helyt, ha a  kérelem elbírálására irányuló
eljárás során igazolt összeg eltér a  kérelemben kártalanítási igényként megjelölt összegtől. A  rendvédelmi
feladatokat ellátó szerv vezetője a kérelmet elutasítja, ha az nem felel meg az 5. § (1) bekezdésében meghatározott
feltételeknek.
7. § A kártalanítási igényt elutasító vagy annak csak részben helyt adó határozattal szemben jogorvoslatnak a jogosult
foglalkoztatási jogviszonyára vagy utolsó foglalkoztatási jogviszonyára – azok esetében, akiket munkáltatói
intézkedés alapján más munkáltatónál foglalkoztatnak, az eredeti rendvédelmi feladatokat ellátó szervvel fennálló
foglalkoztatási jogviszonyára – vonatkozó szabályok szerint a  munkáltatói intézkedéssel szembeni jogorvoslat
szabályainak alkalmazásával van helye, a határozat kézhezvételétől számított 15 napon belül.
8. § (1) A kártalanítás a követelés pénznemében kerül megállapításra és kifizetésre.
 (2) A  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv a  kártalanítás megállapításáról szóló határozat jogerőre emelkedésétől
számított 15 napon belül átutalással teljesíti a kártalanítás megfizetését.
3. Záró rendelkezések 9. § Ez a rendelet 2017. január 1-jén lép hatályba.
10. § A 4.  § (6)  bekezdése szerinti formanyomtatvány rendszeresítése esetén a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv
vezetője intézkedik, hogy a rendszeresített formanyomtatvány ott meghatározott közzétételére 2017. január 31-ig
sor kerüljön. Ezt követően formanyomtatvány rendszeresítésének nincs helye.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
19/2015. (VI. 15.) AB határozata a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 7.K.27.809/2013/3. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről, valamint mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség megállapításáról.
Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Varga Zs. András alkotmánybíró
különvéleményével – meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 7.K.27.809/2013/3. számú
ítélete alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisíti.
2. Az  Alkotmánybíróság – hivatalból eljárva – megállapítja: mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség áll fenn
annak következtében, hogy a  tengelyterhelés ellenőrzése során az ellenőrzéssel érintett személy (ügyfél) számára
a  jogalkotó nem biztosította a  tisztességes eljáráshoz való alapvető jog [Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdés]
érvényesülését.
Az Alkotmánybíróság felhívja a közlekedésért felelős minisztert, hogy jogalkotói feladatának 2015. szeptember hó
30. napjáig tegyen eleget.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] 1. Az  indítványozó gazdasági társaság az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.)
27. §-a szerinti alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz.
[2] Az indítvány arra irányult, hogy az Alkotmánybíróság állapítsa meg a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
(a továbbiakban: Bíróság) 7.K.27.809/2013/3. számú ítéletének alaptörvény-ellenességét és semmisítse meg azt.
[3] Kérelme indokolásában hivatkozott az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdésére (tisztességes eljáráshoz való jog
a hatósági eljárásban), valamint a XXVIII. cikk (1) bekezdésére (tisztességes eljáráshoz való jog a bírósági eljárásban).
[4] 2.1. Ügye előzményeként előadta, hogy a gazdasági társaság egyik tehergépkocsija nemzetközi közúti árufuvarozói
tevékenység keretében 2013. július 16-án kilépésre jelentkezett a  röszkei határkirendeltség teherforgalmában.
A  kiléptetést megelőzően elvégzett tengelysúly-mérlegelés többletet mutatott, ezért a  Magyar Közút Nonprofit
Zrt. 286 893 Ft túlsúlydíj, a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal Csongrád Megyei Vám- és Pénzügyőri Igazgatósága
pedig 500 000 Ft közigazgatási bírság megfizetésére kötelezte. A  mérés eredményét a  gépkocsivezető nem
fogadta el, és újramérlegelést kért. Azonban erre csak az  elsőfokú közigazgatási határozat kihirdetését követően,
6 és fél óra múltán kerülhetett sor oly módon, hogy a  panaszos tehergépkocsiját a  mérlegelésre váró sor végére
állították. Az ellenőrző mérlegeléskor kiállított mérési bizonylat tanúsága szerint a mérlegelés valamennyi tengely
terhelését a  megengedett határértéken belül állapította meg. A  két mérlegelés között a  gépjármű az  átkelő
területét csak a kamionsor végére történő beállás céljából és érdekében hagyta el, aminek kizárólagos oka az volt,
hogy a  hatóságok nem tették lehetővé a  soron kívüli ellenőrző mérlegelés elvégzését. A  gépjármű raktere az  áru
azonosságának biztosítása szempontjából a  vámzárral egyenértékű ún. engedélyezett feladói zárral volt ellátva,
amely a fuvarozás alatt mindvégig sértetlen maradt.
[5] 2.2. A  Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (a továbbiakban:
Főigazgatóság) az  elsőfokú határozattal szemben benyújtott fellebbezést elutasította és az  elsőfokú határozatot
változtatás nélkül helybenhagyta.
[6] A másodfokú határozat indokolása szerint az elsőfokon eljárt hatóság maradéktalanul eleget tett tényállás-tisztázási
és bizonyítási kötelezettségének; eljárása jogszerű, a feltárt tényállás alapos és teljeskörű, továbbá helyesen vonta le
a jogi következtetéseket és alkalmazta a szankciókat.
[7] A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (a továbbiakban: Kkt.) 20.  § (1)  bekezdés h)  pontja értelmében
a  megengedett legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek esetében bírság
szabható ki. A  bírság pontos összegét a  közúti árufuvarozáshoz, személyszállításhoz és a  közúti közlekedéshez
kapcsolódó egyes rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, valamint a  bírságolással
összefüggő hatósági feladatokról szóló 156/2009. (VII. 29.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Br.) határozza meg.
A  Br.  8. számú melléklete 1. e) sorszám alatt kógens rendelkezést tartalmaz: az  500  000 Ft összegű bírságot
ki kell szabni, ha a  járműszerelvény tengelytömege a  megállapított mértékben (azaz 30%-kal) haladja meg
az engedélyezett értéket.
[8] A közigazgatási szervnek csak az  ügy szempontjából lényeges tényállási elemeket kell megállapítania és
bizonyítania. A  másodfokú határozat indokolása szerint ez  az alapul fekvő ügyben a  vonatkozó mérési
jegyzőkönyben feltüntetett adat, amely alátámasztja, hogy a  tengelyterhelés az  5D tengelynél 38,3%-kal
meghaladta az engedélyezett értéket (10 tonna helyett 13 830 kg volt).
[9] A másodfokú hatóság megállapította, hogy a gépkocsivezető valóban nem értett egyet a mérlegelés eredményével
és újramérlegelést kért, ami a fentebb már ismertetett körülmények között és eredménnyel (nem állapítottak meg
túlsúlyt) meg is történt. A  kiszabott bírságokra azonban ennek nem volt (nem lehetett) hatása a  vonatkozó jogi
szabályozásból következően. A  meghatározott össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek
közlekedéséről szóló 13/2010. (X. 5.) NFM rendelet (a továbbiakban: NFM rendelet) 9. § (3) bekezdése értelmében
„[a]z ellenőrzés helyszínén – ha a  jármű vezetője a  tengelytúlterhelést a  rakomány átrendezésével, illetve
lerakásával megszünteti – az ellenőrző hatóság, illetve a mérést végző egyéb szervezet egy alkalommal engedélyezi
az újramérlegelést, amennyiben átrakodás történt. Az újramérlegelés adatai a már megtett útra vonatkozóan nem
érvényesek, azoknak csak a továbbközlekedés szempontjából van jelentőségük.”
[10] A másodfokú hatóság értékelése szerint, mivel a  mérés során rendellenesség nem merült fel, és erre vonatkozó
bizonyítékot a panaszos nem mutatott be, a mérési jegyzőkönyvben foglalt adatok valóságtartalmához kétség nem
férhet. Azt viszont kétségesnek ítélte, hogy a két mérlegelés között nem történt kirakodás, de erre nézve konkrét
bizonyítékokat nem nevesített, pusztán a rakománymegbontás lehetőségére utalt.
[11] 2.3. A  panaszosnak a  közigazgatási határozat felülvizsgálata iránti keresetét a  Bíróság elutasította. Indokolásában
leszögezte, hogy az  ügyben a  bizonyítási teher a  hatóságot terheli, az  ügyfél joga, hogy vitassa a  tényállásmegállapítási kötelezettség teljesítését. A  polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban:
Pp.) 336/A.  § (2)  bekezdése kimondja, hogy a  per alapjául szolgáló hatósági határozat tényállásának valóságát
az  alperesi közigazgatási szerv köteles bizonyítani. Mindez azt jelenti, hogy a  bizonyítás elmulasztásának vagy
sikertelenségének következményei az alperest terhelik. A bizonyítási teher megfordításához azonban nem elegendő
csak állítani a  tényállás megállapítási kötelezettség megsértését, a  felperes ügyfélnek eme hivatkozását alá is kell
támasztania.
[12] A Bíróság a fentiekben kifejtetteknek megfelelően az eljárásban azt vizsgálta, hogy az alperes (tehát a vámhatóság)
a tényállás-tisztázási kötelezettségének eleget tett-e.
[13] A Bíróság ezzel kapcsolatban arra hivatkozott, hogy a  felperes (tehát a  panaszos) a  mérőeszköz hitelességét,
a mérés technológiai leírás szerinti elvégzését nem vitatta. A Bíróság szerint, amennyiben a mérést hiteles eszközzel,
a technológiai leírásoknak megfelelően végezték, a mérés téves eredményre nem vezethet, ezért a felperes szakértő
kirendelése iránti bizonyítási indítványát elutasította. Elutasította továbbá a felperes tanúbizonyítási indítványát is,
mert a tanúktól a mérés körülményeivel kapcsolatban releváns információ, tény nem várható.
[14] A Bíróság megjegyezte, hogy az  NFM rendelet nem tartalmaz az  ellenőrző mérlegelésre vonatkozó jogszabályi
rendelkezést. Ez viszont szerinte azért irreleváns, mert a konkrét esetben eljárási szabálysértés, a mérést befolyásoló
körülmény nem merült fel. Figyelmen kívül hagyta a felperes hivatkozását – a két mérés közötti – rakományigazítás
hiányára, a szállítmányt igazoló dokumentumra és a szerb vámokmányra. Mindez a kereset elutasításához vezetett.
[A Bíróság döntése alapjául a  Pp. 339.  § (1)  bekezdését jelölte meg, ami a  közigazgatási határozat hatályon kívül
helyezéséről, és új eljárásra kötelezésről szól, továbbá hivatkozott a Kúria Kfv.III.37.356/2010/4. számú végzésére.]
[15] 3. Az indítványozó szerint az alaptörvény-ellenességet a következő tényezők és összefüggések támasztják alá.
 [16] Az általa előterjesztett bizonyítási indítványoknak a  Bíróság nem adott helyt, ezáltal kizárólagosan az  alperesi
(hatósági) álláspont érvényesülhetett. Meggyőződése, hogy a Bíróságnak az eljárásban azt kellett volna tisztáznia,
hogy a  hatóság valóban teljes körűen eleget tett-e tényállás-felderítési kötelezettségének, vagyis annak, hogy
teljes bizonyossággal kizárható-e a  mérési hiba. A  Bíróság előtti eljárásban nem tették lehetővé számára annak
bizonyítását, hogy a  járműszerelvény rakterét nem bontották meg, a  rakományt nem igazították meg. A  Bíróság
mindezt nem tekintette az ügy szempontjából relevánsnak, holott éppen ezek a körülmények támasztották volna
alá a  második méréskori rakomány-állapot változatlanságát, és ezzel az  első mérés hibájára utalhattak volna.
A  bírósági megközelítésből egyértelműen az  következik, hogy csak az  első mérés eredményét lehet elfogadni,
bármennyire irracionális mértékű súlyadatokkal is szolgált volna.
[17] Az indítványozó hivatkozik arra, hogy a  mért adatok minden realitást nélkülöztek, a  gépkocsivezető azonnal
ellenőrző mérést kért (visszatolatást a  mérlegre), de az  eljáró hatóság ezt nem engedélyezte, az  újramérés
elutasítását semmivel nem indokolta. Az azonnali ellenőrző-mérés ugyanis megmutathatta volna, hogy ténylegesen
jók voltak-e az első mérés eredményei. A hatóság csak arra adott lehetőséget, hogy a járművel a sor végére álljanak,
és amikor ismételten sorra került, a mérést – mintha az NFM rendelet 9. § (3) bekezdésében foglaltaknak tett volna
eleget – elvégezték.
[18] Az indítványozó összegezve úgy véli, hogy a bírósági eljárásban tett indítványai a jogvita elbírálása szempontjából
lényeges tények eldöntésére vonatkoztak. A  Bíróság viszont nem tette lehetővé számára, hogy bizonyíthassa
állításait akár szakértő kirendelése, akár tanúbizonyítás lefolytatása útján. Mindezzel a  bíróság fontos eljárási
alapelvek érvényesülését akadályozta meg (nem volt biztosított az azonos esélyekkel való részvétel az eljárásban,
ilyen értelemben sérült a  jogegyenlőség). E  követelmények megsértése az  indítványozó szerint ellentétes
az Alaptörvényben rögzített tisztességes eljáráshoz való joggal.
II. [19] 1. Az Alaptörvény hivatkozott rendelkezései:
„XXIV.  cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a  hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és
ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.”
[20] 2. Az eljárás során figyelembe vett jogszabályi rendelkezések a következők.
 [21] 2.1. A Kkt. rendelkezései:
„20. § (1) Az e törvényben, valamint külön jogszabályban és közösségi jogi aktusban […]
h) a  közúti járművek közúti közlekedésben való részvételéhez előírt műszaki, biztonsági és környezetvédelmi
tulajdonságokra, a megengedett legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek közúti
közlekedésére, a rakomány rögzítésére, továbbá az ömlesztett áruk szállítására, […]
vonatkozó rendelkezések megsértői bírság fizetésére kötelezhetők. […]
(11) Magyarország területén magyar vagy külföldi rendszámú közúti jármű közlekedésére, valamint a  közúti
járművel végzett áru-, illetve személyszállítási tevékenységre vonatkozó az  (1)  bekezdés szerinti rendelkezések
megtartását
a) belföldi forgalomban közlekedő jármű esetén
aa) a közlekedési hatóság és a rendőrség,
ab) az  (1)  bekezdés c)–e) és l)  pontja tekintetében a  vámhatóság is, valamint az  (1)  bekezdés h)  pontjában
a megengedett legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek közúti közlekedésének
tekintetében a  vámhatóság, és közlekedési hatósági jogkörben a  Kormány rendeletében meghatározott közút
kezelője is,
[…]
bc) az  (1)  bekezdés h)  pontja szerinti a  meghatározott össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó
járművek közlekedésének tekintetében közlekedési hatósági jogkörben a  Kormány rendeletében meghatározott
közút kezelője is, […]
jogosult együtt vagy önállóan ellenőrizni.”
„33/C.  § (1) A  díjköteles országos közutak díjfizetés ellenében történő használatának ellenőrzésére jogosult
szervezetek a  díjköteles utak használati díja megfizetésének helyszíni ellenőrzése, valamint a  megengedett
legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek helyszíni ellenőrzése alkalmával
hatósági ellenőrzés keretében eljárva jogosultak:
a) a gépjárművet megállítani, a gépjármű helyzetét és állapotát dokumentálni, a gépjármű okmányait átvenni,
b) a  feladat ellátása céljából az  úthasználó személyazonosító okmányait és a  gépjármű azonosító okmányait
megvizsgálni,
c) a  rendőrség általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerve intézkedését kérni, és annak
megérkezéséig – de legfeljebb két óra időtartamra – feltartóztatni azt, aki a gépjármű okmányait nem adja át, vagy
személyazonosságát nem igazolja, vagy az intézkedést más módon akadályozza,
ca) a  megengedett legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek helyszíni
ellenőrzése során megállapított, a  20.  § (7a)  bekezdésében meghatározott mértékű szabályszegés esetén
az  eljárásra hatáskörrel rendelkező hatóság kiérkezéséig – de legfeljebb két óra időtartamra – a  járművet
visszatartani,
cb) a  megengedett legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek helyszíni
ellenőrzése során megállapított szabályszegés esetén – ha az  eljárás lefolytatására hatáskörrel rendelkező szerv
intézkedésére nem került sor – a  közigazgatási bírság kiszabása érdekében a  bizonyítékok megküldésével együtt
értesíteni az illetékes hatóságot,
d) a díjköteles útszakasz azonnali elhagyását elrendelni,
e) a  jogosulatlan úthasználat tényének megállapítása esetén az erről készített jegyzőkönyvnek az út használatáért
díjszedésre, valamint a  díjfizetés ellenőrzésére jogosult szerv vagy szervezet részére történő átadásával
az úthasználót a pótdíj megfizetésére kötelezni.”
„48. § (3) Felhatalmazást kap […]
b) a miniszter, hogy
[…]
27. a  meghatározott össztömeget, tengelyterhelést és méretet, továbbá össztömeg-korlátozást meghaladó
járművek közúti közlekedéséről, a  közútkezelői és a  hatósági eljárás, a  díjfizetés, valamint a  szakkíséret és kíséret
személyi és tárgyi feltételeiről szóló szabályokat,
[…]
rendeletben állapítsa meg.”
[22] 2.2. A közúti közlekedés szabályairól 1/1975. (II. 5.) KPM–BM együttes rendelet (KRESZ) rendelkezései:
„51.  § (1) Amennyiben a  meghatározott össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek
közlekedéséről szóló miniszteri rendelet eltérően nem rendelkezik, közúti forgalomban csak az  út kezelőjének
hozzájárulásával (útvonalengedély), az  abban meghatározott útvonalon és feltételek megtartásával szabad részt
venni
a) olyan járművel, amelynek megengedett legnagyobb össztömege vagy tengelyterhelése meghaladja a  közúti
járművek forgalomba helyezésének és forgalomban tartásának műszaki feltételeiről szóló miniszteri rendeletben
meghatározott mértéket (túlsúlyos jármű vagy tengelytúlsúlyos jármű);”
[23] 2.3. A Br. rendelkezései:
„9.  § A  Kkt. 20.  § (1)  bekezdés h)  pontjához kapcsolódóan – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik –
a 8. mellékletben meghatározott összegű bírságot köteles fizetni az, aki
[…]
c) a  meghatározott össztömeget, tengelyterhelést és méretet meghaladó járművek közlekedéséről szóló
jogszabályban, ide nem értve a jelzőtáblával elrendelt össztömeg-korlátozásokat, […]
megsérti.”
„8. melléklet a 156/2009. (VII. 29.) Korm. rendelethez
1. A megengedett legnagyobb össztömeget, tengelyterhelést meghaladó, a közút kezelőjének hozzájárulása nélkül
vagy a közút kezelőjének hozzájárulásában szereplő értéktől eltérően közlekedő jármű
e) [30% felett 500 000 forint a bírság összege]”
III. [24] Az alkotmányjogi panasz megalapozott. [25] 1. Az Alkotmánybíróság tanácsa előzetesen vizsgálta a panasz befogadhatóságát, és az alábbiakat állapította meg.
 [26] Az Abtv. 30.  § (1)  bekezdése értelmében az  Abtv. 27.  §-a alapján benyújtott alkotmányjogi panaszt a  sérelmezett
döntés kézbesítésétől számított hatvan napon belül kell benyújtani az  ügyben első fokon eljárt bírósághoz
címezve. A  Bíróságnak az  alkotmányjogi panaszt felterjesztő levele szerint az  ítéletet a  felperes jogi képviselője
2014.  április  18-án vette át, az  alkotmányjogi panaszt pedig 2014. június 17-én adta postára, vagyis határidőben
érkezett.
[27] Az alkotmányjogi panasz az Abtv. 52. § (1) bekezdésében foglalt további formai követelményeknek is megfelel, mert
megjelöli az  Alkotmánybíróság hatáskörét megalapozó törvényi rendelkezést (az Abtv. 27.  §-át), az  Alaptörvény
sérülni vélt rendelkezéseit, a  támadott bírói döntést; tartalmaz továbbá a  bírói döntés alaptörvény-ellenességére
vonatkozó okfejtést, valamint rögzíti a kifejezett kérelmet a bírósági döntés megsemmisítésére.
[28] A Bíróság tájékoztatása szerint az ügyben felülvizsgálati eljárás, illetve perújítási eljárás nincs folyamatban.
 [29] Megállapította továbbá a  tanács azt is, hogy az  indítványozó az  Abtv. 51.  § (1)  bekezdése szerint jogosultnak
tekinthető.
 [30] Az indítványozó az egyedi ügyben közvetlenül érintettnek tekintendő, aki
– az Abtv. 27. § a) pontja szerinti, az Alaptörvényben biztosított jogának sérelmét állítja;
– az Abtv. 27. § b) pontja szerinti jogorvoslati lehetőségeit kimerítette.
[31] A támadott bírói döntés az eljárást véglegesen, érdemben és a perjogi szabályok szerint lezárta. Ebben a tekintetben
tehát a panasz szintén megfelel az Abtv. 27. §-ában foglalt feltételeknek.
[32] A tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos, annak lényegi tartalmát érintő követelmények teljesülésének
vizsgálata, és a  jogszabályi környezet alkotmányjogilag aggályos tartalma alapvető alkotmányjogi jelentőségű
kérdésnek minősül. Így az Abtv. 29. §-a szerinti feltétel is teljesült, ezért az eljáró tanács az alkotmányjogi panaszt
befogadta.
[33] 2. Érdemi eljárásában az Alkotmánybíróság áttekintette a tisztességes eljáráshoz való jogra vonatkozó gyakorlatát.
 [34] Az Alkotmánybíróság ennek során figyelemmel volt az  Alaptörvény negyedik módosításában (2013.  március  25.),
valamint a  13/2013. (VI. 7.) AB határozatában a  korábbi alkotmánybírósági határozatokban foglaltak
felhasználhatóságát illetően rögzített szempontokra. Tekintettel arra, hogy az  Alaptörvény XXVIII.  cikk
(1)  bekezdésében foglalt szabály értelmezésekor – az  Alkotmánnyal fennálló tartalmi és kontextuális egyezés
okán  – a  7/2013. (III. 1.) AB határozatban az  Alkotmánybíróság irányadónak tekintette a  tisztességes eljáráshoz
fűződő alapvető joggal kapcsolatban kimunkált korábbi alkotmánybírósági gyakorlatot {7/2013. (III. 1.) AB határozat,
Indokolás [24]}, a jelen ügy kapcsán is arra a megállapításra jutott, hogy a korábbi határozataiban szereplő érvek és
megállapítások alkalmazhatóságának nincs akadálya.
[35] Az Alkotmánybíróság a  tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontját elvi jelentőséggel
a  6/1998. (III. 11.) AB határozatban foglalta össze. Az  itt megfogalmazott megállapításokat az  Alkotmánybíróság
utóbb több döntésében [5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75.; 14/2002. (III. 20.) AB határozat, ABH 2002,
101, 108.; 15/2002. (III. 29.) AB határozat, ABH 2002, 116, 118–120.; 35/2002. (VII. 19.) AB határozat, ABH 2002,
199, 211.; 34/2014. (XI. 14.) AB határozat; 8/2015. (IV. 17.) AB határozat] is megerősítette és gyakorlattá formálta.
A kimunkált alkotmányos mérce értelmében a tisztességes eljárás (fair trial) követelménye az eljárásjogi garanciák
érvényesülését is felöleli, és egy olyan minőséget jelent, amelyet az  eljárás egészének és körülményeinek
figyelembe vételével lehet csupán megítélni. Ebből következően egyes részletszabályok hiánya miatt
éppúgy, mint valamennyi részletszabály megalkotásának dacára lehet egy eljárás méltánytalan, igazságtalan
vagy nem tisztességes. Az  Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a  tisztességes eljáráshoz való jog magában
foglalja az  alkotmányszövegben kifejezetten nem nevesített bírósághoz való jog valamennyi feltételét is.
Az  Alkotmánybíróság értelmezésében tehát a  tisztességes eljáráshoz fűződő jog körébe tartozik a  hatékony bírói
jogvédelem követelménye, amely szerint a  jogi szabályozással szemben alkotmányos igény, hogy a  perbe vitt
jogokról a  bíróság érdemben dönthessen. Önmagában a  bírói út igénybevételének formális biztosítása ugyanis
nem elegendő az  eljárási garanciák teljesedéséhez, hiszen az  alkotmányos szabályban előírt garanciák éppen
azt a  célt szolgálják, hogy azok megtartásával a  bíróság a  véglegesség igényével hozhasson érdemi döntést.
A tisztességes eljárás követelménye tehát magában foglalja a hatékony bírói jogvédelem igényét is. A tisztességes
eljárás alkotmányos követelményrendszerét kielégítő hatékony bírói jogvédelem pedig attól függ, hogy az eljárási
szabályok értelmében a bíróság mit vizsgálhat felül.
[36] 3. A  jelen ügyben előterjesztett alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló eljárásban a  Bíróság a  Pp. 339.  §
(1) bekezdése alapján azzal utasította el a  felperes (indítványozó) keresetét, hogy az alperes (a hatóság) tényállástisztázási kötelezettségének maradéktalanul eleget tett. A Bíróság e tekintetben a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 50. § (1) bekezdésére hivatkozott, amely előírja, hogy
„[a] hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre
álló adatok, bizonyítási eljárást folytat le.”
[37] Az Alkotmánybíróság a  számára rendelkezésre álló iratokból arra a  következtetésre jutott, hogy az  alapügyben
a  peres felek egyike (vagyis a  panaszos) eszköztelenné vált a  bizonyítási eljárás során. Perbeli jogosítványai olyan
mértékben csorbultak, ami felveti az alkotmányos alapjogvédelem indokoltságát. Ebből következően a tisztességes
eljáráshoz való jog érvényesülésének megítélése tartalmi vizsgálatot igényel, amelynek során választ lehet adni
arra, hogy a  panaszosnak volt-e lehetősége jogi álláspontja és az  azokat alátámasztó bizonyítékok előadására, és
érvényesítésére vagy ellenkezőleg: el volt zárva a hatékony bizonyítási eszközök igénybevételének lehetőségétől.
[38] Az Alkotmánybíróság az  ügy megítélése során figyelemmel volt mindazon körülményekre, amelyek alátámasztják
a  túlsúlyos járművek közlekedésére vonatkozó speciális szabályok jogosultságát, az  ilyen szabályokat megszegő
személyek fokozott felelősségre vonását, amely adott esetben akár súlyos szankció alkalmazására is vezethet. Ezek
a szabályok ugyanis védik a környezetet, fokozzák a közlekedés biztonságát, óvják az utak minőségét. Nyilvánvalóan
hatékonyan kell érvényt szerezni a  szabályok betartásának függetlenül attól, hogy a  szabályszegésnek emberi
felelőtlenség vagy gazdasági nyerészkedés az  oka. A  hatékony védelem egyik eszköze a  kötelezően elrendelt
mérlegelés, a tengelyterhelés ellenőrzése. A szabályok megszegőit túlsúlydíj, közigazgatási bírság, avagy a további
közlekedésből való kizárás fenyegeti.
[39] Az indokoltan súlyos szankciók viszont az eljáró szervek felelősségét is fokozzák; döntéseiket kellő körültekintéssel
és teljes alapossággal kell meghozniuk. Ez  a  követelmény egyaránt vonatkozik a  mérlegelést végző nonprofit
zrt.-re, a  helyszínen ténykedő vámszervekre, a  másodfokú vámhatóságra és a  törvényességi felülvizsgálatot
végző bíróságra is. Az  indítványozó által becsatolt „Közúti Ellenőrzés Mérési Jegyzőkönyve” irat bizonyítja, hogy
a gépkocsivezető nem értett egyet a mérlegelés eredményével és újramérlegelést kért.
[40] A Bíróság által nyilvánosan tartott tárgyalásról készült jegyzőkönyv szerint az  indítványozó kifejezetten kérte
szakértő kirendelését annak tisztázására, hogy a két mérés közötti eltérő eredmény miből adódik. Az indítványozó
kifejtette, hogy nem vitatja a  mérőműszer hitelességét, de azt is hozzátette, hogy a  hitelesség nem jelenti
a  mérőműszer pontosságát. Állította, hogy a  kamionsofőrnek lehetősége lett volna arra, hogy az  ellenőrzést
követően azonnal visszatolasson a mérleg elejére.
[41] Ezzel szemben az  alperesi jogi képviselő azt állította, hogy a  mérés eredményei nem rekonstruálhatóak (nincs
azonnali újramérlegelési lehetőség), mert a  soron következő kamion már elfoglalja a  mérleget. Elismerte, hogy
a  mérés eredményét az  is befolyásolhatja, ha a  kamion nagy sebességgel halad át a  mérlegen. Álláspontja
szerint a  hatóságnak (ez valójában egy nonprofit kft.) nincs jogszabályi kötelezettsége az  azonnali (tehát elhajtás
nélküli, a  sorból való kiállítást nélkülöző) technikai értelemben vett mérlegelésre (a kamion raksúlyának ismételt
megállapítására).
[42] Az Alkotmánybíróság a  fentiekkel kapcsolatban hangsúlyozza: nem kívánja elvégezni a  bizonyítékok újbóli
(jogi értelemben vett) mérlegelését; ez  a  hatóságok és a  rendes bíróságok feladata. Alaptörvényből fakadó
funkcióját viszont úgy tudja a konkrét ügy kapcsán betölteni, ha rámutat: olyan, az ügy eldöntése szempontjából
releváns tényezőket hagyott figyelmen kívül a  Bíróság, amely tény önmagában a  tisztességes eljáráshoz való jog
sérelmét okozta. Az  alaptörvény-ellenesség jogkövetkezményeként a  Bíróság 7.K.27.809/2013/3. számú ítéletét
az Alkotmánybíróság megsemmisítette. A döntés nem érinti a Főigazgatóság határozatát, arra a Pp. 361. § c) pontja
az irányadó: „[a] Kúria az alkotmányjogi panasz orvoslása érdekében az alábbiak szerint határoz:
c) ha az Alkotmánybíróság a bíróság határozatát megsemmisítette, az Alkotmánybíróság határozatából következően
– a d) pontban foglalt kivétellel – az első vagy a másodfokon eljárt bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára
utasítja, vagy a felülvizsgálati kérelem tárgyában új határozat hozatalát rendeli el;”
[43] 4. Az  Abtv. 46.  § (1)  bekezdése értelmében, ha az  Alkotmánybíróság hatáskörei gyakorlása során folytatott
eljárásában a jogalkotó általi mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség fennállását állapítja meg, a mulasztást
elkövető szervet – határidő megjelölésével – felhívja feladatának teljesítésére. A jogalkotói feladat elmulasztásának
minősül többek között az, ha a jogi szabályozás Alaptörvényből levezethető lényeges tartalma hiányos.
[44] A jelen ügyben az Alkotmánybíróság észlelte, hogy a tengelyterhelés ellenőrzéséről szóló NFM rendelet semmiféle
olyan rendelkezést nem tartalmaz, amely az  ellenőrzés eredményét a  jármű vezetőjének vitatni engedné. Ennek
következtében az  ellenőrzést követően csak akkor van lehetőség az  azonnali újramérlegelésre, ha azt a  mérést
végző szerv alkalmazottja kezdeményezi. A  jármű vezetőjére csak az  NFM rendelet 9.  § (3)  bekezdését tekintik
irányadónak, amely egyébként akkor teszi lehetővé az  ellenőrzött személy kérésére az  újramérlegelést, ha
az átrakodást követően a tengelytúlterhelést megszüntette.
[45] A szabályozás ismertetett hiányossága azt eredményezi, hogy jogvita esetén a  hatóság ezt a  szabályt tekinti
alkalmazandónak arra az  esetre is, amikor átrakodás nem történt, és a  járművezető azonnali újramérlegelést
kért. Ebből adódóan a  jogvitában eljáró szervek olyan jogszabályi rendelkezéssel támasztják alá döntésüket,
ami nyilvánvalóan nem vonatkoztatható a  konkrét történeti tényállásra. A  vizsgált ügyben is a  panaszos
állítása a  mérlegelés hibájára vonatkozott és nem arra, hogy a  rakományt szeretné átrendezni, illetve annak
egy részét lerakni (hogy a  túlsúly megszűnjön). Valójában arról van szó, hogy az  első mérlegelés eredménye
megváltoztathatatlan, de legalábbis az  érintett járművezető (aki közben megbírságolttá vált) érdemben nem
kifogásolhatja: az  eredmény számára objektivizálódott. A  panaszos által szorgalmazott (tényleges és azonnali)
újramérlegelésre – a Főigazgatóság határozata indokolásából kitűnően – csak a mérlegelést végző zrt. munkatársa
kezdeményezésére kerülhet sor, ha üzemzavart vagy a  mérés eredményére kiható rendellenességet tapasztal.
Ez  a  jogosultság ráadásul olyan szervet illet meg, amely a  mérés elvégzésén túlmenően egyúttal túlsúlydíjat
állapíthat meg.
[46] Az ügy eldöntésének alapjául szolgáló jogszabályi háttér Alaptörvénnyel való összhangjának vizsgálata tehát
arra mutatott rá, hogy az  ellenőrző mérlegelés során az  ügyféli jogok súlyosan csorbulnak annak következtében,
hogy hiányzik a  tisztességes eljárást biztosító szabályozás. Tisztességes módon, az  Alaptörvény XXIV.  cikk
(1)  bekezdésében meghatározott követelménynek megfelelően csak akkor folyhat le ez  az eljárás, ha a  jogalkotó
pótolja a  hiányzó szabályozást, amely lehetővé teszi az  ellenőrzés alá vont és súlyos szankciókkal fenyegetett
személyek számára az  azonnali újramérlegelés kezdeményezését. Az  újramérlegelés során biztosítani kell, hogy
az ügyfél vagy annak megbízottja meggyőződjék a mérés eredménye valódiságáról és helyességéről.
[47] 5. Az  Alkotmánybíróság e  határozatának a  Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés
második mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2015. június 8. Dr. Lévay Miklós s. k.,
tanácsvezető,


text:
37/2003. (IV. 3.) ME határozata helyettes államtitkári juttatások biztosításáról.
A Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról és
felelősségéről szóló 1997. évi LXXIX. törvény 52. §-ának
(2) bekezdése alapján
dr. Tardy János kormányzati főtisztviselő részére — 2003. március 1-jei hatállyal —
a helyettes államtitkári juttatások teljes körét biztosítom. Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
9/2010. (III. 3.) SZMM utasítása a Munkaerő-piaci Alap Rehabilitációs Alaprésze 2010. központi keretének felosztásáról.
1. § A foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló 1991. évi IV. törvény 39/A. § (5) bekezdés
a) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, figyelemmel a Munkaerő-piaci Alap Irányító Testülete 1/2010 (I. 5.)
MAT határozatára, mely a Rehabilitációs Alaprész decentralizált keretét 0 Ft-ra, azaz nulla forintra, központi keretét
1 000 000 000 Ft-ra, azaz egymilliárd forintra osztotta, a központi keret felhasználását az alábbiak szerint határozom
meg. 2. § (1) A Munkaerő-piaci Alap Rehabilitációs Alaprész 2010. évi központi keretének tevékenységenkénti/programonkénti
felhasználását az utasítás 1. számú melléklete tartalmazza. A jelen utasításban szereplő feladatok megvalósításáért a
Szociális és Munkaügyi Minisztérium Fogyatékosságügyi és Rehabilitációs Főosztálya felelős.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott programok végrehajtásában az alábbi főbb szervezeti egységek vesznek részt:
a) 1.1. Szakmai képzések, szakemberképzések: Foglalkoztatási és Szociális Hivatal
b) 1.2. Kutatási, adatszolgáltatási feladatok: Foglalkoztatási és Szociális Hivatal
a) 1.3. Foglalkozási rehabilitációs szolgáltatások monitorozása: Foglalkoztatási és Szociális Hivatal
b) 2.1. Alternatív foglalkozási rehabilitációs szolgáltatások biztosítása fogyatékos munkavállalók részére: regionális
munkaügyi központok (3) A programok megvalósításában közreműködő fontosabb külső szervezetek:
a) 1.1. Szakmai képzések, szakemberképzések: Fogyatékos Személyek Esélyegyenlőségéért Közalapítvány, Vakok
Általános Iskolája b) 1.2. Kutatási, adatszolgáltatási feladatok: Fogyatékos Személyek Esélyegyenlőségéért Közalapítvány
c) 1.3. Foglalkozási rehabilitációs szolgáltatások monitorozása: Fogyatékos Személyek Esélyegyenlőségéért
Közalapítvány d) 2.1. Alternatív foglalkozási rehabilitációs szolgáltatások biztosítása fogyatékos munkavállalók részére: Fogyatékos
Személyek Esélyegyenlőségéért Közalapítvány 3. § Jelen utasítás 2010. február 23-ától hatályos.
Dr. Herczog László s. k.,
szociális és munkaügyi miniszter


text:
1538/2016. (X. 13.) Korm. határozata a Nemzeti Versenyképességi Tanács létrehozásáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  versenyképesség alakulásáról folyó párbeszédnek és a  versenyképesség javítására irányuló
kezdeményezéseknek intézményesített szakmai fórumot biztosító nemzeti versenyképességi testületek képesek
elősegíteni a  versenyképességet javító szakpolitikák és szerkezeti reformok megalapozását, kidolgozását és
társadalmi elfogadottságát;
2. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az érintett miniszterek, gazdasági szervezetek, oktatási és tudományos
intézmények szakmailag elismert képviselőinek felkérésével hozza létre a  Nemzeti Versenyképességi Tanácsot,
amely véleményezi a magyar gazdaság versenyképessége szempontjából releváns kezdeményezéseket, és egyúttal
javaslatokat fogalmaz meg a gazdasági versenyképességet javító kormányzati beavatkozásokra;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. október 31. 3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Nemzeti Versenyképességi Tanács véleményéről, állásfoglalásairól,
javaslatairól rendszeresen tájékoztassa a Gazdasági Kabinetet.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: folyamatosan Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
46/2017. (XI. 9.) MvM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján 2017. november 15. napjától 2018. május 14. napjáig
Katona Andrást a  Károlyi-Csekonics Palotaegyüttes átfogó, állagmegóvó felújításáért felelős miniszteri biztossá
nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos az  1.  §-ban meghatározott feladatkörében ellátja a  Károlyi-Csekonics Palotaegyüttes átfogó,
állagmegóvó felújításának koordinációját, összefogja a  műemlék kutatásaival, felmérésével, a  beruházás
előkészítésével és szervezésével, valamint az  építészeti tervezéssel és a  kivitelezés lebonyolításával kapcsolatos
szakmai feladatokat. Szakmai szempontból irányítja a  tervezési feladatokat. Munkáját a  Lechner Tudásközpont
Területi, Építészeti és Informatikai Nonprofit Kft., a Miniszterelnökség Építészeti és Építésügyi Helyettes Államtitkársága,
valamint az ÉMI Építésügyi Minőségellenőrző Innovációs Nonprofit Kft. szakmailag segíti és támogatja.
3. § A miniszteri biztos tevékenységét a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítja.
4. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásáért a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazás és juttatások illetik meg.
5. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában 2 fős titkárság segíti.
6. § Ez az utasítás 2017. november 15-én lép hatályba.
7. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 18/2017. (V. 17.) MvM utasítás.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
1374/2013. (VI. 27.) Korm. határozata a Magyar Eredetvédelmi Tanácsról.
1. A Kormány a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló
2010. évi XLIII. törvény 30. § (1) bekezdése alapján a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek, valamint a szeszes
italok földrajzi árujelzőinek oltalma iránti eljárásokban véleményező, javaslattevő jogkörrel működő konzultatív
testületet, Magyar Eredetvédelmi Tanácsot (a továbbiakban: MET) hoz létre és működtet.
2. A  MET a  Kormány véleményező, javaslattevő jogkörrel működő konzultatív testülete a  mezőgazdasági termékek
és az  élelmiszerek, valamint a  szeszes italok földrajzi árujelzőinek oltalma, továbbá a  hagyományos különleges
termékek elismerése iránti eljárásokban.
3. A MET feladatai:
a) véleményezi a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek, valamint a szeszes italok földrajzi árujelzőivel és
a hagyományos különleges termékek oltalmával kapcsolatos jogszabályok tervezeteit,
b) formai és tartalmi szempontból véleményezi az élelmiszeriparért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter)
által részére megküldött kérelmet,
c) a kérelem megalapozottságának megítélésére nézve javaslatot tesz a miniszter részére.
4. A MET 15 tagból áll, akik közül – a miniszter előzetes felkérése alapján –
a) az agrárágazat és az élelmiszeripar területéhez kapcsolódó oktató, illetve kutató intézmények 3 főt,
b) a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek előállítóinak szakmai érdekképviseleti szervezetei 3 főt,
c) a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó civil szervezetek 1 főt javasolhatnak,
d) a Vidékfejlesztési Minisztérium (a továbbiakban: Minisztérium) 3 főt,
e) a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (a továbbiakban: Hivatal) 1 főt,
f ) a Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatal 3 főt, valamint
g) a Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság 1 főt jelöl.
5. A MET tagjait a miniszter nevezi ki.
 6. A MET elnökét és titkárát a Minisztérium képviselői közül a miniszter nevezi ki.
7. A MET ügyrendjét – a MET tagjai véleményének kikérése után – a miniszter határozza meg.
 8. A MET működésének feltételeiről, valamint a titkársági feladatok ellátásáról a Minisztérium gondoskodik.
 9. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2017. (I. 20.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és Kuvait Állam Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás kihirdetéséről szóló 2016. XCV. törvény 2., 3., valamint 5. §-ának hatálybalépéséről.
A 2016. évi XCV. törvénnyel a Magyar Közlöny 2016. október 4-i 151. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya
és Kuvait Állam Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) 23. cikke az alábbiak
szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„Ez a Megállapodás a Szerződő Felek közötti diplomáciai jegyzékváltás során megküldött, azon későbbi értesítés
kézhezvételét követő harminc (30) nappal lép hatályba, amely megerősíti, hogy az alkotmányos követelmények
teljesültek.”
Az utolsó értesítés kézhezvételének napja: 2016. december 19.
A Megállapodás hatálybalépésének napja: 2017. január 18.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2016. évi XCV. törvény 4. § (3) bekezdésével, megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és Kuvait Állam Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás kihirdetéséről szóló 2016. évi XCV. törvény
2., 3., valamint 5. §-a 2017. január 18-án, azaz kettőezer-tizenhét január tizennyolcadik napján hatályba lépett.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
452/2018. (X. 9.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 90.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel
dr. Szepesházi Pétert 2018. november 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2018. szeptember 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
54/2014. (XII. 10.) MNB rendelete а pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseinek érvénytelen szerződéses kikötéseire tekintettel szükséges elszámolás módszertanának különös szabályairól.
A Kúriának a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes
kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről
szóló 2014. évi XL. törvény 46.  § a) és b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi
CXXXIX. törvény 4.  § (7)  bekezdésében, valamint a  (9)  bekezdés a) és d)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § Е rendeletet azon fogyasztói kölcsönszerződésre kell alkalmazni, amely az  elszámolási fordulónapon megfelel
a következő feltételek bármelyikének:
a) a  fogyasztónak van vagy a  fogyasztói kölcsönszerződés fennállása alatt bármikor volt a  fogyasztói
kölcsönszerződésből származó fizetési késedelme,
b) a  fogyasztó fizetéskönnyítő program vagy kedvezmény hatálya alatt áll vagy a  fogyasztói kölcsönszerződés
fennállása alatt bármikor fizetéskönnyítő program vagy kedvezmény hatálya alatt állt.
2. § E  rendeletet nem kell alkalmazni abban az  esetben, ha a  rendelet hatálybalépésének napját megelőzően
a fogyasztói kölcsönszerződés tárgyában a bíróság jogerős ítéletet hozott és abban a bíróság a szerződés egészének
érvénytelenségét állapította meg, és azt nem nyilvánította érvényessé, vagy a  határozathozatalig terjedő időre
hatályossá.
3. § E rendelet alkalmazásában:
1. előtörlesztés: a fogyasztónak nyújtott hitelről szóló 2009. évi CLXII. törvény 3. §-a szerinti fogalom;
2. fizetéskönnyítő program: a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseinek érvénytelen szerződéses
kikötéseire tekintettel szükséges elszámolás módszertanának általános szabályairól szóló 42/2014. (XI. 7.)
MNB rendelet [a továbbiakban: 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet] 3. § szerinti fogalom;
3. fogyasztó: a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény
(a továbbiakban: Hpt.) 6. § (1) bekezdése szerinti fogalom;
4. fogyasztói kölcsönszerződés: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. § szerinti fogalom;
5. gyűjtőszámlahitel: a  devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítéséről és a  lakóingatlanok
kényszerértékesítésének rendjéről szóló 2011. évi LXXV. törvény (a továbbiakban: 2011. évi LXXV. törvény) 1. §
(1) bekezdése szerinti fogalom;
6. kedvezmény: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. § szerinti fogalom;
7. pénzügyi intézmény: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. § szerinti fogalom;
8. tisztességes szerződéses kikötés: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. § szerinti fogalom.
4. § (1) A pénzügyi intézmény а Kúriának a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi
határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás
szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről szóló 2014. évi XL. törvényben (a továbbiakban: 2014. évi XL. törvény)
meghatározott elszámolást (a továbbiakban: elszámolás) a rendelet hatálya alá eső fogyasztói kölcsönszerződésekre
tekintettel az 1. mellékletben foglalt módszertan alapján végzi el.
(2) A túlfizetés fogyasztói követelésként való elszámolása során
a) a  fogyasztói kölcsönszerződésben meghatározott, a  kölcsön folyósításával vagy a  hitelbírálattal
összefüggésben a fogyasztó által megfizetett egyszeri díjat vagy költséget,
b) a fogyasztói kölcsönszerződésben meghatározott, a törlesztési periódusokban a fogyasztó által rendszeresen
megfizetett díjat vagy költséget,
c) előtörlesztés esetén a fogyasztó által megfizetett előtörlesztési díjat
kell figyelembe venni.
5. § (1) A  Kúriának a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával
kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvény (a  továbbiakban: 2014. évi
XXXVIII.  törvény) 1.  § (1)  bekezdésében meghatározott deviza alapú fogyasztói kölcsönszerződés esetében
az  elszámolás során a  pénzügyi intézmény első lépésként újraszámolja a  fogyasztó kezdeti, a  hitelnyújtás
devizanemében kifejezett tartozását – figyelembe véve a 4. § (2) bekezdés a) pontja szerinti díjat vagy költséget is –
és az ebből adódó első havi, a hitelnyújtás devizanemében kifejezett törlesztőrészletét.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakat követően a pénzügyi intézmény kiszámolja a megvalósult első törlesztési periódus
során forintban felmerülő túlfizetés mértékét, amelyet a  pénzügyi intézmény által használt árfolyam jegyzési
értéknapján érvényes, a  Magyar Nemzeti Bank (a  továbbiakban: MNВ) által közzétett hivatalos devizaárfolyamon
a hitelnyújtás devizanemére átvált, majd ezzel a  túlfizetés időpontjában – az esedékességnél későbbi időpontban
történt túlfizetés esetén a  következő esedékesség időpontjában – csökkenti a  túlfizetés időpontjában fennálló,
a hitelnyújtás devizanemében kifejezett tartozást.
(3) A pénzügyi intézmény a számításnál a  rendszeres kamat-, kamatfelár- (a  továbbiakban együtt: kamat), költség- és
díjtételek, valamint az  árfolyamrés használatán kívül minden egyéb szerződéses kikötést az  eredeti fogyasztói
kölcsönszerződés szerint vesz figyelembe.
(4) A  pénzügyi intézmény az  (1)–(3)  bekezdés szerinti lépéseket ismételve határozza meg a  következő törlesztési
periódusok törlesztőrészleteit, a  túlfizetések mértékét és a  mindenkor fennálló tartozás nagyságát, egészen
az elszámolási fordulónapig, ha a fogyasztói kölcsönszerződés az elszámolási fordulónapot megelőzően megszűnt,
a fogyasztói kölcsönszerződés megszűnésének napjáig, illetve követeléskezelőre engedményezett követelés esetén
az  engedményezés időpontjáig. Az  elszámolási fordulónapon, a  fogyasztói kölcsönszerződés megszűnésekor,
illetve az  engedményezés időpontjában fennálló tartozás és az  átszámításból adódó tartozás közötti különbség
az árfolyamrésből, valamint az egyoldalú szerződésmódosításból származó, a teljes futamidőre vonatkozó túlfizetés.
6. § (1) A  pénzügyi intézmény az  elszámolás során a  késedelemmel érintett követelésrészt (a  továbbiakban: hátralék)
az 1. mellékletben foglaltak szerint veszi figyelembe.
(2) Azon elszámolási időszakban, amelyben az  eredeti fogyasztói kölcsönszerződés alapján a  fogyasztó késedelembe
esett, az átszámított fogyasztói kölcsönt is késedelmesnek kell tekinteni, függetlenül az esetleges túlfizetéstől.
7. § (1) A  pénzügyi intézmény az  elszámolás során a  kedvezményt az  1.  melléklet szerint veszi figyelembe. Amennyiben
a  fizetéskönnyítő program egyúttal kedvezmény nyújtásával is járt, a  pénzügyi intézmény az  érintett időszakra
a kedvezményt figyelembe veszi.
(2) Azon kedvezmény, amely a  fogyasztói kölcsönszerződés alapján az  adott törlesztési periódusban esedékessé
vált törlesztőrészletet érinti, az  elszámolás során minden törlesztési periódusban az  átszámított fogyasztói
kölcsönszerződés tőketartozását növeli.
(3) Azon kedvezmény, amely a  fogyasztói kölcsönszerződés alapján az  adott törlesztési periódusban még nem
esedékes, valamint azon kedvezmény, amely egy korábbi törlesztési periódusban vált esedékessé, de az  adott
törlesztési periódusig nem került megfizetésre, az  elszámolás során is az  eredeti fogyasztói kölcsönszerződés
kedvezménnyel érintett tőke-, kamat-, költség-, illetve díjtételéből kerül levonásra.
(4) A  pénzügyi intézmény kedvezményként veszi figyelembe az  elszámolás során a  fogyasztó részére az  abból eredő
vagyoni előnyt, hogy a  pénzügyi intézmény az  MNВ által közzétett hivatalos devizaárfolyamnál kedvezőbb
árfolyamot alkalmazott a  fogyasztói kölcsönszerződés valamely követelésrészének forintra váltása során, kivéve,
ha a pénzügyi intézmény a 2014. évi XXXVIII. törvény 3. § (3) bekezdése szerinti esetben az általa megállapított és
közzétett, saját deviza-középárfolyamát alkalmazta.
(5) A  pénzügyi intézmény a  deviza alapú (devizában nyilvántartott vagy devizában nyújtott és forintban törlesztett)
és a deviza alapúnak nem minősülő deviza fogyasztói kölcsönszerződés esetében az elszámolás során a  forintban
nyújtott kedvezményt a  törlesztőrészlet esedékességének értéknapján érvényes, az  MNВ által közzétett hivatalos
devizaárfolyamon, illetve a 2014. évi XXXVIII. törvény 3. § (3) bekezdése szerinti esetben a pénzügyi intézmény által
alkalmazott középárfolyamon váltja át a  fogyasztói kölcsönszerződés devizanemére, és azt a  devizában kifejezett
értéken veszi számításba.
8. § A  pénzügyi intézmény az  1.  mellékletben foglalt módszertan alkalmazása során az  árfolyamrésre vonatkozó
számítást az alábbi esetben nem végzi el:
a) az azonos devizanemben nyilvántartott vagy nyújtott és törlesztett fogyasztói kölcsönszerződés esetében,
b) ha a fogyasztói kölcsönszerződésben foglalt lehetőségével élve a fogyasztó a törlesztőrészletet a hitelnyújtás
devizanemében fizette meg, az így megfizetett törlesztőrészletek vonatkozásában,
c) a forint fogyasztói kölcsönszerződés esetében,
d) a 2014. évi XXXVIII. törvény 3. § (3) bekezdése szerinti esetben.
9. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke