text:
40/2016. (X. 11.) MNB rendelete az ügyfél- és partnerminősítés, valamint a fedezetértékelés prudenciális követelményeiről.
A hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény 290.  § (7)  bekezdésében és a  befektetési
vállalkozásokról és az  árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló
2007. évi CXXXVIII. törvény 180.  § (7)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi
CXXXIX. törvény 4. § (9) bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A rendelet hatálya és alkalmazási köre 1. § E  rendelet hatálya a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény
(a  továbbiakban: Hpt.) hatálya alá tartozó pénzügyi intézményre, valamint a  befektetési vállalkozásokról
és az  árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007. évi
CXXXVIII. törvény (a  továbbiakban: Bszt.) hatálya alá tartozó befektetési vállalkozásra (a  továbbiakban együtt:
intézmény) terjed ki.
2. § E  rendelet előírásait az  intézmény egyedi alapon, az  összevont alapú felügyelet hatálya alá tartozó intézmény
minden olyan vállalkozás tekintetében, amelyre az összevont alapú felügyelet hatálya az intézménnyel együttesen
kiterjed, összevont alapon is alkalmazza.
2. Értelmező rendelkezések 3. § E rendelet alkalmazásában
1. fogyasztó: a Hpt. 6. § (1) bekezdés 28. pontjában meghatározott fogalom;
2. külső hitelminősítő: a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről
és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet (a továbbiakban: CRR) 4. cikk (1) bekezdés 98. pontjában meghatározott fogalom;
3. lakossági ügyfél: a Bszt. 4. § (1) bekezdés 41. pontjában meghatározott fogalom;
4. társfinanszírozás (konzorciális, szindikált hitelezés): több intézmény által közösen nyújtott hitel;
5. ügyfélcsoport: a CRR 4. cikk (1) bekezdés 39. pontjában meghatározott fogalom.
3. Az ügyfél- és partnerminősítés prudenciális követelményei 4. § Az  intézmény a  kockázatvállalási döntései megalapozása, a  kockázatok kezelése, mérése, folyamatos nyomon
követése és kontrollja érdekében az  általa végzett tevékenységekben és az  alkalmazott üzleti modellben rejlő
kockázatok jellegével, nagyságrendjével, összetettségével arányos ügyfél- és partnerminősítési rendszert működtet,
amely – egységes alapot biztosítva – segíti:
a) az ügyfél, partner fizetőképességének, hitelképességének a kockázatvállalás előtti megállapítását,
b) az  ügyfél, partner fizetőképességében, hitelképességében bekövetkező változások becslését, jövőbeni
fizetőképességének megállapítását,
c) az  ügyfél, partner nem teljesítési valószínűségének megállapítását, a  nem teljesítési valószínűség
számszerűsítését,
d)   az ügyfelek, partnerek azonos kockázatokat és nem teljesítési valószínűségeket tükröző kategóriákba
sorolását, a nem teljesítő ügyfelek, partnerek elkülönítését. 5. § Az intézmény az ügyfél- és partnerminősítéssel összefüggésben belső szabályzatban rögzíti:
a) az ügyfél- és partnerminősítési rendszer kialakításának és működtetésének célját,
b) az ügyfél- és partnerminősítési rendszer meghatározásának, jóváhagyásának és felülvizsgálatának módját,
c) az  ügyfél- és partnerminősítésre vonatkozó eljárásrendet – beleértve a  minősítések felülvizsgálatának
gyakoriságát is –, a felelősségi és hatásköri szabályokat – beleértve a minősítések esetleges magasabb szintű
felülbírálására vonatkozó szabályokat is –,
d) az egyes ügyfél szegmensekben alkalmazott ügyfél- és partnerminősítési kategóriákat, továbbá amennyiben
valamely ügyfél szegmensben a  rövid, közép és hosszú távú hitelképesség jelölésére eltérő kategóriák
kerülnek kialakításra, azok meghatározását,
e) az  ügyfelek és a  partnerek minősítési kategóriákba történő besorolása során figyelembe veendő
számszerűsíthető adatok, objektív szempontok, valamint a  nem számszerűsíthető, szubjektív megítélésű
információk és egyéb körülmények körének meghatározását, az alkalmazott mutatószámokat,
f ) amennyiben releváns, a külső hitelminősítő minősítésének figyelembevételére, az alkalmazott modellek vagy
csoporthoz tartozó vállalkozás esetén az anyavállalati minősítési rendszer használatára, valamint e modellek
és rendszerek felülvizsgálatára vonatkozó előírásokat,
g) amennyiben releváns, az  egyszerűsített minősítési eljárás, valamint az  általánostól eltérő minősítési
szempontok alapján történő értékelés szabályait,
h) az  ügyfél- és partnerminősítéshez kapcsolódó információszolgáltatási előírásokat (beleértve az  ügyfél,
partner, valamint az  intézménnyel azonos csoporthoz tartozó vállalkozás által szolgáltatandó információk
körét és gyakoriságát is),
i) a minősítési eljárás eredményei felhasználásának módját (beleértve a limitrendszerrel, valamint a kitettségek
minősítésével való összefüggések meghatározását is), az általános szabályoktól történő eltérés lehetőségét,
az ilyen esetekben érvényesítendő előírásokat,
j) az ügyfél- és partnerminősítés nyilvántartási és dokumentációs követelményeit.
6. § (1) Az  intézmény az  ügyfél- és partnerminősítést minden olyan személyre, szervezetre elvégzi, amellyel
kockázatvállalással járó szerződés kötését tervezi.
(2) Amennyiben a kötelezettségvállalás teljes összegét, illetve annak egy részét garanciával vagy készfizető kezességgel
harmadik személy biztosítja, és az intézmény az adott garanciát vagy kezességet a CRR 92. cikkében meghatározott
minimum tőkekövetelmény vagy a  tőkemegfelelés belső értékelési eljárása keretében folytatott tőkekövetelmény
számítás során hitelbiztosítéki értékkel kockázatcsökkentő tényezőként figyelembe veszi, akkor az  intézmény
a minősítést a kötelezettségvállalóra is elvégzi.
(3) Csoporthoz tartozó ügyfél, partner esetében az intézmény a minősítést az ügyfélcsoport minden tagjára elvégzi.
 (4) Az ügyfél- és partnerminősítés során az intézmény
a) ügyfél kategóriánként eltérő minősítési módszereket és minősítési szempontokat,
b) a rövid, közép és hosszú távú hitelképesség jelölésére – idősávonként – eltérő kategorizálást is alkalmazhat,
azonban ugyanazon időtáv tekintetében minden ügyfél, partner csak egy minősítési kategóriába sorolható.
7. § (1) Az ügyfél- és partnerminősítés külső hitelminősítő értékelésének alkalmazásán is alapulhat.
 (2) Külső hitelminősítő által készített minősítés használata esetén az intézmény belső szabályzatban rögzíti:
a) a külső hitelminősítővel és az általa alkalmazott minősítéssel szembeni elfogadási követelményeket,
b) a minősítés beszerzésének módját (megbízáson alapuló hitelminősítés, megbízás nélküli hitelminősítés),
c) több minősítés esetén az egyes minősítések közötti választás elvét,
d) a minősítés felülvizsgálatának módját és gyakoriságát,
e) a külső hitelminősítő által átadott információk dokumentálására vonatkozó előírásokat.
8. § Az intézmény az ügyfél- és partnerminősítésre modellt is alkalmazhat.
9. § Az  adatvédelemmel kapcsolatos jogszabályi előírások figyelembevételével a  fogyasztónak minősülő ügyfél
és a  lakossági ügyfél esetében az  intézmény egyszerűsített (például a  vállalatokkal, intézményekkel szembeni
kitettségek esetében alkalmazottnál kevesebb minősítési kategóriát tartalmazó, kevesebb minősítési szempontot
figyelembe vevő vagy ügylet szintű) minősítési rendszert is alkalmazhat.
10. § Az  újonnan alakult vagy könyvvezetési kötelezettsége tekintetében a  számvitelről szóló 2000. évi C. törvény
hatálya alá nem tartozó ügyfél, partner vonatkozásában az  intézmény az  általánostól eltérő minősítési elveket is
alkalmazhat.
11. § Az intézmény az anyavállalata ügyfél- és partnerminősítési rendszerét is használhatja, feltéve, hogy az anyavállalat
ügyfél- és partnerminősítési rendszere megfelel az  e  rendeletben foglalt szempontoknak, és magyar vagy angol
nyelven dokumentált.
12. § (1) A társfinanszírozásban részt vevő intézmény az ügyfelet, partnert önállóan is minősítés alá vonja.
 (2) Az  intézmény a  társfinanszírozást vezető intézménytől minden olyan információt beszerez, amely lehetővé teszi,
hogy az ügyfelet, partnert a saját belső szabályozásának megfelelően minősítse.
 (3) A társfinanszírozást vezető intézmény köteles a  (2) bekezdés szerinti információt a  társfinanszírozásban részt vevő
intézmény részére megadni. 13. § (1) Az intézmény a 6. § szerinti minősítést a szerződés futamideje alatt évente legalább egyszer, illetve ha az intézmény
belső politikájában ettől eltérő gyakoriságú minősítési gyakorlatot rögzített, vagy az  ügyfél, partner kedvezőtlen
minősítése gyakoribb értékelést indokol, évente több alkalommal is felülvizsgálja.
(2) Az  intézmény a  6.  § szerinti minősítést soron kívül felülvizsgálja a  kockázati tényezők jelentős megváltozásakor
(például az  ügyfél helyzetének romlása vagy fizetési hajlandóságának megváltozása), valamint abban az  esetben,
ha olyan információ birtokába jut, amely feltételezhetően a  besorolási kategória változtatását vonja maga után
(például csődeljárás, felszámolási eljárás megindításának közzététele).
14. § Az  intézmény az  ügyfél- és partnerminősítés során nem alkalmazhat kivételes eljárást vagy – minden egyéb
tényezőtől való eltekintés mellett – előnyben részesítést eredményező kedvezőbb elbírálást, minősítési kategóriába
történő besorolást azon személy vagy ügyfélcsoport részére, amely
a) az intézmény anyavállalata vagy leányvállalata,
b) az adott anyavállalat leányvállalata,
c) az intézményben befolyásoló részesedéssel rendelkező tulajdonos vagy
d) olyan vállalkozás, amelyben az  intézmény, az  intézmény tulajdonosa vagy az  intézmény kockázati profiljára
lényeges hatást gyakorló személye befolyásoló részesedéssel rendelkezik. 4. A fedezetértékelés prudenciális követelményei
15. § Az  intézmény a fedezetértékeléssel összefüggésben – az általa végzett tevékenységekben és az alkalmazott üzleti
modellben rejlő kockázatok jellegével, nagyságrendjével, összetettségével arányos módon – belső szabályzatban
rögzíti:
a) a  fedezetértékelés – beleértve a  kockázatvállalás során, a  biztosíték elfogadása előtt történő értékelést
(elfogadhatóság és érték meghatározása), valamint a  fedezetek rendszeres, utólagos értékelését –
eljárásrendjét, felelősségi és hatásköri szabályait,
b) az elfogadható fedezettípusokat, elkülönítve a tőkekövetelmény számítás során figyelembe nem vehető, de
a  hitelkockázat mérséklése érdekében alkalmazható biztosítéktípusokat (ingó és ingatlan vagyontárgyak,
követelések), valamint jogi kikötéseket és szerződéseket,
c) a  fedezetek elfogadhatóságának értékelésénél alapul veendő tényezőket és szempontokat (például jogi
érvényesíthetőség, illetve az  azt korlátozó tényezők, hozzáférhetőség, likviditás, mobilizálhatóság), fedezet
típusonkénti bontásban,
d) a különféle fedezetek együttes alkalmazásának gyakorlatát, a fedezetek bevonásának sorrendjét,
e) a fedezetek értékének meghatározására alkalmazott módszereket, fedezet típusonkénti bontásban,
f ) az alkalmazott ügyfél- és partner, valamint ügylet kockázati kategóriák fedezettségi követelményeit,
g) amennyiben a fedezetek értékelésével az intézmény harmadik felet bíz meg, az értékeléssel megbízott féllel
és az értékeléssel szemben támasztott általános, minimális elvárásokat,
h) a fedezetek utólagos értékelésének gyakoriságát, fedezet típusonkénti bontásban,
i) a  fedezetek értékében, meglétében, hozzáférhetőségében és érvényesíthetőségében bekövetkező
változások esetén alkalmazandó eljárásokat,
j) a fedezetek érvényesítésére, értékesítésére vonatkozó előírásokat (feltételek, időpontok, felelősök),
k) a fedezetekre vonatkozó nyilvántartási és dokumentációs követelményeket.
16. § (1) A fedezet értékelésekor alapul vett érték 15. § e) pontja szerinti meghatározása során kiindulási alapul a fedezet
a) piaci értéke, ha van megbízható értékítéletet tükröző piaci ára,
b) értékbecslő szakértő, vagyonértékelő vagy könyvvizsgáló által felülvizsgált általános értékelési eljárással,
módszerrel meghatározott értéke, ha a fedezetnek nincs piaca vagy nincs megbízható értékítéletet tükröző
piaci ára
szolgál.
 (2) Az  intézmény a  fedezet (1)  bekezdés szerinti értéke meghatározásakor a  következő szempontokat is figyelembe
véve jár el:
a) ingatlanfejlesztéshez kapcsolódó kintlévőségek esetében az  intézmény az  – ingatlanfejlesztésben
megtestesülő – biztosíték piaci értékét vagy az  általános értékelési eljárással meghatározott értékét
ingatlanszakértővel (vagyonértékelővel) vagy az  intézmény választott könyvvizsgálójától független
könyvvizsgálóval felülvizsgáltatja,
b) ha az  ingatlanfejlesztés, illetve az  ingatlan értéke – annak hasznosíthatósága révén – szorosan összefügg
az adós fizetőképességével (annak esetleges csődje, felszámolása vagy az ellene indított végrehajtási eljárás
esetén az ingatlan más személy által nem, vagy csak erősen csökkentett mértékben és jövedelmezősséggel
hasznosítható), akkor a fedezet értékének meghatározásakor az intézmény az ingatlan hasznosíthatóságát is
figyelembe veszi,
c) jelzáloggal terhelt ingatlan esetében az  intézmény figyelembe veszi a  bejegyzés ranghelyét, az  előző
ranghelyeken szereplő bejegyzéseknek az  ingatlan vagyonértékelő, vagy az  intézmény választott
könyvvizsgálójától független könyvvizsgáló által meghatározott értékéhez viszonyított hányadát,
d) garancia vagy készfizető kezességvállalásban megtestesülő fedezet esetén az  intézmény a  garantőr vagy
a készfizető kezes minősítését veszi alapul,
e) ha a  garancia vagy a  készfizető kezességvállalás nem biztosítja a  teljes kockázatvállalást, a  további
fedezetek értékelésénél az  intézmény figyelembe veszi, hogy a  garancia vagy a  készfizető kezességvállalás
érvényesítése esetén a  további biztosítékból való megtérülésnél a  garantőr, illetve a  készfizető kezes
az intézménnyel a követelés milyen arányában osztozik,
f ) óvadékba helyezett értékpapírban megtestesülő biztosíték esetén az értékpapír piaci értéke, illetve általános
értékelési eljárással meghatározott értéke mellett figyelembe vehető a kibocsátó minősítése is,
g) a  piaci érték, illetve az  általános értékelési eljárással meghatározott érték diszkontálandó tapasztalati
megtérülési ráták adatai alapján számított – legalább évente felülvizsgált – diszkontfaktorokkal, amelyet
az intézmény fedezettípusonként határoz meg.
5. Záró rendelkezések 17. § Ez a rendelet 2017. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
522/2015. (XII. 7.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Majorosné dr. Köck
Ildikót a 2015. december 1. napjától 2018. november 30. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2015. november 20. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
386/2017. (X. 3.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Megyeri Máriát 2018. március 15-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. szeptember 25. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
90/2015. (XI. 10.) ME határozata Magyarország Kormánya és a Globális Zöld Növekedési Intézet között kötendő, a Globális Zöld Növekedési Intézet kiváltságait és mentességeit részletező jogállási megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a nemzeti fejlesztési miniszter, valamint a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek a  Magyarország Kormánya és a  Globális Zöld Növekedési Intézet (a  továbbiakban: Intézet) között
kötendő, az Intézet kiváltságait és mentességeit részletező jogállási megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás)
létrehozásával;
2. felhatalmazom a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – az érintett miniszterekkel egyetértésben – a  tárgyalásokon
részt vevő személyeket kijelölje;
3. felhatalmazom a nemzeti fejlesztési minisztert vagy az általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások eredményeként
előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
4. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
5. felhívom a  nemzeti fejlesztési minisztert, a  külgazdasági és külügyminisztert, valamint az  igazságügyi minisztert,
hogy a  Megállapodás létrehozását követően a  Megállapodás szövegének végleges megállapítására való
felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
416/2013. (X. 4.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére dr. Monthy zsuzsannát 2013. december 28-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2013. szeptember 25. Áder jános s. k.,
 köztársasági elnök


text:
33/2013. (XII. 16.) MNB rendelete a tőkepiaci törvényben meghatározott, kizárólagos elektronikus kapcsolattartással nem érintett egyes bejelentési kötelezettségek teljesítésének tartalmi és formai feltételeiről.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 173. § d) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Magyar Nemzeti
Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4. § (9) bekezdésében foglalt feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában:
1. ÁNYK-űrlap: jogszabályban meghatározott, általános nyomtatványtervező programmal előállított űrlap;
2. ÁNYK-űrlap benyújtás támogatási szolgáltatás: jogszabályban meghatározott, ÁNYK-űrlapok ügyfél általi
kitöltését, hatóságokhoz való azonosítással egybekötött benyújtását biztosító szolgáltatás;
3. elektronikus űrlap: a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokról és az  állam által kötelezően
nyújtandó szolgáltatásokról szóló 83/2012. (IV. 21.) Korm. rendelet 2. § 3. pontjában meghatározott fogalom;
4. ERA rendszer: a Magyar Nemzeti Bank (a továbbiakban: MNB) által a hiteles adatok fogadásához kialakított és
üzemeltetett, biztonságos kézbesítési szolgáltatásnak minősülő elektronikus kézbesítési rendszer;
5. forgalmazó: а tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény (a továbbiakban: Tpt.) 5. § (1) bekezdés 51. pontjában
meghatározott személy;
6. nyilvánosan forgalomba hozott értékpapír: olyan értékpapír, amelynek forgalomba hozatala nem minősül
zártkörűnek;
7. ügyfélkapu: jogszabályban meghatározott, az ügyfél jelszavas azonosítását biztosító szabályozott elektronikus
ügyintézési szolgáltatás;
8. zártkörűen forgalomba hozott értékpapír: olyan értékpapír, amelyet a  Tpt. 14.  § (1) és (2)  bekezdésében
meghatározott feltételek valamelyikének megfelelően hoznak forgalomba. 2. § A rendelet hatálya kiterjed a zártkörűen és a nyilvánosan forgalomba hozott értékpapír kibocsátójára, a szabályozott
piacra való bevezetést kezdeményező személyre, a  forgalmazóra, az  árjegyzőre, a  befektetési és árutőzsdei
szolgáltatóra, továbbá mindazon természetes és nem természetes személyre, akire (amelyre) nézve a  Tpt.
e  rendeletben megjelölt rendelkezései bejelentési kötelezettséget írnak elő (a  továbbiakban együtt: bejelentésre
kötelezett személy).
3. § (1) A  zártkörűen forgalomba hozott értékpapír kibocsátójának a  Tpt. 17.  § (1)  bekezdésében foglalt – az értékpapír
zártkörű forgalomba hozatalára vonatkozó – bejelentési kötelezettségét az 1. mellékletben foglalt és meghatározott
adattartalmú elektronikus űrlapon kell teljesítenie az  engedélyezési, jóváhagyási és nyilvántartásba vételi, törlési
eljárásokban, valamint a bejelentések során alkalmazott elektronikus űrlapok benyújtásának technikai feltételeiről
szóló 29/2013. (XII. 16.) MNB rendelet rendelkezései szerint az ERA rendszeren keresztül.
(2) A nyilvánosan forgalomba hozott értékpapír kibocsátójának
a) a  Tpt. 21.  § (3)  bekezdésében foglalt – a  forgalomba hozott értékpapírokkal kapcsolatos – bejelentési
kötelezettségét a 2. mellékletben,
b) a  Tpt. 22.  § (3)  bekezdésében foglalt – az értékesíteni, illetve juttatni kívánt értékpapírok számával és
jellegével, valamint az  értékesítés, illetőleg juttatás indokaival és részleteivel kapcsolatos – információkra
vonatkozó bejelentési kötelezettségét a 3. mellékletben,
c) a  Tpt. 27.  § (3)  bekezdésében foglalt – a  kibocsátott értékpapír végleges ajánlati árával, illetőleg
a  felajánlott értékpapír mennyiségével kapcsolatos – információkra vonatkozó bejelentési kötelezettségét
az 5. mellékletben,
d) a  Tpt. 27.  § (6)  bekezdésében foglalt – a  forgalomba hozatal végleges feltételeivel kapcsolatos  –
információkra vonatkozó bejelentési kötelezettségét a 6. mellékletben,
e) a Tpt. 34. § (3) bekezdés c) pontjában foglalt – a  tájékoztatóban szereplő egyes adatok MNB-nek történő –
bejelentésére vonatkozó kötelezettségét a 7. mellékletben,
f ) a  Tpt. 35.  § (5)  bekezdésében foglalt – a  kereskedelmi kommunikációra vonatkozó – bejelentési
kötelezettségét a 8. mellékletben,
g) a Tpt. 44. § (2) bekezdésében foglalt – az ismertető MNB részére történő előzetes benyújtására vonatkozó –
bejelentési kötelezettségét a 10. mellékletben,
h) a  Tpt. 44.  § (5)  bekezdésében foglalt – az értékpapírban foglalt jogok vagy a  nyilvános forgalomba
hozatalhoz készített ismertető tartalmának megváltoztatásával kapcsolatos – bejelentési kötelezettségét
a 11. mellékletben,
i) a Tpt. 45. § (2) bekezdésében foglalt – a hitelintézet által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapír
nyilvános forgalomba hozatalához, illetőleg szabályozott piacra történő bevezetéséhez készült ismertető
egyes adataira vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 12. mellékletben,
j) a Tpt. 63. § (3) bekezdésében foglalt – a szabályozott piacra bevezetett részvény kivezetéséről, átvezetéséről
szóló döntéssel kapcsolatos – bejelentési kötelezettségét a 18. mellékletben,
k) a  Tpt. 63/A.  § (8)  bekezdésében foglalt – az eladási ajánlat tárgyát képező részvények ellenértékének
szolgáltatásával kapcsolatos – bejelentési kötelezettségét a 19. mellékletben
meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon az (1) bekezdésben meghatározott módon kell teljesítenie.
 (3) A nem természetes személynek
a) a Tpt. 61. § (1) bekezdésében foglalt – a közvetlenül és közvetve birtokolt, szavazati jogot biztosító részvény
és szavazati jog arányának a Tpt. 61.  § (3)  bekezdésében meghatározott mérték elérésére, meghaladására
vagy ez alá csökkenésére vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 14. mellékletben,
b) a Tpt. 61.  § (8)  bekezdésében foglalt – a  nyilvánosan működő részvénytársaság nem természetes személy
részvényese által a  Tpt. 61.  § (7)  bekezdése alapján figyelembe nem vett, kollektív befektetési formát
megillető szavazati jogra vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 16. mellékletben,
c) a  Tpt. 74.  § (8)  bekezdésében foglalt – az eladó elállási jogának gyakorlására vonatkozó – bejelentési
kötelezettségét a 21. mellékletben,
d) a  Tpt. 76.  §-ában foglalt – a  vételi ajánlat eredményére vonatkozó – bejelentési kötelezettségét
a 23. mellékletben,
e) a Tpt. 76. §-ában foglalt – a vételi ajánlatba foglalt ellenérték teljesítésének vagy nem teljesítésének tényére
vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 25. mellékletben,
f ) a  Tpt. 76/D.  § (2)  bekezdésében meghatározott – a  vételi jog gyakorlására vonatkozó szándékkal
kapcsolatos – bejelentési kötelezettségét a 27. mellékletben,
g) a  Tpt. 201/B.  §-ában meghatározott – a  bennfentes személy által kötött ügylet adatainak az  MNB részére
történő  – bejelentési kötelezettségét a  29.  mellékletben meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon
az (1) bekezdésben meghatározott módon kell teljesítenie.
(4) A nyilvánosan forgalomba hozott értékpapír kibocsátójának vagy az értékpapír szabályozott piacra való bevezetését
kezdeményező személynek a  Tpt. 22.  § (6)  bekezdésében foglalt – a  Tpt. 22.  § (4)  bekezdés e)–h)  pontjában
meghatározott esetek kapcsán a bevezetni kívánt értékpapír fajtájára, darabszámára, valamint a forgalomba hozatal
okának és körülményének részleteire vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a  4.  mellékletben meghatározott
adattartalmú elektronikus űrlapon az (1) bekezdésben meghatározott módon kell teljesítenie.
(5) A kibocsátónak, az ajánlattevőnek, az értékpapír szabályozott piacra való bevezetését kezdeményező személynek,
illetve a  forgalmazónak a  Tpt. 38.  § (5)  bekezdésében foglalt – a  tájékoztató helyesbítésével (kiegészítésével,
módosításával) kapcsolatos tényre vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a  9.  mellékletben meghatározott
adattartalmú elektronikus űrlapon az (1) bekezdésben meghatározott módon kell teljesítenie.
(6) Az  árjegyzőnek a  Tpt. 61.  § (12)  bekezdés b)  pontján alapuló bejelentési kötelezettségét a  17.  mellékletben
meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon az (1) bekezdésben meghatározott módon kell teljesítenie.
(7) A befektetési szolgáltatási, kiegészítő szolgáltatási, árutőzsdei szolgáltatási tevékenységet végző személynek
a) a Tpt. 205. § (1) és (3) bekezdésében meghatározott – a bennfentes kereskedelemre, illetve piacbefolyásolásra
utaló adat, tény vagy körülmény MNB részére történő – bejelentési kötelezettségét a 30. mellékletben,
b) a  Tpt. 205.  § (4)  bekezdésében meghatározott – a  bennfentes kereskedelemre, illetve piacbefolyásolásra
utaló adat, tény vagy körülmény MNB részére történő bejelentésére kijelölt személy adatainak, vagy azokban
bekövetkezett változásokra vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 31. mellékletben
meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon az (1) bekezdésben meghatározott módon kell teljesítenie.
 (8) Az elektronikus-űrlaphoz csatolni kell az adat változását, és – amennyiben releváns – a változás hatálybalépésének
időpontját alátámasztó dokumentumokat, valamint azokat a  jogszabály által előírt dokumentumokat, amelyek
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény alapján az ügyféltől bekérhetők.
4. § (1) A természetes személynek
a) a Tpt. 61. § (1) bekezdésében foglalt – a közvetlenül és közvetve birtokolt, szavazati jogot biztosító részvény
és szavazati jog arányának a Tpt. 61.  § (3)  bekezdésében meghatározott mérték elérésére, meghaladására
vagy ez alá csökkenésére vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 13. mellékletben,
b) a  Tpt. 61.  § (8)  bekezdésében foglalt – a  nyilvánosan működő részvénytársaság természetes személy
részvényese által a  Tpt. 61.  § (7)  bekezdése alapján figyelembe nem vett, kollektív befektetési formát
megillető szavazati jogra vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 15. mellékletben,
c) a  Tpt. 74.  § (8)  bekezdésében foglalt – az eladó elállási jogának gyakorlására vonatkozó – bejelentési
kötelezettségét a 20. mellékletben,
d) a  Tpt. 76.  §-ában foglalt – a  vételi ajánlat eredményére vonatkozó – bejelentési kötelezettségét
a 22. mellékletben,
e) a Tpt. 76. §-ában foglalt – a vételi ajánlatba foglalt ellenérték teljesítésének vagy nem teljesítésének tényére
vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 24. mellékletben,
f ) a  Tpt. 76/D.  § (2)  bekezdésében foglalt – a  vételi jog gyakorlására vonatkozó szándékra vonatkozó –
bejelentési kötelezettségét a 26. mellékletben,
g) a  Tpt. 201/B.  §-ában meghatározott – a  természetes személy, mint bennfentes személy által kötött ügylet
adatainak az MNB részére történő – bejelentési kötelezettségét a 28. mellékletben
meghatározott adattartalmú ÁNYK-űrlapot alkalmazva, az  ügyfélkapun keresztül, az  ÁNYK-űrlap benyújtás
támogatási szolgáltatás felhasználásával kell teljesítenie.
(2) Az  ÁNYK-űrlaphoz csatolni kell az  adat változását, és – amennyiben releváns – a  változás hatálybalépésének
időpontját alátámasztó dokumentumokat, valamint azokat a  jogszabály által előírt dokumentumokat, amelyek
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény alapján az ügyféltől bekérhetők.
5. § (1) Ha a  bejelentés kijavítást, kiegészítést igényel, az  MNB a  bejelentésre kötelezett személyt felszólítja ennek
teljesítésére. A bejelentésre kötelezett személy a bejelentés kijavítását, kiegészítését
a) a 3. §-ban meghatározott bejelentés esetén a 3. § (1) bekezdésében,
b) a 4. §-ban meghatározott bejelentés esetén a 4. § (1) bekezdésében
meghatározott módon, az elektronikus űrlap vagy az ÁNYK-űrlap ismételt kitöltésével, megismételt bejelentésben
teljesíti.
(2) A megismételt bejelentésben hivatkozni kell a korábbi bejelentés számára és a megfelelő rovatban meg kell jelölni
a bejelentés megismételt jellegét.
(3) Ha a  bejelentésre kötelezett személy önellenőrzése, belső ellenőrzése vagy egyéb lefolytatott ellenőrzése
során kiderül, hogy a  korábban bejelentett adatok javítása, módosítása szükséges, a  bejelentésre kötelezett
személynek a tény feltárásától számítva haladéktalanul, de legkésőbb 5 munkanapon belül kell az (1) bekezdésben
meghatározott megismételt bejelentést megtennie.
6. § Ez a rendelet 2014. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Balog Ádám s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank alelnöke


text:
46/2013. (HK 3.) MH ÖHP intézkedése a STANAG 4294 2. kiadás végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52.§ (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési,
szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési
dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló
102/2008. (HK 19.) HM utasításban foglaltakra, a
STANAG 4294 (2. kiadás) végrehajtására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság és az alárendeltségébe
tartozó katonai szervezetek személyi állományára.
2. Jelen intézkedésemmel eredeti angol nyelven bevezetem a védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkár
22/2012. (HK 14.) HM VGHÁT szakutasításában fenntartás nélkül elfogadott és hatályba léptetett STANAG 4294
(EDITION 2) – NAVSTAR GLOBAL POSITIONING
(GPS) – SUMMARY OF PERFORMANCE REQUI REMENTS (PART II) címen kiadott NATO egységesítési egyezményeket.
3. A kiadványok a GPS vevőkészülékek tervezéséhez,
továbbá a rendszer katonai használatához szükséges alapvető rendszerjellemzők határozza meg.
4. Ez az intézkedés a közzététel napján lép hatályba és
visszavonásig hatályos.
Domján László vezérőrnagy s. k.,
MH összhaderőnemi parancsnok


text:
33/2013. (II. 14.) Korm. rendelete a Magyarország Kormánya és az Azerbajdzsáni Köztársaság Kormánya közötti oktatási, tudományos és kulturális együttműködésről szóló egyezmény kihirdetéséről.
1. § A Kormány e rendelettel felhatalmazást ad a Magyarország Kormánya és az Azerbajdzsáni Köztársaság Kormánya
közötti oktatási, tudományos és kulturális együttműködésről szóló egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező
hatályának elismerésére. 2. § A Kormány az Egyezményt e rendelettel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„A Magyarország Kormánya és az Azerbajdzsáni Köztársaság Kormánya közötti oktatási, tudományos
és kulturális együttműködésről szóló egyezmény
A Magyarország Kormánya és Azerbajdzsáni Köztársaság Kormánya (továbbiakban: a Felek)
a két ország közötti baráti kötelékek megerősítése, a népeiket összekötő kapcsolatok megszilárdítása, valamint a két
ország közötti oktatási, tudományos és kulturális együttműködés fejlesztése érdekében, illetve azokat az előnyöket
felismerve, amelyek az egyes országokban alkalmazandó szabályokkal és rendelkezésekkel összhangban történő
kölcsönös együttműködés megszilárdításából származnak a két ország számára, a következőkben állapodnak meg:
1. Cikk
A Felek ösztönzik a felsőoktatási tisztségviselők, egyetemi oktatók és tudósok csere-látogatásait, illetve a közöttük
létrejövő együttműködést a közös érdeklődésre számot tartó területeken.
A Felek ösztönzik a hallgatói mobilitást, többek között az országaikban létező állami ösztöndíj-programok keretein
belül. Az együttműködés részleteiről az illetékes oktatási tárcák külön állapodnak meg.
A Felek emellett ösztönzik tudományos és kulturális területeken küldöttségek cseréjét is.
A Felek ösztönzik az Azerbajdzsáni Turizmus Intézet és a megfelelő magyar társintézmény közötti együttműködést,
valamint a Kulturális Tanulmányok Tudományos- Módszertani Központja és a megfelelő magyar társintézmény közötti
workshopok szervezését kulturális és tudományos témában. 2. Cikk
A Felek ösztönzik és elősegítik a tudományos és kulturális intézmények, valamint a kutatóintézetek közötti közvetlen
tudományos és kulturális kapcsolatokat, és – a rendelkezésre álló források és lehetőségek keretein belül – egyetemi
oktatók és kutatók cseréjét. 3. Cikk
A Felek a felsőoktatási intézményekben és kutatóközpontokban szakmai tudás- és tapasztalatcserét folytatnak
tudományos, műszaki és közigazgatási területeken. 4. Cikk
A Felek bővítik a két ország felsőoktatási és tudományos intézményeiben rendelkezésre álló képzési lehetőségeket,
főként a mérnöki és orvostudományok, műszaki, valamint agrártudományi területeken.
5. Cikk
A Felek támogatják a két ország egyetemei közötti tudományos együttműködést, és megosztják egymással az iskolai
bizonyítványok, oklevelek és diplomák egyenértékűségének megteremtésével kapcsolatos információkat azok
kölcsönös elismerése érdekében. Kölcsönösen informálják egymást oktatási rendszereikről.
6. Cikk
A Felek ösztönzik az irodalom, képző- és zeneművészet, film, televízió és rádió, építészet, könyvkiadás, múzeum- és
levéltár igazgatás terén, más kulturális és művészeti területen, illetve alkotóművészek között létrejövő kapcsolatokat
és cseréket. A Felek kölcsönösen támogatják a nemzeti könyvtáraik közötti közvetlen szakmai együttműködést.
7. Cikk
A Felek ösztönzik és támogatják oktatási, tudományos és kulturális hetek és napok szervezését a két ország
tudományos és kulturális intézményeiben. Ezek magukban foglalják előadások, szemináriumok, könyvvásárok és
egyéb olyan rendezvények lebonyolítását, melyek bemutatják a két ország eredményeit.
8. Cikk
A Felek ösztönzik és támogatják számos kulturális és művészeti tevékenység lebonyolítását, és lehetőségeik szerint
segítik egymást különösen: a különböző kulturális területek képviselőinek együttműködés, tapasztalatcsere, szakmai gyakorlat céljából történő
kölcsönös látogatásának megszervezésében; egyéni művészek vagy művészeti csoportok koncertturnéinak megszervezésében, valamint koncertek, előadások,
kiállítások és más kulturális események szervezésében; résztvevők meghívásakor az egyik Fél országában rendezett zenei és más fesztiválokra.
9. Cikk
A Felek ösztönzik könyvek, kiadványok, szórólapok, füzetek, folyóiratok, dokumentumok, filmek, és minden, a két
országban folyó oktatással és tudományos kutatással, valamint kulturális tevékenységekkel kapcsolatos szakirodalom
és forrásanyag egymás közti cseréjét. 10. Cikk
A Felek ösztönzik a helyi és nemzetközi konferenciákon, szemináriumokon, szimpóziumokon és tudományos,
valamint kulturális műhelymunkákban való részvételt, és kellő időben tájékoztatják egymást ezekről az eseményekről.
11. Cikk
A Felek jogszabályaiknak megfelelően engedélyezik a kéziratok, levéltári anyagok és történelmi dokumentumok
tanulmányozását és felhasználását, és együttműködnek a régészet és a kulturális örökségvédelem területén, továbbá
szakértőket cserélnek e téren. 12. Cikk
Mindkét fél ösztönzi a másik fél országában született kiemelkedő irodalmi művek lefordítását és kiadását saját
országában. 13. Cikk
A Felek ösztönzik a magyar nyelv az Azerbajdzsáni Köztársaság területén történő és az azeri nyelv a Magyarország
területén történő elsajátításához szükséges módszertani, pedagógiai programok megvalósítását, és a megfelelő
oktatási és módszertani irodalom fordítását. 14. Cikk
A Felek támogatják külön együttműködési megállapodások megkötését a két ország érintett oktatási, tudományos és
kulturális intézményei között. 15. Cikk
A jelen Egyezmény nem befolyásolja azokat a kötelezettségeket, amelyek Magyarország európai uniós tagságából
fakadnak. Következésképpen a jelen Egyezmény rendelkezései nem értelmezhetőek úgy, mint amelyek
érvénytelenítik, módosítják vagy bármilyen más módon befolyásolják Magyarországnak különösen az Európai Unió
alapját képező szerződésekből, valamint az Európai Unió elsődleges és másodlagos jogából származó
kötelezettségeit. 16. Cikk
A Felek megállapodnak abban, hogy szükség esetén a Felek illetékes képviselői konzultációkat folytatnak a
végrehajtási programok aláírásával kapcsolatban, elővezetve azok megvalósításához szükséges konkrét lépéseket és
projekteket, valamint ahol lehetséges meghatározva az Egyezményben és a végrehajtási programokban vázolt
események pénzügyi és szervezeti feltételeit. 17. Cikk
A Megállapodás kapcsán felmerülő értelmezési vagy végrehajtási problémák esetén a Felek tárgyalásos úton
egyeztetik a teendőket. 18. Cikk
A Megállapodás a Felek közös egyetértésével kiegészíthető vagy módosítható. A kiegészítéseket és a módosításokat
külön megállapodásban kell rögzíteni, amely ezen megállapodás szerves részét képezi és hatálybalépése a 19. cikk
rendelkezéseivel összhangban történik. 19. Cikk
Ez az Egyezmény azon utolsó jegyzék kézhezvételének napján lép hatályba, melyben a felek diplomáciai úton tájékoztatják
egymást arról, hogy eleget tettek az Egyezmény hatálybalépéséhez szükséges belső jogi követelményeknek.
Az Egyezmény határozatlan időre szól. Az Egyezményt bármely szerződő fél írásban, diplomáciai úton felmondhatja.
Ebben az esetben az Egyezmény a felmondásáról szóló értesítés átvételének napjától számított 6 hónap múlva veszti
hatályát. Abban az esetben, ha a jelen Egyezmény hatályát veszti, előírásait a gyakorlatban továbbra is alkalmazni kell a még
folyamatban lévő programok és projektek tekintetében mindaddig, amíg azokat teljes egészükben végre nem hajtják.
Ezt az Egyezményt, Budapest városban írták alá 2012. október 9-én, magyar, azeri és angol nyelven írott két eredeti
példányban. Ezek mindegyike egyformán hiteles. Az értelmezésből származó bármely nézetkülönbség kialakulása
esetén az angol nyelvű szöveg az irányadó. Magyarország Azerbajdzsáni Köztársaság
of Hungary of the Republic of Azerbaijan” 4. § (1) E rendelet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) A 2. § és a 3. § az Egyezmény 19. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
(3) Az Egyezmény, valamint a 2. § és a 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter – annak
ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
(4) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedésekről az oktatásért felelős miniszter, valamint a kultúráért felelős
miniszter gondoskodik. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
29/2012. (III. 7.) Korm. rendelete a közszolgálati tisztviselők képesítési előírásairól.
A Kormány a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 259. § (1) bekezdés 14. pontjában, valamint a helyi
önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 95. § c) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk
(3) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A rendelet hatálya – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével – a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi
CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.) hatálya alá tartozó közigazgatási szerveknél foglalkoztatott köztisztviselőkre
és kormánytisztviselőkre (a továbbiakban együtt: közszolgálati tisztviselők) terjed ki.
(2) Nem terjed ki a rendelet hatálya a) a Kttv. 1. § d) pontjában meghatározott szakmai vezetőkre;
b) – (3) bekezdésben foglaltak kivételével – a Kttv. 2. §-ában felsorolt szerveknél foglalkoztatott köztisztviselőkre;
c) a megyei, fővárosi kormányhivatalt vezető kormánymegbízottra, a megyei, fővárosi kormányhivatal
főigazgatójára és igazgatójára; d) a miniszterelnökségi főtanácsadói és miniszterelnökségi tanácsadói, a kormány-főtanácsadói és
kormánytanácsadói, a miniszteri főtanácsadói és miniszteri tanácsadói munkakörű, továbbá a politikai
főtanácsadói és politikai tanácsadói, valamint az önkormányzati főtanácsadói és önkormányzati tanácsadói
munkakörbe kinevezett közszolgálati tisztviselőkre; e) az aljegyzőre, a jegyzőre, a körjegyzőre és a megyei jogú város kerületi hivatalvezetőjére, valamint a főjegyzőre.
(3) A (2) bekezdés b) pontjában meghatározott szervezeteknél a képesítési előírásokat a hivatal vezetője állapítja meg.
2. § (1) Köztisztviselőnek az nevezhető ki, aki rendelkezik – a (7) bekezdésben foglaltakra is tekintettel – a feladata ellátásához
szükséges, az 1. mellékletben a feladatkörre meghatározott képesítések valamelyikével.
(2) Kormánytisztviselőnek az nevezhető ki, aki rendelkezik – a (7) bekezdésben foglaltakra is tekintettel – a feladata
ellátásához szükséges, a 2–3. mellékletben a feladatkörre meghatározott képesítések valamelyikével.
(3) Amennyiben az 1–3. mellékletben szereplő feladatkörök képesítési követelménye nem tartalmaz a II. besorolási
osztály vonatkozásában képesítési előírást, a feladatkör ellátására csak felsőfokú iskolai végzettséggel és
szakképzettséggel rendelkező közszolgálati tisztviselő nevezhető ki. (4) Ha a közszolgálati tisztviselő munkakörében több feladatot lát el, legalább az egyik feladatköre ellátására előírt
képesítéssel rendelkeznie kell. (5) A közszolgálati tisztviselőnek a melléklet szerinti kiemelt munkakörre meghatározott képesítéssel kell rendelkeznie
akkor is, ha e munkakör mellett más feladatkört is ellát.
(6) A megyei, fővárosi kormányhivataloknál foglalkoztatott kormánytisztviselőkre megfelelően kell alkalmazni a
3. melléklet képesítési előírásait, amennyiben a 2. melléklet nem tartalmaz rájuk vonatkozóan képesítési előírást.
(7) Az 1–3. melléklet alkalmazásában azoknál a feladatköröknél, ahol az I. besorolási osztályba soroláshoz képesítési
követelményként egyes felsőoktatási képzési területeken szerezhető szakképzettségek is meghatározásra kerültek,
a felsőoktatási alap- és mesterképzésről, valamint a szakindítás eljárási rendjéről szóló 289/2005. (XII. 22.) Korm.
rendelet 1. és 2. számú melléklete szerinti megfelelő képzési területeken szerezhető szakképzettséggel rendelkezőket
is képesítettnek kell tekinteni. 3. § A közigazgatási szerv belső szabályzatában alkalmazási feltételként együttesen, illetve külön-külön, további
szakképesítés, szakmai vagy közigazgatási gyakorlat, továbbá idegen nyelv ismerete is előírható.
4. § (1) A képesítési előírások alól felmentés – a (2) bekezdésben és a Kttv.-ben foglalt kivételekkel – nem adható.
(2) E rendelet rendelkezéseit a) a 3. melléklet 70. pontjában meghatározott feladatkör tekintetében az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi
Szolgálatról, a népegészségügyi szakigazgatási feladatok ellátásáról, valamint a gyógyszerészeti államigazgatási
szerv kijelöléséről szóló 323/2010. (XII. 27.) Korm. rendelet 8. § (4)–(6) bekezdésében;
b) a 3. melléklet 139. pontjában meghatározott feladatkör tekintetében a Kormányzati Ellenőrzési Hivatalról szóló
355/2011. (XII. 30.) Korm. rendelet 14. §-ában foglaltakkal együtt kell alkalmazni.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép hatályba.
6. § Az e rendelet hatálybalépésekor közszolgálati, illetve kormányzati szolgálati jogviszonyban álló közszolgálati
tisztviselőt – amennyiben a köztisztviselők képesítési előírásairól szóló 9/1995. (II. 3.) Korm. rendelet alapján
feladatköre ellátására képesítettnek minősült – feladatköre megváltozásáig képesítettnek kell tekinteni.
7. § Hatályát veszti a köztisztviselők képesítési előírásairól szóló 9/1995. (II. 3.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
73/2015. (III. 30.) Korm. rendelete az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóságról.
A Kormány az Alaptörvény 15. cikk (2) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
a 3. alcím tekintetében a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 101/A. §-ában kapott felhatalmazás
alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság jogállása és szervezete
1. § Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság (a továbbiakban: ONYF) a  szociál- és nyugdíjpolitikáért felelős
miniszter (a továbbiakban: miniszter) irányítása alá tartozó, központi hivatalként működő központi költségvetési
szerv.
2. § Az ONYF a hatáskörébe tartozó feladatokat az ország egész területére kiterjedő illetékességgel látja el.
3. § (1) Az ONYF élén főigazgató áll.
 (2) A  főigazgatót a  miniszter javaslatára a  miniszterelnök nevezi ki és menti fel, az  egyéb munkáltatói jogokat
a miniszter gyakorolja. 4. § (1) Az ONYF feladatait
a) központi szerve, a Központ és
b) különös hatáskörű igazgatási szerve, a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
látja el.
(2) A Központot a  főigazgató vezeti. A  főigazgató tevékenységét főigazgató-helyettesek segítik. A  főigazgatóhelyetteseket a főigazgató javaslatára a miniszter nevezi ki és menti fel, az egyéb munkáltatói jogokat a főigazgató
gyakorolja. A Központ más alkalmazottai felett a munkáltatói jogkört a főigazgató gyakorolja.
(3) A Nyugdíjfolyósító Igazgatóságot igazgató vezeti. Az  igazgató tevékenységét igazgatóhelyettesek segítik.
Az  igazgató és az  igazgatóhelyettesek felett a  főigazgató gyakorolja a  munkáltatói jogkört. A  Nyugdíjfolyósító
Igazgatóság más alkalmazottai felett a  közszolgálati tisztviselőkről szóló törvény szerinti alapvető munkáltatói
jogokat a főigazgató, az egyéb munkáltatói jogokat az igazgató gyakorolja.
(4) A közszolgálati tisztviselőkről szóló törvény szerinti illetménykiegészítés tekintetében a  Nyugdíjfolyósító
Igazgatóság a Nyugdíjbiztosítási Alap kezeléséért felelős központi hivatal központi igazgatási szerve.
2. Az ONYF feladat- és hatáskörei 5. § (1) A nyugdíjbiztosítási igazgatási szervként, illetve a  családtámogatásokkal, a  fogyatékossági támogatással, a  vakok
személyi járadékával, a  bányászati keresetkiegészítéssel vagy a  nagycsaládos gázdíjkedvezménnyel kapcsolatos
feladatkörükben eljáró fővárosi és megyei kormányhivatalok, továbbá a  Nyugdíjfolyósító Igazgatóság hatósági
ügyeiben a fellebbezés elbírálására jogosult hatóság és a felügyeleti szerv a Központ.
(2) A fővárosi és megyei kormányhivatal nyugdíjbiztosítási, valamint családtámogatásokkal, fogyatékossági
támogatással, vakok személyi járadékával, bányászati keresetkiegészítéssel és nagycsaládos gázdíjkedvezménnyel
kapcsolatos hatáskörébe tartozó közigazgatási hatósági ügyekkel összefüggésben az  államháztartásról szóló
2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.) 9.  § f ) és g)  pontjában és kizárólag ezekhez kapcsolódva az  Áht.
9. § h) pontjában meghatározott hatásköröket az ONYF gyakorolja.
(3) Az ONYF a  feladat- és hatáskörébe tartozó ügyekben közreműködik a  szakmai irányító miniszternek a  fővárosi és
megyei kormányhivatalok törvényességi és szakszerűségi ellenőrzésével kapcsolatos feladatellátásában, valamint
a  szakmai irányító miniszter – a  fővárosi és megyei kormányhivatalokkal összefüggő, az  Áht. 9.  § f )–i)  pontjában
meghatározott, valamint а törvényességi és а szakszerűségi ellenőrzési hatásköreivel kapcsolatos – intézkedéseinek
és döntéseinek előkészítésében.
(4) A Központ
a) gondoskodik a  Nyugdíjbiztosítási Alappal kapcsolatos tervezési, gazdálkodási, beszámolási és
adatszolgáltatási feladatok ellátásáról, b) gondoskodik az ellátások megállapításához, folyósításához szükséges adatok begyűjtéséről, feldolgozásáról
és kezeléséről, valamint a beérkezett adatok ellenőrzéséről,
c) biztosítja a  nem a  Nyugdíjbiztosítási Alapból finanszírozott ellátások fedezetének elszámolásával,
a  Nyugdíjfolyósító Igazgatóság tekintetében az  ellátások megállapításával, folyósításával kapcsolatos
működési költségek megtérítésével összefüggő feladatok ellátását,
d) működteti és fejleszti a nyugdíjbiztosítás felügyeleti, költségvetési, szakmai ellenőrzési, belső ellenőrzési és
központi nyilvántartási rendszerét,
e) működteti és fejleszti a  szakmai feladatok ellátásához szükséges informatikai rendszereket, gondoskodik
a statisztikai adatok gyűjtéséről és közzétételéről,
f ) meghatározza a  nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek nyugdíj-megállapítási, nyugdíjfolyósítási és
adategyeztetési eljárásaiban keletkezett küldeményeinek érkeztetésével és kézbesítésével, valamint
a  nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek elektronikus aláírással kiadmányozott döntéseinek központilag
történő nyomtatásával és postai úton történő közlésével kapcsolatos eljárásrendeket,
g) közreműködik a  fővárosi és megyei kormányhivatalok – az  ONYF feladat- és hatáskörébe tartozó –
jogalkalmazói feladatellátásának támogatására szolgáló módszertani útmutatók kiadásában,
h) ellátja a  családtámogatási ellátásokkal kapcsolatos fellebbezések elbírálására jogosult hatóság és
a  fogyatékossági támogatás ügyében másodfokon eljáró hatóság számára jogszabályban meghatározott
feladatokat,
i) közreműködik a  nyugdíjbiztosítással és a  családtámogatásokkal kapcsolatos nemzetközi szerződések
előkészítésében és végrehajtásában, kapcsolatot tart fenn a kijelölt illetékes teherviselővel, illetve szervekkel,
végzi az  uniós tagságból és a  szociális biztonsági, (szociálpolitikai) tárgyú nemzetközi egyezmények
végrehajtása során adódó koordinációs feladatokat, továbbá részt vesz az  uniós szakbizottságok és
nemzetközi szervezetek szakmai munkájában,
j) ellátja az 5. § (3) bekezdése szerinti feladatokat,
k) részt vesz a nyugdíjbiztosítást érintő folyamatok elemzésében és értékelésében, valamint a nyugdíj-stratégiai
és fejlesztési koncepciók kidolgozásában,
l) javaslatot tesz a  miniszternek az  ONYF feladat- és hatáskörét érintő jogszabályok megalkotására és
módosítására, közreműködik előkészítésükben, és véleményezi azok tervezetét,
m) gondoskodik az  ONYF feladat- és hatáskörébe tartozó ellátásokkal kapcsolatos központi és helyi
tájékoztatásról, valamint az igényérvényesítést segítő szolgáltatások fejlesztéséről.
 (5) A Központ hatáskörébe utalt, az egészségi állapottól, az egészségkárosodás mértékétől vagy a súlyos fogyatékosság
fennállásától függő ellátásokra való jogosultság elbírálására, felülvizsgálatára irányuló eljárásokban a  Nemzeti
Rehabilitációs és Szociális Hivatal szakértőként szakvéleményt ad az  egészségi állapotról, az  egészségkárosodás
mértékéről, illetve a  súlyos fogyatékosság fennállásáról, valamint a  hatáskörébe tartozó, jogszabályban
meghatározott más szakkérdésekről. Ha a  fellebbezés nem érinti az  első fokú határozatban a  szakkérdéssel
kapcsolatban tett megállapításokat, a  Központ a  szakkérdés vizsgálatát és a  Nemzeti Rehabilitációs és Szociális
Hivatal szakértőként történő kirendelését mellőzheti.
6. § (1) A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
a) ellátja a köztársasági elnök jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CX. törvény 18. § (1) bekezdése,
valamint a  köztársasági elnök, a  miniszterelnök, az  Országgyűlés elnöke, az  Alkotmánybíróság elnöke és
a  Legfelsőbb Bíróság elnöke tiszteletdíjáról és juttatásairól szóló 2000. évi XXXIX. törvény 2012. január 1-je
előtt hatályos 14.  § (1)  bekezdése, 22.  §-a, 24.  § (1)  bekezdése, 25.  § (1)  bekezdése és 26.  § (1)  bekezdése
szerinti juttatás folyósításával kapcsolatos feladatokat,
b) folyósítja az  egészségügyről szóló 1972. évi II. törvény 1998. július 1-je előtt hatályos 22.  §-a alapján
megállapított kártalanítási járadékot,
c) az a) és b) pontban foglaltakon túl további első fokú ellátásmegállapítási és -folyósítási feladat- és hatáskörrel
rendelkezik,
d) ellátja az  ONYF és a  nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek nyugdíjmegállapítási, nyugdíjfolyósítási és
adategyeztetési eljárásaiban keletkezett küldeményeinek érkeztetésével és kézbesítésével, valamint
a  nyugdíjbiztosítási igazgatási szervek elektronikus aláírással kiadmányozott döntéseinek központilag
történő nyomtatásával és postai úton történő közlésével kapcsolatos feladatokat.
(2) A  főigazgató és a  Központ más kormánytisztviselője a  Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatóját, más vezetőit
és ügyintézőit az  első fokú közigazgatási hatósági eljárásban nem utasíthatja. E  rendelkezés nem vonatkozik arra
az  esetre, ha a  Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatóját, más vezetőjét vagy ügyintézőjét felügyeleti hatáskörben
eljárva feladat ellátására vagy mulasztás pótlására utasítják.
(3) A  Nyugdíjfolyósító Igazgatóság hatáskörébe utalt, az  egészségi állapottól vagy az  egészségkárosodás mértékétől
függő ellátásokra való jogosultság elbírálására, felülvizsgálatára irányuló eljárásokban a  rehabilitációs szakértői,
orvosszakértői szervként eljáró fővárosi és megyei kormányhivatal szakértőként szakvéleményt ad az  egészségi
állapotról, az  egészségkárosodás mértékéről és a  hatáskörébe tartozó, jogszabályban meghatározott más
szakkérdésekről.
7. § (1) A  köztársasági elnök jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CX. törvény 18.  § (1)  bekezdése, valamint
a  köztársasági elnök, a  miniszterelnök, az  Országgyűlés elnöke, az  Alkotmánybíróság elnöke és a  Legfelsőbb
Bíróság elnöke tiszteletdíjáról és juttatásairól szóló 2000. évi XXXIX. törvény 2012. január 1-je előtt hatályos
14.  § (1)  bekezdése, 22.  §-a, 24.  § (1)  bekezdése, 25.  § (1)  bekezdése és 26.  § (1)  bekezdése szerinti juttatás
(e §  tekintetében a  továbbiakban együtt: juttatás) folyósításával kapcsolatos feladatokat a  Nyugdíjfolyósító
Igazgatóság látja el.
(2) A juttatás igénybevételéhez szükséges adatokat a volt köztársasági elnök tekintetében a Köztársasági Elnöki Hivatal,
a  volt miniszterelnök tekintetében a  Miniszterelnökség haladéktalanul továbbítja a  Nyugdíjfolyósító Igazgatóság
részére.
(3) A  juttatás fedezetét a  volt köztársasági elnök és az  Országgyűlés volt elnöke tekintetében az  Országgyűlés
Hivatala, a  volt miniszterelnök tekintetében a  Miniszterelnökség, az  Alkotmánybíróság volt elnöke tekintetében
az  Alkotmánybíróság Hivatala, a  Legfelsőbb Bíróság, illetve a  Kúria volt elnöke tekintetében az  Országos Bírósági
Hivatal elnöke adja át az ONYF részére.
(4) A köztársasági elnök jogállásáról és javadalmazásáról szóló törvény szerint megállapított hozzátartozói nyugellátás
fedezetét a  Köztársasági Elnöki Hivatal, a  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és
az  államtitkárok jogállásáról szóló törvény alapján a  miniszterelnök hozzátartozója számára megállapított
hozzátartozói nyugellátás fedezetét a Miniszterelnökség adja át az ONYF részére.
(5) A juttatás és a (4) bekezdés szerinti hozzátartozói nyugellátás fedezetének átadására vonatkozó eljárási szabályokat
a fedezetet átadó szervek és az ONYF megállapodásban határozzák meg.
3. Kijelölések 8. § (1) A Kormány
a) a Nyugdíjbiztosítási Alap kezeléséért felelős szervként és
b) a társadalombiztosítási egyéni számlát vezető szervként
a Központot jelöli ki.
(2) A Kormány
a) első fokon eljáró nyugdíjbiztosítási igazgatási szervként – a  Pest Megyei Kormányhivatal kivételével –
a fővárosi és megyei kormányhivatalokat, valamint a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságot,
b) másodfokon eljáró nyugdíjbiztosítási igazgatási szervként a Központot
jelöli ki.
(3) Az általános hatáskörű nyugdíj-megállapító szerv a nyugdíjbiztosítási igazgatási szervként eljáró fővárosi és megyei
kormányhivatal. A nyugdíjbiztosítási igazgatási szervként eljáró Budapest Főváros Kormányhivatalának illetékessége
Budapest főváros és Pest megye területére terjed ki.
(4) A  fővárosi és megyei kormányhivatal nyugdíjbiztosítási, valamint családtámogatásokkal, fogyatékossági
támogatással, vakok személyi járadékával és bányászati keresetkiegészítéssel kapcsolatos feladatköreinek
gyakorlásával összefüggésben az Áht. 9. § f )–i) pontjában meghatározott, valamint a törvényességi és szakszerűségi
ellenőrzési hatásköröket szakmai irányító miniszterként a  miniszter gyakorolja az  5.  § (2)  bekezdésében
meghatározottak kivételével.
(5) A  fővárosi és megyei kormányhivatal nagycsaládos gázdíjkedvezménnyel kapcsolatos feladatköreinek
gyakorlásával összefüggésben az Áht. 9. § f )–i) pontjában meghatározott, valamint a törvényességi és szakszerűségi
ellenőrzési hatásköröket szakmai irányító miniszterként az  energiapolitikáért felelős miniszter gyakorolja
az 5. § (2) bekezdésében meghatározottak kivételével.
4. Záró rendelkezések 9. § Ez a rendelet 2015. április 1-jén lép hatályba.
10. § (1) A  2015. április 1-jén folyamatban lévő közigazgatási hatósági ügyekben 2015. március 31-ét követően az  a  szerv
jár el, amelynek hatáskörébe a  közigazgatási hatósági ügy ellátása vagy a  fellebbezés elbírálása jogszabály
rendelkezése szerint kerül.
(2) A Magyar Államkincstártól (a továbbiakban: Kincstár) 2015. április 1-jén az ONYF-hez kerülő feladat- és hatáskörök,
valamint az  átvett feladat- és hatáskörökhöz kötődő foglalkoztatotti állomány, tárgyi eszköz és egyéb más,
vagyoni értékű jogok tekintetében 2015. április 1-jétől az ONYF a Kincstár jogutódja. A Kincstártól átvételre kerülő
feladatok ellátásához szükséges informatikai rendszereket 2015. december 31-éig az ONYF szakmai iránymutatása
szerint a  Kincstár térítésmentesen üzemelteti, ideértve az  időközben bekövetkező jogszabályváltozásoknak
való megfeleltetést is. Az  informatikai rendszereket az  ONYF 2016. január 1-jétől veszi át, és az  ahhoz kötődő
foglalkoztatotti állomány, tárgyi eszköz, valamint egyéb más, vagyoni értékű jogok tekintetében az  ONYF
2016. január 1-jétől a Kincstár jogutódja. E kérdések rendezésére az ONYF és a Kincstár megállapodást köt.
(3) Az  EKOP-1.2.6-2008-2008-0001 azonosítási számú „a családtámogatási ellátások folyósításának korszerűsítése”
kiemelt projekt tekintetében a projekt lezárását követően a Kincstárt terhelő fenntartási kötelezettség 2016. január
1-jétől az ONYF-et terheli.
(4) A  2014. december 31-én költségvetési szervként működő Nyugdíjfolyósítási Igazgatóság 2015. január 1-jével
a  közfeladat eredményesebb ellátása céljából beolvad az  Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóságba.
A  beolvadást követően az  Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság, mint a  Nyugdíjfolyósítási Igazgatóság
általános és egyetemes jogutódja látja el a beolvadó költségvetési szerv közfeladatait.
11. § Hatályát veszti
a) az egészségügyről szóló 1972. évi II. törvény végrehajtásáról szóló 16/1972. (IV. 29.) MT rendelet,
b) az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóságról szóló 289/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
11/2019. (III. 29.) AB határozata a családok támogatásáról szóló 1998. LXXXIV. törvény 2018. január 1. és 2018. december 31. között hatályos 44. § (3) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és bármely folyamatban lévő ügyben történő alkalmazásának kizárásáról.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének megállapítása iránti bírói kezdeményezés
tárgyában – dr. Pokol Béla alkotmánybíró párhuzamos indokolásával – meghozta a következő
1. Az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény
2018. január 1. és 2018. december 31. között hatályos 44. § (3) bekezdése alaptörvény-ellenes volt.
2. A  családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény 2018. január 1. és 2018. december 31. között
hatályos 44.  § (3)  bekezdése a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság előtt 6.K.31.737/2018. és
6.K.31.700/2018. szám alatt, valamint a folyamatban lévő más ügyekben nem alkalmazható.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának közzétételét a Magyar Közlönyben.
I. [1] 1. A  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság bírója a  2019. február 5-én meghozott, 6.K.31.737/2018/8.
számú végzésével az  előtte folyamatban lévő eljárást felfüggesztette, és az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi
CLI. törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 25.  §-a alapján az  Alkotmánybírósághoz fordult, kezdeményezve egyrészt
a  családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény (a  továbbiakban: Cst.) 2018. január 1. és 2018. december 31.
között hatályos 44.  § (3)  bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítását, másrészt e  rendelkezés
alkalmazásának folyamatban lévő ügyekben való kizárását. Álláspontja szerint a  támadott rendelkezés ellentétes
az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdése szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz való joggal, valamint a XXVIII. cikk
(7) bekezdése szerinti jogorvoslathoz való joggal.
[2] Ugyanezen bíró az  azonos napon meghozott, 6.K.31.700/2018/11. számú végzésével az  előtte folyamatban lévő
eljárást felfüggesztve az  Abtv. 25.  §-a alapján szintén az  Alkotmánybírósághoz fordult, ugyanezen jogszabályi
rendelkezés alaptörvény-ellenességének megállapítása érdekében. Az  Alkotmánybíróság a  két indítvány tartalmi
egyezősége miatt az ügyeket egyesítette.
[3] 1.1. Az  indítványozó bíró előtt folyamatban lévő mindkét ügyben a  hatóság a  felperest a  jogalap nélkül felvett
nevelési ellátás és iskoláztatási támogatás visszafizetésére kötelezte. Mindkét felperes a  határozattal szemben
méltányossági kérelmet terjesztett elő arra való hivatkozással, hogy a  támogatást az  arra jogosult számára
átadták. A  hatóság az  egyik esetben a  kérelmet elutasította, míg a  másik esetben annak részben helyt adott és
részben elutasította, mindkét esetben a  felperes által csatolt, a  jogszabály által előírt közös nyilatkozat formai
hiányosságai miatt. A  felperesek ezt követően bírósághoz fordultak, kérve a  határozat bírósági felülvizsgálatát.
A támadott jogszabályi rendelkezés értelmében ugyanakkor a méltányossági jogkörben hozott döntés ellen indított
közigazgatási perben kizárólag semmisségre lehet hivatkozni.
[4] Az indítványozó bíró álláspontja szerint a  támadott rendelkezés formális jogorvoslattá degradálja a  bírói utat,
így nem felel meg a  hatékony jogvédelem követelményének. A  bírónak nincs lehetősége arra, hogy érdemben
megvizsgálja a  közigazgatási határozat jogszerűségét, így a  közigazgatási per nem jelent valódi és tényleges
jogvédelmet. A  hatóság számára biztosított mérlegelési és méltányossági jogkörnek ugyanúgy bírói kontroll alatt
kell állnia, mint az egyéb jogkörben hozott döntésnek, ugyanakkor a sérelmezett rendelkezés semmilyen teret nem
hagy arra, hogy a  bíróság érdemben elbírálja a  méltányossági jogkörben hozott döntést, a  perorvoslat kizárólag
formális. A támadott rendelkezés ezért a tisztességes eljáráshoz és jogorvoslathoz való jog sérelméhez vezet.
II. [5] 1. Az Alaptörvény hivatkozott rendelkezései:
„XXVIII. cikk
(1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az  ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a  jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.
[…]
(7) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az olyan bírósági, hatósági és más közigazgatási döntés
ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”
[6] 2. A Cst. érintett rendelkezése:
„44. §
[…]
(3) A  méltányossági jogkörben hozott döntés ellen indított közigazgatási perben kizárólag semmisségre lehet
hivatkozni.”
III. [7] A bírói kezdeményezések megalapozottak. [8] 1. Az  Alkotmánybíróság mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy a  beadvány megfelel-e a  törvényben előírt
feltételeknek. Az  Abtv. 25.  §-a szerint a  bíró – a  bírósági eljárás felfüggesztése mellett – abban az  esetben
kezdeményezheti az  Alaptörvény 24.  cikk (2)  bekezdés b)  pontja alapján az  Alkotmánybíróságnál a  jogszabály
vagy jogszabályi rendelkezés alaptörvény-ellenességének megállapítását, illetve az alaptörvény-ellenes jogszabály
alkalmazásának kizárását, ha az  előtte folyamatban lévő egyedi ügy elbírálása során olyan jogszabályt kell
alkalmaznia, amelynek alaptörvény-ellenességét észleli, vagy alaptörvény-ellenességét az  Alkotmánybíróság
már megállapította. Az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy az  indítvány az  Abtv. 25. és 52.  §-ában előírt
feltételeknek eleget tesz {vö. 3058/2015. (III. 31.) AB végzés, Indokolás [8]–[24]; 2/2016. (II. 8.) AB határozat, Indokolás
[26]–[28]; 3046/2016. (III. 22.) AB határozat, Indokolás [8]–[13]}. Az  eljárásban alkalmazni kell a  támadott normát,
az  eljárás felfüggesztése megtörtént, és az  indítvány határozott kérelmet tartalmaz, pontosan és egyértelműen
megjelöli ugyanis az  indítvány indokait, a  támadott jogszabályi rendelkezést, illetve az  Alaptörvény megsértett
rendelkezését. Az  indítvány egyszersmind megindokolja, hogy a  sérelmezett jogszabályi rendelkezés miért
ellentétes az Alaptörvény megjelölt rendelkezésével, továbbá kifejezett kérelmet tartalmaz a támadott jogszabályi
rendelkezés alaptörvény-ellenességének megállapítására és alkalmazása tilalmának kimondására.
[9] 2. Az Alkotmánybíróság a közelmúltban két ügyben is vizsgálta, hogy mennyire felel meg a jogorvoslathoz való jog
követelményeinek az a jogalkotói megoldás, mely szerint méltányossági jogkörben hozott döntéssel szemben csak
semmisségi okra hivatkozással lehet a határozat bírósági felülvizsgálatát kezdeményezni.
[10] 2.1. Az Alkotmánybíróság a 14/2018. (IX. 27.) AB határozatban (a továbbiakban: Abh1.) az árvaellátás, illetve kivételes
nyugellátás vonatkozásában vizsgálta a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 95/A. §
(2)  bekezdésében foglaltakat, mely szerint a  kivételes nyugellátás megállapítása, a  kivételes nyugellátás-emelés
engedélyezése, az  egyszeri segély engedélyezése, a  tartozás méltányosságból történő mérséklése, elengedése,
valamint a  fizetési kedvezmény engedélyezése ügyében hozott döntés ellen indított közigazgatási perben
kizárólag semmisségre lehet hivatkozni. A  25/2018. (XII. 28.) AB határozatban (a  továbbiakban: Abh2.) pedig
a  társadalombiztosítási támogatással nem rendelhető gyógyszer árához kért méltányossági támogatást az  ügy
felperese. Ebben az  ügyben a  kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 77.  §
(2) bekezdése mondta ki, hogy a méltányossági jogkörben hozott döntést kizárólag semmisségre hivatkozva lehet
megtámadni. Az  Alkotmánybíróság mindkét ügyben megsemmisítette a  támadott szabályozást, az  Alaptörvény
XXVIII.  cikk (1)  bekezdésében foglalt tisztességes bírósági eljáráshoz való jog, illetve a  (7)  bekezdésében foglalt
jogorvoslathoz való jog sérelme miatt.
[11] 2.2. A  felmerülő tárgyazonosság miatt az  Alkotmánybíróság jelen ügyben is fenntartja az  idézett két döntésben
foglaltakat. Mindkét döntés a  jogorvoslat ténylegessége, illetve a  hatékony bírói jogvédelem követelményeit
alapul véve állapította meg az  alaptörvény-ellenességet. Eszerint minden jogorvoslat lényegi, immanens eleme
a  jogorvoslás lehetősége, vagyis hogy a  jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a  jogsérelem
orvosolhatóságát. A jogorvoslat ténylegességének követelménye, vagyis az, hogy a jogorvoslati fórum képes legyen
a  jogsérelem orvoslására, két elemet foglal magában: egyrészt, hogy a  jogorvoslati fórumrendszer igénybevételét
nem gátolják-e jogszabályi előírások, másrészt, hogy milyen a  jogorvoslat terjedelme, azaz teljeskörűsége,
illetve korlátozottsága. A  hatékony bírói jogvédelem követelménye része a  tisztességes bírósági eljáráshoz
való jognak. A  jogi szabályozással szemben alkotmányos igény, hogy a  perbe vitt jogokról a  bíróság érdemben
dönthessen. Önmagában a  bírói út igénybevételének formális biztosítása ugyanis nem elegendő az  eljárási
garanciák teljesedéséhez, hiszen az alkotmányos szabályban előírt garanciák éppen azt a célt szolgálják, hogy azok
megtartásával a  bíróság a  véglegesség igényével hozhasson érdemi döntést. A  tisztességes eljárás alkotmányos
követelményrendszerét kielégítő hatékony bírói jogvédelem pedig attól függ, hogy az eljárási szabályok értelmében
a bíróság mit vizsgálhat felül.
[12] A közigazgatási határozatok törvényessége bírósági ellenőrzésének szabályozásánál alkotmányos követelmény,
hogy a  bíróság a  perbe vitt jogokat és kötelezettségeket érdemben elbírálhassa. A  közigazgatási döntési
jogkört meghatározó szabálynak megfelelő szempontot vagy mércét kell tartalmaznia, amely alapján a  döntés
jogszerűségét a  bíróság felülvizsgálhatja. A  közigazgatási határozatok törvényességének bírói ellenőrzése tehát
alkotmányosan nem korlátozódhat a  formális jogszerűség vizsgálatára. Alaptörvény-ellenes az  a  jogszabály,
amely kifejezetten kizárja a  jogkérdésen túlmenő bírói felülvizsgálatot, vagy annak a  közigazgatási mérlegeléssel
szemben olyan kevés teret hagy, hogy az  ügy megfelelő alkotmányos garanciák közötti érdemi elbírálásáról nem
beszélhetünk (Abh1., Indokolás [16]–[19], Abh2., Indokolás [16]–[17]).
[13] A méltányossági jogkör vonatkozásában a  két döntés kiemelte, hogy a  közigazgatás joghoz kötöttségének elvére
tekintettel, a  méltányossági jogkör gyakorlásához is mindig szükséges valamilyen jogszabályi felhatalmazottság
léte, vagyis kell egy normatív rendelkezés, ami megteremti e  jogkört a  közigazgatási szerv számára (jogalkotói
méltányosság). Felhatalmazás nélküli méltányosság gyakorlása nem megengedett. E  felhatalmazás megléte
a joghoz kötöttségből fakadóan egyszersmind azt is jelenti, hogy az alkalmazhatóság jogi feltételei, vagyis az, hogy
milyen esetkörben, kinek a javára, milyen feltételek mellett hozható ilyen tartalmú döntés jogszabályban rögzítettek
kell, hogy legyenek. A  jogszabály által biztosított mérlegelési és méltányossági jogkör jogalkalmazói gyakorlása
pedig bírósági kontroll alatt áll [a közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény (a  továbbiakban: Kp.)
85.  § (5)  bekezdés]. A  jogszabályban meghatározott méltányossági szempontok téves értékelése megalapozhatja
a  jogszabálysértés megállapítását. Hasonlóképpen, ha a  mérlegelési szempontok nem derülnek ki a  határozatból,
akkor a  döntés megalapozottsága sem vizsgálható, ami szintén jogszabálysértő. Ha a  jogalkotó hatósági
jogalkalmazást rendelt el az  adott tárgykörben, a  jogalkalmazó nem dönthet szabadon, mindennemű kötöttség
nélkül (Abh1., Indokolás [33], Abh2., Indokolás [21]).
[14] 3. Jelen ügyben a  Cst. 7.  § (1)  bekezdése meghatározza a  nevelési támogatásra, a  8.  § (1)  bekezdése pedig
az  iskoláztatási támogatásra jogosultság feltételeit, a  41–43.  § pedig azokat a  körülményeket, amelyek alapján
megállapítható, hogy valaki jogalap nélkül vett igénybe ilyen támogatást, illetve az  ezzel kapcsolatos eljárási
kérdéseket. A  43.  § (5)  bekezdése rögzíti a  jogalap nélkül felvett támogatás kivételes méltányosságból való
elengedésének, illetve mérséklésének feltételeit (ha annak megfizetése az  adós és a  vele együtt élő közeli
hozzátartozó megélhetését súlyosan veszélyezteti és a  behajtási eljárás eredménytelen volt), míg a  (6)  bekezdése
a  méltányosságból való elengedés lehetőségét, amennyiben a  visszafizetésre kötelezett személy az  ellátás teljes
összegét az  arra jogosult személynek átadta, a  felvett ellátás összege nem haladja meg a  jogosultat megillető
összeget, és a  jogosult nem részesült egyidejűleg az  ellátásban. Az  eljárási részletszabályokat az  ügyben érintett
időszakban a  családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény végrehajtásáról szóló 223/1998. (XII. 30.)
Korm. rendelet tartalmazza, mely a  Cst. 43.  § (6)  bekezdése szerinti méltányossági kérelem vonatkozásában
meghatározza az  ahhoz csatolni szükséges, a  jogalap nélkül felvett támogatás átadásáról és átvételéről szóló
nyilatkozat formai (magánokirat, ellátva az átadó és az átvevő aláírásával) és tartalmi követelményeit (a jogosultnak
átadott összeg és az átadás időpontjának megjelölése).
[15] A hatóság által e körben hozott döntés a Kp. 4. § (3) bekezdése szerint közigazgatási cselekménynek minősül, ezért
közigazgatási per tárgya lehet. A  méltányosság ugyan széles körű mérlegelést tesz lehetővé a  hatóság számára,
de ez nem jelentheti azt, hogy annak vizsgálata, hogy a jogszabályi keretek között maradt-e ez a mérlegelés, vagy
sem, bírósági kontroll nélkül maradhat. A  közigazgatási per során a  bíróság vizsgálja a  megállapított tényállást,
a  bizonyítékok mérlegelését, a  bizonyítékokat maga is mérlegelheti, vizsgálja az  alapvető eljárási szabályok
betartását, illetve az  anyagi jogértelmezés helyességét. Jelen esetben vizsgálható lenne például az, hogy valóban
hiányos-e a  csatolt közös nyilatkozat, és sor került-e hiánypótlásra. E  kérdések vizsgálatát ugyanakkor a  támadott
szabályozás nem teszi lehetővé, a  vizsgálható hibák körét ugyanis a  semmisségi okokra szűkíti. Hasonlóképpen,
az  alkalmazható jogkövetkezmények közül is csak a  megsemmisítésre van lehetőség, semmisségi ok miatt,
más hiba értékelését és más jogkövetkezmény alkalmazását a  törvény nem teszi lehetővé. A  bírói felülvizsgálat
semmisségre korlátozása valójában jogorvoslat nélkül hagyja a  relatív eljárási szabálytalanságokat és az  anyagi
jogi hibákat. Ez  egyszersmind magával vonja azt is, hogy az  eljárási szabályok kvázi ajánlásokká degradálódnak,
hiszen megsértésüknek nincs szankciója. Hasonlóképpen nincs következménye az anyagi jogi rendelkezések téves
értelmezésének, félretételének sem (Abh1., Indokolás [25]–[30], Abh2., Indokolás [20]).
[16] Tekintettel arra, hogy a  támadott szabályozás szükségtelenül korlátozza az  Alaptörvény XXVIII.  cikk
(7) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való jogot, illetve a XXVIII. cikk (1) bekezdésében biztosított tisztességes
bírósági eljáráshoz való jogot, így az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdése szerinti, az alapjog-korlátozás követelményei
közül az arányosság vizsgálhatósága fel sem merült. Mindezeket együttesen figyelembe véve az Alkotmánybíróság
a  Cst. 2018. január 1. és december 31. között hatályban volt 44.  § (3)  bekezdése alaptörvény-ellenességének
megállapítása mellett kimondta, hogy a rendelkezés a folyamatban lévő más ügyekben nem alkalmazható.
[17] 4. A határozat közzététele a Magyar Közlönyben az Abtv. 44. § (1) bekezdésének második mondatán alapul.
Budapest, 2019. március 19. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
205/2013. (IV. 30.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés e) pontja, valamint a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 4. § (3) bekezdése alapján – a belügyminiszter javaslatára – Dr. Kovács Gábor
rendőr ezredest 2013. április 24-ei hatállyal rendőr dandártábornokká kinevezem.
Budapest, 2013. április 17. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
74/2011. (III. 22.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi
XXXI. törvény 2. § (1) bekezdése alapján a miniszterelnök előterjesztésére
a kanadai magyarság körében, annak érdekében végzett tevékenysége elismeréseként
Bessenyeiné Somorjai Ágnesnek, a Kanadai Magyar Kulturális Tanács elnökének, a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND
lovagkeresztje
polgári tagozata kitüntetést adományozom.
Budapest, 2011. március 11. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
2012. XC. törvény a kéményseprő-ipari közszolgáltatásról.
Az Országgyűlés a helyi önkormányzati feladatkörbe tartozó kéményseprő-ipari közszolgáltatás ellátásának elősegítése, az emberi
élet- és vagyonbiztonság, valamint a természeti és épített környezet levegőtisztaságának védelme, a klímavédelem,
az energiahatékonyság és a károsanyag-kibocsátás csökkentése érdekében kialakított kéményseprő-ipari közszolgáltatás hatékony
működésének megteremtése érdekében a következő törvényt alkotja: 1. Általános rendelkezések
1. § E törvény alkalmazásában 1. ellátásért felelős önkormányzat: a kéményseprő-ipari közszolgáltatás (a továbbiakban: közszolgáltatás) feladatát
ténylegesen ellátó, a közszolgáltatást önként vállaló önkormányzat, ennek hiányában a feladat eredeti címzettje,
2. égéstermék: tüzelőanyagok elégetésekor keletkező termék, amely lehet gáznemű, folyékony, szilárd vagy ezek
keveréke, 3. égéstermék-elvezető: az épített kémény, az épített vagy szerelt, héjból vagy héjakból álló szerkezet, amely egy
vagy több járatot képez, és a tüzelőberendezés tűzterében keletkezett égésterméket a szabadba vezeti,
4. gazdálkodó szervezet: a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 685. § c) pontja szerinti gazdálkodó
szervezet, 5. használaton kívüli égéstermék-elvezető: olyan égéstermék-elvezető, amelynek összes nyílását befalazták vagy nem
éghető anyaggal tömören, vagy egyéb nem oldható szerelési technológiával (kötéssel) lezárták,
6. ingatlan használója: az ingatlant ténylegesen használó személy, ennek hiányában a tulajdonos,
7. közszolgáltatást önként vállaló önkormányzat: a közszolgáltatás ellátásának biztosítását a közszolgáltatási feladat
eredeti címzettjétől a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény 12. §-a alapján
vállaló önkormányzat, 8. tartalék (biztonsági) égéstermék-elvezető: olyan égéstermék-elvezető, amely a tartalékfűtés célját szolgálja,
üzemképes állapotban van, de nincs rácsatlakoztatva tüzelőberendezés, 9. tüzelőberendezés: szilárd, cseppfolyós vagy légnemű energiatermelő anyaggal üzemelő berendezés, amelyben
a működés során égéstermék keletkezik, 10. sormunka: az a külön megrendelés nélkül, előzetes értesítést követően, rendszeres időközönként végzett
közszolgáltatás, amelynek díját további kiszállási díj nem terheli.
2. A közszolgáltatási feladat vállalására és felhagyására vonatkozó szabályok
2. § A közszolgáltatás biztosítása: a) a megye egész területén a megyeszékhely megyei jogú város önkormányzata,
b) Pest megye közigazgatási területén Érd megyei jogú város önkormányzata,
c) a fővárosban a fővárosi önkormányzat kötelező feladata [a továbbiakban az a)–c) pont együtt: a közszolgáltatási feladat eredeti címzettje].
A törvényt az Országgyűlés a 2012. június 18-i ülésnapján fogadta el.
3. § (1) A közszolgáltatást önként vállaló önkormányzat a közszolgáltatás ellátását a feladat eredeti címzettje helyett – a
Magyarország helyi önkormányzatairól szóló törvényben meghatározott feltételek teljesítése mellett – a következő
feltételek teljesítése esetén vállalhatja: a) a vállalásról a közszolgáltatást önként vállaló önkormányzat a vállalás időpontját megelőző legalább hat
hónappal korábban dönt, és erről haladéktalanul értesíti a feladat eredeti címzettjét,
b) a közszolgáltatás vállalásáról a közszolgáltatást önként vállaló önkormányzat és a feladat eredeti címzettje írásbeli
megállapodást köt, c) a közszolgáltatási feladatot önként vállaló önkormányzat legkésőbb július 31-ig a következő év január 1-jei
hatálybalépéssel megalkotja a közszolgáltatásra vonatkozó rendeletét, egyúttal a közszolgáltatási feladat eredeti
címzettje akként módosítja rendeletét, hogy annak hatálya a közszolgáltatási feladatot önként vállaló
önkormányzatra a vállalás időpontjától már nem terjed ki.
(2) A közszolgáltatást önként vállaló önkormányzat a közszolgáltatással csak adott év utolsó napjával hagyhat fel.
(3) Amennyiben a közszolgáltatás ellátását önként vállaló önkormányzat a közszolgáltatási feladat ellátásával felhagy,
a felhagyás során az (1) bekezdésben foglaltak megfelelő alkalmazásával kell eljárni úgy, hogy annak eredeti címzettje
a következő év január 1-jei hatálybalépéssel megalkotja vagy módosítja a közszolgáltatásra vonatkozó rendeletét, és
biztosítja a közszolgáltatást. 4. § (1) A közszolgáltatás vállalására vonatkozó, a 3. § (1) bekezdés b) pontja szerinti megállapodás tartalmazza legalább
a) a közszolgáltatással érintett ellátási területet, b) a feladat vállalásának kezdő időpontját,
c) a megállapodás legrövidebb időtartamát, amely nem lehet rövidebb, mint öt év,
d) mellékletként a közszolgáltatással összefüggő dokumentumok, nyilvántartások jegyzékét,
e) a közszolgáltatás felhagyásának feltételeit. (2) A közszolgáltatással összefüggő valamennyi dokumentum és nyilvántartás a közszolgáltatás átadásának a napján
a közszolgáltatási feladat ellátásáért a továbbiakban felelős önkormányzat részére átadásra kerül.
3. A közszolgáltatás ellátására vonatkozó szabályok 5. § (1) Az ellátásért felelős önkormányzat a közszolgáltatást az ellátásához szükséges minimális szakmai, személyi és tárgyi
feltételekkel rendelkező, a) általa alapított költségvetési szerv, gazdálkodó szervezet, nonprofit szervezet és egyéb szervezet vagy
b) pályázaton nyertes gazdálkodó szervezet (a továbbiakban együtt: közszolgáltató) útján látja el.
(2) A közszolgáltató az ellátásért felelős önkormányzattal közszolgáltatási szerződést köt, amely tartalmazza legalább
a) a közszolgáltatási kötelezettség tartalmát, b) a közszolgáltatással érintett ellátási területet,
c) a közszolgáltatás felmondásának feltételeit és a felmondási időt, amely hat hónapnál rövidebb nem lehet,
d) a szolgáltatásnyújtás kezdő időpontját, e) a szerződés időtartamát, amely öt évnél rövidebb és tíz évnél hosszabb nem lehet,
f) mellékletként a közszolgáltatással összefüggő dokumentumok, nyilvántartások jegyzékét.
(3) Amennyiben a közszolgáltató a közszolgáltatási tevékenységen kívül is végez egyéb tevékenységeket, akkor
a közszolgáltatás költségeit és bevételeit a többi szolgáltatásétól elkülönítve kell kimutatnia belső számláiban,
a költségek és bevételek elkülönítésének paramétereivel együtt. (4) Az ellátásért felelős önkormányzat a birtokában lévő, a közszolgáltatással összefüggő, folyamatban lévő ügyek
dokumentumait és nyilvántartásait a szerződés hatálybalépésének napján a közszolgáltatónak átadja.
(5) A szerződés felmondása esetén az ellátásért felelős önkormányzatnak a felmondási idő alatt meg kell tennie
a közszolgáltatás folyamatos ellátásának biztosításához szükséges intézkedéseket. (6) A szerződés megszűnése esetén a közszolgáltatással összefüggő valamennyi dokumentumot és nyilvántartást
a közszolgáltató az ellátásért felelős önkormányzatnak a szerződés megszűnése napján átadja.
(7) A közszolgáltató köteles a közszolgáltatási tevékenységet a tűzvédelmi hatóságnak bejelenteni.
6. § (1) A közszolgáltatás során a közszolgáltató sormunka keretében időszakonként köteles elvégezni
a) az égéstermék-elvezető ellenőrzését, szükség szerinti tisztítását, b) az égéstermék-elvezető műszaki felülvizsgálatát,
c) a tüzelőberendezés biztonságos működéséhez szükséges levegő utánpótlásának ellenőrzését, figyelembe véve
a levegő utánpótlást befolyásoló műszaki berendezések, beavatkozások hatását is, valamint
d) az égéstermék paramétereinek ellenőrzését. (2) A közszolgáltató a közszolgáltatás keretében elvégzi az ingatlan tulajdonosa által megrendelt égéstermék-elvezetővel
kapcsolatos kötelező műszaki vizsgálatokat. Az időlegesen használt ingatlanok esetében az ingatlan tulajdonosának
megrendelésére időszakonként kell elvégezni az (1) bekezdés a)–d) pontjában foglaltakat.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott feladatok eredményét tartalmazó dokumentum egy példányát
a közszolgáltató az ingatlan tulajdonosának, annak távollétében az ingatlan használójának igazolt módon átadja.
(4) A közszolgáltató az égéstermék-elvezetők és a csatlakoztatott tüzelőberendezések közszolgáltatáshoz szükséges
műszaki adatairól (a továbbiakban: műszaki adat) címenként nyilvántartást vezet.
(5) Nem tartozik a közszolgáltatás körébe a) az épített cserépkályha, kandalló, kemence csak bontással oldható összekötő eleme vagy annak bekötőnyílása,
valamint b) a használaton kívüli égéstermék-elvezető. 7. § (1) A közszolgáltató az időszakos ellenőrzést és a szükség szerinti tisztítást megrendelés nélkül, ütemezett sormunka
keretében látja el az ingatlan használójának előzetes értesítése alapján. Amennyiben az ingatlan használójának
a jelzett időpont nem megfelelő, az első időponttól számított 30 napon belül eső második időpontot jelöl meg
a közszolgáltató. (2) Ha a közszolgáltató a közszolgáltatás ellátása során, a szakterületét érintően, az élet- és vagyonbiztonság közvetlen
veszélyeztetését észleli, a) írásban felszólítja a használót az üzemeltetés azonnali leállítására a szabálytalanság megszüntetéséig,
b) az ingatlan címének közlésével – a veszély jellegétől függően – haladéktalanul tájékoztatja a hatáskörrel
rendelkező hatóságot, szükség esetén a gázelosztói engedélyest. (3) Ha az égéstermék-elvezető állapotának időszakos ellenőrzése, tisztítása, műszaki felülvizsgálata – az ingatlan
használója e törvényben meghatározott kötelezettségének elmulasztása miatt – meghiúsul, a közszolgáltató értesíti
a tűzvédelmi hatóságot. 8. § A közszolgáltató vagy a közszolgáltatóval munkavégzésre irányuló jogviszonyban álló személy, valamint mindezek
többségi tulajdonában álló gazdálkodó szervezet nem vállalkozhat égéstermék-elvezető építésére, szerelésére,
bélelésére, javítására, kéménytechnikai termékek forgalmazására vagy más olyan munka elvégzésére, amely
a közszolgáltató által feltárt hiányosság, szabálytalanság megszüntetésére vagy ehhez kapcsolódó termék
forgalmazására irányul. 4. Az ingatlan tulajdonosának és használójának kötelezettségei és jogai
9. § (1) Az ellátásért felelős önkormányzat által szervezett, e törvényben meghatározott közszolgáltatást az ingatlan
használója köteles igénybe venni, ha a) olyan tüzelőberendezést üzemeltet, amely a hozzá tartozó vagy a hozzá csatlakoztatott égéstermék-elvezetővel
van felszerelve, vagy ahhoz csatlakozik, vagy b) tartalék (biztonsági) égéstermék-elvezetőt tart fenn.
(2) Az ingatlan használója köteles a) a közszolgáltató 6. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott feladatainak ellátását lehetővé tenni és az ehhez
szükséges feltételeket biztosítani, b) a közszolgáltatónak megadni a családi és utónevét, a lakóhelyének, tartózkodási és értesítési helyének címét
(a továbbiakban: személyes adat), c) a 7. § (2) bekezdésében meghatározott esetben az üzemeltetést azonnal befejezni és haladéktalanul intézkedni
a szabálytalanság megszüntetésére, d) a c) pontba nem tartozó szabálytalanságot legkésőbb a következő ellenőrzés időpontjáig megszüntetni,
e) a közszolgáltatásért járó díjat megfizetni az ingatlan tulajdonosának a (3) bekezdés c) pontja szerinti bejelentése
esetén, f) a 7. § (1) bekezdésében meghatározott második időponttól számított 30 napon belül a közszolgáltatást – külön
egyeztetést követően – igénybe venni, és a közszolgáltatás díján túl a külön kiszállás díját megfizetni, amennyiben
a közszolgáltató a második időpontban sem tudta a közszolgáltatást ellátni.
(3) Az ingatlan tulajdonosa köteles a) a 6. § (2) bekezdésében meghatározott műszaki vizsgálatokat megrendelni,
b) személyes adatait a közszolgáltatónak írásban, igazolható módon bejelenteni,
c) az ingatlan használójával fennálló megállapodás alapján írásban, igazolható módon bejelenteni
a közszolgáltatónak, ha a közszolgáltatásért járó díj megfizetése az ingatlan használóját terheli,
d) a (2) bekezdés c)–f) pontjában meghatározott feladatok ellátásáról gondoskodni, ha az ingatlan használója ezt az
előírt határidőn belül nem teszi meg. (4) Az ingatlan tulajdonosa vagy használója a hatósági eljárásokat megelőzően köteles panaszával – igazolható módon –
a közszolgáltatóhoz vagy az ellátásért felelős önkormányzathoz fordulni.
5. A közszolgáltatás költségeinek fedezete 10. § (1) Az ellátásért felelős önkormányzat a közszolgáltatási díjakat évente felülvizsgálja, és amennyiben szükséges,
a következő évben alkalmazandó díjakat november 30-ig rendeletben meghatározza.
(2) A díjak mértékét az égéstermék-elvezető típusa, a tüzelési mód, az égéstermék-elvezető igénybevételének jellege, és
a közszolgáltatással érintett ellátási terület településszerkezetének figyelembevételével kell meghatározni.
(3) A közszolgáltatás díjának fedezetet kell biztosítania a hatékonyan működő vállalkozás ráfordításaihoz és
a közszolgáltatással összefüggő működés fejleszthető fenntartásához. (4) A díjak megállapításakor ki kell kérni a fogyasztóvédelmi hatóság és a szakmai érdekképviseletek véleményét.
(5) A díjhátralék keletkezését követő 30 napot követően a közszolgáltató felhívja a használó és az ingatlantulajdonos
figyelmét a díjfizetési kötelezettségének elmulasztására és felszólítja annak teljesítésére.
6. A közszolgáltató adatkezelése 11. § (1) Az ellátásért felelős önkormányzat a közszolgáltatás megkezdésének időpontjáig átadja a közszolgáltatónak
a közszolgáltatással érintett ingatlanok címét, valamint az ingatlan használójának és tulajdonosának személyes
adatait. (2) A közszolgáltató a vele szerződésben álló, ellátásért felelős önkormányzattól, továbbá az ingatlan használójától és
tulajdonosától a közszolgáltatás ellátása céljából beszerzett személyes adatokat, valamint az ingatlan címét kezeli.
(3) A közszolgáltató a nyilvántartásban az ingatlan használójától és tulajdonosától, az ellátásért felelős önkormányzattól,
az építésügyi és tűzvédelmi hatóságtól, vezetékes gázzal üzemelő tüzelőberendezések esetében a gázelosztói
engedélyestől vagy a műszaki biztonsági hatósági feladatot ellátó szervtől, továbbá a feladat ellátása során szerzett,
a feladatához kapcsolódó műszaki adatokat kezeli. (4) A közszolgáltató a nyilvántartásában rögzített, a hatósági eljárás lefolytatásához szükséges személyes adatokat,
az ingatlan adatait és a tüzelőberendezések közszolgáltatáshoz szükséges adatait a 7. § (2) bekezdés b) pontjában és
a 7. § (3) bekezdésében meghatározott esetben továbbítja az eljáró építésügyi hatóságnak, tűzvédelmi hatóságnak,
a műszaki biztonsági hatósági feladatot ellátó szervnek vagy a fogyasztóvédelmi hatóságnak.
(5) A közszolgáltató a (2) és (3) bekezdés szerinti adatokat a közszolgáltatási tevékenységének megszűnéséig kezelheti, és
az 5. § (11) bekezdésében meghatározott átadást követően az adatokat a nyilvántartásából törli.
7. Hatósági felügyelet 12. § (1) A tűzvédelmi hatóság a közszolgáltatási tevékenység végzésére jogosult közszolgáltatókról nyilvántartást vezet,
amelyben a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvényben
meghatározott adatokon túl nyilvántartja a) a képviseletet ellátó természetes személy személyazonosító adatait,
b) a tevékenység gyakorlására jogosult vagy képviselője telefonszámát, elektronikus levélcímét, székhelyét és
telephelyét, c) a közszolgáltatás megkezdésének és befejezésének időpontját.
(2) A tűzvédelmi hatóság a) folyamatosan vizsgálja aa) a közszolgáltatás minimális szakmai, személyi és tárgyi feltételeit,
ab) a közszolgáltató tevékenységét, b) eljár a 7. § (2) bekezdésében meghatározott, hatáskörébe tartozó, élet- és vagyonbiztonság közvetlen
veszélyeztetése esetén, c) eljár az ingatlan használója, tulajdonosa megkeresése alapján a 9. § (4) bekezdése szerinti eljárás
eredménytelensége esetén, d) a közszolgáltatói tevékenységére vonatkozó szabályokat megszegő közszolgáltatóval szemben minimum
10 000 forint, maximum 1 500 000 forint összegű bírságot szab ki,
e) az ingatlan tulajdonosával szemben a 9. § (3) bekezdés d) pontjában meghatározott kötelezettség nem teljesítése
esetén minimum 5000 forint, maximum 30 000 forint összegű bírságot szab ki.
(3) A tűzvédelmi hatóság a) eljár az égéstermék-elvezető szakszerűségét igazoló szakmai nyilatkozatok kiadására vonatkozó vitás ügyek
esetében, b) felülvizsgálja felügyeleti szervként a panaszos által vitatott, a közszolgáltató által kiadott szakmai nyilatkozatok
tartalmát. 8. Záró rendelkezések 13. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg
a) az élet- és vagyonbiztonság közvetlen veszélyeztetése esetén az értesítendő hatóságok megjelölését és
a kötelező értesítés eseteit, b) a közszolgáltatóval és az ingatlan tulajdonosával szemben kiszabható bírság megállapításának elveit és az eljárás
rendjét, c) a közszolgáltatási díj megállapításának elveit és a díj legalacsonyabb és legmagasabb mértékét.
(2) Felhatalmazást kap a településüzemeltetésért felelős miniszter, hogy rendeletben állapítsa meg
a) a 6. § (1) bekezdésében meghatározott feladatok szakmai követelményeit, módszereit,
b) az égéstermék-elvezetővel kapcsolatos kötelező műszaki vizsgálatokat és azok szakmai követelményeit,
c) a közszolgáltató által az égéstermék-elvezető állapotának időszakos ellenőrzése, műszaki felülvizsgálata,
tisztítása során észlelt, az élet- és vagyonbiztonság közvetlen veszélyeztetésének minősülő szabálytalanságok
körét, d) a közszolgáltatás ellátásához szükséges minimális szakmai, személyi, tárgyi és gazdasági feltételeket,
e) az égéstermék-elvezetők és a csatlakoztatott tüzelőberendezések közszolgáltatáshoz szükséges műszaki adatait,
f) a közszolgáltatás végzéséhez szükséges formanyomtatványokat, azok tartalmi követelményeit, és a kitöltésükre,
selejtezésükre vonatkozó szabályokat, g) a közszolgáltatás ellátásának rendjét, gyakoriságát,
h) az ingatlan tulajdonosára és használójára vonatkozó, a közszolgáltató 7. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott
feladatainak ellátását biztosító feltételeket, i) a közszolgáltatási díjak meghatározásának a közszolgáltatási feladatok tartalmától függő, részletes szabályait,
j) a közszolgáltatásról készített éves statisztikai adatlap tartalmi követelményeit,
k) az új közszolgáltatói feladatok bevezetésének ütemezését. (3) Felhatalmazást kap az ellátásért felelős önkormányzat, hogy a közszolgáltatással kapcsolatban rendeletben állapítsa
meg a) a közszolgáltatás díját a fogyasztóvédelmi hatóság és a szakmai érdekképviseletek véleményének kikérésével,
b) a közszolgáltatás helyi ellátásának, igénybevételének részletes szabályait,
c) a közszolgáltatást végző közszolgáltató megnevezését. (4) A közszolgáltató a tüzelőberendezések közszolgáltatáshoz szükséges adatait nyilvántartásában a sormunkában
végzett műszaki felülvizsgálatok alkalmával rögzíti. 14. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – 2013. január 1-jén lép hatályba.
(2) A 6. § (1) bekezdés c) és d) pontja 2014. január 1-jén lép hatályba.
15. § (1) Az e törvény hatálybalépését megelőzően a megyei önkormányzattal a közszolgáltatás elvégzésére kötött
szerződések esetében jogutód a megyeszékhely megyei jogú város önkormányzata, Pest megye közigazgatási
területén Érd megyei jogú város önkormányzata. (2) Az e törvény hatálybalépését megelőzően kötött közszolgáltatási szerződéseket a felek a törvény hatálybalépést
követő egy éven belül felülvizsgálják, és szükség szerint módosítják annak érdekében, hogy a szerződés megfeleljen
az e törvényben meghatározott, a közszolgáltatás ellátására vonatkozó szabályoknak.
(3) Az e törvény hatálybalépését megelőzően kötött közszolgáltatási szerződéseket a lejáratuk előtt felmondani csak
közös megegyezéssel vagy abban az esetben lehet, ha a szerződött gazdálkodó szervezet az e törvény hatálybalépését
követő egy éven belül nem teljesíti a közszolgáltatás ellátásához szükséges minimális szakmai, személyi, tárgyi és
gazdasági feltételeket. (4) Ha a felek a (2) bekezdésben foglaltak szerint nem módosítják a közszolgáltatási szerződést, akkor a szerződés szerint
a feladatot ellátó önkormányzat jogutódja a feladat eredeti címzettje.
16. § A helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárásáról szóló 1996. évi XXV. törvény mellékletének 2. pontjában
az „A kéményseprő-ipari tevékenység ellátásának biztosítása (1995. évi XLII. törvény)” szövegrész helyébe
az „A kéményseprő-ipari közszolgáltatás ellátásának biztosítása (a kéményseprő-ipari közszolgáltatásról szóló
2012. évi XC. törvény)” szöveg lép. 17. § Ez a törvény a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja. 18. § Hatályát veszti
a) az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény,
b) a helyi önkormányzatok adósságrendezési eljárásáról szóló 1996. évi XXV. törvény mellékletének 4. pontjában
a „1995. évi XLII. törvény” szövegrész. Áder János s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
434/2016. (XI. 7.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés e)  pontja, valamint a  honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény
4/A.  §  (1)  bekezdés a)  pontja és 57.  § (1)  bekezdése alapján – a  honvédelmi miniszter előterjesztésére –
dr.  Váczi  Pál  Imre ezredest 2016. november 1-jei hatállyal, a  vezénylése időtartama alatt betöltött főosztályvezetőhelyettes ügyészi kinevezése idejére dandártábornokká kinevezem.
Budapest, 2016. október 27. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök