text:
21/2019. (VI. 26.) AB határozata a Kúria Kvk.II.37.706/2019/4. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Schanda Balázs alkotmánybíró párhuzamos
indokolásával és dr. Hörcherné dr. Marosi Ildikó alkotmánybíró különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Kúria Kvk.II.37.706/2019/4. számú végzése alaptörvény-ellenes, ezért azt
megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának közzétételét a Magyar Közlönyben.
I. [1] 1. A  Fidesz – Magyar Polgári Szövetség (székhely: 1062 Budapest, Lendvay utca 28.), az  Európai Parlament
tagjainak 2019. évi választásán a  Kereszténydemokrata Néppárttal (székhely: 1141 Budapest, Bazsarózsa utca 69.)
nyilvántartásba vett közös listát állító jelölő szervezet, jogi képviselő útján eljárva az  Alkotmánybíróságról szóló
2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a és a  választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény
(a  továbbiakban: Ve.) 233.  §-a alapján a  Kúria 2019. június 6-án meghozott Kvk.II.37.706/2019/4. számú végzése
alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
[2] 1.1. Az alkotmányjogi panaszra okot adó ügyben a Kúria a Nemzeti Választási Bizottság 56/2019. számú határozatát
és az  Fővárosi Választási Bizottság 6/2019. (IV. 15.) számú határozatát megváltoztatta, a  kérelmező kifogásának
részben helyt adott és megállapította, hogy a  FIDESZ – Magyar Polgári Szövetség és a  Kereszténydemokrata
Néppárt (a továbbiakban: FIDESZ–KDNP) 2019. április 8. napján – megtévesztő tájékoztatásával – megsértette a Ve.
2. § (1) bekezdés e) pontját.
[3] A jelen alkotmányjogi panasz előzményéhez tartozik, hogy a  Kúria – két eredményes alkotmányjogi panaszt
követően – másodszor megismételt eljárásban hozott döntést.
[4] A kúriai felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás értelmében 2019. április 8-án 18 óra 38 perckor Budapesten,
a  Kálvin téri aluljáróban rögzített videofelvétel alapján a  FIDESZ–KDNP aktivistái aláírásokat gyűjtöttek.
A videofelvétel alapján a FIDESZ–KDNP logóival ellátott kihelyezett pulton a „Nekünk Brüsszelben is Magyarország
az  első! Május 26.” felirat szerepel, a  pulton elhelyezett aláírásgyűjtő lapok fejrészén a „Támogatom Orbán Viktor
programját, állítsuk meg a  bevándorlást!” felirat olvasható, az  aktivisták a  videót készítő személy kérdésére
pedig többször is azt állították, hogy az  aláírásgyűjtő lapokon a  FIDESZ–KDNP számára a  2019. május 26. napjára
kitűzött európai parlamenti képviselők választására a  jelöltállításhoz szükséges aláírásokat gyűjtik. Ugyanakkor
az a tájékoztatás is elhangzik, hogy az aláírásgyűjtést nem a jelöltállítás érdekében végzik.
[5] 1.2. 2019. április 11-én a  kérelmező kifogást nyújtott be a  Nemzeti Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: NVB)
a  hozzá eljuttatott videofelvétel miatt. Álláspontja szerint a  videofelvételen szereplő aktivisták állításuk ellenére
nem a Ve. szerinti ajánlóíven, és ezért valójában nem az európai parlamenti választásokon való jelöltállítás céljából
gyűjtöttek aláírásokat, megtévesztően jártak el, amellyel megsértették a  Ve. 2.  § (1)  bekezdés a)  pontjában
foglalt, a  választás tisztaságának megóvására, valamint a  2.  § (1)  bekezdés e)  pontjában foglalt, jóhiszemű és
rendeltetésszerű joggyakorlásra vonatkozó választási eljárási alapelveket, továbbá a  Ve. 120.  § (1)  bekezdésében
foglaltakat, amely szerint jelöltet ajánlani ajánlóíven lehet. Az  NVB a  kifogást áttette a  Fővárosi Választási
Bizottsághoz (a továbbiakban: FVB).
[6] Az FVB a 6/2019. (IV. 15.) számú határozatában a kifogást elutasította a jogsértés hiányára utalással. Megállapította,
hogy az aláírásgyűjtés nem volt jogsértő, az adott tájékoztatás ellentmondó volt, de a helyes információ is többször
elhangzott, a téves információk a felvétel készítőjét sem tévesztették meg.
[7] A kérelmező fellebbezést nyújtott be. Érintettségének igazolásául előadta, hogy olyan jelölő szervezet, amelynek
listáját a  2019-es európai parlamenti választásokra az  NVB 44/2019. számú határozatával nyilvántartásba vette.
Az NVB az 56/2019. számú határozatával a fellebbezést érdemi vizsgálat nélkül elutasította a kérelmező ügyben való
érintettségének hiányára hivatkozással.
[8] A kérelmező a  bírósági felülvizsgálati kérelmében az  NVB határozatának megváltoztatását és elsődlegesen
annak megállapítását kérte, hogy a  FIDESZ–KDNP aktivistái megsértették a Ve. 2.  § (1)  bekezdés c) és e)  pontjait,
másodlagosan pedig az  FVB határozatának helybenhagyását kérte. A  Kúria 2019. április 26. napján meghozott
Kvk.II.37.515/2019/2. számú döntésében az  NVB 56/2019. számú határozatát és az  FVB 6/2019. (IV. 15.) számú
határozatát megváltoztatta, az  indítványozó (felülvizsgálati kérelmével módosított) kifogásának részben helyt
adott, és megállapította, hogy a  FIDESZ–KDNP a  tényállásban írt magatartásával megsértette a  jóhiszemű és
rendeltetésszerű joggyakorlás alapelvét.
[9] 1.3. A  FIDESZ–KDNP alkotmányjogi panasza folytán eljárt Alkotmánybíróság a  2019. május 7-én meghozott
16/2019. (V. 14.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh1.) megállapította a  Kúria végzésének alaptörvényellenességét, és megsemmisítette azt, továbbá alkotmányos követelményként állapította meg: a  Ve. 228.  §
(2)  bekezdése értelmezésénél és alkalmazásánál az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdéséből következő
alkotmányos követelmény, hogy a  Kúria előtt folyamatban lévő felülvizsgálati ügyben az  ellenérdekű fél számára
a nyilatkozattétel lehetőségét biztosítani kell.
[10] A Kúria a  megismételt eljárásban úgy határozott, hogy „az Alkotmánybíróság határozatában foglalt – kifogással
támadott jelölő szervezeti magatartás jogi minősítésére, választási eljárási alapelv érvényre jutását kizáró jogi
érvelésére vonatkozó – döntésére figyelemmel azt kellett megállapítania, hogy a  jelen esetre vonatkozóan
a FIDESZ–KDNP jelölő szervezet kampánytevékenységének gyakorlása során – a véleménynyilvánítási szabadságra
tekintettel – nem követett el jogsértést.”
[11] E döntés ellen a  kérelmező nyújtott be alkotmányjogi panaszt. Eszerint a  Kúria e  döntése – annak indokolására
figyelemmel – sérti az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való jogát, mert
a Kúria a felülvizsgálati kérelemben foglaltakat érdemben nem vizsgálta.
[12] 1.4. Az Alkotmánybíróság a 18/2019. (VI. 12.) AB határozatával (a továbbiakban: Abh2.) megállapította, hogy a Kúria
Kvk.II.37.628/2019/4. számú végzése alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisítette. A  határozat értelmében
a  Kúria megismételt eljárásban hozott végzése az  NVB döntésének megváltoztatását, és az  FVB döntésének
helybenhagyását lényegében nem indokolta, hanem
– egyrészt minden indokolás, a tényállásnak a véleményszabadság tükrében való mérlegelése nélkül utalt arra,
hogy a FIDESZ–KDNP adatszerzése megtévesztő volt,
– másrészt szintén minden további indokolást mellőzve úgy foglalt állást, hogy „A Kúriának a [34] bekezdésben
írtak fenntartása és hangsúlyozása mellett az Alkotmánybíróság határozatában foglalt – kifogással támadott
jelölőszervezeti magatartás jogi minősítésére, választási eljárási alapelv érvényre jutását kizáró jogi
érvelésére vonatkozó – döntésére figyelemmel azt kellett megállapítania, hogy a  jelen esetre vonatkozóan
a  FIDESZ–KDNP jelölő szervezet kampánytevékenységének gyakorlása során – a  véleménynyilvánítási
szabadságra tekintettel – nem követett el jogsértést”,
– harmadrészt nem fordított figyelmet arra, hogy a  végzés indokolása összhangban álljon annak rendelkező
részével.
[13] A második megismételt eljárásban a  Kúria a  Kvk.II.37.515/2019/2. számú ügyben kifejtetteket megerősítve
hangsúlyozta, hogy a  jelölő szervezeteket támogató, a  jelölő szervezet támogatását kifejező aláírásgyűjtés
általában véve nem jogsértő, megengedett, csak a  választópolgárnak pontosan tudnia kell, hogy aláírása milyen
célt szolgál, és adatait milyen célból használják fel. Ha azonban a választópolgár az adatai felhasználásával a jelölő
szervezet aktivistái által adott megtévesztő tájékoztatás miatt nincs tisztában, az  jogsértő helyzetet eredményez.
A  Kúria tehát a  véleménynyilvánítás szabadságának lényeges magjaként tiszteletben tartja a  jelölő szervezetek
és a  választópolgárok közötti szabad politikai kommunikáció tartalmát, azonban e  tevékenység – annak módja
miatt – addig élvezi a  véleménynyilvánításhoz való jog alkotmányos védelmét, amíg jogszerűtlensége okán nem
akadályozza a  jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás választási alapelvnek mint alkotmányos értéknek
az  érvényesülését. Ellenkező esetben, ahogy az  jelen ügyben is megállapítható, a  Kúria által megállapított
jogsértés a véleménynyilvánításhoz való jog szükséges és arányos korlátozásának minősül. Rámutatott a Kúria arra,
hogy jelen ügyben egyszeri esetet vizsgálva állapított meg jogsértést, azt az  aktivisták magatartásához kötötte,
az  ellentmondásos tájékoztatásuk miatt. A  jogsértés megállapítása további jogkövetkezmények (bírság, eltiltás)
alkalmazása nélkül csupán jelzés értékű döntésnek minősül, amely egyúttal felhívja valamennyi jelölő szervezet
figyelmét a hasonló helyzetekben elvárt magatartásra (Indokolás [47]–[48]).
[14] 2. Az alkotmányjogi panasz utal az Abh1.-re, ennek értelmében a politikai szervezet – a kampányban jelölő szervezet –
és támogatói vagy választói közötti kommunikáció az  Alaptörvény IX.  cikkében biztosított véleménynyilvánítás
szabadsága mint kommunikációs alapjog által védett körbe tartozik. A  panasz értelmében az  Alaptörvény IX.  cikk
(1)  bekezdésében foglalt alapvető jog tekintetében a  bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség
igazolható, mivel a  Kúria az  Alaptörvény IX.  cikkében biztosított jogok alkotmányos tartalmát elmulasztotta
érvényre juttatni, az  Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdésében foglalt mérlegelési tesztet nem végezte el, hanem a  Ve.
egyes rendelkezéseit alkotmányos értéknek nyilvánítva csak formálisan próbált megfelelni az  Alaptörvényből és
az Alkotmánybíróság határozataiból következő kötelezettségének. A Kúria érdemi indokolás nélkül állapította meg, hogy
az Alaptörvényben nem szereplő, abból nem levezethető eljárási alapelvek alkotmányos értéknek minősülnek. A Kúria
túllépte a jogszabályok értelmezési tartományának alkotmányos kereteit. A panasz értelmében alapvető alkotmányjogi
jelentőségű kérdést vet fel, hogy a  Ve. 2.  § (1)  bekezdésében foglalt alapelvek alkalmazása megengedhető-e
az Alaptörvényben foglalt jogok sommás értékelésen alapuló, érdemi érvelés nélkül történő korlátozása, vagyis törvényi
alapelvekre hivatkozással indokolható-e bármely alapvető jog, a  jelen esetben az  Alaptörvény IX.  cikk (1)  bekezdése
korlátozása.
[15] A panasz részletesen kifejti, hogy a Kúria végzésében hivatkozott 18/2008. (III. 12.) AB határozat nem alkalmazható,
mert az  olyan esetre vonatkozott, amikor a  népszavazási kezdeményezők valódi szándék nélkül kezdeményeztek
kérdés-hitelesítési eljárásokat. A  jelen esettel ez  nem hozható összefüggésbe, mert még a  Kúria sem állít többet,
a panasz szerint azt is alaptalanul, hogy az indítványozó képviseletében eljáró személyek egy, a helyzettel tisztában
lévő, aláírásgyűjtő ívet kitölteni nyilvánvalóan nem óhajtó személynek adtak megtévesztésre alkalmas tájékoztatást.
A  rendeltetésszerű joggyakorlás sérelme választási eljárásban csupán a  jogsértés elvont lehetőségének puszta
felmerülése alapján nem állapítható meg. A Kúriának a felvételen elhangzottakat összefüggéseiben, előzményeiben
kellett volna vizsgálnia. A  jelen eseten fogalmilag kizárt a  választók megtévesztése. A  Kúria sem állítja azt, hogy
az  indítványozó bárkit megtévesztett volna, csak egy konkrét esetre hivatkozik, ott is csak a panasz szóhasználata
szerint „potencialitásra” alapozottan teszi ezt. A  felvételen szereplő személyek nem törekedtek megtévesztésre.
Mindezek miatt a Kúria a Ve.-ben szereplő alapelvnek kiterjesztő értelmezést adott, a panasz tartalma szerint a téves
vagy ellentmondásos (de nem megtévesztő) tájékoztatást is a Ve. e szabályának hatálya alá vonta.
[16] 3. A panasz értelmében a Kúria végzése ellentétes az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdésével is.
 [17] A Kúria a Ve.-ben foglalt követelményeken túlmenően további feltételeket állapított meg jogértelmezéssel, ezzel
valójában jogalkotást végzett. A  jogalkalmazó nem írhatja felül a  jogszabály tartalmát, és nem mehet szembe
az  Alkotmánybíróság határozatában foglaltakkal. A Ve. vonatkozásában az  Alkotmánybíróság már megállapította,
hogy a  Kúria nem jogosult arra, hogy jogértelmezés formájában a  Ve.-t kiegészítse a  törvényben nem szereplő
feltételek előírásával.
[18] A tisztességes eljárás sérelmének másik aspektusa a panasz szerint, hogy a Kúria a megismételt eljárásában, majd
a  második megismételt eljárásban sem kereste meg az  indítványozót a  jogszabályoknak megfelelő módon annak
érdekében, hogy az  indítványozó nyilatkozatot tegyen. A  panasz szerint a  jelölő szervezetek a  jogszabályban
előírt nyomtatványon adták meg azt az elektronikus levelezési címet, melyet a választási eljárás során a választási
szervekkel kapcsolattartásra használnak (a jelen esetben ez  a  val asztas 2018 @ fid esz. hu). Tekintettel a  rövid
határidőkre, ezt az  e-mail-címet az  indítványozó folyamatosan figyelemmel kíséri a  panasz szerint, ám a  Kúriától
nem érkezett nyilatkozattételre felhívó megkeresés erre a címre. A panasz utal arra, hogy a Kúria másik eljárásában
a megadott e-mail-címen keresztül hívta fel nyilatkozat megtételére (Kvk.I.37.640/2019/2.). A Kúria is meghatározott
e-mail-címre fogad el beadványokat (ez a  va lasz tasi felul vizsgalat @ kuria. birosag. hu cím). A  Kúria a  felhívását nem
a  bejelentett levelezési címre küldte meg és ezért csak formálisan teljesítette az  alkotmányos követelménynek
minősülő, a közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény 2. § (6) bekezdése szerinti kötelezettségét.
[19] A Kúria a döntése meghozatala során a végzése indokolása szerint ugyanakkor értékelte azt, hogy az indítványozó
kétszeri felhívás ellenére sem nyilatkozott, és ehhez azt a  jogkövetkezményt fűzte, hogy a  bizonyítékként elé tárt
videofelvételnek az  adatvédelmi tájékoztató felmutatására vonatkozó részét figyelmen kívül hagyta, és úgy
ítélte meg, hogy a  tájékoztató felmutatása tényéből nem volt megállapítható, hogy a  tájékoztató alkalmas volt-e
„az aktivisták megtévesztő tájékoztatásának tisztázására, korrigálására”. A panasz szerint a nyilatkozattételre felhívás
szabályszerűsége kétséges, melyből az  indítványozóra nézve hátrányos jogkövetkezmény származott, mivel
nyilatkozata hiányában a Kúria kétséget kizáróan nem bizonyított tényt értékelt a terhére.
[20] 4. A panasz azzal is érvel, hogy önmagában az a  tény, hogy a Kúria mindhárom végzésében ragaszkodott az első
végzésben foglaltakhoz, önmagában felveti a  tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét. A Kúria harmadik végzése
az  első kettőhöz nyúlt vissza, azok indokolása nagyfokú hasonlóságot mutat, azt a  meggyőződést alakítja ki
a jogkövető polgárokban, hogy a Kúria az ügyben először a jogsértés megállapításról hozott döntést, és csak azután
keresett hozzá jogi érveket, ezt követően törekedett csak az érdemi döntés alátámasztására. A Kúria jelen ügyben
támadott végzése végén található megjegyzések, a  Kúria eljárása, és az  eltérő döntéseket tartalmazó végzések
szövegazonossága összességében alappal veti fel a  panasz szerint a  pártatlanság hiányát is a  Kúria oldalán, ami
a tisztességes eljárásához való jog sérelmét jelenti.
II. [21] Az Alaptörvény érintett rendelkezései szerint:
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
[…]
XXVIII. cikk
(1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az  ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a  jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson,
észszerű határidőn belül bírálja el.
[…]
(7) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az olyan bírósági, hatósági és más közigazgatási döntés
ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”
III. [22] 1. Az Abtv. 56. § (1) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság az ügyrendjében meghatározottak szerinti tanácsban
eljárva dönt az  alkotmányjogi panasz befogadásáról. A  (2)  bekezdés szerint a  tanács mérlegelési jogkörében
vizsgálja az  alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben előírt tartalmi feltételeit, különösen
a 26–27. §-ok szerinti érintettséget, a jogorvoslat kimerítését, valamint a 29–31. §-ok szerinti feltételeket.
[23] Az indítványozó mint a választási kampányban a Kereszténydemokrata Néppárttal közös listát állító jelölő szervezet
érintettnek minősül, mert a kúriai döntés közvetlen rendelkezést tartalmaz rá.
[24] Az alkotmányjogi panasz előterjesztésének határidejét a Ve. 233. §-a rögzíti. Eszerint a választási szerv határozatával
kapcsolatos jogorvoslati eljárásban hozott bírói döntés elleni alkotmányjogi panasz a sérelmezett döntés közlésétől
számított három napon belül nyújtható be az  Alkotmánybírósághoz. A  Ve. 10.  §-a szabályozza a  határidők
számítását, mely szerint a Ve.-ben szabályozott határidők jogvesztők, a határidő annak utolsó napján 16 órakor jár le,
és a 16 órát követően teljesített eljárási cselekményt a következő napon teljesítettnek kell tekintetni.
[25] A döntést a  Kúria 2019. június 6-án közölte a  jelölő szervezetekkel telefaxon és – nem a  jelölő szervezetek által
a választási eljárásban kapcsolattartásra megadott címre – elektronikus dokumentum formájában. Az elektronikus
dokumentumként az alkotmányjogi panasz szerint 2019. június 9. napján a val asztasif elulvizs galat @kuria. birosag. hu
címre küldött alkotmányjogi panaszt a Kúria 2019. június 11-i dátummal érkeztette.
[26] Mivel a Ve. 10. §-a és 233. §-a alapján felmerült az indítvány elkésettsége, az Alkotmánybíróság 2019. június 11-én
kelt végzésében nyilatkozattételre hívta fel a Kúriát az alkotmányjogi panasz benyújtásának körülményeit illetően.
A Kúria 2019. június 13-i válasza szerint a panaszt 2019. június 8-án küldték meg a Kúriára, a megfelelő e-mail-címre.
Mindezekre tekintettel megállapítható, hogy az indítvány határidőben érkezettnek minősül.
[27] 2. Az  Abtv. 29.  §-a szerint az  Alkotmánybíróság az  alkotmányjogi panaszt a  bírói döntést érdemben befolyásoló
alaptörvény-ellenesség vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be. Az  alkotmányjogi
panasz befogadhatóságának vizsgálata során az Alkotmánybíróság a bírói döntés mellett figyelemmel volt a Kúria
által alkalmazott jogszabályra is.
[28] Az indítványozó alkotmányjogi panaszában részletesen ismerteti a  választási szervek és a  Kúria döntéseinek
körülményeit, amelyet az Alaptörvény számos rendelkezésébe ütközőnek tart.
[29] Alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés, hogy a  Ve. törvényi alapelveit (jóhiszemű, rendeltetésszerű
joggyakorlás) értelmezéssel a  bíróság kiegészítheti-e oly módon, hogy abba beletartozik a  téves, vagy
ellentmondásos tájékoztatás is megtévesztés nélkül, miként az  is, hogy a  Ve. alapelvét bíróság alaptörvényi
jelentőségűvé minősítheti-e, illetve ezt követően összemérheti-e az Alaptörvényben biztosított alapjogokkal.
[30] Alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés továbbá, hogy a  Kúria korábban alaptörvény-ellenesség miatt
megsemmisített határozatával lényegében azonos tényállás alapján, azonos rendelkező résszel meghozott újabb
határozata összhangban van-e az Alaptörvénnyel?
[31] Végül alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés, hogy a  kapcsolattartásra jogszabály előírásának megfelelően
bejelentett cím helyett más címre küldött felhívás eleget tesz-e az  Abh1.-ben írt alkotmányos követelménynek,
illetve ilyen esetben a nyilatkozattétel elmaradásához fűződhet-e jogkövetkezmény.
[32] Az Alkotmánybíróság tanácsa az alkotmányjogi panaszt 2019. június 13-án befogadta.
IV. [33] Az alkotmányjogi panasz megalapozott. [34] 1. Az  Alkotmánybíróság az  Abh1.-gyel megsemmisítette a  Kúria Kvk.II.37.706/2019/4. számú határozatát.
A megsemmisített és a most vizsgált határozat csekély nyelvtani eltérés mellett lényegében ugyanúgy rendelkezik:
a  Kúria ugyanazon eljáró tanácsa megváltoztatja az  NVB 56/2019. számú határozatát, valamint az  FVB 6/2019.
(IV. 15.) számú határozatát, és megállapítja, hogy a  FIDESZ–KDNP 2019. április 8. napján megtévesztő
tájékoztatásával megsértette a Ve. 2. § (1) bekezdés e) pontját, vagyis a jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás
elvét. A két rendelkező rész azonos jogcímen azonos megállapítást tesz.
[35] A két végzés rendelkező részének szintén azonos a  jogalapja: a  két tényállás között lényeges különbség nincs.
A  korábbi végzés szerint: „az aktivisták a  videót készítő személy kérdésére pedig többször is azt állították, hogy
az aláírásgyűjtő lapokon a FIDESZ–KDNP számára a 2019. május 26. napjára kitűzött európai parlamenti képviselők
választására a  jelöltállításokhoz szükséges aláírásokat gyűjtik”. A  most vizsgált végzés pedig azt állapítja meg,
hogy „A fenti helyszínen és körülmények között videót készítő személy kérdésére a  jelenlévő jelelő szervezeti
aktivisták (húszezres aláírást gyűjtenek-e, az aláírással az európai parlamenti választásra lehet-e delegálni kérdésre)
többször is azt állították, hogy az aláírásgyűjtő lapokon a FIDESZ–KDNP számára a 2019. május 26. napjára kitűzött
európai parlamenti képviselők választására a  jelöltállításhoz szükséges aláírásokat gyűjtik. E  mellett elhangzott
az a tájékoztatás is, hogy az aláírással Orbán Viktor migrációellenes programját lehet támogatni”. A különbség tehát
mindössze annyi, hogy a  most vizsgált határozat már rögzíti az  aláírásgyűjtés tényleges céljára utaló tájékoztatás
célját is.
[36] Az újabb végzés további indokolása az  Abh1.-ben írtaknak megfelelően a  tényállást formálisan már
a  véleménynyilvánítás szabadságának kontextusában vetette össze a  Ve. 2.  § (1)  bekezdés e)  pontjában írt
alapelvvel. Ennek során a  tényállásban megállapítottakat úgy értékelte, hogy „a jelölő szervezet videofelvételén
látható, aktivisták általi ellentmondásos kommunikációja megtévesztő, ezért sérti a Ve. 2. § (1) bekezdés e) pontja
szerinti jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás követelményét” (Indokolás [36]). Az indokolás kitér arra is, hogy
a Kúria eljáró tanácsa ezt annak ellenére állapította meg, hogy „az aktivisták által használt aláírásgyűjtő ív nem volt
azonos a hivatalos ajánlóívvel”, illetve „elhangzott a helyes tájékoztatás is” (Indokolás [37]). A Kúria végzése szerint
„[a] Kúria értékelte azt is, hogy a  videofelvétel végén látható, többszöri kérésre átadott adatvédelmi tájékoztató
pontos tartalma a  felvétel alapján nem kivehető, nem azonosítható, ugyanakkor a  FIDESZ–KDNP a  Kúria kétszeri
felhívása ellenére az  ügyben nem tett nyilatkozatot. Ennek következtében a  Kúria nem ismerhette meg ennek
a  tájékoztatónak a  tartalmát, így az sem volt az értékelés körébe vonható, hogy az adott adatvédelmi tájékoztató
alkalmas volt-e az  aktivisták megtévesztő tájékoztatásának tisztázására, korrigálására. Ezért a  Kúria nem tudta
a  jelölő szervezet javára értékelni ennek az  adatvédelmi tájékoztatónak a  felmutatását, mivel nem tudható, hogy
az a „húszezres aláíráshoz” vagy a szimpátia aláíráshoz kapcsolódott, és kellő tájékoztatást nyújtott” (Indokolás [39]).
[37] 2. Az  Alaptörvény 24.  cikk (2)  bekezdés d)  pontja szerint az  Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz alapján
felülvizsgálja a  bírói döntésnek az  Alaptörvénnyel való összhangját. Ennek érdekében vizsgálja, hogy a  rendes
bíróság döntésében alkalmazott jogértelmezés megfelel-e az  Alaptörvény 28.  cikkében megfogalmazott
szabályoknak, vagyis hogy az  eljáró bíróság, jelen esetben a  Kúria tanácsa a  jogalkalmazás során a  jogszabályok
szövegét elsősorban azok céljával és az  Alaptörvénnyel összhangban értelmezte-e, abból a  feltételezésből
kiindulva, hogy a  jogszabályok a  józan észnek és a  közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak.
Az  Alaptörvénnyel való összhang megállapíthatósága érdekében az  Alkotmánybíróság értelmezi az  Alaptörvényt,
mégpedig az  R)  cikk (3)  bekezdése figyelembevételével, az  alaptörvényi rendelkezések céljával, a  Nemzeti
hitvallással és történeti alkotmányunk vívmányaival összhangban. Az  Abtv. 39.  § (1)  bekezdése szerint, ha
az  Abtv. eltérően nem rendelkezik, az  Alkotmánybíróság döntése mindenkire nézve kötelező. Az  Abtv. a  Kúria
vonatkozásában ilyen eltérő rendelkezést nem tartalmaz, az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz folytán hozott
megsemmisítő határozata tehát a Kúriára nézve kötelező. Márpedig az Alkotmánybíróság megállapította már, hogy
az  ellentmondásos tájékoztatás Ve. 2.  § (1)  bekezdés e)  pontjába ütközésének megállapítása nincs összhangban
az Alaptörvénnyel.
[38] A Kúria eljáró tanácsa azonos tényállás és azonos jogcím alapján a  megismételt eljárásban a  korábban
megsemmisített végzésével azonos végzést hozott. Az  újabb végzése túllépte a  rendes bíróságok hatáskörét,
önkényes, visszaélés a  bírói függetlenséggel, ezért megsértette az  Alaptörvény XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében
biztosított tisztességes bírósági eljáráshoz való alapjogot.
[39] 3. Az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Kúria eljáró tanácsa Kvk.II.37.706/2019/4. számú végzésének
jogértelmezése is önkényes. A rendelkező része ugyanis azon alapul, hogy a „megtévesztő” és az „ellentmondásos”
fogalmakat egyrészt azonos tartalmúnak, másrészt egyaránt a  Ve. 2.  § (1)  bekezdés e)  pontjában foglalt tilalom
hatálya alá tartozónak, és ezért az  ott megfogalmazott alapelvbe ütközőnek tekinti. Ez  az  értelmezés nincs
összhangban az Alaptörvény IX. cikkével.
[40] A „megtévesztő” és az  „ellentmondásos” magatartások azonosítása a  Ve. hivatkozott alapelvében írtakkal
önmagában is a  szabály kiterjesztő értelmezése. A  jóhiszeműség és a  rendeltetésszerűség nem a  vizsgált
személy vagy szervezet magatartására, hanem az  e  magatartáshoz vezető szubjektív viszonyulásra vonatkozik.
A  Ve. szabályának éppen a  szubjektív elemek (alanyi oldal) figyelmen kívül hagyásával történt alkalmazása
az  objektív magatartás megítélésére (tárgyi oldal) lényegében túllép az  értelmezés keretein, és ténylegesen
új Ve. szabályként érvényesül a  végzésben. Arra pedig az  Alkotmánybíróság többször felhívta már a  Kúria
– és ezen belül a végzést hozó tanács – figyelmét, hogy a Ve.-t nem egészítheti ki, mert a bírói függetlenség nem
terjed ki a jogszabályok megváltoztatására.
[41] Nem kevésbé aggályos a  két fogalom azonos tartalmúnak tekintése. A  megtévesztés fogalmának több jogág, így
különösen a büntetőjog és a polgári jog dogmatikája kifinomult értelmezést adott. Ebből annyi a választási eljárások
számára is mindenképpen irányadó, hogy a  megtévesztés szándékos, sőt kifejezetten célirányos magatartást
feltételez (ezt nevezi a büntetőjog egyenes szándéknak). Az  ilyen célirányos magatartásnak ráadásul olyannak kell
lennie, hogy a  megtévesztő jelleg más számára ne legyen nyilvánvalóan felismerhető. A  vizsgált esetben a  Kúria
eljáró tanácsa által megállapított tényállás szerint erről szó nem lehet. Az  aktivisták magatartását, az  állítólagos
„megtévesztést” a felvétel készítője felismerte, hiszen ezen alapult a kifogás maga. Csakhogy a Kúria eljáró tanácsa
végzésének tényállása nem más számára nem felismerhető szándékos, sőt célirányos magatartást ír le. A  végzés
tényállása szerint jól felismerhetően zavaros, a videofelvétel készítőjének kérdésében foglalt választ megerősítő, és
az ennek ellentmondó, viszont a valós helyzetnek megfelelő helyes választ is tartalmazó magatartást ír le.
[42] Ennek pedig azért van jelentősége, mert az ugyan nem zárható ki, hogy sajátos körülmények esetén a megtévesztő
magatartás értelmezhető a Ve. alapelvében szereplő jóhiszeműség megsértéseként, de általános jelleggel ez nem
jelenthető ki. Ha ugyanis minden választási kampány során elhangzó kijelenést, magatartást, kampányszöveget
annak megtévesztő voltára hivatkozva össze kellene és lehetne vetni a  Ve. 2.  cikk (1)  bekezdés e)  pontjával,
az a teljes kampánykommunikációt és ezáltal a politikai küzdelmet bírói kontroll alá helyezné. Ez pedig a kampányt
formális jogalkalmazássá változtatná, ami sem nem észszerű, sem nem felelne meg a választási szabályok céljának.
Ez az oka annak, hogy kampány során a véleménynyilvánítás szabadsága jóval szélesebb körű, mint más esetekben
{1/2013. (I. 7.) AB határozat, Indokolás [93]–[94]; 5/2015. (II. 25.) AB határozat, Indokolás [23]–[24]}.
[43] A megtévesztő magatartás törvényi tilalmának a  Ve. 2.  § (1)  bekezdés e)  pontjába ütközése tehát esetenként
megállapítható lehet. Ennek szükséges, de nem elégséges feltétele, hogy a Ve. szabályában szereplő jóhiszeműség
hiánya, vagyis a  rosszhiszeműség bizonyítva legyen. A  jelen ügyben vizsgált végzés indokolása a  jó- vagy
rosszhiszeműségre utaló bizonyítékra még csak nem is utal (miként a  rendeltetésszerűséget érintőre sem).
Az ellentmondásos válaszok sem a szavak általánosan elfogadott jelentése, sem a  jogértelmezés szabályai szerint,
sem a konkrét tényállás alapján bizonyosan nem tartoznak a Ve. által tiltott magatartások közé, mivel önmagukban,
célzat nélkül nem sértik és nem is sérthetik a jóhiszeműség követelményét.
[44] Figyelemmel arra, hogy a  Kúria eljáró tanácsa meg sem kísérelte az  ellentmondásos válaszok rosszhiszeműségét
igazolni, az  adatvédelmi tájékoztatóra utaló felvételrészt pedig nem vonta értékelése körébe, értelmezése ebben
a  vonatkozásban sem felel meg az  Alaptörvény 28.  cikkének, mivel azt feltételezi, hogy a Ve. 2.  cikk (1)  bekezdés
e)  pontja nem észszerű célt szolgál. Választási eljárásban hosszadalmas bizonyítási eljárás nem folytatható le,
a  bizonyítás a  kérelmezőt terheli, ezért a  kifogásában nem bizonyított (vagy ellentmondásos) tényeket nem lehet
a  jelölő szervezet hátrányára értékelni. A  Ve. 212.  § (2)  bekezdés b)  pontja rögzíti, hogy a  benyújtott kifogásnak
tartalmaznia kell a  jogszabálysértés bizonyítékait, ennek hiányában a  kifogást a  Ve. 215.  § c)  pontja alapján
érdemi vizsgálat nélkül el kell utasítani. A  kifogás tárgyában a  választási szerv a Ve. 218.  § (1)  bekezdése alapján
a  rendelkezésre álló adatok alapján dönt, vagyis további bizonyítékok felvételére nincs lehetőség. A  fellebbezés
és a bírósági felülvizsgálat körében a Ve. 225. §-a kimondja, hogy új tények és bizonyítékok felhozhatók, azonban
ezeket is a jogorvoslati kérelemmel egyszerre kell benyújtani. A bizonyítási kötelezettség tehát a kérelmezőre esik,
és a  sikertelen bizonyítás következményei is őt terhelik. A  kérelmező a  felülvizsgálati kérelmében nem hozott fel
új bizonyítékot. A  Kúria eljáró tanácsának jogértelmezése tehát az  Alkotmánybíróság korábbi határozatával való
szembeszegüléstől függetlenül is önkényes, mert az  abból levont jogi következtetést a  korábbi végzéshez képest
pontosított tényállás nem támasztja alá, sőt ezt a  következtetést éppen kizárja. A  Kúria eljáró tanácsának vizsgált
végzése ezért megsértette az Alaptörvény IX. cikkében biztosított véleménynyilvánítás szabadságát.
[45] Az Alkotmánybíróság utal arra, hogy a  Kúria Kpkf.IV.37.702/2019/2. számú végzése – amely a  Kúria
Kvk.II.37.628/2019/4. számú végzésének megsemmisítését követő eljárást határozta meg – félreérthetetlenül azt
az  iránymutatást adta az  új eljárásra, hogy a  Kúria végzése feleljen meg az  Abh2. indokolása [39] bekezdésének.
Az  Abh2.-ben az  Alkotmánybíróság nem állapított meg alaptörvény-ellenességet a  Kúria eljáró tanácsa
Kvk.II.37.628/2019/4. számú végzésének rendelkező részét illetően. A  végzést azért semmisítette meg, mert
annak indokolása hiányos volt, nem indokolta meg a  rendelkező részben foglalt döntést. Ehelyett olyan hatást
tulajdonított az  Abh1.-nek, amely abból közvetlenül nem következik: „[h]a pedig közvetve – a  bizonyítékok
mérlegelése és az  Alaptörvénnyel összhangban álló jogértelmezés alapján ez  a  helyes döntés, márpedig ez  tűnik
ki a  végzés rendelkező részéből, akkor azt a  Kúriának kell megindokolnia, hogy miért találta jogszerűnek az  FVB
helybenhagyott határozatát.” A  Kúria Kpkf.IV.37.702/2019/2. számú végzése sem értelmezhető úgy, hogy
az  Alaptörvény IX.  cikkével már megállapítottan össze nem egyeztethető döntést kellene a  jelen ügyben eljáró
tanácsnak újra meghoznia. Az  eljáró tanács tehát nemcsak az  Alkotmánybíróság korábbi határozatával, hanem
a Kúria iránymutatásával is önkényesen szembehelyezkedett.
[46] 4. Az  Alkotmánybíróság az  Abh1.-ben alkotmányos követelményként állapította meg: a  Ve. 228.  § (2)  bekezdése
értelmezésénél és alkalmazásánál az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdéséből következő alkotmányos követelmény,
hogy a  Kúria előtt folyamatban lévő felülvizsgálati ügyben az  ellenérdekű fél számára a  nyilatkozattétel
lehetőségét biztosítani kell. A  jelen ügyben vizsgált végzés [21] és [22] bekezdése szerint „a Kúria az  Abh1.-ben
foglalt alkotmányos követelmény alapján biztosította a  jelölő szervezetek számára – a  megismételt eljárásban
is – a  nyilatkozattételt. A  Kúria felhívására a  FIDESZ és a  KDNP sem a  jelen, sem a  megelőző eljárásban nem tett
nyilatkozatot.”
[47] A Ve. 135.  § (1)  bekezdése szerint a  bejelentett és a  nyilvántartásba vett jelölő szervezetek, jelöltek és listák
közhiteles, elektronikus nyilvántartását – a 4. melléklet szerinti adattartalommal – a Nemzeti Választási Iroda vezeti.
A  nyilvántartás változásait a  nyilvántartásba vevő vagy abból törlő választási bizottság mellett működő választási
iroda vezeti át a nyilvántartáson. A 4. melléklet a jelölő szervezetek, jelöltek és listák nyilvántartásának adattartalmát
határozza meg. Ennek értelmében a  jelölő szervezetek, jelöltek és listák nyilvántartása tartalmazza a  jelölő
szervezetek meghatározott adatait, továbbá a  miniszter rendeletében meghatározott egyéb – személyes adatnak
nem minősülő – adatokat. Az  Európai Parlament tagjainak 2019. évi választásán a  választási irodák hatáskörébe
tartozó feladatok végrehajtásának részletes szabályairól, a  választási eredmény országosan összesített adatai
körének megállapításáról, valamint a választási eljárásban használandó nyomtatványokról, valamint egyes választási
tárgyú rendeletek módosításáról szóló 3/2019. (II. 27.) IM rendelet (a továbbiakban: IM rendelet) 9. melléklete szerint
a formanyomtatvány tartalmazza a jelölő szervezet, a párt e-mail-címe sort.
[48] Az Alaptörvény 28.  cikkében megkövetelt vélelem szerint a  bíróságoknak a  jogértelmezés során azt kell
feltételezniük, hogy a  jogszabályok előírásai a  józan észnek megfelelő célt szolgálnak. Jelen ügyben ez  azt
a  feltételezést jelenti, hogy a  választási eljárásokban a  választási eljárásról szóló törvényt, a  Ve.-t alkalmazni kell.
Ha tehát – különös tekintettel a  rendkívül rövid eljárási határidőkre – a  Ve. 48.  §-a egyszerűsített és egyértelmű
kapcsolattartási módot ír elő, akkor azt az  eljárás minden szakaszában, így a  jogorvoslat során is alkalmazni
kell. Jelen ügyben a  határozat közlésekor és az  eljárás során is kötelező volt az  IM rendelet 9.  melléklete szerinti
e-mail-cím használata. Minden olyan értelmezés, ami a  Ve. 48.  §-ában írtakhoz képest más, kevésbé gyors
kapcsolattartás alkalmazását engedné meg, a Ve. rendkívül rövid határidőire tekintettel ellentétes az  Alaptörvény
28. cikke által megkövetelt észszerűség követelményével.
[49] Az iratok alapján megállapítható, hogy a  Kúria nem arra az  e-mail-címre küldött nyilatkozattételre felhívást, mint
amit a  jelölő szervezet az  IM rendelet alapján megadott. Tekintettel a  rövid határidőkre, ez  eredményezte azt,
hogy a  jelölő szervezet számára a  nyilatkozattétel lehetőségét – amint erre az  indítvány utal – ténylegesen nem
biztosította. Az  Alkotmánybíróság ezért megállapította, hogy a  Kúria eljáró tanácsának mulasztása ellentétben áll
az Abh1.-ben kifejtett alkotmányos követelménnyel, és megsértette az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdését.
[50] 5. A  leírtakra tekintettel az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Kúria eljáró tanácsának Kvk.II.37.706/2019/4.
számú végzése megsértette az Alaptörvény IX. és XXVIII. cikkeit, ezért a végzést megsemmisítette. Az alkotmányjogi
panasszal támadott végzés megsemmisítése következtében az  Alkotmánybíróság a  további indítványelemeket
nem vizsgálta, így azt a körülményt sem, hogy az eljárás körülményei alapján megállapítható lehet-e a Kúria eljáró
tanácsának elfogultsága.
[51] Az Alkotmánybíróság ugyanakkor emlékezteti a  Kúria eljáró tanácsát az  Abh2.-ben írtakra: „»[a] jogszabályokat
a  bíróságok értelmezik, az  Alkotmánybíróság; csak az  értelmezési tartomány alkotmányos kereteit jelölheti ki«
{3325/2012. (XI. 12.) AB végzés, Indokolás [14]}, illetve »[a] tényállás megállapítása és az ehhez vezető bizonyítékok
felvétele és értékelése, valamint a  jogszabályok értelmezése a  bíróságok, ezen belül is elsősorban a  Kúria, nem
pedig az  Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozó kérdés« {3092/2019. (V. 7.) AB végzés, Indokolás [13]}. […] [a]z
alkotmányjogi panasz-eljárásban az  Alkotmánybíróság nem hoz döntést az  előtte fekvő ügy érdemében, nem
a rendes bírósághoz intézett kérelmet (más eljárásokban keresetet, vádat stb.) bírálja el” (Indokolás [32]).
„Az Alkotmánybíróság által meghatározott kereteken belül a konkrét ügyre vonatkozó érdemi döntést ezt követően
a rendes bíróságnak, jelen esetben a Kúriának kell meghoznia” (Indokolás [33]).
[52] A konkrét ügyre vonatkoztatva ez  azt jelenti, hogy a  Kúria eljáró tanácsa azonos tényállás, azonos jogcím alapján
a  megismételt eljárásban a  korábban megsemmisített végzésével azonos végzést nem hozhat. Továbbra is
a  Kúria feladata tehát az  ügy eldöntése és ennek megindokolása az  Alkotmánybíróság által meghatározott
alkotmányos keretek között. Az  indokolás, miként a  döntés is, a  Kúria sajátja, ezért a  rendelkező részben foglalt
döntés nem indokolható az  Alkotmánybíróság határozatára hivatkozással. Az  Alaptörvénnyel összhangban álló
döntés meghozatala és ennek megindokolása a  Kúria eljáró tanácsának hatáskörén alapuló kötelessége, amit
az  Alkotmánybíróság nem vehet át tőle. Mindaddig azonban, amíg az  érdemi döntés nem áll összhangban
az  Alaptörvénnyel, az  Alkotmánybíróság – megfelelő indítvány esetén – szintén hatáskörén alapuló kötelessége
folytán nem tekinthet el annak megsemmisítésétől.
[53] Az Alkotmánybíróság felhívja a  Kúria figyelmét arra is, hogy megsemmisített végzésében az  Alaptörvény
hatálybalépése előtti alkotmánybírósági határozatokra hivatkozott. Ezek azonban az  Alaptörvény negyedik
módosítása 19. cikk (2) bekezdése szerint hatályukat veszítették. A rendelkezés az S) cikk előírásának megfelelően
beépült az Alaptörvény Záró és vegyes rendelkezéseinek 5. pontjába. Ebből következően egyetlen állami intézmény,
így a  rendes bíróságok egységes joggyakorlatáért felelős Kúria sem hivatkozhat automatikusan 2012. január 1-je
előtti alkotmánybírósági határozatra. Ez  alól csak azok az  esetek jelentenek kivételt, amikor az  Alkotmánybíróság
a korábbi határozatot megerősítette. Utóbbi esetben viszont nem az eredeti, hanem a korábbi alkotmánybírósági
határozatot az  Alaptörvény szövegére és értelmezési előírásaira is figyelemmel levő megerősítő határozatra
kell hivatkozni. Természetesen a  rendes bíróságok előtt is nyitva áll a  lehetőség arra, hogy az  Alaptörvény R)  cikk
(3)  bekezdésében írtak alapján megvizsgálják, hogy egy korábbi alkotmánybíróság határozat alkalmazható-e
az Alaptörvény kontextusában. Megfelelő indítvány esetén azonban az Alkotmánybíróság ezt is felülbírálhatja. Jelen
esetben a Kúria ilyen értelmezésének hiányában a felülbírálat fel sem merült.
[54] 6. A határozat közzététele a Magyar Közlönyben az Abtv. 44. § (1) bekezdésének második mondatán alapul.
Budapest, 2019. június 18. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
168/2012. (VII. 10.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet felmentéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére dr. Pálmai Géza rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem a Magyar Köztársaságnak a Nepáli Szövetségi
Demokratikus Köztársaságban, a Maldív Köztársaságban, a Srí Lankai Demokratikus Szocialista Köztársaságban és a Bangladesi Népi
Köztársaságban való képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2011. december 6. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
19/2019. (IV. 17.) ORFK utasítása a Külgazdasági és Külügyminisztérium őrzésvédelmének, beléptetési és parkolási rendjének szabályozásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja, a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 6. §
(1)  bekezdés b) pontja, valamint a 46. § (3) és (4) bekezdése alapján a Külgazdasági és Külügyminisztérium őrzésvédelmének,
beléptetési és parkolási rendjének szabályozására – a külgazdasági és külügyminiszterrel egyetértésben – kiadom az alábbi
utasítást:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Hatály 1. Az utasítás hatálya kiterjed a Külgazdasági és Külügyminisztérium (a továbbiakban: KKM) 2. pontban meghatározott
épületeinek őrzésvédelmére, ezen épületekbe történő belépéssel és az onnan való kilépéssel összefüggő
létesítménybiztosítási, valamint a parkolás rendjének fenntartásával összefüggő feladatok ellátására.
2. Az utasítás területi hatálya kiterjed a KKM
a) 1027 Budapest, Bem rakpart 47. szám alatti A., B–C. (a továbbiakban: KKM I.), valamint
b) 1027 Budapest, Nagy Imre tér 4. szám alatti D., E., F. (a továbbiakban: KKM II.)
épületére (a továbbiakban együtt: KKM központi épületei).
2. Értelmező rendelkezések 3. Az utasítás alkalmazásában:
a) KKM fel- és leszerelő hivatali okmány: a KKM által kiállított okmány, amely a munkatárs foglalkoztatási
viszonyának keletkezésével vagy megszűnésével kapcsolatos ügyintézés céljára jogosít kíséret nélküli
belépésre;
b) KKM kíséret: a belépés vonatkozásában érintett szervezeti egység által a kíséretre kijelölt vagy delegált,
a KKM-mel kormányzati szolgálati viszonyban, munkaviszonyban vagy megbízási jogviszonyban álló személy;
c) önálló biztonsági terület: a KKM mindenkor hatályos Biztonsági Szabályzatában kijelölt terület, helyiség,
„Titkos!” vagy „Szigorúan titkos!” irattár, amelynek riasztás élesítését a KKM-mel kormányzati szolgálati
viszonyban, munkaviszonyban vagy megbízási jogviszonyban álló személy végzi;
d) vendégkártya: olyan – a KKM központi épületeibe, valamint azoknak egyes területeire történő be- és
kilépéshez szükséges – I. számú (piros) típusú korlátozott jogosultsági szintű, illetve II. számú (kék) típusú
bővített jogosultsági szintű elektronikus vendégkártya, amelyet egyszeri beléptetésre, és a 6. és
a 18. pontban foglalt kivételekkel az épületben kísérettel való közlekedésre jogosít, és amelyet a a Készenléti
Rendőrség Személy- és Objektumvédelmi Igazgatóság Objektumvédelmi Főosztály I. Őrségi Osztály
Külügyminisztérium Őrségi Alosztálya ad át;
e) vendégkísérő jegy: a fogadó szervezeti egység által maximum 5 fő részére – formanyomtatvány alapján –
kiállított belépési engedély, amely munkaidőben, KKM kísérettel jogosít belépésre.
II. FEJEZET
RÉSZLETES RENDELKEZÉSEK 3. A be- és kiléptetés általános rendje
4. A KKM központi épületeiben a be- és a kiléptetési feladatokat a Készenléti Rendőrség Személy- és Objektumvédelmi
Igazgatóság Objektumvédelmi Főosztály I. Őrségi Osztály Külügyminisztérium Őrségi Alosztálya (a továbbiakban:
KKM Őrség) végzi.
5. A be- és kilépést biztosítani kell az alábbiakban megjelölt személyek részére:
a) vendégkártya és személyazonosság ellenőrzése nélkül:
aa) a köztársasági elnök,
ab) a miniszterelnök,
ac) a miniszterek,
ad) az Országgyűlés elnöke,
ae) az Országgyűlés alelnökei,
af ) az Alkotmánybíróság elnöke,
ag) a Kúria elnöke és elnökhelyettese,
ah) a legfőbb ügyész,
ai) az Állami Számvevőszék elnöke,
aj) a kormánybiztosok,
ak) a miniszterelnöki biztosok,
al) a KKM államtitkárai és helyettes államtitkárai,
am) a KKM Őrség szolgálati elöljárói,
an) az aa)–am) alpontban felsoroltak kíséretében lévő személyek;
b) az országgyűlés képviselői, állami vezetői és egyéb szolgálati (munkáltatói) igazolványuk felmutatása és
annak ellenőrzése után:
ba) az Alkotmánybíróság tagjai,
bb) az országgyűlési képviselők,
bc) az alapvető jogok biztosa és helyettesei,
bd) a Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság elnöke és helyettese,
be) az Állami Számvevőszék alelnöke,
bf ) az államtitkárok és a helyettes államtitkárok,
bg) központi államigazgatási szervek vezetői,
bh) magyar európai parlamenti képviselők,
bi) a legfőbb ügyész helyettesei,
bj) a Készenléti Rendőrségnek a KKM központi épületeiben szolgálatot teljesítő állománya és
az ellenőrzésre jogosult tagjai,
bk) a Magyar Honvédség belföldi futárszolgálatot ellátó tagjai, a Készenléti Rendőrség Különleges
Szolgálatok Igazgatósága Állami Futárszolgálat (a továbbiakban: Állami Futárszolgálat) tagjai,
valamint a rendvédelmi szervek belső futárai;
c) KKM állandó belépővel, az azzal rendelkező KKM-mel kormányzati szolgálati viszonyban, munkaviszonyban
vagy megbízási jogviszonyban álló személy (a továbbiakban: KKM munkatárs).
6. Az 5. pont b) alpontjában felsorolt személyek részére a látogatást megelőzően legalább 72 órával korábban adott
előzetes írásbeli jelzés alapján munkaidőben és KKM kísérettel biztosítható a KKM központi épületeiben való
tartózkodás. Amennyiben az 5. pont bk) alpontjában megjelölt személy fogadó szervet nem nevez meg, vagy
a  fogadó szerv számára kíséretet biztosítani nem tud, a KKM Őrség a KKM Biztonsági, Informatikai és Távközlési
Főosztály (a továbbiakban: BITÁF) munkatársának tájékoztatása, és a BITÁF kérésére II. számú (kék) elektronikus
vendégkártyával végzi a beléptetést, az 5. pont bk) alpontjában megjelölt személy részére, tekintettel az általa
kézbesítendő a minősített adatot tartalmazó küldeményre, biztosítható a munkaidőn túli, és a kíséret nélküli
közlekedés.
7. Munkaidőn kívül az 5. pont c) alpontjában meghatározott személyek belépésekor a KKM Őrség regisztrálja a belépés
tényét, a KKM munkatárs által megjelölt tartózkodási helyét, a szoba- és telefonszámát, valamint a behatolást jelző
riasztó rendszert szükség esetén kikapcsolja.
8. A beléptetés alapjául az alábbi belépésre jogosító okmányok szolgálnak:
a) kizárólag munkaidőben
aa) a BITÁF által kiadott ideiglenes belépők,
ab) vendégkártya,
ac) KKM fel- és leszerelő hivatali okmány,
ad) vendégkísérő jegy a 26. pontban foglaltak figyelembevételével;
b) munkaidőben és munkaidőn túl is
ba) a KKM állandó belépő,
bb) a KKM Őrség szolgálati igazolványa,
bc) a KKM munkatárs érvényes diplomata vagy szolgálati útlevele (futárküldemény szállítása esetén),
bd) kizárólag az 5. pont bk) alpontjában megjelölt személy részére, tekintettel az általa kézbesítendő,
minősített adatot tartalmazó küldeményre, rendkívüli esetben kiadott vendégkártya.
9. Külföldi diplomata csak KKM kísérettel léphet be a KKM központi épületeibe, a részére kiállított vendégkísérő jegy
alapján.
10. Munkaidőben a KKM nyugdíjas-igazolványát felmutató, látogató célú nyugdíjas részére a KKM Őrség I. számú (piros)
elektronikus vendégkártyát ad ki. KKM kíséret esetén a nyugállományú KKM igazolvány tulajdonosát a II. számú
(kék) elektronikus vendégkártyával kell ellátni.
11. A KKM „D” épület éttermi részébe ebédidőben, 12 órától 15 óráig a 13. pont szerinti adatrögzítés nélkül is
beléptethetők a KKM engedélyével rendelkező szervezetek, intézmények munkatársai a munkáltatóik által kiállított
arcképes igazolvány felmutatásával.
12. Az 5. pont szerinti jogosultsággal nem rendelkező személyek beléptetésének alapjául a 8. pontban felsorolt
okmányok szolgálnak. A 8. pont a) alpontjában felsorolt okmányok érvényes személyazonosításra alkalmas
okmánnyal együtt jogosítanak fel a belépésre. A KKM központi épületeibe személyazonosításra alkalmas okmánnyal
belépni kívánó személyek beléptetése kizárólag abban az esetben lehetséges, ha a KKM fogadó szervezeti egysége
ezt a KKM Őrséggel legalább a látogatást megelőzően 72 órával előzetesen – akár szóban, akár regisztrációs lista
vagy névsor előzetes leadásával – egyeztette.
13. A 12. pont szerinti belépést megelőzően a vendégkártyával ellátandó személy nevét és a személyazonosság
igazolására alkalmas fényképes igazolvány számát rögzíteni kell, amely személyes adatokat a KKM Őrség
a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.) 91/J. § (1) bekezdés c) pontja alapján kezel.
14. A 12. és 13. pont szerinti egyeztetés megtörténte után a KKM központi épületeibe belépni kívánó személynek
–  névre szóló meghívóval érkező személy kivételével – a KKM Őrség eligazító (objektumőr) munkatársa I. számú
(piros) elektronikus vendégkártyát ad ki, illetve a KKM kíséretet biztosít.
15. A KKM Őrség az I. számú (piros) és a II. számú (kék) elektronikus vendégkártya kiadásáról és visszavételéről
– a fogadó nevének, a belépő nevének és személyazonosság igazolására alkalmas fényképes igazolvány számának,
valamint a be- és kilépés időpontjának feltüntetésével – naprakész nyilvántartást vezet.
16. Az I. számú (piros) elektronikus vendégkártyával rendelkező személy – a 10. pontban rögzített eset kivételével –
a KKM kíséret megfelelő biztosítása esetén léptethető be.
17. A 12–16. pontban foglaltakat nem kell alkalmazni azon személy esetében, aki a KKM Konzuli és Állampolgársági
Főosztály ügyfélforgalom számára nyitva álló helyiségeibe kíván belépni (a továbbiakban: ügyfél). A KKM Őrség
eligazító (objektumőr) munkatársa az ügyfelet érkezésekor a KKM Konzuli és Állampolgársági Főosztály
eligazítójához irányítja.
18. A KKM központi épületeibe személyazonosításra alkalmas okmánnyal belépni kívánó KKM munkatárs – a KKM
munkatárs vezetőjének visszaigazolása, valamint az adatai rögzítését követően – beléptetéskor II. számú (kék)
elektronikus vendégkártya felvételére jogosult.
19. A személyazonosításra alkalmas okmány alapján beléptetett személyek kilépésekor – a vendégkártya visszavétele
után – a KKM Őrség eligazító (objektumőr) munkatársa rögzíti a kilépés időpontját.
20. A KKM Őrség a be- és kiléptetéssel kapcsolatban keletkezett iratokat, nyilvántartásokat a Rendőrség Iratkezelési
Szabályzatának rendelkezései szerint kezeli.
4. A BITÁF által kiadott ideiglenes belépők 21. A BITÁF ideiglenes belépővel kizárólag hivatali munkaidőben, valamint személyazonosításra alkalmas okmány
egyidejű felmutatásával és ellenőrzésével lehet a beléptetést végrehajtani.
22. Amennyiben a belépni szándékozó számára a BITÁF az általa kiadott ideiglenes belépő mellé elektronikus
belépőkártyát még nem biztosított, a BITÁF tájékoztatása mellett a beléptetéskor a KKM Őrség II. számú (kék)
vendégkártyát ad át.
5. A sajtó munkatársainak beléptetése 23. A sajtó számára nyilvános eseményekre érkező sajtómunkatársak a sajtóigazolványuk, valamint
a  személyazonosításra alkalmas okmányuk ellenőrzését követően – a KKM sajtóért felelős munkatársa által
a  sajtómunkatársak beléptetéséhez biztosított lista alapján – léptethetők be. A sajtómunkatársak csak a KKM
sajtóért felelős munkatársa kíséretében léptethetők be és ki, illetve e kísérettel biztosítható a KKM központi
épületeiben való tartózkodásuk.
24. A sajtóigazolvány csak a sajtómunkatársak számára, a nyilvános esemény időtartamára fogadható el a beléptetés,
illetve a KKM központi épületeiben való tartózkodás alapjául.
6. Beléptetés egyéb módon 25. A beléptetés vendégkártya kiadása nélkül névjegyzék, meghívó, valamint vendégkísérő jegy alapján is történhet.
26. A szervezeti egységek legalább osztályvezető besorolású vezetői, valamint e jogkörükben eljáró helyetteseik által
kiadott névjegyzék alapján egyszeri, illetve meghatározott időre szóló belépés biztosítható.
27. A névjegyzéket a KKM Őrség a beléptetést követő munkanapon visszajuttatja az azt kiállító szervnek.
28. A KKM központi épületein belüli szakipari, javítási, felújítási munkát végzők beléptetése a munka megrendeléséért
felelős KKM szervezeti egység vezetőjének a munka megkezdése előtt legalább öt munkanappal, sürgős esetben
soron kívül írásban – a munkát végzők névsoráról, a munkavégzés időtartamáról és helyéről – adott tájékoztatása
alapján biztosítható. A KKM Őrség eligazító (objektumőr) munkatársa a névsor alapján, valamint a belépésre
jelentkező személy azonosítása után hajtja végre a beléptetést.
29. A KKM központi épületein belüli szakipari, javítási, felújítási munkát végzőknek a KKM központi épületeiben történő
tartózkodása kizárólag a BITÁF által kijelölt kísérettel engedhető meg, a biztosítandó felügyelet elmulasztása esetén
a beléptetést meg kell tagadni.
7. A biztonságtechnikai átvizsgálás szabályai 30. A KKM Őrség a beléptetéskor biztonságtechnikai átvizsgálást végez, kivéve az 5. pont szerinti személyek belépése és
a KKM munkatárs kíséretében történő KKM eszközök szállítása, a KKM állami protokollrendezvényekre meghívott
állam- és kormányfők, miniszterek és helyetteseik, továbbá a kíséretükben tartózkodó személyek, valamint
a  hazánkban szolgálatot teljesítő diplomáciai testületek tagjai, az Információs Hivatal, és az Alkotmányvédelmi
Hivatal munkatársai esetén.
31. A KKM Őrség – a 30. pontban meghatározottak figyelembevételével – szúrópróbaszerűen a kiléptetés
végrehajtásakor biztonságtechnikai átvizsgálást végezhet.
32. A biztonságtechnikai átvizsgálás alá vonandó személyek számára a KKM központi épületeibe történő belépéshez
kizárólag az átvizsgáláshoz rendszeresített technikai eszközzel rendelkező bejárat igénybevétele engedélyezhető.
33. Az a személy, aki a biztonságtechnikai átvizsgálást megtagadja, nem léptethető be a KKM központi épületeibe.
34. Ha a biztonságtechnikai átvizsgálás alól egyéb indokolt esetben a KKM állami vezetője szóbeli közlés útján
felmentést ad, a felmentést a KKM Őrség szolgálati naplójába a szolgálatparancsnoknak rögzítenie kell, továbbá
haladéktalanul értesítenie kell a BITÁF illetékes munkatársát.
35. A jogszerűen birtokban tartott veszélyes tárgyak letétbe helyezését a KKM Őrség biztonságtechnikai átvizsgálást
végrehajtó tagja az Rtv. 46. § (4) bekezdése alapján végzi.
8. Eljárás riasztás esetén 36. A behatolást jelző riasztórendszer riasztása esetén ennek okát a KKM Őrség haladéktalanul kivizsgálja. A kivizsgálás
végrehajtására kijelölt őr a tapasztaltakat jelenti közvetlen szolgálati elöljárójának, aki tájékoztatja a BITÁF vezetőjét
a riasztás okáról és a tett intézkedésekről.
37. A KKM Őrségnek – mint reagáló erőnek – a lehető legrövidebb időn belül a helyszínre kell érkeznie a minősített
adatokhoz történő illetéktelen hozzáférés megakadályozása érdekében.
38. Az önálló biztonsági területek riasztása esetén a KKM Őrség köteles munkaidőben az illetékes szervezeti egységet,
munkaszüneti napokon, illetve munkaidőn túl a KKM I. épületében található politikai vagy központi ügyeletet
(a továbbiakban: KKM Központi Ügyelet) és a BITÁF-ot tájékoztatni.
39. Az önálló biztonsági területek kivételével a KKM központi épületeiben lévő területek, helyiségek behatolást jelző
riasztórendszer riasztását munkanapokon 24 órakor a KKM Őrség élesíti. Ha bármely területről jelzés érkezik, azt
a KKM Őrség köteles kivizsgálni. Ha a kivizsgáláskor az adott helyiségben még jogszerűen tartózkodik munkavégzés
céljából KKM alkalmazott, abban az esetben a munka befejezését követően történik meg az adott helyiség
beriasztása.
40. A 39. pontban szerepeltetett biztonsági területek bármely riasztása esetén a KKM Őrség minden esetben köteles
a  jelzést kivizsgálni, annak eredményét a technikai üzemnaplóban rögzíteni, arról legkésőbb a következő napon
munkakezdéskor a BITÁF vezetőjét tájékoztatni.
41. A KKM Őrség köteles a riasztóközpont, mozgásérzékelő rendszer (a továbbiakban: biztonságtechnikai rendszerben)
bekövetkezett hiba esetén a hibaelhárítással kapcsolatos intézkedések megtételére, melynek tényét a technikai
üzemnaplóban köteles rögzíteni. A hibaelhárítási munkalap ellenjegyzésére a KKM Őrség alosztályvezetője és
szolgálatparancsnokai jogosultak.
42. A biztonságtechnikai rendszerrel kapcsolatos intézkedésekről a KKM Őrség alosztályvezetője, akadályoztatása
esetén a szolgálatparancsnok, köteles a BITÁF vezetőjét vagy a belső biztonságért felelős osztály vezetőjét, vagy
objektumvédelmi munkatársát tájékoztatni.
43. A BITÁF negyedévenkénti riasztási próbája helyszínének – a KKM Őrség technikai figyelő helyiségeiben található
riasztóközpontok által kiállított – zóna- és eseménynaplóját mint nyomtatott igazolást a KKM Őrség a BITÁF illetékes
munkatársának átadja.
44. A KKM Őrség az általa felügyelt biztonságtechnikai eszközök meghibásodását, üzemen kívül helyezését köteles
haladéktalanul bejelenteni a BITÁF-nak.
9. A kulcsátadás rendje 45. Munkaidő után a biztonsági területek (nyilvántartók, irattárak), valamint az önálló biztonsági területek használatban
lévő kulcsait a KKM Őrség szolgálatot ellátó munkatársa folyamatosan őrzi, a lepecsételt kulcsdobozok átadásáról,
átvételéről naplót vezet. A naplóban dátumszerűen, az átadás-átvétel során beírt adatokat olvashatóan szükséges
vezetni.
46. A takarító személyzet által felvehető kulcsokat a KKM Őrség szolgálatot ellátó munkatársa folyamatosan őrzi, arról
külön – emeleti besorolás szerinti – kulcsnyilvántartó-naplót vezet. A kulcsnyilvántartó-naplót dátumszerűen,
az átadás-átvétel során beírt adatokat olvashatóan szükséges vezetni.
10. Épületen belüli rendezvények biztosítása 47. A KKM Őrség a KKM központi épületeiben tartott rendezvényeket – a KKM biztonsági igényeinek
figyelembevételével és létszámuknak megfelelően – biztosítja.
48. A KKM központi épületeiben megtartott olyan rendezvényt, amelyen a KKM vagy kormányzati működés
szempontjából érzékeny adatok hangoznak el, vagy egyéb más módon keletkeznek, a BITÁF vezetőjével előzetesen
egyeztetett védelmi terv alapján szükséges biztosítani.
11. Az önálló biztonsági területek evakuációja 49. Az önálló biztonsági területek evakuációja esetén a KKM Őrség a vészjelzést követően a káresemény elhárításáig
vagy az iratanyagok elszállításáig köteles a területen védőőrizetet biztosítani.
50. A II. osztályú („Titkos!”) biztonsági területen akkreditált zónákban a KKM Őrség szolgálatparancsnoka a mentés
koordinációja céljából kíséret nélkül is tartózkodhat, az I. osztályú („Szigorúan titkos!”) biztonsági területen csak
KKM kísérettel.
12. Küldemények, csomagok és egyéb tárgyak behozatalának és kivitelének rendje
51. A KKM központi épületeibe a lőfegyverekről és lőszerekről szóló törvényben, illetve a végrehajtására kiadott
jogszabályban fegyverként meghatározott eszköz, a közbiztonságra különösen veszélyes eszközökről szóló
jogszabályban meghatározott eszköz, valamint a KKM Őrség tagja által veszélyes anyagként (eszközként)
azonosított dolog bevitele nem engedélyezhető.
52. Az 51. pontban foglalt rendelkezést nem kell alkalmazni
a) az 5. pont a)–b) alpontjában meghatározott személyek birtokában lévő tárgyakra, valamint
b) a KKM központi épületeiben munkavégzés céljából jogszerűen tartózkodó személyek által ilyen célból, illetve
a munkavégzés során jogszerűen tartható eszközökre. 53. A küldeményeket a KKM Őrség biztonságtechnikai eszközökkel (csomagátvizsgáló röntgenberendezés, fémkereső
kapu, kézi fémdetektor) – felbontás nélkül – ellenőrzi. Ezt követően kerülhet sor a küldemény a futárszolgálat, illetve
a címzett KKM munkatárs által a KKM központi épületeibe történő bevitelének engedélyezésére.
54. A munkaidő után érkező hivatalos küldeményről annak átvétele érdekében a KKM Őrség értesíti a KKM Központi
Ügyeletét.
55. A KKM központi épületeiből eszközök, tárgyak kivitelét csak az illetékes szervezeti egység vezetőjének írásbeli
engedélye mellett lehet biztosítani. Az eszközkiviteli engedélyek ellenőrzését a KKM Őrség végzi.
13. A parkolás rendje 56. Munkaidőben a KKM F. épületénél a Vitéz utcáról megközelíthető zárt parkoló (a továbbiakban: biztosított parkoló)
telítettségét a KKM Őrség figyelemmel kíséri. Ha a biztosított parkoló megtelt, a KKM Őrség ezt jelzi az ott parkolni
szándékozóknak.
57. A KKM B–C. épület melletti, a KKM részére kijelölt parkolóban található, parkolási engedéllyel nem rendelkező
gépjármű üzembentartóját – az Állami Futárszolgálat gépjárműveinek kivételével – a KKM Őrség a terület azonnali
elhagyására felszólíthatja.
58. A KKM munkatársak részére biztosított parkoló munkaidőn túli rendjét a KKM Őrség időszakosan ellenőrzi.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 59. Ez az utasítás a közzétételét követő nyolcadik napon lép hatályba.
60. Hatályát veszti a Külügyminisztérium központi épületeibe történő be- és kilépés, valamint benntartózkodás
rendjéről szóló 1/2006. (X. 10.) ORFK–KÜM ÁT együttes intézkedés.
Dr. Töreki Sándor r. vezérőrnagy s. k.,
 bűnügyi országos rendőrfőkapitány-helyettes


text:
1509/2016. (IX. 22.) Korm. határozata az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezményben Részes Felek Konferenciájának ülésszakain való magyar részvételről.
A Kormány a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 20.  § (1)  bekezdés f )  pontja
alapján
 1. egyetért azzal, hogy az  ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezményben Részes Felek Konferenciájának ülésszakain
(a továbbiakban: ülés) a Kormány képviseletében küldöttség vegyen részt;
 2. felhatalmazza az  energiapolitikáért felelős minisztert, hogy az  esedékes ülésen részt vevő magyar küldöttség
vezetőjét és tagjait a  külpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben, az  érintett miniszterek bevonásával
esetenként kijelölje;
3. felhívja a  külpolitikáért felelős minisztert, hogy az  esedékes ülésen való részvételhez szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
4. visszavonja az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezményben Részes Felek Konferenciájának ülésszakain való magyar
részvételről szóló 2299/2004. (XII. 1.) Korm. határozatot.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1251/2015. (IV. 23.) Korm. határozata Magyarország Kormánya és Eger Megyei Jogú Város Önkormányzata közötti együttműködési megállapodás végrehajtásával összefüggő feladatokról.
A Kormány 2015. április 10. napján együttműködési megállapodást (a  továbbiakban: Megállapodás) kötött Eger Megyei Jogú
Város Önkormányzatával. A Kormány a Megállapodásban foglaltak eredményes kormányzati végrehajtása érdekében
 1. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy Eger gyorsforgalmi úthálózatba történő bekapcsolása céljából
a) tegye meg a  szükséges intézkedéseket a  251. számú főút Maklár–Andornaktálya elkerülő szakasz
gyorsforgalmi úttá fejlesztése és megépítése érdekében, valamint
b) intézkedjen a  2014–2020-as programozási időszak országos jelentőségű közúti, vasúti és vízi közlekedési,
városi és elővárosi közlekedési fejlesztéseinek indikatív listájáról szóló 1696/2014. (XI. 26.) Korm. határozat,
illetve a  központi költségvetésből finanszírozott kiemelt közúti beruházásokról szóló 1010/2015. (I. 20.)
Korm. határozat a) alpontban foglaltaknak megfelelő módosításáról;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az a) alpont szerinti út megvalósítására 2018. március 15.
a b) alpont tekintetében azonnal
 2. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – Eger Megyei Jogú Város Önkormányzata bevonásával – vizsgálja meg
az  egri intermodális csomópont megvalósításának feltételrendszerét, illetve uniós fejlesztési források bevonásával
történő támogatásának lehetőségét;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2015. július 31.
3. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – a  már megkezdett
fejlesztéseket folytatva, uniós fejlesztési források bevonásával – tegyék meg a  szükséges intézkedéseket hazánk
kiemelten fontos kulturális öröksége, nemzeti emlékhelye, az  egri vár és környezete fejlesztési programjának
megvalósítása érdekében, amely keretében megtörténik
a) az alsó várudvar funkcióbővítő megújítása,
b) a Gótikus palota műemléki felújítása,
c) a vár középkori főtere és a Provizori palota rekonstrukciója,
d) a középkori székesegyház részleges rekonstrukciója és környezetének megújítása,
e) a Dobó István Vármúzeum turisztikai fejlesztési programjának megvalósítása,
f ) a Műemlékőr projekt folytatása, megvalósítása;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
nemzetgazdasági miniszter Határidő: a fejlesztési program megvalósítására 2017. december 31.
 4. egyetért azzal, hogy Egerben Nemzeti Vízilabda és Úszóközpont kerüljön megépítésre, és felhívja a  nemzeti
fejlesztési minisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon az  egri Nemzeti
Vízilabda és Úszóközpont kormányzati támogatással történő megvalósítását szolgáló beruházási program
elkészítéséről és Kormány részére történő benyújtásáról;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: 2015. szeptember 15.
 5. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy készítsen előterjesztést és részletes ütemtervet a  MÁV Magyar
Államvasutak Zrt. tulajdonában levő egyes földrészletek Eger Megyei Jogú Város Önkormányzata részére, az  Eger
déli iparterületen ipari park céljára történő átadásáról.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
115/2013. (VII. 17.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2013. július 10-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: régi Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva dr. L. S. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest, Pf. 2;
fax: 06-1-7950-143). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. Beadványozó 2013. június 27-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az  Országos Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998.  évi III.  törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„„egyetért-e ön azzal, hogy az  állam képviseletében eljáró hivatalos személyek (bírók, ügyészek, kormányés köztisztviselők, országgyűlési képviselők,ovB tagok, stb.) felhívás ellenére történő szándékos hivatali
kötelezettségszegése következtében a semmis jogállású ügyvédi kamara, illetve közjegyzői kamara miatt, -mivel semmis
szervezeteknek nem lehetett jogszerű tagsága és ezért nem volt aki jogszerűen bármilyen szerződést is ellenjegyezhetett
volna- a devizahitelek is a hatályos jogszabályok alapján semmisnek minősüljenek és a hitelfelvevők csak a ténylegesen
átvett összeg erejéig legyenek kötelezhetőek a jogalap nélküli gazdagodás szabályai szerint helytállni?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a  kezdeményezésben foglalt kérdés az  Nsztv. 13.  §
(1)  bekezdésében foglalt egyértelműségi követelménynek nem felel meg. Az  egyértelműség követelménye
azt jelenti, hogy a  népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy
a  választópolgár a  népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni az  szükséges, hogy a  kérdés
világos és kizárólag egyféleképpen legyen értelmezhető, a kérdésre igennel vagy nemmel lehessen felelni.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő íven feltüntetett kérdés rendkívüli hosszúsága
és bonyolult megfogalmazása miatt a  választópolgárok számára nehezen érthető, továbbá a  kezdeményezésben
használt mondat többszörösen összetett és olyan szövevényes, amely kizárja, hogy a  választópolgárok számára
egyértelműen értelmezhető legyen.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy kezdeményezés azért sem egyértelmű, mivel az több
kérdést tartalmaz, ugyanis egyszerre a  „bírók, ügyészek, kormány- és köztisztviselők, országgyűlési képviselők,
OVB tagok, stb.” vonatkozásában kellene a  választópolgároknak véleményt nyilvánítani. A  felsorolás egyes elemei
tekintetében viszont nincs lehetőségük a választópolgároknak külön-külön döntést hozniuk a kezdeményezésekről.
A kérdés egyértelműségének megállapításakor továbbá azt is vizsgálni kell, hogy a népszavazás eredménye alapján
az  Országgyűlés – az  akkor hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási
kötelezettség, és ha igen, milyen jogalkotásra köteles.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a kérdés megtévesztő is, mert az „a szándékos hivatali
kötelezettségszegése” kifejezés használatával azt sugallja, mintha az  említett hivatalos személyek a  kérdésben
említett jogsértést elkövették volna.
Fentiek alapján az Országos Választási Bizottság – az Nsztv. 10. § c) pontja alapján, mivel a kérdés megfogalmazása
nem felel meg a  törvényben foglalt követelményeknek – az  aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését
megtagadja.
II. A határozat az  Nsztv. 2.  §-án, a  10.  § c)  pontján, 13.  § (1)  bekezdésén, a  választási eljárásról szóló 2013.  évi
XXXVI.  törvény 349.  § (1)  bekezdés c)  pontján, a  jogorvoslatról szóló tájékoztatás a  régi Ve. 130.  §-ának
(1) bekezdésén, az illetékekről szóló tájékoztatás az 1990. évi XCIII. törvény 37. § (1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés
d) pontján, 42. § (1) bekezdés g) pontján, valamint a 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Dr. Bordás vilmos s. k.,
 az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1152/2014. (III. 20.) Korm. határozata a 2007–2013 közötti európai uniós programok lebonyolítását támogató intézményrendszer szervezeti kereteiről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  Nemzeti Fejlesztési Terv I. és az  Új Széchenyi Terv 1.  mellékletben meghatározott operatív
programjai, prioritásai vagy intézkedései végrehajtására kijelölt közreműködő szervezetek által ellátott feladatokat
az 1. melléklet 1. és 2. pontjában foglalt táblázat E oszlopában megjelölt szervek saját erőforrásaikra támaszkodva
lássák el, ennek érdekében felhívja
a) a  Nemzeti Fejlesztési Terv I. tekintetében a  nemzetgazdasági minisztert, a  nemzeti fejlesztési minisztert és
az emberi erőforrások miniszterét, valamint
b) az Új Széchenyi Terv tekintetében a nemzetgazdasági minisztert, a nemzeti fejlesztési minisztert, az emberi
erőforrások miniszterét és a Miniszterelnökséget vezető államtitkárt,
hogy a nemzeti fejlesztési miniszter közreműködése útján – az a) alpont tekintetében a Miniszterelnökséget vezető
államtitkár részére nyújtott tájékoztatás mellett – mérjék fel a  4.  pontban meghatározott gazdasági társaságok
megszüntetésével kapcsolatos feladatokat és készítsenek konkrét lépéseket azonosító részletes ütemtervet
az  e  pontban meghatározott feladat ellátásához, valamint a  gazdasági társaságok egyéb feladatainak ellátásához
szükséges lépésekről,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
 emberi erőforrások minisztere
 Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: azonnal
2. felhívja
a) a Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy az 1. pontban meghatározott ütemtervek alapján a 4. ponttal
összefüggésben a  Kormány döntését igénylő kérdésekben – a  nemzetgazdasági miniszter, a  nemzeti
fejlesztési miniszter és az emberi erőforrások minisztere bevonásával – készítsen előterjesztést és nyújtsa be
a Kormány részére,
b) a  nemzetgazdasági minisztert, a  nemzeti fejlesztési minisztert és az  emberi erőforrások miniszterét, hogy
készítsék el és bocsássák a Kormány ügyrendje szerinti közigazgatási egyeztetésre a feladatkörükbe tartozó
szabályozási tárgykörű miniszteri rendeletek 4. ponttal összefüggésben szükséges módosításának tervezetét,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
 nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2014. március 31.
3. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjon
a) az  ESZA Társadalmi Szolgáltató Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság (a  továbbiakban: ESZA NKft.)
Közép-magyarországi Operatív Program (a  továbbiakban: KMOP) végrehajtásával összefüggő közreműködő
szervezeti feladatainak a  Pro Regio Közép-Magyarországi Regionális Fejlesztési és Szolgáltató Nonprofit
Közhasznú Korlátolt Felelősségű Társaság (a  továbbiakban: Pro Regio NKft.) részére történő átadásáról és
ezzel összefüggésben
aa) a  KMOP végrehajtásában közreműködő, az  ESZA NKft. alkalmazásában álló munkavállalók
munkáltató személyében bekövetkező változással a  Pro Regio NKft. személyi állományába
2014. április 10-ig történő átadás-átvétele előkészítéséről,
ab) az ESZA NKft. tulajdonát képező, a KMOP végrehajtásával kapcsolatos feladatok ellátásához használt
dolgok tulajdonjogának a Pro Regio NKft.-re történő átruházásáról,
ac) az  ESZA NKft.-t a  KMOP végrehajtásával összefüggésben megillető jogoknak és terhelő
kötelezettségeknek a  Pro Regio NKft.-re történő átruházásáról, illetve a  Pro Regio NKft. általi
átvállalásáról,
b) a MAG – Magyar Gazdaságfejlesztési Központ Zrt. (a továbbiakban: MAG Zrt.) regionális operatív programok
végrehajtásával összefüggő közreműködő szervezeti feladatainak – a  regionális operatív programok
végrehajtásával összefüggő, a  Kormány regionális operatív programok irányító hatósági feladatainak
ellátására kijelölt tagja feladatkörébe kerülő koordinációs feladatok kivételével – az  érintett operatív
program más prioritása vagy intézkedése végrehajtásában egyébként közreműködő regionális fejlesztési
ügynökségek, a KMOP esetében a Pro Regio NKft. részére történő átadásáról és ezzel összefüggésben
ba) a  regionális operatív programok végrehajtásában közreműködő, a  MAG Zrt. alkalmazásában
álló munkavállalók munkáltató személyében bekövetkező változással a  regionális fejlesztési
ügynökségek, a KMOP esetében a Pro Regio NKft. személyi állományába 2014. április 10-ig történő
átadás-átvétele előkészítéséről,
bb) a  MAG Zrt. tulajdonát képező, a  regionális operatív programok végrehajtásával kapcsolatos
feladatok ellátásához használt dolgok tulajdonjogának a  regionális fejlesztési ügynökségekre,
a Közép-magyarországi Operatív Program esetében a Pro Regio NKft.-re történő átruházásról,
bc) a  MAG Zrt.-t a  regionális operatív programok végrehajtásával összefüggésben megillető jogoknak
és terhelő kötelezettségeknek a regionális fejlesztési ügynökségekre, a KMOP esetében a Pro Regio
NKft.-re történő átruházásról, illetve a  regionális fejlesztési ügynökségek, a  KMOP esetében a  Pro
Regio NKft. általi átvállalásáról,
c) a MAG Zrt. által a VÁTI Magyar Regionális Fejlesztési és Urbanisztikai Nonprofit Kft. felett gyakorolt tulajdonosi
jogok és kötelezettségek összessége tekintetében a nemzetgazdasági miniszter tulajdonosi joggyakorlóként
történő kijelöléséről,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2014. március 25.
4. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy
a) az ESZA NKft.-nek,
b) a KIKSZ Közlekedésfejlesztési Zártkörűen Működő Részvénytársaságnak,
c) a MAG Zrt.-nek, valamint
d) az NKEK Nemzeti Környezetvédelmi és Energia Központ Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaságnak
az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 9/A. alcíme szerinti megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket
készítse elő, illetve tegye meg,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2014. március 31.
5. visszavonja
a) a  2014–2020-as európai uniós programok lebonyolítását támogató intézményrendszer felállításának
szervezeti kereteiről és az  európai uniós fejlesztési források felhasználásához kapcsolódó egyes feladatés hatáskörökről, és az  e-közigazgatás fejlesztésének jövőbeni irányairól szóló 1814/2013. (XI. 14.)
Korm. határozat 3. pontját,
b) a  közreműködő szervezetek útján ellátott feladatokkal kapcsolatos egyes koncepcionális kérdésekről szóló
1085/2014. (II. 28.) Korm. határozat 1. és 2. pontját.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
5/2015. (VII. 21.) NMHH rendelete az elektronikus hírközlési szolgáltatás igénybevétele során alkalmazható közvetítőválasztásról.
Az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény 182. § (3) bekezdés 17. pontjában,
az 5. és a 8. alcím tekintetében az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény 182. § (3) bekezdés 24. pontjában kapott
felhatalmazás alapján,
a médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény 109. § (5) bekezdésében meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A rendelet hatálya 1. § E rendelet hatálya
a) az  elektronikus hírközlésről szóló 2003.  évi C.  törvény (a  továbbiakban: Eht.) 62.  § (1)  bekezdése és 111.  §
(1)  bekezdése alapján közvetítőválasztás biztosítására kötelezett előfizetői hozzáférést nyújtó elektronikus
hírközlési szolgáltatóra (a továbbiakban: kötelezett szolgáltató),
b) a közvetítő szolgáltatóra, és
c) az előfizetőre
terjed ki.
2. A közvetítőválasztás általános feltételei 2. § (1) Közvetítőválasztást a kötelezett szolgáltató olyan közvetítő szolgáltató esetében köteles biztosítani,
a) amely nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatást nyújt, és
b) amellyel hálózati szerződést kötött.
(2) Internet hívások esetén mind a hívásonkénti közvetítőválasztás, mind a közvetítő-előválasztás a választott közvetítő
szolgáltató számára az  elektronikus hírközlő hálózatok azonosítóinak nemzeti felosztási tervéről szóló NMHH
rendelet (a  továbbiakban: ANFT) szerint kijelölt, a  hívásonkénti közvetítőválasztást, vagy a  közvetítő-előválasztást
lehetővé tevő kódot tartalmazó hívószám tárcsázásával kezdeményezhető.
(3) A  kötelezett szolgáltató nem adhat át a  közvetítő szolgáltatónak végződtetésre az  ANFT-ben meghatározott
segélyhívó számokkal indított hívásokat.
3. Közvetítő-előválasztás 3. § (1) Közvetítő-előválasztás esetén a  kötelezett szolgáltató olyan közvetítő szolgáltatónak köteles biztosítani
a  közvetítőválasztást, amely – a  2.  § (1)  bekezdésében foglaltakon túl – a  kötelezett szolgáltatóval kötött hálózati
szerződésben vállalja
a) valamennyi nemzetközi hívás végződtetését,
b) valamennyi belföldi helyhez kötött telefon és mobil rádiótelefon hálózatba irányuló hívás végződtetését,
vagy
c) az a) és b) pontban foglalt valamennyi hívástípus végződtetését.
(2) Közvetítő-előválasztás keretében az  előfizető az  (1)  bekezdésben felsorolt hívástípusok és az  internet hívás
tekintetében választhat közvetítő szolgáltatót.
(3) Közvetítő-előválasztás esetén a  kötelezett szolgáltató az  (1)  bekezdésben meghatározott hívásokon túl
megállapodhat a  közvetítő szolgáltatóval egyéb, az  ANFT-ben rögzített számmal indított hívások – így különösen
a 2. § (3) bekezdésében nem említett nem földrajzi számra irányuló hívások (speciális számok és szolgáltatás- vagy
hálózatkijelölő számok) és nem a 2. § (2) bekezdése szerint kezdeményezett internet hívások – végződtetéséről.
(4) Amennyiben a  kötelezett szolgáltató referenciaajánlat benyújtására kötelezett, a  (3)  bekezdés szerinti hívások
végződtetéséről csak akkor állapodhat meg a  közvetítő szolgáltatóval, ha az  adott hívások tekintetében
a referenciaajánlat erre vonatkozó rendelkezést tartalmaz. A kötelezett szolgáltató ez esetben a referenciaajánlattól
a jogosult beleegyezésével sem térhet el.
4. § (1) A  közvetítő szolgáltató e  rendelet szabályainak megfelelő ajánlata esetén a  kötelezett szolgáltató köteles
a közvetítő-előválasztás tárgyában a hálózati szerződés megkötése vagy módosítása érdekében tárgyalni, valamint
a hálózati szerződést megkötni, vagy módosítani.
(2) A  kötelezett szolgáltató kizárólag a  közvetítő szolgáltatóval kötött hálózati szerződés alapján, az  abban foglaltak
szerint irányíthatja át a  hívást más elektronikus hírközlési szolgáltatóhoz. A  közvetítő szolgáltatót kizárólag
a  hálózati szerződés alapján történő, a  hálózati szerződésben foglalt megállapodás szerinti átirányításból eredő
többletköltségek terhelik.
(3) Amennyiben a közvetítő-előválasztás automatikusan nem valósul meg, a kötelezett szolgáltató a szükséges műszaki
változtatást köteles a  közvetítő szolgáltató értesítésétől számított 5 munkanapon belül végrehajtani, és ennek
megtörténtéről az előfizetőt és a közvetítő szolgáltatót írásban, vagy egyéb bizonyítható módon tájékoztatni.
4. Hívásonkénti közvetítőválasztás 5. § (1) Hívásonkénti közvetítőválasztás esetén a  kötelezett szolgáltató olyan közvetítő szolgáltatónak köteles biztosítani
a közvetítőválasztást, amely a 3. § (1) bekezdésében foglaltakon túl
a) rendelkezik az ANFT szerinti közvetítőválasztó előtéttel, és
b) a  kötelezett szolgáltatóval kötött hálózati szerződésben az  általa megajánlott forgalmi irányokban
gondoskodik a hívás végződtetéséről.
 (2) A  hívásonkénti közvetítőválasztásra vonatkozó előfizetői szerződés ráutaló magatartással, az  előfizető közvetítő
szolgáltatót kijelölő közvetítő választó előtét tárcsázásával jön létre.
 (3) A  kötelezett szolgáltató kizárólag a  közvetítő választó előtéttel kijelölt közvetítő szolgáltatóval kötött
megállapodása alapján alkalmazhat olyan forgalomirányítást, amely az  előfizető választásától eltérő, más
elektronikus hírközlési szolgáltató közreműködését eredményezi. Az  ebből az  eltérésből eredő többletköltségek
a közvetítő szolgáltatót terhelik.
(4) Az előfizető hívásonkénti közvetítőválasztással az adott hívásra érvényes közvetítő-előválasztástól eltérhet.
5. A közvetítőválasztás esetén kötött előfizetői szerződés különös szabályai
6. § (1) A  közvetítő szolgáltató által az  előfizető részére nyújtott szolgáltatás tekintetében az  elektronikus hírközlési
előfizetői szerződések részletes szabályairól szóló 2/2015. (III. 30.) NMHH rendeletben (a  továbbiakban: Eszr.)
foglaltakat az e rendeletben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A  közvetítő szolgáltató közvetítőválasztás útján elérhető szolgáltatásokra vonatkozó általános szerződési
feltételeiben köteles feltüntetni
a) azokat az  elektronikus hírközlési szolgáltatókat, amelyek előfizetői jogosultak arra, hogy a  közvetítő
szolgáltatót válasszák,
b) az  előfizetői szerződés – beleértve az  erre irányuló ráutaló magatartás tanúsítását – megkötéséhez
kapcsolódó, az (5) bekezdés szerinti jogkövetkezményeket,
c) az arról szóló tájékoztatást, hogy a közvetítő szolgáltató igénye esetén a kötelezett szolgáltatónak eleget kell
tennie a (8) és (9) bekezdés szerinti kötelezettségnek,
d) az  arról szóló tájékoztatást, hogy amennyiben az  előfizető a  kötelezett szolgáltatótól előre fizetett
szolgáltatást vesz igénybe és ennek keretében él a  közvetítőválasztás jogával, akkor az  előfizetőt
a  közvetítőválasztással igénybe vett szolgáltatásokért – a  kötelezett szolgáltatónak előre kifizetett díjtól
függetlenül – külön díjfizetési kötelezettség terheli-e.
(3) A közvetítő szolgáltató a (2) bekezdés b)–d) pontjában foglaltakat a közvetítőválasztás szolgáltatás tárgyában kötött
egyedi előfizetői szerződésben is köteles külön feltüntetni.
(4) A  közvetítő szolgáltató és az  előfizető az  előfizetői szerződést írásban, szóban vagy ráutaló magatartással, így
különösen közvetítőválasztó előtét tárcsázásával, vagy – amennyiben az  lehetséges – a  felkínált választási
lehetőségekre számbeadással válaszolva kötheti meg.
(5) A közvetítőválasztás műszaki megvalósításával az előfizetőnek – a hívásonkénti közvetítőválasztás esetét kivéve –
a  kötelezett szolgáltatóval, vagy más közvetítő szolgáltatóval a  választott szolgáltatás vonatkozásában fennálló
előfizetői szerződése megszűnik, vagy – ha a  választás azt nem érinti teljes egészében – akként módosul, hogy
a kötelezett szolgáltató az előfizető által a közvetítőválasztás szolgáltatás tárgyában kötött előfizetői szerződésben
foglalt szolgáltatást nem jogosult nyújtani, vagy azt az előfizető nem jogosult igénybe venni.
(6) Amennyiben az  előfizetőnek a  választott szolgáltatás tekintetében a  kötelezett szolgáltatón kívüli szolgáltatóval
áll fenn előfizetői szerződése, erről – a  hívásonkénti közvetítőválasztás esetét kivéve – az  előfizető az  előfizetői
szerződés megkötésekor köteles tájékoztatni az újonnan választott közvetítő szolgáltatót.
(7) A  közvetítő szolgáltató a  hívásonkénti közvetítőválasztás esetét kivéve a  szerződés megkötéséről, az  előfizető
nevéről, hívószámáról, a választott szolgáltatások köréről az előfizetői szerződés létrejöttét követő 5 munkanapon
belül tájékoztatja a kötelezett szolgáltatót és – ha az előfizetőnek a választott szolgáltatás tekintetében a kötelezett
szolgáltatón kívül más elektronikus hírközlési szolgáltatóval is áll fenn előfizetői szerződése – a  választott
szolgáltatás nyújtása tekintetében az előfizetővel szerződéses jogviszonyban álló más közvetítő szolgáltatót.
(8) Amennyiben a  közvetítőválasztás szolgáltatás kötelezett szolgáltató általi beállítása enélkül nem végezhető el,
a kötelezett szolgáltató – adategyeztetés céljából – köteles a választott közvetítő szolgáltató erre irányuló igényének
kézhezvételét követő 5 munkanapon belül átadni:
a) természetes személy előfizető esetén az  előfizető telefonszámát, természetes személyazonosító adatait,
lakóhelyét vagy tartózkodási helyét,
b) nem természetes személy előfizető esetén az előfizető telefonszámát, cégjegyzékszámát vagy nyilvántartási
számát.
 (9) A (8) bekezdés szerinti adatátadás esetén a kötelezett szolgáltató a közvetítő szolgáltató igénye alapján köteles azt
is közölni, ha az előfizetőnek a kötelezett szolgáltatóval szemben fennálló, 30 napot meghaladó díjtartozása van.
 (10) A kötelezett szolgáltató a (8) és (9) bekezdés szerinti adatszolgáltatást csak akkor köteles teljesíteni, ha a közvetítő
szolgáltató a közvetítőszolgáltatás igénybevételére írásban megkötött előfizetői szerződés másolatát vagy – szóbeli,
illetve ráutaló magatartással kötött előfizetői szerződés esetén – a  szerződéskötést bizonyító hangfelvételt vagy
egyéb, a  szerződéskötés tényét és az  előfizető azonosítását lehetővé tevő bizonyítékot a  (8)  bekezdés szerinti
igényéhez csatolta. A  közvetítő szolgáltató a  (8)  bekezdés szerinti igényét az  Eszr. 2.  § d)  pontja szerinti tartós
adathordozón vagy elektronikus levélben is előterjesztheti.
(11) Hívásonkénti közvetítőválasztás esetén a kötelezett szolgáltató, a közvetítő szolgáltató igénye alapján a választást
követő 5 munkanapon belül térítésmentesen köteles közölni a választott közvetítő szolgáltatóval a választás tényét
és időpontját, természetes személy előfizető esetén az  előfizető természetes személyazonosító adatait, lakóhelyét
vagy tartózkodási helyét, nem természetes személy előfizető esetén az  előfizető cégjegyzékszámát vagy más
nyilvántartási számát, valamint az előfizető telefonszámát.
(12) A  kötelezett szolgáltató a  (8), (9) és (11)  bekezdésben foglalt adatközlési kötelezettségét a  nyilvántartásában
szereplő adatok alapján teljesíti, amely adatok valódiságáért felelősség nem terheli.
6. Tájékoztatás 7. § (1) A  kötelezett szolgáltató új, írásban kötött előfizetői szerződésben, szóbeli és ráutaló magatartással kötött
előfizetői szerződés esetén pedig az Eszr. 6. § (1) bekezdése szerinti dokumentumban azonos betűmérettel köteles
a  vele fennálló hálózati szerződések alapján közvetítőválasztás keretében választható szolgáltatókról és azok
ügyfélszolgálati telefonszámáról szóló tájékoztatójának internetes és ügyfélszolgálati elérhetőségét, valamint
az  általános szerződései feltételeinek azon pontját, pontjait megjelölni, amelyek a  6.  § (2)  bekezdése szerinti
információkat tartalmazzák.
(2) A kötelezett szolgáltató ügyfélszolgálatán köteles az előfizetőt tájékoztatni arról, hogy a 8. § (4) bekezdése alapján
melyik szolgáltató felel az előfizetőnek történő hibás teljesítésért és az előfizetői panaszok kezeléséért.
7. A szolgáltatók közötti együttműködés 8. § (1) A  kötelezett szolgáltató és a  közvetítő szolgáltató együttműködésük részletes szabályait a  hálózati szerződésben
kötelesek rögzíteni.
(2) Ha a kötelezett szolgáltató és a közvetítő szolgáltató lehetővé teszi a hívott előfizetői berendezésen a hívószám vagy
más azonosító kijelzését, a kötelezett szolgáltató és a közvetítő szolgáltató köteles együttműködni abban is, hogy
az  előfizető vagy más felhasználó a  nyilvános elektronikus hírközlési szolgáltatáshoz kapcsolódó adatvédelmi és
titoktartási kötelezettségre, az adatkezelés és a titokvédelem különleges feltételeire, a hálózatok és a szolgáltatások
biztonságára és integritására, a  forgalmi és számlázási adatok kezelésére, valamint az  azonosítókijelzésre és
hívásátirányításra vonatkozó szabályokról szóló NMHH rendelet által előírt módon letilthassa hívószámának vagy
más azonosítójának kijelzését.
(3) Közvetítő-előválasztás esetén belföldi helyhez kötött telefonhálózatba irányuló hívás, különösen az  azonos
számozási körzetbe irányuló hívás irányításakor a  kötelezett szolgáltató azon az  összekapcsolási ponton köteles
átadni a  hívást a  közvetítő szolgáltatónak, amelyen keresztül a  hívás irányítása forgalmi vagy egyéb szempontból
a közvetítő szolgáltató számára leggazdaságosabban megvalósítható.
(4) Közvetítőválasztás esetén a  – kötelezett szolgáltató és a  közvetítő szolgáltató közötti felelősség megosztásra
vonatkozó eltérő megállapodás hiányában – az előfizetői panaszok kezeléséért a közvetítő szolgáltató a felelős.
(5) Közvetítőválasztás esetén az  előfizető által a  közvetítő szolgáltatótól igénybe vett forgalmi szolgáltatás díját
a közvetítő szolgáltató állapítja meg.
(6) Közvetítőválasztás esetén – a  kötelezett szolgáltató és a  közvetítő szolgáltató eltérő megállapodása hiányában –
a kötelezett szolgáltató híváshoz kapcsolódó forgalmi szolgáltatásai díját az előfizető részére a közvetítő szolgáltató
számlázza ki és szedi be.
8. Záró rendelkezések 9. § Ez a rendelet 2015. november 1. napján lép hatályba.
10. § (1) A  kötelezett szolgáltató és a  közvetítő szolgáltató általános szerződési feltételeiket legkésőbb 2016. február 1-ig
kötelesek e rendeletnek megfelelően felülvizsgálni és módosítani.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben a hatályban lévő egyedi előfizetői szerződések az általános szerződési
feltételek e  rendelet szerinti módosítása által érintett részek tekintetében e  rendelet erejénél fogva módosulnak,
erről külön értesítést a kötelezett szolgáltató és a közvetítő szolgáltató az előfizetőknek nem kötelesek megküldeni,
ugyanakkor az általános szerződési feltételek és az egyedi előfizetői szerződések e rendelet szerinti módosításának
tartalmáról a módosítástól számított legalább 30 napra a honlapjukon elhelyezett szövegben tájékoztatni kötelesek
az előfizetőket.
(3) 2016. február 1. napjától kezdődően a  közvetítő szolgáltató új közvetítőválasztás igénybevételére vonatkozó
előfizetői szerződést kizárólag e  rendelet szerinti szabályoknak megfelelően köthet, tekintet nélkül arra, hogy
az  általános szerződési feltételei az  (1)  bekezdés szerinti időpontig e  rendeletnek megfelelően módosításra
kerültek-e.
(4) Annak érdekében, hogy a  referenciaajánlat készítésére kötelezett szolgáltatók referenciaajánlatai
megfeleljenek az  e  rendeletben foglalt szabályoknak, a  Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke legkésőbb
2015.  december  1-jéig hivatalból megindítja az  érintett referenciaajánlatok módosítására irányuló, Eht. 67/A.  §
(5) bekezdése szerinti eljárását.
11. § A 10. § 2016. június 30. napján hatályát veszti.
Dr. Karas Monika s. k.,
 a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke