text:
1312/2017. (VI. 8.) Korm. határozata a 2017. minimálbér és garantált bérminimum emelése, valamint a szociális hozzájárulási adó csökkentése hatásának kompenzálására a IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezetbe történő előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány
 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a  továbbiakban: Áht.) 33.  § (1)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva elrendeli a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény
(a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet címrendjének a 23. A minimálbér
és a  garantált bérminimum emelés és a  szociális hozzájárulási adó csökkentés hatásának kompenzációja címmel
történő kiegészítését;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 2. az Áht. 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva 10,0 millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli
el a  Kvtv. 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 2. A  helyi önkormányzatok működési
célú kiegészítő támogatásai cím terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet,
23. A  minimálbér és a  garantált bérminimum emelés és a  szociális hozzájárulási adó csökkentés hatásának
kompenzációja cím javára az 1. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 3. a 2017. évi minimálbér és garantált bérminimum emelése, valamint a  szociális hozzájárulási adó csökkentése
hatásának kompenzálására, a  helyi önkormányzatok működőképességének megőrzése érdekében felhívja
a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon a  helyi önkormányzatok elismerhető kiadásai csökkentése
érdekében további 5614,8 millió forint összegű költségvetési forrás rendelkezésre állásáról a  Kvtv. 1.  melléklet
IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 23. A  minimálbér és a  garantált bérminimum emelés és a  szociális
hozzájárulási adó csökkentés hatásának kompenzációja címen;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 4. egyetért azzal, hogy a  belügyminiszter a  2.  mellékletben meghatározott települési önkormányzatok számára,
az  ott meghatározott összegben és támogatási célra, pályázat és támogatási kérelem benyújtása nélkül,
a  támogatás felhasználásának és elszámolásának részletes feltételeit meghatározó támogatói okirat alapján
költségvetési támogatást nyújtson; a  támogatás önkormányzatok részéről történő felhasználásának határideje
2017. december 31.;
5. egyetért azzal, hogy a  belügyminiszter a  4.  pont szerinti költségvetési támogatás 60%-át a  támogatói okirat
kiadását követő 15 napon belül, majd a  fennmaradó összeget két egyenlő részletben 2017. augusztus 31-éig és
2017. október 31-éig folyósítsa a 2. mellékletben meghatározott települési önkormányzatok számára.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
306/2010. (XII. 20.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
A Köztársaság Elnökének Érdemérme és a Köztársaság Elnökének Díszoklevele Éremmel kitüntetések alapításáról
szóló 223/2010. (IX. 2.) KE határozat 3. pontjában foglaltak alapján
a nemzet sorsáért, jólétéért, a magyarok nemzetközi megbecsüléséért folytatott több évtizedes áldozatos munkája
elismeréseként, továbbá Zichy Mihály szellemi és tárgyi örökségének önzetlen ápolásáért,
Csicsery-Rónay István politikusnak, közírónak, a KÖZTÁRSASÁG ELNÖKÉNEK ÉRDEMÉRME
kitüntetést adományozom. Budapest, 2010. december 16. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
25/2017. (III. 22.) ME határozata helyettes államtitkár felmentéséről és helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 221.  § (2)  bekezdésének c)  pontja és a  220.  §
(2) bekezdése alapján – az emberi erőforrások minisztere javaslatára –
Sipos Imrét, az Emberi Erőforrások Minisztériuma helyettes államtitkárát e tisztségéből
– 2017. február 28-ai hatállyal –
felmentem, egyidejűleg
dr. Maruzsa Zoltán Viktort az Emberi Erőforrások Minisztériuma helyettes államtitkárává
– 2017. március 1-jei hatállyal –
kinevezem.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1307/2017. (VI. 8.) Korm. határozata az elektronikus ügyintézés folyamatos és permanens biztosításáról katasztrófahelyzetben, az állam működőképességének biztosításáról, az adatvagyon megőrzéséről és rendelkezésre állásáról.
A Kormány
 1. egyetért a  Kormányzati Adatközpont két gépterme, valamint a  Kormányzati Adatbank létrehozásával összefüggő
beruházások megvalósításával;
 2. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjék az 1. pont szerinti cél megvalósításához szükséges forrás
rendelkezésre állásáról a  2018. évi központi költségvetés XIV. Belügyminisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 1. Ágazati célfeladatok alcím, 56. Kormányzati infokommunikációs szolgáltatások jogcímcsoport
javára egyszeri jelleggel 10 000,0 millió forint összegben;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
belügyminiszter Határidő: a felmerülés ütemében
 3. felhívja a  belügyminisztert, hogy az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 36.  § (4c)  bekezdés a)  pontja
alapján legfeljebb további 10  000,0 millió forint keretösszeg erejéig intézkedjen a  feladatok ellátása érdekében
szükséges kötelezettségvállalások megtételére.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
168/2011. (VII. 26.) KE határozata magyarországi apostoli nuncius kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok
Alberto Bottari de Castello érsek úrnak a Szentszék magyarországi apostoli nunciusává történő kinevezéséhez budapesti székhellyel.
Budapest, 2011. május 19. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
21/2012. (IV. 21.) AB határozata az Alaptörvény IX. cikk (2) és (3) bekezdése értelmezésére irányuló indítványról.
Az Alkotmánybíróság a közigazgatási és igazságügyi miniszternek a Kormány nevében az Alaptörvény értelmezése
tárgyában előterjesztett indítványa alapján – teljes ülésen – meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény IX. cikk (2) és (3) bekezdése értelmezésére irányuló indítványt elutasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 38. § (1) bekezdése alapján a Kormány
nevében a közigazgatási és igazságügyi miniszter indítványozta, hogy az Alkotmánybíróság értelmezze az
Alaptörvény IX. cikk (2) és (3) bekezdését. Az indítvány szerint az Alaptörvény IX. cikk (2) és (3) bekezdésének
értelmezésével kapcsolatban a következő konkrét alkotmányjogi problémák merülnek fel:
1.1. Az Alaptörvény IX. cikk (3) bekezdése, mely szerint a sajtótermékek felügyeletét ellátó szervre vonatkozó részletes
szabályokat sarkalatos törvény határozza meg, szűk értelmezés esetén csupán szervezeti jellegű norma. Azonban ez
a rendelkezés úgy is értelmezhető, hogy a törvényalkotónak bizonyos közigazgatási jellegű kötelezettségeket
a sajtótermékekre vonatkozóan is meg kell állapítania, amelyek betartásának felügyeletére az említett szerv hivatott,
mert ellenkező esetben a szervezeti jellegű szabály tartalmi oldalról kiüresedne. A Kormány szerint az
Alkotmánybíróság a 165/2011. (XII. 20.) AB határozatából (a továbbiakban: AB határozat) az is levezethető lehet, hogy
bizonyos kötelezettségek rögzítése a sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól szóló 2010. évi
CIV. törvényben (a továbbiakban: Smtv.) kifejezetten alkotmányos követelmény a sajtótermékek vonatkozásában.
Az indítvány szerint a konkrét alkotmányjogi kérdés tehát az, hogy az Alaptörvény szövegéből levezethető-e, hogy
a médiaszolgáltatások, a sajtótermékek és a hírközlési piac felügyeletét ellátó szervre vonatkozó részletes szabályok
körében bizonyos közigazgatási jogi jellegű kötelezettségeket feltétlenül ki kell mondani a sajtótermékekre kiterjedő
hatállyal, és ennek szabályozása nem pusztán a törvényhozó mérlegelési szabadságába tartozik, vagy ellenkezőleg:
a szűkebb értelmezés a releváns, és a jogalkotó nem köteles a sajtót a médiatartalmakra korlátozó feltételeket
megállapító törvényi szabályok hatálya alá vonni. Általánosabban megfogalmazva: az Smtv. hatálya kiterjedhet-e
a sajtótermékekre (vagy bizonyos vonatkozásban az Smtv. egyes kötelezettséget megállapító rendelkezései
hatályának ki kell-e terjednie a sajtótermékekre, és ennek elmaradása alaptörvény-ellenes szabályozási hiányt
eredményez-e, vagy a sajtótermékeknek az Smtv. e rendelkezéseinek hatálya alóli kivételével a törvényalkotó
az Alaptörvény adta mozgástéren belül marad. 1.2. Az indítvány utal arra, hogy az AB határozat 2012. május 31-i hatállyal megsemmisítette a médiaszolgáltatásokról és
a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvénynek (a továbbiakban: Mttv.) a Média- és Hírközlési Biztosra
(a továbbiakban: Biztos) vonatkozó rendelkezéseit. Az indítvány szerint az AB határozat érvrendszere két pontra tagozódott. Egyrészt megállapította, hogy a Biztos kvázi
hatósági jogkörei a médiaszolgáltatók és a sajtóterméket kiadók tekintetében jelentős, a szerkesztői szabadságot is
érintő állami beavatkozást jelentenek e szolgáltatók tevékenységébe, így a sajtószabadság korlátozásához vezetnek.
Másrészt az Alkotmánybíróság a szükségességi-arányossági tesztnek való megfelelést vizsgálta. Az AB határozat
kiemelte, hogy a Biztos közelebbről meg nem határozott „méltányolandó érdekek sérelme” miatt tett panaszok
alapján járhat el, a „médiaigazgatásra vonatkozó szabály” fogalma azonban olyan széles szabályrendszert ölel fel,
amely a közönség jogait és érdekeit megfelelően védi, és e szabályrendszert a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
Médiatanácsa és Hivatala is megfelelően érvényesítheti hatósági eljárásaiban; erre tekintettel a Biztos eljárása
a sajtószabadság szükségtelen korlátozásának minősült. Az indítvány szerint az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdésének értelmezésével kapcsolatban a konkrét alkotmányjogi
kérdés az, hogy az AB határozat alapján nem egyértelműen tisztázott, hogy a Biztos intézménye önmagában sérti
a sajtószabadságot, vagy a Biztos – médiatartalom-szolgáltatókkal kapcsolatos – hatáskörének és jogosítványainak
Mttv.-beli konkrét szabályozása nem felel meg az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdésében elismert és védett
sajtószabadságnak. Az indítvány utal arra, hogy előbbi esetben a Biztos intézménye nem szabályozható újra
a médiatartalom-szolgáltatók tekintetében, míg az utóbbi esetben a Biztos intézményének szűkebb, korlátozottabb
jogosítványokat tartalmazó újraszabályozása megfelelhet az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdésének. Általánosabban
megfogalmazva: levezethető-e az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdéséből, hogy a sajtó szabadságát sérti (vagy nem
sérti), ha a médiaszolgáltatások, a sajtótermékek és a hírközlési piac felügyeletét ellátó szerv mellett a törvény
a médiaszolgáltatásokkal és sajtótermékekkel összefüggő érdekek védelmére egy szűk jogkörű Biztost intézményesít.
2. Az indítvány mindkét kérdésnél megemlíti és részben értelmezi az AB határozatot.
Az első kérdésnél megállapítja, hogy az AB határozat csak az Smtv. bizonyos kötelezettséget rögzítő rendelkezéseivel
(emberi méltóság és emberi jogok tiszteletben tartása, nyilatkozatot adó személy jogai, magánélet tiszteletben
tartása) és azok hatósági felügyeletével kapcsolatban állapított meg alkotmányellenességet a sajtótermékek
szabályozása tekintetében; az Smtv.-ben foglalt többi kötelezettséget azonban az AB határozat is alkotmányosnak
minősítette a sajtótermékeket illetően is. A második kérdésnél az indítvány utal arra, hogy az AB határozat a Biztosra vonatkozó szabályokat pro futuro
semmisítette meg, és a Kormány szerint kérdéses, hogy a Biztos intézménye újraszabályozható-e
a médiatartalom-szolgáltatók tekintetében. Az Abtv. 52. § (2) bekezdése értelmében az Alkotmánybíróság által lefolytatott vizsgálat kizárólag a megjelölt
alkotmányossági kérelemre korlátozódik. II. Az Alaptörvény érintett szabálya:
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
(2) Magyarország elismeri és védi a sajtó szabadságát és sokszínűségét, biztosítja a demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit. (3) A sajtószabadságra, valamint a médiaszolgáltatások, a sajtótermékek és a hírközlési piac felügyeletét ellátó szervre
vonatkozó részletes szabályokat sarkalatos törvény határozza meg.” III. 1. Az Abtv. II. fejezete 16. címe tartalmazza az Alaptörvény értelmezésének hatáskörét. A 38. § (1) bekezdés szerint
„az Országgyűlés vagy annak állandó bizottsága, a köztársasági elnök, illetve a Kormány indítványára az
Alkotmánybíróság az Alaptörvény rendelkezését konkrét alkotmányjogi problémával összefüggésben értelmezi,
ha az értelmezés közvetlenül levezethető az Alaptörvényből.” Az Abtv. normaszövege alapján az Alaptörvény értelmezését csak meghatározott szervezetek (személyek), és csak
meghatározott tartalmú indítványban, az Abtv.-ben rögzített feltételek mellett kezdeményezhetik.
Az Alkotmánybíróságnak ezért vizsgálnia kellett, hogy az indítvány
a) az Abtv. 38. § (1) bekezdésében meghatározott szervtől vagy személytől származik-e,
b) az Alaptörvény konkrét rendelkezésének értelmezésére vonatkozik-e, c) konkrét alkotmányjogi problémával összefügg-e, és végül
d) az értelmezés közvetlenül levezethető-e az Alaptörvényből. Alkotmányértelmezési hatáskört a 2011. december 31-ig hatályban volt, az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi
XXXII. törvény (a továbbiakban: régi Abtv.) is tartalmazott.
Az Abtv. 38. §-ához fűzött indokolás kifejezetten utal arra, hogy a törvényhozó a korábbi, alkotmányértelmezésre
irányuló hatáskör megtartására törekedett. Az Abtv. 38. § (1) bekezdésének megszövegezése az Alkotmánybíróságnak
az Alaptörvény hatályba lépése előtt, a régi Abtv. 1. § g) pontján és 51. §-án alapuló alkotmányértelmezési hatáskör
tárgyában kidolgozott, korábbi ítélkezési gyakorlata során kialakított szempontokra emlékeztet.
[Az Alkotmánybíróság korábbi gyakorlata szerint – először: 31/1990. (XII. 18.) AB határozat, ABH 1990, 136, 137–138. –
az elvont alkotmányértelmezésre irányuló hatáskörben akkor lehet eljárni, ha az indítvány megfelel a következő
követelményeknek: az indítványnak a jogosult szervtől vagy személytől kell származnia; nem általánosságban, hanem
valamely konkrét alkotmányjogi probléma aspektusából kell kezdeményeznie az eljárást; az Alkotmány, ugyancsak
konkrétan megjelölt rendelkezésének értelmezését kell kérnie. Végül az adott alkotmányossági problémának
közvetlenül – más jogszabály közbejötte nélkül – levezethetőnek kell lennie az Alkotmányból.]
2.1. Az indítványt a Kormány nevében a közigazgatási és igazságügyi miniszter nyújtotta be, vagyis az a jogosulttól
származik. 2.2. Az indítvány az Alaptörvény IX. cikk (2) és (3) bekezdése értelmezésére, vagyis az Alaptörvény egyes rendelkezéseinek
értelmezésére vonatkozik. 3. Az Alkotmánybíróság a feltett két kérdést illetően külön vizsgálta, hogy az azokban felvetett alkotmányjogi probléma
konkrétnak minősül-e, és eldönthető-e kizárólag az Alaptörvény alapján, más jogszabály közbejötte nélkül. Ezzel
kapcsolatban az Alkotmánybíróság emlékeztet az alkotmányértelmezésre irányuló hatáskörére vonatkozó korábbi,
de – az azonos normaszövegre figyelemmel – jelenleg is követendő gyakorlatára.
Az Alkotmánybíróság követelményként támasztja, hogy alkotmányértelmezést nem általánosságban, hanem
valamely konkrét alkotmányjogi probléma szempontjából lehet kezdeményezni, vagyis e hatáskörben nincs
lehetőség valamely alkotmányos rendelkezés teljesen elvont, semmiféle konkrét problémához nem kapcsolódó,
s így valójában parttalan értelmezésére [47/2007. (VII. 3.) AB határozat, ABH 2007, 620.].
Az elvont alkotmányértelmezést az Alkotmánybíróság mindig is igyekezett két szélsőségtől távol tartani: egyrészt
„valamely alkotmányos rendelkezés teljesen elvont, semmiféle konkrét problémához nem kapcsolódó, s így valójában
parttalan értelmezésétől”; másrészt attól, hogy az elvont értelmezés konkrét ügyet döntsön el, vagy csupán
jogszabályt értelmezzen. Az utóbbi feltétellel az Alkotmánybíróság más hatalmi ágak feladatától is távol kívánta
tartani magát. Az értelmezés viszonylagos általánosságát az Alkotmánybíróság a „konkrét alkotmányjogi probléma”
követelményével fejezte ki, s esetről esetre döntötte el, hogy mikor adható az indítványozót foglalkoztató egyedi
problémán túlmutató, „megfelelő elvontságú, a jövőben is minden esetben kötelezően alkalmazandó válasz”.
[36/1992. (VI. 10.) AB határozat, ABH 1992, 211.]
Az Alkotmánybíróság alkotmányértelmezési hatáskörét mindig is megszorítóan értelmezte, mert úgy ítélte meg,
hogy a jogalkotást megelőző alkotmányértelmezések azzal a veszéllyel fenyegetnek, hogy az Alkotmánybíróság
magára vállalja a törvényhozó, sőt a végrehajtó hatalom felelősségét is, és ezáltal – az Alkotmányban rögzített
államszervezeti elvekkel szöges ellentétben – egyfajta alkotmánybírósági kormányzás alakulna ki. [31/1990. (XII. 18.)
AB határozat, ABH 1990, 137, 138.]. Ha egy kérdéssel általában kérik valamely rendelkezés fordulatának értelmezését, és az abból folyó követelmények
megállapítását, akkor a konkrét alkotmányjogi probléma hiányzik. Ha pedig az indítvány annak megállapítására
irányul, vajon köteles-e a törvényhozó bizonyos szabályok megalkotására, akkor nem elvont alkotmányértelmezésről,
hanem e rendelkezések alkotmányosságának előzetes vizsgálatáról van szó (652/G/1994. AB határozat, ABH 1998,
574.). 3.1. Az első részében az indítvány az Alaptörvény bizonyos tárgykörökben elfogadott törvényekhez minősített többséget
előíró egyik rendelkezése, a IX. cikk (3) bekezdése értelmezését kezdeményezi. Arról szól, hogy a sajtótermékek
felügyeletéhez kell-e a törvényhozásnak kötelező tartalmi elemeket társítania. Habár az értelmezni kért mondatrész
– a sajtótermékek felügyeletét ellátó szerv – szerepel az Alaptörvényben, az a kérdés, hogy a véleményszabadságról
szóló cikkből eredően kell-e ilyen szervet létrehozni, és ennek a hiánya alaptörvény-ellenességet idéz-e elő, nem
dönthető el önmagában a IX. cikk (3) bekezdése értelmezése alapján. A kérdés a tartalma szerint általános
törvényhozási kötelezettség levezetésére irányul. A Kormány kifejezetten azt kérdezi, hogy az Smtv. egyes,
kötelezettséget megállapító rendelkezéseinek a hatályát ki kell-e terjeszteni a sajtótermékekre, „és ennek elmaradása
alaptörvény-ellenes szabályozási hiányt eredményez-e”. Az Alkotmánybíróságnak 2012. január 1-jétől nincs hatásköre
mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenesség vizsgálatára (más kérdés, hogy ha hatáskörei gyakorlása során
folytatott eljárásában a jogalkotó általi mulasztással előidézett alaptörvény-ellenesség fennállását állapítja meg,
a mulasztást elkövető szervet fel kell hívnia feladatának teljesítésére). A Kormány kérdésének az Smtv.-re utaló része
alapján az is megállapítható, hogy az egyes kötelezettségek kiterjesztésének vagy hiányának a mikénti értékelése csak
az Smtv. konkrét szabályai vizsgálata közbejöttével lenne elvégezhető. Az Alaptörvény IX. cikk (3) bekezdése
értelmezéséből nem következik a sajtótermékeket tartalmi szempontból korlátozó szabály szükségessége.
A sajtótermékek felügyeletét ellátó külön szerv létrehozásáról való döntés és a jogosítványainak a meghatározása
a törvényhozó – nemzetközi jogi kötelezettségek figyelembe vételével gyakorolható – hatáskörébe tartozik,
de a konkrét jogszabályi megoldások alaptörvény-ellenességét az Alkotmánybíróság előzetes vagy utólagos
normakontroll eljárásban és alkotmányjogi panasz alapján is vizsgálhatja.
3.2. A Biztosra vonatkozó kérdés egyértelműen az AB határozatban vizsgált törvény konkrét szabályaihoz és az AB
határozat indokolásához kötődik. Az Alaptörvény nem tartalmaz közvetlen rendelkezést a Biztost illetően.
Az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdéséből – miként arra az indítvány is utal – nem következik, hogy hasonló elnevezésű,
de az alkotmányellenessé nyilvánítottól eltérő funkciójú jogintézmény létrehozása szükséges vagy tilos lenne.
Az indítvány tartalmilag az AB határozat értelmezésére irányul. Az a kérdés, hogy a Biztos intézménye
újraszabályozható-e, az Alaptörvényből közvetlenül nem vezethető le, eldöntése a törvényhozóra tartozik. Ha úgy
dönt, hogy a Biztos jogintézményét fenntartja, ennek Alaptörvénnyel való összhangja csak a konkrét hatáskörök
ismeretében, a konkrét jogszabály – akár előzetes – vizsgálata alapján dönthető el.
Minderre figyelemmel az Alkotmánybíróság az Alaptörvény IX. cikk (2) és (3) bekezdése értelmezésére irányuló
indítványt elutasította. [Az Alkotmánybíróság hasonlóan járt el a 652/G/1994. AB határozattal (ABH 1998, 574.) és
az 1007/G/1997. AB határozattal (ABH 1997, 761.) lezárt ügyekben.]
A határozat Magyar Közlönyben való közzététele az Abtv. 44. § (1) bekezdésén alapul.
Budapest, 2012. április 17. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
17/2017. (V. 26.) NFM rendelete a motorhajtóanyagok minőségi követelményeiről.
A kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény 12. § (3) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 8. és 9. § tekintetében a megújuló energia közlekedési célú felhasználásának előmozdításáról és a közlekedésben felhasznált
energia üvegházhatású gázkibocsátásának csökkentéséről szóló 2010. évi CXVII. törvény 13. § (2) bekezdés a) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90.  § 1.  pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszterrel egyetértésben,
a 16.  § tekintetében a  megfelelőségértékelő szervezetek tevékenységéről szóló 2009.  évi CXXXIII.  törvény 13.  § (2)  bekezdés
a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 109.  § 7.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § E rendelet – a  gépjárműmotorok műszaki követelményeire figyelemmel, az  egészség- és a  környezetvédelmi
érdekek érvényesülése, valamint a teljes életciklusra számított üvegházhatású gázkibocsátás csökkentése céljából –
meghatározza a közúti gépjárművek, a nem közúti mozgó gépek, a mezőgazdasági és erdészeti traktorok, a belvízi
hajók és a  kedvtelési célú vízi járművek motorhajtóanyagainak minőségi követelményeit, valamint az  azokkal
kapcsolatos számítási módszereket és jelentéstételi követelményeket.
2. § (1) E rendelet alkalmazásában:
 1. dízelgázolaj: minden olyan ásványolajtermék, amelynek rendeltetése kompressziós gyújtású belső égésű
motorok működtetése (KN-kód 2710 19 43-2710 19 48 és 2710 20 11-2710 20 19), beleértve a  nem közúti
mozgó gépekben és belvízi hajókban, valamint a  mezőgazdasági és erdészeti traktorokban és a  kedvtelési
célú vízi járművekben történő felhasználásra szánt gázolajat is;
2. forgalmazó: a jövedéki adóról szóló törvény (a továbbiakban: Jöt.) tartalma szerint
a) motorhajtóanyagot szabad forgalomba bocsátó személy és
b) az Európai Unió más tagállamában szabad forgalomba bocsátott motorhajtóanyagot a tagállamból
beszerző, közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult jövedéki engedélyes kereskedő;
 3. forgalomba hozatal: a  2.  pont a)  alpontjában meghatározott forgalmazó esetében a  szabad forgalomba
bocsátás, ideértve az importálással szabad forgalomba bocsátást is, a 2. pont b) alpontjában meghatározott
forgalmazó esetében az Európai Unió más tagállamából történő beszerzés;
4. gyártó: a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról
és a  339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet (a továbbiakban: 765/2008/EK rendelet) 2. cikk 3. pontja szerinti gyártó;
5. hagyományos nyersolaj: bármely, származási helyén a  tárolórétegben az  Amerikai Anyagvizsgáló
Társaság (a  továbbiakban: ASTM) D287 vizsgálati módszere szerint mérve az  Amerikai Kőolajipari Intézet
(a  továbbiakban: API) sűrűségbesorolása szerint 10-nél magasabb fokozatú, 2714 KN-kóddal jelölt
meghatározás alá nem tartozó kőolaj-finomítói nyersanyag;
6. határérték: az  egyes motorhajtóanyagok adott műszaki paraméterének, fizikai vagy kémiai jellemzőjének
mérőszámmal és mértékegységgel meghatározott – minőségileg megfelelő – értéke, amely alsó vagy felső
határérték lehet;
7. kiskereskedelmi motorhajtóanyag-forgalmazó: az  a  gazdálkodó szervezet, amely motorhajtóanyagot
üzemanyagtöltő állomáson fogyasztónak kiszolgál;
8. meghatalmazott képviselő: a 765/2008/EK rendelet 2. cikk 4. pontja szerinti meghatalmazott képviselő;
 9. motorhajtóanyag: a  motorbenzin, a  dízelgázolaj, a  biodízel, az  E85, a  sűrített földgáz és a  cseppfolyósított
szénhidrogéngáz; 10. motorhajtóanyagokra vonatkozó kiindulási érték: motorhajtóanyagokra vonatkozó, fosszilis
motorhajtóanyagokból származó, teljes életciklusra és energiaegységre számított, 2010.  évi üvegházhatású
gázkibocsátáson alapuló kiindulási érték;
11. olajpala-nyersanyag: szilárd kerogént tartalmazó kőzetformációban található bármely, 2714 KN-kóddal
jelölt olajpala meghatározása alá tartozó kőolaj-finomítói nyersanyagforrás, amelynek kinyerése bányászati
kitermeléssel vagy termikusan segített gravitációs lecsapolással történik;
12. termelésoldali kibocsátás: a  nyersanyagoknak a  motorhajtóanyagot előállító kőolaj-finomítóba vagy
feldolgozóüzembe történő beérkezése előtt keletkező üvegházhatású gázkibocsátás;
13. természetes bitumen: a kőolaj-finomítás nyersanyagforrása, amely:
a) kitermelési helyén a tárolórétegben az ASTM D287 vizsgálati módszerében meghatározottak szerint
az API sűrűségbesorolása szerint 10-es vagy alacsonyabb fokozatú,
b) tárolórétegbeli hőmérsékleten az  alábbi egyenlettel számított értéknél magasabb éves átlagos
viszkozitással rendelkezik: Viszkozitás (Centipoise) = 518,98e-0,038T; ahol T a  Celsius-fokban kifejezett
hőmérséklet,
c) a 2714 KN-kóddal jelölt kátrányos homok meghatározása alá tartozik, és
d) kinyerése bányászati kitermeléssel vagy termikusan segített gravitációs lecsapolással történik, amely
esetben a hőenergiát elsősorban nem magából a nyersanyagforrásból nyerik.
 (2) A  motorbenzin, valamint a  bioüzemanyag fogalmát a  megújuló energia közlekedési célú felhasználásának
előmozdításáról és a  közlekedésben felhasznált energia üvegházhatású gázkibocsátásának csökkentéséről szóló
2010.  évi CXVII.  törvényben (a  továbbiakban: Büat.), az  E85 és a  KN-kód fogalmát a  Jöt.-ben, továbbá a  biodízel
fogalmát a  fenntartható bioüzemanyag-termelés követelményeiről és igazolásáról szóló 343/2010. (XII. 28.)
Korm. rendeletben (a továbbiakban: Büat. Vhr.) meghatározottak szerint kell értelmezni.
(3) Ahol e  rendelet szabvány alkalmazását írja elő, azon a szabvánnyal egyenértékű más műszaki megoldást is érteni
kell.
2. Minőségi követelmények 3. § (1) Motorhajtóanyagot akkor lehet forgalomba hozni, ha minősége megfelel
a) motorbenzin esetében az 1. melléklet,
b) dízelgázolaj esetében a 2. melléklet,
c) biodízel esetében a 3. melléklet,
d) E85 esetében a 4. melléklet,
e) a sűrített földgáz esetében az MSZ EN ISO 15403-1 legkésőbbi évjelzetű termékszabvány,
f ) a cseppfolyósított szénhidrogéngáz esetében az MSZ EN 589 legkésőbbi évjelzetű termékszabvány
szerinti követelményeknek.
(2) Az  1–4.  mellékletekben meghatározott minőségi követelményeknek történő megfelelés vizsgálata során az  egyes
mérési eredményeket az MSZ EN ISO 4259 szabványban meghatározott kritériumok alapján kell értelmezni.
(3) Azt a  motorhajtóanyagot, amely a  mindenkor érvényes nemzeti szabvány vagy az  azzal egyenértékű európai
szabvány – az 1–4. mellékletekben foglalt határértékekkel összhangban álló – követelményeinek megfelel, úgy kell
tekinteni, mint amely megfelel e rendelet követelményeinek.
(4) A  motorhajtóanyag metilciklopentadienil-mangán-trikarbonil adalékának mangántartalma nem haladhatja meg
a 2 mg/liter értéket.
(5) Ha a  kőolaj-finomítók esetében a  behozott kőolaj és kőolajtermékek biztonsági készletezéséről szóló
2013.  évi XXIII.  törvény 1.  § 5.  pontjában meghatározott kőolaj- és kőolajtermék-ellátási válsághelyzet az  (1) és
(4)  bekezdésben foglalt minőségi követelmények betartását időlegesen akadályozza, a  minőségi követelmények
teljesüléséről az energiapolitikáért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) tájékoztatja az Európai Bizottságot.
3. Vizsgálat és tanúsítás 4. § (1) A minőségi követelményeknek való megfelelés ellenőrzését és tanúsítását
a) motorbenzin esetében az MSZ EN 228,
b) dízelgázolaj esetében az MSZ EN 590,
c) biodízel esetében az MSZ EN 14214,
d) E85 esetében a CEN/TS 15293,
e) a sűrített földgáz esetében az MSZ EN ISO 15403-1,
f ) a cseppfolyósított szénhidrogéngáz esetében az MSZ EN 589
legkésőbbi évjelzetű termékszabványban megadott analitikai módszer alkalmazásával kell elvégezni.
(2) Az a gyártó, amely tanúsított minőségirányítási rendszert alkalmaz, a motorhajtóanyag minőségi követelményeknek
való megfelelését minőségbiztosítási rendszerének keretében biztosítja és bizonylatolja.
(3) Az  Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes államokon (a  továbbiakban: EGT) kívüli harmadik
országban vagy EGT-n belüli, tanúsított minőségirányítási rendszert nem alkalmazó gyártó által előállított
motorhajtóanyag esetében a  motorhajtóanyag minőségi követelményeknek való megfelelését a  miniszter által
a megfelelőségértékelő szervezetek kijelöléséről szóló rendeletnek megfelelően kijelölt szervezet (a továbbiakban:
tanúsító szervezet) tanúsítja.
(4) A megfelelőség tanúsítására tanúsító szervezetet kell igénybe venni, ha a tanúsítást kérő nem bizonyítja, hogy
a) a vizsgálati eredményeket kiállító laboratórium rendelkezik az  adott vizsgálati módszerekre történő
akkreditációval, vagy
b) a vizsgálati jegyzőkönyv a  tanúsítási kérelem tárgyát képező motorhajtóanyag vonatkozásában tanúsítja
az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelést.
 (5) A  tanúsítást kérő a  (4)  bekezdés szerinti kötelezettségének a  (4)  bekezdés a)  pontja esetében az  akkreditált
laboratórium azonosításához szükséges adatok, a  (4)  bekezdés b)  pontja esetében a  szállítási dokumentáció
(fuvarokmány és minőségi bizonyítvány) rendelkezésre bocsátásával tesz eleget.
5. § (1) A  tanúsító szervezet a  motorhajtóanyag 4.  § (3)  bekezdése szerinti vizsgálatáért és a  megfelelőség tanúsításáért
jogosult díjat szedni.
(2) A tanúsító szervezet a vizsgálat során
a) ellenőrzi a  tanúsítást kérő által a  motorhajtóanyag minőségére vonatkozóan benyújtott dokumentumokat,
valamint
b) vizsgálatokkal ellenőrzi, hogy a  motorhajtóanyag megfelel-e az  e  rendeletben meghatározott
követelményeknek.
 (3) A  tanúsító szervezet az  Európai Unió valamelyik tagállamában a  szakterületre akkreditált laboratórium vizsgálati
eredménye alapján vizsgálat nélkül tanúsítja a motorhajtóanyag megfelelőségét.
6. § A tanúsítvány tartalmazza
a) a tanúsító szervezet nevét, kijelölési okiratának számát és címét;
b) a gyártó vagy meghatalmazott képviselője nevét és címét;
c) a vizsgált motorhajtóanyag megnevezését és típusát;
d) a motorhajtóanyag biokomponens tartalmát és a  fenntarthatósági követelményeknek való megfelelésére
vonatkozó nyilatkozatot;
e) a vizsgálat során alkalmazott szabványokat, vagy ha nem teljesen a  szabványok szerint történt a  vizsgálat,
az attól eltérő feltételeket annak bizonyítására, hogy az alkalmazott analitikai módszer legalább ugyanakkora
pontosságú, mint az az analitikai módszer, amelynek helyébe lépett;
f ) azon szabvány megnevezését, amelynek a motorhajtóanyag megfelel;
g) a vizsgálat eredményeit;
h) egyedi motorhajtóanyag-tételek tanúsítása esetén a tanúsított motorhajtóanyag mennyiségét.
4. Jelentés 7. § (1) A  motorhajtóanyagok minőségi adatairól szóló jelentést a  miniszter készíti el és küldi meg az  Európai Bizottság
részére. A jelentés a minőségi adatok mellett a következőket tartalmazza:
a) az ország területén forgalmazott motorbenzin és dízelgázolaj teljes mennyiségét,
b) a legfeljebb 10 mg/kg kéntartalmú ólmozatlan motorbenzin és dízelgázolaj forgalmazott mennyiségét, és
c) a b) pontban meghatározott motorhajtóanyagok földrajzilag megfelelően kiegyensúlyozott eloszlásban való
hozzáférhetőségét.
 (2) A miniszter az (1) bekezdés szerinti kötelezettség teljesítése érdekében közreműködő szervezetet bíz meg.
 (3) A  közreműködő szervezet a  forgalmazótól a  jelentéshez a  motorbenzin, valamint a  dízelgázolaj esetében mintát
vesz. (4) A közreműködő szervezet
a) a mintavételezést az MSZ EN 14275 szabvány;
b) a minőségi jellemzők vizsgálatát
ba) motorbenzin esetében az MSZ EN 228 termékszabvány,
bb) dízelgázolaj esetében az MSZ EN 590 termékszabvány;
c) a jelentés összeállítását az MSZ EN 14274 szabvány
szerint végzi.
(5) A  jelentést az üzemanyagok minőségére vonatkozó nemzeti adatokat összefoglaló beadvány egységes formájáról
szóló, 2002. február 18-i 2002/159/EK bizottsági határozat mellékletének megfelelően kell elkészíteni.
(6) Ha a  közreműködő szervezet a  mintavételezés vagy a  vizsgálat során jogsértést észlel, erről – a  hatósági eljárás
lefolytatásához szükséges adatok megküldésével – értesíti a fogyasztóvédelmi hatóságot, valamint az állami adó- és
vámhatóságot.
8. § (1) A  Büat. 10.  § (1)  bekezdésének alkalmazásában a  forgalmazók az  5.  mellékletben előírt számítási módszert
használják az  általuk forgalmazott motorhajtóanyagok üvegházhatású gázkibocsátási intenzitásának
meghatározására.
(2) A Büat. 9. § (2) bekezdésének alkalmazásában a forgalmazók:
a) a motorhajtóanyag típusára,
b) a motorhajtóanyag mennyiségére,
c) az üvegházhatásúgáz-intenzitására,
d) a termelésoldali kibocsátáscsökkentésekre,
e) a származási helyre és
f ) a beszerzési helyre
vonatkozó adatokat az  5.  mellékletben szereplő fogalommeghatározások és számítási módszer használatával
évente, a 6. mellékletben meghatározott minta használatával jelentik az állami adó- és vámhatóságnak.
(3) Amennyiben a  forgalmazók csoportja együttesen tesz eleget a  Büat. 10.  § (1)  bekezdés szerinti csökkentési
kötelezettségnek, a  forgalmazói csoport a  Büat. 9.  § (2)  bekezdése szerinti kötelezettségének közös jelentés
benyújtásával tesz eleget.
(4) A  kis- és középvállalkozásnak minősülő forgalmazó az  5.  mellékletben meghatározott egyszerűsített módszert
alkalmazza a jelentés elkészítéséhez.
(5) Az állami adó- és vámhatóság a forgalmazók által jelentett adatokat összesítve megküldi a miniszternek.
 (6) A miniszter a motorhajtóanyagok tekintetében a forgalmazók által az állami adó- és vámhatóságnak szolgáltatott,
összesített adatokat szolgáltatja az  Európai Bizottság számára az  Európai Környezetvédelmi Ügynökség által
rendelkezésre bocsátott ReportNet eszközök és a 6. melléklet szerinti sablon felhasználásával.
9. § A forgalmazókra vonatkozó, Büat. 10.  § (1)  bekezdése szerinti kötelezettségeknek való megfelelés ellenőrzéséhez
a  forgalmazók a  motorhajtóanyagok terén elért, a  teljes életciklusra számított üvegházhatású gázkibocsátásukra
vonatkozó csökkentéseket összevetik a 7. mellékletben meghatározott, motorhajtóanyagokra vonatkozó kiindulási
értékkel.
5. A fogyasztók tájékoztatása 10. § (1) A motorhajtóanyagot kiszolgáló kútoszlopot
a) 5 térfogatszázaléknál több etanolt tartalmazó, 2,7 tömegszázaléknál magasabb oxigéntartalmú motorbenzin
esetében az „E10”, „E10 motorbenzin” vagy „magas etanoltartalmú motorbenzin”;
b) 100%-os biodízel esetében „Biodízel”;
c) E85 esetében „E85”;
d) fémtartalmú adalékot tartalmazó motorhajtóanyag esetében „Fémtartalmú adalékot tartalmaz”
jelöléssel kell ellátni, és fel kell hívni a figyelmet a motorhajtóanyagok rendeltetésszerű használatára.
(2) Az (1) bekezdés szerinti jelölésnek jól láthatónak és könnyen olvashatónak kell lennie.
11. § (1) A  kiskereskedelmi motorhajtóanyag-forgalmazó töltőállomásán köteles tájékoztatást adni arról, ha az  általa
forgalmazott motorhajtóanyagban a hozzákevert bioüzemanyag részaránya nem éri el a 10 térfogatszázalékot.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti dízelgázolaj esetében a  kiskereskedelmi motorhajtóanyag-forgalmazó figyelemfelkeltő
módon köteles tájékoztatást adni a töltőállomáson a dízelgázolaj zsírsav-metil-észter (FAME) tartalmának e rendelet
2. melléklet szerinti határértéknek való megfeleléséről.
(3) Ha a  kiskereskedelmi motorhajtóanyag-forgalmazó töltőállomásán a  10.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti
motorbenzint, bioüzemanyagot vagy olyan motorhajtóanyagot forgalmaz, amelyben a hozzákevert bioüzemanyag
a  10 térfogatszázalékot eléri vagy meghaladja, akkor figyelemfelkeltő módon köteles tájékoztatást adni
a töltőállomáson a motorhajtóanyag
a) megnevezéséről;
b) bioüzemanyag-tartalmáról, különös tekintettel a zsírsav-metil-észter (FAME) tartalomra; és
c) a környezetre és a gépjármű üzemeltetésére gyakorolt hatásairól.
12. § A 10. és 11.  §-okban foglalt rendelkezések megsértése esetén az  eljárás lefolytatására a  fogyasztókkal szembeni
tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben meghatározott hatóság jogosult az  ott
meghatározott szabályok szerint.
6. Záró rendelkezések 13. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
14. § A forgalmazó a  8.  § (2)  bekezdése szerinti, a  2017. május és december közötti adatokkal feltöltött jelentést
2018. március 31-ig küldi meg az állami adó- és vámhatóságnak.
15. § (1) Ez a rendelet
a) a benzin és a  dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a  93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló,
1998. október 13-i 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek;
b) a 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I., II., III. és IV.  mellékletében meghatározott mérési
módszereknek a  műszaki haladáshoz való – az  irányelv 10.  cikkének megfelelő – hozzáigazításáról szóló,
2000. november 7-i 2000/71/EK bizottsági irányelvnek;
c) a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. március 3-i
2003/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek;
d) a benzinre, a  dízelolajra és a  gázolajra vonatkozó követelmények, illetőleg az  üvegházhatású kibocsátott
gázok mennyiségének nyomon követését és mérséklését célzó mechanizmus bevezetése tekintetében
a 98/70/EK irányelv módosításáról, a belvízi hajókban felhasznált tüzelőanyagokra vonatkozó követelmények
tekintetében az  1999/32/EK irányelv módosításáról, valamint a  93/12/EGK irányelv hatályon kívül
helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1.  cikk 1–4., 7–8. és
13. pontjának, valamint 3. cikkének;
e) a benzin és a  dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek
a  műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása érdekében történő módosításáról szóló, 2011. június 1-i
2011/63/EU bizottsági irányelvnek;
f ) a benzin és a  dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. és
II. mellékletének módosításáról szóló, 2014. június 10-i 2014/77/EU bizottsági irányelvnek;
g) a benzin és a  dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
szerinti számítási módszerek és jelentéstételi követelmények meghatározásáról szóló, 2015. április 20-i (EU)
2015/652/EU tanácsi irányelvnek
való megfelelést szolgálja.
 (2) Ez a rendelet az üzemanyagok minőségére vonatkozó nemzeti adatokat összefoglaló beadvány egységes formájáról
szóló, 2002. február 18-i 2002/159/EK bizottsági határozat végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg.
16. § Az energiapolitikáért felelős miniszter szabályozási feladatkörébe tartozó forgalmazási követelmények tekintetében
eljáró megfelelőségértékelő szervezetek kijelöléséről és a közlekedésért felelős miniszter szabályozási feladatkörébe
tartozó forgalmazási követelmények tekintetében eljáró megfelelőségértékelő szervezetek kijelöléséről szóló
60/2011. (XI. 25.) NFM rendelet módosításáról szóló 45/2012. (VIII. 2.) NFM rendelet 1.  melléklet A:2 mezőjében
az „A  motorhajtóanyagok minőségi követelményeiről szóló 30/2011. (VI. 28.) NFM rendelet” szövegrész helyébe
az „A motorhajtóanyagok minőségi követelményeiről szóló 17/2017. (V. 26.) NFM rendelet” szöveg lép.
17. § Hatályát veszti a motorhajtóanyagok minőségi követelményeiről szóló 30/2011. (VI. 28.) NFM rendelet.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
242/2007. (IX. 21.) Korm. rendelete az N.SIS informatikai központ feladatait ellátó szerv kijelöléséről, a SIS-be történő adatbevitel elrendelésének és végrehajtásának, valamint az N.SIS Hivatal és a SIRENE Iroda technikai és adminisztratív feladatai ellátásának részletes szabályairól.
A Kormány az Alkotmány 35. §-a (1) bekezdésének
b) pontjában meghatározott feladatkörében, a Schengeni
Végrehajtási Egyezmény keretében történő együttműködésről és információcseréről szóló 2007. évi CV. törvény
45. §-ának (1) bekezdésében, a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI.
törvény 47. §-a (1) bekezdésének a) pontjában, valamint a
külföldre utazásról szóló 1998. évi XII. törvény 41. §-ának
(1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján a következőket rendeli el:
1. § A Kormány az N.SIS informatikai központ feladatait ellátó szervként a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatalát (a továbbiakban: N.SIS Hivatal) jelöli ki.
Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában
a) automatikus figyelmeztető jelzéselhelyezés: a Schen
geni Végrehajtási Egyezmény keretében történő együttműködésről és információcseréről szóló törvény (a továbbiakban: SIS törvény) 11. §-a szerinti adatok elektronikus
úton történő továbbítása az érintett szakrendszerekből az
N.SIS Hivatalhoz,
b) szakrendszer: a SIS törvény 11. §-ában felsorolt hatósági nyilvántartások valamelyikének részeként működő,
az N.SIS-től elkülönült informatikai rendszer, amely az
N.SIS-szel adatkapcsolatban van,
c) schengeni azonosító kód: az N.SIS által képzett, a figyelmeztető jelzést azonosító kód,
d) találat: ha az N.SIS-ben elhelyezett figyelmeztető
jelzés szerinti személy vagy tárgy azonos a lekérdezés
alapjául szolgáló személlyel vagy tárggyal,
e) többszörös figyelmeztető jelzés: ugyanarra a személyre vagy járműre vonatkozóan egy vagy több SIS-t
alkalmazó állam által elhelyezett több figyelmeztető
jelzés.
I. AZ N.SIS HIVATAL Az N.SIS Hivatal feladatai
3. § Az N.SIS Hivatal az N.SIS folyamatos működése technikai és személyi feltételeinek biztosítása érdekében
a) megtervezi, kialakítja, fenntartja és működteti a
kommunikációs infrastruktúrát, és az annak hibája esetén
használható kommunikációs utakat,
b) kialakítja és működteti az N.SIS, a SIS-t alkalmazó
államok rendszerei és a központi SIS közötti titkosított információ átvitelt biztosító zárt célú informatikai hálózat
végpontja közötti kapcsolatot,
c) biztosítja az N.SIS-t működtető személyzet adatbiztonsági és adatvédelmi oktatását.
4. § (1) A SIS törvény 4. §-ának (3) bekezdésében,
17. §-ában és 20. §-ának (1) bekezdésében feljogosított
szerveknek a SIS adatbázishoz történő hozzáférést az
N.SIS Hivatal elektronikus úton
a) rendszer-rendszer kapcsolat útján, vagy ennek hiányában b) az erre a célra kialakított felhasználói felületen keresztül
biztosítja.
(2) Az N.SIS Hivatal a SIS-szel kapcsolatos feladatait – arra alkalmas – informatikai rendszer támogatása
nélkül ellátó szerv tekintetében biztosítja
a) a szükséges felhasználói felületet és informatikai támogatást a lekérdezések megfogalmazásához, és a lekérdezés továbbítását az N.SIS-nek,
b) a szükséges felhasználói felületet az N.SIS-ből érkező, a lekérdezésekre adott válaszok megjelenítéséhez.
(3) Az N.SIS Hivatal a SIS és az N.SIS közötti kapcsolat
biztosítása céljából a szakrendszerek és a SIRENE Iroda
elektronikus adattovábbítása tekintetében
a) fogadja, ellenőrzi, szükség szerint átalakítja és
megküldi a SIS-nek a beérkező figyelmeztető jelzések,
valamint a megjelölések elhelyezését, módosítását, törlését,
b) fogadja, és formailag ellenőrzi a figyelmeztető jelzések lekérdezését,
c) megküldi az N.SIS-ből érkező, a lekérdezésekre
adott válaszokat,
d) fogadja, szükség szerint átalakítja és továbbítja a
SIS-től érkező technikai üzeneteket.
5. § A SIS és az N.SIS közötti kapcsolat biztosítása során az
N.SIS Hivatal
a) kezeli a SIS üzeneteinek megfelelő továbbításához
szükséges információkat tartalmazó technikai nyilvántartást,
b) létrehozza az üzenetközvetítéshez szükséges technikai azonosítót, azokkal az üzeneteket kiegészíti,
c) nyilvántartja a végrehajtott adattovábbítás technikai
információját, d) gyűjti és feldolgozza az N.SIS működését jellemző
statisztikai adatokat,
e) meghozza és alkalmazza a szükséges személyi, adminisztratív, fizikai, kommunikációs és informatikai biztonsági intézkedéseket.
Jogosultság-nyilvántartás vezetése 6. § (1) Az N.SIS-hez a 4. § (1) bekezdésének a) pontja szerint hozzáférő szervezet nyilvántartja a SIS-ben adatkezelési művelet elvégzésére jogosultakat.
(2) A 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti hozzáférés
esetében a jogosultsági nyilvántartást az N.SIS Hivatal
vezeti.
(3) Az N.SIS-hez hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv a rendszer-rendszer kapcsolat útján kezdeményezett adatkezelési műveletek során a szakrendszer nevét,
azonosítóját, valamint az adatkezelési műveletet végző
személy jogosultság-azonosítóját köteles átadni az N.SIS
Hivatal részére.
7. § (1) A jogosultság-nyilvántartást vezető szervek az alábbi adatokat kezelik:
a) a szakrendszer nevét, azonosítóját,
b) a szakrendszer adatkezelőjének nevét,
c) a lekérdezési jogosultsággal rendelkező szervezet
nevét, azonosítóját,
d) az adatkezelési műveletet végző személy nevét és jo
gosultság-azonosítóját. (2) A jogosultsági nyilvántartásból adatot igényelhet
a) a SIS törvény 17. §-ában meghatározott szerv és a
SIRENE Iroda a rájuk vonatkozó adatok tekintetében,
b) az adatvédelmi biztos a SIS törvény 20. §-ában meg
határozott feladata ellátásához. Napló 8. § (1) Az N.SIS Hivatal a lekérdezés jogszerűségének biztosítása, az adatfeldolgozás jogszerűségének figyelemmel
kísérése, az önellenőrzés, valamint az adatok sértetlenségének és biztonságának szavatolása érdekében a SIS-ben,
valamint az N.SIS-ben történő elektronikus adatcseréről és
adatkezelési műveletről elektronikus nyilvántartást
(a továbbiakban: napló) vezet.
(2) A napló a tárgyakra vonatkozóan az alábbi adatokat
tartalmazza:
a) a tárgy azonosítóját,
b) az adatbevitel, -módosítás, -törlés tényét és időpont
ját,
c) az adatbevitelt, -módosítást vagy -törlést elrendelő
szerv megnevezését és az intézkedés jogalapját, valamint
az intézkedést végrehajtó személy jogosultság azonosítóját,
d) a kiegészítő információkat szolgáltató szerv megnevezését, valamint a szolgáltatott adatok körét,
e) az adatkezelő nyilvántartási azonosítóját,
f) a továbbított adatok körét, az adattovábbítás célját és
jogalapját,
g) az adatigénylő megnevezését,
h) az adattovábbítás időpontját.
(3) A SIS törvény 18. §-ának (7) bekezdésében meghatározott megőrzési időt
a) a SIS-be történő adatbevitel, adatmódosítás és adattörlés esetében a törlés,
b) az adattovábbítások esetében a lekérdezés
időpontjától kell számítani.
Adatbiztonság, adatvédelem 9. § Az N.SIS Hivatal a tevékenységével összefüggő adatbiztonsági és adatvédelmi követelmények betartása érdekében megfelelő képzést biztosít az adatbiztonságról és az
adatvédelmi szabályokról az N.SIS Hivatal munkatársai,
valamint a SIS-hez hozzáférési joggal rendelkező személyek részére. A képzés megszervezéséről az N.SIS Hivatal
vezetője gondoskodik.
II. A SIRENE IRODA FELADATAI 10. § A SIRENE Iroda
a) az N.SIS Hivatal közreműködésével biztosítja a ma
gyar SIRENE Iroda és a többi SIS-t alkalmazó állam
SIRENE Irodái közötti adatcsere informatikai hálózati feltételrendszerét,
b) a kiegészítő információk cseréje, a figyelmeztető jelzéshez csatolt megjelölés elhelyezése, a találat kezelése,
valamint a többszörös figyelmeztető jelzéselhelyezések
elkerülése érdekében közvetlenül kapcsolatot tart a SIS-t
alkalmazó államok SIRENE Irodáival,
c) ellenőrzi a figyelmeztető jelzés elhelyezése céljából
adattovábbításra kötelezett szerv (a továbbiakban: adattovábbításra kötelezett szerv) által az N.SIS-be elhelyezni
kívánt adat minőségét,
d) nyilvántartást vezet, illetve az arra jogosultnak tájékoztatást ad a kiegészítő információkról,
e) fogadja és a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény (a továbbiakban: Avtv.) rendelkezéseivel összhangban megválaszolja a SIS törvény 18. §-ának (5) bekezdése,
valamint 19. §-ának (1) bekezdése szerinti állampolgári
megkereséseket,
f) biztosítja az irányadó adatbiztonsági és adatvédelmi
előírások megtartását, valamint a SIRENE Iroda személyzetének adatbiztonsági és adatvédelmi oktatását,
g) meghozza és alkalmazza a szükséges személyi, adminisztratív, fizikai, kommunikációs és informatikai biztonsági intézkedéseket,
h) gondoskodik az éves találati statisztika elkészítéséről. 11. §
(1) Az érintett személy a SIS törvény 19. §-ának (1) bekezdése szerinti kérelmét bármely rendőrkapitányságon
vagy magyar külképviseleten személyesen – a külön rendeletben meghatározott formanyomtatványon – terjesztheti elő. A kérelmet az azt átvevő rendőrkapitányság vagy
külképviselet öt napon belül köteles továbbítani a
SIRENE Irodához.
(2) A SIRENE Iroda – az Avtv. irányadó rendelkezéseivel összhangban – a SIS törvény 19. §-ának (1) bekezdése
szerint tájékoztatást ad, vagy megtagadja azt.
(3) Ha a kérelmet valamely SIS-t alkalmazó külföldi állam SIRENE Irodájának kell megküldeni, a SIRENE Iroda
eziránt a kérelem beérkezésétől számított öt napon belül
intézkedik. A SIRENE Iroda a válasz alapján haladéktalanul közli az érintett személlyel a tájékoztatást, vagy a tájékoztatás megtagadásának tényét és jogalapját.
12. § A SIRENE Iroda az általa végzett elektronikus adatcseréről és adatkezelési műveletről a 8. §-ban meghatározott
célból és tartalommal naplót vezet.
III. A FIGYELMEZTETŐ JELZÉS ELHELYEZÉSE,
TÖRLÉSE A figyelmeztető jelzés elhelyezése előtti ellenőrzés,
adattovábbítás
13. § (1) A SIRENE Iroda az adatoknak az N.SIS Hivatalhoz
történő továbbítását megelőzően ellenőrzést végez az
N.SIS-ben a többszörös figyelmeztető jelzéselhelyezés elkerülése céljából. (2) Az automatikus figyelmeztető jelzéselhelyezés előtt
a többszörös figyelmeztető jelzéselhelyezés elkerülése érdekében a szakrendszer saját nyilvántartásában ellenőrzi,
hogy történt-e már figyelmeztető jelzéselhelyezés az adott
okmányra, hatósági jelzésre.
(3) Ha a figyelmeztető jelzés elhelyezés kezdeményezése megtörténik, az N.SIS Hivatal továbbítja a szakrendszernek, illetőleg elektronikus úton a SIRENE Irodának az
N.SIS által képzett schengeni azonosító kódot, amelyet a
szakrendszer az okmány adatai között nyilvántart.
(4) Az N.SIS Hivatal az N.SIS-be továbbítja a szakrendszerből közvetlenül vagy a SIRENE Iroda által elektronikus úton megküldött adatokat.
(5) Az N.SIS Hivatal a személyekre, valamint a járművekre az N.SIS-be továbbított figyelmeztető jelzések esetében, többszörös figyelmeztető jelzéselhelyezés észlelésekor haladéktalanul értesíti az érintett szakrendszert és a
SIRENE Irodát.
(6) Ha a figyelmeztető jelzés nem helyezhető el az
N.SIS-ben, az N.SIS Hivatal továbbítja a szakrendszernek,
illetőleg elektronikus úton a SIRENE Irodának – a schengeni azonosító kódot tartalmazó – N.SIS által küldött hibaüzenetet.
(7) Hibaüzenet esetén – ha az nem többszörös figyelmeztető jelzéselhelyezésre vonatkozik – a szakrendszer,
illetőleg a SIRENE Iroda elektronikus úton kezeli a hibát,
és a figyelmeztető jelzés elhelyezését ismét kezdeményezi.
A figyelmeztető jelzések végrehajtási sorrendje 14. § (1) A személyre vonatkozó figyelmeztető jelzésekhez
kapcsolódó intézkedések végrehajtási sorrendje a következő:
a) (ideiglenes) átadási vagy (ideiglenes) kiadatási letartóztatás céljából tett intézkedés [SIS törvény 5. § (1) bek.
a) pont],
b) a schengeni államokba történő beutazás és tartózkodás tilalmának végrehajtása érdekében tett idegenrendészeti intézkedés [SIS törvény 5. § (1) bek. e) pont],
c) védelem alá helyezés [SIS törvény 5. § (1) bek.
b) pont],
d) leplezett figyelés [SIS törvény 5. § (1) bek. f) pont],
e) a SIS-t alkalmazó külföldi állam által kért célzott el
lenőrzés,
f) tartózkodási hely közlése [SIS törvény 5. § (1) bek.
b)–d) pont]. (2) A járműre vonatkozó figyelmeztető jelzésekhez
kapcsolódó intézkedések végrehajtási sorrendje a következő:
a) leplezett figyelés [SIS törvény 5. § (1) bek. f) pont],
b) a SIS-t alkalmazó külföldi állam által elhelyezett
célzott ellenőrzés, valamint
c) lefoglalás [SIS törvény 5. § (1) bek. g) pont].
(3) Ha az (1) bekezdés a) pontja alapján elhelyezett figyelmeztető jelzéshez a 20. § (2) bekezdése szerint megjelölést csatolnak, akkor az (1) bekezdés f) pontja szerinti intézkedést kell végrehajtani. Ebben az esetben az (1) bekezdés f) pontja szerinti intézkedés a végrehajtási sorrend
szempontjából az (1) bekezdés a) pontja szerinti intézkedésnek felel meg.
(4) Az (1) bekezdés e) pontja, valamint a (2) bekezdés
b) pontja alapján elhelyezett figyelmeztető jelzés a Magyar Köztársaság területén nem hajtható végre. Az (1) bekezdés e) pontja helyett – találat esetén – az (1) bekezdés
d) pontja szerinti intézkedést, a (2) bekezdés b) pontja helyett pedig a (2) bekezdés a) pontja szerinti intézkedést
kell végrehajtani.
(5) Egy személyre, illetve egy járműre vonatkozóan
SIS-t alkalmazó államonként csak egy figyelmeztető jelzés helyezhető el a SIS-be. Ha egy időben több adattovábbításra kötelezett szerv azonos személyre vonatkozóan,
több különböző figyelmeztető jelzés elhelyezése céljából
továbbít adatot, a SIRENE Iroda az (1), illetve a (2) bekezdésben meghatározott sorrendnek megfelelően helyezi el a
sorrend szerint előbb álló figyelmeztető jelzést. A sorrendben hátrébb álló figyelmeztető jelzés elhelyezése céljából
továbbított adatokat a SIRENE Iroda elektronikus módon
tárolja, és erről nyilvántartást vezet. A nyilvántartásba vételről értesíti az adattovábbításra kötelezett szervet.
(6) Ha az érintett személyre vagy járműre vonatkozóan
korábban elhelyezett figyelmeztető jelzést törlik a SIS-ből,
a SIRENE Iroda az (5) bekezdés szerint tárolt adatok alapján – ha a figyelmeztető jelzés elhelyezésének feltételei továbbra is fennállnak – az (1), illetve a (2) bekezdésben
meghatározott sorrend szerint következő figyelmeztető
jelzést helyezi el, és ezzel egyidejűleg a figyelmeztető jelzéshez kapcsolódó adatokat az (5) bekezdés szerinti nyilvántartásból törli. A SIRENE Iroda erről értesíti az adattovábbításra kötelezett szervet.
Figyelmeztető jelzések összeegyeztethetősége 15. § (1) Ha a figyelmeztető jelzés elhelyezése során megállapítják, hogy a SIS-ben már szerepel egy olyan személy, aki
ugyanolyan, kötelezően megadandó személyi adatokkal
(családi név, utónév, születési idő) rendelkezik, a figyel
meztető jelzés jóváhagyása előtt a SIRENE Iroda egyeztet
a figyelmeztető jelzést kiadó SIS-t alkalmazó külföldi állam SIRENE Irodájával annak tisztázása érdekében, hogy
a figyelmeztető jelzés ugyanarra a személyre vonatkozik-e.
(2) Ha a SIS-ben korábban elhelyezett, valamint a
SIS-ben való elhelyezés céljából a SIRENE Irodának
megküldött figyelmeztető jelzés (a továbbiakban: új
figyelmeztető jelzés) adatai két különböző személyre
vonatkoznak, a SIRENE Iroda az új figyelmeztető jelzést elhelyezi.
(3) A SIRENE Iroda abban az esetben is elhelyezi az új
figyelmeztető jelzést, ha az (1) bekezdés szerinti adatok
ugyanarra a személyre vonatkoznak, és az új figyelmeztető
jelzés összeegyeztethető a SIS-ben korábban elhelyezett
figyelmeztető jelzéssel.
(4) A 14. § (1) bekezdése szerinti intézkedés céljából elhelyezett figyelmeztető jelzések a következők szerint
egyeztethetők össze egymással:
a) a 14. § (1) bekezdésének a) pontja szerinti figyelmeztető jelzés összeegyeztethető a 14. § (1) bekezdésének
b), c) és f) pontja szerinti figyelmeztető jelzéssel,
b) a 14. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti figyelmeztető jelzés nem egyeztethető össze a 14. § (1) bekezdésének c)–f) pontja szerinti figyelmeztető jelzéssel,
c) a 14. § (1) bekezdésének c) pontja szerinti figyelmeztető jelzés összeegyeztethető a 14. § (1) bekezdésének
f) pontja szerinti figyelmeztető jelzéssel is, de nem egyeztethető össze a 14. § (1) bekezdésének d) és e) pontja szerinti figyelmeztető jelzésekkel,
d) a 14. § (1) bekezdésének d) és e) pontja szerinti figyelmezető jelzések egymással sem egyeztethetők össze,
továbbá nem egyeztethetők össze a 14. § (1) bekezdésének
f) pontja szerinti figyelmeztető jelzéssel.
(5) Ha az érintett személlyel szemben már egy SIS-t alkalmazó külföldi állam helyezett el figyelmeztető jelzést,
és ezt követően az adattovábbításra kötelezett szerv által
továbbított adatoknak megfelelő figyelmeztető jelzés, a
(4) bekezdésre tekintettel, nem helyezhető el a SIS-ben, a
SIRENE Iroda – a (6) és a (7) bekezdésben foglalt eset kivételével – az újabb figyelmeztető jelzést nem helyezi el,
hanem az adatokat elektronikus módon tárolja, és erről,
valamint minden, az érintett személyre vonatkozó további
figyelmeztető jelzés elhelyezésére vonatkozó megkeresésről nyilvántartást vezet.
(6) Ha az adattovábbításra kötelezett szerv által továbbított adatoknak megfelelő figyelmeztető jelzés a 14. §
(1) bekezdésében meghatározott sorrendben megelőzi a
SIS-t alkalmazó külföldi állam által korábban elhelyezett
figyelmeztető jelzést, akkor a SIRENE Iroda a magyar figyelmeztető jelzés SIS-ben történő elhelyezése érdekében
egyeztetést kezdeményez a figyelmeztető jelzést korábban
elhelyező SIS-t alkalmazó külföldi állam SIRENE Irodájá
val, a korábban elhelyezett figyelmezető jelzés törlése érdekében.
(7) Ha a közrendet vagy a közbiztonságot fenyegető komoly veszély megelőzésének érdekében, jelentős nemzetbiztonsági okból, illetve súlyos bűncselekmény megelőzése céljából szükséges a 14. § (1) bekezdésében meghatározott sorrendtől való eltérés – az adattovábbításra kötelezett
szerv kezdeményezésére – a SIRENE Iroda a (6) bekezdés
szerinti egyeztetést kezdeményezhet.
(8) Ha az érintett személy vonatkozásában korábban
egy SIS-t alkalmazó állam által elhelyezett figyelmeztető
jelzést törlik a SIS-ből, a SIRENE Iroda az (5) bekezdés
szerint tárolt adatok alapján – ha a figyelmeztető jelzés elhelyezésének feltételei továbbra is fennállnak – a 14. §
(1) bekezdésében meghatározott sorrend szerint következő figyelmeztető jelzést helyezi el, és ezzel egyidejűleg a
figyelmeztető jelzéshez kapcsolódó adatokat az (5) bekezdés szerinti nyilvántartásból törli. A SIRENE Iroda erről
értesíti az adattovábbításra kötelezett szervet.
(9) A járműre vonatkozó figyelmeztető jelzések egymással nem egyeztethetőek össze.
Adatminőség-ellenőrzés 16. § (1) Ha a SIRENE Iroda észleli, hogy az adattovábbításra
kötelezett szerv pontatlan vagy hiányos adatot továbbított,
haladéktalanul értesíti az adattovábbításra kötelezett szervet, amely az értesítést követő 72 órán belül megküldi a
helyesbített vagy kiegészített adatokat.
(2) Ha az adattovábbításra kötelezett szerv észleli, hogy
az általa vagy egy SIS-t alkalmazó külföldi állam által elrendelt figyelmeztető jelzéshez kapcsolódó adat pontatlan,
hiányos, vagy annak törlése szükséges, erről – a külön rendeletben meghatározott formanyomtatványon – értesíti a
SIRENE Irodát.
A beutazási és tartózkodási tilalmat elrendelő
figyelmeztető jelzéssel kapcsolatos eljárás
17. § (1) Ha egy SIS-t alkalmazó külföldi államtól olyan tartalmú tájékoztatás érkezik, hogy egy, a SIS törvény 5. §-a
(1) bekezdésének e) pontja szerinti figyelmeztető jelzéssel
érintett személy részére a SIS-t alkalmazó külföldi államban tartózkodási engedélyt kívánnak kiállítani, erről az
érintett idegenrendészeti hatóságoknak egyeztetniük kell.
A magyar SIRENE Iroda a beérkező egyeztetési igényről a
tájékoztatástól számított 48 órán belül értesíti a beutazási
és tartózkodási tilalmat elrendelő magyar idegenrendészeti hatóságot. (2) Ha az egyeztetést követően a SIS-t alkalmazó külföldi állam a tartózkodási engedélyt kibocsátja, a figyelmeztető jelzést elrendelő magyar idegenrendészeti hatóság a
figyelmeztető jelzés törlését kezdeményezi a SIRENE Irodánál.
(3) Ha a SIRENE Iroda tudomására jut, hogy egy, a SIS
törvény 5. §-a (1) bekezdésének e) pontja szerinti figyelmeztető jelzéssel érintett személy részére valamelyik SIS-t
alkalmazó külföldi állam tartózkodási engedélyt állított ki,
erről haladéktalanul értesíti a figyelmeztető jelzést elrendelő magyar idegenrendészeti hatóságot, hogy az mielőbb
megkezdhesse az egyeztetést a tartózkodási engedélyt kiállító külföldi idegenrendészeti hatósággal.
(4) Ha az egyeztetés eredményeképpen a tartózkodási
engedélyt kiállító SIS-t alkalmazó külföldi állam úgy dönt,
hogy a tartózkodási engedélyt nem vonja vissza, a magyar
idegenrendészeti hatóság a figyelmeztető jelzés törlését
kezdeményezi a SIRENE Irodánál.
(5) Ha a SIRENE Iroda – magyar hatóság értesítése
nyomán – egyeztetési kötelezettséget észlel anélkül,
hogy abban közvetlen magyar érintettség volna megállapítható, erről haladéktalanul értesíti az egyeztetéssel
közvetlenül érintett SIS-t alkalmazó külföldi államok
SIRENE Irodáit.
(6) A SIRENE Iroda – a figyelmeztető jelzésekhez közvetlenül kapcsolódó kiegészítő információk továbbítását
vagy a figyelmeztető jelzések törlését kivéve – az egyeztetési eljárásokban nem vehet részt.
Figyelmeztető jelzés elhelyezése járművek
és lőfegyverek esetén 18. §
(1) A SIS törvény 6. §-a (3) bekezdésének a) és b) pontja
alapján az N.SIS-ben – a (2) bekezdést kivéve – figyelmeztető jelzést kell elhelyezni a külön jogszabály alapján
forgalmi engedélyre és hatósági jelzésre köteles elveszett,
eltulajdonított, megsemmisült járművekre.
(2) Nem kell figyelmeztető jelzést elhelyezni a
750 kg-ot meg nem haladó önsúlyú pótkocsi, utánfutó, lakópótkocsi elvesztése, eltulajdonítása, megsemmisülése
esetén.
(3) A SIS törvény 6. §-a (3) bekezdésének c) pontja
alapján az N.SIS-ben figyelmeztető jelzést kell elhelyezni
az alábbi elveszett, eltulajdonított, megsemmisült lőfegyverekre:
a) sörétes lőfegyver (huzagolatlan hosszú),
b) golyós lőfegyver (huzagolt hosszú),
c) maroklőfegyver (rövid),
d) 7,5 joule vagy annál kisebb csőtorkolati energiájú
flóbert,
e) 7,5 joule csőtorkolati energia feletti teljesítményű
légfegyver.
(4) Az (1) bekezdés szerinti járművek, valamint a
(3) bekezdés szerinti lőfegyverek adatait a körözést folytató rendőri szerv megküldi a SIRENE Irodának, amely továbbítja az N.SIS Hivatalnak a figyelmeztető jelzés
N.SIS-be történő elhelyezése céljából.
(5) Az (1) bekezdésben meghatározott járművekre vonatkozó figyelmeztető jelzés legfeljebb a következő adatokat tartalmazza:
a) a jármű
aa) rendszáma,
ab) alvázszáma,
ac) gyártmánya,
ad) típusa,
ae) kategóriája,
af) színe,
ag) sajátos tulajdonsága, ismertetőjegye;
b) elvesztés, eltulajdonítás, megsemmisülés dátuma;
c) figyelmeztető jelzés érvényességi ideje;
d) figyelmeztető jelzés oka;
e) szükséges intézkedés;
f) a járművet forgalomba helyező hatóság SIS-t alkal
mazó államának megnevezése. (6) A (3) bekezdésben meghatározott lőfegyverekre vonatkozó figyelmeztető jelzés legfeljebb a következő adatokat tartalmazza:
a) a lőfegyver
aa) kategóriája,
ab) gyártási száma,
ac) gyártmánya,
ad) pontos megnevezése,
ae) kalibere és annak mértékegysége;
b) elvesztés, eltulajdonítás, megsemmisülés dátuma;
c) figyelmeztető jelzés érvényességi ideje;
d) figyelmeztető jelzés oka;
e) szükséges intézkedés;
f) a lőfegyvert engedélyező hatóság SIS-t alkalmazó ál
lamának megnevezése. (7) Az (5) bekezdés e) pontjában, valamint a (6) bekezdés e) pontjában szereplő szükséges intézkedésként lefoglalást kell megadni.
Figyelmeztető jelzés elhelyezése okmányok
és hatósági jelzések esetén
19. § (1) A SIS törvény 6. §-a (3) bekezdésének d) pontja
alapján az N.SIS-ben figyelmeztető jelzést kell elhelyezni
az alábbi elveszett, eltulajdonított, megsemmisült kitöltött
és kitöltetlen okmányokra:
a) magánútlevél, ideiglenes magánútlevél, diplomataútlevél, külügyi szolgálati útlevél, szolgálati útlevél, hajós
szolgálati útlevél,
b) személyazonosító igazolvány,
c) kártya formátumú vezetői engedély,
d) állandó forgalmi engedély és igazolólap,
e) a külön törvényben meghatározott tartózkodásra és
letelepedésre jogosító engedélyek, valamint az ideiglenes
tartózkodásra jogosító igazolás.
(2) A SIS törvény 6. §-a (3) bekezdésének e) pontja
alapján az N.SIS-ben figyelmeztető jelzést kell elhelyezni
az elveszett, eltulajdonított, megsemmisült
a) állandó rendszámtáblára,
b) a V betűjelű ideiglenes rendszámtáblára.
(3) Ha a külön jogszabályban foglaltak szerint a közlekedési igazgatási hatóság a rendszámtábla utángyártását
engedélyezte, figyelmeztető jelzést nem kell elhelyezni.
(4) A szakrendszer az (1) bekezdés szerinti okmányok – a diplomata-útlevél és a külügyi szolgálati útlevél kivételével –, valamint a (2) bekezdés szerinti hatósági jelzések adatait – automatikus figyelmeztető jelzéselhelyezés útján – haladéktalanul továbbítja az N.SIS
Hivatalnak, amely késedelem nélkül gondoskodik a figyelmeztető jelzés N.SIS-ben történő elhelyezéséről.
A Külügyminisztérium az (1) bekezdés szerinti diplomata-útlevél és külügyi szolgálati útlevél adatait haladéktalanul továbbítja az N.SIS Hivatalnak, amely késedelem nélkül gondoskodik a figyelmeztető jelzés
N.SIS-ben történő elhelyezéséről.
(5) Az (1) bekezdés szerinti okmányokra vonatkozó figyelmeztető jelzés legfeljebb a következő adatokat tartalmazza:
a) az okmány jogosultjának házassági, ennek hiányában születési neve, illetőleg megnevezése,
b) az okmány jogosultjának születési ideje,
c) okmányazonosító,
d) elvesztés, eltulajdonítás, megsemmisülés dátuma,
e) figyelmeztető jelzés érvényességi ideje,
f) figyelmeztető jelzés oka,
g) szükséges intézkedés,
h) okmányt kibocsátó hatóság SIS-t alkalmazó államá
nak megnevezése. (6) A (2) bekezdés szerinti hatósági jelzésekre vonatkozó figyelmeztető jelzés legfeljebb a következő adatokat
tartalmazza:
a) a hatósági jelzés (rendszám),
b) elvesztés, eltulajdonítás, megsemmisülés dátuma,
c) figyelmeztető jelzés érvényességi ideje,
d) figyelmeztető jelzés oka,
e) szükséges intézkedés,
f) a hatósági jelzést kibocsátó hatóság SIS-t alkalmazó
államának megnevezése. (7) Az (5) bekezdés g) pontjában, valamint a (6) bekezdés e) pontjában szereplő szükséges intézkedésként lefoglalást kell megadni.
Megjelölés csatolása 20. § (1) Megjelölés a SIS törvény 5. §-a (1) bekezdésének
a), b) és f) pontja szerinti, valamint a SIS-t alkalmazó külföldi állam által célzott ellenőrzés céljából elhelyezett figyelmeztető jelzéshez csatolható. Megjelölés csatolása
esetén a magyar hatóságok a kért intézkedést nem hajtják
végre.
(2) A SIS-t alkalmazó külföldi állam által elhelyezett, a
SIS törvény 5. §-a (1) bekezdésének a) pontja szerinti figyelmeztető jelzéshez kizárólag akkor lehet megjelölés
csatolását kezdeményezni, ha a figyelmeztető jelzésben
szereplő személy a Büntető Törvénykönyvről szóló törvény értelmében gyermekkorú.
(3) Ha a SIRENE Iroda észleli, hogy a kibocsátott figyelmeztető jelzés olyan súlyos alaki vagy egyéb hibában
szenved, amely kizárja az abban kért intézkedés magyarországi végrehajtását, erről haladéktalanul értesíti a figyelmeztető jelzést elhelyező SIS-t alkalmazó állam SIRENE
Irodáját. A figyelmeztető jelzés szerinti intézkedés csak a
hiba javítása után teljesíthető.
Az okmányokra vonatkozó figyelmeztető jelzések
törlése 21. §
(1) A SIS-ben elhelyezett, okmányra vonatkozó figyelmeztető jelzést a találatot, de legkésőbb a figyelmeztető
jelzés kezelésére rendelkezésre álló adatkezelési idő
(10 év) lejártát követően, vagy abban az esetben kell törölni, ha az okmány érvényességi ideje lejárt. A figyelmeztető jelzés törlése automatikusan történik.
(2) Az okmány vagy a hatósági jelzés megtalálását
követően – ezek vonatkozásában – a szakrendszer ellenőrzi, hogy korábban került-e érvényes figyelmeztető jelzés
elhelyezésre. Ha az okmányhoz vagy a hatósági jelzéshez
kapcsolódik figyelmeztető jelzés, azt törölni kell.
22. § A figyelmeztető jelzés törlését a 13. § (4), (6) és (7) bekezdésében foglaltak alkalmazásával kell végrehajtani,
azzal, hogy a figyelmeztető jelzés törlésére vonatkozó
adatot a szakrendszer tárolja.
IV. A TALÁLATOT KÖVETŐ ELJÁRÁS 23. § Ha a hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv találatot ér el, erről haladéktalanul értesíti a SIRENE Irodát. Ezt
követően az értesítést a külön rendeletben meghatározott
formanyomtatványon történő bejelentéssel meg kell erősíteni.
24. § (1) Ha a SIS törvény 5. §-ának (1) bekezdése alapján a
SIS-ben elhelyezett figyelmeztető jelzés kapcsán egy SIS-t
alkalmazó külföldi állam ér el találatot, erről – a SIS-t alkalmazó külföldi állam SIRENE Irodájától kapott értesítés
és kiegészítő információ alapján – a SIRENE Iroda haladéktalanul értesíti az érintett adattovábbításra kötelezett
szervet.
(2) A találatot elérő SIS-t alkalmazó külföldi állam
SIRENE Irodájának erre irányuló kérelme esetén a
SIRENE Iroda – a kérelemben foglalt terjedelemben – kiegészítő információt szolgáltat. A kiegészítő információ a
találattal érintett figyelmeztető jelzésben kért intézkedés
végrehajtásához szükséges mértékig tartalmaz személyes
vagy egyéb adatokat.
(3) A figyelmeztető jelzés elhelyezését kezdeményező
adattovábbításra kötelezett szerv és a találatot elérő külföldi hatóság – a SIRENE Iroda közreműködésével – szükség
szerint egyeztet a figyelmeztető jelzésben kért intézkedés
végrehajtásáról. A figyelmeztető jelzést az Európai Unió
bűnüldözési információs rendszere és a Nemzetközi
Bűnügyi Rendőrség Szervezete keretében megvalósuló
együttműködésről és információcseréről szóló 1999. évi
LIV. törvény 9/A. §-ának (2) bekezdésére figyelemmel a
SIRENE Iroda az N.SIS-ből törli, ha arról értesül, hogy a
kért intézkedést a találatot elérő külföldi hatóság végrehajtotta.
25. § (1) Ha a hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv a
SIS-ben lekérdezést végez, és megállapítja, hogy van
olyan figyelmeztető jelzés, amelynek adattartalma megfelel a lekérdezés alapjául szolgáló személyről vagy tárgyról
bevitt adatoknak, de az azonosság nem egyértelmű, – a kü
lön rendeletben meghatározott formanyomtatványon – a
SIRENE Irodán keresztül kiegészítő információkat kér az
azonosság megállapításához.
(2) A SIRENE Iroda az egyeztetés során a SIS-t alkalmazó külföldi állam SIRENE Irodájától bekért kiegészítő
információkat haladéktalanul eljuttatja a hozzáférési jogosultsággal rendelkező szervnek.
(3) Ha az azonosítási eljárás során a hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv megállapítja, hogy nem áll
fenn azonosság, akkor addigi intézkedését megszünteti,
és ezzel egyidejűleg erről – a külön rendeletben meghatározott formanyomtatványon – tájékoztatja a SIRENE
Irodát.
(4) A SIRENE Iroda a találat tényéről – a SIS törvény
5. §-a (1) bekezdésének e) pontja szerinti figyelmeztető
jelzés esetén csak erre vonatkozó előzetes írásbeli kérelem
alapján – haladéktalanul értesíti a figyelmeztető jelzést elhelyező SIS-t alkalmazó külföldi állam SIRENE Irodáját.
A SIRENE Iroda éves találati statisztika készítése során a
figyelmeztető jelzést elhelyező SIS-t alkalmazó állam
SIRENE Irodájával nem közölt találatot is figyelembe kell
venni.
(5) A találatot elérő hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv a figyelmeztető jelzést elhelyező SIS-t alkalmazó külföldi állam által kért intézkedést a magyar jogszabályoknak megfelelően végrehajtja, vagy a végrehajtás érdekében intézkedik, és erről a SIRENE Irodát értesíti. A
hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv a külön rendeletben meghatározott formanyomtatványon kiegészítő
információt igényel, ha a figyelmeztető jelzés végrehajtásához további adatra van szüksége.
(6) Ha a hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv a
figyelmeztető jelzésben kért intézkedést annak ellenére
nem tudja végrehajtani, hogy az a nemzeti joggal összeegyeztethető, erről – a külön rendeletben meghatározott
formanyomtatványon – haladéktalanul értesíti a SIRENE
Irodát. A SIRENE Iroda az értesítésben foglaltakról, így
különösen a végrehajtás akadályáról haladéktalanul tájékoztatja a figyelmeztető jelzést elhelyező SIS-t alkalmazó
külföldi állam SIRENE Irodáját.
26. § (1) Ha a hozzáférési jogosultsággal rendelkező szerv a
SIS-t alkalmazó külföldi állam által elhelyezett figyelmeztető jelzésre találatot ér el, és a közrendet vagy közbiztonságot közvetlenül fenyegető komoly veszély megelőzésének érdekében, jelentős nemzetbiztonsági okból, illetve
súlyos bűncselekmény megelőzése céljából szükséges,
hogy a figyelmeztető jelzés szerinti intézkedés helyett
más – a magyar jogszabályoknak megfelelő – intézkedést
alkalmazzon, erre a SIRENE Irodán keresztül a figyelmeztető jelzést elhelyező SIS-t alkalmazó külföldi állam
SIRENE Irodájától engedélyt kér.
(2) A figyelmeztető jelzésben kért intézkedéstől eltérő
intézkedés az (1) bekezdésben meghatározott engedély
birtokában hajtható végre.
V. MÓDOSULÓ RENDELKEZÉSEK 27. § (1) A személyazonosító igazolvány kiadásáról és nyilvántartásáról szóló 168/1999. (XI. 24.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Szig. Korm. rendelet) 4. §-ának e) pontja
helyébe a következő rendelkezés lép:
[A központi szerv]
„e) gondoskodik a személyazonosító igazolvány vissza
vonása, elvesztése, eltulajdonítása, megsemmisülése, találása, valamint leadása tényének a nyilvántartáson történő
átvezetéséről;”
(2) A Szig. Korm. rendelet 32. §-a helyébe a következő
rendelkezés lép:
„32. § (1) Akinek a személyazonosító igazolványát eltulajdonították, megsemmisült vagy elvesztette, köteles azt
haladéktalanul, de legkésőbb a tudomására jutásától számított három munkanapon belül bármely körzetközponti
jegyzőnél vagy külföldön a külképviseletnél bejelenteni.
A személyazonosító igazolvány eltulajdonítása miatt a bejelentési kötelezettség a rendőrségnél tett feljelentéssel is
teljesíthető.
(2) Ha az (1) bekezdésben foglalt bejelentést a külképviseletnél teszik meg, úgy az haladéktalanul értesíti a központi szervet, amely haladéktalanul gondoskodik az okmány elvesztése, eltulajdonítása, megsemmisülése tényének a nyilvántartáson történő átvezetéséről.
(3) Ha az (1) bekezdésben foglalt bejelentést a körzetközponti jegyzőnél teszik meg, úgy az haladéktalanul
gondoskodik az okmány elvesztése, eltulajdonítása,
megsemmisülése tényének a nyilvántartáson történő átvezetéséről.
(4) Ha az (1) bekezdésben foglalt bejelentést a rendőrségnél tett feljelentéssel teljesítik, a rendőrség haladéktalanul, elektronikus úton értesíti a központi szervet,
amely haladéktalanul gondoskodik az okmány elvesztése,
eltulajdonítása, valamint megsemmisülése tényének a
nyilvántartáson történő átvezetéséről.”
(3) A Szig. Korm. rendelet 32/A. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„32/A. § (1) A megtalált személyazonosító igazolványról a megtalálástól számított három munkanapon belül ér
tesíteni kell bármely körzetközponti jegyzőt, illetve külképviseletet. (2) Ha az (1) bekezdésben foglaltak szerint a külképviselet értesül az okmány megtalálásáról, úgy haladéktalanul értesíti a központi szervet, amely gondoskodik a
találás tényének a nyilvántartáson történő azonnali átvezetéséről.
(3) Ha az (1) bekezdésben foglaltak szerint a körzetközponti jegyző értesül az okmány megtalálásáról, úgy haladéktalanul gondoskodik a találás tényének a nyilvántartáson történő átvezetéséről.
(4) Ha a rendőrség értesül az okmány megtalálásáról,
úgy haladéktalanul értesíti bármely körzetközponti jegyzőt, aki gondoskodik a találás tényének a nyilvántartáson
történő átvezetéséről.
(5) Az állandó személyazonosító igazolvány elvesztéséről, eltulajdonításáról, megsemmisüléséről, illetve megtalálásáról szóló bejelentésről felvett jegyzőkönyvet a körzetközponti jegyző, illetve külföldön a külképviselet a
központi szervnek továbbítja.”
28. § A külföldre utazásról szóló 1998. évi XII. törvény végrehajtásáról szóló 101/1998. (V. 22.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Utv. vhr.) 24. §-ának (4)–(7) bekezdése
helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Akinek az úti okmányát eltulajdonították, megsemmisült, vagy elvesztette, köteles azt haladéktalanul, de legkésőbb a tudomásra jutástól számított három munkanapon
belül az úti okmány iránti kérelem átvételére jogosult
szervnél vagy az útlevélhatóságnál bejelenteni. Az úti okmány eltulajdonítása miatt a bejelentési kötelezettség a
rendőrségnél tett feljelentéssel is teljesíthető.
(5) A bejelentésről – ha az nem a Hivatalnál történik – haladéktalanul értesíteni kell a Hivatalt. Ha a bejelentési kötelezettséget a rendőrségnél teljesítették, a
rendőrség elektronikus úton értesíti a Hivatalt. A Hivatal haladéktalanul gondoskodik az úti okmány eltulajdonítása, megsemmisülése, elvesztése tényének az úti okmányok központi nyilvántartásban történő átvezetéséről.
(6) Az elveszettnek vélt és az erről szóló bejelentés után
megtalált úti okmányról a megtalálástól számított három
munkanapon belül értesíteni kell az úti okmány átvételére
jogosult szervet, illetve az útlevélhatóságot.
(7) Az értesítésről – ha azt nem a Hivatalhoz tették
meg – haladéktalanul tájékoztatni kell a Hivatalt. A Hivatal haladéktalanul gondoskodik a találás tényének a nyilvántartáson történő átvezetéséről.”
29. § (1) A Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások
Központi Hivatala létrehozásáról, feladatairól és hatásköréről szóló 276/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet (a továbbiakban: KEKKH rendelet) a következő 12/A. §-sal egészül ki:
„12/A. § (1) A hatáskörében kibocsátott – külön jogszabályokban meghatározott – okmányok vonatkozásában, a
KEKKH a még kitöltetlen okmányok következő adatait
kezeli:
a) az okmány típusa,
b) a kibocsátó szerv megnevezése, a kibocsátás jog
alapja, a kibocsátás, a megszüntetés időpontja,
c) az okmányazonosító,
d) az okmány tárolási helye,
e) az okmány bevételezésére, kiadására és felhasználá
sára, érvénytelenségére, selejtezésére vonatkozó adatok,
f) a SIS figyelmeztető jelzés kezelésével kapcsolatos
külön jogszabályban meghatározott adatok.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott nyilvántartásban
a nyilvántartásba vétel és az adatokban bekövetkező változások időpontját – időrendi sorrendben – is nyilván kell
tartani.”
(2) A KEKKH rendelet a következő 16/A. §-sal egészül
ki:
„16/A. § A Schengeni Végrehajtási Egyezmény keretében történő együttműködésről és információcseréről szóló
törvény 11. §-ának a)–c) pontjában meghatározott kitöltetlen okmány elvesztése, eltulajdonítása, megsemmisülése,
valamint találása tényének a 12/A. § szerinti nyilvántartásba való bejegyzésével egyidejűleg a KEKKH az N.SIS Hivatal útján intézkedik a figyelmeztető jelzés SIS-be történő elhelyezése iránt.”
VI. ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 30. § (1) E rendelet a kihirdetését követő ötödik napon lép hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti a Szig. Korm. rendelet 3. §-ának f) pontja és
4. §-ának f) pontja.
(3) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg
a) a Szig. Korm. rendelet 3. §-ának g) pontjában az
„ellopásáról” szövegrész helyébe az „eltulajdonításáról” szövegrész, 12. §-a (1) bekezdésének a) pontjában
az „ellopták” szövegrész helyébe az „eltulajdonították”
szövegrész,
b) az Utv. vhr. 18. §-ának (2) bekezdésében az „ellopásáról” szövegrész helyébe az „eltulajdonításáról” szövegrész
lép.
(4) Hatályát veszti
a) a 27–29. § és a 27. §-t megelőző cím, továbbá a 30. §
(2) és (3) bekezdése e rendelet hatálybalépését követő napon,
b) ez a bekezdés e rendelet hatálybalépését követő második napon.
31. § A Magyar Köztársaság Külügyminisztériuma – a
Schengeni Végrehajtási Egyezmény (a továbbiakban:
SVE) 108. cikkének (4) bekezdésében meghatározott kötelezettség teljesítése érdekében, az SVE-ben meghatározott letéteményesen keresztül – tájékoztatja az SVE-ben
részes államokat e rendelet 3. §-ában meghatározott szerv
kijelöléséről.
Az Európai Unió jogának való megfelelés 32. §
E rendelet a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
a) a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi
Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i schengeni
megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény (Schengeni Végrehajtási Egyezmény) 92–119. cikke,
b) a terrorizmus elleni küzdelem keretében a Schengeni
Információs Rendszer egyes új funkcióinak bevezetéséről
szóló 871/2004/EK tanácsi rendelet (2004. április 29.)
1. cikke,
c) néhány új funkciónak – többek között a terrorizmus
elleni küzdelemnek – a Schengeni Információs Rendszerbe történő bevezetéséről szóló 2005/211/IB tanácsi határozat (2005. február 24.) 1. cikke,
d) az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (2002. június 13.) 9. cikke.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
169/2008. (XII. 18.) AB végzés.  Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldánya és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság
302/2008. (X. 3.) OVB határozata ellen benyújtott kifogást érdemi vizsgálat nélkül visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a végzését a Magyar Közlönyben közzéteszi.
1. Magánszemély 2008. szeptember 9-én országos népszavazási kezdeményezés tárgyában aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: OVB) hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven az alábbi kérdés szerepelt:
„Egyet ért-e Ön azzal, hogy a Magyar Köztársaságban
előrehozott választás legyen?”.
Az OVB az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését a 302/2008. (X. 3.) OVB határozatával az országos
népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi
III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 10. § a) pontja alapján megtagadta. Az OVB a határozat indokolásában az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés d) pontjára hivatkozott,
mely szerint az országgyűlési képviselők választását a
köztársasági elnök tűzi ki, illetve hivatkozott az Alkotmány 28/B. § (1) bekezdésére is, melynek megfelelően országos népszavazás tárgya csak az Országgyűlés hatáskörébe tartozó kérdés lehet.
2. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény
(a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján a kezdeményező kifogást nyújtott be az Alkotmánybírósághoz
a 302/2008. (X. 3.) OVB határozat ellen. A kifogással érintett határozat a Magyar Közlöny 2008. évi 142. számában,
2008. október 3-án jelent meg. A kifogás 2008. október
13-án, vagyis a törvényes határidőn belül érkezett az
OVB-hez.
A kifogás benyújtója szerint sajnálatos, hogy az országgyűlési képviselők nem az ország és a választók érdekeit
képviselik, azonban egyebekben beadványában az Alkotmánybíróság számára is értékelhető érveket nem ad elő.
3. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az
Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
(a továbbiakban: Abtv.) 1. § h) pontja alapján a Ve.
130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása
ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű. Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően
járt-e el.
Az Abtv. 22. § (2) bekezdése szerint az indítványnak
tartalmaznia kell a kérelem alapjául szolgáló okot. A Ve.
77. § (2) bekezdés a) és b) pontja szerint a kifogásnak tar
talmaznia kell a jogszabálysértés megjelölését és annak bizonyítékait. A 77. § (5) bekezdése szerint a kifogást érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani, ha az elkésett, vagy
nem tartalmazza a 77. § (2) bekezdés a)–b) pontjában foglaltakat. [85/2008. (VI. 13.) AB végzés, ABK 2008. június, 945.] A kifogás benyújtója az OVB határozattal szemben nem fogalmazta meg, hogy azt miért tartja jogszabálysértőnek, és nem jelölt meg azzal kapcsolatban konkrét
jogsértést sem, így a kifogás nem tekinthető érdemben elbírálhatónak. Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság
a tartalmi követelményeknek meg nem felelő kifogást az
Abtv. 22. § (2) bekezdése, valamint a Ve. 116. §-ában és
77. § (5) bekezdésében foglaltak alapján érdemi vizsgálat
nélkül visszautasította.
Az Alkotmánybíróság a végzés közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére tekintettel rendelte el.
Budapest, 2008. december 16. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1325/2016. (VII. 1.) Korm. határozata a TIOP-2.2.4-09/1-2010-0009 azonosító számú („Központi technológiai tömb és integrált aktív ellátás fejlesztése a tatabányai Szent Borbála Kórházban” című) projekt támogatásának növeléséről.
A Kormány
 1. jóváhagyja a  TIOP-2.2.4-09/1-2010-0009 azonosító számú, „Központi technológiai tömb és integrált aktív ellátás
fejlesztése a tatabányai Szent Borbála Kórházban” című projekt (a továbbiakban: projekt) támogatásának növelését
az 1. melléklet szerint,
2. hozzájárul a projekt támogatási szerződésének 1. melléklet szerinti módosításához.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
40/2017. (X. 11.) MvM utasítása miniszteri biztos kinevezésének visszavonásáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII.  törvény 38.  § (5)  bekezdése alapján a  megyei fejlesztési biztosok kinevezéséről szóló 25/2017. (VII. 6.)
MvM utasítással miniszteri biztossá kinevezett dr. Bene Ildikó kinevezését – kérésére – 2017. szeptember 30-ai hatállyal
visszavonom.
2. § Hatályát veszti a megyei fejlesztési biztosok kinevezéséről szóló 25/2017. (VII. 6.) MvM utasítás 1. § 10. pontja.
3. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
18/2013. (VI. 21.) BM utasítása az integritási bejelentésekkel kapcsolatos ügyek egységes intézésének részletes szabályairól.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján, az államigazgatási szervek integritásirányítási
rendszeréről és az  érdekérvényesítők fogadásának rendjéről szóló 50/2013. (II. 25.) Korm. rendelet 4.  § (2)  bekezdésében
meghatározott eljárásrend szabályozása céljából kiadom az alábbi utasítást:
1. § (1) Az  utasítás hatálya a  foglalkoztatási jogviszonyától függetlenül, a  Belügyminisztériumban foglalkoztatott
munkatársak minisztériumban végzett tevékenységével kapcsolatos magatartására, valamint a Belügyminisztérium
jogszabályoknak, célkitűzéseknek, értékeknek és elveknek megfelelő működésére terjed ki.
(2) Az utasítás hatálya nem terjed ki a munkatársak azon magatartására, amellyel kapcsolatban más jogszabály szerint
kijelölt szerv jogosult és köteles eljárni.
2. § (1) Az  integritás bejelentéseket (a továbbiakban: bejelentések) az utasítás hatálya alá tartozó személyek szóban vagy
írásban tehetik meg.
(2) A szóban tett bejelentések esetében a bejelentések fogadása az integritási tanácsadó fogadó helyiségében történik.
A szóban tett bejelentésekről jegyzőkönyvet kell felvenni.
(3) Az írásban tett bejelentések esetén a bejelentés postai úton, telefax formájában, az integritás tanácsadónak történő
átadással, integritás bejelentés fogadására kialakított elektronikus címen (integritasbejelentes@bm.gov.hu), valamint
a minisztérium kijelölt közösségi pontján elhelyezett írásbeli bejelentések fogadására kialakított zárt ládában tehetőek
meg. A ládák tartalmának begyűjtéséről naponta az integritás tanácsadó gondoskodik.
3. § A bejelentések iktatásáról – azok beérkezését követően haladéktalanul – az integritás tanácsadó gondoskodik.
4. § (1) Az  integritási tanácsadó a  beadvány beérkezését követően haladéktalanul megvizsgálja, hogy az  integritási
bejelentésnek minősül-e.
(2) Az integritási tanácsadó az integritási bejelentésnek nem minősülő bejelentéseket, annak tartalmától függően:
a) további ügyintézés végett három napon belül átteszi a Belügyminisztérium eljárásra jogosult más szervezeti
egységéhez (panasz, közérdekű bejelentés vagy javaslat);
b) az 1. § (2) bekezdése esetén haladéktalanul javaslatot tesz a közigazgatási államtitkárnak az bejelentés eljárásra
jogosult szervhez vagy szervezeti egységhez történő áttételére. 5. § (1) Az integritási tanácsadó az ügyintézés első fázisaként az integritási bejelentést az alábbi szempontok alapján értékeli:
a) a bejelentés jellege (a szervezet működésével összefüggő visszaélés, szabálytalanság, korrupciós kockázatra
való figyelemfelhívás);
b) a bejelentés tartalma szerint igényli-e vizsgálat lefolytatását;
c) a bejelentés igényel-e sürgős intézkedést.
(2) Az  integritási tanácsadó sürgős intézkedést igénylő bejelentésről, a  bejelentés rövid tartalmi összefoglalóját és
az ügymenetre vonatkozó javaslatot tartalmazó feljegyzésben haladéktalanul tájékoztatja a közigazgatási államtitkárt.
6. § (1) Az integritási tanácsadó a bejelentés értékelését követően megvizsgálja az eljárásához szükséges, vagy a beadványban
jelzett dokumentumok, valamint a bejelentés intézéséhez szükséges további egyéb információk rendelkezésre állását.
Amennyiben szükséges intézkedik a dokumentumok, információk (továbbiakban együtt: adat) beszerzése iránt.
(2) Az  adatok rendelkezésre bocsátása érdekében megkeresett szervezeti egység vezetője köteles azokat
a megkeresésben, a bejelentésben foglaltakra figyelemmel meghatározott határidőben, az adatkezelésre vonatkozó
szabályok betartása mellett – amely sürgős intézkedést igénylő ügy esetén 3 munkanapnál, más esetekben 15 napnál
hosszabb nem lehet – az integritás tanácsadó rendelkezésére bocsátani.
(3) A  megkeresett szervezeti egység vezetője az  indokok megjelölése és a  teljesítésre vonatkozó határidő – amely
8 napnál hosszabb nem lehet – megadása mellett köteles a megadott határidő lejárta előtt írásban vagy elektronikus
úton jelezni, ha az adat szolgáltatásának határidőben nem tud eleget tenni.
7. § (1) Amennyiben a  bejelentés jellege és eredményes intézése ezt indokolttá teszi, az  integritási tanácsadó az  ügyben
érintett vagy arról ismerettel rendelkező munkatársat meghallgatja.
(2) Az  integritási tanácsadó a  személyes meghallgatás kezdeményezéséről a  munkatársat legalább a  meghallgatás
időpontja előtt 3 nappal értesíti. Az értesítésnek tartalmaznia kell a bejelentés tárgyát.
(3) A személyes meghallgatásról készült jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell:
a) meghallgatás helyét, időpontját;
b) a meghallgatott nevére, jogviszonyára, szervezeti egységére vonatkozó adatokat;
c) a meghallgatás tárgyát;
d) a meghallgatás során feltett kérdéseket és azokra adott válaszokat;
e) a jegyzőkönyv pontosságáról szóló nyilatkozatot;
f ) a meghallgatáson résztvevők aláírását.
8. § A bejelentések ügyintézési határideje harminc nap, mely a  6.  § (3)  bekezdése esetén legfeljebb 8 nappal
meghosszabbodik. Az ügyintézési határidő a bejelentés beérkezését követő napon kezdődik.
9. § A közigazgatási államtitkár az integritás tanácsadó indokolt kérésére az ügyintézési határidőt a 8. §-ban foglaltakról
eltérően is megállapíthatja.
10. § Ügyintézés alatt álló bejelentéssel tartalmában megegyező újabb, eltérő személyektől érkező bejelentések
az első bejelentés lezárásáig egyesíthetők. Ebben az esetben a 11. § szerinti összegző feljegyzésben erre a  tényre
a bejelentések iktatószámának megjelölésével utalni kell.
11. § (1) Az integritási tanácsadó a bejelentésről az ügyintézés lezárását követően összegző feljegyzést készít a közigazgatási
államtitkár részére.
(2) Az összegző feljegyzés tartalmazza:
a) a bejelentés rövid összefoglalását,
b) a bejelentés alapján már megtett intézkedéseket,
c) a vizsgálat nélkül lezárható ügyek esetében a vizsgálat mellőzésének okait,
d) az eljárás során figyelembe vett, illetve mellőzött adatokat,
e) az ügy lezárásához szükséges intézkedésekre vonatkozó javaslatokat.
(3) Az integritási tanácsadó az összegző feljegyzést a vizsgálat során keletkezett dokumentumokkal és az ügy lezárásához
szükséges tervezetekkel, a  bejelentő részére elkészített válaszlevél-tervezettel együtt terjeszti fel a  közigazgatási
államtitkárhoz.
12. § Korábbiakban már vizsgált és tartalmában megegyező bejelentések vizsgálata mellőzhető, amiről a  bejelentőt
tájékoztatni kell. Ebben az esetben az összegző feljegyzésben a korábbi vizsgálatra és annak eredményére utalni kell.
13. § Az eljárás alatt keletkezett iratokba:
a) teljes körűen az integritás tanácsadó, a közigazgatási államtitkár, a közigazgatási államtitkár titkárságvezetője;
b) nyilatkozatait illetően a meghallgatott
tekinthet be.
14. § (1) A bejelentő a bejelentésében vagy meghallgatása során kérheti adatainak zártan történő kezelését. Ebben az esetben
a bejelentő adatait az ügy iratai között az integritás tanácsadó által aláírt zárt borítékban kell elhelyezni, amelynek
tartalmáról csak a közigazgatási államtitkárnak lehet adatot szolgáltatni.
(2) Amennyiben bejelentés jellege ezt indokolttá teszi, más meghallgatott is kérheti személyes adatainak zártan történő
kezelését. A  szervezeti egység vezetője a  saját személyes adatainak zártan kezelése érdekében kérelmet nem
terjeszthet elő.
15. § Ez az utasítás a közzétételét követő 5. napon lép hatályba.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
34/2014. (IV. 8.) ME határozata helyettes államtitkár felmentéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 221. § (2) bekezdés c) pontja alapján, a közigazgatási és
igazságügyi miniszter javaslatára
Fekete Gábort, a  Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium helyettes államtitkárát e  tisztségéből más fontos
megbízatására tekintettel
– 2014. április 8-ai hatállyal – felmentem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1279/2012. (VIII. 6.) Korm. határozata a Környezet és Energia Operatív Program keretében egymilliárd forintot meghaladó támogatásra javasolt projektjavaslat jóváhagyásáról („Duna-Vértes Köze Regionális Hulladékgazdálkodási Program”).
A Kormány 1. jóváhagyja az 1. mellékletben foglalt – Komárom-Esztergom, Pest és Fejér megye területén megvalósuló – egymilliárd
forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatot, továbbá 2. a 2. mellékletben foglalt feltételekkel, illetve feltételek teljesülése esetén hozzájárul ahhoz, hogy a Környezetvédelmi
Programok Irányító Hatósága a támogatási szerződést megkösse. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Dr. Semjén Zsolt s. k.
miniszterelnök-helyettes


text:
19/2014. (III. 4.) BM rendelete a Békés Megyei Építész Kamara közigazgatási feladatainak ellátására eljáró szerv kijelölésének a megszüntetéséről.
A tervező- és szakértő mérnökök, valamint építészek szakmai kamaráiról szóló 1996.  évi LVIII.  törvény 54.  §-ában kapott
felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § u) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Hatályát veszti a  Csongrád Megyei Építész Kamara és a  Békés Megyei Építész Kamara közigazgatási feladatainak
ellátására eljáró szervek kijelöléséről szóló 77/2012. (XII. 21.) BM rendelet.
2. § (1) Az  e  rendelet hatálybalépését követő 8 napon belül a  Hajdú-Bihar Megyei Építész Kamara titkára a  Békés Megyei
Építész Kamara titkárának jegyzőkönyvben rögzítve átadja az  e  rendelet hatálybalépésekor folyamatban
lévő, a  tervező- és szakértő mérnökök, valamint építészek szakmai kamaráiról szóló 1996.  évi LVIII.  törvény
(a továbbiakban: Kamarai tv. ) 42. § (1) bekezdés a) pontja és 42. § (5) bekezdése szerinti közigazgatási ügyek iratait,
az iratok kezelésére vonatkozó jogszabályoknak megfelelő bontásban.
(2) Az e rendelet hatálybalépését követő 60 napon belül a Békés Megyei Építész Kamara a Kamarai tv. 39. § (6) bekezdés
a) és b)  pontja alapján dönt a  Hajdú-Bihar Megyei Építész Kamara által ideiglenes névjegyzékbe vett személyek
kamarai tagságáról.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba, és a kihirdetését követő 60. napon hatályát veszti.
4. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
70/2008. (X. 3.) ME határozata főiskolai tanár kinevezéséről és főiskolai rektor megbízásáról.
A felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény
101. § (3) bekezdés a) és b) pontjában foglalt jogkörömben, az oktatási és kulturális miniszter előterjesztésére
dr. Dolhai Lajost, – 2008. november 1-jei hatállyal –
főiskolai tanárrá kinevezem, és az Egri Hittudományi Főiskolán
– a 2008. november 1-jétől 2014. augusztus 31-éig terjedő időtartamra –
a rektori teendők ellátásával megbízom. Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
251/2015. (V. 26.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés i) pontja, valamint a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 9. §-a
alapján – a belügyminiszter BM/7940-1/2015. számú előterjesztésére – Mihlisz Szláva (születési neve: Mihlisz Szláva
Mihájlovics, születési hely, idő: Feketepatak [Szovjetunió], 1978. május 13.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2015. május 7. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök