text:
2015. CL. törvény a Magyarország és a Liechtensteini Hercegség között a jövedelem- és a vagyonadók területén a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a Magyarország és a Liechtensteini Hercegség között a jövedelemés a vagyonadók területén a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló
Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles angol nyelvű szövege és hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2015. október 6-i ülésnapján fogadta el.
„EGYEZMÉNY MAGYARORSZÁG ÉS A LIECHTENSTEINI HERCEGSÉG KÖZÖTT A KETTŐS ADÓZTATÁS
ELKERÜLÉSÉRŐL ÉS AZ ADÓZTATÁS KIJÁTSZÁSÁNAK MEGAKADÁLYOZÁSÁRÓL A JÖVEDELEMÉS A VAGYONADÓK TERÜLETÉN
Preambulum
Magyarország és a  Liechtensteini Hercegség, attól az  óhajtól vezérelve, hogy Egyezményt kössenek a  kettős
adóztatás elkerüléséről és az  adóztatás kijátszásának megakadályozásáról a  jövedelem- és vagyonadók területén,
és hogy kapcsolatukat továbbfejlesszék és előmozdítsák anélkül, hogy lehetőséget teremtenének adócsalás vagy
adóelkerülés révén megvalósuló nem-adózásra vagy alacsony adózásra,
az alábbiak szerint állapodtak meg: 1. Cikk
SZEMÉLYI HATÁLY
Ezen Egyezmény azokra a  személyekre terjed ki, akik az  egyik vagy mindkét Szerződő Államban belföldi
illetőségűek.
2. Cikk
AZ EGYEZMÉNY HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ ADÓK
1. Ezen Egyezmény azokra a  jövedelem- és vagyonadókra terjed ki, amelyeket az  egyik Szerződő Állam vagy annak
helyi hatóságai vetnek ki, a beszedés módjára való tekintet nélkül.
2. Jövedelem- és vagyonadóknak tekintendők mindazok az  adók, amelyeket a  teljes jövedelem vagy teljes vagyon,
illetve a  jövedelem vagy vagyon részei után vetnek ki, beleértve az  ingó vagy ingatlan vagyon elidegenítéséből
származó nyereség utáni adókat, a  vállalkozások által fizetett bérek és fizetések teljes összegei utáni adókat,
valamint a tőke értéknövekedésének adóját.
3. Azok a jelenleg létező adók, amelyekre ezen Egyezmény különösen kiterjed:
(a) Magyarország esetében:
(i) a személyi jövedelemadó;
(ii) a társasági adó;
(iii) a telekadó; és
(iv) az építményadó;
(a továbbiakban: „magyar adó”);
(b) a Liechtensteini Hercegség esetében:
(i) a személyi jövedelemadó (Erwerbssteuer);
(ii) a társasági adó (Ertragssteuer);
(iii) ingatlan-tőkenyereség adó (Grundstücksgewinnsteuer);
(iv) a vagyonadó (Vermögenssteuer); és
(v) a kuponadó (Couponsteuer);
(a továbbiakban: „liechtensteini adó”).
 4. Ezen Egyezmény kiterjed minden olyan azonos vagy lényegét tekintve hasonló adóra is, amelyet ezen Egyezmény
aláírása után a jelenleg létező adók mellett vagy azok helyett vezetnek be. A Szerződő Államok illetékes hatóságai
értesíteni fogják egymást a vonatkozó adójogszabályaikban végrehajtott bármely lényeges változásról.
3. Cikk
ÁLTALÁNOS MEGHATÁROZÁSOK 1. Ezen Egyezmény alkalmazásában, ha a szövegösszefüggés mást nem kíván:
(a) a „Magyarország” kifejezés a nemzetközi joggal összhangban lévő magyar jogszabályok által meghatározott
földrajzi területet jelenti;
(b) a  „Liechtenstein” kifejezés a  Liechtensteini Hercegséget jelenti, és földrajzi értelemben használatva azt
a területet, amelyen a Liechtensteini Hercegség adótörvényeit alkalmazzák;
(c) az „egyik Szerződő Állam” és a „másik Szerződő Állam” kifejezés Magyarországot vagy Liechtensteint jelenti
a szövegösszefüggésnek megfelelően;
(d) a  „személy” kifejezés magában foglalja a  természetes személyt, a  társaságot, a  liechtensteini törvények
szerinti nyugvó hagyatékot és bármely más személyi egyesülést;
(e) a  „társaság” kifejezés bármely jogi személyt vagy egyéb olyan jogalanyt jelent, ami az  adóztatás
szempontjából a jogi személyekkel azonos módon kezelendő;
(f ) a „vállalkozás” kifejezés bármely üzleti tevékenység végzésére vonatkozik;
(g) az „egyik Szerződő Állam vállalkozása” és „a másik Szerződő Állam vállalkozása” kifejezések az egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy, illetve a  másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy által
folytatott vállalkozást jelentik;
(h) a „nemzetközi forgalom” kifejezés az  egyik Szerződő Államban tényleges üzletvezetési hellyel rendelkező
vállalkozás által üzemeltetett hajó vagy légi jármű igénybevételével végzett bármilyen szállítást jelent, kivéve,
ha a hajót vagy a légi járművet kizárólag a másik Szerződő Államban lévő helyek között üzemeltetik;
(i) az „illetékes hatóság” kifejezés a következőt jelenti:
(i) Magyarország esetében az adópolitikáért felelős minisztert vagy meghatalmazott képviselőjét;
(ii) Liechtenstein esetében az Adóhatóságot;
(j) az „állampolgár” kifejezés, egy Szerződő Állam vonatkozásában, a következőt jelenti:
(i) bármely természetes személyt, aki ezen Szerződő Állam állampolgárságával rendelkezik; és
(ii) bármely jogi személyt, személyegyesítő társaságot, egyesülést, egyéb olyan jogalanyt vagy trösztöt,
amely ezt a jogállását ezen Szerződő Államban hatályos jogszabályokból nyeri;
(k) az „üzleti tevékenység” kifejezés magában foglalja a  szabad foglalkozás és más önálló jellegű tevékenység
végzését.
 2. Ezen Egyezménynek az egyik Szerződő Állam által bármely időpontban történő alkalmazásánál az Egyezményben
meghatározás nélkül szereplő kifejezéseknek – ha a  szövegösszefüggés mást nem kíván – olyan jelentésük van,
mint amit ennek az  államnak a  jogszabályaiban abban az  időpontban jelentenek azokra az  adókra vonatkozóan,
amelyekre ezen Egyezmény alkalmazást nyer; ennek az  államnak az  adójogszabályaiban foglalt meghatározások
az irányadók ennek az államnak az egyéb jogszabályaiban foglalt meghatározásokkal szemben.
4. Cikk
BELFÖLDI ILLETŐSÉGŰ SZEMÉLY 1. Ezen Egyezmény alkalmazásában az „egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy” kifejezés olyan személyt
jelent, aki ennek a Szerződő Államnak a jogszabályai szerint lakóhelye, székhelye, üzletvezetési helye vagy bármely
más hasonló ismérv alapján adóköteles, beleértve az  államot és annak bármely helyi hatóságát. Ez  a  kifejezés
azonban nem foglalja magában azokat a személyeket, akik ebben az államban kizárólag az ebben az államban lévő
forrásokból származó jövedelem vagy az ott lévő vagyon alapján adókötelesek.
2. Amennyiben egy természetes személy az  1. bekezdés rendelkezései értelmében mindkét Szerződő Államban
belföldi illetőségű, helyzetét az alábbiak szerint kell meghatározni:
(a) csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben állandó lakóhellyel rendelkezik;
amennyiben mindkét államban rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az államban tekintendő belföldi
illetőségűnek, amellyel személyi és gazdasági kapcsolatai szorosabbak (a létérdekek központja);
(b) amennyiben nem határozható meg, hogy melyik államban van létérdekeinek a  központja, vagy ha egyik
államban sem rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek,
amelyben szokásos tartózkodási helye van;
(c) amennyiben mindkét államban van szokásos tartózkodási helye, vagy egyikben sincs, csak abban
az államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelynek állampolgára;
(d) amennyiben mindkét Állam állampolgára, vagy egyiké sem, a Szerződő Államok illetékes hatóságai kölcsönös
egyetértéssel rendezik a kérdést.
3. Amennyiben az  1. bekezdés rendelkezései értelmében valamely nem természetes személy mindkét Szerződő
Államban belföldi illetőségű, csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben a  tényleges
üzletvezetésének helye található.
5. Cikk
TELEPHELY 1. Ezen Egyezmény alkalmazásában a  „telephely” kifejezés olyan állandó üzleti helyet jelent, amelyen keresztül
a vállalkozás üzleti tevékenységét egészben vagy részben kifejti.
2. A „telephely” kifejezés magában foglalja különösen:
(a) az üzletvezetés helyét;
(b) a fióktelepet;
(c) az irodát;
(d) a gyártelepet;
(e) a műhelyt; és
(f ) a  bányát, az  olaj- és a  földgázkutat, a  kőfejtőt és a  természeti kincsek kiaknázására szolgáló bármely más
telepet.
 3. Az  építési terület, az  építkezési, szerelési vagy beszerelési munkálatok telephelyet keletkeztetnek, de csak ha
12 hónapnál tovább tartanak.
 4. E Cikk előző rendelkezéseire tekintet nélkül nem minősül „telephelynek”:
(a) létesítmények használata kizárólag a  vállalkozás javainak vagy áruinak raktározása, kiállítása vagy
kiszolgáltatása céljára;
(b) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag raktározás, kiállítás vagy kiszolgáltatás céljára;
(c) készletek tartása a  vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag abból a  célból, hogy azokat egy másik
vállalkozás feldolgozza;
(d) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a  célra, hogy a  vállalkozás részére javakat vagy árukat
vásároljanak vagy információkat szerezzenek;
(e) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra, hogy a vállalkozás részére bármilyen más előkészítő vagy
kisegítő jellegű tevékenységet folytassanak;
(f ) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a  célra, hogy az  a)–e)  pontokban említett tevékenységek
bármely kombinációját végezze, feltéve, hogy az  állandó üzleti helynek az  ilyen kombinációból származó
teljes tevékenysége előkészítő vagy kisegítő jellegű.
5. Tekintet nélkül az  1. és 2. bekezdések rendelkezéseire, ha egy személy – kivéve a  független képviselőt, akire
a 6. bekezdés rendelkezése alkalmazandó – egy vállalkozás számára tevékenykedik és az egyik Szerződő Államban
meghatalmazása van, amellyel ott rendszeresen él, arra, hogy a  vállalkozás nevében szerződéseket kössön, úgy
ez  a  vállalkozás telephellyel bírónak tekintendő ebben az  államban minden olyan tevékenység tekintetében,
amelyet ez a személy a vállalkozás részére kifejt, kivéve, ha az ilyen személy tevékenysége a 4. bekezdésben említett
tevékenységekre korlátozódik, amelyek, ha azokat egy állandó üzleti helyen keresztül fejtenék ki, az  említett
bekezdés rendelkezései értelmében nem tennék ezt az állandó üzleti helyet telephellyé.
6. Egy vállalkozást nem lehet úgy tekinteni, mintha annak az egyik Szerződő Államban telephelye lenne csupán azért,
mert tevékenységét ebben az államban alkusz, bizományos vagy más független képviselő útján fejti ki, feltéve, hogy
ezek a személyek rendes üzleti tevékenységük keretében járnak el.
7. Az  a  tény, hogy az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság olyan társaságot ellenőriz, vagy olyan
társaság ellenőrzése alatt áll, amely a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, vagy üzleti tevékenységet fejt ki
ebben a másik államban (akár telephely útján, akár más módon), önmagában még nem teszi egyik társaságot sem
a másik telephelyévé.
6. Cikk
INGATLAN VAGYONBÓL SZÁRMAZÓ JÖVEDELEM 1. Az a jövedelem, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy a másik Szerződő Államban fekvő
ingatlan vagyonból szerez (beleértve a  mezőgazdaságból és az  erdőgazdálkodásból származó jövedelmet), csak
ebben a másik államban adóztatható.
2. Az „ingatlan vagyon” kifejezésnek olyan jelentése van, amit annak a Szerződő Államnak jogszabályai szerint jelent,
amelyikben a  szóban forgó vagyon fekszik. Ez  a  kifejezés minden esetben magában foglalja az  ingatlan vagyon
tartozékának minősülő vagyont, az  állatállományt és a  mezőgazdaságban és az  erdőgazdálkodásban használatos
berendezéseket, azokat a  jogokat, amelyekre a  földtulajdonra vonatkozó magánjogi rendelkezések nyernek
alkalmazást, az  ingatlan vagyon haszonélvezeti jogát, valamint az  ásványlelőhelyek, források és más természeti
erőforrások kitermelésének vagy kitermelési jogának ellenértékeként járó változó vagy állandó kifizetésekhez való
jogot; hajók, belvízi hajók és légi járművek nem tekintendők ingatlan vagyonnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései ingatlan vagyon közvetlen használatából, bérbeadásából, vagy hasznosításának
bármely más formájából származó jövedelemre is alkalmazandók.
4. Az 1. és 3. bekezdés rendelkezései a vállalkozás ingatlan vagyonából származó jövedelemre is alkalmazandók.
7. Cikk
VÁLLALKOZÁSI NYERESÉG 1. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának nyeresége csak ebben az  államban adóztatható, kivéve, ha a  vállalkozás
a másik Szerződő Államban egy ott lévő telephelyen keresztül fejt ki üzleti tevékenységet. Amennyiben a vállalkozás
ily módon fejt ki üzleti tevékenységet, a  telephelynek a  2. bekezdés rendelkezéseinek megfelelően betudható
nyereség megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  e  Cikk és a  23. Cikk alkalmazásában, az  egyik Szerződő Államban lévő, 1. bekezdésben meghatározott
telephelynek betudható nyereségnek azt a  nyereséget kell tekinteni, amelyet akkor érhetne el, különösen
a  vállalkozás más részeivel folytatott ügyleteiben, ha önálló és elkülönült vállalkozásként azonos vagy hasonló
tevékenységet végezne azonos vagy hasonló feltételek mellett, figyelembe véve a  vállalkozás által a  telephelyen
vagy a vállalkozás más részein keresztül elvégzett feladatokat, felhasznált eszközöket és vállalt kockázatokat.
3. Amennyiben az  egyik Szerződő Állam a  2. bekezdéssel összhangban megállapítja az  egyik Szerződő Állam
vállalkozása telephelyének betudható nyereséget, és ennek megfelelően megadóztatja a  vállalkozás olyan
nyereségét, amely a  másik államban adókötelezettség alá esett, a  másik állam, az  e  nyereséget terhelő kettős
adóztatás elkerülése érdekében a szükséges mértékben megfelelő kiigazítást tesz az erre a nyereségre számított adó
összegére vonatkozóan, amennyiben egyetért az előbb említett állam által tett kiigazítással. Ennek a kiigazításnak
a megállapításánál a Szerződő Államok illetékes hatóságai szükség esetén konzultálnak egymással.
4. Amennyiben a  nyereség olyan jövedelemtételeket tartalmaz, amelyekkel ezen Egyezmény más Cikkei külön
foglalkoznak, úgy azoknak a Cikkeknek a rendelkezéseit e Cikk rendelkezései nem érintik.
8. Cikk
HAJÓZÁS ÉS LÉGI SZÁLLÍTÁS 1. Hajók vagy légi járművek nemzetközi forgalomban történő üzemeltetéséből szerzett nyereség csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
2. Ha egy hajózási vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye egy hajó fedélzetén van, akkor azt abban a Szerződő
Államban találhatónak kell tekinteni, ahol a hajó lajstromozási kikötője található, vagy ha nincs ilyen kikötő, akkor
abban a Szerződő Államban, ahol a hajó üzemeltetője belföldi illetőségű.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései alkalmazandók azokra a  nyereségekre is, amelyek valamely poolban, közös
üzemeltetésben vagy nemzetközi üzemeltetésű szervezetben való részvételből származnak.
9. Cikk
KAPCSOLT VÁLLALKOZÁSOK 1. Amennyiben
(a) az  egyik Szerződő Állam vállalkozása közvetlenül vagy közvetve a  másik Szerződő Állam vállalkozásának
vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesedik, vagy
(b) ugyanazok a  személyek közvetlenül vagy közvetve az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának és a  másik
Szerződő Állam vállalkozásának vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesednek,
és bármelyik esetben a  két vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolataiban olyan
feltételekben állapodik meg vagy olyan feltételeket szab, amelyek eltérnek azoktól, amelyekben független
vállalkozások egymással megállapodnának, úgy az  a  nyereség, amelyet a  vállalkozások egyike e  feltételek nélkül
elért volna, de e  feltételek miatt nem ért el, beszámítható ennek a  vállalkozásnak a  nyereségébe, és megfelelően
megadóztatható.
2. Ha az egyik Szerződő Állam ezen állam valamely vállalkozásának a nyereségéhez olyan nyereséget számít hozzá – és
adóztat meg ennek megfelelően –, amelyet a másik Szerződő Állam vállalkozásánál megadóztattak ebben a másik
államban, és az  így hozzászámított nyereség olyan nyereség, amelyet az  elsőként említett állam vállalkozása ért
volna el, ha a  két vállalkozás olyan feltételekben állapodott volna meg, mint amelyekben független vállalkozások
egymással megállapodnának, úgy ez  a  másik állam megfelelően kiigazítja az  ilyen nyereségre ott kivetett adó
összegét, amennyiben egyetért az  elsőként említett állam által végrehajtott kiigazítással. Az  ilyen kiigazítás
megállapításánál kellően figyelembe kell venni ezen Egyezmény egyéb rendelkezéseit, és a  Szerződő Államok
illetékes hatóságai szükség esetén egyeztetnek egymással.
10. Cikk
OSZTALÉK 1. Az  osztalék, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság a  másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személynek fizet, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Mindazonáltal ez az osztalék abban a Szerződő Államban is megadóztatható, és annak az államnak a  jogszabályai
szerint, amelyben az  osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű, ha azonban az  osztalék haszonhúzója a  másik
Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, az így megállapított adó nem haladhatja meg:
(a) az  osztalék bruttó összegének 0 százalékát, ha a  haszonhúzó egy olyan társaság (a nem adóköteles
személyegyesítő társaság kivételével), amely az osztalékot fizető társaság tőkéjében legalább 10 százalékos
közvetlen részesedéssel bír;
(b) az osztalék bruttó összegének 10 százalékát minden más esetben.
E bekezdés rendelkezései nem érintik a társaság adóztatását azon nyereség után, amelyből az osztalékot fizetik.
A Szerződő Államok illetékes hatóságai kölcsönös egyetértéssel rendezik e korlátozások alkalmazási módját.
3. E  Cikk alkalmazásában az  „osztalék” kifejezés részvényekből, élvezeti jegyekből vagy élvezeti jogokból,
bányarészjegyekből, alapítói részvényekből vagy más nyereségből való részesedést biztosító jogokból – kivéve
a  hitelköveteléseket – származó jövedelmet, valamint olyan más társasági jogokból származó jövedelmet jelent,
amelyet annak az  államnak az  adózási jogszabályai, amelyben a  nyereséget felosztó társaság belföldi illetőségű,
a részvényekből származó jövedelemmel azonos adóztatási elbánás alá vetnek.
4. Az  1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha az  osztaléknak egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben az  osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű,
egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és az érdekeltség, amelyre tekintettel az osztalékot fizetik,
ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Ha az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság nyereséget vagy jövedelmet élvez a  másik Szerződő
Államból, úgy ez a másik állam nem adóztathatja meg a társaság által kifizetett osztalékot, kivéve, ha az osztalékot
ebben a  másik államban belföldi illetőségű személynek fizetik, vagy ha az  érdekeltség, amelyre tekintettel
az  osztalékot fizetik, ténylegesen a  másik államban lévő telephelyhez kapcsolódik, sem pedig a  társaság fel nem
osztott nyereségét nem terhelheti a  társaság fel nem osztott nyeresége után kivetett adóval, még akkor sem, ha
a  kifizetett osztalék vagy a  fel nem osztott nyereség egészben vagy részben ebben a  másik államban keletkező
nyereségből vagy jövedelemből áll.
11. Cikk
KAMAT 1. A  kamat, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelynek haszonhúzója a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személy, csak ebben a másik államban adóztatható.
2. E  Cikk alkalmazásában a  „kamat” kifejezés mindenfajta követelésből származó jövedelmet jelent, akár van
jelzáloggal biztosítva, akár nem, és akár ad jogot az  adós nyereségéből való részesedésre, akár nem, és magában
foglalja különösen az  állami értékpapírokból származó jövedelmet, a  kötvényekből és az  adósságlevelekből
származó jövedelmet, beleértve az  ilyen értékpapírokhoz, kötvényekhez vagy adósságlevelekhez kapcsolódó
prémiumokat és díjakat, de nem foglalja magában a  10. Cikkben említett jövedelmet. E  Cikk alkalmazásában
a késedelmes fizetés utáni büntető terhek nem tekintendők kamatnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a  kamat egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben a  kamat keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a követelés, amely után a kamatot fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik.
Ebben az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
4. Ha a  kamatot fizető személy és a  haszonhúzó közötti, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges
kapcsolat miatt a kamat összege ahhoz a követeléshez viszonyítva, amely után fizetik, meghaladja azt az összeget,
amelyben a  kamatot fizető személy és a  haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodtak volna, úgy e  Cikk
rendelkezéseit csak az utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az esetben a kifizetett többletösszeg mindkét
Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, ezen Egyezmény egyéb rendelkezéseinek kellő
figyelembevételével.
12. Cikk
JOGDÍJ 1. A  jogdíj, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelynek haszonhúzója a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személy, csak ebben a másik államban adóztatható.
2. E  Cikk alkalmazásában a  „jogdíj” kifejezés bármely olyan jellegű kifizetést jelent, amelyet irodalmi, művészeti
vagy tudományos művek, ideértve a  filmalkotást is, szerzői jogának, bármilyen szabadalomnak, védjegynek,
formatervezési vagy más mintának, tervnek, titkos formulának vagy eljárásnak hasznosításáért vagy hasznosítási
jogáért, valamint ipari, kereskedelmi vagy tudományos tapasztalatokra vonatkozó információért ellenértékként
kapnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a  jogdíj egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben a  jogdíj keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a jog vagy vagyoni érték, amely után a jogdíjat fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez
kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
4. Ha a jogdíjat fizető személy és a haszonhúzó, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges kapcsolat
miatt a  jogdíj összege azon hasznosításhoz, joghoz vagy információhoz mérten, amiért fizetik, meghaladja
azt az  összeget, amelyben a  jogdíjat fizető személy és a  haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodott
volna, úgy e  Cikk rendelkezéseit csak az  utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az  esetben a  kifizetett
többletösszeg mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, ezen Egyezmény egyéb
rendelkezéseinek kellő figyelembevételével.
13. Cikk
ELIDEGENÍTÉSBŐL SZÁRMAZÓ NYERESÉG 1. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek a  6. Cikkben meghatározott és a  másik Szerződő
Államban fekvő ingatlan vagyona elidegenítéséből származó nyeresége csak ebben a másik államban adóztatható.
2. Az  e  Cikk 4. bekezdésében nem említett egyéb nyereség, amely olyan ingó vagyon elidegenítéséből származik,
amely az  egyik Szerződő Állam vállalkozása másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti vagyonának része,
beleértve az  ilyen telephelynek (önmagában vagy az  egész vállalkozással együtt történő) elidegenítéséből elért
nyereséget, megadóztatható ebben a másik államban.
3. A  nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajók vagy légi járművek elidegenítéséből, vagy az  ilyen hajók vagy
légi járművek üzemeltetését szolgáló ingó vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban a  Szerződő
Államban adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
4. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek olyan részvények vagy hasonló érdekeltségek
elidegenítéséből származó nyeresége, amelyek értékének több mint 50 százaléka közvetlenül vagy közvetve a másik
Szerződő Államban fekvő ingatlan vagyonból származik, csak ebben a másik államban adóztatható.
5. Az  1., 2., 3. és 4. bekezdésekben nem említett bármely vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyben az elidegenítő belföldi illetőségű.
14. Cikk
MUNKAVISZONYBÓL SZÁRMAZÓ JÖVEDELEM 1. A  15., 17., 18. és 20. Cikkek rendelkezéseinek fenntartásával a  fizetés, a  bér és más hasonló díjazás, amelyet
az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy munkaviszonyra tekintettel kap, csak ebben az  államban
adóztatható, kivéve, ha a munkát a másik Szerződő Államban végzik. Amennyiben a munkát ott végzik, úgy az ezért
kapott díjazás megadóztatható ebben a másik államban.
2. Tekintet nélkül az 1. bekezdés rendelkezéseire, az a díjazás, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személy a  másik Szerződő Államban végzett munkára tekintettel kap, csak az  elsőként említett államban
adóztatható, ha:
(a) a  kedvezményezett a  másik államban nem tartózkodik egyfolytában vagy megszakításokkal összesen
183 napnál hosszabb időszakot az  adott adóévben kezdődő vagy végződő bármely tizenkét hónapos
időtartamon belül, és
(b) a  díjazást olyan munkaadó fizeti, vagy azt olyan munkaadó nevében fizetik, aki nem belföldi illetőségű
a másik államban, és
(c) a díjazást nem a munkaadónak a másik államban lévő telephelye viseli.
 3. Tekintet nélkül e  Cikk előző rendelkezéseire, a  nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajó vagy légi jármű
fedélzetén végzett munkáért kapott díjazás megadóztatható abban a Szerződő Államban, amelyben a hajót, a légi
járművet üzemeltető vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
15. Cikk
IGAZGATÓK TISZTELETDÍJA
Az igazgatói tiszteletdíj és más hasonló kifizetés, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy
a  másik Szerződő Államban tényleges üzletvezetési hellyel rendelkező társaság igazgatótanácsának vagy más
hasonló szervének tagjaként kap, megadóztatható ebben a másik államban.
16. Cikk
MŰVÉSZEK ÉS SPORTOLÓK 1. Tekintet nélkül a  7. és a  14. Cikkek rendelkezéseire, az  a  jövedelem, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy előadóművészként, mint színpadi, film-, rádió- vagy televíziós művész vagy zeneművész,
vagy sportolóként élvez a  másik Szerződő Államban ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből,
megadóztatható ebben a másik államban.
2. Amennyiben egy előadóművész vagy egy sportoló által ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből
származó jövedelem nem az előadóművésznél vagy sportolónál magánál, hanem egy másik személynél jelentkezik,
úgy ez  a  jövedelem, tekintet nélkül a  7. és a  14. Cikkek rendelkezéseire, megadóztatható abban a  Szerződő
Államban, amelyben az előadóművész vagy a sportoló a tevékenységét kifejti.
3. Tekintet nélkül e Cikk 1. és 2. bekezdésének rendelkezéseire, az e Cikkben említett, és az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű művésznek vagy sportolónak juttatott jövedelem mentes az  adó alól abban a  másik Szerződő
Államban, amelyikben a  művész vagy a  sportoló tevékenységét kifejti, feltéve, hogy ezen tevékenységet teljesen
vagy többnyire az  elsőként említett állam közalapjaiból támogatják. Ebben az  esetben a  jövedelem csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyikben a művésznek vagy a sportolónak illetősége van.
17. Cikk
NYUGDÍJAK
A nyugdíj és más hasonló térítés (beleértve az átalány kifizetéseket is), amely az egyik Szerződő Államban keletkezik,
és amelyet a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetnek, csak az elsőként említett államban
adóztatható.
18. Cikk
KÖZSZOLGÁLAT 1. A  fizetések, bérek és más hasonló díjazások, amelyeket az  egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága vagy
ezen Állam közjoga alá tartozó valamely más jogi személy fizet természetes személynek az  ezen államnak vagy
hatóságnak vagy ezen Állam közjoga alá tartozó valamely más jogi személynek teljesített szolgálatért, csak ebben
az államban adóztathatók.
2. Az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága vagy ezen Állam közjoga alá tartozó valamely más jogi személy
által folytatott üzleti tevékenységgel kapcsolatosan teljesített szolgálatért fizetett fizetésekre, bérekre és más
hasonló díjazásokra a 14., 15. és 16. Cikkek rendelkezései alkalmazandók.
19. Cikk
TANULÓK
Azok a kifizetések, amelyeket olyan tanuló, ipari és kereskedelmi tanuló vagy gyakornok kap ellátására, tanulmányi
vagy képzési célokra, aki közvetlenül az  egyik Szerződő Államba való utazás előtt a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű volt, vagy jelenleg is az, és aki az elsőként említett államban kizárólag tanulmányi vagy képzési
célból tartózkodik, nem adóztatható meg ebben az  államban, amennyiben az  ilyen kifizetések ezen az  államon
kívüli forrásból származnak.
20. Cikk
TANÁROK ÉS OKTATÓK 1. Az  a  tanár vagy oktató, aki az  egyik Szerződő Államot meglátogatja attól az  időponttól számított két évet meg
nem haladó időszakra, amikor először látogatja meg ezt az államot kizárólag az ebben a Szerződő Államban lévő
egyetemen, főiskolán vagy más elismert kutatóintézetben vagy felsőoktatási intézményben tanítás vagy felsőfokú
tanulmányok folytatása (beleértve a kutatást is) céljából, és aki közvetlenül ezen látogatás előtt a másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy volt, az  elsőként említett Szerződő Államban mentes az  adó alól az  ilyen
tanításért, tanulmányért kapott díjazás után.
2. Ennek a  Cikknek az  előző rendelkezései nem alkalmazandók az  olyan díjazásra, amelyet a  tanár vagy az  oktató
kutatás folytatásáért kap, ha a  kutatást elsősorban egy meghatározott személy vagy személyek egyéni haszna
érdekében végzi.
21. Cikk
EGYÉB JÖVEDELEM 1. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy jövedelmének ezen Egyezmény előző Cikkeiben nem
tárgyalt részei, bárhol is keletkeznek, csak ebben az államban adóztathatók.
2. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a  6. Cikk 2. bekezdésében meghatározott ingatlan vagyonból
származó jövedelmen kívüli jövedelemre, ha az ilyen jövedelemnek az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
kedvezményezettje a  másik Szerződő Államban egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és a  jog
vagy vagyoni érték, amelyre tekintettel a jövedelmet fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben
az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
22. Cikk
VAGYON 1. A  6. Cikkben említett olyan ingatlan vagyon, amely az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy
tulajdonát képezi és a másik Szerződő Államban fekszik, csak ebben a másik államban adóztatható.
2. Az  ingó vagyon, amely az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti
vagyonának részét képezi, megadóztatható ebben a másik államban.
3. A nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajókból és légi járművekből álló vagyon, és az ilyen hajók és légi járművek
üzemeltetésére szolgáló ingó vagyon csak abban az  államban adóztatható, amelyben a  vállalkozás tényleges
üzletvezetésének helye található.
4. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy minden más vagyonrésze csak ebben az  államban
adóztatható.
23. Cikk
A KETTŐS ADÓZTATÁS ELKERÜLÉSE 1. Magyarországon a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
(a) Amennyiben egy Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, vagy olyan vagyona
van, amely ezen Egyezmény rendelkezései szerint megadóztatható Liechtensteinben, Magyarország
a (b) és (c) pontokban foglalt rendelkezések fenntartásával mentesíti az ilyen jövedelmet vagy vagyont az adó
alól.
(b) Amennyiben egy Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelemtételeket élvez, amelyek
a  7. és 10. Cikkek rendelkezései szerint megadóztathatók Liechtensteinben, Magyarország megengedi
az  ilyen belföldi illetőségű személy jövedelmét terhelő adóból azon összeg levonását, amely megegyezik
a  Liechtensteinben megfizetett adóval. Az  így levont összeg azonban nem haladhatja meg a  levonás előtt
számított adónak azt a részét, amely a Liechtensteinből származó ilyen jövedelemtételekre esik.
(c) Amennyiben az  Egyezmény bármely rendelkezése szerint valamely, az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy által élvezett jövedelem, vagy a  tulajdonát képező vagyon mentesül az  adó alól ebben
az  államban, ez  az állam mindazonáltal ennek a  belföldi illetőségű személynek a  többi jövedelme vagy
vagyona utáni adó kiszámításánál figyelembe veheti a mentesített jövedelmet vagy vagyont.
2. Liechtensteinben a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
(a) Amennyiben egy Liechtensteinben belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, vagy olyan vagyona
van, amelyen ezen Egyezmény rendelkezései szerint megadóztatható Magyarországon, Liechtenstein
a  (b)  pontban foglalt rendelkezések fenntartásával mentesíti az  ilyen jövedelmet vagy vagyont az  adó
alól, de mindazonáltal ennek a  belföldi illetőségű személynek a  többi jövedelme vagy vagyona utáni adó
kiszámításánál figyelembe veheti a mentesített jövedelmet vagy vagyont.
(b) Amennyiben egy Liechtensteinben belföldi illetőségű személy olyan jövedelemtételeket élvez, amelyek
a 10. Cikk rendelkezései szerint megadóztathatók Magyarországon, Liechtenstein a Magyarország törvényei
és ezen Egyezmény rendelkezései szerint fizetett adót beszámítja az ezen jövedelmet terhelő liechtensteini
adóba. Az így beszámított adó azonban nem haladhatja meg a Magyarországról származó jövedelemre eső
megfelelő liechtensteini adót.
3. Az 1. bekezdés (a) pontjának és a 2. bekezdés (a) pontjának rendelkezései nem alkalmazandók az egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy jövedelemére vagy vagyonára, ha a  másik Szerződő Állam ezen Egyezmény
rendelkezéseit alkalmazva mentesíti az  ilyen jövedelmet vagy vagyont az  adó alól, vagy az  ilyen jövedelemre
a 10. Cikk 2. bekezdése rendelkezéseit alkalmazza.
24. Cikk
EGYENLŐ ELBÁNÁS 1. Az  egyik Szerződő Állam állampolgárai nem vethetők a  másik Szerződő Államban olyan adóztatás, vagy azzal
összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az az adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség,
amelynek e másik állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel a belföldi illetőségre – alá
vannak vagy alá lehetnek vetve. Ez a rendelkezés, tekintet nélkül az 1. Cikk rendelkezéseire, azokra a személyekre is
alkalmazandó, akik nem belföldi illetőségűek az egyik vagy mindkét Szerződő Államban.
2. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű hontalan személyek egyik Szerződő Államban sem vethetők olyan
adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az  az adóztatás vagy azzal
összefüggő kötelezettség, amelynek az adott állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel
a belföldi illetőségre – alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
3. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának a  másik Szerződő Államban lévő telephelyét ebben a  másik államban
nem lehet kedvezőtlenebb adóztatás alá vetni, mint ennek a  másik államnak azonos tevékenységet folytató
vállalkozásait. Ez a rendelkezés nem értelmezendő akként, mintha az egyik Szerződő Államot arra kötelezné, hogy
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személyeknek a polgári jogállás vagy családi kötelezettségek alapján
adózási célból olyan személyi kedvezményeket, mentességeket és levonásokat nyújtson, amelyeket a saját belföldi
illetőségű személyeinek nyújt.
4. Az egyik Szerződő Állam vállalkozása által a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetett kamat,
jogdíj és más kifizetések az  ilyen vállalkozás adóköteles nyereségének megállapításánál ugyanolyan feltételek
mellett vonhatók le, mintha azokat az elsőként említett államban belföldi illetőségű személy részére fizették volna,
kivéve, ha a  9. Cikk 1. bekezdésének, a  11. Cikk 4. bekezdésének vagy a  12. Cikk 4. bekezdésének rendelkezései
alkalmazandók. Hasonlóképpen az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának a  másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személlyel szemben fennálló tartozásai az  ilyen vállalkozás adóköteles vagyonának megállapításánál
ugyanolyan feltételek mellett vonhatók le, mintha azok az elsőként említett államban belföldi illetőségű személlyel
szemben álltak volna fenn.
5. Az egyik Szerződő Állam olyan vállalkozásai, amelyeknek tőkéje teljesen vagy részben, közvetlenül vagy közvetve,
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű egy vagy több személy tulajdonában vagy ellenőrzése alatt van, nem
vethetők az  elsőként említett államban olyan adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy
terhesebb, mint az az adóztatás és azzal összefüggő kötelezettség, amelynek az elsőként említett állam más hasonló
vállalkozásai alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
6. E  Cikk rendelkezései, tekintet nélkül a  2. Cikk rendelkezéseire, bármilyen fajtájú és megnevezésű adóra
alkalmazandók.
25. Cikk
KÖLCSÖNÖS EGYEZTETŐ ELJÁRÁS 1. Ha egy személy véleménye szerint az egyik vagy mindkét Szerződő Állam intézkedései rá nézve olyan adóztatáshoz
vezetnek vagy fognak vezetni, amely nem felel meg ezen Egyezmény rendelkezéseinek, úgy ezeknek az államoknak
a belső jogszabályai által biztosított jogorvoslati lehetőségektől függetlenül, ügyét előterjesztheti annak a Szerződő
Államnak az  illetékes hatóságához, amelyben belföldi illetőségű, vagy ha ügye a  24. Cikk 1. bekezdése alá
tartozik, annak a  Szerződő Államnak az  illetékes hatóságához, amelynek állampolgára. Az  ügyet ezen Egyezmény
rendelkezéseinek meg nem felelő adóztatáshoz vezető intézkedésre vonatkozó első értesítést követő három éven
belül kell előterjeszteni.
2. Az  illetékes hatóság, amennyiben a  kifogást megalapozottnak találja, és önmaga nem képes kielégítő megoldást
találni, törekedni fog arra, hogy az  ügyet a  másik Szerződő Állam illetékes hatóságával együtt kölcsönös
egyetértéssel rendezze azzal a  céllal, hogy elkerüljék az  olyan adóztatást, amely nem áll összhangban ezen
Egyezménnyel. Az  így létrejött megállapodást a  Szerződő Államok belső jogszabályaiban előírt határidőktől
függetlenül végre kell hajtani.
3. A  Szerződő Államok illetékes hatóságai törekedni fognak arra, hogy az  ezen Egyezmény értelmezésével
vagy alkalmazásával kapcsolatos nehézségeket vagy kétségeket kölcsönös egyetértéssel oldják fel. Közös
tanácskozásokat tarthatnak annak érdekében, hogy olyan esetekben is elkerüljék a  kettős adóztatást, amelyekről
ezen Egyezmény nem rendelkezik.
4. A Szerződő Államok illetékes hatóságai közvetlenül érintkezhetnek egymással, beleértve egy saját magukból vagy
képviselőikből álló közös bizottságot, abból a célból, hogy az előző bekezdések értelmében egyetértésre jussanak.
26. Cikk
INFORMÁCIÓCSERE 1. A  Szerződő Államok illetékes hatóságai tájékoztatni fogják egymást az  ezen Egyezmény rendelkezéseinek
végrehajtásához, vagy a  Szerződő Államok vagy azok helyi hatóságai által kivetett, bármilyen fajtájú és
megnevezésű adóra vonatkozó belső jogszabályi rendelkezések végrehajtásához vagy érvényesítéséhez
előreláthatóan fontos információról, amennyiben az ezek alapján való adóztatás nem ellentétes ezen Egyezménnyel.
Az információcserét az 1. és a 2. Cikk nem korlátozza.
2. A  Szerződő Államnak az  1. bekezdés alapján kapott bármely információt ugyanúgy titokként kell kezelnie, mint
az  ennek az  államnak a  saját belső jogszabályai alapján megszerzett információkat és csak olyan személyek
vagy hatóságok (beleértve a  bíróságokat és a  közigazgatási szerveket) részére szabad felfednie, amelyek
az  1. bekezdésben említett adók megállapításával vagy beszedésével, ezek érvényesítésével és a  vonatkozó
peres eljárással, vagy az  ezekkel az  adókkal kapcsolatos jogorvoslat elbírálásával vagy a  fentiek felügyeletével
foglalkoznak. Ezek a  személyek vagy hatóságok az  információt csak ilyen célokra használhatják fel. Nyilvános
bírósági tárgyalásokon vagy bírósági határozatokban az  információt nyilvánosságra hozhatják. Tekintet nélkül
az előbbiekre, az egyik Szerződő Állam által kapott információ más célokra is felhasználható, ha az ilyen információ
felhasználható ilyen más célokra mindkét Állam joga alapján, és az  információt nyújtó Állam illetékes hatósága
engedélyezi az ilyen felhasználást.
3. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy, mintha valamelyik Szerződő Államot
arra köteleznék, hogy:
(a) az  egyik vagy a  másik Szerződő Állam jogszabályaitól vagy államigazgatási gyakorlatától eltérő
államigazgatási intézkedést hozzon;
(b) olyan információt nyújtson, amely az  egyik vagy másik Szerződő Állam jogszabályai szerint, vagy
az államigazgatás szokásos rendjében nem szerezhető be;
(c) olyan információt nyújtson, amely bármely szakmai, üzleti, ipari, kereskedelmi vagy foglalkozási titkot vagy
szakmai eljárást fedne fel, vagy amelynek felfedése sértené a közrendet.
 4. Ha az  egyik Szerződő Állam a  jelen Cikknek megfelelően információt kér, a  másik Szerződő Állam saját
információszerzési intézkedéseit alkalmazza a  kért információ megszerzése érdekében, még akkor is, ha a  másik
Államnak az  információra saját adóügyi céljaira nincs szüksége. A  megelőző mondatban foglalt kötelezettségre
a  3. bekezdés korlátozásai vonatkoznak, de ezek a  korlátozások semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy,
hogy a  Szerződő Állam számára megengedik az  információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert
az információhoz nem kapcsolódik hazai érdeke.
5. A  3. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben nem értelmezhetők úgy, hogy a  Szerződő Állam számára
megengedik az  információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert az  információ banknak, más
pénzintézetnek, kijelölt személynek vagy képviselői vagy bizalmi minőségben eljáró személynek áll rendelkezésére,
vagy mert az egy személyben lévő tulajdonosi érdekeltségre vonatkozik.
27. Cikk
DIPLOMÁCIAI ÉS KONZULI KÉPVISELETEK TAGJAI
Ezen Egyezmény semmilyen módon nem érinti a  diplomáciai vagy konzuli képviseletek tagjait a  nemzetközi jog
általános szabályai szerint vagy külön egyezmények rendelkezései alapján megillető adózási kiváltságokat.
28. Cikk
JOGOSULTSÁG A KEDVEZMÉNYEKRE
Tekintet nélkül ezen Egyezmény bármely más Cikkének rendelkezéseire, az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy nem részesülhet az  ezen Egyezmény alapján a  másik Szerződő Állam által nyújtott
adómérséklésben vagy adómentességben, ha a másik állam illetékes hatósága megállapítja, hogy az ilyen belföldi
illetőségű személy vagy az  ilyen belföldi illetőségű személlyel kapcsolatban lévő személy elsődleges céljainak
egyike ezen Egyezmény kedvezményeinek megszerzése volt. Mielőtt az előzőek alapján az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személytől a másik Szerződő Államban megtagadnák az adókönnyítés alkalmazását, a Szerződő
Államok illetékes hatóságainak egyeztetniük kell egymással. Hasonlóképpen, a Szerződő Államok illetékes hatóságai
e Cikk alkalmazása tekintetében egyeztethetnek egymással.
29. Cikk
JEGYZŐKÖNYV
A csatolt Jegyzőkönyv ezen Egyezmény szerves részét képezi.
30. Cikk
HATÁLYBALÉPÉS 1. A  Szerződő Államok írásban, diplomáciai úton értesítik egymást arról, hogy ezen Egyezmény hatálybalépéséhez
szükséges belső követelményeknek eleget tettek. Ezen Egyezmény az  értesítések közül a  későbbinek
a kézhezvételét követő 30. napon lép hatályba.
2. Ezen Egyezmény alkalmazandó:
(a) a  forrásnál levont adók tekintetében ezen Egyezmény hatálybalépésének évét követő első naptári év
január 1-jén vagy azt követően kifizetett vagy jóváírt jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelemadók és a vagyonadók tekintetében ezen Egyezmény hatálybalépésének évét követő első
naptári év január 1-jén vagy azután kezdődő bármely adóévre kivethető adókra;
(c) a 26. cikk tekintetében ezen Egyezmény hatálybalépésének évét követő első naptári év január 1-jén vagy azt
követően tett kérésekre és csak ezen Egyezmény hatálybalépésének évét követő első naptári év január 1-jén
vagy azt követően kezdődő adózási időszakok tekintetében tett kérésekre.
31. Cikk
FELMONDÁS
Ezen Egyezmény mindaddig hatályban marad, ameddig az egyik Szerződő Állam fel nem mondja. Ezen Egyezményt
annak hatálybalépésétől számított öt év után bármelyik Szerződő Állam felmondhatja úgy, hogy legalább
hat hónappal bármely naptári év vége előtt a felmondásról diplomáciai úton értesítést küld.
Ebben az esetben ezen Egyezmény mindkét Szerződő Államban hatályát veszti:
(a) a  forrásnál levont adók tekintetében a  felmondásról szóló értesítés adásának évét követő első naptári év
január 1-jén vagy azt követően kifizetett vagy jóváírt jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelemadók és a vagyonadók tekintetében a felmondásról szóló értesítés adásának évét követő
első naptári év január 1-jén vagy azt követően kezdődő bármely adóévre kivethető adókra.
Ennek hiteléül az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak ezen Egyezményt aláírták.
Készült két példányban, Vaduzban 2015. június 29. napján angol nyelven.
Magyarország nevében A Liechtensteini Hercegség nevében (aláírások) JEGYZŐKÖNYV
a Magyarország és a Liechtensteini Hercegség között a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás
kijátszásának megakadályozásáról a jövedelem- és a vagyonadók területén tárgyú,
Vaduzban 2015. június 29-én aláírt egyezményhez
A Magyarország és a Liechtensteini Hercegség között a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának
megakadályozásáról a  jövedelem- és a  vagyonadók területén kötött Egyezmény mai napon történt aláírásakor
az alulírottak megállapodtak, hogy a következő rendelkezések az Egyezmény szerves részét képezik.
1. Hivatkozással a 2. Cikkre (Az Egyezmény hatálya alá tartozó adók) és a 23. Cikk 2. bekezdésére (A kettős adóztatás
elkerülése):
Megállapítást nyert, hogy amennyiben egy Liechtensteinben belföldi illetőségű személyt liechtensteini vagyonadófizetési kötelezettség terhel, ezen vagyonhoz kapcsolódó fiktív jövedelem utáni adózás („Sollertrag”) személyi
jövedelemadónak tekintendő.
2. Hivatkozással a 3. Cikk 1. bekezdés (d) pontjára (Személy):
Megállapítást nyert, hogy az  Egyezmény alkalmazásában a  liechtensteini jog szerinti nyugvó hagyaték
az  elhunytnak a  liechtensteini adótörvény 7. Cikk 3. bekezdése szerint adóköteles vagyona a  halál időpontja és
a tulajdonjognak az örökös(ök)re történő átszállása közötti időszakra vonatkozóan.
3. Hivatkozással a 4. Cikk 1. bekezdésére (Belföldi illetőségű személy):
Megállapítást nyert, hogy
(a) az egyik Szerződő Állam befektetési alapja és nyugdíjalapja ezen Államban tekintendők belföldi illetőségű
személyeknek;
(b) a „befektetési alap” kifejezés a következőt jelenti:
(i) Liechtensteinben bármely, az  átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési
vállalkozásokra vonatkozó törvény, a  befektetési alapokra vonatkozó törvény és az  alternatív
befektetési alapkezelőkről szóló törvény szerinti befektetési alapot;
(ii) Magyarországon bármely, az  átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési
vállalkozásokra vonatkozó törvény és az alternatív befektetési alapkezelőkről szóló törvény szerinti
befektetési alapot;
(c) a „nyugdíjalap” kifejezés a következőt jelenti:
(i) Liechtensteinben bármely, az  időskorról és továbbélők biztosításáról szóló törvény, a  rokkantsági
biztosításról szóló törvény, a foglalkoztatói nyugdíjalapokról szóló törvény, és a nyugdíjalapról szóló
törvény hatálya alá tartozó nyugdíjalapot vagy sémát;
(ii) Magyarországon bármely, a  magánynyugdíjról és a  magánnyugdíjpénztárakról szóló törvény,
az  önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról szóló törvény, és a  foglalkoztatói nyugdíjról és
intézményeiről szóló törvény hatálya alá tartozó nyugdíjalapot vagy sémát;
(d) az illetékes hatóságok megegyezhetnek, hogy azokat a kollektív befektetési eszközöket és nyugdíjalapokat,
amelyek az  Egyezmény aláírásának időpontja után bevezetett jogszabály alapján jönnek létre, belföldi
illetőségű személyeknek kell tekinteni;
(e) egy liechtensteini alapítvány, testület és tröszt vállalkozás, amely a  liechtensteini adótörvény 44. Cikk
1.  bekezdése alapján Liechtensteinben adóköteles, Liechtensteinben illetőséggel bíró társaságnak
tekintendő; és egy, a  polgári törvénykönyv 43. fejezete által szabályozott, a  társasági adóról és
az osztalékadóról szóló törvény 2. Cikke alapján adóköteles magyar bizalmi vagyonkezelés Magyarországon
illetőséggel bíró társaságnak tekintendő;
(f ) egy kizárólag karitatív, vallási, humanitárius, tudományos, kulturális vagy hasonló célokra (vagy ezen célok
közül többre) felállított és működtetett entitás vagy szervezet, amely azon állam joga szerint abban belföldi
illetőségű személy, azon államban belföldi illetőségű személynek tekintendő, tekintet nélkül arra, hogy
jövedelme vagy nyeresége egészében vagy részben adómentes lehet azon állam belső joga alapján;
(g) tekintet nélkül a  fenti (a)–(f )  pontokra, a  Liechtensteinben csak a  minimum társasági adó alá tartozó
személyek (beleértve a  magánvagyonkezelési struktúrákat) nem tekintendők Liechtensteinben belföldi
illetőségű személyeknek.
4. Hivatkozással a 25. Cikkre (Kölcsönös egyeztető eljárás):
Abban az esetben, ha ezen Egyezmény aláírásának időpontja után kötött kettős adóztatást elkerülő Megállapodás
vagy Egyezmény értelmében Magyarország megállapodik választottbíróságról szóló rendelkezés adott
Megállapodásba vagy Egyezménybe történő belefoglalásáról, a Liechtensteini Hercegség és Magyarország illetékes
hatóságai a  lehető leggyorsabban tárgyalásokat kezdenek abból a  célból, hogy egy módosító jegyzőkönyvet
kössenek, amely egy választottbíróságról szóló rendelkezést illeszt be ezen Egyezménybe.
Ennek hiteléül az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak ezen Jegyzőkönyvet aláírták.
Készült két példányban, Vaduzban 2015. június 29. napján angol nyelven.
Magyarország nevében A Liechtensteini Hercegség nevében (aláírások)” 4. § (1) Magyarország és a  Liechtensteini Hercegség az  Egyezményhez az  Egyezmény aláírásával egyidejűleg
a (2) bekezdésben foglalt közös nyilatkozatot tette.
For Hungary For the Principality of Liechtenstein (signatures)”
„Közös Nyilatkozat
Magyarország és a  Liechtensteini Hercegség között a  kettős adóztatás elkerüléséről és az  adóztatás kijátszásának
megakadályozásáról a  jövedelem- és a  vagyonadók területén kötött Egyezmény mai napon történt aláírásakor
a Szerződő Államok megállapodnak, hogy
Magyarország ezen Egyezményben vállalt kötelezettségei összhangban vannak az  Európai Unió tagjaként vállalt
kötelezettségeivel. Amennyiben azonban Magyarország a  jövőben megállapítja, hogy ezen Egyezményben vállalt
kötelezettségei nincsenek összhangban a  Magyarországra európai uniós tagként vonatkozó követelményekkel,
bármelyik Szerződő Állam kezdeményezhet konzultációt az Egyezmény módosítását érintő lehetséges tárgyalásról
az ellentmondás feloldása céljából.
Ezen Egyezmény aláírásával, amely tartalmaz Cikket az  információcseréről, az  Európai Gazdasági Térség (EGT)
szabadságainak teljes alkalmazása a  Szerződő Államok között nem kerülhet korlátozásra ezen Cikk hiányára való
hivatkozással.
Készült két példányban Vaduzban 2015. június 29. napján angol nyelven.
Magyarország nevében a Liechtensteini Hercegség nevében (aláírások)” 5. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § az Egyezmény 30. Cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az Egyezmény, a 2. § és a 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter – annak ismertté
válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az adópolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Jakab István s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
44/2014. (XII. 17.) OGY határozata László Tamás országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
Az Országgyűlés László Tamás országgyűlési képviselő mentelmi jogát a  Budapesti IV. és XV. Kerületi Bíróság
6.B.1519/2012/13. számú megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
48/2017. (HK 6.) HM KÁT–HVKF együttes intézkedése a nem katonai oktatási intézményben végzett, tiszti és altiszti állományba vett személyek alapkiképzés végrehajtása alóli mentesítésével kapcsolatos egyes rendelkezésekről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (1) bekezdése, továbbá a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek
végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet
6. § (2) bekezdés a) pontja és 11. § (1) bekezdés 12. pontja
alapján, figyelemmel a nem katonai oktatási intézményben
végzett, tiszti és altiszti állományba vett személyek tanfolyamrendszerű felkészítésének megszüntetéséről és alapkiképzése bevezetésének rendjéről szóló 13/2012. (HK 5.)
HM KÁT–HVKF együttes intézkedésre, az alábbi
együttes intézkedést adjuk ki: 1. Általános rendelkezések 1. Az együttes intézkedés hatálya a Honvédelmi Minisztériumra, a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre, valamint a Magyar
Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire
terjed ki.
2. Az alapkiképzés záróvizsgára bocsátás rendje 2. A nem katonai oktatási intézményben végzett tisztek,
altisztek esetében az alapkiképzés végrehajtása alól történő mentesítés feltételeként, az alapkiképzés végrehajtása
nélküli vizsga ideiglenes engedélyezésére 2018. március
31-ig kerül sor.
3. A vizsga tartalma megegyezik az alapkiképzés második ciklusa záróvizsgájának megfelelő komplex gyakorlati
vizsga tartalmával. Az eredményes vizsgáról az MH Altiszti Akadémia (a továbbiakban: MH AA) parancsnoka
hivatalosan, írásban tájékoztatja az állományilletékes parancsnoki jogkört gyakorlót az alapkiképzés végrehajtása
alóli mentesítést tartalmazó munkáltatói döntés meghozatala, vagy annak kezdeményezése céljából.
4. Az alapkiképzés végrehajtásáról szóló igazolás jelen
együttes intézkedés hatálya alá tartozó személyek részére
nem kerül kiadásra.
5. Az állományilletékes parancsnoki jogkört gyakorló
felméri, a Honvéd Vezérkar (a továbbiakban: HVK) Személyzeti Csoportfőnökség (a továbbiakban: HVK SZCSF)
csoportfőnöke MH szinten felülvizsgálja a nem katonai
oktatási intézményben végzett, tiszti és altiszti állományt,
amely nem teljesítette a nem katonai oktatási intézményben végzett, tiszti és altiszti állományba vett személyek
tanfolyamrendszeru felkészítésének megszüntetésérol és
alapkiképzése bevezetésének rendjérol szóló 13/2012.
(HK 5.) HM KÁT–HVKF együttes intézkedésben meghatározottak szerinti alapkiképzést, majd a HVK Kiképzési
és Oktatási Csoportfőnökséggel (a továbbiakban: HVK
KIKOCSF), az MH Hadkiegészítő, Felkészítő és Kiképző
Parancsnoksággal (a továbbiakban: MH HFKP) és az
MH AA-val együttműködve tervezi, szervezi meg az állomány alapkiképzés záróvizsgára történő vezénylését.
6. Az MH AA parancsnoka negyedévente egy nap vizsganapot jelöl ki a nem katonai oktatási intézményben végzett tisztek, altisztek záróvizsgáztatására.
7. Az MH AA kidolgozza az elméleti és gyakorlati
vizsgakérdéseket, és azt legalább három héttel a vizsga
időpontja előtt felterjeszti az MH HFKP parancsnok útján a HVK KIKOCSF csoportfőnök részére jóváhagyatásra. A vizsgát kijelölt vizsgabizottság előtt kell végrehajtani. A vizsgabizottság legalább háromfős, melynek elnökét a HVK KIKOCSF, a másik két tagját az MH HFKP
és az MH AA parancsnoka jelöli ki. A bizottság kijelölését
az MH AA parancsnoka parancsban rögzíti.
8. Az alapkiképzést záró vizsga letétele engedélyezhető
olyan nem katonai oktatási intézményben végzett tisztek
és altisztek részére, akik önhibájukon kívül alapkiképzésben nem részesültek, de beosztásuk ellátásához szükséges
általános katonai és szakmai ismeretekkel rendelkeznek.
A záróvizsgára történő felkészülésre külön idő nem áll
rendelkezésre. Az elméleti és gyakorlati vizsgát komplex
jelleggel kell megszervezni.
9. A nem katonai oktatási intézményben végzett tisztek
és altisztek részére a vizsga egy elméleti, egy alaki és egy
komplex gyakorlati vizsgarészből épül fel. Az elméleti
vizsga felelet-kiegészítéses és feleletválasztásos tesztlap
kitöltéséből, az alaki vizsga legalább öt alaki fogás végrehajtásából, a gyakorlati vizsga legalább öt gyakorlati
feladat végrehajtásából és feladatonként egy kapcsolódó
elméleti kérdés megválaszolásából áll.
10. A nem katonai oktatási intézményben végzett tiszt
és altiszt a vizsgán a négyfokozatú skálának megfelelően:
kiváló (5), jó (4), megfelelő (3) és nem megfelelő (1) értékelést kap mindegyik kérdésre. A végleges értékelést az
osztályzatok átlaga adja ki. Kerekítés szükségessége esetén a gyakorlati osztályzat számít súlyozottnak. Sikertelen
záróvizsga esetén a nem katonai oktatási intézményben
végzett tiszt és altiszt az állományilletékes parancsnoki
jogkört gyakorló engedélyével jogosult a záróvizsga megismétlésére.
11. Alapkiképzés záróvizsgájára csak az a nem katonai oktatási intézményben végzett tiszt és altiszt bocsátható, aki
a) eredményesen hajtott végre gépkarabély, és pisztoly
lőgyakorlatot,
b) eredményesen hajtott végre éles kézigránát dobógyakorlatot, c) a beosztásának megfelelő fizikai követelményeket
1 (egy) éven belül teljesítette, és
d) legalább kettő év szolgálati idővel rendelkezik. 12. Nem bocsátható vizsgára az a nem katonai oktatási
intézményben végzett tiszt és altiszt, aki a vizsga napjáig
az intézkedés 11. pontjában meghatározottakról igazolással nem rendelkezik. Az igazolások időbeni beszerzése és
biztosítása a nem katonai oktatási intézményben végzett
tiszt és altiszt felelőssége.
13. A vizsga letételéhez szükséges, az intézkedés
11. pontjában írt igazolásokat a nem katonai oktatási intézményben végzett tiszt és altiszt részére az állományilletékes parancsnoki jogkört gyakorló állítja ki.
14. A vizsga eredményes végrehajtása esetén a nem
katonai oktatási intézményben végzett tisztet és altisztet
a szolgálati viszony létesítésére vonatkozó munkáltatói
jogkört gyakorló mentesíti az alapkiképzés végrehajtása
alól.
15. Sikertelen vizsgaeredmény esetén az állományilletékes parancsnoki jogkört gyakorló elrendelheti a nem katonai oktatási intézményben végzett tiszt és altiszt részére
az alapkiképzés végrehajtását.
16. Az alapkiképzés végrehajtása nélkül történő záróvizsgáztatásról az MH AA parancsnoka – a vizsgáztatás
befejezését követő 15 napon belül – összefoglaló értékelő
jelentést terjeszt fel a vizsgáztatás létszámadatairól és az
eredményekről a HVK SZCSF csoportfőnökének, valamint értesíti az érintett állományilletékes parancsnoki jogkört gyakorlót a vizsga eredményéről a KGIR rendszerben
történő rögzítés érdekében.
3. Záró rendelkezések 17. Ez az intézkedés az aláírását követő napon lép hatályba, és 2018. június 30-án hatályát veszti.
Dr. Firicz László s. k.,
HM közigazgatási államtitkár


text:
34/2013. (V. 14.) VM rendelete a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek ökológiai gazdálkodási követelmények szerinti tanúsításáról, előállításáról, forgalmazásáról, jelöléséről és ellenőrzésének eljárásrendjéről.
Az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény 76. § (2) bekezdés 33. pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 94. § c) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva, a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § A rendelet hatálya a hazai ökológiai termelésre, feldolgozásra, forgalmazásra és jelölésre vonatkozó nemzeti eljárás
rendjére, az  élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény (a  továbbiakban: Éltv.) 27.  §
(5) bekezdése szerinti tanúsító szervezet hatósági elismerésére, felügyeletére, továbbá működési feltételeire terjed ki.
2. § E rendelet alkalmazásában:
a) ellenőrzési okirat: az  1235/2008/EK bizottsági rendelet V.  melléklete alapján kiállított „ökológiai termelésből
származó termékek Európai Közösségbe történő importjára vonatkozó ellenőrzési tanúsítvány”,
b) Öko rendelkezések: e rendelet, a 834/2007/EK tanácsi rendelet, illetve annak végrehajtására kiadott bizottsági
rendeletek, valamint az ökológiai termelésre, feldolgozásra forgalmazásra és jelölésre vonatkozó, az Európai
Unió egyéb közvetlenül alkalmazandó jogi aktusainak előírásai,
c) tanúsító szervezet: a 834/2007/EK tanácsi rendelet 2. cikk p) pontja szerinti ellenőrző szerv,
d) tanúsítvány: a 834/2007/EK tanácsi rendelet 29. cikk (1) bekezdése szerinti igazolás.
2. A tanúsító szervezet elismerése 3. § (1) Tanúsító szervezetként az  működhet, akit a  Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatal (a  továbbiakban: NÉBIH)
a 834/2007/EK tanácsi rendelet 27. cikk (4) bekezdés b) pontjára tekintettel a gazdasági szereplőknél ellenőrzést és
tanúsítást végző tanúsító szervezetként elismer.
(2) Az  elismerés iránti kérelmet postai vagy elektronikus úton a  NÉBIH-hez kell benyújtani. A  kérelem mintáját
az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Az elismerés iránti kérelemhez a következő dokumentumokat kell magyar nyelven csatolni:
a) a  tanúsító szervezet Minőségügyi Kézikönyvét és a  hozzá tartozó minőségügyi eljárások dokumentumait,
amelyeknek tartalmaznia kell legalább
aa) a  tanúsító szervezet által a  tanúsítási rendszerében részt vevő gazdasági szereplőkkel szemben
támasztott követelményrendszert,
ab) a mintavétel, illetve a laboratóriumi vizsgálat rendjét,
ac) az ellenőrzés és a tanúsítás rendjét,
ad) az Öko rendelkezések be nem tartásának gyanúja esetén alkalmazandó ellenőrzés rendjét,
ae) a  tanúsító szervezet által a  14.  § (1)  bekezdés a)  pontjában leírt tevékenységhez alkalmazott
kockázatelemzési rendszert,
af ) a  nem ökológiai termelési módszerrel előállított, a  növényfajták állami elismeréséről, valamint
a  szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról szóló 2003. évi LII. törvény 2.  §
21. pontja szerinti vetőmag (a továbbiakban: vetőmag) használatának elfogadására és nyilvántartási
kötelezettségére vonatkozó eljárási szabályokat,
ag) a tanúsító szervezet szervezeti felépítését,
ah) a gazdasági szereplők nyilvántartási rendszerét,
ai) az Öko rendelkezések megsértése esetén a gazdasági szereplőnél alkalmazandó eljárásokat,
b) az ellenőrzésért és tanúsításért felelős személyek végzettségének és szakmai gyakorlatának igazolását,
c) az  EN 45011 vagy ISO 65 „Terméktanúsítási rendszereket működtető szervezetekre vonatkozó általános
követelmények” szabvány (a továbbiakban: EN 45011 vagy ISO 65 szabvány) alapján történő akkreditációról
szóló igazolást,
d) amennyiben a helyszíni ellenőrzés alkalmával vett minták vizsgálatához nem rendelkezik az EN 17025 ISO IEC
szabvány szerint akkreditált laboratóriummal, egy arra akkreditált laboratóriummal kötött szerződés
másolatát.
4. § (1) Tanúsító szervezetként a NÉBIH azt a természetes személyt vagy gazdálkodó szervezetet ismeri el, amely
a) a  834/2007/EK tanácsi rendelet 1.  cikk (2)  bekezdésében felsorolt mezőgazdaságból származó
termékek tanúsításával összefüggő valamennyi tevékenység vonatkozásban teljesíti az  EN 45011 vagy
ISO  65  szabványban leírtakat, és az  adott tevékenységekre vonatkozóan érvényes akkreditációval
rendelkezik, valamint
b) megfelel a (2) bekezdésben és a 834/2007/EK tanácsi rendelet 27. cikkében foglalt feltételeknek.
 (2) A tanúsító szervezetnek legalább egy olyan személyt kell foglalkoztatnia, aki legalább egy éves szakmai gyakorlattal
és
a) növénytermesztés tanúsítása esetén aa) okleveles kertészmérnök,
ab) okleveles mezőgazdasági mérnök,
ac) okleveles agrármérnök,
ad) okleveles növénytermesztő mérnök,
ae) okleveles agrárkémikus agrármérnök, vagy
af ) okleveles növényorvos,
b) – a c) pont kivételével – feldolgozott termék tanúsítása esetén élelmiszermérnök szakirányú,
c) bortermelés esetén
ca) élelmiszermérnök,
cb) kertészmérnök,
cc) szőlész-borász mérnök, vagy
cd) borász-italtechnológus szakmérnök,
d) állattartás – beleértve a tenyésztett víziállatok termelését is – tanúsítása esetén
da) állatorvos,
db) felsőfokú állattenyésztő mérnök, vagy
dc) okleveles agrármérnök
végzettséggel rendelkezik. (3) Az  (1) bekezdés a) és b) pontjában foglalt feltételeknek való megfelelést a tanúsító szervezetnek működése során
folyamatosan biztosítania kell.
(4) A  NÉBIH az  általa elismert tanúsító szervezet részére egyedi azonosítására alkalmas, a  2.  melléklet szerint képzett
kódszámot bocsát ki. A már egyszer kiadott kódszám ismételten nem adható ki.
3. Audit 5. § (1) A  NÉBIH független felülvizsgálatok (a  továbbiakban: audit) keretében, az  Öko rendelkezésekben meghatározott
időszakonként auditálja a tanúsító szervezeteket.
(2) A  NÉBIH az  auditok során vizsgálja a  tanúsító szervezet által folytatott ellenőrzés és tanúsítási tevékenység
szakszerűségét, jogszerűségét és hatékonyságát.
4. A tanúsító szervezet tevékenységének felfüggesztése, az elismerés visszavonása
6. § (1) A  NÉBIH a  tanúsító szervezet e  rendelet szerinti tanúsító tevékenységét vagy a  tanúsító tevékenység jogsértéssel
érintett részét legfeljebb hatvan napra felfüggesztheti, ha a tanúsító szervezet működése, illetve tevékenységének
gyakorlása nem felel meg az Öko rendelkezésekben foglaltaknak.
(2) A  tanúsító szervezet a  tanúsító tevékenysége felfüggesztésének időtartama alatt a  10. és 11.  §-ban, valamint
a 13–15. §-ban foglalt tevékenységeket nem végezheti.
(3) A  NÉBIH a  tanúsító szervezet elismerését visszavonja, amennyiben a  tanúsító szervezet működése, illetve
tevékenységének gyakorlása a felfüggesztés időtartamát követően sem felel meg a jogszabályi előírásoknak.
(4) A NÉBIH az elismerés visszavonása esetén írásban értesíti a tanúsító szervezet által tanúsított és nyilvántartásában
lévő gazdasági szereplőket az elismerés visszavonásáról.
(5) A tanúsító szervezet elismerésének visszavonása esetén a tanúsító szervezet, illetve jogutódja a visszavonásról szóló
határozat jogerőre emelkedését követő három évig nem ismerhető el ismételten tanúsító szervezetként.
5. Az ellenőrzésre és tanúsításra vonatkozó tervek és jelentés
7. § (1) A  tanúsító szervezet az  Éltv. 47/A.  § (2)  bekezdése szerinti integrált többéves nemzeti ellenőrzési terv
(a továbbiakban: többéves terv) elkészítésekor együttműködik a NÉBIH-hel.
(2) A  tanúsító szervezet a  többéves terv kockázat alapú megközelítésre vonatkozó alapelveihez igazodó
kockázatelemzés és értékelés alapján éves tervet készít.
(3) Az éves terv tartalmazza
a) a kockázatbecslés alapján kijelölt gazdasági szereplő azonosító adatait,
b) a gazdasági szereplő tevékenységi körét,
c) a helyszíni ellenőrzés és mintavétel tervezett időpontját,
d) a mintázandó termékköröket és termékeket, a mintaszámot, és
e) a tervezett laboratóriumi vizsgálati irányokat.
(4) Az  éves tervet a  tanúsító szervezet tárgyév január 15-ig megküldi a  NÉBIH-nek jóváhagyásra. A  jóváhagyott éves
terv az Éltv. 32. § (1) bekezdés j) pontja szerinti éves ellenőrzési terv részét képezi.
8. § (1) A  tanúsító szervezet az  Éltv. 47/C.  § (2)  bekezdése szerinti többéves terv végrehajtásáról szóló jelentéshez
a tárgyévet követő március 31-ig részjelentést szolgáltat a NÉBIH részére.
(2) A részjelentést a NÉBIH honlapján közzétett útmutató szerint kell elkészíteni, és abban meg kell határozni
a) az ellenőrzések jellegét, intenzitását, számát,
b) az ellenőrzési terv megvalósulását, az esetleges eltérések okait,
c) az ellenőrzések eredményeit,
d) az ellenőrzések során tapasztalt trendeket,
e) az ellenőrzési eredmények összevetését az előző évek eredményeivel és a változások elemzését,
f ) a tanúsító szervezetek alkalmazottainak tartott szakmai képzéseket,
g) a tanúsító szervezet éves munkája során bekövetkezett változásokat.
6. Változások bejelentése, a tanúsítási szervezet tanúsítási tevékenységének megszűnése
9. § (1) A tanúsító szervezet
a) az akkreditált státuszát érintő körülmények módosulását,
b) az adataiban – székhelyében, telephelyében, vezető tisztségviselő személyében – bekövetkező változást
nyolc napon belül bejelenti a NÉBIH-nek.
(2) A tanúsító szervezet tanúsítási tevékenységének megszüntetése esetén
a) tevékenységének várható befejezése előtt legkésőbb kilencven nappal,
b) csőd- vagy felszámolási eljárás elrendelése esetén haladéktalanul
írásban értesíti a NÉBIH-et, valamint ezzel egyidejűleg az általa tanúsított gazdasági szereplőket.
7. A tanúsítás rendszere 10. § (1) A  gazdasági szereplő adott tevékenységre, termőterületre, állatállományra vonatkozó ökológiai termelést
egyidejűleg csak egy tanúsító szervezet ellenőrzése alatt végezhet, amelyről a  tanúsító szervezet felé történő
bejelentkezéskor nyilatkozik.
(2) A tanúsítás rendszerében nem kell részt vennie azon kiskereskedelmi tevékenységet végző gazdasági szereplőnek,
amely közvetlenül a  felhasználó részére értékesíti a  terméket, és megfelel a 834/2007/EK tanácsi rendelet 28. cikk
(2) bekezdésében leírt feltételeknek.
(3) A tanúsító szervezet a gazdasági szereplőnek a tanúsítási rendszerben való részvételéről a bejelentkezését követő
tizenöt napon belül döntést hoz. A  tanúsító szervezet a  gazdasági szereplőnek a  tanúsítási rendszerben történő
bejelentkezését elfogadja, amennyiben a  gazdasági szereplő az  ökológiai gazdálkodás ellenőrzési és tanúsítási
rendszeréből nem került kizárásra, illetve amennyiben kizárásra került, a kizárás időtartama lejárt.
(4) A  tanúsító szervezet azon gazdasági szereplővel, amelynek a  bejelentkezését elfogadta, a  tanúsítási rendszerbe
történő bejelentkezésről és a tanúsítási rendszerben való részvétel feltételeiről írásban a (3) bekezdés szerinti döntés
meghozatalát követő 30 napon belül tanúsítási szerződést köt (a  továbbiakban: tanúsítási szerződés). A  tanúsító
szervezet a tanúsítási szerződés egy példányát a tanúsítási szerződés megszűnését követő három évig megőrzi.
(5) Amennyiben a  tanúsító szervezet a  gazdasági szereplőnek a  tanúsítási rendszerben való részvételére irányuló
bejelentkezését elutasítja, a  gazdasági szereplő kérelmezheti a  tanúsító szervezet kötelezését a  bejelentkezés
elfogadására
a) állati eredetű alaptermék termelése és forgalomba hozatala, takarmány, feldolgozatlan és feldolgozott állati,
valamint feldolgozott növényi eredetű termék előállítása, feldolgozása, felhasználása, illetve forgalomba
hozatala esetén a  megyei kormányhivatal élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságánál
(a továbbiakban: élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság),
b) növényi eredetű alaptermék termelése és forgalomba hozatala, valamint feldolgozatlan növényi eredetű
termék előállítása és forgalomba hozatala esetén a  megyei kormányhivatal növény- és talajvédelmi
igazgatóságánál (a továbbiakban: növény- és talajvédelmi igazgatóság),
c) az  a) és b)  pont alapján az  élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságot és a  növény- és
talajvédelmi igazgatóságot egyaránt érintő termékkörrel kapcsolatban az  élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóságnál.
(6) Az (5) bekezdés szerinti kérelemről az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság, illetve a növényés talajvédelmi igazgatóság a (3) bekezdésben foglalt szempontok vizsgálata alapján dönt.
11. § (1) A  tanúsító szervezet a  tanúsítási rendszerében részt vevő gazdálkodó szervezet számára a  834/2007/EK tanácsi
rendelet 29.  cikkében foglaltaknak megfelelően tanúsítványt állít ki, határozott időre. A  tanúsító szervezet
a tanúsítvány kiállítását kizárólag az Öko rendelkezések megsértése, illetve a tanúsítási szerződésben meghatározott
díjak kiegyenlítésének elmaradása esetén tagadhatja meg.
(2) A  tanúsító szervezet az  általa tanúsított gazdasági szereplőkről, valamint az  általa kiadott, felfüggesztett vagy
visszavont tanúsítványokról elektronikus nyilvántartást vezet, melynek adattartalmát a  NÉBIH részére elektronikus
úton átadja, továbbá a nyilvántartás adataiban bekövetkezett változást 15 napon belül a NÉBIH-nek bejelenti.
(3) A  tanúsító szervezet az  adott évben a  tanúsítási rendszerben részt vevő gazdasági szereplőkről, a  tanúsítási
rendszerbe belépő és onnan kilépő gazdasági szereplők megjelölésével – a  889/2008/EK bizottsági rendelet
XII. melléklete szerinti adattartalommal, a lakóhely, székhely és telephely feltüntetésével – a tárgyévet követő évben
benyújtandó éves terv benyújtásával egyidejűleg írásban értesíti a NÉBIH-et.
12. § (1) A  tanúsító szervezet az  általa alkalmazandó tanúsítási szolgáltatásokért fizetendő díjak jegyzékét a  tanúsítási
tevékenység megkezdésekor, változás esetén a változás időpontját megelőzően harminc nappal
a) az ügyfélfogadásra rendelkezésre álló helyiségeiben, illetve honlapján hozzáférhetővé teszi, és
b) megküldi a NÉBIH-nek.
(2) A  tanúsító szervezet a  889/2008/EK bizottsági rendelet 92a.  cikkében részletezett információkat bárki számára
hozzáférhető módon honlapján közzéteszi, illetve elérhetővé teszi.
13. § A tanúsító szervezet a  tanúsítási rendszerében elfogadja a  gazdálkodó szervezet kérelmére a  nem ökológiai
termelési módszerrel előállított vetőmag használatát is, amennyiben azok a  889/2008/EK bizottsági rendelet
rendelkezéseivel összhangban kerülnek felhasználásra.
8. Az ellenőrzések rendszere, eljárás az Öko rendelkezések megsértése esetén
14. § (1) A tanúsító szervezet
a) ellenőrzi a gazdasági szereplőknél az éves tervnek megfelelő gyakorisággal az Öko rendelkezésekben foglalt
követelmények betartását, és az ellenőrzés során laboratóriumi vizsgálat céljából mintát vesz,
b) az ellenőrzések során levett mintát a 3. § (3) bekezdés a) pont ab) alpontja szerinti laboratóriumi vizsgálati
rendben meghatározott, a  vizsgálati paramétereknek megfelelő időn, de legfeljebb két napon belül
laboratóriumában megvizsgálja, illetve a vele szerződésben álló laboratóriumnak vizsgálat céljára átadja.
(2) A tanúsító szervezetnek az (1) bekezdés szerinti mintavétel esetén a vizsgálati paramétereknek és a minta mátrixnak
megfelelő tárolási és szállítási körülményeket biztosítania kell.
(3) A  tanúsító szervezet az  (1)  bekezdés a)  pontjában megjelölt mintavételeket és laboratóriumi vizsgálatokat saját
költségén végzi. Nem megfelelőség esetén a tanúsító szervezet a mintavétel és a laboratóriumi vizsgálat költségét
a gazdasági szereplőre háríthatja.
(4) A  tanúsító szervezet az  általa végzett ellenőrzések és mintavételek eredményéről a  NÉBIH-et elektronikus úton
haladéktalanul tájékoztatja.
15. § (1) Amennyiben a  tanúsító szervezet tudomást szerez arról, hogy az  általa tanúsított gazdasági szereplő az  Öko
rendelkezéseket megsérti, a Minőségügyi Kézikönyvében leírt eljárási rendnek megfelelően, a jogsértéssel arányos
módon, a következő intézkedéseket hozhatja:
a) írásban figyelmezteti a gazdasági szereplőt a szabálytalanságra,
b) felszólítja a gazdasági szereplőt a hiányzó dokumentumok megküldésére,
c) előírja a gazdasági szereplő számára a hibás gyakorlat megszüntetését,
d) rendkívüli ellenőrzést végez, illetve
e) visszavonja a tanúsítványt.
(2) A  tanúsító szervezet az  Öko rendelkezések megsértésének, illetve az  ökológiai termelésre utaló kifejezés
jogosulatlan használatának gyanúját bejelenti a  10.  § (5)  bekezdésben meghatározott feladatmegosztásnak
megfelelően a jogsértés helye szerint illetékes élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságnak vagy
növény- és talajvédelmi igazgatóságnak.
(3) A tanúsító szervezet a (2) bekezdés szerinti bejelentése mellett haladéktalanul visszavonja a kiadott tanúsítványt, ha
a vizsgálatok eredménye alapján megállapítja, hogy az Öko rendelkezéseket olyan mértékben megsértették, amely
kizárja a termék ökológiai eredetű megjelölését.
16. § A gazdasági szereplő kérelmezheti a tanúsító szervezet ellenőrzési és tanúsítási feladatainak ellátásával kapcsolatos
eljárások kivizsgálását a  10.  § (5)  bekezdésben meghatározott feladatmegosztásnak megfelelően a  gazdasági
szereplő lakóhelye, székhelye, illetve telephelye szerint illetékes élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi
igazgatóságnál vagy növény- és talajvédelmi igazgatóságnál.
9. Tanúsító szervezet váltása 17. § (1) A tanúsító szervezet a gazdasági szereplő tanúsító szervezet váltását nem korlátozhatja.
 (2) A  gazdasági szereplő a  tanúsító szervezet váltása iránti kérelmét egyidejűleg csak egy tanúsító szervezethez
nyújthatja be. Az  újonnan választott tanúsító szervezethez benyújtott kérelemben meg kell jelölni azt a  tanúsító
szervezetet, amelynek tanúsítása alatt a gazdasági szereplő áll.
(3) Tanúsító szervezet váltása érdekében a  gazdasági szereplő kérelmezi a  tanúsító szervezettől a  státuszigazolás
kiállítását, amely kérelemben megjelöli az  újonnan választott tanúsító szervezetet. A  gazdasági szereplő ezzel
egyidejűleg megküldi a tanúsító szervezet váltása iránti kérelmét az újonnan választott tanúsító szervezetnek.
(4) A tanúsító szervezet a státuszigazolást az erre irányuló kérelem kézhezvételétől számított tizenöt napon belül állítja ki
a gazdasági szereplő számára a 3. melléklet szerinti adattartalommal. A tanúsító szervezet a státuszigazolás kiállítását
megelőzően helyszíni ellenőrzést végez, amennyiben a 834/2007/EK tanácsi rendelet 27. cikke szerinti éves ellenőrzés
és a státuszigazolás kiállítására irányuló kérelem benyújtása között hatvan napnál hosszabb idő telt el.
(5) A  tanúsító szervezet az  általa tanúsított gazdasági szereplőtől a  státuszigazolás kiállítását kizárólag a  tanúsítási
szerződésben meghatározott díjak kiegyenlítésének elmaradása, illetve az  Öko rendelkezések megsértésének
gyanúja miatt folyamatban levő hatósági eljárások esetén tagadhatja meg.
(6) A státuszigazolást az azt kiállító tanúsító szervezet a kiállítását követően haladéktalanul megküldi elektronikus úton
és postai úton tértivevényes szolgáltatással a gazdasági szereplőnek és az újonnan választott tanúsító szervezetnek.
(7) A  tanúsító szervezet által a gazdasági szereplő számára kiállított tanúsítvány a  tanúsítási szerződés megszűnéséig
érvényes.
18. § (1) Az  újonnan választott tanúsító szervezet a  státuszigazolás beérkezését követő harminc napon belül a  gazdasági
szereplőnél helyszíni vizsgálatot végez és a vizsgálat befejezését követő 15 napon belül dönt a gazdasági szereplő
tanúsító szervezet váltása iránti kérelméről.
(2) Az  újonnan választott tanúsító szervezet a  gazdasági szereplőt a  tanúsítási rendszerébe befogadja, amennyiben
a  helyszíni vizsgálat során megállapítja, hogy a  gazdasági szereplő az  Öko rendelkezéseket betartja. Az  újonnan
választott tanúsító szervezet a  gazdasági szereplő tanúsító szervezet váltása iránti kérelme tárgyában hozott
döntéséről nyolc napon belül írásban tájékoztatja a  NÉBIH-et a  889/2008/EK bizottsági rendelet XII.  melléklete
szerinti adattartalommal, a lakóhely, székhely és telephely pontos megjelölésével.
(3) Az  újonnan választott tanúsító szervezettel a  tanúsítási szerződést úgy kell megkötni, hogy a  gazdasági szereplő
az  új tanúsítási rendszerbe a  korábbi tanúsítási rendszerből való kilépés időpontjával lépjen be. Az  újonnan
választott tanúsító szervezet a  szerződés megkötésekor igazolást állít ki arról, hogy a  gazdasági szereplő
a szerződéskötés napjától, illetve a szerződésben meghatározott időponttól kezdve a tanúsítási rendszerében részt
vesz.
(4) Amennyiben a  tanúsító szervezet váltása iránti kérelem, valamint a  helyszíni vizsgálat alapján nem állapítható
meg, hogy a gazdasági szereplő betartotta-e az Öko rendelkezéseket, akkor az átállási időszak a tanúsító szervezet
váltása iránti kérelem elfogadásának időpontjától újraindul, amelyről a  tanúsító szervezet a  gazdasági szereplőt
és a  lakóhelye, székhelye, illetve telephelye szerint illetékes élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi
igazgatóságot egyidejűleg értesíti.
(5) A tanúsító szervezet váltására egyebekben a 10. § rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
19. § (1) A gazdasági szereplő a tanúsító szervezet tanúsítási tevékenységének megszűnése esetén, amennyiben az ökológiai
gazdálkodási tevékenységét folytatni kívánja, a  tanúsító szervezet tanúsítási tevékenységének megszűnéséről
szóló tájékoztató dokumentum kézhezvételétől számított harminc napon belül – státuszának megtartása mellett –
kezdeményezheti az általa választott másik tanúsító szervezetnél annak tanúsítási rendszerébe történő átvételét és
tanúsítási szerződés kötését.
(2) Az (1) bekezdés szerinti átvétel soron kívüli tanúsító szervezet váltásnak minősül azzal, hogy a tanúsítói ellenőrzési
tevékenység nem tekinthető megszakítottnak. A  választott másik tanúsító szervezet a  gazdasági szereplőt
a  tanúsítási rendszerébe a  10. és 11.  §-ban foglaltak szerint veszi át. Az  (1)  bekezdés szerinti átvételre a  17. és
18. §-ban foglalt rendelkezéseket megfelelően alkalmazni kell.
(3) A  tanúsító szervezet tanúsítási tevékenységének megszűnése esetén a  választott másik tanúsító szervezet
a  gazdasági szereplőt a  bejelentkezési kérelemben feltüntetett tevékenységekre vonatkozóan a  korábbi tanúsító
szervezet által kiállított, érvényes tanúsítványban feltüntetett státusszal veszi át.
10. Jogutódlás 20. § A gazdasági szereplő jogutódlása esetén a  jogutód a  tanúsító szervezet által tanúsított ökológiai gazdálkodási
tevékenység vonatkozásában a jogelődnél meglevő jogosultságokkal, illetve korlátozásokkal működhet tovább.
11. Ökológiai termékek behozatala 21. § (1) Az  1235/2008/EK bizottsági rendelet alapján elismert országok listáján nem szereplő harmadik országokból
származó, és az  ökológiai terméket egyenértékűség tekintetében elismerő ellenőrző szervek és ellenőrző
hatóságok jegyzékében nem szereplő tanúsító szervezet által tanúsított ökológiai termékek behozatalára irányuló
engedélyezési eljárást a NÉBIH folytatja le.
(2) Az eljárás megindításához a gazdasági szereplő a kérelmet írásban nyújtja be.
 (3) A kérelemhez a következő mellékleteket kell csatolni:
a)  az importőr érvényes tanúsítványa,
b) az  exportőrnek, valamint az  importálandó termék termelőjének és feldolgozójának a  harmadik ország
ökológiai tanúsítási rendszerében való részvételét igazoló érvényes tanúsítványa,
c) az exportőrt, a termelőt és a feldolgozót tanúsító szervezet elismerésére irányuló igazolás,
d) az exportőr, a termelő és a feldolgozó utolsó ellenőrzéséről készült jegyzőkönyvek hiteles másolatai,
e) az importőr nyilatkozata, hogy az importálandó terméket továbbértékesíteni vagy feldolgozni kívánja,
f ) az  importőr nyilatkozata, hogy az  importálandó termék behozatalakor az  ellenőrzési okirat 17. rovatának
hitelesítését melyik tagállami hatóság által fogja elvégeztetni. 22. § (1) A NÉBIH engedélyezi a 21. § (1) bekezdése szerinti termékek behozatalát, amennyiben az adott termék termelése és
ellenőrzése megfelel a 834/2007/EK tanácsi rendelet követelményeinek.
(2) A  harmadik országokból behozott ökológiai termékek szabad forgalomba bocsátásának feltétele az  ellenőrzési
okirat 17. rovatának hitelesítése.
(3) Az  ellenőrzési okirat 17. rovatát a  23.  § c)  pontja szerint kijelölt szervek hitelesítik, amennyiben Magyarország
az Európai Unió területére történő belépés helye.
12. A NÉBIH feladatai 23. § A NÉBIH
a) a tanúsító szervezetekről, a 4. § (4) bekezdése szerinti egyedi kódszámokról, valamint a tanúsító szervezetek
által alkalmazott megfelelőségi jelekről nyilvántartást vezet, és a nyilvántartást honlapján közzéteszi,
b) az elismerő, elismerést visszavonó vagy a tanúsító szervezet tanúsító tevékenységét felfüggesztő határozatát
honlapján közzéteszi,
c) kijelöli az  ellenőrzési okirat 17. rovatának hitelesítéséért felelős szerveket, és azok listáját honlapján
közzéteszi,
d) jóváhagyja a 7. § (2) bekezdése szerinti éves tervet,
e) a tanúsító szervezetek kérelmére dönt a 834/2007/EK tanácsi rendelet 1. cikk (3) bekezdése szerinti, a tanúsító
szervezet által kidolgozott magán feltételrendszerek elfogadásáról,
f ) a gazdasági szereplő kérelmére, a 889/2008/EK bizottsági rendelet VI. melléklet 3. pont a) alpontja alapján,
engedélyezi az  A-, D- és E-vitamin kérődzők takarmányozására való felhasználhatóságát, amennyiben
az  adott állomány az  elérhető tápanyagforrás tekintetében nem képes a  vitaminokból a  szükséges
mennyiségekhez hozzájutni.
13. Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi, valamint a növény- és talajvédelmi igazgatóság
feladatai
24. § A 10.  § (5)  bekezdésében meghatározott feladatmegosztásnak megfelelően az  élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóság, illetve a növény- és talajvédelmi igazgatóság
a) a  tanúsító szervezet működésének a  NÉBIH által történő felfüggesztése esetén, annak időtartama alatt,
a tanúsító szervezet javaslata alapján kiállítja a tanúsítványt,
b) kivizsgálja a  gazdasági szereplő által kezdeményezett, a  tanúsító szervezet ellenőrzési és tanúsítási
feladatainak ellátásával kapcsolatos bejelentéseket és panaszokat,
c) ellátja a  tanúsító szervezet feladatait, amennyiben a  feltárt szabálytalanságok következtében valamennyi
tanúsító szervezet elismerése visszavonásra kerül,
d) ellenőrzi a 834/2007/EK tanácsi rendelet 24. cikkében szereplő előírások betartását.
25. § (1) Ha az  élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság, illetve a  növény- és talajvédelmi igazgatóság
tudomást szerez arról, hogy a  gazdasági szereplő megsértette az  Öko rendelkezéseket, illetve az  ökológiai
termelésre utaló kifejezést jogosulatlanul használta, a jogsértéssel arányos módon elrendeli
a)  az érintett termék vonatkozásában az ökológiai termelésre utaló kifejezés használatával történő forgalmazás
korlátozását vagy megtiltását,
b)  az ökológiai gazdálkodási tevékenység egy része vagy egésze átállási idejének újraindulását, vagy
c)  a gazdasági szereplő kizárását az ökológiai gazdálkodás ellenőrzési rendszeréből legfeljebb három évre.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti esetekben az  eljáró élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság, illetve
a növény- és talajvédelmi igazgatóság a határozatát közli a gazdasági szereplő tanúsító szervezetével.
(3) Az  (1)  bekezdés c)  pontjában foglalt intézkedés az  Öko rendelkezések súlyos vagy ismétlődő megsértése esetén
alkalmazható.
(4) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti jogkövetkezmény alkalmazása esetén a kizárási időtartam lejártáig
a) a gazdasági szereplő, illetve annak jogutóda,
b) a gazdasági szereplő tulajdonosa
ökológiai gazdálkodási tevékenységet nem folytathat.
(5) Az  (1)  bekezdés c)  pontja szerint kizárt gazdasági szereplő nevéről és címéről a  kizárást elrendelő élelmiszerláncbiztonsági és állategészségügyi igazgatóság, illetve a  növény- és talajvédelmi igazgatóság a  kizárást követően
nyolc napon belül értesíti – a gazdasági szereplő tanúsító szervezetét kivéve – valamennyi tanúsító szervezetet és
a NÉBIH-et.
14. Baromfi kifutók pihentetési időtartama 26. § A 889/2008/EK bizottsági rendelet 23. cikk (5) bekezdése szerinti baromfi kifutóknak a baromficsoport felnevelését
követő pihentetési időtartama négy hét.
15. Záró rendelkezések 27. § Ez a rendelet a kihirdetését követő tizenötödik napon lép hatályba.
28. § (1) A  mezőgazdasági termékek és élelmiszerek ökológiai gazdálkodási követelmények szerinti tanúsításának,
előállításának, forgalmazásának, jelölésének és ellenőrzésének részletes szabályairól szóló 79/2009.  (VI.  30.)
FVM  rendelet [a  továbbiakban: 79/2009. (VI. 30.) FVM rendelet] alapján elismert tanúsító szervezet
– a (2) bekezdésben foglaltak teljesülése esetén – e rendelet szerinti tanúsító szervezetnek minősül.
(2) Az  a  tanúsító szervezet, amely a  79/2009. (VI. 30.) FVM rendelet szerint jóváhagyott Minőségügyi Kézikönyvvel
rendelkezik, e  rendelet hatálybalépését követő három hónapon belül a  3.  § (3)  bekezdés a)  pontjában felsorolt
valamennyi dokumentumot benyújtja a NÉBIH részére az e rendeletnek való megfelelés felülvizsgálata érdekében.
29. § Ez a rendelet
a) az  ökológiai termelésről és az  ökológiai termékek címkézéséről és a  2092/91/EGK rendelet hatályon kívül
helyezéséről szóló, 2007. június 28-i 834/2007/EK tanácsi rendelet;
b) az  ökológiai termelés, a  címkézés és az  ellenőrzés tekintetében az  ökológiai termelésről és az  ökológiai
termékek címkézéséről szóló 834/2007/EK rendelet részletes végrehajtási szabályainak megállapításáról
szóló, 2008. szeptember 5-i 889/2008/EK bizottsági rendelet;
c) a 834/2007/EK tanácsi rendeletben az ökológiai termékek harmadik országból származó behozatalára előírt
szabályozás végrehajtására vonatkozó részletes szabályok meghatározásáról szóló, 2008. december 8-i
1235/2008/EK bizottsági rendelet;
d) az  ökológiai termelés, a  címkézés és az  ellenőrzés tekintetében az  ökológiai termelésről és az  ökológiai
termékek címkézéséről szóló 834/2007/EK tanácsi rendelet részletes végrehajtási szabályainak
megállapításáról szóló 889/2008/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló, 2011. május 2-i 426/2011/EU
bizottsági végrehajtási rendelet;
e) a  takarmány- és élelmiszerjog, valamint az  állat-egészségügyi és az  állatok kíméletére vonatkozó
szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági
ellenőrzésekről szóló. 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 4.  cikk
(1) bekezdésének és 5. cikkének
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg. 30. § Hatályát veszti a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek ökológiai gazdálkodási követelmények szerinti
tanúsításának, előállításának, forgalmazásának, jelölésének és ellenőrzésének részletes szabályairól szóló
79/2009. (VI. 30.) FVM rendelet.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 vidékfejlesztési miniszter