text:
3/2015. (II. 2.) AB határozata a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 26.K.33.829/2013/6. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz alapján indult eljárásban – dr. Czine Ágnes, dr. Dienes-Oehm
Egon és dr. Varga Zs. András alkotmánybírák párhuzamos indokolásával, valamint dr. Balsai István, dr. Juhász Imre,
dr. Pokol Béla, dr. Salamon László és dr. Szívós Mária alkotmánybírák különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 26.K.33.829/2013/6. számú
ítélete alaptörvény-ellenes, ezért megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
I. [1] 1. A  www.Napi.hu Online Internetes és Információs Szolgáltató Kft. indítványozó az  Alkotmánybíróságról
szóló 2011.  évi CLI.  törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a alapján alkotmányjogi panaszban kérte
az  Alkotmánybíróságtól a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 26.K.33.829/2013/6. számú ítélete
alaptörvény-ellenességének megállapítását és – az  általa helybenhagyott közigazgatási hatósági határozatra
is kiterjedő – megsemmisítését. Az  indítványozó álláspontja szerint az  ítélet sérti az  Alaptörvény IX.  cikk
(1)  és (2)  bekezdéseiben elismert szólás- és sajtószabadságot, azzal összefüggésben az  Alaptörvény XV.  cikk
(2)  bekezdését, valamint az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdéseiben biztosított, a  hatósági eljárásokban
érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jogot.
[2] 2. Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló ügyben az indítványozó által kiadott „napi.hu” internetes sajtótermék
2013. október 16-án (0 óra 0 perckor) „Norvégia is figyelheti a  Hernádi-ügyet” címmel cikket jelentetett meg,
amely szerint a  MOL Nyrt.-ben 1,64%-os tulajdonrésszel rendelkező norvég állami olajalap fontolóra veheti
MOL-részvényeinek eladását. A  cikk arról tájékoztatott, hogy Norvégia az  olajalap felülvizsgálatára készül, amely
során – tekintettel a MOL horvátországi tulajdonszerzésével kapcsolatos korrupciós gyanú miatt folyamatban lévő
büntetőeljárásra és az elnök-vezérigazgatóval szemben kiadott nemzetközi körözésre – a MOL-részvények esetében
jelentősége lehet annak, hogy az  olajalap az  etikai szabályzata alapján nem tarthat olyan cég részvényeiből,
amely korrupcióval gyanúsítható. A  cikk rámutatott arra, hogy az  olajalap részesedésének piacra dobása komoly
eladói nyomás alá helyezhetné a  MOL papírjait, ugyanakkor a  döntés nem automatikus, az  olajalapot kezelő
norvég jegybank komoly vizsgálatának kell megelőznie, és nem egyértelmű, hogy hogyan viszonyulnak a MOL-lal
kapcsolatba hozható korrupciós ügyhöz. A  portál a  cikk alatt – keretes írásban – közölte a  hírt, hogy a  MOL
felügyelőbizottságának elnöke a korábban meglévő 54 588 db MOL-részvényéből eladott 15 000 db-ot.
[3] A cikket azonos tartalommal tette közzé a Napi Gazdaság Kiadó Kft. által kiadott Napi Gazdaság című nyomtatott
sajtótermék aznapi száma.
[4] 3. A  Magyar Nemzeti Bank (a  továbbiakban: MNB) a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013.  évi CXXXIX.  törvény
alapján hivatalból piacfelügyeleti eljárást indított, amelynek eredményeképpen megállapította, hogy a  szóban
forgó cikk közzétételével az indítványozó – és a „Napi Gazdaság” kiadója – megsértette a piacbefolyásolás tilalmára
vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket. A  piacbefolyásolás tilalmáról a  tőkepiacról szóló 2001.  évi CXX.  törvény
(a  továbbiakban: Tpt.) 200.  §-a rendelkezik, míg a  202.  § meghatározza, mely cselekmények minősülnek
piacbefolyásolásnak. A  Tpt. 202.  § d)  pontja szerint piacbefolyásolásnak minősül megalapozatlan, félrevezető,
hamis információ közlése, híresztelése, nyilvánosságra hozása vagy nyilvános közlése, feltéve, hogy az  információt
terjesztő személy az  információ hamis vagy félrevezető mivoltának tudatában van vagy az  adott helyzetben
elvárható gondossággal eljárva tudatában kellett volna lennie. Az  MNB a  közigazgatási határozat indokolásában
kifejtette, hogy bár a cikkben foglalt tényállítások önmagukban valósak, ezeknek az információknak az ismertetése
során a  cikk túlnyomó részben a  MOL részvénypiacára nézve leginkább szélsőséges forgatókönyv, a  MOL
részvények olajalapból való kizárásának lehetőségét vizsgálta. A határozat szerint a cikkben vázolt gondolatmenet
alátámasztottsága, valamint a  levont radikális végkövetkeztetés súlya között jelentős aránytalanság húzódik.
Az MNB álláspontja szerint a cikk az információit azzal is félrevezető kontextusba helyezte, hogy egyidejűleg közölte
a  felügyelőbizottsági elnök részvényeladását. A  közigazgatási határozat kifejtette, hogy a  MOL-részvényeknek
az  olajalap portfólióelemei közül történő esetleges eltávolítása a  MOL-részvénnyel kapcsolatos befektetői attitűd
befolyásolására jelentős mértékben alkalmas információnak tekinthető. Ezen információ közzétételekor a pénzügyi,
gazdasági tartalmú sajtóterméket készítő szereplőktől elvárható, hogy amennyiben az  általuk közölt cikkben
hipotézisekkel élnek, úgy az adott cikkből egyértelműen legyen megállapítható a hipotézis valószínűsége.
[5] Az MNB mindezek alapján megállapította, hogy az  indítványozót az  adott helyzetben kifejezetten magas
szintű gondossági kötelezettség terhelte, amely mércének nem sikerült megfelelnie: nem működtetett olyan
kontrollmechanizmust, amely hatékonyan képes megakadályozni a  megalapozatlan, félrevezető információk
közlését. Az  MNB nem értékelte mentesítő körülményként, hogy az  indítványozó nyilatkozata szerint a  „Napi
Gazdaság” által készített cikk egy automatikus rendszer segítségével került ki a „napi.hu” portálra, sőt az elvárható
gondosság elmulasztásának tekintette, hogy az  internetes oldalon bármiféle tartalmi ráhatás nélkül jelent meg
az  írás. A  közigazgatási határozat a „Napi Gazdaság” tartalmilag azonos cikkével kapcsolatban kifogásolta, hogy
a cikk megjelentetésével nem várták meg az olajalapot kezelő norvég jegybank válaszát, illetve nem biztosítottak
lehetőséget a MOL Nyrt.-nek az előzetes véleménynyilvánításra.
[6] Az MNB mindezek alapján megállapította, hogy a  megalapozatlan, félrevezető információ nyilvános közléséhez
az  indítványozó – és a „Napi Gazdaság” kiadójának – gondatlan magatartása vezetett, ezért – a „Napi Gazdaság”
kiadójával megegyezően – hárommillió forint piacfelügyeleti bírság megfizetésére kötelezte.
[7] 4. Az  indítványozó által a  közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perben eljáró
Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a  keresetet elutasította. A  bíróság megállapította, hogy az  MNB
a  piacbefolyásolás fogalmának helyes értelmezésével hozta meg a  határozatát. A  Tpt. 202.  § d)  pontja szerint
a  tiltott magatartás nemcsak hamis információ közlésével, hanem akár megalapozatlan, akár félrevezető
információ közlésével megvalósulhat. A  bíróság kifejtette, hogy az  indítványozó (a felperes) tévesen hivatkozott
az újságírói véleménynyilvánítás szabadságára, mivel a tényállásnak nem az újságírói vélemény értékelése képezte
a  részét, hanem az  adott cikkben közölt információk megalapozatlan és félrevezető mivolta, így az  MNB nem
a  véleménynyilvánítás szabadsága körében vizsgálódott, és nem az  újságírói véleménynyilvánítás alapulvételével
hozott döntést.
[8] Az ítélet indokolása a  keresetben foglalt alapjogi hivatkozásokkal és az  alapjog-korlátozás arányosságának
követelményére tett utalásokkal kapcsolatban kifejtette, hogy a  sajtószabadság és a  véleménynyilvánítás
szabadsága az  Alaptörvényben nevesített, védett alapjog, az  alkotmányos alapjog pedig közvetlenül nem
érvényesíthető a  bíróság előtt. Erre tekintettel a  bíróság az  alapjogi érveléseket és az  Alkotmánybíróság
határozataira alapított okfejtéseket nem vizsgálta.
[9] A bíróság a  közigazgatási határozatban foglalt jogértelmezéssel egyetértően mutatott rá arra, hogy a  Tpt. nem
zárja ki a  piacbefolyásolás tényállásának cikk közlésével történő megvalósulását, ezért ha gazdasági döntés
meghozatalát befolyásoló információt jogszabálysértően tesznek így közzé, akkor helye van felügyeleti intézkedés
alkalmazásának. Az  ítélet indokolása kifejtette, hogy a  szóban forgó cikk az  érintettek megkeresésére vonatkozó
információ nélkül jelent meg, az érintettek által meg nem erősített, megalapozatlan információt közölt, nem utalt
arra, hogy a  szerző a  felvázolt legkedvezőtlenebb gondolatmenet alátámasztására milyen lépéseket tett, ezért
a  cikk közzétételével az  indítványozó nem tanúsította a  pénzügyi, gazdasági sajtóterméket készítőktől elvárható
gondosságot.
[10] 5. Az alkotmányjogi panasz szerint az  ítélet sérti az Alaptörvény IX. cikk (1) és (2) bekezdéseiben foglalt szólás- és
sajtószabadságot, mivel az e jogokat korlátozó hatósági döntés felülvizsgálatakor nem érvényesítette az alapjogok
korlátozására vonatkozó alkotmányossági követelményeket [Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdése], és nem állapította
meg a  korlátozás aránytalan jellegét. Az  indítványozó álláspontja szerint a  kifogásolt cikkben szereplő, az  MNB
által is valósnak elismert információk a  közügyek vitatásához szorosan kapcsolódnak, mivel egy jelentős
állami részesedéssel működő, a  magyar gazdaság egyik meghatározó szereplőjeként azonosított társasággal
a  feltételezések szerint összefüggő korrupciós ügy empirikusan alátámasztott, lehetséges következményeit
tárta a  nyilvánosság elé. Az  indítványozó rámutatott arra: a  cikk nem állította, hogy a  MOL-részvények számára
negatív forgatókönyv be fog következni, vagy hogy az  ehhez vezető eljárás már megindult volna, mindössze azt
az  összefüggést tárta az  olvasók elé, hogy a  MOL-lal összefüggő horvátországi eljárás akár azzal az  eredménnyel
is járhat, hogy az  olajalap mérlegelés tárgyává teheti a  részvények eladását. Az  alkotmányjogi panasz szerint
a  sajtó egyik alkotmányos rendeltetése, hogy az  ilyen összefüggéseket megismertesse a  polgárokkal, mivel egy
ilyen körülménynek a  nyilvánosság előli eltitkolása érdemi és fontos információtól zárná el a  közvéleményt.
A  sajtószabadság érvényesülésével ellentétes lenne, ha a  sajtó – annak egyértelművé tételével, hogy az  csak
az  egyik lehetséges jövőbeli történés – nem írhatná meg egy üggyel kapcsolatban a  valós legkedvezőtlenebb
forgatókönyvet.
[11] Az alkotmányjogi panasz szerint az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdésében foglalt, a  hatósági eljárásokban
érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jog azáltal sérült, hogy a „Napi Gazdaság” cikkét utánközlő sajtótermékek
kiadói közül az  MNB kizárólag az  indítványozóval szemben folytatott le hatósági eljárást, holott a  részrehajlás
tilalma a  szelektív eljárásokkal szemben is alkotmányjogi védelmet nyújt. Az  eljárás szelektív megindítása
egyszersmind a  szólás- és sajtószabadság tekintetében az  Alaptörvény XV.  cikk (2)  bekezdésének sérelmével is
járt, mivel az  utánközlő sajtótermékek homogén csoportján belül a  jogalkalmazó úgy tett különbséget, hogy
az a szükségesség-arányosság tesztnek nem felelt meg.
II. [12] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„M) cikk (2) Magyarország biztosítja a tisztességes gazdasági verseny feltételeit. Magyarország fellép az erőfölénnyel
való visszaéléssel szemben, és védi a fogyasztók jogait.”
„I.  cikk (3) Az  alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Alapvető jog
más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül szükséges
mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával
korlátozható.”
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
(2) Magyarország elismeri és védi a  sajtó szabadságát és sokszínűségét, biztosítja a  demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit.”
„XV. cikk (2) Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem,
fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési
vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja.”
„XXIV.  cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a  hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és
ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”
„28. cikk A bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel
összhangban értelmezik. Az Alaptörvény és a jogszabályok értelmezésekor azt kell feltételezni, hogy a józan észnek
és a közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak.”
[13] 2. A Tpt. alkalmazott rendelkezései:
„200. § Tilos a bennfentes kereskedelem és a piacbefolyásolás.”
„202. § Piacbefolyásolásnak minősül
[…]
d) megalapozatlan, félrevezető, hamis információ közlése, híresztelése, nyilvánosságra hozása vagy nyilvános
közlése, feltéve, hogy az információt terjesztő személy az információ hamis vagy félrevezető mivoltának tudatában
van vagy az adott helyzetben elvárható gondossággal eljárva tudatában kellett volna lennie.”
III. [14] 1. Az  Alkotmánybíróság mindenekelőtt az  Abtv. 56.  § (2)  bekezdése alapján megállapította, hogy
az alkotmányjogi panasz megfelel az Abtv.-ben foglalt formai és tartalmi követelményeknek.
[15] Az Abtv. 29.  §-a szerint az  Alkotmánybíróság az  alkotmányjogi panaszt a  bírói döntést érdemben befolyásoló
alaptörvény-ellenesség, vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be. A  sajtó tájékoztató
tevékenységét érintő jogszabályi kötelezettségek értelmezése, ezzel összefüggésben a  médiatartalomszerkesztés szabadságának alkotmányos határai alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek minősülnek.
Az  alkotmányjogi panasznak az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és (2)  bekezdésére alapított része ilyen, a  sajtó által
közügyben nyújtott tájékoztatás korlátozásával kapcsolatos kérdést vet föl, ezért az Alkotmánybíróság a panaszt
befogadta.
[16] 2. Az  Alkotmánybíróság az  alábbiakban tehát azt vizsgálta, hogy a  piacbefolyásolás tilalmának a  Fővárosi
Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság ítéletében foglalt az  az értelmezése, amely az  MNB határozatának
helybenhagyására vezetett, összhangban áll-e az Alaptörvényben foglalt követelményekkel.
[17] 2.1. Az Alaptörvény 28. cikke szerint a bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét elsősorban azok
céljával és az Alaptörvénnyel összhangban értelmezik. Az Alaptörvénynek ez a rendelkezése a bíróságok számára
alkotmányos kötelezettségként írja elő, hogy ítélkező tevékenységük során a  jogszabályokat az  Alaptörvénnyel
összhangban értelmezzék {ld. pl. 7/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [33] és 28/2013. (X. 9.) AB határozat,
Indokolás [29]}. Ebből a  kötelezettségből következik, hogy a  bíróságnak a  jogszabályok adta értelmezési
mozgástér keretein belül azonosítania kell az  elé kerülő ügy alapjogi vonatkozásait, és a  bírói döntésben
alkalmazott jogszabályokat az érintett alapjog alkotmányos tartalmára tekintettel kell értelmeznie.
[18] A bírói döntések alkotmányossági felülvizsgálatát lehetővé tevő alkotmányjogi panasz (Abtv. 27.  §)
az  Alaptörvény 28.  cikkének érvényesülését szolgáló jogintézmény. Ilyen panasz alapján az  Alkotmánybíróság
a  bírói döntésben foglalt jogértelmezés Alaptörvénnyel való összhangját vizsgálja, azt, hogy a  jogszabály
alkalmazása során a  bíróság az  Alaptörvényben biztosított jogok alkotmányos tartalmát érvényre juttatta-e.
Ha a  bíróság az  előtte fekvő, alapjogilag releváns ügy alapjogi érintettségére tekintet nélkül járt el, és az  általa
kialakított jogértelmezés nem áll összhangban e  jog alkotmányos tartalmával, akkor a  meghozott bírói döntés
alaptörvény-ellenes.
[19] Az alkotmányjogi panasszal támadott ítéletben megállapított tényállás alapján az  indítványozó által kiadott
sajtótermék gazdasági-pénzügyi kérdésekkel foglalkozó internetes portál, amely hírekkel, információkkal és
elemzésekkel tájékoztatja olvasóit a  releváns üzleti, politikai történésekről. A  szóban forgó cikk e  tájékoztató
tevékenység körébe eső olyan médiatartalom volt, amely Magyarország gazdasági-pénzügyi életével szoros
kapcsolatban álló közüggyel, a  MOL tulajdonosi körével és részvényeivel összefüggésben közölt információkat.
Az  Alkotmánybíróság a  7/2014. (III. 7.) AB határozatban (a  továbbiakban: Abh.) a  jelen ügyben is irányadó
módon átfogóan foglalkozott az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és (2)  bekezdésében foglalt szólás- és sajtószabadság
értelmezésével, és kifejtette, hogy a  sajtószabadság, amely felöleli valamennyi médiatípus szabadságát,
kitüntetett helyet foglal el az  Alaptörvény alapjogi rendjében, mivel a  sajtó a  véleménynyilvánításnak,
a  véleményformálásnak és a  véleményalkotáshoz nélkülözhetetlen információszerzésnek az  eszköze, amelynek
egyik legfontosabb alkotmányos küldetése a  közügyek alakulásában releváns körülmények bemutatása
{Abh., Indokolás [40] és [48]}. Az  a  jogalkalmazói aktus, amely valamely törvényi kötelezettséget a  sajtó szabad
működésének, tájékoztató tevékenységének határaként értékel, és ennek alapján a  konkrét esetben felügyeleti
intézkedést alkalmaz egy sajtócikk közzétevőjével szemben, kétségkívül korlátozza a sajtószabadságot. Az MNB
közigazgatási határozata tehát kiemelkedően fontos alapjogi kérdést érintett, ezért bírósági felülvizsgálata során
figyelemmel kellett volna lenni a sajtószabadság korlátozásának alkotmányos szempontjaira.
[20] Minderre tekintettel az alkotmányjogi panasszal támadott ítélet tévesen állapította meg, hogy az Alaptörvényben
foglalt szólás- és sajtószabadságra vonatkozó alapjogi érvelések és az  Alkotmánybíróság határozataira épülő
okfejtések a bírósági eljárásban nem vizsgálhatók. Ezzel szemben az Alaptörvény 28. cikke alapján a bíróságnak
alkotmányos kötelezettsége, hogy a  jelen ügyet a  sajtószabadság korlátozására irányadó alkotmányos
szempontok és az  azokat kibontó alkotmánybírósági határozatok figyelembevételével bírálja el, és az  MNB
közigazgatási határozatát a piacbefolyásolás tilalmának olyan értelmezése alapján vizsgálja felül, amely nem sérti
a sajtószabadság alkotmányos tartalmát. Nem arról van szó, hogy a bíróságnak közvetlenül ezekre az alaptörvényi
rendelkezésekre kellene alapítania a  döntését, hanem arról, hogy az  általa alkalmazandó jogszabály, a  Tpt.
értelmezése és a konkrét tényállásra való alkalmazása során figyelemmel kell lennie a releváns alkotmányossági
szempontokra. Az  MNB közigazgatási határozatának bírósági felülvizsgálatakor a  következő alapjogi
szempontokat kell érvényesíteni.
[21] 2.2. Az  Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdése szerint alapvető jog más alapvető jog érvényesülése vagy valamely
alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül szükséges mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan,
az  alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható. Az  alapjog-korlátozásnak ez  a  tesztje
mindenekelőtt a  jogalkotót kötelezi, ugyanakkor hatáskörükhöz igazodva a  jogalkalmazókkal szemben is
alkotmányos követelményt fogalmaz meg. E  követelményből – az  Alaptörvény 28.  cikkére is tekintettel  –
a  bíróságoknak az  a  kötelezettsége adódik, hogy ha olyan jogszabályt értelmeznek, amely valamely alapjog
gyakorlását korlátozza, akkor a  jogszabály engedte értelmezési mozgástér keretein belül az  érintett alapjog
korlátozását kizárólag a szükséges és arányos mértékű beavatkozás szintjére szorítsák.
[22] A Tpt.-ben foglalt, a  piacbefolyásolás tilalmára vonatkozó rendelkezés célja a  tőkepiacok indokolatlan külső
befolyásolástól mentes, zavartalan működése. Az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy ez  az Alaptörvény
M)  cikk (2)  bekezdésének körébe tartozó olyan alkotmányos értéknek minősül, amelynek védelme érdekében
a  szólás- és sajtószabadság korlátozása szükséges lehet. Nem alaptörvény-ellenes tehát önmagában az, hogy
a  bíróság a  piacbefolyásolásnak a  Tpt. 202.  § d)  pontjában foglalt meghatározását akként értelmezte, hogy
az  a  sajtó tevékenységére is vonatkoztatható, azaz sajtócikk közlésével is megvalósulhat. Ennek megfelelően
a  piacbefolyásolás tilalma adott esetben – amikor a  sajtó visszaélésszerűen, közönségét megtévesztve végzi
tájékoztató tevékenységét – a  sajtószabadság fontos részét képező médiatartalom-szerkesztés szabadságát is
korlátozhatja.
[23] E korlátozás gyakorlásakor azonban a  jogalkalmazóknak mindig figyelemmel kell lenniük arra is, hogy
az  alapjogok korlátozására kizárólag az  elérni kívánt céllal arányos módon kerülhet sor alkotmányosan.
Az arányosság az elérni kívánt cél és az alapjogi korlátozás súlyának mérlegelését kívánja meg, ami azt is jelenti,
hogy minél erősebb érvek szólnak egy alapjog védelme mellett, annál körültekintőbben kell eljárni annak
korlátozásakor. A  sajtószabadság Tpt. alapján történő – adott esetben szükségessé váló – korlátozásakor tehát
a  szólás- és sajtószabadság alkotmányos jelentőségére figyelemmel kell eljárni mind a  vizsgált magatartás
értékelésekor, annak a  Tpt. 202.  § d)  pontjának hatálya alá vonásakor, mind az  esetleg alkalmazandó
szankció meghatározásakor. A  korlátozás arányosságának mérlegelésekor ez  esetben érvényre kell juttatni
az  Alkotmánybíróság gyakorlatában e  szabadságjogok korlátozására irányadó speciális alkotmányossági
szempontokat.
[24] 2.3. Az  Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és (2)  bekezdésében
elismert szólás- és sajtószabadság kitüntetett helyet foglal el az  alapjogok között, ami azzal jár, hogy
egyrészt csak kivételes jelleggel kell engednie a  korlátozására felhozott más jogokkal, illetve alkotmányos
értékekkel szemben, másrészt a  szabad véleménynyilvánítást korlátozó törvényeket megszorítóan kell
értelmezni. Az  Abh. megerősítette az  Alkotmánybíróság gyakorlatában kidolgozott azt a  tételt is, mely szerint
a  vélemény szabadságával szemben mérlegelendő korlátozó törvénynek nagyobb a  súlya, ha közvetlenül
másik alanyi alapjog érvényesítésére és védelmére szolgál, kisebb, ha ilyen jogokat csakis mögöttesen,
valamely „intézmény” közvetítésével véd, s legkisebb, ha csupán valamely elvont alkotmányos érték
önmagában a  tárgya. Az  Alkotmánybíróság azt is hangsúlyozta, hogy a  közügyekkel összefüggő vélemény
kinyilvánításának szabadsága a  szólás- és sajtószabadság legbensőbb védelmi köréhez tartozik, amely körben
a  véleménynyilvánítás szabadságának kitüntetett alapjogi helyzetére vonatkozó megfontolásokat különösen
nagy szigorral kell érvényre juttatni {Abh., Indokolás [39]–[46]}.
[25] A közéleti véleménynyilvánítás fokozott védelme nemcsak a közügyekben megfogalmazott értékítéletekre, hanem
a közügyek körébe tartozó tényállításokra is vonatkozik {Abh., Indokolás [50]}. A közügyekkel kapcsolatos tények,
információk közlésének fokozott védelme kiváltképp vonatkozik a sajtó működésére, mivel a sajtónak alkotmányos
küldetése, hogy a közügyek alakulására befolyással lévő történéseket, körülményeket, összefüggéseket feltárja, és
a nyilvánosság tudomására hozza. A média szabad tájékoztató tevékenysége a modern demokratikus nyilvánosság
legfontosabb alkotóeleme, ezért központi jelentősége van annak, hogy a  sajtó bizonytalanság, megalkuvás
és félelem nélkül láthassa el ezt a  feladatát. Ez  nem azt jelenti, hogy a  sajtó tájékoztató tevékenységére ne
vonatkozhatnának törvényi előírások – ilyen előírásokat az Alkotmánybíróság már több esetben alkotmányosnak
talált [ld. 1/2007. (I. 18.) AB határozat, illetve 3096/2014. (IV. 11.) AB határozat] –, de ezek megalkotásakor és
értelmezésekor mindig úgy kell eljárni, hogy a  sajtó alkotmányos küldetésének teljesítését, a  közérdeklődésre
számot tartó információk közzétételét ne akadályozzák vagy hátráltassák.
[26] 2.4. A  piacbefolyásolás tilalma is olyan törvényi előírás, amely – az  Alaptörvény M)  cikk (2)  bekezdésének
érvényre juttatása érdekében – a  sajtó tájékoztató tevékenységének korlátja lehet. A  piacbefolyásolás Tpt.
202.  § d)  pontjában foglalt meghatározását ugyanakkor a  fentiek alapján ez  esetben megszorítóan kell
értelmezni, úgy, hogy az  ne tartsa vissza a  sajtót az  egyébként valós információk nyilvánosságra hozásától.
Egyfelől a  sajtó visszaélésszerű eljárása, azaz kifejezetten félrevezető vagy megtévesztő cikk közzététele esetén
a piacbefolyásolás tilalma a média tevékenységét is korlátozza, másfelől a bíróságnak e korlátozás alkalmazásakor
a sajtószabadság alkotmányos tartalmára figyelemmel lévő indokolással kell meghoznia döntését.
[27] A MOL a  magyar gazdaság és tőkepiac egyik legjelentősebb társasága, amely számottevő állami részesedéssel
működik. A MOL horvátországi tulajdonszerzésével kapcsolatos korrupciós gyanú, az ezzel összefüggő eljárások,
továbbá ezeknek a  történéseknek a  cég tulajdonosi körére, illetve részvényárfolyamára gyakorolt esetleges
hatása közügynek, a  hozzájuk kapcsolódó közlések közéleti vitához tartozó megszólalásoknak minősülnek.
Az  indítványozó által kiadott sajtótermék tehát a  szólás- és sajtószabadság fokozottan védett, a  média
alkotmányos szerepe szempontjából kiemelten fontos körében tette közzé a szóban forgó információkat.
[28] A Tpt. 202. § d) pontja szerint a  tiltott piacbefolyásolás megvalósulásához egyrészt megalapozatlan, félrevezető
vagy hamis információ közlésére, nyilvánosságra hozására van szükség. Azt, hogy valamely információ
milyen esetben minősíthető a  sajtószabadság gyakorlására figyelemmel „megalapozatlan, félrevezető,
hamis” információnak, megszorítóan kell értelmezni. A  valós tények, körülmények, összefüggések feltárása és
közzététele elsőrendű alkotmányos feladata a  sajtónak, amely tevékenységet a  piacbefolyásolás fogalmának
kiterjesztő jogértelmezése nem akadályozhatja. A  „megalapozatlan, félrevezető” jelleg megállapítására
egyébként valós (releváns tényekkel alátámasztott) információk kapcsán csak kivételesen, a  sajtó rosszhiszemű
eljárása esetén van lehetőség. Az  események valamely lehetséges forgatókönyvének felvázolása, önmagában
e  forgatókönyv bekövetkezésének csekély esélye alapján – kifejezetten félrevezető, az  esélyeket illetően
megtévesztő szerkesztés nélkül – alapvetően nem tekinthető megalapozatlan tájékoztatásnak.
[29] A Tpt. 202. § d) pontjának másik fogalmi eleme szerint a piacbefolyásolás akkor valósulhat meg, ha az információt
terjesztő személy az  információ hamis vagy félrevezető mivoltának tudatában van vagy az  adott helyzetben
elvárható gondossággal eljárva tudatában kellett volna lennie. Azt a  feltételt, hogy az  információt terjesztő
személyt mikor lehet olyannak tekinteni, mint aki az  információ „hamis vagy félrevezető mivoltának tudatában
van” vagy „az adott helyzetben elvárható gondosság” nélkül járt el, szintén a  szabad tájékoztatást támogató
tartalommal, megszorítóan kell értelmezni. Az  Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy a  sajtótól elvárható
magatartás mindenekelőtt a  közölt információk valóságának ellenőrzésére vonatkozik. A  média kötelezettsége
abban áll, hogy a  tőle szakmai szabályai alapján elvárható körültekintéssel felderítse a  nyilvánosságra
hozandó hírek, beszámolók, elemzések valóságtartalmát, és a  megállapított információkról a  nyilvánosságot
– a megtévesztést nélkülöző szerkesztéssel – tájékoztassa. A Tpt. 202. § d) pontja szerinti „elvárható gondosság”
követelménye nem értelmezhető úgy, hogy az  a  sajtót az  egyébként alátámasztott tények és összefüggések
valósághű közlésétől elzárja.
[30] 2.5. A  közigazgatási határozat felülvizsgálata során a  bíróságnak a  fenti szempontok figyelembevételével arról
kellett volna döntenie, hogy az  MNB közigazgatási határozatában foglalt tényállás alapján megállapítható-e
a „napi.hu” szerkesztése körében olyan módszer vagy gyakorlat, amely egyértelműen megtévesztő jellege miatt
még az  egyébként valós információkkal kapcsolatban is kellő indokul szolgálhatott a  közügyekben nyújtott
tájékoztatás szankcionálására. A  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság ezeket az  alkotmányossági
szempontokat egyáltalán nem mérlegelte, ezért az  Alkotmánybíróság az  alkotmányjogi panasszal támadott
ítéletet megsemmisítette. Az  MNB közigazgatási határozatának e  szempontok szerint történő újbóli
felülvizsgálata a  bíróság hatáskörébe tartozik, ezért az  Alkotmánybíróság a  közigazgatási határozatot nem
semmisítette meg. A  közigazgatási határozatról, azzal együtt az  ügy érdeméről való döntés meghozatala jelen
esetben a bíróság feladata.
[31] 3. Az  alkotmányjogi panasznak a  részrehajlás – és ezzel összefüggésben a  diszkrimináció – tilalmára vonatkozó
részével kapcsolatban az  Alkotmánybíróság arra mutat rá, hogy az  ítéletben megállapított tényállás alapján
az  indítványozó által felhozott csoportképző szempont nem helytálló. A  jelen esetben ugyanis a „napi.hu” nem
a „Napi Gazdaság” cikkét átvevő egyik sajtótermék volt a sok közül, hanem az az internetes portál, amely elsőként
– a  nyomtatott lap olvasók általi elérését is megelőzően – hozta nyilvánosságra a  cikket. Az  Alkotmánybíróság
egyetért a  bíróság értékelésével, mely szerint a „napi.hu” kiadóját nem mentesíti a  felelősség alól önmagában
az, hogy a  cikk egy általa működtetett automatizmus révén került föl a  portálra. Az  így megállapított tényállás
alapján az indítványozó a jogalkalmazás számára nem tartozott homogén csoportba a cikket később átvevő többi
sajtótermék kiadójával.
[32] Az Alkotmánybíróság erre tekintettel megállapította, hogy az  alkotmányjogi panasz az  Alaptörvény XXIV.  cikk
(1) bekezdésének, valamint az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésének sérelmére alap nélkül hivatkozott.
Budapest, 2015. január 27. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
2019. XXI. törvény az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről az Örmény Köztársaság közötti átfogó és megerősített partnerségi megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad az  egyrészről az  Európai Unió, az  Európai Atomenergia-közösség
és tagállamaik, másrészről az  Örmény Köztársaság közötti átfogó és megerősített partnerségi megállapodás
(a továbbiakban: Megállapodás) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a Megállapodást e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles magyar nyelvű szövegét az 1. melléklet tartalmazza.
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2.  §, a  3.  §, a  6.  § és az  1.  melléklet a  Megállapodás 385. Cikk 2. bekezdésében meghatározott időpontban lép
hatályba.
 (3) A Megállapodás, valamint a 2. §, a 3. § és a 6. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter
– annak ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
5. § Az e  törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a  külgazdasági ügyekért felelős miniszter és
a külpolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
6. § Hatályát veszti az  egyrészről az  Európai Közösségek és tagállamai, másrészről az  Örmény Köztársaság közötti
partnerség létrehozásáról szóló Partnerségi és Együttműködési Megállapodás, valamint az  ahhoz csatolt
jegyzőkönyvek kihirdetéséről szóló 2011. évi X. törvény.
Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
12/2017. (XII. 13.) NKFIH utasítása a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Hivatal szerződéskötési és szerződés-nyilvántartási rendjéről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja és a tudományos kutatásról, fejlesztésről és innovációról
szóló 2014. évi LXXVI. törvény 6. §-a és 8. § (1) bekezdése alapján a következő utasítást adom ki:
I. Fejezet
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Az utasítás hatálya, alkalmazási köre
1.1 A jelen utasítás (a továbbiakban: utasítás) alkalmazási köre a  Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Hivatal
(a  továbbiakban: NKFI Hivatal) szerződéseinek előkészítésére, megkötésére, módosítására és megszüntetetésére
terjed ki azzal, hogy az utasítás alkalmazásában – amennyiben az eltérő rendelkezést nem tartalmaz – elnevezésétől
függetlenül szerződésnek kell tekinteni mindazon ügyletet, két- vagy többoldalú jognyilatkozatot, megállapodást,
egyezményt (a továbbiakban: szerződés), amellyel az  NKFI Hivatal másik féllel (szervvel, személlyel) szemben
különösen pénzbeni vagy természetbeni szolgáltatásra, ügy vitelére, együttműködésre vállal kötelezettséget, illetve
ezek követelésére válik jogosulttá.
1.2 A megrendelésekre vonatkozóan az utasítást akkor kell alkalmazni, ha a vonatkozó hivatali szabályozás (így különösen
a kötelezettségvállalás, utalványozás és ellenjegyzés tárgyú külön szabályozás) másként nem rendelkezik.
1.3 A fejezetbe sorolt kiadási előirányzatok felhasználásának szabályait az  államháztartásért felelős miniszter
egyetértésével kiadott, a  fejezetet irányító szerv vezetőjének utasítása tartalmazza. A  jelen utasítás rendelkezéseit
a  fejezetbe sorolt kiadási előirányzatok vonatkozásában kiegészítő jelleggel és akkor kell alkalmazni, ha
az államháztartásért felelős miniszter és a fejezet irányításáért felelős szerv vezetőjének az államháztartásért felelős
miniszter egyetértésével kiadott utasítása eltérő rendelkezéseket nem tartalmaz.
1.4 Az utasítás hatálya nem terjed ki a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény szerinti kinevezésekre és
a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény hatálya alá tartozó munkaszerződésekre, azok módosítására és
megszüntetésére, valamint azon szerződésekre és kötelezettségvállalásokra, amelyekről külön elnöki utasítás
rendelkezik.
2. Értelmező rendelkezések 2.1. Az utasítás alkalmazásában:
a) informatikai ellenjegyzés: a  8.1  pontban meghatározott szerződések esetén szükséges ellenjegyzés, amely
tanúsítja, hogy a  szerződés megfelel az  NKFI Hivatal informatikai biztonsági tárgyú szabályozásaiban
foglaltaknak;
b) jogi ellenjegyzés: olyan ellenjegyzés, amely tanúsítja, hogy a  szerződés teljeskörűen megfelel a  vonatkozó
hatályos jogszabályi rendelkezéseknek és a hivatali belső szabályozásokban foglaltaknak, azzal, hogy a (köz)
beszerzési, a gazdálkodási-államháztartási és az  informatikai előírásoknak való megfelelést a közbeszerzési,
a pénzügyi, valamint az informatikai ellenjegyzés tanúsítja;
c) közbeszerzési ellenjegyzés: olyan ellenjegyzés, amely tanúsítja, hogy a  szerződés a  közbeszerzésekről szóló
2015. évi CXLIII. törvény (a továbbiakban: Kbt.) hatálya alá tartozik-e; ha igen, tárgya nem tartozik-e a  Kbt.
szerinti kivételi körbe és ha igen, teljeskörűen megfelel-e a  közbeszerzésre vonatkozó jogszabályokban és
az NKFI Hivatal belső szabályozásaiban foglaltaknak;
d) megrendelés: áru, beruházás vagy szolgáltatás egyszeri beszerzésére irányuló egyoldalú jognyilatkozat,
amelynek elfogadása (visszaigazolása) a  felek között – az  előre ismert és elfogadott feltételek mellett –
a megrendelő döntésétől függően igénybe vett értékű, minőségű és nagyságú áru, beruházás vagy szolgáltatás
vonatkozásában hoz létre kötelmet;
e) pénzügyi ellenjegyzés: az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvényben, az államháztartásról szóló törvény
végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendeletben (a továbbiakban: Ávr.), illetve az NKFI Hivatal és
a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Alap (a továbbiakban: NKFI Alap) gazdálkodási szabályzataiban
(a továbbiakban együttesen: Gazdálkodási Szabályzatok) meghatározott ellenjegyzés;
f ) szakmai ellenjegyzés: olyan ellenjegyzés, amely tanúsítja, hogy a  szerződés teljeskörűen megfelel
a  szerződéskötést kezdeményező személy vagy szakmai szervezeti egység által meghatározott
követelményeknek, a pénzbeni vagy egyéb kötelezettségvállalás célszerűségét megalapozó eljárás megtörtént,
továbbá tanúsítja a szerződés tartalmi helyességét;
g) szerződés előkészítő lap: a 2. mellékletet képező, kötelező tartalmi elemeket rögzítő adatlap.
3. Képviseleti és aláírási jogkör, a szerződéskötés folyamata
3.1 Az NKFI Hivatal részéről szerződés aláírására az  NKFI Hivatal elnöke jogosult. Az  elnök e  jogkörét külön elnöki
rendelkezésben vagy a 3. melléklet szerinti meghatalmazással az NKFI Hivatal vezető munkakörű kormánytisztviselőjére
írásban átruházhatja az alábbi esetekben:
a) esetileg, konkrét szerződés aláírása,
b) meghatározott egyedi ügyfolyamat során aláírandó szerződések,
c) ügyek meghatározott csoportja
vonatkozásában.
3.2 Az NKFI Hivatal elnökhelyettesei a Gazdálkodási Szabályzatokban foglaltak szerinti körben önállóan, továbbá az elnök
eltérő rendelkezése hiányában az  elnököt helyettesítő jogkörükben általános jelleggel jogosultak szerződés vagy
megrendelés aláírására, továbbá a 3.7 alpont szerinti szóbeli kötelezettségvállalásra.
3.3 Pénzügyi kihatással is járó kötelezettségvállalásra a Gazdálkodási Szabályzatokban foglaltak szerinti tárgyi és személyi
körben kerülhet sor.
3.4 Az NKFI Hivatal szervezeti egységei kezdeményezhetik a  szakterületük szerinti illetékességi körben – pénzügyi
kötelezettségvállalással nem járó, ingyenes – szerződés (így különösen együttműködési, szakmai támogatási
szerződést, megállapodást) egyetemekkel, civil szervezetekkel, tudományos testületekkel vagy más szervezetekkel
történő megkötését.
3.5 Pénzbeni kötelezettségvállalással vagy természetbeni szolgáltatással járó jogviszony létesítése – a  jogszabályban,
ezen utasításban vagy az  NKFI Hivatal elnökének külön rendelkezésében meghatározott kivétellel – csak írásban
történhet.
3.6 Pénzbeni kötelezettségvállalással járó kötelmi jogviszony létesítésére a nettó 5 millió forintot elérő és azt meghaladó
érték esetén szerződéskötéssel van mód. A nettó 5 millió forintot el nem érő kötelezettségvállalás – a 6. Megrendelések
kötelező tartalmi elemei alcím rendelkezésinek figyelembevételével – megrendelés útján is történhet. Tartós vagy
összetett szolgáltatás, rendszeres vagy hosszú határidejű tevékenység igénybevétele elsődlegesen szerződéses
jogviszony alapján történhet.
3.7 Az írásbeli kötelezettségvállalás nélküli, bruttó 100 000 forintot el nem érő kifizetések körét és nyilvántartási formáját
az NKFI Hivatal Gazdálkodási Szabályzata állapítja meg.
3.8 Az ezen utasítással vagy az NKFI Hivatal elnöke által külön intézkedéssel átruházott, a szerződés aláírásának jogára
vonatkozó hatáskör – az NKFI Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzata (a továbbiakban: SzMSz) szerinti helyettesítés
kivételével – nem delegálható tovább. A szerződés aláírására vonatkozó jog delegálását az elnök általános jelleggel
vagy egyedileg bármikor megszüntetheti.
3.9 Az NKFI Hivatal szerződései előkészítésének, ellenjegyzésének és aláírásának lépéseit az  1.  melléklet szerinti
folyamatábra határozza meg. A folyamatábrában meghatározott sorrendtől csak kivételes esetben lehet eltérni.
II. Fejezet
JAVASLATTÉTEL SZERZŐDÉSKÖTÉSRE, A SZERZŐDÉS ELŐKÉSZÍTÉSE 4. Javaslattétel (szerződés előkészítése)
4.1 Az NKFI Hivatalnál szerződéses jogviszony létesítését (amennyiben arra nem a 3.2–3.4 alpont szerinti körben kerül sor)
elsődlegesen az NKFI Hivatal elnöke kezdeményezheti. Szerződéskötés kezdeményezésére továbbá – az NKFI Hivatal
elnökénél – az elnökhelyettesek és a főosztályvezetők (a továbbiakban: javaslattevő) jogosultak. A szerződéskötésre
irányuló javaslat felterjesztése történhet előzetesen, vagy a szerződés tervezetének az utasítás szerint előkészített és
ellenjegyzett példányainak, továbbá a  kitöltött és minden érintett által szignált szerződés előkészítő lap egyidejű
megküldésével is. Amennyiben a vonatkozó jogszabályok és az NKFI Hivatal szabályzatai alapján szükséges, a kitöltött
3. mellékletet a szerződés tervezetéhez csatolni kell.
4.2 A szerződés előkészítésének folyamatában a  lehetséges szerződéses partner felkutatása a  szerződést előkészítő
szervezeti egység feladata. Ha az  adott szerződés megkötéséhez nem kell közbeszerzési eljárást lefolytatni, úgy
a  szakmailag és gazdaságilag legmegfelelőbb partner kiválasztására a  bruttó 100 000 forintot elérő pénzügyi
kötelezettségvállalással járó szerződések esetén lehetőség szerint legalább 3 ajánlat bekérése és kiértékelése alapján
kerülhet sor. A  kiértékelés szempontjai lehetnek többek között a  termék, szolgáltatás minősége, ára, referenciák,
fizetési feltételek, rendelkezésre állás, korábbi tapasztalatok.
Nem szükséges három ajánlat bekérése, ha a szerződés
a) teljesítésére kizárólagosan egy szervezet vagy személy képes,
b) tárgya ügyvédi megbízás, jogi szakértelmet igénylő feladat, egészségügyi szolgáltatás igénybevétele,
c) a tudományos kutatásról, fejlesztésről és innovációról szóló 2014. évi LXXVI. törvény (a továbbiakban: KFItv).
alapján az NKFI Hivatal által felkért kollégiumi, innovációs testületi és szakértői csoport tagok (a továbbiakban
együttesen: szakértői testületi tagok), továbbá a  KFItv. szerinti anonim szakértők felkérésére (megbízására)
irányul,
d) kutatás-fejlesztési és innovációs pályázathoz kapcsolódó támogatási szerződés vagy támogatói okirat
(a továbbiakban: NKFI Alap támogatási szerződések),
e) speciális szakértelemmel rendelkező természetes személy (így különösen adott szakterületen tudományos
fokozatot szerzett személy) egyedi szellemi tevékenységével teljesíthető,
f ) a szerződő fél költségvetési szerv,
g) korábban kötött szerződés módosítására irányul.
4.3 A beérkezett ajánlatok közül a 4.2 alpontban foglaltakat megfelelően alkalmazva:
a) előzetesen kell az NKFI Hivatal elnökének javaslatot tenni a nyertes ajánlatra és az elnök döntését kérni, vagy
b) a szerződést előkészítő szervezeti egység által javasolt nyertessel kötendő szerződés jelen utasítás szerint
előkészített, ellenjegyzett példányainak és a kitöltött, minden érintett által szignált „Szerződés előkészítő lap”
egyidejű megküldésével lehet az ajánlatot döntésre felterjeszteni (ez esetben az ügyiratban tájékoztatást kell
adni a nem nyertes ajánlatokról is).
4.4 A javaslattevő a  szerződéskötési eljárás során előkészíti – a  4.5  pontban meghatározott esetek kivételével a  Jogi
és  Igazgatási Főosztály által elkészített, az  NKFI Hivatal belső hálózatán közzétett és rendszeresen aktualizált
szerződésminta alkalmazásával – a szerződés tervezetét, és a szerződő féllel lefolytatja a szükséges érdemi és formai
egyeztetéseket, a szerződés szakmai tartalmának megalkotásáért a javaslattevő szervezeti egység felelős. Amennyiben
a  javaslattevő az  NKFI Hivatal elnöke, a  szerződés előkészítése az  általa kijelölt szervezeti egység feladata.
A szerződéskötést közvetlenül megelőző tárgyalásokon és a tervezet elkészítése során a Jogi és Igazgatási Főosztály
és az  érintett szakmai és pénzügyi (gazdasági) szervezeti egységek kötelesek együttműködni a  javaslattevővel,
továbbá az  előkészítésre kijelölt szervezeti egységgel, részükre konzultációs lehetőséget biztosítani; kérésükre
a szerződés tervezetét előzetesen véleményezni.
4.5 Amennyiben a  tervezett szerződés típusára nem áll rendelkezésre szerződésminta, valamint kivételesen, indokolt
esetben alkalmazható a partner által előkészített szerződéstervezet is azzal, hogy abban az NKFI Hivatal vonatkozó
szabályzataiban előírt kötelező tartalmi elemeket a szerződést előkészítő szervezeti egységnek át kell vezetnie. Ennek
hiányában az  NKFI Hivatal elnöke engedélyezheti a  szerződés megkötését. A  szerződéstervezet előkészítésében
a  Jogi és Igazgatási Főosztály a  szerződést előkészítő szervezeti egység megkeresése alapján szükség szerint
közreműködik.
4.6 A szerződés megkötését megelőzően vagy a  szerződés aláírásra felterjesztésével egyidejűleg a  javaslattevő
kötelessége és felelőssége megvizsgálni, és a kötelezettségvállalót tájékoztatni a szerződés megkötésének indokáról,
az adott partner kizárólagosságáról vagy a beérkezett ajánlatok kiértékeléséről, továbbá, hogy az adott feladat miért
nem látható el kormányzati szolgálati jogviszonyban.
4.7 Amennyiben bármilyen tilalom vagy korlátozás alá esik a  szerződés megkötése, de a  korlátozás vagy tilalom alól
felmentés kérhető, úgy annak, valamint jogszabály vagy az NKFI Hivatal szabályzatai által előírt ajánlatok előzetes
beszerzése és az ellenjegyzők rendelkezésére bocsátása a szakmai előkészítő szervezeti egység feladata, amelyhez
a Költségvetési Főosztály Beszerzési és Üzemeltetési Osztálya nyújt segítséget.
5. Szerződés kötelező tartalmi elemei 5.1 A szerződéstervezetnek – típusától, a szerződő felek személyétől és formájától függően értelemszerűen – legalább
az alábbi elemeket kell tartalmaznia:
a) NKFI Hivatal megnevezése; székhelye; adószáma, törzskönyvi azonosító száma; képviseletében eljáró személy
neve; beosztása; számlavezető megnevezése és fizetési számlaszáma;
b) az NKFI Hivatallal szerződő fél azonosítására alkalmas adatok:
ba) természetes személy neve; születési neve; születési helye, ideje; anyja születési neve; lakóhelye;
adóazonosító jele; TAJ száma; számlavezető bank megnevezése, bankszámlaszáma;
bb) nem természetes személy szerződő fél neve; képviselője; székhelye; adószáma; cégjegyzék- vagy más
nyilvántartási száma; ha szükséges kijelölni, a személyes közreműködésre kötelezett személy neve és/
vagy beosztása;
c) szerződés tárgya (fajta, mennyiség, minőség, egységár szerint);
d) szerződés időtartama (határozott/határozatlan idejű);
e) szakmai, műszaki teljesítés helye és ideje (határideje);
f ) rendelkezés a közreműködő igénybevételének lehetőségéről;
g) szerződő fél, valamint a közreműködő személy utasítására, felügyeletére, ellenőrzésére közvetlenül jogosult
személy megjelölése, beosztásának feltüntetésével;
h) ha releváns: közbeszerzés alapján kötött keretszerződés vagy keretmegállapodás száma;
i) szerződéses ellenérték meghatározása (a szerződő fél által választott adózási módtól függően bruttó
összegben, nettó ár + áfa bontásban, vagy nettó összegben számmal és betűvel egyaránt feltüntetve);
j) keretszerződés/keretmegállapodás esetén az eseti megrendelésre vonatkozó alapvető szabályok;
k) teljesítés igazolására jogosult vezető beosztás szerinti megjelölése;
l) fizetési feltételek meghatározása – az 5.4 és a 21. alpont rendelkezéseinek figyelembevételével;
m) ha a szerződés tartalma nem tartozik a közérdekű vagy közérdekből nyilvános adatok körébe, a szerződéssel
érintett adatok, információk bizalmas kezelésére vonatkozó, a feleket terhelő titoktartási kötelezettség;
n) üzleti titok köre – ha van;
o) szerződés felmondásának esetei és feltételei; felmondási idő hossza (naptári napban vagy hónapban
meghatározva);
p) szerződésszegés esetén érvényesíthető jogkövetkezmények, ideértve a  szerződés megerősítését (kötbér),
késedelmi kamatot – ha a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvényben előírt mértéket meghaladó,
elállást, zálogjogot vagy más korlátolt dolog jogot;
q) a szerződés módosításának formája – ha korlátozott;
r) szerződés hatálybalépésének időpontja;
s) szerződés aláírásának helye és ideje;
t) a pénzügyi ellenjegyzés ténye, helye, ideje;
u) informatikai tárgyú szerződések esetében az NKFI Hivatal informatikai biztonsági szabályzatáról szóló elnöki
utasításban és az 5.8–5.11 alpontban foglaltak;
v) nem természetes személy partner esetén átláthatósági nyilatkozat;
w) ügyleti képviselő eljárása esetén utalás a csatolandó meghatalmazásra.
5.2 A szerződés szövegét úgy kell előkészíteni, hogy a titoktartási kötelezettség körében az NKFI Hivatallal szerződő fél
nyilatkozzon, hogy a szerződés teljesítése során megszerzett minden – jogszabály által nyilvánosnak (közérdekű vagy
közérdekből nyilvános adatnak) nem minősített – információra vonatkozóan titoktartási kötelezettséget vállal,
és elfogadja, hogy előzetes, írásbeli engedély nélkül azokat nem hozza nyilvánosságra, harmadik személynek nem
szolgáltatja ki és nem teszi hozzáférhetővé.
5.3 A szerződésben rögzíteni kell, hogy a  felek tudomásul veszik egyrészt, hogy az  Állami Számvevőszék, valamint
a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal jogosult a rendelkezésükre bocsátott költségvetési pénzeszközök szerződésszerű
felhasználását ellenőrizni, másrészt, hogy az  információs önrendelkezési jogról és az  információszabadságról szóló
2011. évi CXII. törvény 27. § (3) bekezdése alapján a szerződés tartalmáról való tájékoztatást nem lehet megtagadni
üzleti titok címén.
5.4 Az NKFI Hivatal részéről a fizetési feltételek meghatározása során – az NKFI Hivatal elnökének eltérő rendelkezése
hiányában – a számla benyújtásától számított 8 naptári napnál rövidebb fizetési kötelezettség nem vállalható.
A szerződésben az NKFI Hivatal részéről előlegfizetési kötelezettség csak kivételes esetben (így különösen szerződési
partner által meghatározott általános szerződési feltétel, speciális tárgyú szerződéses kötelmek esetén) vállalható.
Részletfizetési kötelezettség vállalása esetén az ellenérték megfizetésének ütemezését az igazolt részteljesítésekhez
kell kötni. A szerződéskötést követő évek előirányzata terhére vállalt kötelezettségek esetében a kifizetés összegét
évenkénti ütemezésben kell meghatározni.
5.5 Az NKFI Hivatal szerződést csak
a) a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 8. § (1)–(3) bekezdésében,
b) a tudományos kutatásról, fejlesztésről és innovációról szóló 2014. évi LXXVI. törvényben,
c) az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 29. alcímében és VI. fejezetében,
d) az Ávr. 50. és 51. §-ában, valamint VI. fejezetében,
e) a központosított közbeszerzési rendszerről, valamint a  központi beszerző szervezet feladat- és hatásköréről
szóló 168/2004. (V. 25.) Korm. rendeletben,
f ) a büntetés-végrehajtási szervezet részéről a  központi államigazgatási szervek és a  rendvédelmi szervek
irányában fennálló egyes ellátási kötelezettségekről, a termékek és szolgáltatások átadás-átvételének és azok
ellentételezésének rendjéről szóló 44/2011. (III. 23.) Korm. rendeletben,
g) a Nemzeti Kommunikációs Hivatalról és a  kormányzati kommunikációs beszerzések központosított
közbeszerzési rendszeréről szóló 247/2014. (X. 1.) Korm. rendeletben,
h) a központosított informatikai és elektronikus hírközlési szolgáltatásokról szóló 309/2011. (XII. 23.) Korm.
rendeletben,
i) a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Alap működtetésének és felhasználásának szabályairól szóló
380/2014. (XII. 31.) Korm. rendeletben,
j) a közszférában alkalmazandó nyugdíjpolitikai elvekről szóló 1700/2012. (XII. 29.) Korm. határozat 1. pont 1.5. és
1.8–1.14. alpontjában és
k) a Kormány irányítása alá tartozó fejezetek költségvetési szerveinek eszközbeszerzéseiről szóló 1982/2013.
(XII. 29.) Korm. határozatban
meghatározott feltételekkel köthet. 5.6 Az 5.5 pont a) és i) alpontjában foglalt feltételeknek való megfelelőséget a szakmai javaslattevő aláírásával igazolja
a Szerződés előkészítő lapon, továbbá a c) alpont igazolása érdekében gondoskodik a 4. melléklet szerinti nyilatkozat
beszerzéséről, amely megléte a  jogi személlyel vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezettel kötendő
szerződések esetén a szerződéskötés feltétele.
5.7 Határozatlan idejű szerződés megkötése csak különösen indokolt esetben engedélyezett.
5.8 Informatikai rendszereket, szolgáltatásokat, jogosultságokat és eszközöket érintő, informatikai hozzáférési jogot is
biztosító szerződés esetén meg kell határozni a Szerződés előkészítő lapon vagy az ügyiratban, illetve a szerződés
tervezetébe bele kell foglalni, hogy mekkora a kockázata annak, ha a szerződés alapján harmadik (külső) fél hozzáfér
a  szervezet belső informatikai rendszeréhez vagy az  ezen tárolt adatokhoz (informatikai kockázatbesorolás).
A kockázat meghatározásért a harmadik féllel kötött szerződés teljesítésében elsődlegesen érintett főosztály vezetője
a felelős, aki a kockázat meghatározásába köteles bevonni az Elemzési és Információs Főosztály vezetőjét.
5.9 Harmadik fél csak egyedi esetben, meghatározott időre és a  szerződésben meghatározott feladat megoldásához
látható el a  munka elvégzéséhez szükséges informatikai eszközzel, felhasználói jogosultsággal. Harmadik fél
információkhoz való közvetlen informatikai hozzáférésének feltételeit a  vonatkozó szerződésben kell részletezni.
Az  NKFI Hivatal informatikai rendszereket és eszközöket érintő szerződéseiben a  hivatali informatikai biztonsági
szabályozásokra hivatkozni kell azzal, hogy a szerződő fél a szerződés aláírásával magára nézve kötelezőnek ismeri el
a  szabályozások rendelkezéseit. Harmadik fél az  anyagokat és információkat a  hozzáférést rögzítő szerződés és
a (szerződésben foglalt vagy ahhoz csatolt) titoktartási nyilatkozat aláírása előtt nem ismerheti meg.
5.10 Ha a feladat elvégzésére a külső fél közreműködőt is igénybe vehet, a szerződésben rendelkezni kell a közreműködő
hozzáférési jogosultságairól is. A titoktartási kötelezettség a külső fél közreműködőjére is vonatkozik. A titoktartási
nyilatkozatot a külső fél közreműködőjének is alá kell írnia.
5.11 A hivatali informatikai rendszereket, szolgáltatásokat, jogosultságokat és eszközöket érintő szerződéseknek legalább
a következő védelmi intézkedéseket kell tartalmaznia:
a) az adatátvitel és adattovábbítás alapvető szabályait,
b) az átadott információ vagy szoftver jogosultját, az adatvédelmi, szoftver jogvédelmi felelősségeket.
6. Megrendelés kötelező tartalmi elemei 6.1 Az NKFI Hivatal által adott megrendelésnek – típusától, a  másik fél személyétől és formájától függően – legalább
az alábbi elemeket kell tartalmaznia:
a) NKFI Hivatal megnevezése; székhelye; adószáma; törzskönyvi azonosító száma képviseletében eljáró személy
neve; beosztása; számlavezető megnevezése és fizetési számlaszáma;
b) megrendelés címzettjének neve; székhelye; adószáma; cégjegyzék vagy más nyilvántartási száma;
c) megrendelés tárgya; fajtája; mennyisége; minősége; egységára;
d) szükség szerint a teljesítés helye és a teljesítés időpontja (határideje);
e) megrendelés ellenértékének meghatározása a  szerződő fél által választott adózási módtól függően bruttó
összegben, nettó ár + áfa bontásban, vagy nettó összegben, számmal és betűvel egyaránt feltüntetve;
f ) a fizetési feltételek meghatározása azzal, hogy – a Hivatal elnökének eltérő rendelkezése hiányában – a számla
benyújtásától számított 8 naptári napnál rövidebb fizetési kötelezettség állapítható meg;
g) a megrendelés kiállításának helye és ideje;
h) keretszerződés/keretmegállapodás alapján kiadott eseti megrendelés esetén a  keretszerződés/
keretmegállapodás azonosítására alkalmas adat(ok);
i) a pénzügyi ellenjegyzés ténye, helye, ideje.
6.2 Kötelezettség megrendelés útján csak abban az esetben vállalható, ha a megrendelések részekre nem bontott értéke
a Kbt. szerinti nemzeti értékhatárt nem éri el, és a megrendelés ellenértéke nem éri el a nettó 5 millió forintot, továbbá
akkor, ha a megrendelés közbeszerzési eljárásban kötött keretszerződés, illetve keretmegállapodás alapján történik.
6.3 A megrendelés teljesítésének igazolására – ha a megrendelés másképp nem rendelkezik – a javaslattevő szervezeti
egység vezetője jogosult.
6.4 Nem természetes személy partner esetén a 4. melléklet szerinti átláthatósági nyilatkozatot a megrendelés kiállítása
előtt kell beszereznie a javaslattevő, előkészítő szervezeti egységnek.
III. Fejezet
A SZERZŐDÉS ELLENJEGYZÉSE, ALÁÍRÁSA 7. Szakmai ellenjegyzés
7.1 Javaslattevő a szerződés tervezetét (az írásbeli megrendelés kivételével) a – 4. és 5. alcím szerinti előkészítés után –
a  Szerződés előkészítő lap vonatkozó részeinek kitöltését követően, a  releváns előzményiratok mellékelésével
legalább 3 példányban (idegen nyelvű szerződés esetén a magyar nyelvű változat csatolásával) az alábbiak szerint
köteles ellenjegyeztetni. A  17.  pontban foglalt esetben, továbbá az  NKFI Hivatal elnökének egyedi rendelkezése
alapján Szerződés előkészítő lap helyett mintaszerződés is alkalmazható, amelyet az  utasítás alapján a  Szerződés
előkészítő lap ellenjegyzésére köteles személyek aláírásukkal (ellenjegyzésükkel, jóváhagyásukkal) látnak el.
7.2 Javaslattevő a Szerződés előkészítő lapon feltünteti a szakmai ellenjegyzést, és a szerződés legalább egy példányának
minden oldalát aláírja. Amennyiben javaslattevő nem azonos a  szakmai ellenjegyzővel, a  szerződéstervezetet
megküldi az illetékes szakmai szervezeti egység vezetőjének véleményezés, ellenjegyzés céljából.
7.3 Szakmai ellenjegyzésre az  NKFI Hivatal illetékes elnökhelyettese, főosztályvezetője és annak az  SzMSz szerint
jogosított helyettese jogosult.
8. Informatikai ellenjegyzés 8.1 Informatikai ellenjegyzéssel kell ellátni azt a  szerződést, amelynek tárgya informatikai rendszer, szolgáltatás vagy
eszköz, továbbá ha a szerződő fél informatikai felhasználói jogosultságot kap, vagy informatikai eszközöket kezel.
8.2 A szakmai ellenjegyzést követően az Elemzési és Információs Főosztály látja el a tervezetet ellenjegyzéssel, igazolva és
jóváhagyva a hivatali informatikai biztonsági elvekben és szabályozásokban foglalt tényeket, adatokat.
9. Jogi ellenjegyzés 9.1 A szakmai és amennyiben a 8.1 pont alapján szükséges, az informatikai ellenjegyzést követően a szerződést a jelen
utasítás szerint jogi ellenjegyzésre jogosult ellenjegyzi úgy, hogy a  Szerződés előkészítő lapon feltünteti a  jogi
ellenjegyzés tényét, és a szerződés legalább egy példányának minden oldalát aláírja.
9.2 Ha a kötelezettségvállalás tárgyát képező szerződés megkötése vagy annak a javaslattevő által kért tartalma nem felel
meg a jogszabályokban előírtaknak – és a jogi szempontból megfelelő tartalom kialakítása egyeztetés útján sem volt
lehetséges –, a jogi ellenjegyzőnek a főosztályvezetője útján erről írásban tájékoztatnia kell az elnököt. Ha az elnök
írásban utasítást ad a jogi ellenjegyzésre, a jogi ellenjegyző az elnöki utasítás tényének feltüntetésével köteles annak
eleget tenni.
9.3 Jogi ellenjegyzésre jogosultak köre:
a) általános jelleggel az  NKFI Hivatal Jogi és Igazgatási Főosztályán kormányzati szolgálati jogviszonyban
foglalkoztatott, jogi egyetemi végzettségű vezető vagy beosztott kormánytisztviselő (a továbbiakban:
alkalmazott jogász);
b) a szervezeti egysége feladatkörébe tartozó ügyekben az SzMSz-ben foglaltak vagy az NKFI Hivatal elnökének
rendelkezése szerint az NKFI Hivatal más szervezeti egységénél jogi munkakörben foglalkoztatott alkalmazott
jogász;
c) ha az  ügylet sajátos részterületet érint, vagy nincs alkalmazott jogász, az  NKFI Hivatal elnökének írásbeli
megbízása alapján külső jogi szakértő (így különösen ügyvéd).
10. Közbeszerzési ellenjegyzés 10.1 A szakmai, a 8.1 pont szerinti esetekben az informatikai és a jogi ellenjegyzést követően a Költségvetési Főosztálynak
a 10.3 pont szerint kell a szerződést ellenjegyeznie. Ha a szerződés tárgya vagy értéke okán nem tartozik a Kbt. hatálya
alá, ez esetben az ellenjegyzés ezen tényt igazolja.
10.2 Ha feltételezhető, hogy a  szerződésben foglalt áru, szolgáltatás beszerzése, megrendelése – a  korábban vagy
a jövőben kötött szerződésekre, tett megrendelésekre tekintettel tárgya, időtartama, értéke miatt – a Kbt. hatálya alá
kerülhet vagy kivételi körből kikerülhet, a  javaslattevő ezt köteles jelezni az  ellenjegyzésre jogosultaknak és
a kötelezettségvállalónak.
10.3 A közbeszerzési ellenjegyzés megtételére a  Költségvetési Főosztály vezetője vagy az  általa megbízott,
a  közbeszerzésekért felelős kormánytisztviselő, továbbá az  NKFI Hivatal elnöke által erre – írásban – megbízott
szakértő (hivatalos közbeszerzési tanácsadó) jogosult.
11. Pénzügyi ellenjegyzés 11.1 A 7–10. alcím szerinti ellenjegyzéseket követően a  javaslattevő a  szerződés tervezetét – amennyiben az  pénzügyi
kötelezettségvállalást is jelent – a rendelkezésre álló költségvetési előirányzatokhoz kapcsolódó kötelezettségvállalás
pénzügyi ellenjegyzése céljából megküldi az  államháztartási jogszabályoknak való megfelelés és a  fedezet
rendelkezésre állásáért felelős gazdasági vezetőnek. A pénzügyi ellenjegyzéssel egyidejűleg a Költségvetési Főosztály
a Szerződés előkészítő lapon feltünteti a kötelezettségvállalás előzetes nyilvántartási számát is.
12. Az ellenjegyzésre vonatkozó további szabályok 12.1 Amennyiben a  szerződés ellenjegyzésére jogosultak az  ellenjegyzést a  tervezet módosításához, kiegészítéséhez
kötik, a javaslattevő azt kijavítja, kiegészíti, és – az előzmények csatolásával – ellenjegyzés céljából újból továbbítja
az ellenjegyzésre jogosultak részére.
12.2 A szerződés tervezetét ellenjegyzésre az  arra jogosultnak úgy kell megküldeni, hogy az  ellenjegyzésre legalább
3 munkanap álljon rendelkezésre. Ennél rövidebb határidővel – amennyiben az NKFI Hivatal elnöke eltérően nem
rendelkezik – a szerződés kizárólag az ellenjegyző előzetes beleegyezésével adható át.
12.3 Amennyiben az NKFI Hivatal elnöke írásban másként nem rendelkezik, az ezen utasítás szerinti bármely ellenjegyzés
hiányában a szerződés nem írható alá.
13. Szerződés felterjesztése és aláírása, a szerződés alaki követelményei
13.1 A szükséges ellenjegyzések megtörténtét követően a  szerződés tervezetét meg kell küldeni a  szerződő
partner(ek)nek. A jelen utasítás szerint előzetesen nem véleményeztetett, a szerződő partner által már aláírt tervezet
hivatali véleményeztetésére, ellenjegyzésére és aláírásra csak kivételes esetben, akkor kerülhet sor, ha a  tervezet
előzetes véleményeztetésével és ellenjegyzésével járó időmúlás a jogügyletet meghiúsítaná.
13.2 Javaslattevő – a  12.3  alpontban foglaltak kivétellel – kizárólag jelen utasításban meghatározott ellenjegyzésekkel
ellátva, a szerződő partner részéről elfogadott, jogi személyek esetében cégszerűen aláírt szerződést terjesztheti fel
az aláírására jogosult részére, legalább 3 eredeti példányban, amelyből 2 eredeti példány az NKFI Hivatal példánya
(1 eredeti példány a kötelezettségvállalás nyilvántartásba vétele érdekében a Költségvetési Főosztályt, a másik eredeti
példány a  javaslattevő szervezeti egységet illeti meg). Amennyiben a  szerződésben kettőnél több fél szerepel,
a szerződést annyival több példányban kell elkészíteni, amennyi szerződő fél van. Amennyiben a szerződő partner(ek)
egynél több eredeti példányra tart(anak) igényt, úgy ennek megfelelően kell növelni a  szerződés eredeti
példányszámát.
13.3 A partner vagy képviselője aláírásának valódiságát és hitelességét a szerződést előkészítő szervezeti egység ellenőrzi,
különösen a partnertől beszerzendő okiratok [így különösen létesítő (alapító) okirat, hitelesített aláírási címpéldány,
ellenjegyzett aláírásminta, személyazonosító igazolvány] vagy a bárki számára hozzáférhető és nyilvános hatósági
nyilvántartások (így különösen cégjegyzék, civil szervezetek nyilvántartása) alapján.
13.4 A szerződést az NKFI Hivatal részéről a 3. alcímben meghatározott képviseletre és aláírásra jogosult személy írja alá.
13.5 Aláírásra felterjeszteni kizárólag az aláírás napján vagy az után hatálybalépő szerződést lehet.
13.6 A szerződés alapján történő kifizetések számfejtéséhez, teljesítéséhez szükséges, így különösen az  adó- és
járulékszámításhoz előírt nyilatkozatok, adatlapok aláíratásáról, beszerzéséről a  Költségvetési Főosztály által
meghatározott rendben a szerződést előkészítő szervezeti egység gondoskodik. A szerződést előkészítő szervezeti
egység továbbá a  szerződés minden fél általi aláírását követően a  szerződéshez kapcsolódó, minden szükséges
ellenjegyzést tartalmazó Szerződés előkészítő lap egy másolati példányát köteles a  Költségvetési Főosztálynak
megküldeni. Amennyiben a szerződés a 7.1 pont szerinti ellenjegyzett mintaszerződés alapján készül, a Szerződés
előkészítő lap helyett a  mintaszerződés egy eredeti vagy másolati példányát kell a  Költségvetési Főosztálynak
továbbítani (amennyiben az még nem áll a Költségvetési Főosztály rendelkezésére).
IV. Fejezet
SZERZŐDÉS-NYILVÁNTARTÁS, A TELJESÍTÉS ELLENŐRZÉSE 14. A teljesítés figyelemmel kísérése
14.1 A szerződésben rögzített jogok érvényesülését, kötelezettségek teljesítését elsődlegesen a  szerződésben, illetve
a  Gazdálkodási Szabályzatokban meghatározott teljesítés igazolására jogosult köteles ellenőrizni. Ha a  szerződés
teljesítése során olyan ok vagy körülmény merül fel, amely szerződésszegéshez vezethet, vagy a  teljesítést
meghiúsíthatja, az  ennek megszüntetéséhez vagy a  megfelelő jogkövetkezmények alkalmazásához szükséges
intézkedéseket haladéktalanul meg kell tenni. Ha a teljesítés igazolására jogosult a teljesítést – mennyiségi, minőségi
vagy bármely egyéb szempontból – hibásnak tartja, köteles a  teljesítés igazolását megtagadni vagy a  teljesítést
igazoló okmányba a részlegességre utaló nyilatkozatot vagy jogfenntartó nyilatkozatot felvenni.
A szerződés esetleges pénzügyi átütemezésének tervéről a Költségvetési Főosztályt haladéktalanul írásban értesíteni
kell.
14.2 A javaslattevő és a  szerződés tárgya következtében érintett szakmai főosztály köteles a  tartós jogviszony alapját
képező szerződéseket évente felülvizsgálni, különös tekintettel a  jogszabályváltozásokra, a  feladatellátás
racionalizálására, a szerződés tárgyára és értékére.
14.3 A szerződés módosítására és megszüntetésére a szerződés megkötésére vonatkozó szabályokat kell értelemszerűen
alkalmazni.
14.4 A szerződés megszűnéséről, a  megszűnés módjáról, valamint a  szerződésben foglalt határidő teljesítés nélküli
lejártáról vagy a  szerződés egyéb módon való meghiúsulásáról írásban haladéktalanul értesíteni kell az  illetékes
pénzügyi és a jogi szakterületet.
15. Szerződés-nyilvántartás 15.1 A hatályos szerződések nyilvántartását a  szerződést előkészítő szervezeti egységek végzik. A  nyilvántartás körébe
tartozik:
a) az 5. melléklet szerinti táblázat vezetése,
b) a szerződések eredeti példányának tárolása,
c) adat- és információnyújtás,
d) a szerződés iratainak az iratkezelési szabályzat szerinti irattárba helyezése.
15.2 A pénzügyi kötelezettségvállalást tartalmazó szerződések egy eredeti példányát az  előkészítő szervezeti egység
az  aláírást követően haladéktalanul köteles eljuttatni a  Költségvetési Főosztály részére, a  rendelkezésre álló
költségvetési előirányzatokhoz kapcsolódó, az  NKFI Hivatal Gazdálkodási szabályzatában meghatározott
kötelezettségvállalási nyilvántartás naprakész vezetésének dokumentumokkal alátámasztott biztosítása érdekében,
a Gazdálkodási szabályzatban meghatározottak szerint.
15.3 A Jogi és Igazgatási Főosztály által ellenjegyzett, minden illetékes szervezeti egység által szignált és már valamennyi
szerződő fél által aláírt szerződésből egy eredeti vagy másolati példányt vissza kell juttatni a  Jogi és Igazgatási
Főosztályra.
15.4 Az 5. melléklet szerinti nyilvántartás elektronikus formában tartalmazza az NKFI Hivatal által megkötött valamennyi
szerződés főbb adatait.
15.5 Az 5.  melléklet szerinti nyilvántartást elektronikus formában, folyamatosan, naprakészen kell vezetni.
A nyilvántartásban át kell vezetni a szerződés módosításával és megszűnésével kapcsolatos adatokat is. A pénzügyi
kihatással bíró szerződésekben bekövetkező változásokról a  szerződés nyilvántartását végző szervezeti egység
a változás hatálybalépésével egyidejűleg köteles tájékoztatni a Költségvetési Főosztályt is.
15.6 Az NKFI Hivatal elnöke, a  Jogi és Igazgatási Főosztály vezetője, valamint a  pénzügyi kihatással bíró szerződések
esetében a  gazdasági vezető a  nyilvántartott szerződésekből bármely adatot kérhet, azokba korlátozás nélkül
betekinthet.
15.7 A szerződések tartalmáról továbbá tájékoztatást kérhet az NKFI Hivatal azon alkalmazottja, akinek az adatra munkaköri
feladata ellátása céljából rendszeresen vagy esetileg szüksége van. Amennyiben a szerződés nyilvántartásáért felelős
szervezeti egység a betekintést megtagadja, a tájékoztatást kérő szervezeti egység vezetője az NKFI Hivatal elnökétől
kérhet engedélyt a szerződés tartalmának megismerésére.
V. Fejezet
EGYES SZERZŐDÉSTÍPUSOKRA VONATKOZÓ ELTÉRŐ SZABÁLYOK 16. Az NKFI Hivatal elnöke meghatározott szerződéstípusok esetén a szerződéskötés rendjére, a szerződések tartalmára
és nyilvántartására vonatkozóan eltérő szabályokat állapíthat meg; ebben az esetben jelen utasítás rendelkezéseit
kiegészítő jelleggel kell alkalmazni. Jelen pont szerinti szerződések különösen:
a) az NKFI Alapból folyósított támogatásokkal összefüggő támogatási szerződések és támogatói okiratok;
b) a szakértői testületi tagokkal és anonim szakértőkkel kötendő keretmegállapodások, megbízási szerződések
és eseti megrendelők;
c) a 2014–2020 programozási időszakban az  egyes európai uniós alapokból származó támogatások
felhasználásának rendjéről szóló 272/2014. (XI. 5.) Korm. rendelet és a  KFItv. szerinti támogatások iránti
pályázatok keretében benyújtott projektjavaslatokhoz az – Irányító Hatósággal külön megállapodás alapján
rögzített pályázati felhívások esetén – az  NKFI Hivatal által kiadandó kutatási, fejlesztési és innovációs
szakpolitikai vélemény kialakításába bevont szakértőkkel kötendő keretmegállapodások, megbízási
szerződések és eseti megrendelők.
17. Az 1.  melléklet szerinti folyamatábrában meghatározott, az  NKFI Hivatal által kötendő szerződések előkészítése,
ellenjegyzése és aláírása lépéseinek sorrendjétől a 16. pontban nevesített szerződések esetén el lehet térni.
Amennyiben a szerződés vagy a kötelezettségvállalás egyéb dokumentuma az NKFI Hivatal elnökének rendelkezése
alapján előzetesen egyeztetett minta alapján készült (így különösen az NKFI Alap támogatási szerződések, szakértői
testületi tagok és anonim szakértők szerződései), a jogi, informatikai és közbeszerzési ellenjegyzés a mintaszerződésen
is megtehető, ez esetben a Szerződés előkészítő lap használata nem kötelező. Nagy mennyiségű, nem ellenjegyzett
minta alapján készült szerződések adott csoportjára nézve kitöltött Szerződés előkészítő lapon az adott csoportba
tartozó valamennyi szerződésre nézve is megadható az informatikai és a közbeszerzési ellenjegyzés.
18. Nem kell jogi ellenjegyzéssel ellátni az egyedi szerződéseket abban az esetben, ha a Jogi és Igazgatási Főosztály által
(az NKFI Alap támogatási szerződések esetén a Támogatáskezelési és Innovációs Főosztály jogász munkatársa által is)
az adott ügyre írásban, előzetesen ellenjegyzett minta alapján készült azzal, hogy a mintának való megfelelésért és
a kötelezettségvállaló személyének meghatározásáért a javaslattevő szervezeti egység vezetője felelős. Az NKFI Alap
támogatási szerződések esetén, ha a szerződéstervezet a Jogi és Igazgatási Főosztály által ellenjegyzett mintától eltér,
a tervezetet a Támogatáskezelési és Innovációs Főosztály jogász munkatársa köteles ellenjegyezni. Az előbbiek szerint
szignált szerződésmintát a  kötelezettségvállaló tájékoztatása céljából az  ügyiratban el kell helyezni, vagy a  minta
alapján történt előkészítés tényét az ügyiratban rögzíteni kell.
19. Az NKFI Alap támogatási szerződések esetében nincs szükség informatikai és közbeszerzési ellenjegyzésre.
20. Az NKFI Alap támogatási szerződéseinek mintáját a Jogi és Igazgatási Főosztállyal egyeztetve a Támogatáskezelési
és  Innovációs Főosztály, a  szakértői testületi tagok és anonim szakértői szerződés mintákat szakterület szerint
a Támogatáskezelési és Innovációs Főosztály, illetve a Kutatás-fejlesztési Főosztály készíti elő.
21. Az 5.4  pontban foglaltaktól eltérően az  NKFI Alap támogatási szerződések esetén az  előlegfizetésre a  pályázati
kiírásban (pályázati felhívás és mellékletei) foglaltakat, valamint a  támogatásra irányadó jogszabályokat és belső
szabályzatokat kell alkalmazni.
22. Az NKFI Alap támogatási szerződések kötelező tartalmi elemei esetében az  5.1  pontban felsoroltak az  irányadók
–  a  g), k) és n)  pontok kivételével –, azzal, hogy kötelező tartalmi elemek között szerepeltetni kell a  támogatás
felhasználásának célját, valamint az Ávr.-ben meghatározott tartalmi elemeket és nyilatkozatokat is.
23. Az NKFI Alap támogatási szerződések esetén az  átláthatósági nyilatkozat benyújtására a  pályázati felhívás és
mellékleteiben, valamint az Ávr.-ben foglalt szabályok irányadók.
24. Az NKFI Alap támogatási szerződések esetén a szerződés tervezetét legalább 2 példányban kell szakmai ellenjegyzéssel
ellátni azzal, hogy az NKFI Alap támogatási szerződéseit a javaslattevő szervezeti egységnek a támogatási szerződést
előkészítő munkatársa látja el szakmai ellenjegyzéssel. Az  NKFI Alap támogatási szerződések – jelen utasítástól
eltérő – eredeti példányainak számára és jogosultjaira az NKFI Alap gazdálkodására vonatkozó szabályzatban foglaltak
irányadók.
25. Az NKFI Alap támogatási szerződések esetén a szerződés esetleges pénzügyi átütemezésének tervéről a Költségvetési
Főosztályt tájékoztatására az NKFI Alap Gazdálkodási szabályzatban foglaltakat kell alkalmazni.
26. Az NKFI Alap támogatási szerződések, továbbá a szakértői testületi és anonim szakértői szerződések esetén a – jelen
utasítástól eltérő – nyomonkövetésre és szerződés-nyilvántartásra a Gazdálkodási szabályzatokban, illetve az NKFI
Alapból meghirdetett pályázatok és finanszírozott támogatások eljárásrendjéről szóló elnöki utasításban foglaltakat
kell alkalmazni.
VI. Fejezet
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 27. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
28. Jelen utasítás rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
29. Hatályát veszti a  Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Hivatal szerződéskötési és szerződés-nyilvántartási
rendjéről szóló 1/2015. (IV. 24.) NKFIH utasítás.
Dr. Pálinkás József s. k.,
 elnök


text:
59/2014. (XII. 19.) MNB rendelete a fizetésképtelenség és a várható fizetésképtelenség mint szanálási feltétel tekintetében vizsgálandó követelmények megsértésének számszerűsíthető szempontrendszeréről.
A pénzügyi közvetítőrendszer egyes szereplőinek biztonságát erősítő intézményrendszer továbbfejlesztéséről szóló 2014.  évi
XXXVII.  törvény 145. § (2) bekezdés d) és e) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi
CXXXIX. törvény 4. § (8) és (9) bekezdésében foglalt feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában:
1. elvárt szavatolótőke-követelmény: a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013.  évi
CCXXXVII.  törvény 79.  § (2)  bekezdés a) és b)  pontja, illetve a  befektetési vállalkozásokról és az  árutőzsdei
szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007.  évi CXXXVIII.  törvény
105. § (2) bekezdés a) és b) pontja alapján az intézmény által teljesítendő prudenciális előírás;
2. intézmény: a  pénzügyi közvetítőrendszer egyes szereplőinek biztonságát erősítő intézményrendszer
továbbfejlesztéséről szóló 2014. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Szantv.) 1. § (1) bekezdés a) pontjában
meghatározott szervezet;
3. likviditási mutatók:
a) a hitelintézetek devizapozícióbeli lejárati összhangjának szabályozásáról szóló MNB rendelet szerinti
devizafinanszírozási megfelelési mutató (a továbbiakban: DMM),
b) a  hitelintézetek rövidtávú likviditási fedezeti követelményeiről szóló MNB rendelet szerinti
betétfedezeti mutató (a továbbiakban: BFM) és
c) a  hitelintézetek rövidtávú likviditási fedezeti követelményeiről szóló MNB rendelet szerinti
mérlegfedezeti mutató (a továbbiakban: MFM);
4. tőkemegfelelési mutatók: a  hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális
követelményekről és a  648/2012/EU rendelet módosításáról szóló 2013. június 16-i 575/2013/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet 92. cikk (2) bekezdés
a) a) pontjában meghatározott elsődleges alapvető tőke megfelelési mutató,
b) b) pontjában meghatározott alapvető tőke megfelelési mutató és
c) c) pontjában meghatározott teljes tőke megfelelési mutató.
2. § A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4. § (9) bekezdése szerinti, a pénzügyi közvetítőrendszer
felügyeletével kapcsolatos feladatkörében eljáró Magyar Nemzeti Bank (a  továbbiakban: Felügyelet) az  intézmény
helyzetét minden esetben komplex módon – a rendelkezésre álló összes információt figyelembe véve – vizsgálja.
3. § (1) A Szantv. 17. § (2) bekezdés a) pontja alkalmazásában a Felügyelet az intézményt szavatolótőke hiány miatt
a) fizetésképtelennek minősítheti, amennyiben az  intézmény a  tőkemegfelelési mutatók bármelyike
tekintetében legalább 20 százalékkal elmarad az elvárt szavatolótőke-követelménytől,
b) fizetésképtelennek minősíti, amennyiben az  intézmény a tőkemegfelelési mutatók bármelyike tekintetében
legalább 75 százalékkal elmarad az elvárt szavatolótőke-követelménytől,
c) várhatóan fizetésképtelennek minősítheti, ha az  intézmény a  tőkemegfelelési mutatók bármelyike
tekintetében a  közeljövőben, de legkésőbb 12 hónapon belül valószínűsíthetően legalább 20 százalékkal
elmarad az elvárt szavatolótőke-követelménytől.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdés c) pontja alkalmazásakor figyelembe veszi, hogy a tőkemegfelelési mutatók romlását
egyszeri esemény okozta-e, mérlegeli többek között az  intézmény hiteleinek értékvesztéssel való fedezettségét,
késedelmes és nem teljesítő hitelállományát, értékpapírjainak hitelminőségét és piaci értékét, jövedelmezőségi
mutatóit (eszközarányos nyereség, saját tőke arányos nyereség) és ezen mutatók komponenseit, a mutatók várható
alakulását, az  intézmény felügyeleti felülvizsgálat keretében megállapított értékelését, valamint a  Szantv. szerinti
vagyonértékelés megállapításait, továbbá a portfolióminőség szempontjából figyelembe veszi az átlag alatti, kétes,
rossz minősítésű kintlévőségek és mérlegen kívüli tételek állományát, valamint a követelés fejében kapott készletek
állományát is. A Felügyelet a 12 hónapon belüli előrejelzési időtávhoz képest legalább azonos hosszúságú referencia
időszakot alkalmaz.
4. § A  Szantv. 17.  § (2)  bekezdés b)  pontja alapján saját tőke hiány miatt az  intézmény várhatóan fizetésképtelennek
tekinthető, ha a  Felügyelet megítélése szerint a  Szantv. 17.  § (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott feltétel
legkésőbb 12 hónapon belül bekövetkezik. Jelen § alkalmazásakor a Felügyelet a 3. § (2) bekezdésében foglaltakat
megfelelően alkalmazza.
5. § (1) A Szantv. 17. § (2) bekezdés c) pontja alapján az intézmény likviditási problémák miatt várhatóan fizetésképtelennek
minősíthető, amennyiben a Felügyelet megítélése szerint az intézmény likviditási mutatószámait (BFM, MFM, DMM),
valamint az eszközei és kötelezettségei lejáratára vonatkozó adatokat figyelembe véve legkésőbb 12 hónapon belül
a Szantv. 17. § (2) bekezdés c) pontjában meghatározott esemény bekövetkezik.
(2) Szövetkezeti hitelintézet esetében a Felügyelet a BFM, az MFM és a DMM mutatóhoz tartalmilag legközelebb álló
mutatókat alkalmazza. Befektetési vállalkozás esetében a  Felügyelet a  felügyeleti mérleg és az  egyéb rendszeres
adatszolgáltatás adataiból számítható likviditási mutatókat alkalmazza, figyelemmel a  befektetési vállalkozásokról
és az  árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007.  évi
CXXXVIII. törvényben meghatározott szegregációs követelményekre.
(3) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásakor a Felügyelet a 3. § (2) bekezdésében foglaltakat megfelelően alkalmazza.
6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
7. § E rendelet tervezetének a nemzeti hatóságoknak az Európai Központi Bankkal a  jogszabálytervezetekről folytatott
konzultációjáról szóló, 1998. június 29-i 98/415/EK tanácsi határozat 2. cikk (1) bekezdés hatodik francia bekezdése
szerinti előzetes bejelentése megtörtént.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
104/2011. (XII. 1.) ME határozata a Katonai Biztonsági Hivatal főigazgatójának felmentéséről.
A nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 12. § (1) bekezdésében foglalt jogkörömben,
a honvédelmi miniszter előterjesztésére
Domján László vezérőrnagyot, a Katonai Biztonsági Hivatal főigazgatóját e tisztségéből
– 2011. november 30-ai hatállyal – felmentem. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1082/2013. (II. 25.) Korm. határozata a 2012. kötelezettségvállalással terhelt, a kötelezettségvállalással terhelt, de meghiúsult, továbbá a kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradványok egy részének felhasználásáról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében
1. valamint az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
Ávr.) 152. § (5) bekezdésében biztosított jogkörében az 1. melléklet szerinti kötelezettségvállalással nem terhelt
előirányzat-maradványokat visszahagyja és a 2. melléklet szerinti átcsoportosítását rendeli el,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal 2. valamint az Ávr. 153. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében 590 358 ezer forint kötelezettségvállalással terhelt, de
meghiúsult előirányzat-maradványt az 1. melléklet szerint visszahagyja és a 2. melléklet szerinti átcsoportosítását
rendeli el, Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal 3. 1 800 000 ezer forint kötelezettségvállalással terhelt maradvány 2. melléklet szerinti átcsoportosítását rendeli el
a Magyarország 2013. évi központi költségvetéséről szóló 2012. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet
XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet, 6. Magyar Energia Hivatal cím terhére, a Kvtv. 1. melléklet XLIII. Az Állami
vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet, 2. Az állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Felhalmozási
jellegű kiadások alcím, 1. Ingatlan-beruházások, ingatlanvásárlás jogcím-csoport, 2. Az MNV Zrt. ingatlan-beruházásai,
ingatlanvásárlásai jogcím javára. Felelős: nemzetgazdasági miniszter nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
6/2013. (XII. 16.) Miniszterelnökségi utasítása a 2014–2020-as európai uniós programok lebonyolítását támogató intézményrendszer felállításának szervezeti kereteiről és az európai uniós fejlesztési források felhasználásához kapcsolódó egyes feladatés hatáskörökről, és az e-közigazgatás fejlesztésének jövőbeni irányairól szóló 1814/2013. (XI. 14.) Korm. határozatban a Miniszterelnökséget vezető államtitkár felelősségébe utalt feladatok ellátásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. (4)  bekezdés c)  pontjában kapott felhatalmazás alapján az  alábbi utasítást
adom ki:
1. § A  2014–2020-as európai uniós programok lebonyolítását támogató intézményrendszer felállításának szervezeti
kereteiről és az  európai uniós fejlesztési források felhasználásához kapcsolódó egyes feladat- és hatáskörökről, és
az e-közigazgatás fejlesztésének jövőbeni irányairól szóló 1814/2013. (XI. 14.) Korm. határozatban (a továbbiakban:
Korm. határozat) a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár részére meghatározott feladatok teljesítése érdekében
az 1. mellékletben foglalt feladatok ellátását rendelem el.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető államtitkár


text:
29/2015. (II. 25.) Korm. rendelete az Egészségügyi Nyilvántartási és Képzési Központról.
A Kormány az Alaptörvény 15. cikk (2) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
a 3. § (1) bekezdés a)–c) pontja tekintetében az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247. § (1) bekezdés o) pontjában
kapott felhatalmazás alapján,
a 3.  § (1)  bekezdés d)  pontja tekintetében az  egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247.  § (1)  bekezdés m)  pont
md) alpontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 3. § (1) bekezdés e) pontja és (2) bekezdése, az 5. és 6. §, valamint a 10. § (1) bekezdése és (2) bekezdés c) pontja tekintetében
az  egészségügyi hatósági és igazgatási tevékenységről szóló 1991. évi XI. törvény 15.  § (4)  bekezdés a)  pontjában kapott
felhatalmazás alapján,
a 3. § (1) bekezdés f ) pontja tekintetében az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247. § (1) bekezdés q) pontjában kapott
felhatalmazás alapján,
a 3.  § (1)  bekezdés g)  pontja tekintetében az  egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247.  § (1)  bekezdés m)  pont
mc) alpontjában, valamint az egészségügyi hatósági és igazgatási tevékenységről szóló 1991. évi XI. törvény 15. § (4) bekezdés
a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 7.  § és a  10.  § (2)  bekezdés d)  pontja tekintetében a  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános
szabályairól szóló 2009. évi LXXVI. törvény 53. § a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 10. § (2) bekezdés a) pontja tekintetében a külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló 2001. évi C. törvény 67. §
(1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján,
a 10. § (2) bekezdés b) pontja tekintetében az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247. § (1) bekezdés m) pont mc) és
md) alpontjában, valamint o) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 11. § és 12. § tekintetében a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
174/A. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) Az  Egészségügyi Nyilvántartási és Képzési Központ (a  továbbiakban: ENKK) az  egészségügyért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) irányítása alá tartozó, központi hivatalként működő központi költségvetési szerv.
(2) Az ENKK a hatáskörébe tartozó feladatokat az ország egész területére kiterjedő illetékességgel látja el.
 (3) Az ENKK-t elnök vezeti, akinek a tevékenységét elnök-helyettesek segítik.
 (4) Az ENKK a miniszter által vezetett minisztérium költségvetési fejezetén belül önálló alcímet képez.
2. § (1) Az  ENKK feladatkörében – a  miniszter egészségüggyel összefüggő ágazati feladatai keretében – jogszabályban
foglaltak szerint
a) az egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképzésekkel összefüggésben
aa) működteti az államilag támogatott egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképzés rendszerét,
ab) közreműködik az  államilag támogatott egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképzésben részt
vevők költségvetési támogatásával kapcsolatos feladatok ellátásában,
ac) a  Rezidens Támogatási Program ösztöndíjaival kapcsolatosan teljes körű koordinációs,
kapcsolattartási, információs és pénzügyi-ügyviteli feladatokat lát el,
ad) ellátja az  egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképzés intézményi akkreditációjával kapcsolatos
feladatokat, ae) működteti az egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképzést és az egészségügyi szakirányú szakmai
továbbképzést lezáró szakvizsgák szervezési feladatait ellátó Nemzeti Vizsgabizottságot,
af ) meghatározza a szakorvosok, szakfogorvosok, szakgyógyszerészek és szakpszichológusok szabadon
választható továbbképzéseinek pontértékét,
b) az egészségügyi szakdolgozók képzésével összefüggésben
ba) kidolgozza, előkészíti és felülvizsgálja a  miniszter hatáskörében az  egészségügyi ágazatba tartozó
szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeit,
bb) felnőttképzési tevékenységet folytat, iskolarendszeren kívüli egészségügyi szakképzéseket
szervez és ellátja az  egészségügyi szakdolgozók szakképzését lezáró vizsgáztatással kapcsolatban
a jogszabályban meghatározott szervezési feladatokat,
bc) egészségügyi szakmai továbbképzéseket szervez,
bd) meghatározza – az  általa szervezett továbbképzések kivételével – az  egészségügyi szakdolgozók
szabadon választható továbbképzéseinek pontértékét,
c) biztosítja az Egészségügyi Szakképzési és Továbbképzési Tanács működésének feltételeit,
d) egyes, jogszabályban meghatározott egészségügyi tevékenység végzésére jogosító bizonyítványok
és oklevelek (a  továbbiakban együtt: oklevelek) tekintetében – a  külföldi bizonyítványok és oklevelek
elismeréséről szóló törvény alapján –
da) végzi az oklevelek elismerését,
db) hatósági bizonyítványt állít ki,
dc) jogszabályban meghatározott esetekben a  határon átnyúló szolgáltatásnyújtás bejelentésével
kapcsolatos feladatokat lát el,
e) működteti az egészségügyi ágazati humánerőforrás-monitoringrendszert,
f ) ellátja az  orvostechnikai eszközökkel kapcsolatos hatósági, piacfelügyeleti hatósági, az  orvostechnikai
eszközök klinikai vizsgálatának engedélyezésével kapcsolatos hatósági, valamint az orvostechnikai eszközök
megfelelőség-értékelésére jogosult szervek kijelölésével kapcsolatos kijelölő hatósági feladatokat,
g) lefolytatja a  kábítószerekkel és pszichotróp anyagokkal, valamint az  új pszichoaktív anyagokkal végezhető
tevékenységekkel kapcsolatos engedélyezési eljárásokat és vezeti az ezzel összefüggő nyilvántartásokat,
h) ellátja a külföldön felhasználni kívánt orvosi igazolás hitelesítését,
i) közreműködik a  jogszabályokon és nemzetközi megállapodásokon alapuló adatgyűjtésben, összegyűjti és
elemzi az  egészségügyi ágazatban dolgozók bér- és létszám-statisztikai adatait, valamint az  egészségügyi
ellátórendszerrel összefüggésben az ágazati döntéshozatalt elősegítő rendszerelemzési feladatokat lát el.
(2) Az  ENKK közreműködik a  belső piaci információs rendszer hazai működésének és az  abban való részvételnek
a szabályairól szóló kormányrendeletben meghatározott feladatok ellátásában.
3. § (1) A Kormány az ENKK-t jelöli ki az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) szerint
a) az alapnyilvántartást vezető egészségügyi államigazgatási szervként,
b) a működési nyilvántartást vezető államigazgatási szervként,
c) az egészségügyi szakértői nyilvántartást vezető szervként,
d) a szakorvos képzés intézményi akkreditációját végző egészségügyi államigazgatási szervként,
e) az  egységes egészségügyi ágazati humánerőforrás-monitoring rendszert működtető egészségügyi
államigazgatási szervként,
f ) a halottvizsgálati szaktanácsadói névjegyzéket vezető egészségügyi államigazgatási szervként,
g) a  szakorvosok, szakfogorvosok, szakgyógyszerészek, szakpszichológusok és – az  általa szervezett
továbbképzések kivételével – az  egészségügyi szakdolgozók szabadon választható elméleti
továbbképzéseinek pontértékét megállapító egészségügyi államigazgatási szervként.
(2) A Kormány egészségügyi államigazgatási szervként, illetve hatóságként az ENKK-t jelöli ki az Eütv.
a) 110. § (4a) bekezdése,
b) 110. § (10) bekezdése,
c) 110. § (17) és (19)–(22) bekezdése, valamint
d) 110/A. § (1) és (4) bekezdése
szerinti feladatok ellátására.
4. § (1) A  Kormány – a  (2)  bekezdésben meghatározott kivétellel – az  ENKK-t jelöli ki a  szakképzésről szóló 1993. évi
LXXVI. törvény alapján megkezdett, az  egészségügyi ágazatba tartozó szakképesítések tekintetében a  szakmai
vizsgabizottság elnökének megbízásával kapcsolatos feladatok ellátására.
(2) Ha a  szakmai vizsgát szervező intézmény az  ENKK, a  vizsgabizottság elnökének megbízásával kapcsolatos
feladatokat a miniszter látja el.
5. § A Kormány egészségügyi államigazgatási szervként az ENKK-t jelöli ki az emberi alkalmazásra kerülő gyógyszerekről
és egyéb, a  gyógyszerpiacot szabályozó törvények módosításáról szóló 2005. évi XCV. törvény 15.  §-a szerinti
feladatok ellátására.
6. § A Kormány egészségügyi államigazgatási szervként az  ENKK-t jelöli ki a  biztonságos és gazdaságos gyógyszerés gyógyászatisegédeszköz-ellátás, valamint a  gyógyszerforgalmazás általános szabályairól szóló 2006. évi
XCVIII. törvény (a továbbiakban: Gyftv.) 18/A. § (4) bekezdés b) pontja szerinti feladatok ellátására.
7. § A Kormány az  Eütv. 234.  §-a és 234/A.  §-a szerinti szakértői tevékenység tekintetében az  ENKK-t jelöli ki
a  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló 2009. évi LXXVI. törvény
szerinti, a szolgáltatás felügyeletét ellátó hatóságként.
8. § A Kormány az  ENKK-t jelöli ki az  Országos Képzési Jegyzékről és az  Országos Képzési Jegyzék módosításának
eljárásrendjéről szóló 150/2012. (VII. 6.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: Kr.) 9.  § (8)  bekezdése alapján, a  Kr. 9.  §
(8) bekezdésében meghatározott szakképesítések tekintetében az iskolarendszeren kívüli szakképzés megindítására
jogosult intézményként.
9. § Az ENKK eljárásában a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény központi
államigazgatási szerv vezetőjének az első fokú döntése elleni fellebbezést kizáró rendelkezése nem alkalmazható,
kivéve
a) az orvostechnikai eszköznek való minősítéssel kapcsolatos eljárások esetében,
b) az orvostechnikai eszköz osztályba sorolása, nyilvántartásával kapcsolatos eljárások esetében,
c) az orvostechnikai eszköz forgalmazás jogszerűségének ellenőrzésével kapcsolatos eljárásokban,
d) az orvostechnikai eszközök klinikai vizsgálatának engedélyezésével és nyilvántartásba vételével kapcsolatos
eljárásokban,
e) az orvostechnikai eszközök időszakos felülvizsgálatára való kijelöléssel kapcsolatos eljárásokban,
f ) az egyedi méretvétel alapján készült orvostechnikai eszközök ellenőrzésére irányuló eljárásokban,
g) az orvostechnikai eszközökkel kapcsolatos piacfelügyeleti hatósági eljárásokban,
h) azon eljárásokban, amelyek során az ENKK másodfokon hoz első fokú végzést,
i) az orvostechnikai eszközök eseti használatbavételével kapcsolatos döntések esetében,
j) az  orvostechnikai eszközök megfelelőségértékelésére való kijelöléssel kapcsolatban hozott döntések
esetében, és
k) az  implantátum beültetése, kivétele és cseréje során előírt nyilvántartással és a  Központi
Implantátumregiszterbe történő adattovábbítással kapcsolatos eljárásokban hozott döntések esetében.
10. § (1) Ha első fokon az Országos Tisztifőorvosi Hivatal, az országos tisztifőorvos vagy gyógyszerészeti hatósági igazgatási
és élelmezés-egészségügyi feladatkörében az  Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet
(a továbbiakban: OGYÉI) jár el, a másodfokú eljárás az ENKK hatáskörébe tartozik.
(2) A másodfokú eljárás az Országos Tisztifőorvosi Hivatal hatáskörébe tartozik
a) a 2. § (1) bekezdés d) és h) pontja,
b) a 3. § (1) bekezdés a)–b), d) és g) pontja,
c) a 3. § (2) bekezdése, valamint
d) a 7. §
szerinti esetben.
11. § (1) A Kormány az Eütv. 110. § (4a) bekezdése szerinti, a hagyományos kínai gyógyászat területén oklevéllel rendelkező
személy által végzett egészségügyi tevékenység végzésére irányuló engedélyezési eljárásban az  Egészségügyi
Tudományos Tanács Tudományos és Kutatásetikai Bizottságát szakhatóságként jelöli ki.
(2) A Kormány az emberi felhasználásra kerülő orvostechnikai eszközök klinikai vizsgálatának engedélyezésére irányuló
eljárásban az Egészségügyi Tudományos Tanács Tudományos és Kutatásetikai Bizottságát szakhatóságként kijelöli.
(3) A  Kormány az  ipari mák termesztéstechnológiai kutatására, nemesítésére, fajtakísérleteinek beállítására, kísérleti
termesztésére, tudományos célú termesztésére és termeltetésére, vetőmagja előállítására, genetikai alapanyagainak
tárolására, a  magas THC tartalmú kender genetikai alapanyagainak tárolására, valamint a  mák és kender
kábítószernek minősülő hatóanyag-tartalmának növelésére gyógyászati célú tudományos kutatási tevékenység
folytatására vonatkozó engedély kiadására irányuló eljárásban – annak elbírálása kérdésében, hogy a kutatott fajták
köre bevonható-e ilyen típusú tevékenységbe, a  tevékenységhez szükséges alapanyag származása megfelelő-e,
a  vetőmag-előállítás egyéb jogszabályban foglalt feltételeinek megfelel-e a  tevékenység, megalapozott-e
a  fajtafenntartási kötelezettségvállalás, a  génmegőrzési és fajtakísérleti tevékenység feltételei biztosítottak-e,
az alapanyag-tárolás szakmai feltételei adottak-e – a földművelésügyi minisztert szakhatóságként jelöli ki.
(4) A  Kormány a  kábítószerekkel és pszichotróp anyagokkal, valamint az  új pszichoaktív anyagokkal végezhető
tevékenységekről, valamint ezen anyagok jegyzékre vételéről és jegyzékeinek módosításáról szóló 66/2012. (IV. 2.)
Korm. rendelet szerinti, a vagyonvédelmi feltételek biztosításának, a gyártás, a  raktározás, a  tárolás, a használat és
a  szállítás védelmét, őrzését biztosító technikai eszközök megfelelőségének, a  személyi feltételek fennállásának,
az  alkalmazandó nyilvántartási rendszerek megfelelőségének vizsgálatára irányuló eljárásokban az  Országos
Rendőr-főkapitányságot szakhatóságként jelöli ki.
12. § A Kormány a Gyftv. 19. §-a szerinti, az OGYÉI által lefolytatott eljárásokban a tekintetben, hogy
a) az eljárás tárgyát képező eszköz gyógyászati segédeszköznek minősül-e,
b) a  gyógyászati segédeszköz ismertető dokumentáció tartalma a  jogszabályi rendelkezésekkel összhangban
áll-e
az ENKK-t szakhatóságként jelöli ki. 13. § Ez a rendelet 2015. március 1-jén lép hatályba.
14. § (1) Az  Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatal (a  továbbiakban: EEKH) elnevezése Egészségügyi
Nyilvántartási és Képzési Központra változik.
(2) A  Gyógyszerészeti és Egészségügyi Minőség- és Szervezetfejlesztési Intézet (a  továbbiakban: GYEMSZI) Emberi
Erőforrások Főigazgatósága az ENKK-ba beolvad.
(3) A  2.  § (1)  bekezdés a)  pont aa)–ad) és af )  alpontja, d)–h)  pontja, valamint a  3–8.  § tekintetében az  EEKH, a  2.  §
(1) bekezdés a) pont ae) alpontja, valamint b), c) és i) pontja szerinti feladatok tekintetében a GYEMSZI jogutódja
az ENKK.
(4) Az  Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatalról szóló 295/2004. (X. 28.) Korm. rendelet 2015. február
28-án hatályos 2. § (2) bekezdés a) és b) pontja szerinti feladatok tekintetében az EEKH jogutódja a miniszter által
vezetett minisztérium.
(5) Az (1)–(4) bekezdés szerinti átalakítás időpontja 2015. március 1.
15. § Hatályát veszti az Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatalról szóló 295/2004. (X. 28.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök