text:
2011. CXCIV. törvény Magyarország gazdasági stabilitásáról.
Az Országgyűlés az ország pénzügyi stabilitása és a költségvetési fenntarthatóságának biztosítása érdekében, a központi
költségvetésről szóló törvény megalapozottságának független vizsgálata, valamint az államadósság csökkentésének elősegítése
céljából az Alaptörvény végrehajtására, az Alaptörvény XXX. cikke, 34. cikk (5) bekezdése, 37. cikk (5) bekezdése, 40. cikke és 44. cikk
(5) bekezdése alapján a következő törvényt alkotja: I. FEJEZET
ÉRTELMEZŐ RENDELKEZÉSEK 1. § E törvény alkalmazásában a) fejlesztés: olyan – alapvetően felhalmozási kiadásokban megtestesülő – tevékenység, amely új, vagy a korábbinál
műszaki, technikai szempontból korszerűbb tárgyi eszközök létrehozására, vagy meglevő tárgyi eszközök
műszaki, technikai paramétereinek javítására irányul, b) kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet: az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban:
Áht.) 2. § (1) bekezdés l) pontja szerinti szervezet,
c) likvid hitel: a naptári éven belül visszafizetendő hitel, ideértve a pénzforgalmi számlához kapcsolódóan nyújtott
hitelt is. II. FEJEZET AZ ÁLLAMADÓSSÁG CSÖKKENTÉSE 1. Az államadósság fogalma, számítása
2. § (1) Az Alaptörvény 36. cikk (4) és (5) bekezdésében, valamint 37. cikk (2) és (3) bekezdésében foglaltak végrehajtása során
figyelembe veendő mindenkori államadósság mutatója (a továbbiakban: államadósság-mutató) olyan százalékban
kifejezett, egy tizedesig kerekített hányados, amely a) számlálójában az államháztartás központi alrendszerének, az államháztartás önkormányzati alrendszerének, és
a kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezetek egymással szembeni kötelezettségek kiszűrésével számított
(konszolidált) adósságának (a továbbiakban együtt: államadósság), b) nevezőjében a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló tanácsi rendeletben
meghatározottak szerint számított bruttó hazai terméknek e törvény szerinti értéke szerepel.
(2) Az államháztartás központi alrendszerének adóssága az államháztartás központi alrendszerébe tartozó jogi személyek
által vállalt adósságot keletkeztető ügyletek konszolidált értéke a számbavétel fordulónapján.
(3) Az államháztartás önkormányzati alrendszerének adóssága a helyi önkormányzatok, a nemzetiségi önkormányzatok,
a területfejlesztésről és a területrendezésről szóló törvény szerinti térségi fejlesztési tanácsok, a többcélú kistérségi
társulások és az egyéb, jogi személyiséggel rendelkező társulások (a továbbiakban együtt: önkormányzat) által vállalt
adósságot keletkeztető ügyletek konszolidált értéke a számbavétel fordulónapján.
(4) A kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezetek adóssága az általuk, saját nevükben vállalt adósságot keletkeztető
ügyletek konszolidált értéke a számbavétel fordulónapján. A törvényt az Országgyűlés a 2011. december 23-i ülésnapján fogadta el.
3. § (1) Adósságot keletkeztető ügylet és annak értéke:
a) hitel, kölcsön felvétele, átvállalása a folyósítás napjától a végtörlesztés napjáig, és annak aktuális tőketartozása,
b) a számvitelről szóló törvény (a továbbiakban: Szt.) szerinti hitelviszonyt megtestesítő értékpapír forgalomba
hozatala a forgalomba hozatal napjától a beváltás napjáig, kamatozó értékpapír esetén annak névértéke, egyéb
értékpapír esetén annak vételára, c) váltó kibocsátása a kibocsátás napjától a beváltás napjáig, és annak a váltóval kiváltott kötelezettséggel
megegyező, kamatot nem tartalmazó értéke, d) az Szt. szerint pénzügyi lízing lízingbevevői félként történő megkötése a lízing futamideje alatt, és
a lízingszerződésben kikötött tőkerész hátralévő összege, e) a visszavásárlási kötelezettség kikötésével megkötött adásvételi szerződés eladói félként történő megkötése
– ideértve az Szt. szerinti valódi penziós és óvadéki repóügyleteket is – a visszavásárlásig, és a kikötött
visszavásárlási ár, f) a szerződésben kapott, legalább háromszázhatvanöt nap időtartamú halasztott fizetés, részletfizetés, és a még ki
nem fizetett ellenérték, g) külföldi hitelintézetek által, származékos műveletek különbözeteként az Államadósság Kezelő Központ Zrt.-nél
(a továbbiakban: ÁKK Zrt.) elhelyezett fedezeti betétek, és azok összege.
(2) Az (1) bekezdés szerinti adósságot keletkeztető ügyletként nem kell figyelembe venni a költségvetési év első hat
hónapjában lejáró adósság előző költségvetési évben történő előfinanszírozását, amelynek összege nem haladja meg
a költségvetési év első hat hónapja során várható törlesztések összegét. Az előfinanszírozás céljából adósságot
keletkeztető ügyletből származó összeget egy elkülönített letéti számlán kell tárolni, és a keletkezés évében azt nem
lehet elkölteni. 2. Az adósságcsökkentés 4. § (1) A központi költségvetésről szóló törvényben összegszerűen meg kell határozni az államháztartás központi
alrendszerének, az államháztartás önkormányzati alrendszerének és a kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezetek
adósságának a költségvetési év utolsó napjára – az Alaptörvény 36. cikk (5) és (6) bekezdésének megfelelően –
tervezett értékét. (2) A központi költségvetésről szóló törvényben az (1) bekezdésben foglalt értéket oly módon kell meghatározni, hogy
annak alapján az államadósság megelőző évhez (a továbbiakban: viszonyítási év) viszonyított növekedési üteme
ne haladja meg a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott, a költségvetési évre várható infláció
és bruttó hazai termék reál növekedési üteme felének a különbségét.
(3) A központi költségvetésről szóló törvény előkészítése során a viszonyítási év államadósság-mutatóját a viszonyítási év
utolsó napján várható államadósság és a viszonyítási év várható bruttó hazai terméke, a költségvetési év
államadósság-mutatóját a költségvetési év utolsó napján várható államadóság és a költségvetési év várható bruttó
hazai terméke alapján kell számításba venni. (4) Az (1) bekezdés által érintett szervezetek kötelesek a törvényben foglaltak végrehajtásához szükséges adatokat
az államháztartásért felelős miniszter rendelkezésére bocsátani. 5. § (1) A Kormány a féléves adatok alapján felülvizsgálja az adósság-szabály érvényesülését, melynek eredményéről
tájékoztatja az Országgyűlés illetékes bizottságát és a Költségvetési Tanácsot. A felülvizsgálat eredményeként
a Kormány a központi költségvetésről szóló törvény módosítására törvényjavaslatot nyújt be az Országgyűlésnek, ha
a) a viszonyítási év utolsó napján fennálló államadósság, illetve a viszonyítási év bruttó hazai termék előzetes
tényadatai, vagy b) az államháztartási, makrogazdasági folyamatok alapján a költségvetési év utolsó napján várható államadósság,
illetve a költségvetési év bruttó hazai termék várható adata
olyan irányban tér el a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott adatoktól, hogy az eltérés
a költségvetési év utolsó napján számított államadósság-mutató a viszonyítási év utolsó napján fennálló
államadósság-mutatóhoz képest a 4. § (1) bekezdése szerinti csökkenést veszélyeztetné.
(2) Ha a nemzetgazdaság az Alaptörvény 36. cikk (6) bekezdése szerinti tartós és jelentős visszaesése a költségvetési év
során következik be, a központi költségvetésről szóló törvény módosítása a 4. § (1) bekezdése alapján a központi
költségvetésről szóló törvényben meghatározott értékek teljesítési kötelezettségének felfüggesztésére irányul.
6. § (1) Az államadósság-mutató számításakor a külföldi pénznemben fennálló adósságot keletkeztető ügyleteket azonos
árfolyamon kell figyelembe venni. (2) A 44. § (1) bekezdés b) pontja szerinti kölcsönnyújtás, illetve annak visszafizetése miatt kialakuló többletfinanszírozási
igény, illetve finanszírozási igény csökkenés következtében történő államadósságmutató-változást nem kell
figyelembe venni az államadósság-mutató számításakor. 7. § Az Alaptörvény 36. cikk (6) bekezdésében foglalt nemzetgazdaság tartós és jelentős visszaeséseként kell értelmezni
minden olyan esetet, amikor az éves bruttó hazai termék reál értéke csökken.
3. Az államadósság keletkezését és növekedését korlátozó szabályok
8. § Az állam nevében adósságot keletkeztető ügylet érvényesen csak törvény felhatalmazása alapján köthető.
9. § (1) A kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet adósságot keletkeztető ügyletet érvényesen az államháztartásért
felelős miniszter előzetes hozzájárulásával köthet. E rendelkezést nem kell alkalmazni a likvid hitel igénybevételére,
valamint az olyan adósságot keletkeztető ügyletre, amelyben valamennyi fél az államháztartás valamely
alrendszerébe tartozó jogi személy, illetve kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet.
(2) Az államháztartásért felelős miniszter a hozzájárulást abban az esetben adja meg, ha
a) annak megadása – az engedélyt kérőtől függően – a kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezetek
adósságának a központi költségvetésről szóló törvényben előírt mértéke teljesítését nem veszélyezteti,
b) az adósságot keletkeztető ügylet a kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet jogszabályban meghatározott
kötelező feladata ellátásához szükséges fejlesztéshez vagy működési költséghez szükséges, és
c) a hitel felhasználásával megvalósítandó fejlesztés esetében a fejlesztés kiadásainak megtérülése valószínűsíti
a hitel visszafizetését, és a hitel felhasználásának átfogó közgazdasági elemzése a hitel visszafizetése
szempontjából megnyugtató eredményre vezet. 10. § (1) Az önkormányzat adósságot keletkeztető ügyletet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – érvényesen csak
a Kormány előzetes hozzájárulásával köthet. (2) A Kormány hozzájárulása nélkül lehetséges:
a) a magyar költségvetést érintő, az Európai Uniós vagy más nemzetközi szervezettől megnyert pályázat önrészének
és a támogatás előfinanszírozásának biztosítására szolgáló adósságot keletkeztető kötelezettségvállalásra,
b) az adósságrendezési eljárás során a hitelezői egyezség megkötéséhez igénybe vett reorganizációs hitelre,
c) a likvid hitelre vonatkozó, valamint d) a Fővárosi Önkormányzat és a megyei jogú város esetében a 100 millió forintot, országos nemzetiségi
önkormányzat esetében a 20 millió forintot, egyéb önkormányzat esetében pedig a 10 millió forintot meg nem
haladó fejlesztési célú adósságot keletkeztető ügylet megkötése. A d) pont alkalmazása tekintetében az ugyanazon fejlesztési cél megvalósítását szolgáló
fejlesztéshez kapcsolódó ügyletek értékét egybe kell számítani. (3) Az önkormányzat 3. § (1) bekezdése szerinti adósságot keletkeztető ügyletből származó tárgyévi összes fizetési
kötelezettsége az adósságot keletkeztető ügylet futamidejének végéig egyik évben sem haladja meg az
önkormányzat adott évi saját bevételeinek 50%-át. (4) Az önkormányzat működési célra csak likvid hitelt vehet fel.
(5) A települési önkormányzatok többcélú kistérségi társulása és az önkormányzatok egyéb, jogi személyiséggel
rendelkező társulása adósságot keletkeztető ügylethez kapcsolódó kötelezettségeinek teljesítését a társulásban
résztvevő önkormányzatok kezességvállalása biztosítja. (6) Az önkormányzat az általa vállalt kezességekről jogszabályban foglaltak szerint adatot szolgáltat.
(7) Az önkormányzat a tárgyévre vonatkozó költségvetési rendeletében, határozatában szerepeltetett
adósságkeletkeztetési szándékáról, az adósságot keletkeztető ügyletéhez kapcsolódó fejlesztési céljáról és az ügylet
várható értékéről a Kormányt előzetesen tájékoztatja a kormányzati hozzájáruláshoz kötött ügyletek esetében.
(8) Az önkormányzat fejlesztési célú adósságot keletkeztető ügyletéhez a Kormány a következő feltételek együttes
fennállása esetén járul hozzá: a) az adósságot keletkeztető ügylet az államháztartás önkormányzati alrendszere adósságának a központi
költségvetésről szóló törvényben meghatározott mértéke teljesítését nem veszélyezteti,
b) az adósságot keletkeztető ügylet az önkormányzat törvényben meghatározott feladatának ellátásához szükséges
kapacitás létrehozását eredményezi azzal, hogy a működési kiadások folyamatos teljesítése biztosított, és
c) amennyiben teljesül a (3) bekezdés szerinti feltétel.
(9) Az önkormányzat az (1) bekezdés szerinti hozzájárulás iránti kérelméhez
a) hitel felvételének szándéka esetén a hitelt folyósító pénzügyi szolgáltató és az önkormányzat közötti
hitelszerződés tervezetét, b) kötvény nyilvános kibocsátásának szándéka esetén a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete részére
jóváhagyásra benyújtandó tájékoztatót, illetve a jóváhagyott engedélyt, c) kötvény zártkörű kibocsátásának szándéka esetén a befektető és az önkormányzat közötti, a kötvény
lejegyzéséről vagy megvásárlásáról szóló megállapodás tervezetét, d) egyéb adósságot keletkeztető ügylet esetén az ügyletet alátámasztó dokumentumokat mellékeli.
(10) A Kormány az önkormányzat olyan adósságot keletkeztető ügyletéhez, amelynek célja azzal megegyező összegű
meglévő adósság visszafizetése, abban az esetben járul hozzá, amennyiben teljesül a (3) bekezdés szerinti feltétel.
Kivételes vagy az önkormányzat működését veszélyeztető esetben a Kormány a (3) bekezdésben foglalt
rendelkezések alkalmazásától eltekinthet. (11) A (3) bekezdés szerint megállapítandó fizetési kötelezettség mértékébe nem számítandó bele a likvid hitelből és az
adósságrendezési eljárás során a hitelezői egyezség megkötéséhez igénybe vett reorganizációs hitelből származó,
de beleszámítandó a kezességvállalásból eredő fizetési kötelezettségek összege.
(12) Az önkormányzat – az Európai Unió kötelező jogi aktusából következő vagy nemzetközi szervezet felé vállalt
kötelezettségből eredő fejlesztést kivéve – nem indíthat új fejlesztést, ha adósságot keletkeztető ügyletéhez
kapcsolódó tárgyévi összes fizetési kötelezettsége eléri vagy meghaladja a (3) bekezdés szerinti mértéket.
III. FEJEZET AZ ÁLLAMADÓSSÁG KEZELŐ KÖZPONT 4. Az Államadósság Kezelő Központ jogállása
11. § (1) Az államháztartás központi alrendszere finanszírozási igényének teljesítése és a 3. § (1) bekezdés a), b), e) és g) pontja
szerinti adósságának kezelése érdekében végzett pénzügyi műveletekről az államháztartásért felelős miniszter az ÁKK
Zrt. útján gondoskodik. (2) Az ÁKK Zrt. egyszemélyes zártkörűen működő részvénytársaság, részvényei névre szólók és forgalomképtelenek.
(3) Az ÁKK Zrt. tulajdonosa az állam, amelynek nevében az alapításhoz és a tulajdonosi jogok gyakorlásához kapcsolódó
jogokat az államháztartásért felelős miniszter gyakorolja azzal, hogy az igazgatóság jogkörét nem vonhatja el.
(4) Az ÁKK Zrt. működésére – e törvény eltérő rendelkezései kivételével – a gazdasági társaságokról törvény szabályait kell
alkalmazni. (5) A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló törvényben
meghatározott állami vezetők az ÁKK Zrt. igazgatóságában és felügyelő bizottságában tisztséget viselhetnek.
(6) Az ÁKK Zrt. felügyelő bizottságának hatásköre nem terjed ki az államháztartás központi alrendszere adósságának
kezelési stratégiája, az ezzel kapcsolatos teljesítménymutatók és a finanszírozási tervek véleményezésére.
12. § (1) Az ÁKK Zrt. vagyonával a jogszabályok, alapítói határozatok, valamint az igazgatósági határozatok keretein belül
önállóan gazdálkodik. (2) Az ÁKK Zrt. bevételei: a) az államháztartás központi alrendszere adósságának a 3. § (1) bekezdés a), b), e) és g) pontja szerinti adósságot
keletkeztető ügyletből származó része kezelésével összefüggésben a központi költségvetésről szóló törvényben
e célra megállapított előirányzat, amelyet havi egyenlő részletekben kell az ÁKK Zrt. rendelkezésére bocsátani,
b) egyéb bevételek. (3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti bevételhez kapcsolódó kamatot, jutalékot, díjat, egyéb költséget az ÁKK Zrt.
a központi költségvetésről szóló törvénynek az államháztartás központi alrendszere adóssága kezelésének
költségvetési bevételeit és kiadásait tartalmazó fejezete terhére számolhat el és fizethet ki.
(4) Az ÁKK Zrt. működése körében a Magyar Nemzeti Banknál pénzforgalmi számlát vezet.
(5) Az ÁKK Zrt. a feladatai ellátásához a Központi Elszámolóház és Értéktár Zrt.-nél értékpapír letéti- és értékpapírszámlát,
a Magyar Nemzeti Banknál vagy hitelintézetnél devizaszámlát vezethet.
13. § (1) A központi költségvetés költségvetési hiányának finanszírozása érdekében az államháztartásért felelős miniszter az
ÁKK Zrt. útján a) a központi költségvetésről szóló törvény felhatalmazása alapján szervezi az államháztartás központi alrendszere
adósságának a 3. § (1) bekezdés a) és b) pontja szerinti adósságot keletkeztető ügyletből származó része terhére
elszámolandó állampapír-kibocsátást, hitelfelvételt és adósság-átvállalást, b) elkészíti a központi költségvetés éves és középtávú finanszírozási tervét, kidolgozza az a) pont szerinti adósság
finanszírozási stratégiáját, c) gondoskodik az államháztartás központi alrendszere adósságának a 3. § (1) bekezdés a) és b) pontja szerinti
adósságot keletkeztető ügyletből származó része terheinek kifizetéséről, d) a központi költségvetésről szóló törvény felhatalmazása alapján az Áht. 76. § (1) bekezdés b) pontja szerinti
előrejelzés figyelembevételével gondoskodik a központi költségvetés fizetőképességének fenntartásáról,
valamint az állam átmenetileg szabad pénzeszközeinek kezeléséről, e) szervezi a másodlagos állampapír-piacot,
f) a másodlagos állampapír-piacon sajátszámlás kereskedést, értékpapír kölcsönzést, repó és fordított repó
műveleteket végez, valamint azonnali, határidős, fedezeti, csere és származtatott ügyleteket köt, továbbá
letétkezelési és letéti őrzési feladatokat lát el, g) elemzi az a) pont szerinti adósságszolgálat és az állampapírpiac folyamatait,
h) közreműködik az államadósság számításában, tájékoztatást ad az államháztartás központi alrendszere
adósságának a 3. § (1) bekezdés a), b), e) és g) pontja szerinti adósságot keletkeztető ügyletből származó része
alakulásáról, az állampapírpiac folyamatairól, i) véleményezi az egyedi állami kezességvállalás, garanciavállalás mellett nyújtott hitelek és kibocsátott kötvények
feltételeit, j) hitel-betét műveleteket végez, k) közreműködik az állami kezesség, garancia melletti hitel- és kölcsönfelvétellel, hitelviszonyt megtestesítő
értékpapír kibocsátással kapcsolatos feladatok ellátásában. (2) Az ÁKK Zrt. az (1) bekezdés i) pontja szerinti közreműködésért a központi költségvetés terhére az alapügyben szereplő
tőke összege legfeljebb 0,025 százalékának megfelelő díjazásban részesül. Az ÁKK Zrt. e feladatának és díjazásának
részletes szabályait a Kormány rendeletben határozza meg. (3) Az ÁKK Zrt. a 12. § (5) bekezdésében meghatározott értékpapírszámla elkülönített alszámláin – forgalomba hozatal
és mögöttes pénzkövetelés nélkül – olyan hitelviszonyt megtestesítő értékpapír-állományt hozhat létre, amely az
(1) bekezdés f) pontja szerinti ügyletek tárgya lehet.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott feladatokon túl az ÁKK Zrt.
a) jogszabály felhatalmazása alapján állami kezességgel, állami garanciával biztosított, hitelviszonyt megtestesítő
értékpapírok forgalomba hozatalát szervezheti, ezzel kapcsolatos tanácsadási feladatokat láthat el,
b) a (2) bekezdésben meghatározott mértékű díj ellenében közreműködhet az állam, az önkormányzat, valamint
ezek többségi tulajdonában álló gazdálkodó szervezete hitelfelvételével, kölcsönfelvételével, hitelviszonyt
megtestesítő értékpapírjának kibocsátásával kapcsolatos feladatok – ideértve az üzleti stratégiával kapcsolatos
tanácsadást is – ellátásában, c) közreműködhet az Országos Betétbiztosítási Alap szabad pénzeszközeinek kezelésében,
d) közreműködik a Nyugdíjreform és Adósságcsökkentő Alap eszközeinek kezelésében és értékesítésében.
(5) Az ÁKK Zrt. (1) bekezdés szerinti tevékenysége körében az állam által kibocsátott, vagy állami kezességgel, állami
garanciával biztosított, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, továbbá a befektetési vállalkozásokról és az
árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007. évi CXXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Bszt.) 6. § a)-d), h), i), j) és k) pontjában meghatározott pénzügyi eszközök tekintetében a Bszt.
5. § (1) bekezdésében meghatározott befektetési szolgáltatási tevékenységet, valamint a Bszt. 5. § (2) bekezdés a), b),
d), g) és h) pontjában meghatározott befektetési szolgáltatási tevékenységet kiegészítő szolgáltatást végezhet.
(6) Az ÁKK Zrt. (1) bekezdés, (4) bekezdés d) pontja és az állam által kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok
tekintetében végzett (5) bekezdés szerinti tevékenysége államadósság-kezelésnek minősül. Az ÁKK Zrt.
államadósság-kezelésen kívüli befektetési szolgáltatási tevékenységére és befektetési szolgáltatási tevékenységet
kiegészítő szolgáltatására a Bszt. rendelkezéseit kell alkalmazni. 14. § (1) Az állam átmenetileg szabad pénzeszközeinek kezeléséről az államháztartásért felelős miniszter az ÁKK Zrt. útján
gondoskodik. E feladatkörében az ÁKK Zrt. jogosult a 13. § (1) bekezdése szerinti műveletek végzésére. Az
e tevékenységből származó kamatokat a központi költségvetés javára kell elszámolni.
(2) Az államadósság-kezeléssel kapcsolatos polgári jogi jogviszonyban az államot az államháztartásért felelős miniszter
képviseli, ezt a képviseleti jogát az államháztartásért felelős miniszter az ÁKK Zrt. útján is gyakorolhatja vagy írásban az
ÁKK Zrt.-re átruházhatja. (3) Az ÁKK Zrt. által az államadósság-kezelés körében megkötött ügylet az állam javára, illetve terhére megkötött
ügyletnek minősül. IV. FEJEZET A KÖLTSÉGVETÉSI TANÁCS 5. A Költségvetési Tanács tagjai
15. § (1) A Költségvetési Tanács (a továbbiakban: Tanács) testületként eljárva vesz részt a központi költségvetésről szóló
törvény (a továbbiakban: költségvetési törvény) előkészítésében és az államadósság mértékére vonatkozó előírások
betartásának ellenőrzésében. (2) A Tanács kizárólag az Alaptörvénynek és a törvényeknek alárendelve végzi tevékenységét.
(3) A Tanács tagjai önállóan alakítják ki véleményüket, álláspontjuk képviseletében egymástól függetlenek.
(4) Az Állami Számvevőszék elnökének és a Magyar Nemzeti Bank elnökének a Tanács munkájában végzett tevékenysége
nem érinti e szervezetek törvényben meghatározott feladatait. A Tanács és annak tagjaként eljáró személy által
képviselt álláspont, meghozott döntés az Állami Számvevőszék elnökét és a Magyar Nemzeti Bank elnökét elnöki
feladatainak ellátása során nem köti. 16. § A Tanács elnöke a költségvetési törvény és a költségvetési törvény módosításának tárgyalásakor jogosult részt venni
az Országgyűlés és annak bizottságai ülésén, ott felszólalhat, véleményét kifejtheti.
17. § A Tanács tagja az e törvényben foglalt feladata ellátásáért illetményre és egyéb juttatásra nem jogosult.
18. § (1) A Tanács elnökének büntetlen előéletű, magyar állampolgárságú, kiemelkedő szakmai ismeretekkel, illetve
tapasztalattal rendelkező közgazdász nevezhető ki. (2) Az elnökjelölt a kinevezését megelőzően hatósági bizonyítvánnyal igazolja a köztársasági elnök részére azt a tényt,
hogy büntetlen előéletű, valamint nem áll a tevékenység folytatását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt.
Az elnökjelölt a kinevezése előtt a köztársasági elnöknek a magyar állampolgárságát igazoló irat, a felsőfokú
közgazdász végzettségét igazoló oklevél és a szakmai életútját bemutató önéletrajz benyújtásával igazolja az
(1) bekezdés szerinti feltételek teljesítését. (3) A Tanács elnöke a kinevezését követően a köztársasági elnök előtt az egyes közjogi tisztségviselők esküjéről
és fogadalmáról szóló törvény szerinti szöveggel esküt tesz.
(4) Tanács elnöke az elődje megbízatásának megszűnésekor, illetve ha elődje megbízatásának megszűnését követően
nevezték ki, a kinevezésével lép hivatalba. 19. § A Tanács elnökének nem nevezhető ki olyan személy, aki tagja az Országgyűlésnek, a Kormánynak, illetve állami
vezető, bíró, ügyész, kormánytisztviselő vagy köztisztviselő, továbbá aki szolgálati jogviszonyban áll.
20. § (1) A Tanács elnöke az Alaptörvényben és e törvényben meghatározott, a Tanács tevékenységére vonatkozó hatáskörök
gyakorlása során kifejtett tevékenysége, az általa e tevékenysége során közölt tény vagy vélemény miatt bíróság vagy
más hatóság előtt – megbízatásának ideje alatt és azt követően – nem vonható felelősségre, e tény vagy vélemény
miatt a Tanács elnöke ellen bíróság, vagy más hatóság előtt eljárás nem indítható. Ez a mentesség nem vonatkozik
a szigorúan titkos és titkos minősítésű adattal való visszaélésre, a rágalmazásra és a becsületsértésre, valamint a Tanács
elnökének polgári jogi felelősségére. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott mentesség kiterjed a közhatalmat gyakorló személy vagy közszereplő politikus
sérelmére elkövetett becsületsértésre, valamint – amennyiben a Tanács elnökének nem volt tudomása arról, hogy
a közlés a lényegét tekintve valótlan – rágalmazásra.
(3) A Tanács elnökét csak tettenérés esetén lehet őrizetbe venni, és ellene csak a köztársasági elnök előzetes
hozzájárulásával lehet büntető eljárást, valamint szabálysértési eljárást indítani vagy folytatni, továbbá büntető
eljárásjogi kényszerintézkedést alkalmazni. (4) A mentelmi jog felfüggesztésére irányuló indítványt a vádirat benyújtásáig a legfőbb ügyész, azt követően, illetve
magánvádas ügyben a bíróság terjeszti elő a köztársasági elnökhöz. Az indítványt a Tanács elnökének tettenérése
esetén haladéktalanul elő kell terjeszteni. Szabálysértési ügyben a mentelmi jog felfüggesztésére irányuló indítványt
– a szabálysértési hatóság megkeresése alapján – a legfőbb ügyész terjeszti elő a köztársasági elnökhöz.
(5) A mentelmi jog felfüggesztése tárgyában hozott döntés csak arra az ügyre vonatkozik, amelyre az indítványt
előterjesztették. (6) A Tanács elnöke mentelmi jogáról – a szabálysértési eljárás kivételével – nem mondhat le. E jogát mindenki köteles
tiszteletben tartani. (7) A Tanács elnöke köteles mentelmi jogának megsértését a köztársasági elnöknek haladéktalanul bejelenteni.
21. § (1) A Tanács elnökének megbízatása megszűnik:
a) a megbízatása lejártakor, b) lemondással, c) ha a megbízatásra méltatlanná vált,
d) ha a megbízatásra alkalmatlanná vált, e) halálával.
(2) A lemondást írásban kell közölni a köztársasági elnökkel. A Tanács elnökének megbízatása a közlést követően,
a lemondásban megjelölt napon, ennek hiányában a lemondó nyilatkozat köztársasági elnök általi kézhezvételével
szűnik meg. (3) A megbízatásra méltatlan a Tanács elnöke, ha a kinevezését követően bekövetkező okból a 18. § (1) bekezdésében
meghatározott kinevezési feltételeknek már nem felel meg. A köztársasági elnök a megbízatásra méltatlanná válás
megállapítására alkalmas körülmény tudomására jutását követően, a mulasztás jogkövetkezményeinek
ismertetésével haladéktalanul felhívja a Tanács elnökét, hogy a 18. § (2) bekezdésében meghatározott módon igazolja,
hogy a kinevezési feltételeknek megfelel. Az igazolás elmulasztása vagy a kinevezési feltételeknek való megfelelés
hiánya esetén a megbízatásra méltatlanná válás tényét a köztársasági elnök megállapítja.
(4) A megbízatásra alkalmatlanná válik a Tanács elnöke, ha feladatait legalább hatvan napon keresztül folyamatosan nem
képes ellátni. A megbízatásra alkalmatlanná válás megállapításáról a köztársasági elnök dönt.
(5) Az (1) bekezdés b)–e) pontja szerinti esetben köztársasági elnök a korábbi elnök megbízatásának megszűnését követő
hatvan napon belül kinevezi a Tanács új elnökét. Az elnök kinevezésére egyebekben a 18. § és 19. § rendelkezéseit kell
alkalmazni. (6) A köztársasági elnök a 18. § (2) bekezdése és a (3) bekezdés alapján tudomására jutott személyes adatot
a 18. § (1) bekezdésében foglalt feltételek teljesülésének ellenőrzése céljából, az elnökjelölt kinevezéséről szóló döntés
meghozatalának időpontjáig, illetve a megbízatásra méltatlanná válás megállapításáig kezelheti.
(7) A (3) és a (4) bekezdéssel a köztársasági elnök hatáskörébe utalt döntéshez ellenjegyzés nem szükséges.
22. § A Tanács elnöke a) vezeti a Tanácsot,
b) összehívja a Tanács ülését és javaslatot tesz annak napirendjére,
c) képviseli a Tanácsot. 6. A Költségvetési Tanács feladata, hatásköre, működésének szabályai
23. § A Tanács a) az Alaptörvény 44. cikk (2) bekezdésében foglaltakkal összhangban véleményt nyilvánít a központi
költségvetésről szóló törvény tervezetéről, b) dönt az Alaptörvény 44. cikk (3) bekezdése szerinti előzetes hozzájárulásról,
c) véleményt nyilváníthat a költségvetés tervezésével, végrehajtásával, a közpénzek felhasználásával, továbbá
az államháztartás helyzetével kapcsolatos bármely kérdésről, d) félévente véleményt nyilvánít a költségvetés tervezésével, végrehajtásával, a közpénzek felhasználásával
kapcsolatos, vagy azzal összefüggő bármely kérdésről, e) megállapítja a Tanács ügyrendjét.
24. § (1) A Kormány a központi költségvetésről szóló törvény tervezetét – ideértve a központi költségvetésről szóló törvénynek
a fejezetek főösszegét, illetve a költségvetési hiány vagy többlet mértékét érintő módosítását is – (a továbbiakban:
tervezet) részletes számításokkal alátámasztva, és a jogszabályváltozások költségvetési hatását bemutatva
véleménynyilvánítás céljából megküldi a Tanácsnak, amely a tervezet kézhezvételét követő tíz napon belül
a tervezetre vonatkozó véleményét megküldi a Kormány részére.
(2) A Tanács az (1) bekezdés szerinti véleményében a tervezetre észrevételeket tehet, valamint – ha a tervezettel
kapcsolatban annak hitelességére vagy végrehajthatóságára vonatkozóan alapvető ellenvetései vannak –
a tervezettel való egyet nem értését jelzi. (3) A Kormány a tervezetet a Tanács véleményének kézhezvételét vagy – költségvetési tanácsi vélemény hiányában –
az (1) bekezdés szerinti határidő eredménytelen elteltét követően nyújthatja be az Országgyűlésnek.
(4) Ha a Tanács az (1) bekezdés szerinti határidőig egyet nem értését jelezte, a Kormány a tervezetet ismételten
megtárgyalja, és azt követően nyújtja be az Országgyűlésnek.
7. A Tanács eljárása az államadósság mértékének vizsgálatában
25. § (1) A központi költségvetésről szóló törvényjavaslat (a továbbiakban: költségvetési törvényjavaslat) tárgyalása során az
Országgyűlésnek a költségvetés fejezeti főösszegeit érintő szavazása után az Országgyűlés elnöke egy napon belül
tájékoztatja a Tanácsot az elfogadott fejezeti főösszegekről, valamint bemutatja az elfogadott módosító indítványok
részletes számszaki hatását. (2) Az (1) bekezdés szerinti szavazást követően újból megnyitott részletes vita lezárását követő szavazás alapján
elkészített egységes költségvetési törvényjavaslatot az Országgyűlés elnöke haladéktalanul megküldi a Tanácsnak.
(3) A Tanács megvizsgálja, hogy a (2) bekezdés szerint megküldött egységes javaslat megfelel-e az államadósság
mértékére az Alaptörvény 36. cikk (4) és (5) bekezdésében előírt rendelkezésnek (a továbbiakban:
államadósság-szabály). A Tanács véleményéről az egységes javaslat kézhezvételét követő három napon belül írásban
tájékoztatja az Országgyűlés elnökét. (4) Ha a Tanács véleményében azt állapítja meg, hogy az egységes javaslat elfogadása az államadósság-szabály
megsértését eredményezné, abban az esetben véleményét részletesen indokolja.
(5) A Tanács (4) bekezdés szerinti véleménye alapján a Kormány zárószavazás előtti módosító javaslatot nyújt be annak
érdekében, hogy a költségvetési törvényjavaslat megfeleljen az államadósság-szabálynak. A módosító indítvány
a költségvetési törvényjavaslat korábban már megszavazott módosító indítvánnyal érintett részének
megváltoztatását, újbóli megállapítását is tartalmazhatja. (6) A költségvetési törvényjavaslat záróvitája során a Tanács a zárószavazás előtti módosító javaslatokról véleményt
nyilvánít, hogy azok megfelelnek-e az államadósság-szabálynak. (7) A Tanács az Alaptörvény 44. cikk (3) bekezdésében előírt előzetes hozzájárulásáról a költségvetési törvényjavaslat
zárószavazása előtt nyilatkozik. Amennyiben a Tanács az előzetes hozzájárulását megtagadja, a törvényjavaslat
zárószavazását el kell halasztani. (8) A zárószavazás (7) bekezdés szerinti elhalasztása esetén a Kormány haladéktalanul köteles olyan zárószavazás előtti
módosító javaslatot benyújtani, amely alapján a törvényjavaslat megfelel az államadósság-szabálynak. Ezen
eljárásban más módosító indítvány nem nyújtható be. (9) A (6)–(8) bekezdésben foglalt eljárást mindaddig kell folytatni, amíg a Tanács – a zárószavazás előtti módosító javaslat
megfelelőségének kinyilvánításával – meg nem adja előzetes hozzájárulását a költségvetési törvényjavaslat
elfogadásához. 26. § (1) A központi költségvetéséről szóló törvény módosítását tartalmazó olyan törvényjavaslat, amely – a megszavazott
módosító indítványokra, zárószavazás előtti módosító javaslatokra is tekintettel – megváltoztatná a központi
költségvetés bevételeinek és kiadásainak főösszegét, növelné a költségvetési hiány mértékét, a Tanács előzetes
hozzájárulása alapján bocsátható zárószavazásra. (2) Az Országgyűlés elnöke az (1) bekezdés szerinti törvényjavaslatot és az ahhoz kapcsolódóan elfogadott módosító
indítványok, zárószavazás előtti módosító javaslatok szövegét az előzetes hozzájárulás megadása céljából
haladéktalanul megküldi a Tanács részére. (3) A Tanács döntését a záró vita lezárását – ha az (1) bekezdés szerinti törvényjavaslathoz az általános vita lezárásáig
módosító javaslatot nem terjesztettek elő, az általános vita lezárását, ha az (1) bekezdés szerinti törvényjavaslathoz
benyújtott módosító indítványok közül az Országgyűlés egyet sem fogadott el, a módosító indítványokról való
szavazást – követően három napon belül közli az Országgyűlés elnökével. A Tanács az előzetes hozzájárulás
megtagadásáról hozott döntését részletesen indokolja. (4) Ha a Tanács az előzetes hozzájárulás megadását megtagadja, a Kormány a Tanács döntését megalapozó indokolásban
foglaltak alapján zárószavazás előtti módosító javaslatot készít, amely – a Tanács döntésében meghatározott
követelményeknek történő megfelelés céljából – az (1) bekezdés szerinti törvényjavaslat bármely rendelkezését
módosíthatja. Ezen eljárásban más módosító indítvány nem nyújtható be. A zárószavazás előtti módosító javaslat
Tanács részére történő megküldésére, benyújtására, az arról történő szavazásra, valamint a Tanács egyetértésének
megadására a 25. § (5)–(9) bekezdését kell alkalmazni.
(5) Az (1) bekezdés szerinti törvényjavaslat zárószavazása azt követően tartható meg, hogy a Tanács az annak
elfogadásához szükséges előzetes hozzájárulását a (2)–(4) bekezdés szerinti eljárásban megadta.
8. A Költségvetési Tanács működése 27. § (1) A Tanács szükség szerint tartja üléseit.
(2) A Tanács véleményét az ülésein alakítja ki.
(3) A Tanács akkor határozatképes, ha tagjainak többsége jelen van. Döntéseit a jelenlévők egyszerű szótöbbségével
hozza. (4) A Tanács ülései nem nyilvánosak. (5) A Tanács üléseit a napirend közlésével az elnök hívja össze és vezeti. Az elnök akadályoztatása esetére az ülés
összehívásával és vezetésével a Tanács valamely más tagját bízza meg. Egyebekben a Tanács ülésein helyettesítésnek
nincs helye. (6) A Tanács döntését tartalmazó dokumentumot – az akadályoztatás esetét kivéve – a Tanács valamennyi tagja aláírja.
V. FEJEZET A KÖZTEHERVISELÉS ALAPVETŐ SZABÁLYAI 28. § (1) Magyarországon minden természetes személy, jogi személy és más jogalany
a) adó, járulék, hozzájárulás, vagyonszerzési illeték, bírság, pótlék vagy más hasonló – az állam közvetlen
ellenszolgáltatása nélküli – rendszeres vagy rendkívüli fizetési kötelezettség, továbbá
b) az állami közhatalom birtokában nyújtható szolgáltatásért, eljárásért fizetendő eljárási és felügyeleti illeték,
igazgatási szolgáltatási díj, pótdíj [az a) és b) pont a továbbiakban együtt: fizetési kötelezettség] teljesítésével járul hozzá a közös szükségletek
fedezetéhez. (2) Ha jogszabály eltérően nem rendelkezik, az állam részére forintban kell teljesíteni az (1) bekezdés szerinti fizetési
kötelezettséget. 29. § (1) Fizetési kötelezettséget előírni, a fizetésre kötelezettek körét, a fizetési kötelezettség mértékét, a kedvezmények,
mentességek körét és mértékét megállapítani kizárólag törvényben, vagy törvény felhatalmazása alapján
önkormányzati rendeletben lehet, kivéve ha az Európai Unió kötelező jogi aktusa vagy nemzetközi szerződés eltérően
rendelkezik. (2) Az (1) bekezdéstől eltérően – törvény felhatalmazása alapján – a Kormány rendeletben állapíthatja meg a bírság,
pótlék mértékét. Igazgatási szolgáltatási díjat, pótdíjat – törvény vagy eredeti jogalkotói hatáskörben kiadott
kormányrendelet felhatalmazása alapján – a miniszter az adópolitikáért felelős miniszter egyetértésével kiadott
rendeletben állapíthat meg. (3) Törvény felhatalmazása alapján a Magyar Nemzeti Bank elnöke, a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének elnöke
és a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke rendeletben igazgatási szolgáltatási díjat, pótdíjat állapíthat meg.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérően az adópolitikáért felelős miniszter a jogalanyok szélesebb körét érintő rendkívüli esemény,
elemi csapás esetén indokolt esetben rendeletet alkothat az illeték megállapításának mellőzéséről és az ehhez
kapcsolódó eljárási szabályokról. 30. § (1) Az új fizetési kötelezettséget megállapító törvényben meg kell határozni, hogy a bevétel az államháztartás mely
alrendszerének bevételét képezi. (2) Fizetési kötelezettségből származó bevétel államháztartáson kívüli szervezetet közvetlenül kizárólag törvény
– igazgatási szolgáltatási díj, pótdíj esetében törvény felhatalmazása alapján kiadott miniszteri rendelet – kifejezett
rendelkezése alapján illetheti meg. 31. § (1) Jogszabály a hatálybalépését megelőző időszakra vonatkozóan nem növelheti a fizetési kötelezettséget, nem
bővítheti a fizetésre kötelezettek körét, illetve nem szüntethet meg vagy korlátozhat kedvezményt, mentességet.
(2) A fizetési kötelezettség keletkezésekor hatályban lévő jogszabályok által előírt fizetési kötelezettséghez képest
jogalanyok utólagosan meghatározott csoportjának nem adható jogszabályban visszamenőlegesen olyan fizetési
kedvezmény, mentesség, amely a fizetési kötelezettség összegét csökkenti, kivéve ha ez az Európai Unió kötelező jogi
aktusának vagy nemzetközi szerződésnek való megfelelés miatt szükséges, vagy ha a kedvezmény vagy mentesség
a fizetési kötelezettség teljesítésére köteles természetes személyek vagy más jogalanyok teljes körét
megkülönböztetés nélkül érinti. 32. § Fizetési kötelezettséget megállapító, fizetésre kötelezettek körét bővítő, a fizetési kötelezettség terhét növelő,
a kedvezményt, mentességet megszüntető vagy korlátozó jogszabály kihirdetése és hatálybalépése között legalább
30 napnak el kell telnie. 33. § Új fizetési kötelezettség megállapítása során figyelemmel kell lenni arra, hogy annak kivetésével, beszedésével,
nyilvántartásával, ellenőrzésével összefüggő adminisztrációs költségek ne legyenek aránytalanul magasak a fizetési
kötelezettségből származó bevétel összegéhez képest, illetve azokat nem haladhatják meg.
34. § Nem kell alkalmazni a 32. §-t és a 33. §-t, ha
a) a fizetési kötelezettség az Európai Unió kötelező jogi aktusának való megfelelés miatt kerül megállapításra.
b) a fizetésre kötelezettek körét bővítő, a fizetési kötelezettség terhét növelő, a kedvezményt, mentességet
megszüntető vagy korlátozó, valamint az új fizetési kötelezettséget megállapító törvény megalkotására
a Magyarország Alaptörvényének Átmeneti Rendelkezései 28. cikk (1) bekezdésében meghatározott okból kerül
sor. 35. § A fizetésre kötelezettek körét, a fizetési kötelezettség mértékét, a kedvezmény, mentesség körét és mértékét, valamint
az új fizetési kötelezettséget megállapító törvényt kizárólag ezzel azonos vagy hasonló életviszonyokat szabályozó
törvényben lehet módosítani vagy hatályon kívül helyezni. 36. § (1) A természetes személy munkaviszonyból, munkaviszonnyal egy tekintet alá eső jogviszonyból, munkavégzésre
irányuló egyéb jogviszonyból származó jövedelme (a továbbiakban együtt: munkával megszerzett jövedelem) után,
annak alapul vételével teljesítendő olyan fizetési kötelezettséget, amely a központi költségvetés – ide nem értve
a társadalombiztosítás pénzügyi alapjait és az elkülönített állami pénzalapokat – bevételét képezi, a jövedelem
összegétől függetlenül, a jövedelem azonos arányában egységesen kell megállapítani.
(2) A munkával megszerzett jövedelem alapján a magánszemély, illetve a munkáltató, kifizető által teljesítendő fizetési
kötelezettség terhének növelését, vagy a munkával megszerzett jövedelem alapján új fizetési kötelezettséget csak
akkor lehet megállapítani, ha a munkával megszerzett jövedelem után a magánszemély, illetve ez alapján
a munkáltató, kifizető által teljesítendő fizetési kötelezettség együttesen nem haladja meg a magánszemély munkával
megszerzett jövedelmének az ez után a természetes személy által teljesítendő fizetési kötelezettségekkel csökkentett
összegét. (3) Az olyan fizetési kötelezettség, ami természetes személy munkával megszerzett jövedelme után, annak alapul
vételével a munkáltató, kifizető által teljesítendő, a természetes személyt társadalombiztosítási ellátásra sem közvetve,
sem közvetlenül nem teszi jogosulttá, az ilyen fizetési kötelezettség mértékétől a természetes személy által igénybe
vehető társadalombiztosítási ellátások mértéke nem tehető függővé. 37. § (1) A 36. § (1) bekezdése szerinti fizetési kötelezettség megállapításakor a gyermekvállalás és -nevelés költségeit családi
kedvezmény formájában kell figyelembe venni. (2) A családi kedvezmény gyermekenkénti mértékét a gyermekszámtól függően eltérően kell megállapítani, azzal, hogy
magasabb mértékű családi kedvezményt három- vagy több gyermek nevelése, gondozása esetén kell nyújtani.
(3) A családi kedvezmény gyermekenkénti mértéke nem lehet alacsonyabb a megelőző költségvetési évre megállapított
mértéknél. 38. § A gazdálkodó szervezetet az elért eredménye alapján terhelő fizetési kötelezettség mértékét az adóalap összegétől
függetlenül, az adóalap azonos arányában, egységesen kell megállapítani.
39. § A 32–36. §, valamint a 38. § rendelkezéseitől csak különleges jogrend idején, az azt kiváltó körülmények okozta
következmények enyhítéséhez szükséges mértékben, vagy a nemzetgazdaság tartós és jelentős visszaesése esetén,
a nemzetgazdasági egyensúly helyreállításához szükséges mértékben lehet eltérni.
VI. FEJEZET A NYUGDÍJRENDSZER ALAPVETŐ SZABÁLYAI 9. A nyugdíjrendszer alapelvei
40. § (1) Az állami nyugdíjrendszer célja, hogy az időskor, illetve közeli hozzátartozó halála esetén a jövedelembiztonságot
megalapozza. (2) Az állami nyugdíjrendszerben az ellátási jogosultság nyugdíjjárulék fizetésen alapul.
(3) Az állam garantálja az állami nyugdíjak kifizetését.
10. Az állami nyugdíjak és fedezetük 41. § (1) Az állami nyugdíjrendszerben ellátásként törvényben meghatározottak szerint
a) öregségi nyugdíj és b) hozzátartozói nyugellátás állapítható meg.
(2) Öregségi nyugdíj annak állapítható meg, aki a nyugdíjkorhatárt betöltötte, és megfelel a törvényben meghatározott
egyéb feltételeknek. Törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén a nők a nyugdíjkorhatár betöltése előtt is
jogosulttá válnak öregségi nyugdíjra. (3) A nyugdíjak reálértékét biztosítani kell.
42. § (1) Az állami nyugdíjak kifizetésének fedezetét a Nyugdíjbiztosítási Alap biztosítja.
(2) A Nyugdíjbiztosítási Alap bevételeit a befizetett nyugdíjjárulékok, a foglalkoztatók által e célra fizetett közterhek,
a központi költségvetésből biztosított források és a törvényben meghatározott egyéb bevételek képezik. Természetes
személy nyugellátás fedezetére, törvényi kötelezettség alapján fizetett járuléka kizárólag a Nyugdíjbiztosítási Alapot
illeti meg. 11. Kiegészítő nyugdíjintézmények 43. § Az időskori jövedelembiztonság megteremtésében viselt egyéni felelősség és az öngondoskodás érvényre juttatása
érdekében a tagok önkéntes részvételével – törvényben meghatározott feltételek szerint – kiegészítő
nyugdíjintézmények működhetnek. VII. FEJEZET A PÉNZÜGYI RENDSZER STABILITÁSÁNAK MEGŐRZÉSE ÉRDEKÉBEN HITELINTÉZETEKNEK NYÚJTHATÓ
KÖLCSÖN 44. § „(1) A pénzügyi közvetítőrendszer stabilitását potenciálisan veszélyeztető helyzetben az állam a szabad
pénzeszközeinek kezelése keretében a) a Magyar Nemzeti Bank által kibocsátott kötvényt szerezhet,
b) Magyarország területén székhellyel rendelkező hitelintézetnek kölcsönt nyújthat.
(2) Az e §-ban foglaltak teljesítése során az állam nevében az államháztartásért felelős miniszter az ÁKK Zrt. útján jár el.
(3) Az államháztartásért felelős miniszter az (1) bekezdés a) pontja szerint szerzett értékpapírt Magyarország területén
székhellyel rendelkező hitelintézetnek értékpapír-kölcsön ügylet keretében kölcsönadhatja. (4) Az államháztartásért felelős miniszter az értékpapírkölcsön-ügyletről vagy a kölcsönnyújtásról szóló döntését
megelőzően javaslatot kér a) a Magyar Nemzeti Bank elnökétől, amely tartalmazza
aa) a hitelintézet pénzügyi közvetítőrendszer stabilitása szempontjából történő értékelését, a más szabályozott
intézményre, pénzügyi piacra, pénzügyi infrastruktúrára, és a reálgazdaságra gyakorolt hatásának vizsgálatát,
ab) a hitelintézet rövid távú likviditási helyzetének értékelését, és
ac) a legfontosabb pénzügyi piacok helyzetéről, a rendelkezésre álló likviditásról szóló elemzést, valamint
b) a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete elnökétől, amely tartalmazza
ba) a hitelintézet szavatoló tőke helyzetéről szóló értékelést,
bb) a hitelintézet közép- és hosszú távú likviditási helyzetéről szóló értékelést, és
bc) összevont alapú felügyelet vagy kiegészítő felügyelet alá tartozó hitelintézet esetén a csoportszintű közép
és hosszú távú likviditási és szavatoló tőke helyzet megítéléséről szóló értékelést.
(5) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti kölcsönnyújtáshoz kapcsolódóan az államháztartásért felelős miniszter
a kölcsönfelvevő kötelezettségeként olyan feltételek teljesülését írja elő, amelyek biztosítják, hogy a kölcsön
a Magyarország területén székhellyel rendelkező vállalkozások finanszírozási forrásainak bővítését szolgálja.
(6) A (3) bekezdés szerinti értékpapírkölcsön-ügylethez kapcsolódóan a kölcsönbe adó legalább
a) a kölcsönbe vevő kötelezettségeként olyan feltételek teljesítését írja elő, amelyek biztosítják, hogy a kölcsönbe
kapott értékpapír hasznosítása által elérhetővé váló pénzügyi forrás a Magyarország területén székhellyel rendelkező
vállalkozások finanszírozási forrásainak bővítését szolgálja, és b) kölcsönzési díjat köt ki.
(7) Az (1) bekezdés b) pontjában és a (3) bekezdésben meghatározott ügylet az államháztartásról szóló törvény
szerinti finanszírozási célú pénzügyi műveletnek minősül, amely költségvetési előirányzatként, illetve annak
teljesítéseként nem számolható el.” VIII. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
12. Felhatalmazó rendelkezések 45. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben határozza meg
a) az önkormányzat adósságot keletkeztető ügyletéhez történő kormányzati hozzájárulás részletszabályait,
valamint a 10. § (3) bekezdésében meghatározott saját bevételek körét,
b) a kormányzati szektorba sorolt egyéb szervezet adósságot keletkeztető ügyletéhez történő miniszteri
hozzájárulás részletes szabályait, c) az egyedi állami kezességvállalás, garanciavállalás mellett nyújtott hitelek és kibocsátott kötvények feltételei
ÁKK Zrt. általi véleményezésének szempontjait, valamint az ÁKK Zrt. e feladatáért járó díj megállapításának
feltételeit. (2) Felhatalmazást kap az adópolitikáért felelős miniszter, hogy – a jogalanyok szélesebb körét érintő rendkívüli esemény,
elemi csapás esetén indokolt esetben – rendeletben a fizetési kötelezettség megállapítására és teljesítésére vonatkozó
kötelezettség mellőzését és az ehhez kapcsolódó eljárási szabályokat meghatározhassa.
13. Hatályba léptető rendelkezések 46. § (1) E törvény – a (2)–(4) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) Az 1–3. §, a 4. § (1) és (3) bekezdése, az 5–35. §, a 37. §, a 39–45. §, a 47. §, az 53. §, az 54. § 2012. január 1-jén lép hatályba.
(3) A 36. § 2013. január 1-jén lép hatályba.
(4) A 4. § (2) bekezdése és a 38. § 2015. január 1-jén lép hatályba.
14. Átmeneti rendelkezések 47. § (1) A Költségvetési Tanács – a takarékos állami gazdálkodásról és a költségvetési felelősségről szóló 2008. évi
LXXV. törvény 9. § (1) bekezdése alapján a köztársasági elnök által kinevezett – tagjának megbízatását e törvény
hatálybalépése nem érinti. (2) A 4. § (1) és (3) bekezdését első alkalommal a 2013. évi központi költségvetésről szóló törvény előkészítése során kell
alkalmazni. (3) A 9. és 10. §-t a 2012. január 1-je után megkötött ügyletekre kell alkalmazni.
(4) A 2012. évben az 5. § rendelkezéseit azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a központi költségvetésről szóló törvény
módosítására irányuló törvényjavaslatot a Kormány abban az esetben köteles az Országgyűlés elé terjeszteni,
ha a 2011. év utolsó napján fennálló államadósság-mutatóhoz képest a 2012. év utolsó napján várható
államadósság-mutató az 5. § (3) bekezdése alapján végzett felülvizsgálat alapján nem csökkenne.
(5) A 2012. évben a 9. § (2) bekezdés a) pontját és a 10. § (8) bekezdés a) pontját azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy
a hozzájárulás feltétele, hogy az adósságot keletkeztető ügylet a (4) bekezdésben foglalt feltétel teljesítését
ne veszélyeztesse. (6) A 4. § (2) bekezdésének hatálybalépéséig a központi költségvetésről szóló törvényjavaslatban a költségvetési
egyenleget a bruttó hazai termék arányában csak úgy lehet meghatározni, hogy az 2013-2015 években nem lehet
kisebb, mint a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és
összehangolásáról szóló 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 7. cikke alapján a Kormány által 2011 áprilisában
közzétett konvergencia programban meghatározott költségvetési egyenleg. (7) E törvény rendelkezéseit a 2012. január 1-jét követően kihirdetett jogszabályok esetében kell alkalmazni.
48. § (1) A társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint e szolgáltatások fedezetéről szóló
1997. évi LXXX. törvény (a továbbiakban: Tbj.) 19. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A biztosított, a kiegészítő tevékenységet folytató egyéni és társas vállalkozó által fizetendő nyugdíjjárulék
mértéke 10 százalék.” (2) Hatályát veszti a Tbj.
a) 2. § (4) bekezdése, b) 4. § r) pontjában az „és tagdíj” szövegrész,
c) 18. § (2) bekezdése, d) 21. § bevezető szövegében, 26. § (9) bekezdésében, 27. § (5) bekezdésében, 29. § (8) bekezdésében, 31. §
(4) bekezdésében, 41. § (1) bekezdésében, 44. § (4) bekezdésében, 47. § (3) bekezdésében, 56. § (1) bekezdésében
a „(tagdíj)” szövegrész, e) 24. § (2) bekezdésében, 26. § (1) és (2) bekezdésében, 29. § (4) bekezdésében, 30/A. § (1) bekezdésében, 30/A. §
(3) bekezdésében, 31. § (1)–(2) bekezdésében, 55. §-ában a „(tagdíjat)” szövegrészek,
f) 30/A. § (2) bekezdés második mondata, g) 33. §-a és az azt megelőző alcím,
h) 41. § (5) bekezdése, i) 45. § (4) bekezdése,
j) 50. §-t megelőző alcímében az „és a tagdíj” szövegrész,
k) 50. § (6) bekezdésében a „(tagdíjról)” szövegrész,
l) 50. § (9) és (10) bekezdése, m) 51. §-a,
n) 52. § (7) bekezdésében az „és tagdíj” szövegrész,
o) 53. § (4) bekezdése, p) 56. § (2) bekezdése,
r) 58. § (1) bekezdés g) és h) pontjai.
(3) A Tbj. a következő 65/A. §-sal egészül ki:
„65/A. § A pénztártag 2010. november 1-jét megelőző időszakra vonatkozó tagdíjának önellenőrzése (pótbevallása)
esetén a bevallási adatokat az állami adóhatóság az önellenőrzés (pótbevallás) benyújtását követő hónap utolsó
napjáig – a tagok folyószámlájának vezetéséhez – továbbítja a pénztár részére. Az önellenőrzés (pótbevallás) alapján
a tagdíjat közvetlenül a magán-nyugdíjpénztár részére kell megfizetni. Az esetleges tagdíjtúlfizetés visszaigénylése
közvetlenül a magánnyugdíjpénztártól történik.” (4) Az egyszerűsített foglalkoztatásról szóló 2010. évi LXXV. törvény 13. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés
lép: „(2) Az adóhatóság a 8. § (1) bekezdése alapján fizetett közteher összegéből 91,8%-ot a Nyugdíjbiztosítási Alapnak,
1,4%-ot az Egészségbiztosítási Alapnak és 6,8%-ot a Nemzeti Foglalkoztatási Alapnak utal át.”
(5) A megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi.
CXCI. törvény 116. §-a következő szöveggel lép hatályba:
„116. § A Pftv. a 16. §-t követően a következő III/B. fejezettel egészül ki:
„III/B. FEJEZET A MEGVÁLTOZOTT MUNKAKÉPESSÉGŰ SZEMÉLYEK FOGLALKOZTATÁSA 16/A. § (1) Rehabilitációs kártyára az a megváltozott munkaképességű személy jogosult, akinek a rehabilitációs
hatóság által végzett komplex minősítés szerint a) foglalkoztathatósága rehabilitációval helyreállítható, vagy
b) tartós foglalkozási rehabilitációt igényel. (2) Rehabilitációs kártyára az a személy is jogosult, aki
a) 2011. december 31-én III. csoportos rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíjban, rendszeres szociális járadékban
részesült, vagy b) rehabilitációs járadékban részesül. (3) A rehabilitációs kártyára való jogosultság megszűnik, ha a rehabilitációs hatóság megállapítja, hogy
az (1) bekezdés vagy a (2) bekezdés b) pontja szerinti feltétel nem teljesül.
(4) A jogosult kérelmére a rehabilitációs hatóság gondoskodik a Rehabilitációs kártya igénylésével kapcsolatos eljárás
megindításáról, ennek keretében adatot szolgáltat az állami adóhatóság részére a rehabilitációs kártyára való
jogosultság fennállásáról. (5) A jogosult közli a rehabilitációs hatósággal az adóazonosító jelét, melyet a rehabilitációs hatóság kezelhet
a Rehabilitációs kártyára való jogosultság fennállásával és megszűnésével kapcsolatos, az állami adóhatóság felé
történő adatszolgáltatás céljából. (6) A Rehabilitációs kártya érvényességének
a) kezdő időpontja az a nap, amikor az állami adóhatóság a kártyát kiállította,
b) záró időpontja a kártya visszavonásának napja. (7) A rehabilitációs hatóság a Rehabilitációs kártyára való jogosultság megszűnése esetén gondoskodik
a Rehabilitációs kártya visszavonásával kapcsolatos eljárás megindításáról, ennek keretében adatot szolgáltat az állami
adóhatóság részére a jogosultság megszűnéséről, valamint a Rehabilitációs kártyát letétbe helyező munkaadó
nevéről, adószámáról, székhelyéről, telephelyéről. (8) Az állami adóhatóság a Rehabilitációs kártyára való jogosultság megszűnése esetén a kártyát visszavonja.
A Rehabilitációs kártyával rendelkező személy a visszavont kártyát az állami adóhatóságnak visszaszolgáltatja.
(9) A Rehabilitációs kártyával kapcsolatos eljárások során az adózás rendjéről szóló törvény rendelkezéseit e törvény
rendelkezései figyelembevételével kell alkalmazni. 16/B. § (1) A munkaadó az őt az érvényes Rehabilitációs kártyával rendelkező megváltozott munkaképességű
személlyel fennálló adófizetési kötelezettséget eredményező munkaviszonyra tekintettel terhelő számított adóból
adókedvezményt vehet igénybe, melynek mértéke az adó alapjának megállapításánál figyelembe vett,
a munkavállalót terhelő közterhekkel és más levonásokkal nem csökkentett (bruttó) munkabér, de legfeljebb
a minimálbér kétszeresének 27 százaléka. (2) Az (1) bekezdés szerinti kedvezményre egy megváltozott munkaképességű személy után egyszerre csak egy
munkaadó jogosult, és csak arra az időszakra, amelyben a Rehabilitációs kártyát letétben tartotta.
(3) Ha az állami adóhatóság a Rehabilitációs kártyát visszavonja, erről értesíti a Rehabilitációs kártyát letétben tartó
munkaadót. A munkaadó az értesítés átvételét követő naptól nem jogosult az (1) bekezdésben meghatározott
kedvezményre.”” (6) A megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól és egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi.
CXCI. törvény 198. § (3) bekezdése nem lép hatályba.
49. § (1) A magánnyugdíjról és magán-nyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. törvény (a továbbiakban: Mpt.) 3. §-a
helyébe a következő rendelkezés lép: „3. § Természetes személy önkéntes döntése alapján pénztártaggá válhat.”
(2) Az Mpt. 4. § (2) bekezdés d) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„d) tagdíj: az az összeg, amelyet a pénztár tagja, a pénztár számára megfizet”;
(3) Az Mpt. 4. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Magán-nyugdíjpénztári tevékenységnek minősül a pénztártagok felvétele, a tagok számára fizetendő tagdíjak
gyűjtése, a tagdíjakból származó vagyon befektetése, nyugdíjszolgáltatás nyújtása és egyösszegű kifizetés teljesítése
egyéni számla vezetés alapján.” (4) Az Mpt. 21. § (4) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A pénztártag köteles) „a) tagsági jogviszonyát valamely általa választott pénztárban folyamatosan fenntartani,”
(5) Az Mpt. 23. § (1) bekezdése a következő j) ponttal egészül ki:
(A pénztártag tagsági jogviszonya) „j) a törvény 24. § (15) bekezdésében foglalt megszüntetéssel, a megszüntetés napjával”
(szűnik meg.) (6) Az Mpt. 24. §-a a következő (15)–(19) bekezdésekkel egészül ki:
„(15) Az a társadalombiztosítási nyugellátásban nem részesülő, e törvény hatálybalépését követően pénztártaggá
vált természetes személy, aki teljes összegű társadalombiztosítási nyugellátásban kíván részesülni, 2012. március
31. napjáig kezdeményezheti tagsági jogviszonyának megszüntetését és egyéni számlaegyenlege 4. § (2) bekezdés
zsk) pontja szerinti visszalépő tagi kifizetéssel csökkentett összegének a Nyugdíjreform és Adósságcsökkentő Alap
részére történő átutalását. (16) A 23. § (1) bekezdés j) pontjában meghatározott esetben a tag tagsági jogviszonya megszüntetésének szándékát
a (15) bekezdésben meghatározott időpontig annak a magánnyugdíjpénztárnak kell bejelentenie, amelyikben tagsági
jogviszonnyal rendelkezik. A pénztár a tag tagsági jogviszonyát 2012. május 31-ével szünteti meg (a megszüntetés
napja). (17) A 23. § (1) bekezdés j) pontjában meghatározott esetben a tagokkal való elszámolás során az átlépés szabályait
kell megfelelőn alkalmazni. Az eszközöket – jogszabály ellenkező rendelkezése hiányában – a tagsági jogviszonyát
megszüntető tag portfólióján belüli eszközök arányának megfelelően kell átadni.
(18) A pénztár a tagsági jogviszony megszüntetésével kapcsolatos tényleges költségeket, legfeljebb azonban a tag
követeléséből annak egy ezrelékét vonhatja le. (19) A tagsági jogviszonyát megszüntető tag jogosult a követelésének részét képező egyéni számla-egyenleg
tagdíjbefizetése alapján kiszámított, 4. § (2) bekezdésének zsj) pontjában meghatározott hozamgarantált tőke
összege feletti összegének és a pénztártagságának ideje alatt befizetett tagdíjkiegészítés összegének felvételére
(visszalépő tagi kifizetés), vagy annak az önkéntes nyugdíjpénztárnál vezetett tagi számláján, vagy
a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerben létrejövő egyéni számláján történő jóváírásra. A tag a tagsági jogviszony
megszűnésének napjától (2012. május 31.) kérheti a visszalépő tagi kifizetés átutalását. Amennyiben a tag tagsági
jogviszonya megszüntetésének időpontjáig nem rendelkezik a visszalépő tagi kifizetésekről, azokat
a társadalombiztosítási nyugdíjrendszerben lévő egyéni számláján kell jóváírni.”
(7) Az Mpt. 26. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„26. § A tagdíj a pénztár szolgáltatásainak fedezetére, valamint a pénztárszervezet működtetésére a pénztártagok
által önkéntesen vállalt, rendszeresen fizetett pénzbeli hozzájárulás. A tagdíj minden pénztártagra kötelező, legkisebb
mértékét (a továbbiakban: egységes tagdíj) a pénztár alapszabálya határozza meg.”
(8) Hatályát veszti az Mpt. a) preambulumának első mondata,
b) 4. § (2) bekezdés l) pontja, c) 21. § (4) bekezdés c) és d) pontja,
d) 24. § (4)–(6) bekezdései. (9) Hatályát veszti a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 2. § (6) bekezdése.
(10) Hatályát veszti az egyszerűsített közteherviselési hozzájárulásról szóló 2005. évi CXX. törvény 11. § (1) bekezdés
b) pontja. 50. § (1) Az egyszerűsített közteherviselési hozzájárulásról szóló 2005. évi CXX. törvény (a továbbiakban: Ekho törvény) 7. §-a
helyébe a következő rendelkezés lép: „7. § Ha a magánszemély a 4. § (2) bekezdése szerinti nyilatkozattételi lehetőségével – annak feltételei fennállta
ellenére – nem élt, illetőleg nyugdíjjárulék fizetésére a Tbj. rendelkezései szerint nem volt kötelezett, a magánszemélyt
terhelő ekho nyugdíjjáruléknak minősülő részének megfelelő különbözetet a Tbj.-nek és Art.-nak a nyugdíjjárulék
különbözet visszaigénylésére vonatkozó szabályai alkalmazásával igényli vissza.” (2) Az Ekho törvény 9. § (1) bekezdés c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[A 4. § (2) bekezdése szerinti, a magánszemélyt terhelő ekhoból az ekhoalap]
„c) 3,9 százaléka – kivéve, ha a magánszemély nyugdíjas, vagy az adóévben a nyugdíjjárulékot a járulékfizetés felső
határáig megfizette – nyugdíjjáruléknak” (minősül.) (3) Hatályát veszti az Ekho törvény 4. § (2) bekezdésében a „(magán-nyugdíjpénztári tagdíjat)” szövegrész.
51. § (1) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 49. §-a
a következő szöveggel lép hatályba: „Az Ekho tv. 8. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„8. § A jogszerűen ekhoalapként figyelembe vett bevétel után a közterhek e törvényben szabályozott megfizetésével
teljesülnek a) a szociális hozzájárulási adóra vonatkozó törvényi rendelkezésekben meghatározott, a kifizetőt terhelő
közterheket, b) a Tbj.-ben meghatározott biztosítottat terhelő járulékokat
érintő befizetési, illetve levonási, továbbá c) a kifizetőt és a magánszemélyt terhelő személyi jövedelemadózási
kötelezettségek.”” (2) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 53. §
5. pontja nem lép hatályba. (3) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 200. §-a
a következő szöveggel lép hatályba: „A Tbj. 4. § h) és l) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„h) Megbízási jogviszony, munkaviszony: a magyar jog hatálya alá tartozó megbízási jogviszony és munkaviszony,
továbbá a külföldi jog hatálya alá tartozó olyan megbízási jogviszony és munkaviszony, amely alapján a munkát
Magyarország vagy a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló közösségi rendelet hatálya alá tartozó
másik tagállam területén végzik.” „l) Járulék: az egészségbiztosítási és munkaerő-piaci járulék (a természetbeni egészségbiztosítási járulék, a pénzbeli
egészségbiztosítási járulék és a munkaerő-piaci járulék), a nyugdíjjárulék, a táppénz-hozzájárulás, az egészségügyi
szolgáltatási járulék, valamint a korkedvezmény-biztosítási járulék.”” (4) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 203. §-a
a következő szöveggel lép hatályba: „A Tbj. 24. § (1) bekezdésének bevezető szövege és b) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„(1) A foglalkoztatott a 19. § (2) bekezdésében meghatározott nyugdíjjárulékot, valamint a 19. § (3) bekezdésében
meghatározott egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulékot a 4. § k) pontja szerinti jövedelme (kivéve a 21. §
szerinti jövedelmét) után fizeti meg. A foglalkoztatott nem fizet”
„b) pénzbeli egészségbiztosítási járulékot a külön jogszabály szerinti prémiumévek program és a különleges
foglalkoztatási állomány keretében járó juttatás után.”” (5) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 204. §-a
a következő szöveggel lép hatályba: „A Tbj. 26. § (3) és (7) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„(3) Az egyházi személy után az egyház a minimálbér alapulvételével a 19. § (2)–(3) bekezdésében meghatározott
mértékű nyugdíjjárulékot, valamint természetbeni egészségbiztosítási járulékot fizet. A járulékot központilag, egy
összegben az Art. szabályai szerint kell az állami adóhatóságnak bevallani és megfizetni.”
„(7) A külön jogszabály szerinti felszolgálási díj után a foglalkoztató – a foglalkoztatott helyett – 15%-os mértékű
nyugdíjjárulékot fizet. A vendéglátó üzlet felszolgálója a fogyasztótól közvetlenül kapott borravaló után 15%
nyugdíjjárulékot fizethet. A vendéglátó üzlet felszolgálója a borravaló után fizethető járulékot a személyi
jövedelemadóról benyújtott bevallásában vallja be, a bevallás benyújtására előírt határidőig fizeti meg, továbbá
a bevallásában adatot szolgáltat a 15% nyugdíjjárulék alapjáról és összegéről.””
(6) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 205. §
(1) bekezdése a következő szöveggel lép hatályba: „(1) A Tbj. 27. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A biztosított társas vállalkozó a 19. § (2) bekezdése szerinti nyugdíjjárulékot, valamint a 19. § (3) bekezdése szerinti
egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulékot a társas vállalkozástól személyes közreműködésére tekintettel
megszerzett járulékalapot képező jövedelem alapulvételével fizeti meg. A nyugdíjjárulék alapja havonta legalább
a minimálbér, az egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulék alapja havonta legalább a minimálbér másfélszerese.
A társas vállalkozó nyugdíjjárulékot legfeljebb a járulékfizetési felső határig fizet.””
(7) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 206. §-a
a következő szöveggel lép hatályba: „A Tbj. 29. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) A biztosított egyéni vállalkozó a 19. § (2) bekezdése szerinti nyugdíjjárulékot, valamint a 19. § (3) bekezdése
szerinti egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulékot vállalkozói jövedelem szerinti adózás esetén a vállalkozói
kivét, átalányadózás esetén az átalányban megállapított jövedelem után fizeti meg. A nyugdíjjárulék alapja havonta
legalább a minimálbér, az egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulék alapja havonta legalább a minimálbér
másfélszerese. Az egyéni vállalkozó nyugdíjjárulékot legfeljebb a járulékfizetési felső határig fizet.””
(8) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 207. §-a
a következő szöveggel lép hatályba: „A Tbj. 29/A. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Az a biztosított egyéni vállalkozó, aki az egyszerűsített vállalkozói adó alanya (a továbbiakban: eva adózó),
a 19. § (2)–(3) bekezdésében meghatározott járulékokat fizet. A nyugdíjjárulék alapja havonta a minimálbér, az
egészségbiztosítási- és munkaerő-piaci járulék alapja havonta a minimálbér másfélszerese.””
(9) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 51. §-a,
52. §-a, 209. §-a és 210. §-a, 212. § (2) bekezdése, 215. §-a nem lép hatályba.
(10) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 212. §
(3) bekezdése a következő szöveggel lép hatályba: „(3) A Tbj. 56/A. § (7) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(7) Az állami adóhatóság a (2)–(3) bekezdés szerinti kötelezett által befizetett járulékokból 54,05 százalékot
a Nyugdíjbiztosítási Alapnak, 37,84 százalékot az Egészségbiztosítási Alapnak, 8,11 százalékot a Nemzeti
Foglalkoztatási Alapnak utal át.”” (11) Az egyes adótörvények és azzal összefüggő egyéb törvények módosításáról szóló 2011. évi CLVI. törvény 217. §
(2) bekezdés 11. és 14. pontjai a következő szöveggel lépnek hatályba:
(A Tbj.) „11. 27. § (5) bekezdésében és 29. § (8) bekezdésében a „társadalombiztosítási járulék alapjának alapulvételével
– a társadalombiztosítási járulékon felül –” szövegrész helyébe a „nyugdíjjárulék alapjának alapulvételével” szöveg,
14. 31. § (5) bekezdésében a „tagja, a 27. § (1) bekezdésében előírt legkisebb összegű” szövegrész helyébe a „tagja
vagy ügyvezetője, a járulékfizetési alsó határ utáni” szöveg,”
(lép.) 52. § (1) A Magyarország 2012. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CLXVI. törvény
33. § (5) bekezdése a következő szöveggel lép hatályba:
„(5) Az At. 4. § (3) bekezdés f) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A kiadások fedezetét a következő bevételek képezik:) „f) a központi költségvetési hozzájárulások, ideértve az adórendszer átalakításával összefüggő pénzeszköz átvételt;””
(2) A Magyarország 2012. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CLXVI. törvény
33. § (7) bekezdése a következő szöveggel lép hatályba:
„(7) Az At. 4. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A Nyugdíjbiztosítási Alap a rokkantsági, rehabilitációs ellátások fedezetére az Egészségbiztosítási Alapnak,
a korhatár alatti ellátások fedezetére a Nemzeti Család- és Szociálpolitikai Alapnak a központi költségvetésről szóló
törvényben meghatározott összegű pénzeszközt ad át.”” 15. Az Alaptörvény sarkalatosságra vonatkozó követelményének való megfelelés
53. § E törvény 6. alcíme, 7. alcíme és 8. alcíme az Alaptörvény 44. cikk (5) bekezdése, V. és VI. Fejezete az Alaptörvény
40. cikke alapján sarkalatosnak minősül. 16. Hatályon kívül helyező rendelkezések
54. § Hatályát veszti a) a takarékos állami gazdálkodásról és a költségvetési felelősségről szóló 2008. évi LXXV. törvény,
b) az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 134. § (5) bekezdése,
c) a devizakorlátozások megszüntetéséről, valamint egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2001. évi
XCIII. törvény 1. § (1) és (2) bekezdése, és
d) az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 67. § (2) bekezdése.
Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
387/2013. (IX. 5.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külügyminiszter előterjesztésére – hozzájárulok
Ksenija Škrilec rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a  Szlovén Köztársaság magyarországi rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2013. augusztus 8. Áder jános s. k.,
 köztársasági elnök


text:
15/2017. (X. 20.) HM rendelete a tűzvédelem és a műszaki mentés honvédelmi ágazatra vonatkozó különös szabályairól.
A tűz elleni védekezésről, a  műszaki mentésről és a  tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény 47.  § (4)  bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 77.  §-ában
meghatározott feladatkörömben eljárva – a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet
21. § 10. pontjában meghatározott feladatkörében eljáró belügyminiszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § E rendelet hatálya
a) a  Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a  honvédelemért felelős miniszter közvetlen
alárendeltségébe tartozó szervezetekre, a  Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálatra, valamint a  Magyar
Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezet),
b) a honvédelmi létesítményekre,
c) a honvédelmi létesítmények területén tevékenységet végző gazdálkodó szervezetekre,
d) a honvédelmi szervezetek vagyonkezelésében lévő technikai eszközökre és
e) a honvédelmi létesítmények területén tartózkodó természetes személyekre
terjed ki.
2. § E rendelet alkalmazásában:
a) fokozott tűzveszéllyel járó tevékenység: azon tevékenységek összessége, amelyek végzése a  környezetre
közvetlen tűzveszélyt nem jelent, azonban végzésük során több egyedi körülmény kedvezőtlen egyidejű
fennállása esetén a tűz keletkezésének közvetlen veszélye kialakulhat,
b) honvédelmi létesítmény: a  honvédelmi célból állandó vagy ideiglenes jelleggel üzemeltetett építmények,
önálló rendeltetési egységek, helyiségek és szabadterek,
c) honvédségi létesítményi tűzoltóság: egyes honvédelmi szervezetek által állandó vagy ideiglenes jelleggel
fenntartott létesítményi tűzoltóság,
d) katonai rendeltetésű építmény: olyan, katonai feladatok ellátására létesült építmény, amelyre katonai jellege
miatt az  Országos Tűzvédelmi Szabályzatról szóló miniszteri rendelettől (a továbbiakban: OTSZ) eltérő
tűzvédelmi előírások vonatkozhatnak,
e) katonai védett létesítmény: az  a  honvédelmi létesítmény, amelynél a  tűzoltási feladat eltérő a  tűz elleni
védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvényben (a továbbiakban: Ttv.)
foglaltaktól, és a honvédelmi létesítmény, valamint az információk védelmének megőrzése elsőbbséget élvez
a tűzoltói beavatkozással szemben,
f ) központi gyakorlóteret üzemeltető szervezet: az  alaprendeltetés szerint más honvédelmi szervezetek
lövészetei, gyakorlatai és kiképzési rendezvényei végrehajtásának támogatására, a  szükséges gyakorlóterek
üzemeltetésére létrehozott honvédelmi szervezet,
g) tűzeseti adatgyűjtő lap: a tűzoltási feladatok végrehajtása során gyűjtött, a tűzvizsgálati eljárás szempontjából
jelentőséggel bíró adatok rögzítésére szolgáló dokumentum,
h) tűzoltóság: a Ttv. 4. § n)–q) pontja szerinti szervezet,
i) tűzvédelmi hatóság: a  HM tűzvédelmi hatósági és szakirányítói döntés-előkészítési tevékenységet végző
szervezete,
j) tűzvédelmi szakállomány: a tűzvédelmi hatósági feladatok ellátására vagy a tűzvédelmi feladatok tervezésére,
szervezésére, irányítására és ellenőrzésére feljogosított és kötelezett személyek, akik e  feladatokat azok
ellátására rendszeresített beosztásban vagy munkakörben (a továbbiakban együtt: beosztás), megbízási
szerződés vagy kijelölés alapján látják el,
k) vezető ügyeleti szolgálat: a  honvédelmi létesítmény vagy a  honvédelmi szervezet azon állandó jelleggel
működő ügyeleti rendszerű szolgálata, amely intézkedési jogkörrel rendelkezik a honvédelmi létesítményben
vagy a honvédelmi szervezetnél működő többi ügyeleti és készenléti rendszerű szolgálat felett.
2. A honvédelmi létesítmények tűzvédelme 3. § (1) A  honvédelmi létesítmények tűzvédelméhez kapcsolódó feladatok és tevékenységek végrehajtásáért,
megszervezéséért, felügyeletéért, a  veszélyhelyzetek megelőzése és elhárítása feltételeinek biztosítottságáért
a laktanya- vagy objektumparancsnok felelős.
(2) A laktanya- vagy objektumparancsnok az (1) bekezdés szerinti feladatait
a) a HM és
b) az MH középszintű vezető szerve
honvédségi létesítményei esetében az üzemeltető MH katonai szervezet útján látja el.
3. A katonai rendeletetésű építmények létesítésére vonatkozó különös szabályok
4. § (1) A katonai rendeltetésű építményeket a  vonatkozó építésügyi és tűzvédelmi előírások, az  e  rendeletben
meghatározott honvédségi tűzvédelmi előírások, a  belső szabályozókban, valamint NATO-előírásokban foglalt
szabályok figyelembevételével kell létesíteni.
(2) A katonai rendeltetésű építmények, építményrészek kockázati osztályát a  1.  mellékletben foglaltak alapján kell
meghatározni.
(3) A vonatkozó honvédségi tűzvédelmi előírások és NATO-előírások figyelembevételével kell létesíteni
a) a katonai robbanó-, robbantó-, lőszer- és pirotechnikaianyag-tároló építményeket, bázisokat,
b) a lőszerszerelő, -javító és -bevizsgáló építményeket,
c) a katonai lő- és gyakorlótereket,
d) a katonai repülőtereket és helikopterbázisokat,
e) a katonai védett létesítményeket,
f ) a katonai üzemanyag-telephelyeket és -bázisokat,
g) az a), b) és f ) pont hatálya alá nem tartozó harcanyagraktárakat és tárolólétesítményeket, valamint
h) az állandó vagy ideiglenes katonai táborokat.
4. A használatra vonatkozó különös szabályok 5. § (1) A  honvédelmi kiképzési feladatok végrehajtása során a  lőszerekkel, a  katonai robbanó-, robbantó-, valamint
a  pirotechnikai és imitációs anyagok felhasználásával végzett tevékenység fokozott tűzveszéllyel járó
tevékenységnek minősül.
(2) Az  MH lő- és gyakorlótereinek a  jóváhagyott lőtérhasználati utasításban kijelölt területei, továbbá a  honvédelmi
szervezetek parancsnokai által a  honvédelmi létesítményen belül katonai robbanó-, robbantó-, pirotechnikai és
imitációs anyagok felhasználására meghatározott területei az  (1)  bekezdésben meghatározott tevékenységek
végzésére kijelölt területek.
(3) A  katonai robbanó- és robbantóanyagok központi tárolását, készletezését végzők ez  irányú feladataikat
a  tűzvédelmi szakvizsgára kötelezett foglalkozási ágakról, munkakörökről, a  tűzvédelmi szakvizsgával összefüggő
oktatásszervezésről és a  tűzvédelmi szakvizsga részletes szabályairól szóló miniszteri rendelet szerinti tűzvédelmi
szakvizsga birtokában végezhetik.
5. Tűzjelzés, a tűzeset jelentése 6. § (1) Aki honvédelmi létesítményben vagy annak közvetlen közelében tüzet vagy annak veszélyét észleli, köteles azt
haladéktalanul jelezni a  honvédelmi létesítmény védelmére szervezett honvédségi létesítményi tűzoltóságnak,
a  Ttv. 5.  § (1)  bekezdése szerinti jelzésfogadónak, valamint az  érintett honvédelmi létesítmény vezető ügyeleti
szolgálatának vagy az azzal azonos feladatkörű őrszolgálatnak, ügyeleti vagy rendészeti szolgálatnak.
(2) Tűz esetén az (1) bekezdés szerinti vezető ügyeleti szolgálat vagy az azzal azonos feladatkörű őrszolgálat, ügyeleti
vagy rendészeti szolgálat
a) meggyőződik a  honvédségi létesítményi tűzoltóság vagy a  tűzoltóság riasztásának megtörténtéről, és
szükség esetén végrehajtja a riasztást,
b) intézkedik a  tűzoltóságnak és a  kárelhárításban közreműködő szervezeteknek a  honvédelmi létesítménybe
történő beléptetésére és a kárhelyszínre történő irányítására, és
c) a  2.  melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon, az  elöljáró ügyeleti szolgálat útján, ennek hiányában
közvetlenül az  MH Központi Ügyeleten keresztül, haladéktalanul tájékoztatja a  tűzvédelmi hatóság
tűzvizsgálati feladatokat ellátó készenléti rendszerű szolgálatát.
6. Tűzoltás, műszaki mentés 7. § (1) Műszaki mentési tevékenységet az MH speciálisan felkészített alegysége is elláthat.
 (2) A  műszaki mentési tevékenység ellátására igénybe vehető honvédségi műszaki mentési szervezeteket, azok
riasztásának módját a  laktanya- vagy objektumparancsnok által jóváhagyott, a  vezető ügyeleti szolgálatnál
elhelyezett Objektumszintű Tűzvédelmi Szabályzat (a továbbiakban: Tűzvédelmi Szabályzat) mellékletében kell
rögzíteni.
(3) A  káresemények felszámolásába bevonható honvédségi műszaki mentési szervezetek személyi állományát el kell
látni a feladat-végrehajtáshoz szükséges védőfelszerelésekkel.
(4) Tűzoltásvezető, műszakimentés-vezető, kárhelyszínparancsnok az  MH állományából az  ügyeletes tűzoltó
szolgálat váltásparancsnoka, az  (1)  bekezdés szerinti alegység parancsnoka, a  honvédségi létesítményi tűzoltóság
parancsnoka, a hivatásos tűzoltóság állományából pedig tűzoltásvezetői jogkörrel rendelkező tűzoltó lehet.
(5) Káresemény felszámolása során a műszaki mentési szervezet közvetlenül a (4) bekezdés szerinti tűzoltásvezetőnek,
műszakimentés-vezetőnek vagy kárhelyszínparancsnoknak van alárendelve.
(6) A  honvédelmi létesítmények területén bekövetkezett káresemények felszámolásában a  hivatásos tűzoltóság
tűzoltásvezetője a  kiérkezést követően jogosult átvenni a  tűzoltás irányítását a  (4)  bekezdés szerinti
tűzoltásvezetőtől, műszakimentés-vezetőtől vagy kárhelyszínparancsnoktól.
(7) Vészhelyzeti Információs Kézikönyvet (a továbbiakban: kézikönyv) kell készíteni az  állami légijárművek tűzoltással
és műszaki mentéssel kapcsolatos ismereteiről. A  kézikönyvben megjelenítendő repülőeszközök típuslistájának,
valamint a  kézikönyv tartalmi követelményeinek meghatározása, a  kézikönyv összeállítása, kiadása és annak
folyamatos aktualizálása az  MH középszintű vezető szervének feladata. Az  MH középszintű vezető szerve
a  kézikönyv kiadását, valamint a  kézikönyv módosításának kiadását megelőzően azok tervezetét véleményezés
céljából megküldi a tűzvédelmi hatóság részére.
(8) Az  állami repülések céljára szolgáló repülőterek készenléti tűzoltó szolgálata köteles vonulni a  repülőtér nyolc
kilométeres körzetében bekövetkező légijármű-baleset esetén.
(9) A tűzoltás és a műszaki mentés során biztosítani kell a katonai adatok és információk védelmét.
7. Tűzvizsgálat 8. § (1) Azon tűzeseteknél, ahol a  tűzesetek vizsgálatára vonatkozó szabályokról szóló miniszteri rendeletben
meghatározott előírások alapján hivatalból tűzvizsgálati eljárás indul, a  tűzoltás vezetője a  tűzoltás befejezését
követően tűzeseti adatgyűjtő lapon rögzíti az  eseménnyel kapcsolatos elsődleges információkat. A  tűzeseti
adatgyűjtő lap kötelező tartalmi elemeit a 3. melléklet tartalmazza.
(2) A tűzoltás vezetője a tűzeseti adatgyűjtő lapot megküldi a tűzvédelmi hatóság részére.
 (3) A  tűzoltás befejezését követően a  tűzvizsgálat végrehajtására vonatkozó hatósági intézkedés meghozataláig
a  laktanya- vagy objektumparancsnok köteles gondoskodni a  tűzeset helyszínének változatlan formában történő
megőrzéséről és a tűzvizsgálat lefolytatásához szükséges hatósági cselekmények lehetővé tételéről.
8. Tűzvédelmi szakállomány 9. § A tűzvédelmi feladatok ellátása érdekében tűzvédelmi szakállományként
a) a tűzvédelmi hatóságnál legalább nyolc fő,
b) az MH középszintű vezető szervénél legalább kettő fő,
c) a  létesítési eljárások során, továbbá a  honvédelmi és katonai célú építmények üzemeltetésével,
fenntartásával összefüggő tűzvédelmi követelmények érvényesítésével kapcsolatos feladatok végzésére
a HM védelemgazdasági feladatokat ellátó szervénél legalább egy fő, valamint
d) az MH központi logisztikai szervezeténél legalább kettő fő,
felsőszintű tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt kell foglalkoztatni.
10. § (1) A honvédelmi létesítménnyel kapcsolatos tűzvédelmi szakfeladatok ellátása érdekében legalább egy fő, felsőszintű
tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt kell foglalkoztatni a feladat ellátására rendszeresített beosztásban
a) a  robbanásveszélyes, illetve az  OTSZ szerint tűzveszélyes osztályba tartozó anyagok raktározását
tárintézetként végző honvédelmi szervezetnél,
b) az állami repülések céljára szolgáló repülőtereken,
c) az MH légi irányítási feladatot ellátó védett honvédelmi létesítményében, valamint
d) a nemzetközi gyakorlatok és lövészetek végrehajtására alkalmas lőteret üzemeltető honvédelmi szervezetnél.
(2) A honvédelmi létesítménnyel kapcsolatos tűzvédelmi követelmények érvényesítése érdekében, az (1) bekezdésben
meghatározottakon felül, legalább egy fő, középszintű tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt kell
foglalkoztatni a  feladat ellátására rendszeresített beosztásban a  honvédelmi létesítményben laktanya- vagy
objektumparancsnoki feladatokat ellátó honvédelmi szervezetnél.
(3) A  (2)  bekezdésben meghatározottakon felül további egy fő, legalább középszintű tűzvédelmi szakképesítéssel
rendelkező személyt kell foglalkoztatni a feladat ellátására rendszeresített beosztásban az egynél több honvédelmi
létesítményben laktanya- vagy objektumparancsnoki feladatokat vagy az ezzel kapcsolatos tűzvédelmi feladatokat
a 3. § (2) bekezdése alapján ellátó honvédelmi szervezetnél.
(4) A (2) és (3) bekezdésben meghatározottakon felül további egy fő, legalább középszintű tűzvédelmi szakképesítéssel
rendelkező személyt kell foglalkoztatni a  feladat ellátására rendszeresített beosztásban az  ötnél több honvédelmi
létesítményben laktanya- vagy objektumparancsnoki feladatokat vagy az ezzel kapcsolatos tűzvédelmi feladatokat
a 3. § (2) bekezdése alapján ellátó honvédelmi szervezetnél.
(5) A  (3) és (4)  bekezdés szerinti tűzvédelmi szakállomány-szükséglet meghatározásába nem számítanak bele
a honvédelmi szervezetek 11. § (1) és (2) bekezdése szerinti honvédelmi létesítményei.
11. § (1) A  robbanásveszélyes, illetve az  OTSZ szerint tűzveszélyes osztályba tartozó anyagok raktározását tárintézetként
végző honvédelmi szervezet különálló honvédelmi létesítményében a  honvédelmi létesítménnyel kapcsolatos
tűzvédelmi követelmények érvényesítése érdekében a 10. § (1)–(4) bekezdésében meghatározottakon felül legalább
egy fő, legalább középszintű tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt kell foglalkoztatni a feladat ellátására
rendszeresített beosztásban, aki egyben a honvédségi létesítményi tűzoltóság parancsnoka is lehet.
(2) A  központi gyakorlóteret üzemeltető szervezet kiképzőbázisain a  honvédelmi létesítménnyel kapcsolatos
tűzvédelmi követelmények érvényesítése érdekében a 10. § (1)–(4) bekezdésében meghatározottakon felül legalább
egy-egy fő, legalább középszintű tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt kell foglalkoztatni a  feladat
ellátására rendszeresített beosztásban, aki egyben a honvédségi létesítményi tűzoltóság parancsnoka is lehet.
12. § (1) Az  intézményi tűzvédelmi feladatok ellátása megbízási szerződéssel is biztosítható az  átmenetileg megüresedett
beosztás betöltéséig, de legfeljebb egy év időtartamig.
(2) A  9–11.  § hatálya alá nem tartozó, önálló honvédelmi létesítménnyel nem rendelkező honvédelmi szervezetnél
a honvédelmi szervezetet érintő tűzvédelmi feladatok végzése érdekében legalább egy fő, tűzvédelmi ismeretekkel
rendelkező személyt kell kijelölni.
(3) A  legalább zászlóaljszintű gyakorlatok, ideiglenes táborok, honvédelmi létesítményen kívüli tevékenységek
tűzvédelmének megszervezésére legalább egy fő, középszintű tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt kell
kijelölni a feladattal érintett honvédelmi szervezet állományából.
9. Tűzvédelmi szabályzat 13. § (1) Tűzvédelmi Szabályzatot kell készíteni
a) a honvédelmi létesítményekre és
b) a száz főt meghaladó létszámú, öt napnál hosszabb ideig működő katonai táborokra.
(2) A  Tűzvédelmi Szabályzatot az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  laktanya- vagy objektumparancsnok,
az (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben a táborparancsnoki feladatokat ellátó honvédelmi szervezet parancsnoka
vagy vezetője adja ki.
(3) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  honvédelmi létesítményben elhelyezett honvédelmi szervezetek és
gazdálkodó szervezetek a honvédelmi létesítmény Tűzvédelmi Szabályzatának készítője részére saját tevékenységük
vonatkozásában adatot szolgáltatnak.
(4) A  Tűzvédelmi Szabályzat mellékleteként, a  tűzvédelmi szabályzat készítéséről szóló miniszteri rendelet
rendelkezésein felül, Tűzriadó Tervet kell készíteni
a) a felszín alatti honvédelmi létesítményekre,
b) a gép- és harcjárműtelephelyekre,
c) a zárt körletekre,
d) az ügyviteli helyiségekre,
e) a katonai légijárműhangárokra, valamint
f ) a katonai táborokra.
(5) A katonai védett létesítményekben tűzoltási, műszaki mentési tevékenységet végző honvédségi személyi állomány,
illetve hivatásos tűzoltósági személyi állomány részére a Tűzvédelmi Szabályzat mellékleteként Beavatkozási Tervet
kell készíteni. A Beavatkozási Tervben szerepeltetni kell az elzárt területtel kapcsolatos alapinformációkat, továbbá
a katonai védett létesítmény sajátosságaiból adódó eltérő beavatkozási módokat, különösen
a) a belépési jogosultságot és a beléptetés rendjét káresemény esetén,
b) a megfelelő jogosultság nélkül belépési tilalom alatt álló területeket,
c) a veszélyes anyagok jelenlétét,
d) a tűzoltási tilalommal érintett területeket,
e) a tűzvédelmi eszközök helymegjelölését, valamint
f ) az ajánlott tűzoltási módokat.
(6) A  Beavatkozási Tervet mindig hozzáférhető helyen kell tartani, valamint a  tűzoltóságok és az  MH tűzvédelmi
szerveinek együttműködési rendjéről szóló miniszteri rendeletben meghatározott helyismereti foglalkozások során
a beavatkozó állománnyal meg kell ismertetni, tűz esetén a tűzoltásra érkezett erők parancsnokának a beavatkozás
megkezdése előtt a rendelkezésére kell bocsátani.
10. Az MH tűzoltó szervezeteire vonatkozó szabályok 14. § (1) Főfoglalkozású honvédségi létesítményi tűzoltóságot kell szervezni
a) az állami repülések céljára szolgáló repülőtereken, a vonatkozó NATO-előírásoknak megfelelő eszközökkel és
erőkkel,
b) az MH légi irányítási feladatot ellátó védett létesítményében,
c) a központi gyakorlóteret üzemeltető szervezet kiképzőbázisain, valamint
d) a  lőszer, robbanóanyag és üzemanyag központi raktározását tárintézetként 5000 kg vagy 5000 liter
összesített mennyiséget meghaladó mértékben végző MH létesítményekben.
 (2) Alkalomszerűen igénybe vehető honvédségi létesítményi tűzoltóságot kell szervezni
a) a  külföldön települt magyar táborokban vagy a  többnemzetiségű táborban a  magyar kontingens
állományából, ha a magyar fél vállalta a tűzoltási szervezet létrehozását,
b) az MH azon, az (1) bekezdés c) pont hatálya alá nem tartozó lőterein, amelyek alkalmasak harcjárműfedélzeti,
páncéltörő vagy tüzérségi fegyverekkel végrehajtott éleslövészetekre, a feladat végrehajtásához szükséges
felszereléssel, a lőteret üzemeltető honvédelmi szervezet állományából, valamint
c) ahol azt a tűzvédelmi hatóság előírja, a tűzvédelmi hatóság által meghatározott erőkkel és eszközökkel.
11. Záró rendelkezések 15. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
16. § E rendelet hatálybalépését követő kilencven napon belül a hatáskörrel rendelkező honvédelmi szervezet vezetője
felülvizsgálja a honvédelmi szervezet állománytábláját vagy munkaköri jegyzékét, és ha a tűzvédelmi szakállomány
létszáma nem felel meg a  8. alcímben meghatározott rendelkezéseknek, kezdeményezi az  állománytábla vagy
a munkaköri jegyzék módosítását.
17. § Hatályát veszti a  tűzvédelem és a  műszaki mentés honvédelmi ágazatra vonatkozó különös szabályairól szóló
18/2008. (VIII. 6.) HM rendelet.
Dr. Simicskó István s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
1038/2014. (II. 6.) Korm. határozata a KÖZOP-2.5.0-09-2010-0002 számú („A Balaton vasúti megközelítése és a kötöttpályás körüljárás feltételeinek javítása előkészítése” című) projekt akciótervi nevesítéséről és támogatásának jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az  1.  melléklet szerint a  KÖZOP-2.5.0-09-2010-0002 számú, „A Balaton vasúti megközelítése és
a  kötöttpályás körüljárás feltételeinek javítása előkészítése” című, egymilliárd forintot meghaladó támogatási
igényű, kibővített műszaki tartalmú projektet,
2. elfogadja az 1. pontban meghatározott projekt kiemelt projektként történő nevesítését az 1. melléklet szerint,
 3. hozzájárul, hogy a  nemzeti fejlesztési miniszter az  1.  pontban meghatározott projekt támogatási szerződésének
módosításához szükséges intézkedéseket megtegye.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1902/2015. (XII. 8.) Korm. határozata a Nemzeti Adó- és Vámhivatal szervezeti átalakításához és az adóigazgatási rendszer megújításához kapcsolódó egyes intézkedésekről.
A Kormány a Nemzeti Adó- és Vámhivatal hatékonyabb, átláthatóbb működése, az adminisztrációs terhek csökkentése, valamint
az ügyfélbarát adóigazgatási rendszer megteremtése érdekében
 1. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy
a) tegyen javaslatot a Nemzeti Adó- és Vámhivatal új szervezeti struktúrájára vonatkozóan a 2016. január 1-jén
megvalósuló szervezeti változások figyelembevételével;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. március 31.
b) vizsgálja meg a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal foglalkoztatottjai számára az  életpálya modell bevezetésének
lehetőségét;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. március 31.
c) készítse el és nyújtsa be a Kormány részére az adózás rendjéről szóló új törvénytervezetet;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. április 30.
d) határozza meg a  Közigazgatás- és Közszolgáltatás-fejlesztés Operatív Programban nevesített,
az  „Adóügyi igazgatási eljárások egyszerűsítése, adminisztratív terhek csökkentése” című kiemelt projekt
megvalósításához szükséges intézkedéseket;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. június 30.
2. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, a  nemzetgazdasági minisztert és a  belügyminisztert,
hogy határozzák meg a  szükséges intézkedéseket egyes adóügyi ügyfélszolgálati tevékenységeknek
a kormányablakoknál történő elérhetővé tételéhez;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
nemzetgazdasági miniszter
belügyminiszter Határidő: 2016. március 31.
 3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  belügyminisztert, hogy vizsgálják meg a  rendvédelmi feladatokat
ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyával, valamint a Nemzeti Adó- és Vámhivatal hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyával kapcsolatos átjárhatóság megteremtésének lehetőségeit;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
belügyminiszter Határidő: 2016. március 31.
 4. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  belügyminisztert, hogy vizsgálják meg a  számlázó programok on-line
adatszolgáltatására vonatkozó rendszer bevezetéséhez szükséges feltételeket.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
belügyminiszter
Határidő: 2016. június 30. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2028/2017. (XII. 27.) Korm. határozata az Elektronikus Közúti Szállítási és Menetlevél Okmány bevezetéshez szükséges infrastruktúra kialakításához kapcsolódó kiegészítő forrás biztosításáról.
A Kormány felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon az  Elektronikus Közúti Szállítási és
Menetlevél Okmány bevezetéséhez szükséges infrastruktúra kialakításához szükséges 2 124 000 000 forint forrás
biztosításáról.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: felmerülés ütemében Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök