text:
2003. CXXVI. törvény a közösségi vámjog végrehajtásáról.
Az Országgyűlés az Európai Közösség belső piacának
működése és a közösségi vámjog maradéktalan érvényesülése, valamint a bevételek biztosítása érdekében, figyelembe véve a közösségi vívmányokat, a következő törvényt
alkotja:
ÉRTELMEZŐ RENDELKEZÉSEK 1. § (1) Az Európai Közösség vámjogát (a továbbiakban: közösségi vámjog) — annak elsőbbsége mellett — az
e törvény hatálya alá tartozó területen a jelen törvényt is
figyelembe véve kell végrehajtani.
(2) E törvény alkalmazásában közösségi vámjog:
a) a Tanács 2913/92/EGK rendelete a Közösségi Vám
kódex létrehozásáról (a továbbiakban: vámkódex),
b) a Bizottság 2454/93/EGK rendelete a Közösségi
Vámkódexet létrehozó 2913/92/EGK számú Tanácsi Rendelet végrehajtásáról (a továbbiakban: EK végrehajtási
rendelet),
c) a Tanács 918/83/EGK rendelete a vámkönnyítések
közösségi rendszerének felállításáról (a továbbiakban:
vámmentességi rendelet),
d) a Tanács 2658/87/EGK rendelete a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról
a módosításaikkal együtt.
(3) E törvény alkalmazásában
1. fővámhivatal: a megyeszékhelyen működő — Buda
pesten és Pest megyében a budapesti 17. számú Vámhivatal —, kiemelt feladatot, így különösen az engedélyezést, a
vámok könyvelését, a végrehajtással kapcsolatos feladatokat, elszámolásokat ellátó vámhivatal;
2. vámigazgatási eljárás: a vámhatóság által a vám- és
egyéb jogszabályok rendelkezéseinek érvényesítése érdekében végzett cselekmények összessége;
3. megbízható vámadós: az a személy, aki, illetve amelynek vezetője három hónapnál nem régebbi erkölcsi bizonyítvánnyal igazolja, hogy büntetlen előéletű, valamint
a) akinek/amelynek a kérelem elbírálása, vagy a vámhatóság ellenőrzése időpontjában nincs a magyar állami adóhatóságnál (a továbbiakban: állami adóhatóság), illetve
vámhatóságnál — engedély nélkül — az előírt, vagy a fizetési felszólításban meghatározott időtartamon túl meg
nem fizetett tartozása (a továbbiakban: kintlévőség), továbbá valamely tagállam vámhatósága által végrehajtani
kért vámtartozása, és
b) aki nyilatkozik arról, hogy nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási eljárás alatt.
A törvényt az Országgyűlés a 2003. december 22-i ülésnapján
fogadta el.
Az a) pontban meghatározott, az állami adóhatóságnál
nyilvántartott adótartozás adatait a vámhatóság közvetlenül kéri meg az állami adóhatóságtól, amennyiben a megbízható vámadós feltételeinek igazolása során ezen adótitoknak minősülő adatai kezelésére az ügyfél a vámhatóságot írásban felhatalmazza. A felsorolt feltételek fennállását a vámhatóság folyamatosan, illetve bármikor vizsgálhatja. Közhivatalok esetén az a) pontban meghatározott
erkölcsi bizonyítvány helyett a munkáltató igazolása is
elfogadható, amennyiben a munkakör betöltésének feltétele a büntetlen előélet;
4. integrált posta: olyan postai szolgáltatás, amely a postai küldeménynek a feladó által is nyomon követhető kezelése és — a címzett ellenkező rendelkezése hiányában —
személyes kézbesítése mellett kiegészül az igénybevevő
választása esetén és választása szerint a következő postai
különszolgáltatások legalább egyikével: a küldemények a
feladó által megjelölt helyen történő felvétele; garantált
kézbesítési idejű szolgáltatás; a címzett megváltoztatása
esetén a küldemény új címre történő kézbesítése; a kézbesítés igazolása; személyre szabott szolgáltatás. A szolgáltató biztosítja a küldemény vámkezelését, továbbá azt, hogy
tevékenysége alatt az mindvégig a felügyelete alatt marad,
és a küldeménnyel kapcsolatos információk és a kézbesítés
igazolása bármikor visszakereshető;
5. vámút: olyan földrajzi pont vagy terület, amelyen árut
— amennyiben jogszabály másként nem rendelkezik —
külön engedély nélkül lehet a vámhatáron átszállítani;
6. a vámfelügyelet módjai:
a) közvetlen vámfelügyelet: az áru őrzése — ideértve a
vámhivatal által üzemeltetett közvámraktárat, és a hivatalból történő raktározást — vagy hivatalos kísérése,
b) közvetett vámfelügyelet: a vámszervezet által gyakorolt minden egyéb felügyeleti forma;
7. utólagos ellenőrzés: a személyek gazdasági tevékenységéhez kapcsolódóan a közösségi vámjog és a kapcsolódó
jogszabályok rendelkezései betartásának ellenőrzése;
8. jövedéki termék: a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló törvény (a továbbiakban: jövedéki törvény) hatálya alá tartozó áru, ha annak a jövedéki törvény szerinti kereskedelméhez engedély szükséges és/vagy azt jövedéki adófizetési
kötelezettség terheli;
9. ügyfél: akit a közösségi vámjog és/vagy e törvény alapján jogok illetnek meg, és/vagy kötelezettségek terhelnek.
Ügyfélnek kell tekinteni továbbá e feladata ellátása során
a vagyonfelügyelőt, a felszámolót és a végelszámolót is;
10. a vámhivatal hivatalos helyének minősül:
a) a vámudvar, ahol a vámhatóság által előzetesen egy
ségesen meghatározott valamennyi szükséges feltétel biztosított a vámigazgatási eljárások lefolytatására, amely lehet:
I. típusú, ahol vámigazgatási eljárás lefolytatását bárki
kérheti a vámhivataltól, vagy
II. típusú, ahol a vámigazgatási eljárás lefolytatását csak
az üzemeltető kérheti;
b) a házi szemle helye, ahol a vámhivatal a házi szemlét
kérő írásbeli kérelmére mindazokat az eljárási mozzanatokat végzi el, amelyek az adott vámeljárás tekintetében a
vámellenőrzés sérelme nélkül elvégezhetők. Ez lehet:
1. eseti jellegű (eseti házi szemle), vagy
 2. rendszeres jellegű (rendszeres házi szemle);
11. közhivatal: a közhatalmi feladatokat ellátó, vala
mint a központi és helyi közigazgatási szervek;
12. nem közösségi adók és díjak: valamennyi, a vámigaz
gatási eljárás során megállapított olyan fizetési kötelezettség, amelynek kiszabását és beszedését külön jogszabályok
a Vám- és Pénzügyőrség hatáskörébe utalják, így különösen a jövedéki adó, az általános forgalmi adó, a regisztrációs adó, a környezetvédelmi termékdíj.
I. Fejezet A TÖRVÉNY HATÁLYA 2. § (1) E törvényt, valamint a Magyar Köztársaságban
alkalmazásra kerülő — behozatali vagy kiviteli eljárásra
vonatkozó — nemzetközi szerződések rendelkezéseit kell
alkalmazni az európai közösségi jog által nem szabályozott
kérdésekben az e törvény hatálya alá tartozó területen
folytatott nemzetközi áruforgalommal kapcsolatos ügyekben, ha az a vámhatóság — külön jogszabályban meghatározott — hatáskörébe tartozik.
(2) E törvény területi hatálya — a (3) bekezdésben említett kivételekkel — a Magyar Köztársaság államterületére terjed ki.
(3) Nemzetközi szerződés alapján
a) a külföldön létesített magyar vámhivatalt e törvény
hatálya szempontjából a Magyar Köztársaság államterületén működőnek, b) a Magyar Köztársaság államterületén létesített külföldi vámhivatalt pedig az államterületen kívül működőnek kell tekinteni.
(4) E törvény személyi hatálya a vámszervezetre és a
vámkódex hatálya alá tartozó személyre terjed ki, ideértve
a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvényben
(a továbbiakban: Ptk.) meghatározott valamennyi szervezeti formát is.
(5) Ha a közösségi vámjog, valamint e törvény — figyelembe véve az (1) bekezdésben foglaltakat — valamely
kérdésben nem rendelkezik, vámigazgatási ügyekben az
államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957.
évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) rendelkezéseit kell
alkalmazni.
3. § A nem közösségi adókra és díjakra a vámigazgatási
eljárásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, ha
azoknak a biztosítását, kiszabását és/vagy beszedését a külön jogszabályok a vámhatóság hatáskörébe utalják.
II. Fejezet AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG VÁMJOGÁNAK
VÉGREHAJTÁSÁRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK
A vámkódex 5. cikkéhez 4. § (1) Közvetett képviselőként árunyilatkozatot vámügynök vagy közhivatal adhat.
(2) Természetes személy a Ptk.-ban foglaltak alapján
képviselheti azt a személyt, amelynek alkalmazásában áll.
A vámkódex 6. cikkéhez 5. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntéséhez külföldi vámhatóság megkeresése szükséges, az eljárást legfeljebb 12 hónapra fel lehet függeszteni. A felfüggesztés tartama az
elintézési határidőbe nem számít be.
(2) Amennyiben a hatályos vámjogszabályok az ügyfél
kérelméhez kötötten lehetőséget biztosítanak összevont
árunyilatkozat benyújtására, úgy a hivatalból indított eljárásokban is mód van olyan döntés meghozatalára, amely az
összevont árunyilatkozaton alapul.
A vámkódex 13. cikkéhez Vámellenőrzés 6. § A vámellenőrzésre vonatkozó szabályokat is alkalmazni kell, ha külön jogszabály a vámhatóság vámigazgatási hatáskörébe utal árura vonatkozóan ellenőrzési feladatokat.
Utólagos ellenőrzés 7. § (1) A vámhatóság — külön jogszabályban meghatározott — hatáskörrel rendelkező szervei jogosultak a jogszabályok alapján utólagos ellenőrzést végezni.
(2) Az utólagos ellenőrzést végző személyek a hivatalos
eljárás megkezdése előtt kötelesek magukat igazolni és az
ellenőrzési jogosultságukat igazoló megbízólevelet bemutatni. Az utólagos ellenőrzés során az ellenőrzött személy
köteles a vámhatóság kérésére a szolgáltatott adatok és a
rendelkezésre bocsátott dokumentációk teljességéről nyilatkozatot tenni.
(3) Az utólagos ellenőrzés során az ellenőrzött köteles
a vámkódex 14. cikkében meghatározott kötelezettségeinek maradéktalanul eleget tenni. Az ellenőrzött kötelezettségének megszegése miatt az Áe.-ben meghatározott
bírsággal sújtható.
(4) A vámhatóság az utólagos ellenőrzés során az ellenőrzött vámellenőrzés alá eső külkereskedelmi tevékenységével kapcsolatos iratot és más tárgyi bizonyítékot vonhat
be. Az iratok bevonása előtt a vámhatóság az ellenőrzött
kérelmére biztosítja, hogy azokról másolatot készítsen.
(5) A vámhatóság a vizsgálat megállapításait jegyzőkönyvbe foglalja, amelyre az ellenőrzött a jegyzőkönyv
átvételét követő 8 napon belül észrevételt tehet. Észrevétel
esetén a vámhatóság a vizsgálatot folytathatja, megállapításairól ismételten jegyzőkönyvet készít. Ha a jegyzőkönyvben foglaltakra észrevételt az ellenőrzött nem tesz, a
vámhatóság a vizsgálatot befejezettnek nyilvánítja. Ha a
jegyzőkönyvben foglaltakra az ellenőrzött nem tesz észrevételt, vagy az ellenőrzött kéri, a jegyzőkönyv átadásakor
zárótárgyalást kell tartani. Ezt követően az utólagos ellenőrzés lezárásaként a vámhatóság szükség esetén határozatot hoz és megteszi a további szükséges intézkedéseket.
(6) A vámhivatal által jogerősen lezárt ügyben a vámhatóság utólagos ellenőrzést végző szerve is a vámkódex
8. cikkének figyelembevételével hozhat új határozatot.
(7) Az utólagos ellenőrzésre vonatkozó részletes szabályokat e törvény végrehajtási rendelete tartalmazza.
Vámút 8. § (1) Árut a vámhatáron átszállítani — a mellékút
használatára vonatkozó eseti engedélyezés és a határmenti
gazdálkodás keretében történő áruszállítás kivételével —
csak vámúton lehet.
(2) Vámutak a vámhatárt átszelő közforgalmú vasúti
pályák, a nemzetközi vízi utak, a határvízi kikötők, a
vámúttá nyilvánított közutak, valamint a nemzetközi forgalom számára megnyitott közforgalmú repülőterek.
Vámútnak minősül továbbá a nemzetközi áruszállításra
megnyitott csővezeték és elektromos vezeték.
(3) A vámutak megnyitása vagy megszüntetése a kormány hatáskörébe tartozik.
(4) A vámhatárt átszelő új vasúti pálya létesítésénél — a
pálya vonalának kijelölése és határállomás létesítése tekintetében — a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: országos parancsnokság) előzetes
véleményét figyelembe kell venni.
Mellékút 9. § (1) A 8. § (2) bekezdésében nem említett, a vámhatárt átszelő út, illetve az ideiglenes vagy eseti jelleggel a
nemzetközi forgalom számára megnyitott repülőtér
mellékútnak minősül. Mellékúton külön engedély nélkül
az alábbi áruk szállíthatók:
a) a határmenti gazdálkodás keretében vám- és engedélymentesen behozható és kivihető áruk,
b) a tűzoltók és/vagy a mentők vagy más segélyalakulatok feladatai teljesítésére szükséges járművek, eszközök, ha azok elemi csapás elhárítására vagy segítségnyújtás céljából nemzetközi szerződésben foglaltaknak megfelelően lépik át a vámhatárt.
(2) Abban az esetben, ha az áru szállítása vámúton
— gazdasági vagy egyéb okok miatt — nem lehetséges, a
szállítást az országos parancsnokság a Határőrség Országos Parancsnokságával, valamint a Gazdasági és Közlekedési Minisztériummal, illetve a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztériummal egyetértésben engedélyezi.
(3) A mellékúton történő áruszállításra adott engedély
tartalmazza a határátlépés engedélyezett helyét és időpontját, a behozni vagy kivinni szándékozott áru megnevezését, mennyiségét, szállítójának, címzettjének adatait, a
szállítás módját, továbbá azt, hogy a mellékúton átszállított
árut melyik vámhivatalnál és hogyan kell vámvizsgálat alá
vonni. Folyamatos áruszállítás engedélyezése esetén a
vámhivatal előírhatja olyan nyilvántartás vezetését, amelyből a szállított áruk mennyisége, azonossága utólag is
ellenőrizhető.
(4) Ha a vámutat csak meghatározott forgalom számára
nyitották meg, vagy azon meghatározott áruk nem szállíthatók, a nem engedélyezett forgalom és áru tekintetében a
vámút mellékútnak minősül.
(5) Ha nemzetközi egyezmény lehetővé teszi, áruszállítási engedély nélkül léptethető át a kizárólag személyforgalomra megnyitott határátkelőhelyen az áru- és személyszállításra is alkalmas, 3,5 tonna össztömeget meg nem
haladó közösségi honosságú gépjármű, amennyiben áruszállítást nem végez.
Azonossági jel, vámzár 10. § (1) Az áru azonosságát biztosítani kell. Az azonosság biztosítása vámzár vagy más azonossági jel alkalmazásával történhet, amelyet úgy kell alkalmazni, hogy annak
felirata, jele, számjele jól olvasható legyen. A vámzár vagy
az azonossági jel használata által az áru nem sérülhet és a
megengedett használata nem csorbulhat.
(2) Az áru azonosságának a biztosítására szolgáló zárat
vagy jelet úgy kell elhelyezni, hogy az árut tartalmazó
csomagot, tartályt vagy szállítóeszközt észrevehető nyom
hátrahagyása nélkül felnyitni, tartalmukat megváltoztatni
vagy kicserélni ne lehessen.
(3) Az azonosság biztosítására elfogadható a külföldi
vámhivatal, az engedélyezett feladó/címzett vagy a vasúti
fuvarozó által alkalmazott zárjel. Az engedélyezett feladó/címzett — tevékenységének gyakorlása során — az
illetékes vámhivatal által jóváhagyott típusú zárakat
használhatja. (4) A vámkódex 72. cikkében foglaltak figyelembevételével, ha felmerül lezárt szállítóeszközzel kapcsolatban bűncselekmény elkövetésének gyanúja és a szállítóeszköz kinyitása a hivatalos eljárás lefolytatásához
szükséges, továbbá a késedelem veszélye miatt a vámhivatal intézkedését nem lehet megvárni, a vámhivatal engedélye nélkül más rendvédelmi szerv is jogosult eltávolítani a
vámzárat vagy más azonossági jelet.
(5) A (4) bekezdés szerinti hivatalos eljárás lezárását
követően az intézkedő szerv köteles gondoskodni arról,
hogy a szállított áruknak a vámhivatali ellenőrzése biztosított legyen.
A vámkódex 14. cikkéhez A határátkelőhely tulajdonosa, üzemeltetője,
valamint a fuvarozó, szállítmányozó és a postai
szolgáltató együttműködési kötelezettsége 11. § (1) A határátkelőhely tulajdonosa, üzemeltetője,
valamint a fuvarozó, szállítmányozó és a postai szolgáltató
köteles:
a) az állomásán, kikötőjében vagy repülőterén létesített vámhivatal részére — térítés nélkül — megfelelő irodaés — szükség esetén — raktárhelyiséget biztosítani, azok
fenntartásáról és karbantartásáról gondoskodni, a kommunális szolgáltatásokat pedig térítés ellenében biztosítani,
b) a nemzetközi forgalomban közlekedő járművek
vámhatáron való tartózkodási idejének menetrendjét a
vámellenőrzéshez szükséges idő figyelembevételével megállapítani.
(2) A határátkelőhely tulajdonosa, üzemeltetője, valamint a fuvarozó, szállítmányozó és a postai szolgáltató
köteles a vámhivatal részére a vámszolgálat ellátásához
szükséges minden felvilágosítást megadni, valamint gondoskodni arról, hogy alkalmazottai végrehajtsák a vámjogszabályok rájuk vonatkozó rendelkezéseit. Az alkalmazottak kötelesek a szolgálatuk közben tudomásukra jutott
vámjogszabályokat megsértő cselekményeket a vámhivatalnak bejelenteni. A határátkelőhely tulajdonosa, üzemeltetője, valamint a fuvarozó, a szállítmányozó és a postai
szolgáltató köteles azt az alkalmazottját, aki az e bekezdésben említett kötelezettségét súlyosan vagy ismételten megszegi, a vámhivatal javaslatára a nemzetközi forgalmat ellátó szolgálatból kizárni. A vámhivatal a kötelezettség súlyos megszegésének megítélése során értelemszerűen alkalmazza az e törvény 68. §-ának (3) bekezdésében foglaltakat.
(3) A fuvarozott áru azonosítására alkalmazott vámzár
vagy más azonossági jel megsérüléséről, továbbá a fuvaro
zott áru bármilyen ok miatt szükséges kirakásáról, illetőleg
más járműbe történő átrakásáról a területileg illetékes
vámhivatalt haladéktalanul értesíteni kell.
12. § (1) A vámterületre be-, vagy onnan kilépő valamennyi vasúti jármű érkezéséről és indulásáról a vasúti
társaság köteles a vámhatóságot értesíteni.
(2) A vasúton közlekedő utasok menet közben történő
vámellenőrzése esetén a vasút köteles a vizsgálatot végzők
részére szolgálati fülkét, továbbá díjtalan utazást biztosítani.
13. § (1) A harmadik országos határvízen közlekedő vízi
jármű — a kényszerkikötés, valamint természeti katasztrófák, illetve balesetek esetén történő segítségnyújtás esetét
kivéve — csak olyan helyen köthet ki, ahol vámhivatal
működik, illetőleg csak ilyen helyen rakhat ki vagy be árut,
valamint ilyen helyen hajózhat ki vagy be személyeket. A
vízi jármű parancsnoka erről az eseményről köteles a legközelebbi vámhivatalt értesíteni.
(2) A harmadik országos határvízen közlekedő vízi jármű és annak személyzete sem menet közben, sem állomásozása alkalmával a belföldi parttal nem érintkezhet.
(3) Ha a vízi jármű olyan helyen kíván kikötni, ahol
vámhivatal nem működik, a jármű parancsnoka köteles ezt
a körülményt az ellenőrző vizsgálat alkalmával bejelenteni.
(4) Ha a vízi jármű üzemanyag felvétele, élelmiszerkészletének kiegészítése céljából köt ki a harmadik országos
határvízi és határkikötőben, a vámhatóság eltekinthet a
vízi jármű vámvizsgálatától, a kikötőben tartózkodó vízi
jármű azonban vámhivatali felügyelet alatt áll.
(5) A vízi jármű készletkönyvében feltüntetett fogyasztási készletet — a (6) bekezdésben meghatározott eset
kivételével — csak a vízi jármű fedélzetén lehet felhasználni.
(6) A vízi járműnek a vámterületen való indokolt tartózkodása esetén — a vízi jármű parancsnoka kérésére — a
vámhivatal a fedélzeti felhasználással azonos módon engedélyezheti a fogyasztási készlet időarányos részének a vámterületen történő felhasználását.
(7) A vámhatóság a nem közösségi árut szállító, illetve
a vámterületről kiléptetés céljából továbbított vízi jármű
parancsnokát megkülönböztetett lobogó használatára kötelezheti.
14. § (1) Ha nemzetközi szerződés másként nem rendelkezik, a vámterületre érkező vagy onnan távozó légi járműnek — a kényszerleszállás esetét kivéve — csak olyan repülőtéren lehet le-, illetőleg felszállnia, ahol vámhivatal működik, vagy ahol a mellékúton való közlekedés szabályai
szerint az illetékes belföldi szervek a légi jármű le-, illetőleg
felszállását engedélyezték.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakon kívül a fel- és leszállás természeti katasztrófák és balesetek esetén segítségnyújtás céljából a szükséges helyen történhet meg.
(3) A vámterületre érkező vagy onnan távozó valamennyi légi jármű érkezéséről és indulásáról a nemzetközi
közforgalmú repülőtér üzemeltetője köteles a vámhivatalt
értesíteni.
(4) A légi jármű parancsnokának gondoskodnia kell
arról, hogy a vámhivatal engedélye nélkül a légi járműből
ne rakjanak ki árut, és az utasok ne távozzanak el, feltéve,
hogy ez nem veszélyezteti az élet- és vagyonbiztonságot. A
légi jármű csak a vámellenőrzés megtörténte után folytathatja útját.
(5) Nemzetközi légi forgalomban közlekedő légi jármű
kényszerleszállása esetén az azt észlelő szerv vagy személy
köteles értesíteni a legközelebbi vámhatóságot.
(6) A nemzetközi közforgalmú repülőtér üzemeltetőjének az erre vonatkozó közösségi jog betartása mellett gondoskodnia kell olyan terület létrehozásáról (a továbbiakban: tranzitterület), ahol a harmadik országokból megérkezés alkalmával az áruk bejelentése előtt, vagy a harmadik
országokba induláskor az áruknak a felszállás alkalmával
történő bejelentése után az áruk, illetve az érkezés vagy
elindulás közötti időszakban az utasok (a továbbiakban:
tranzitutasok) tartózkodhatnak.
(7) A nemzetközi közforgalmú repülőtéren az országos
parancsnokság által engedélyezett tranzitterületen, az
üzemidő alatt biztosítani kell a személy- és áruforgalom
folyamatos vámellenőrzését a harmadik országba történő
kilépés és kivitel, illetőleg a harmadik országból történő
belépés és behozatal szabályai szerint. A tranzitterületen
az ott dolgozók az üzemeltető által kiállított, és a tranzitterület felügyeletét ellátó vámhivatal által érvényesített
belépési engedéllyel tartózkodhatnak. A tranzitterületen
dolgozó személyekre nem vonatkoznak a harmadik országból belépő személyekre megállapított vámkedvezmények.
(8) Aki a tranzitterületen a tranzitutasok számára kiskereskedelmi értékesítési tevékenységet folytat, köteles azt a
vámhivatalnak bejelenteni. A tranzitterületre vámhivatali
ellenőrzés mellett értékesítés céljából kiszállított áru vámfelügyelet alatt áll. A kiskereskedelmi értékesítés csak akkor engedélyezhető, ha az árut értékesítő személy garanciát vállal a vámelőírások betartására és biztosítja, hogy
ezeket az árukat csak olyan személyeknek értékesíti, akik
közvetlenül ezt követően légi úton harmadik országba
utaznak és nincs lehetőségük arra, hogy az árukat a Közösség vámterületén hagyják. A vámhivatal felhívására a kiskereskedelmi értékesítést végző a vámelőírásoknak megfelelően a számviteli szabályok figyelembevételével köteles
elszámolni.
(9) A nemzetközi közforgalmú repülőtér üzemeltetője
a vámellenőrzés ellátásának biztosítása érdekében a repülőtéren működő vámhatóság elhelyezését, továbbá az elhelyezésére szolgáló épületek fenntartását és karbantartását
térítésmentesen, a kommunális szolgáltatásokat térítés ellenében biztosítja. Hatóságok, fegyveres erők és szervek együttműködési
kötelezettsége
15. § (1) A közösségi vámjogba, illetve az e törvénybe
ütköző cselekmény észlelése, gyanúja esetén minden hatóság köteles azt a legközelebbi vámhivatalnak bejelenteni.
A vámhatóság a tudomására jutott, a Közösség pénzügyi
érdekeit sértő szabálytalanságokról vagy csalásokról haladéktalanul tájékoztatja a Pénzügyminisztériumot.
(2) Ha közigazgatási szerv alkalmazásában álló személy
hivatalos eljárása során vámjogszabályt sértő cselekményről szerez tudomást, köteles azt a legközelebbi vámhivatalnál vagy rendőri szervnél bejelenteni. A rendőri szervek a
bejelentésről kötelesek a legközelebbi vámhivatalt tájékoztatni.
(3) A vámszervezet szervei és más, a nemzetközi áruforgalom szabályozásának ellenőrzésében illetékes hatóságok, intézmények, valamint a polgári nemzetbiztonsági
szolgálatok, a fegyveres erők és rendvédelmi szervek a
jogszabályban meghatározott feladataik ellátása érdekében az adatkezelési, adatvédelmi szabályok betartásával
kötelesek hivatalos eljárásuk során együttműködni.
(4) Az együttműködési kötelezettség más hatóságokat
és szerveket a vámellenőrzés végzésére nem jogosít fel,
vámellenőrzést kizárólag a vámszervezet szervei végezhetnek.
(5) A Határőrség a beutazási és tartózkodási tilalom
megszegése miatt elfogott személyeknél talált árut — a
vámhatóság nyomozati hatáskörébe nem tartozók kivételével — köteles átadni a Vám- és Pénzügyőrség illetékes
szervének további vizsgálat végett.
(6) A Vám- és Pénzügyőrség nyomozati hatáskörébe
nem tartozó áruk vámjogi sorsát a büntetőeljárás jogerős
befejezése után a közösségi vámjog és e törvény és végrehajtási rendeletének előírásai szerint kell rendezni.
A vámkódex 15—16. cikkéhez Vámtitok 16. § (1) Vámtitok minden, a vámigazgatási eljárással
kapcsolatos tény, adat, körülmény, igazolás vagy információ.
(2) A vámhatóság az eljárása során birtokába kerülő
adatokat — a személyes adatok, a vámtitok és adótitok
védelmére vonatkozó szabályokat betartva — kezeli és az
elévülési idő elteltéig megőrzi. A vámhatóság alkalmazottja, volt alkalmazottja, az ellenőrzésbe vagy az eljárásba
bevont szakértő és minden más személy, akinek feladatai
val összefüggésben vámtitok vagy más titok jut a tudomására, köteles azt megőrizni. A vámhatóságot a hivatali
eljárása során tudomására jutott minden irat, adat, tény,
körülmény tekintetében titoktartási kötelezettség terheli.
(3) A vámeljárással összefüggő tényt, adatot, iratot a
hivatalos statisztikai szolgálathoz tartozó szervek statisztikai célra felhasználhatják, ha a titoktartási kötelezettség
megtartását a feldolgozás során biztosítják és — amennyiben a statisztikáról szóló törvény másként nem rendelkezik — azt a későbbi egyedi azonosításra alkalmatlanná
teszik.
(4) A vámhatóság tájékoztatja a vámtitokról
a) megkeresésre a bíróságot,
b) az ügyészt, valamint általa jóváhagyott megkeresésre
a nyomozó hatóságot, ha a tájékoztatás a büntetőeljárás
megindítása vagy lefolytatása érdekében szükséges,
c) a nemzetbiztonsági szolgálat főigazgatója által engedélyezett megkeresés alapján a törvényben meghatározott
feladatkörében eljáró nemzetbiztonsági szolgálatot,
d) az állami adóhatóságot, az adózási, ellenőrzési,
visszatartási és végrehajtási feladatok ellátása céljából,
e) az Állami Számvevőszéket, a Kormányzati Ellenőrzési Hivatalt, továbbá az Európai Bizottság Csalás Elleni
Hivatala (OLAF) nemzeti kapcsolattartó szervét, ha a tájékoztatás az általuk végzett ellenőrzéshez szükséges,
f) a közös agrárpolitika végrehajtásából adódó ellenőrzési és nyilvántartási feladok ellátása céljából a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatalt,
g) a piacfelügyeleti/fogyasztóvédelmi feladatok ellátása
érdekében a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőséget és annak
útján a megyei fogyasztóvédelmi felügyelőségeket,
h) az agrárrendtartással és a piacvédelmi elemzéssel
összefüggő feladatok ellátásához a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztériumot,
i) a piaci árinformációs rendszer működtetése céljából
az Agrárgazdasági Kutató és Informatikai Intézetet,
j) a környezetvédelmi és természetvédelmi hatóságokat
a feladataik ellátásához szükséges adatok vonatkozásában,
k) felügyeleti tevékenysége ellátása érdekében, nemzetgazdasági, adó- és vámpolitikai, továbbá piacvédelmi
elemzési célból, valamint a Közösség költségvetésébe történő befizetések teljesítésével kapcsolatos feladatok ellátása céljából a Pénzügyminisztériumot,
l) statisztikai célra a Központi Statisztikai Hivatalt,
m) külön jogszabályban meghatározott ellenőrzési cél
ra az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztériumot, illetve a Külügyminisztériumot,
n) a kőolaj és kőolajtermék biztonsági készletezésével
összefüggő feladatok ellátásához a Kőolaj és Kőolajtermék
Készletező Szövetséget,
o) a fizetési mérleg összeállításához a Magyar Nemzeti
Bankot,
p) az e célra nyilvántartásba vett közös jogkezelést végző szervezeteket, a szerzői jogi törvényben meghatározott
igény érvényesítésével összefüggő feladatok ellátásához,
q) a vállalkozói igazolvánnyal kapcsolatos engedélyezési feladatok ellátása céljából a körzetközponti jegyzőt,
r) megkeresésre a hagyatéki eljárásban eljáró közjegyzőt, s) vámpolitikai, kereskedelempolitikai és piacvédelmi
elemzési célból összesített adatokról a Külügyminisztériumot.
(5) A vámhatóság és
a) a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium Engedé
lyezési és Közigazgatási Hivatala megfigyelési és/vagy engedélyezési, b) a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal az engedélyezési, a bizonylatolási és export-visszatérítési,
c) az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal az adózási,
ellenőrzési, visszatartási és végrehajtási
feladataik teljesítése érdekében — ha az adatvédelem feltételei biztosítottak — rendszereiket összekapcsolva egyedi adatkezelést végezhetnek.
(6) A vámtitok körébe tartozó adatok a Közösség és a
tagállamok szervei részére a vonatkozó jogszabályok, valamint az e törvényben foglaltak alapján adhatók át.
(7) A vámhatóságok együttműködésére vonatkozó nemzetközi szerződések alapján a vámhatóság harmadik országba is továbbíthat személyes és egyedi adatot, amennyiben az adatkérő vámszerv az adatvédelem feltételeinek
eleget tesz.
(8) Az adatok átadásáról az érintettet kérelmére az adatvédelmi törvény szabályai szerint tájékoztatni kell.
(9) A személy jogosult a saját forgalmára vonatkozó
adatok lekérésére.
(10) Piackutatásra vagy egyéb célra díjfizetés ellenében
adható át olyan forgalmi adat, amely személlyel nem azonosítható, azonban nem adható át adat stratégiai termékekről, így különösen az állami tartalék célú áruforgalomról, a nemzetbiztonsági és honvédelmi célú áruforgalomról, továbbá ha a forgalmazásban az exportőr, importőr
vagy gyártó száma háromnál kevesebb. A fizetendő díj
mértékének meghatározó szempontjait e törvény végrehajtási rendelete tartalmazza.
17. § (1) A vámhatóság a Vám- és Pénzügyőrség törvényben meghatározott feladat- és hatáskörébe tartozó eljárás
során az általa adott vámazonosító szám (a továbbiakban:
VPID szám) alapján az ügyfelet nyilvántartásba veszi és
nyilvántartja.
(2) A vámhatóság
a) a nem természetes személy adatai közül annak nevét,
rövidített nevét, székhelyének, központjának vagy állandó
üzleti vállalkozásának címét, levelezési címét, továbbá a
Közösség területén letelepedett személy esetén közösségi
adószámát és pénzforgalmi számlájának jelzőszámait,
b) a természetes személyeket a személyazonosításra alkalmas adatok (név, lakóhely, születési év, hó, nap, anyja
neve, valamint az adóazonosító jel), vagy a fenti adatok
hiányában az útlevél adatai (név, születési hely és idő,
útlevélszám) alapján nyilvántartja.
(3) Amennyiben a (2) bekezdésben meghatározott adatok a vámeljárás megkezdésekor a vámhatóság nyilvántartásában nem szerepelnek, akkor azokról az ügyfélnek a
vámeljárást lefolytató vámhivatalnál írásban nyilatkoznia
kell az adatok hitelességét bizonyító okiratok bemutatása
mellett.
(4) Amennyiben az adós más szervezettel jogelődi vagy
jogutódi viszonyban van, akkor a (2) bekezdésben felsorolt
adatokról valamennyi jogelőd, illetve jogutód tekintetében
is nyilatkoznia kell.
(5) Az ügyfél — a természetes személy kivételével — a
(2) és (4) bekezdésben meghatározott adataiban bekövetkezett változásokat a változást követő 15 napon belül a
vámhatóságnál köteles írásban bejelenteni.
(6) A vámhatóság feladatának ellátásához, valamint a
birtokába került adatok ellenőrzéséhez, a személy és az áru
azonosítása érdekében a következő nyilvántartásokból igényelhet adatot:
a) a személy azonosítása érdekében a természetes személy adatainak és lakcímének nyilvántartásából, útlevélszám alapján az útlevél-nyilvántartásból, valamint a cégbírósági nyilvántartásból,
b) az áru és gépjármű azonosításához a gépjármű-nyilvántartásból,
c) a megbízható vámadós feltételeként előírt büntetlen
előélet vizsgálata céljából a bűnügyi nyilvántartásból,
d) az állami adóhatóság adósnyilvántartásából,
e) törvényi felhatalmazás alapján az abban meghatáro
zott nyilvántartásokból. (7) A vámhatóság megkeresésére a hitelintézet a vámérték meghatározása jogszerűségének, a vámtartozás, valamint a nem közösségi adók és díjak befizetésének ellenőrzéséhez pénzforgalmi adatokat térítésmentesen szolgáltat.
(8) A vámhatóság a személyiadat- és lakcímnyilvántartás
szervétől természetes személyazonosító adatokkal vagy a
személyiadat- és lakcímnyilvántartás szerve által képzett
kapcsolati kóddal vehet át adatokat.
(9) A vámkódex 16. cikkében foglaltak az egyéb jogszabályokból — így különösen az adózás rendjéről, valamint
a számvitelről szóló törvény rendelkezéseiből — eredő
megőrzési kötelezettséget nem érintik.
A vámkódex 20. cikkéhez 18. § Az Európai Bizottság által nemzeti hatáskörbe
utalt feladatok — a kedvezményre vonatkozó kérelmek
összegyűjtése, ellenőrzése és továbbítása az Európai
Bizottsághoz — végrehajtásáról a Vámtarifa Bizottság
gondoskodik.
A vámkódex 22. cikkéhez 19. § (1) Az exportszállításokhoz igényelt származási
bizonyítványok kiállítása és igazolása — a nem preferenciális származás és a (2) bekezdés kivételével — az illetékes
vámhatóság feladata.
(2) A közös agrárpolitika hatálya alá tartozó termékek
esetében az (1) bekezdésben meghatározott származási bizonyítványok kiállítása és igazolása a Földművelésügyi és
Vidékfejlesztési Minisztérium által kijelölt intézmény feladata.
(3) A származás meghatározására vonatkozó részletes
szabályokat e törvény végrehajtási rendelete tartalmazza.
A vámkódex 27. cikkéhez 20. § A kedvezményes vámra vonatkozó, meghatározott
nyomtatványokat a Vám- és Pénzügyőrség által kiírt közbeszerzési pályázaton nyertes nyomda állíthatja elő. Ha
külön jogszabály eltérően nem rendelkezik, e szabályt kell
alkalmazni a vámigazgatási eljárás során használatos egyéb
nyomtatvány előállítására is.
A vámkódex 35. cikkéhez 21. § Az árfolyamot a Magyar Nemzeti Bank hivatalos
közleményben teszi közzé.
A vámkódex 51. cikkéhez 22. § Átmeneti megőrzési raktárként üzemeltethető:
a) a fuvarozó, a szállítmányozó, továbbá az engedélye
zett címzett, valamint a vámudvart üzemeltető — rendszeres tevékenysége keretében — telephelyére érkező, átmeneti megőrzés alá vont vámáru vámhatóság által engedélyezett tárolási helye (helyiség, terület),
b) az a) pontban foglaltakon kívül bármely — a vámérdek biztosításának szem előtt tartásával és az árunyilatkozatot adó kérésének figyelembevételével megállapított —
a vámhatóság által kijelölt tárolási hely.
A vámkódex 53. cikkéhez 23. § (1) A vámkódex 49. cikkének (1) bekezdésében
meghatározott — ugyanezen cikk (2) bekezdése alapján
meghosszabbított vagy csökkentett — határidő letelte után
a vámhivatal a hatályos jogszabályok alapján intézkedik a
vámtartozás és a nem közösségi adók és díjak kiszabása és
a beszedés eredménytelensége esetén
a) az áru értékesítése, vagy
b) megsemmisítése, illetve alaktalanítása
érdekében. (2) Abban az esetben, ha az áru értékesítése nem lehetséges, de az forgalomképes, megsemmisítés helyett — a
jövedéki termék kivételével — karitatív célra felhasználható.
(3) Nem lehet értékesíteni vagy karitatív célra felhasználni, hanem meg kell semmisíteni azt a nem közösségi
árut, amely az emberi, állati életre vagy növényre, testi
épségre, egészségre veszélyes vagy az a külön jogszabályban
meghatározott engedélyekkel nem rendelkezik.
A vámkódex 56. cikkéhez 24. § A megsemmisítést a 23. §-ban foglaltakra figyelemmel kell végrehajtani.
A vámkódex 57. cikkéhez 25. § Amennyiben az árut jogosulatlanul vitték a vámterületre vagy elvonták a vámfelügyelet alól, illetve gazdátlan
dolog, a 23. §-ban, illetve a külön jogszabályban foglaltak
szerint kell eljárni.
A vámkódex 58. cikkéhez 26. § A vámkódex 58. cikkének (2) bekezdésére figyelemmel törvény, kormányrendelet vagy a pénzügyminiszterrel egyeztetve az érdekelt miniszterek rendelete egyes
áruk forgalmát engedélyhez kötheti vagy más módon korlátozhatja.
A vámkódex 60. cikkéhez A vámeljárásra vonatkozó hatásköri és illetékességi
szabályok
27. § Az áruk vámeljárás alá vonására, a vámtartozás
kiszabására, beszedésére — ideértve a visszatérítést is — és
könyvelésére a vámhivatal (fővámhivatal) jogosult.
28. § (1) Az áru vámeljárás alá vonására — a (2) bekezdésben foglaltak kivételével — az a vámhivatal illetékes,
amelynek illetékességi területén az árut vámeljárás alá
bejelentik.
(2) A pénzügyminiszter az (1) bekezdéstől eltérő illetékességi szabályt is megállapíthat.
Engedélyezésre vonatkozó hatásköri és illetékességi
szabályok 29. § (1) Az engedélyezési eljárásra — a (2) bekezdésben
foglaltak kivételével — az a fővámhivatal rendelkezik hatáskörrel, amelynek illetékességi területén a kérelmezett
tevékenységet gyakorolni kívánják.
(2) A pénzügyminiszter külön rendeletben az (1) bekezdéstől eltérő hatásköri és/vagy illetékességi szabályt is megállapíthat.
A vámkódex 61. cikkéhez 30. § A vámhatóság a vámkódex 61. cikkének b) pontja
alapján annak engedélyezi az adatfeldolgozási technika
alkalmazását, aki árunyilatkozat benyújtására jogosult, és
teljesíti a vámhatóság által közzétett technikai feltételeket.
A vámkódex 63. cikkéhez 31. § Az Egységes Vámárunyilatkozat (a továbbiakban:
EV) nem formanyomtatványon történő kitöltésének és
benyújtásának feltételeit e törvény végrehajtási rendelete
tartalmazza.
A vámkódex 75. cikkéhez 32. § Az értékesítésre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, ha a vámkódex 75. cikkének a) pontjában foglalt
okok miatt a bejelentő részére az áru nem adható ki, és
azzal kapcsolatban más vámjogi intézkedés sem hozható.
A vámkódex 76. cikkéhez 33. § Ha a közösségi vámjog eltérő rendelkezést nem
tartalmaz, a kiegészítő árunyilatkozat benyújtására vonatkozó határidőket a fővámhivatal a kérelmezett vámtartozás fizetési móddal összhangban állapítja meg.
A vámkódex 77. cikkéhez 34. § (1) Amennyiben a szóban bejelentett árura behozatali vagy kiviteli vámtartozás keletkezik, a vámtartozás
megfizetéséről a vámhivatal az e törvény végrehajtási rendeletében meghatározott mintájú elismervényt — Vámjegyet — ad ki.
(2) Amennyiben a vámhatóság elektronikus árunyilatkozat adásra adott engedélyt, úgy az elektronikus árunyilatkozat adással együtt a vámkódex 62. cikkének (2) bekez
désében hivatkozott kísérőokmányokat nem kell benyújtani. A vámkódex 86. cikkéhez
35. § Az engedély megadásához az alábbi garanciális
feltételekkel kell a kérelmezőnek rendelkeznie:
a) amennyiben a vámjogszabályok szerint szükséges, az
e törvény 44. §-ában meghatározott összegű biztosítékot
nyújt, és
b) igazolja, hogy megbízható vámadós. A vámkódex 89. cikkéhez
36. § Az áru helyzetének rendezése érdekében a vámhivatal az e törvény 23. §-a szerint jár el.
A vámkódex 90. cikkéhez 37. § Annak, akire az engedélyes jogai és kötelezettségei
a vámhatóság engedélyével átszállnak, mindazon engedélyezési és egyéb feltételeknek meg kell felelnie, amelyek az
engedély megadásához szükségesek.
A vámkódex 97. cikkéhez 38. § A vámkódex 97. cikke (2) bekezdésének b) pontja
értelmében csak a Magyar Köztársaság államterületén történő árutovábbítási eljárásban:
a) a magyar vámhivatal által engedélyezett, az államterületen végzett árutovábbítási eljárásokhoz elegendő egy
olyan személy, aki jogosult árukat nyilvántartásba vétellel
vámeljárásra bocsátani. A becsatolt kísérő okmánynak tartalmaznia kell az áru mennyiségét és fajtáját, és hivatkoznia kell az egyszerűsített eljárásra. Ebben az esetben az
egyszerűsített eljárás engedélyese főkötelezettnek minősül, és az árutovábbítás során esetleg felmerülő vámtartozás, valamint a nem közösségi adók és díjak fedezetéül az
engedélyéhez nyújtott biztosíték szolgál,
b) azoknak a személyeknek, akik az árutovábbítási eljárás során a biztosíték nyújtása alól mentességet kaptak
vagy összkezességet biztosítottak, a lakóhelyük vagy a székhelyük szerint illetékes fővámhivatal olyan könnyítéseket
engedélyezhet, amelyek mentesítik őket az írásos árunyilatkozat benyújtási kötelezettség alól. Ebben az esetben az
engedélyes főkötelezettnek minősül,
c) a hivatalos vizsgálat alatt a kísérettel továbbított
áruk árutovábbítási eljárásra bocsátottnak tekintendők akkor, ha a vámhivatal az eljárás egyszerűsítése vagy különleges közérdek céljából lemond a bemutatás, a bejelentés
és az árutovábbítási okmány kiállításának kötelezettségéről,
d) az indító vámhivatal hivatalos helyén kívül végzett
vámkezelésre nyújtott biztosíték, vagy az ilyen biztosítékról való lemondás is az indulás helyétől a vámkezelés
helyéig történő árutovábbítási eljárásnak minősül,
e) a természeti katasztrófák vagy egyéb rendkívüli események bekövetkeztekor, illetve rendkívüli helyzetekben
nyújtandó segítség céljából történő árutovábbítási eljárás
során a vámhivatal a bejelentés egyszerűsítését engedélyezheti, ha az eset körülményei alapján feltételezhető, hogy a
vámelőírásokat nem sértik meg,
f) a 170/2002. (VIII. 7.) Korm. rendelettel kihirdetett, a
Nemzetközi Vasúti Árufuvarozásról szóló Megállapodás
(SZMGSZ) II. Rész 7. Cikke szerinti fuvarlevéllel
(a továbbiakban: SZMGSZ fuvarlevél) történő árutovábbítási eljárásra vonatkozó részletes szabályokat e törvény
végrehajtási rendelete állapítja meg.
A vámkódex 100—113. cikkéhez 39. § A vámraktározásra vonatkozó végrehajtási szabályokat e törvény végrehajtási rendelete határozza meg.
A vámkódex 166—181. cikkéhez 40. § (1) A vámterület egyes részei vámszabad területté
nyilváníthatók, ha
a) az nemzetgazdasági okokból indokolt,
b) az a nemzetközi áruforgalmat elősegíti, és
c) a gazdasági igények és az igazgatási költségek ésszerű
arányát eredményezi. (2) A vámszabad területeket a pénzügyminiszter a gazdasági és közlekedési miniszterrel egyetértésben jelöli ki és
jelenti be az Európai Bizottságnak.
(3) Az (1) bekezdés alapján vámszabad területté nyilvánított területen az egyes üzemeltetők részére vámszabad
területi vagy vámszabad raktári engedélyt, valamint a vámszabad területen történő építkezésre vonatkozó előzetes
jóváhagyást az illetékes vámhivatal adja ki.
(4) A vámszabad területen történő ellenőrzéseket az a
vámhivatal látja el, amelynek illetékességi területén a vámszabad terület található.
A vámkódex 182. cikkéhez 41. § (1) A vámkódex 182. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdése alapján a nem közösségi áru a
magyar állam részére felajánlható. A vámhivatal a felajánlást ellenszolgáltatás nélkül és csak akkor fogadhatja el, ha
az áru előreláthatóan értékesíthető.
(2) Az értékesítés meghiúsulása esetén a 23. §-ban foglaltak szerint kell eljárni.
A vámkódex 189. cikkéhez Biztosíték a vámtartozás fedezetére
42. § A vámkódex 189. cikk (4) bekezdésében említett
hatóság alatt a tagállamok közhivatalait, azokat a nemzetközi szervezeteket, amelyeknek legalább egy tagállam a
tagja, valamint a tagállamok állami vasúttársaságainak és
postáinak működését biztosító szerveit kell érteni.
A vámkódex 192. cikkéhez 43. § (1) Biztosítékot kell nyújtani a közösségi vámjogban előírtakon kívül — a közhivatalok és a (2) bekezdésben foglalt eset kivételével — a szabad forgalomba kerülés
esetén felszámítható vám és nem közösségi adók és díjak
összegének erejéig
a) az átmeneti megőrzés alatt lévő árura,
b) a vámraktár üzemeltetéséhez, ideértve a vámkódex
168a. cikk (1) bekezdését is,
c) a közös agrárpolitika, valamint a nemzeti agrártámo
gatási rendszer keretében előfinanszírozás esetén az áru
vámraktárba történő helyezésekor.
(2) Az EK végrehajtási rendelet 248. cikkében foglalt
különbözeti biztosítékot nem kell külön biztosíték formájában nyújtani, ha arra az e törvény 44. §-ának (2) bekezdésében meghatározott vámeljáráshoz nyújtott biztosíték
fedezetet nyújt.
(3) A vámkódex 97. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglaltak alkalmazása során nem kell külön biztosítékot nyújtani, ha a halasztott vámfizetési engedéllyel rendelkező az engedélyéhez nyújtott biztosítéka terhére kéri
az árutovábbítást, és az fedezetet nyújt a szabad forgalomba kerülés esetén felszámítható vám és nem közösségi adók
és díjak összegére.
(4) Az e törvény 38. §-ának e) pontjában foglaltak alkalmazásakor a vámhivatal eltekinthet a biztosíték nyújtásától.
44. § (1) A (2) bekezdésben meghatározott engedélyekhez nyújtandó biztosíték összegét, de legalább ezer eurónak megfelelő, a vámkódexben a vámokra meghatározott
átváltási árfolyammal átszámított forintban meghatározott összeget a kérelmező a forgalmi adatai vagy üzleti
terve alapján állapítja meg.
(2) Átmeneti megőrzés, gazdasági vámeljárások, egyszerűsített eljárások és halasztott fizetési engedély esetében
— amennyiben nemzetközi szerződés, a közösségi vámjog
vagy e törvény eltérően nem rendelkezik — a biztosíték
mértéke az adott vámeljárásra vonatkozó árunyilatkozat
elfogadásának időpontjában a szabad forgalomba kerülés
során felszámítható vám és nem közösségi adók és díjak
együttes összege.
A vámkódex 193. cikkéhez 45. § (1) A vámbiztosíték — a készpénz letétbe helyezésén vagy a kezességvállaláson túl — az annak nyújtására
kötelezett választása szerint lehet:
a) hitelintézet által vállalt bankgarancia, vagy
b) banki fedezetigazolás, vagy
c) biztosítási szerződés.
(2) A vámbiztosítékként elfogadható bankgarancia
meghatározott összegre szól és a vámkódex 199. cikkében
meghatározott határnapig érvényes.
(3) Vámbiztosítékként azt az eredeti bankgaranciát kell
elfogadni, amely tartalmazza:
a) a garanciát nyújtó hitelintézet megnevezését, bankszámlaszámát, b) a megbízó nevét, címét, bankszámlaszámát és adószámát,
c) annak a tevékenységnek (célnak) a megnevezését,
amelynek alkalmazásával kapcsolatban a garancianyilatkozatot kiadták,
d) a garancia összegét számmal és betűvel,
e) a kedvezményezett vámhatóság megnevezését,
f) a garanciavállaló feltétel nélküli kötelezettségválla
lását arra vonatkozóan, hogy a kedvezményezett első írásbeli felszólítására — az alapjogviszony vizsgálata nélkül —
a kézhezvételtől számított három banki munkanapon belül
az igénybejelentésben megjelölt államháztartási számlára
megfizeti megbízója lejárt vámtartozását. Az írásbeli felszólításnak, igénybejelentésnek tartalmaznia kell az ügyfél
azonosító adatait — név, cím, adószám, a jogutódlással
kapcsolatos adatok —, a kiszabott vámtartozás összegét, az
előírt és nem teljesített fizetési határidőt, a tevékenységi
engedély típusát és a határozat számát.
(4) A hitelintézet garanciavállalási kötelezettségének
határidő előtti visszavonásáról hitelt érdemlő módon, tértivevényes levélpostai küldeményben köteles értesíteni a
kedvezményezett vámhatóságot. A visszavonás az arról
szóló értesítés átvételétől számított 16. napon lép hatályba.
A hitelintézet a garanciavállalási kötelezettség alól akkor
mentesül, ha megszűnik a biztosítéknyújtás indokoltsága.
(5) A vámhatóság vámbiztosítékként olyan eredeti fedezetigazolást fogadhat el, amely szerint elkülönített számlán
meghatározott összeg a vámtartozás kiegyenlítésére rendelkezésére áll és a vámhatóság az igényét a számlával
szemben benyújtott, a fedezetigazolásra hivatkozó azonnali beszedési megbízással érvényesítheti.
(6) Vámbiztosítékként azt az eredeti biztosítási szerződést kell elfogadni, amely a (2)—(3) bekezdésben foglaltakat értelemszerűen tartalmazza.
(7) A biztosító a kötelezettségének határidő előtti
visszavonási szándékáról tértivevényes levélpostai küldeményben köteles értesíteni a kedvezményezett vámhatósá
got. A visszavonás az arról szóló értesítés átvételétől számított 16. napon lép hatályba. A biztosító kötelezettségvállalása alól akkor mentesül, ha megszűnik a biztosítéknyújtás indokoltsága.
(8) Ha a vámhivatal bankgaranciát, fedezetigazolást,
biztosítási szerződést vámbiztosítékként elfogad, az arról
szóló okmányok eredeti vagy közjegyző által hitelesített
másolati példányát bevonja, és nyilvántartása mellékleteként kezeli.
46. § A vámhatóság vámbiztosítékként azt a készpénz
letétbe helyezést fogadja el, amely a Vám- és Pénzügyőrség
kezelésében lévő központi vámletét számlán a vámhatóság
által meghatározott egyedi azonosítással rendelkezése alá
került. Az egyedi azonosítás részletes szabályait e törvény
végrehajtási rendelete határozza meg.
A vámkódex 195. cikkéhez 47. § A vámhatóság azt az írásban vállalt kezességet
hagyja jóvá, amely esetében az e törvény 45. §-ában meghatározott formában nyújtott biztosíték a kezes kötelezettségének azonnali és maradéktalan teljesítését biztosítja. A
kezességvállalás részletes szabályait e törvény végrehajtási
rendelete határozza meg.
48. § (1) A nem közösségi adókat és díjakat a vám biztosítására vonatkozó szabályok szerint, a (2)—(3) bekezdésben meghatározott eltérésekkel kell biztosítani.
(2) Mentes az általános forgalmi adó biztosítása alól a
vámigazgatási eljárásban az az adóalany, akinek folyamatos működés mellett a tárgyévet megelőző kettő egymást
követő naptári éven belül nem keletkezett az állami adóhatóságnál és/vagy a vámhatóságnál kintlévősége és az adózó az erre vonatkozó, adótitoknak minősülő adatának a
vámhatóság részére történő átadásához hozzájárul.
(3) Az általános forgalmi adó összegének ötven százalékát kell biztosítania vámigazgatási eljárásban annak az
adóalanynak, akinek a tárgyévet megelőző naptári évben
nem keletkezett az állami adóhatóságnál és/vagy a vámhatóságnál kintlévősége.
A vámkódex 201. cikkéhez 49. § A vámkódex 201. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában az a személy is adós, aki a bejelentőnek olyan
valótlan adatot, illetve hamis okmányt bocsát rendelkezésre, amely a bejelentés alapjául szolgál. Ebben az esetben a
tartozás keletkezésének időpontja az árunyilatkozat elfogadásának időpontja.
A vámkódex 217—224. cikkéhez 50. § A vámösszegek megállapítása, valamint azok beszedése, könyvelése annak a vámhivatalnak a feladata,
amelynek illetékességi területén a vámtartozás keletkezett
vagy a vámkódex 215. cikke alapján keletkezettnek kell
tekinteni.
51. § (1) A vámkódex 217. cikke (2) bekezdésének végrehajtásakor a Közösségek saját erőforrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról
szóló, a Tanács 1150/2000/EK rendelete előírásait kell alkalmazni. Az erre vonatkozó részletes szabályokat e törvény végrehajtási rendelete határozza meg.
(2) Ha a vámkódex 221. cikke szerint a vámösszeget az
adóssal nem kell közölni, akkor ezt az összeget a könyvszerinti nyilvántartásba sem kell felvenni.
(3) A könyvszerinti nyilvántartásba vett vámösszegről
szóló, a kérelemnek helyt adó közlés [vámkódex 221. cikk
(1) bekezdés] indokolás nélküli határozatba foglalható.
(4) A vámkódex 224. cikkében említett halasztott fizetés
szabályait kell alkalmazni a vámmal együtt fizetendő nem
közösségi adókra és díjakra is.
(5) A beszedésre illetékes vámhivatal évente, november
1-jéig köteles határozattal közölni az adóssal a vámösszegre, valamint az egyéb adójellegű kötelezettségre és díjakra
vonatkozó jogcímenkénti egyenleget.
52. § (1) A vámkódex 223. cikke alkalmazásában a vámot
az adós a letétbe helyezett vámbiztosíték elszámolásával,
banki átutalással vagy — kettőmillió forint összeg erejéig — készpénzben fizetheti meg.
(2) Megfizetésnek minősül — az (1) bekezdésben foglaltakon túl — az adós vámfizetéssel kapcsolatosan fennálló
követelésének az adós vámfizetéssel kapcsolatos kötelezettségeibe történő átkönyvelése vagy beszámítása. Ebben
az esetben a vámtartozás megfizetésének napja az adós
kérelme elfogadásának napja.
A vámkódex 225. cikkéhez 53. § A halasztott fizetés engedélyezésének — az e törvény 44. §-ában meghatározottakon túl — feltétele, hogy a
kérelmező megbízható vámadós legyen.
A vámkódex 226—227. cikkéhez 54. § (1) A vámhatóság kérelem alapján engedélyezheti,
hogy az adós a közölt vámtartozást
a) minden egyes közölt vámtartozás vonatkozásában
külön-külön, vagy
b) a vámkódex 227. cikkének (3) bekezdése szerint
1. ha az időtartam egy naptári hét, az e naptári hetet
követő negyedik hét péntekéig,
2. ha az időtartam egy naptári hónap, az e naptári hó
napot követő 16. napig
a halasztott vámfizetés szabályai szerint fizesse meg.
(2) A vámhatóság az egyszerűsített eljárásra vagy a gazdasági vámeljárásra vonatkozó engedélyben — amennyiben az adott eljárásban vámtartozás keletkezik — meghatározhat halasztott fizetési módot a vámkódex 226. cikk
c) pontja alapján.
A vámkódex 229. cikkéhez 55. § (1) Hitelkamatként az engedélyezett fizetési kedvezmény időtartamára a felszámítás napján érvényes, a
Magyar Nemzeti Bank által közzétett jegybanki alapkamat
365-öd részét kell naponta megfizetni. A kamatot a vámtartozás közlésének napjától az engedélyezett fizetési határidő lejártának napjáig kell felszámítani.
(2) A vámhatóság akkor tekinthet el a hitelkamat felszámításától, ha a kérelmező az e törvény végrehajtási rendeletében meghatározott feltételeket teljesíti, továbbá a hitelkamat megfizetése az adós számára súlyos gazdasági
vagy szociális nehézséget okozna.
A vámkódex 232. cikkéhez 56. § (1) Ha az esedékes vámösszeget és/vagy a nem
közösségi adók és díjak összegét az előírt időtartamon
belül nem fizették meg, illetve bármely tagállam vámhatósága a tartozás végrehajtása érdekében megkeresést küld,
a vámhatóság haladéktalanul intézkedik az alábbiak szerint:
a) amennyiben a tartozást a vámigazgatási eljáráshoz
nyújtott biztosíték
1. teljes egészében fedezi, a vámhatóság azt érvényesíti,
vagy
2. teljes összegében nem fedezi, a rendelkezésre álló
biztosítékot elszámolja, és a fennmaradó összeg vonatkozásában, továbbá, ha biztosítékot nyújtani nem kellett, a
b)—c) pontban meghatározott intézkedéseket megteszi,
b) bankszámlával rendelkező adós bármely bankszámlája ellen azonnali beszedési megbízást nyújt be, vagy bankszámlával nem rendelkező adós esetében intézkedik a
munkabérből vagy egyéb járandóságból történő letiltás
iránt,
c) ha a b) pontban meghatározott végrehajtás nem,
vagy aránytalanul hosszú idő múlva vezetne eredményre,
az adós követelését, továbbá ingó és ingatlan vagyontárgyait kell végrehajtás alá vonni. A vámhatóság az ingó és
ingatlan vagyontárgyak végrehajtása érdekében az állami
adóhatóság illetékes szervét keresi meg.
(2) A tartozást a vámhivatal megkeresésére az állami
adóhatóság az adók módjára behajtandó köztartozások
beszedésére vonatkozó szabályok szerint hajtja be. Az állami adóhatóság a végrehajtás helyzetéről havonta, illetve
a végrehajtás meghiúsulásáról hitelt érdemlő módon tájékoztatja a vámhatóságot.
(3) A végrehajtással kapcsolatban felmerült költség
— így különösen az alkalmazott becsüs díjazása, a szállítási, tárolási, értékesítési költség — az adóst terheli, melyről
a vámhivatal, a végrehajtás lefolytatása után határozattal
dönt.
(4) A fővámhivatal az adós kérelmére felfüggesztheti
— felettes szerve rendelkezésére felfüggeszti — a végrehajtást, ha a tartozást előíró határozat megváltoztatása vagy
megsemmisítése várható, továbbá ha az adós kérelmére a
vámhatóság fizetési halasztást engedélyezett, illetőleg az
erre, vagy a tartozás mérséklésére irányuló kérelem tárgyában jogerős döntést még nem hoztak.
(5) A vámhatóság az adós számára visszatéríthető vámot
az adós vámtartozása vagy az állami adóhatóságnál nyilvántartott köztartozása összegéig visszatarthatja.
57. § A vámkódex 232. cikkében meghatározott kamat
mértéke az esedékes vám és nem közösségi adók és díjak
összege után minden megkezdett napra a fizetési határidő
lejártát követő naptól a tartozás megfizetése napjáig
a) a felszámítás napján érvényes jegybanki alapkamat
kétszeresének 365-öd része, de legalább kettőezer forint,
b) ötven százalékos éves kamat 365-öd része, de legalább tizenötezer forint, amennyiben a késedelmes fizetésre a vámkódex 202—205. és 211—212. cikkeiben meghatározott magatartás következtében került sor.
A vámkódex 235. cikkéhez 58. § A visszatérítendő összeg jóváírása, átkönyvelése
vagy beszámítása a visszafizetéssel egyenértékű.
A vámkódex 236—241. cikkéhez 59. § (1) A vámkódex 236—239. cikke értelmében a
visszatérítésre vagy a tartozás elengedésére illetékes szerv
az a vámhivatal, amelynek területén a visszatérítendő vagy
elengedésre kerülő összeg könyvszerinti nyilvántartásba
vétele történt. Amennyiben a visszafizetésre vagy a tartozás
elengedésére a könyvszerinti utólagos nyilvántartásba vétellel összhangban kerül sor, a visszafizetésre vagy az elengedésre az a vámhatóság illetékes, amely a könyvszerinti
utólagos nyilvántartásba vételt végzi.
(2) A vámkódex 241. cikke szerinti kamatot e törvény
57. §-ának a) pontja szerint kell megállapítani.
A vámkódex 243. cikkéhez Jogorvoslat 60. § (1) A vámhatóság a határozatát a vámjogszabályokban meghatározott elévülési időn belül módosíthatja
vagy visszavonhatja.
(2) A módosítás és visszavonás esetén a jóhiszeműség
megítélésében a vámkódex rendelkezései az irányadók.
(3) Ha a személyi, tárgyi vagy a tényállásbeli elemek
bármelyike megváltozik az alapeljáráshoz képest, a vámhivatal által hozott határozat nem módosításnak, hanem új
határozatnak minősül.
61. § A vámhatóság által a vámigazgatási eljárás keretében hozott jogerős határozat ellen bírósághoz lehet fordulni az Áe. vonatkozó szabályai szerint.
III. Fejezet VÁMJOGI VÁMKEDVEZMÉNYEK,
VÁMMENTESSÉGEK 62. § (1) A nem tarifális behozatali és kiviteli vámmentességeket a közösségi vámjog és a Magyar Köztársaságban
érvényes nemzetközi szerződések, valamint e törvény határozza meg.
(2) E törvény 63—64. §-ai értelemszerűen vonatkoznak
a kiviteli vámköteles áruk exportjára. Ezekben az esetekben elegendő a szóbeli bejelentés.
A vámmentesség megállapítása 63. § Ha az árukat az EK végrehajtási rendelet 233. cikke
szerinti jognyilatkozattal jelentik be, ez egyidejűleg a vámmentesség iránti kérelemnek tekintendő. Amennyiben a
vámhatóság az árunyilatkozat adásának tekintendő magatartást elfogadja, a megállapítást a nyilatkozat elfogadásának kell tekinteni.
64. § Amennyiben a közösségi vámjog a nem tarifális
vámmentességek alkalmazása vonatkozásában különleges
felhatalmazást vagy engedélyt ír elő, az engedélyt vagy a
felhatalmazást a meghatározott feltételeket teljesítő személy részére lehet megadni.
Vámmentességek 65. § (1) A vámmentességi rendelet 49. cikkében foglalt
felhatalmazás alapján a vámhatárral határos határ menti
területen lakók, a vámhatáron dolgozók, valamint a folyami, vízi járműveken szolgálatot teljesítők, a fuvarozó vál
lalatok és a Magyar Posta Rt. vámhatárt szolgálatteljesítés
céljából átlépő alkalmazottai, továbbá a határforgalom
lebonyolítását és ellenőrzését harmadik országban lévő
szolgálati helyen végzők esetén a vámmentesen behozható
árucikkek mennyisége a következő:
a) 22 térfogat%-ot meghaladó alkoholtartalmú égetett
italok és párlatok: összesen 0,5 liter,
b) 22 térfogat%-ot meg nem haladó alkoholtartalmú
égetett italok és párlatok, bor, habzóborok, likőrborok,
nem habzóborok, pezsgő: összesen 1 liter,
c) 25 db cigaretta vagy 5 db szivar vagy 10 db szivarka
vagy 25 g dohány.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott áruktól eltérő
áruk, amennyiben azok értéke összesen a 20 eurónak megfelelő forint összeget nem haladja meg, vámmentesen vámkezelhetők. A vámmentességi rendelet 46. cikkében rögzített mennyiségi korlátozásokat a parfümök és illatszerek
vonatkozásában alkalmazni kell.
(3) A 18. életévet be nem töltött személy az (1) bekezdésben meghatározott kedvezményre nem jogosult.
66. § Amennyiben nemzetközi egyezmény eltérően nem
rendelkezik, a vámmentességi rendelet 113. cikkében kapott felhatalmazás alapján a kereskedelmi közúti motoros
jármű — kivéve az autóbusz — szabványos tartálya által
tartalmazott üzemanyag járművenként és utazásonként,
naponta az első beutazás alkalmával legfeljebb 200 literig
vámmentes. Az így vámkezelt üzemanyag a Magyar Köztársaság államterületén a vám és a nem közösségi adók
megfizetése nélkül nem idegeníthető el.
IV. Fejezet VÁMÜGYNÖKSÉGEK 67. § (1) A vámhatóság a vámügynöki engedélyt akkor
adja ki, ha a kérelmező megfelel az alábbi feltételeknek:
a) magyar adószámmal rendelkező személy,
b) a létesítendő vámügynökség vezetője vagy — több
tevékenység folytatása esetén — a vámkérdésekkel foglalkozó szakág vezetője vámszakértői engedéllyel vagy vámügyintézői képesítéssel, a szakalkalmazottak pedig legalább vámkezelői képesítéssel rendelkeznek,
c) határátkelőhelyre kért tevékenységi engedély esetében a vámügynökség elhelyezése és tevékenysége a határforgalom lebonyolítását nem zavarja,
d) a létesítendő vámügynökség vezetője vagy — több
tevékenység folytatása esetén — a vámkérdésekkel foglalkozó szakág felelős vezetője legalább háromévi vámszakmai gyakorlattal rendelkezik,
e) megbízható vámadós, valamint
f) Magyarországon a cégbíróság bejegyezte vagy egyéni
vállalkozói igazolvánnyal rendelkezik. (2) A vámhatóság az engedélyt három naptári évre adja
meg, és az e törvényben előírt feltételek fennállása esetén
kérelemre meghosszabbítja.
68. § (1) Az engedélyt vissza kell vonni, ha
a) az engedélyezés feltételei már nem állnak fenn, vagy
b) az engedélyes a vámjogszabályban előírt kötelezett
ségeit ismételten vagy súlyosan megszegi. (2) Az engedélyes, akitől a vámhatóság súlyos vagy ismételt kötelezettségszegés miatt vonta vissza az engedélyt, az
engedély visszavonásától számított hat hónapon belül
újabb engedélyt nem kaphat.
(3) A vámügynöki tevékenység szempontjából az engedélyben előírt kötelezettségek súlyos megszegésének minősül különösen, ha
a) tevékenysége és/vagy mulasztása eredményeként
kintlévőség keletkezik, b) a tevékenysége gyakorlásához szükséges nyilvántartási kötelezettségét nem teljesíti,
c) a vámügynök az általa lebonyolított vámkezelések,
vámeljárások okmányait, adatait az előírt határidőig nem
őrzi meg.
(4) A működési engedély visszavonása esetén a vámügynök vámközvetítésre vonatkozó új megbízást nem fogadhat el, a folyamatban levő vámkezeléseit és ezekkel összefüggő ügyeit pedig a szükséges időn, de legfeljebb harminc
napon belül köteles véglegesen rendezni.
V. Fejezet NEMZETKÖZI SEGÍTSÉGNYÚJTÁS 69. § (1) Az egyes tagállamok, továbbá a tagállamok és
a Bizottság közötti hivatalos segítségre a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról,
valamint a vám- és a mezőgazdasági szabályozás helyes
alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a
Bizottság együttműködéséről szóló 515/97/EK rendeletnek
a) a behozatali és kiviteli vámok beszedésére,
b) az áruk kivitelekor beszedett vámok és más jogcímen
beszedett összegek visszatérítésére vagy megtérítésére, valamint c) az áruforgalom tilalmára és korlátozásaira
vonatkozó rendelkezései az irányadók. (2) Amennyiben a segítségnyújtáshoz szükséges intézkedésekre nem a vámjog szabályait kell alkalmazni, a behozatali és kiviteli vámok és adók beszedésére vonatkozó
eljárások előírásai az irányadók.
(3) A Vám- és Pénzügyőrség és az EU tagállamai illetékes hatóságainak együttműködésére a hatósági jogkörükbe tartozó feladatok ellátása során az Európai Unióról
szóló szerződés K.3 cikke alapján létrejött, a vámigazgatási
szervek közötti kölcsönös segítségnyújtásról és együttműködésről szóló egyezmény rendelkezései az irányadók. Az
egyezmény alapján történő kölcsönös segítségnyújtás és
együttműködés koordinátora a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoksága.
(4) A más tagállamokkal közösen létrehozott közigazgatási segítségnyújtásról szóló sokoldalú nemzetközi megállapodások egyéb rendelkezései érintetlenek maradnak.
70. § (1) A vámhatóság jogosult harmadik államok vámhatósága részére hivatalos segítséget nyújtani és a hatáskörébe utalt feladatok végrehajtásához segítséget kérni a
vámjogi és az agrárpiaci szabályozás kérdéseiben.
(2) A vámhatóságok közigazgatási segítségnyújtása nem
terjedhet ki a bűnügyi jogsegélynyújtásra.
(3) Harmadik államok vámhatóságától csak akkor lehet
segítséget kérni, ha a Közösségben megengedett intézkedések a tényállás tisztázásához nem elegendőek.
(4) Amennyiben a harmadik államok vámhatóságától
olyan tartalmú segítség kérése szükséges, amelyet a megkereső hatóság a maga részéről hasonló esetben teljesíteni
nem tudna, a megkeresésben erre a körülményre utalni
kell.
(5) Segítségnyújtás igénybevétele esetén a másik állam
hatósága által támasztott feltételeket be kell tartani.
(6) A segítségnyújtáshoz kapcsolódó adatok, információk — abban az esetben is, ha azok vám-, illetve adótitkot
képeznek — adatfeldolgozási technikával kezelhetők és
továbbíthatók, amennyiben az adatvédelem feltételei a fogadó államban biztosítottak.
(7) A harmadik államokkal kötött, a kölcsönös segítségnyújtásról és együttműködésről szóló nemzetközi szerződésekben foglaltak nem korlátozhatják a közösségi tagságból eredő jogokat és kötelezettségeket.
(8) Külön megkeresés nélkül tájékoztatás adható harmadik államok vámhatóságának az alábbi esetekben:
a) a vámjogszabályok megsértése elkövetésének új vagy
különösen veszélyes módszereiről,
b) a szállítóeszközökben, tartályokban elrejtett árukról, c) a vámeljárásban alkalmazott iratok, bélyegzők, azonossági jelek hamisításáról és utánzásáról,
d) olyan esetekről, amelyek gazdasági, humanitárius,
szociális vagy politikai jelentőségükre való tekintettel az
állam érdekeit veszélyeztetik, így különösen a kábítószerekkel, a fegyverekkel, a lőszerekkel, a robbanószerekkel,
a védett kulturális javakkal kapcsolatos jogszabálysértésekről.
71. § A behozatali vagy kiviteli vámok beszedésére és
végrehajtására vonatkozó eljárásra csak
a) nemzetközi megállapodás alapján, vagy b) az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb
intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló
kölcsönös segítségnyújtásról szóló, külön jogszabályban
meghatározottak szerint
kerülhet sor. VI. Fejezet SZEMLEDÍJ ÉS EGYÉB DÍJAK
72. § (1) A kérelemre vagy hivatalból indult eljárásban
felmerült szakértői és más vizsgálati díjat, továbbá a fuvarozási, kiszállási és más díjat (a továbbiakban: díj) — ha
jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik — a vámmal
együtt, vagy a vámhatóság eljárása során kell határozattal
kiszabni és beszedni. A díjat a készpénzben történő befizetésnél felmerülő, valamint a laboratóriumi vizsgálati díj
kivételével a vámhatóság külön határozattal szabja ki. A
díj beszedése az eljáró vámhatóság feladata. A díjat — ha
jogszabály másként nem rendelkezik — a határozat kézhezvételétől számított 10 napon belül kell megfizetni,
melynek tényét a díjat kiszabó vámhatóságnál igazolni kell
legkésőbb a fizetési határidőt követő munkanapig.
(2) Az eljárást végző vámhatóság annak, aki átlagosan
havonta legalább tíz alkalommal kér díj megfizetésével
járó eljárást, külön határozattal engedélyezheti, hogy a
díjat hónaponként összesítve fizesse meg. Ebben az esetben a vámhatóság a tárgyhónapban végzett eljárásai után
fizetendő díjról szóló határozatát a tárgyhónapot követő
3 munkanapon belül közli a fizetésre kötelezettel. A vámhatóság visszavonhatja a havi fizetésre vonatkozó engedélyét, ha az engedélyes a fizetési kötelezettségének határidőre nem tesz eleget.
73. § (1) A felmerült szakértői és más vizsgálati díjat
— ha nemzetközi szerződés vagy a közösségi vámjog másként nem rendelkezik — a kérelmezőnek kell megfizetnie.
A vámhatóság által üzemeltetett vámraktárban raktározott áruk raktározásáért raktározási díjat kell fizetni.
(2) Az e törvény 1. §-ának (3) bekezdése 10. pontjának
a) alpontjában meghatározott, a II. típusú vámudvaron és
a b) alpontjában meghatározott helyeken és/vagy hivatalos
idején kívül az ügyfél kérelmére végzett vámigazgatási eljárás esetén szemledíjat kell fizetni. A szemledíj kiszabásáról szóló határozat ellen fellebbezésnek van helye.
(3) A díjak késedelmes megfizetése esetén az esedékesség napjától e törvény 57. §-ának a) pontjában meghatározott mértékű késedelmi kamatot kell fizetni.
(4) A díjak meg nem fizetése esetén az e törvény
56. §-ában foglaltak szerint jár el a vámhivatal.
(5) A díjakra vonatkozó részletes szabályokat — ideértve azok mértékét is — e törvény végrehajtási rendelete
tartalmazza.
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK Hatálybalépés 74. § (1) E törvény — a (2)—(5) bekezdés kivételével —
a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő
csatlakozásáról szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésének napján lép hatályba.
(2) E törvény 77. §-a és a 79. §-ának (1) és (2) bekezdése
a kihirdetés napját követő 8. napon lép hatályba.
(3) E törvény 75. §-a (1) bekezdésének l) pontja és a
79. §-ának (3) bekezdése 2004. január 1-jén lép hatályba.
(4) E törvény 17. §-ának (1)—(8) bekezdése és a 78. §-a
2004. február 1-jén lép hatályba.
(5) E törvény 79. §-a (3) bekezdésének hatálybalépésével egyidejűleg — az ott megjelölt feladatok tekintetében — a budapesti 17. számú Vámhivatalt a vámszervezet központi szerve jogutódjának kell tekinteni.
Átmeneti rendelkezések 75. § (1) A Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz
történő csatlakozásáról szóló szerződés (a továbbiakban:
Csatlakozási Szerződés) IV. Melléklete 5. Vámunió pontjának sérelme nélkül — a (2) bekezdésben foglaltak figyelembevételével — az alábbi átmeneti rendelkezéseket kell
alkalmazni:
a) a csatlakozás időpontja előtt kiadott kötelező felvilágosítások a csatlakozás időpontjában hatályukat vesztik.
A csatlakozást követően a vámhatóság az EK végrehajtási
rendelet 11. cikkében foglaltak alapján, a korábbi vizsgálatok eredményét figyelembe véve ad ki kötelező felvilágosításokat;
b) az Európai Unióhoz történő csatlakozást megelőző
időszakra vonatkozóan végzett ellenőrzéseknél — ideértve
az utólagos ellenőrzéseket is — a jelen törvénnyel hatályon
kívül helyezett vámjogszabályok rendelkezései alkalmazandók a vámterhet, kamatot, késedelmi pótlékot, bírságot
és az elévülést illetően. A keletkező bevételeket a Magyar
Köztársaság javára kell érvényesíteni;
c) az Európai Unióhoz történő csatlakozást megelőzően kiadott kezességvállalási tevékenységi engedéllyel
vállalt kötelezettségvállalás a csatlakozást megelőzően hatályos jogszabályban meghatározott elévülési időig érvényesíthető. Az így keletkezett vámtartozást a Magyar Köztársaság javára kell végrehajtani;
d) az Európai Unióhoz történő csatlakozás időpontja
előtt használt halasztott vámfizetési engedélyek esetében,
amennyiben a fizetés határideje a csatlakozás időpontját
követően jár le, a keletkezett vámtartozást a Magyar Köztársaság javára — a csatlakozás előtt hatályos jogszabályok
alapján — kell megfizetni;
e) a vámhatóság által az Európai Unióhoz történő csatlakozás időpontját megelőzően engedélyezett fizetési halasztást, illetve részletfizetést a csatlakozás időpontja előtt
hatályos jogszabály alapján a Magyar Köztársaság javára
kell teljesíteni;
f) ha a Csatlakozási Szerződés alapján az áru vám és
vámintézkedések alól mentesül, a nem közösségi adókat és
díjakat a külön jogszabályokban meghatározottak szerint
kell megfizetni. A mentesítésről a vámhatóság az állami
adóhatóságot haladéktalanul értesíti;
g) ha a nem közösségi adók és díjak vonatkozásában, a
csatlakozás előtti időpontban keletkezik az áru után fizetési kötelezettség, akkor azt a csatlakozás időpontja előtt
hatályban lévő jogszabályok szerint kell megfizetni;
h) ha a Csatlakozási Szerződés hatálya alá nem tartozó
áruk a csatlakozás időpontjában vámeljárás alatt állnak és
az eljárás lezárását követően velük kapcsolatban nem közösségi adó és díjfizetési kötelezettség keletkezik, azt a
külön jogszabályban meghatározottak szerint kell teljesíteni;
i) a vámhatóság számlavezető parancsnoksága az Európai Unióhoz történő csatlakozás időpontját követően hivatalból, haladéktalanul köteles az általa nyilvántartott
ügyfelek részére a csatlakozás időpontját megelőzően kezelt folyószámlák állapotáról részletes tájékoztatást adni.
A tájékoztatás kézhezvételét követően az ügyfél köteles a
folyószámlán esetlegesen található függő tételek haladéktalan rendezésére;
j) az i) pontban meghatározott vámbevételek elszámolására és kezelésére az Európai Unióhoz történő csatlakozás időpontja előtt hatályos jogszabály rendelkezéseit kell
alkalmazni a záró rendelkezésekben foglaltak figyelembevételével. A keletkező bevételeket a Magyar Köztársaság javára kell érvényesíteni;
k) az Európai Unióhoz történő csatlakozás időpontja
előtt kiadott, a vámmentes vámkezelésekre vonatkozó általános engedélyek a csatlakozás időpontjában hatályukat
vesztik;
l) 2004. január 1-je előtt a vámszabad területre bevitt és
vámmentesen vámkezelt termelőeszközökre, felszerelési
és berendezési tárgyakra az új eszközök behozatalával egyidejűleg az elidegenítési korlátozást törölni kell, ha azok
elidegenítésére a korábban vámkezelt termelőeszköz, felszerelési és berendezési tárgy technológiai cseréje miatt
kerül sor;
m) törli a vámhatóság — ide nem értve az l) pontban
foglaltakat — az elidegenítési korlátozást az Európai
Unióhoz történő csatlakozás előtt elidegenítési korlátozással vámkezelt árukra, ha azokra vonatkozólag a Csatlakozási Szerződés szerinti származást igazolják.
(2) A csatlakozás időpontjában azok az áruk, amelyek
átmeneti megőrzésben vagy vámszabad területen találhatók, árutovábbítási, aktív feldolgozási, vámraktározási,
vámfelügyelet melletti feldolgozás, ideiglenes behozatal
vagy passzív feldolgozási eljárás, illetve kiviteli ellenőrzést
követően szállítás alatt állnak, a szabad forgalomba bocsá
tásukkor mentesülnek a vámok és egyéb vámintézkedések
alól, ha az áru közösségi helyzetét e törvény mellékletében
felsorolt okmány valamelyikével igazolják. A vámok és
egyéb vámintézkedések nélkül történő szabadforgalomba
bocsátást EV és a közösségi státuszt igazoló okmányok
benyújtásával kell kérni az áru felügyeletét ellátó vámhivataltól.
76. § A Csatlakozási Szerződés X. Mellékletének
9. pontjában foglaltak alapján a Magyar Köztársaság részére biztosított kedvezményes vámkontingens igénybevételéhez engedély szükséges. A kedvezmény igénybevételére
jogosító engedélyt a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium Engedélyezési és Közigazgatási Hivatala adja ki.
77. § (1) A Csatlakozási Szerződésben említett (aktív és
passzív feldolgozási vámeljárás, vámfelügyelet melletti feldolgozás, továbbá az elfogadott exportőri, amennyiben a
harmadik ország által az Unióval a csatlakozás időpontját
megelőzően kötött megállapodás is tartalmaz ilyen rendelkezést, és az engedélyes a közösségi származási szabályokat
alkalmazza) engedélyek kivételével a pénzügyminiszter és
a vámhatóság által kiadott engedélyek a csatlakozás napján
hatályukat vesztik. Az engedélyhez nyújtott vámbiztosítékkal az engedélyesnek harminc napon belül el kell számolnia. Az elszámolásra, a vámbiztosíték felszabadítására a
vámbiztosíték nyújtásakor hatályban lévő szabályokat kell
alkalmazni.
(2) Annak a kérelmezőnek, aki a csatlakozás napján
hatályos rendelkezéseknek megfelelő engedély kérelmet
2004. március 1-jétől legkésőbb 2004. április 1. napjáig
benyújtja a vámhatósághoz, a vámhatóság a csatlakozás
napjától hatályos vámjogszabályok alapján — legkésőbb
2004. április 30-ig — adja ki az engedélyt.
78. § (1) Az az ügyfél, aki a csatlakozást követően is a
vámhatóság ügyfele kíván maradni, 2004. február 1-jétől
kérheti a VPID szám kiadását a vámhatóságtól.
(2) A vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi C. törvény 2. számú mellékletében
jogosultként meghatározott személyek az ott biztosított
kedvezményeiket 2004. május 1. napjáig vehetik igénybe.
Módosuló jogszabályok 79. § (1) A vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi C. törvény (a továbbiakban:
Vámtv.) 12. §-a a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
,,(5) Az (1)—(4) bekezdésben foglaltaktól eltérően, ha
a belföldi forgalom számára történő vámkezelés e törvény
123/C. §-a alapján történik, és a termelőeszközök különböző vámtarifaszámok alá osztályozhatók, a vámhatóság az
árunyilatkozatot adó kérésére a vámkezelésre kerülő vala
mennyi vámárut annak a vámárunak a vámtarifaszáma alá
osztályozza, amelyre a legmagasabb vámtétel vonatkozik.’’
(2) A Vámtv. 123/C. §-a a következők szerint módosul:
,,123/C. § Vámmentesen vámkezelhetők belföldi forga
lom számára a 90. § (5) bekezdése szerinti feldolgozási
tevékenységet végző gazdálkodók számára a feldolgozási
tevékenységhez szükséges, leltárba vett és igazoltan a termelési tevékenységbe bevont, külföldről behozott termelőeszközök, felszerelési és berendezési tárgyak, az ezekhez
tartozó pótalkatrészek, ide nem értve az építési anyagokat,
épületgépészeti és épületfenntartási tárgyakat. Az e jogcímen történő vámmentes vámkezelés további feltétele,
hogy — a külföldre történő szállítás esetét kivéve — a
termelőeszköz, felszerelési és berendezési tárgy a csatlakozásig nem idegeníthető el. Vámmentesen vámkezelhető
továbbá a belföldi forgalom számára az adókról, a járulékokról és egyéb költségvetési befizetésekről szóló törvények módosításáról rendelkező 2003. évi XCI. törvény
213. §-ában meghatározott vámáru.’’
(3) A Vámtv. 38. §-a (5) bekezdésének b) pontjában,
52. §-ának (1) bekezdésében, 55. §-ának (5) bekezdésében, 90. §-ának (3) bekezdésében, 116. §-ának (3) bekezdésében, 120. §-ának (2) bekezdésében, 132. §-ának
(5) bekezdésében a ,,vámszervezet központi szerve’’ szöveg
helyébe a ,,17. számú Vámhivatal’’ szöveg lép.
(4) Ahol jogszabály Vámtv.-t említ, az alatt értelemszerűen a közösségi vámjogot, illetve e törvényt vagy e törvény
végrehajtási rendeletét kell érteni.
80. § A személyazonosító jel helyébe lépő azonosítási
módokról és az azonosító kódok használatáról szóló 1996.
évi XX. törvény 20. §-ának (2) bekezdése kiegészül a következő k) ponttal:
(Az adóazonosító jel kezelésére törvényben meghatározott
feladatkörében eljárva jogosult:)
,,k) a Vám- és Pénzügyőrség törvényben meghatározott
feladat- és hatáskörébe tartozó ügyekben a természetes
személyek azonosításával összefüggésben.’’
81. § A bűnügyi nyilvántartásról és a hatósági erkölcsi
bizonyítványról szóló 1999. évi LXXXV. törvény 18. §-a a
következő e) ponttal egészül ki:
[A 10. § (1) bekezdésében meghatározott adatok szolgáltatásának igénylésére jogosult]
,,e) a Vám- és Pénzügyőrség a megbízható vámadós
feltételeként előírt büntetlen előélet vizsgálata céljából.’’
Felhatalmazások 82. § (1) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter, hogy
rendeletben szabályozza:
a) az utólagos ellenőrzésre vonatkozó részletes szabályokat, b) a származásra, beleértve a magyar származás meghatározására vonatkozó részletes szabályokat,
c) az árunyilatkozat nem formanyomtatványon történő
kitöltésének és benyújtásának feltételeit,
d) a Vámjegy mintáját,
e) az SZMGSZ fuvarlevéllel történő árutovábbítás sza
bályait,
f) a vámraktározásra vonatkozó részletes szabályokat,
g) a készpénz letét egyedi azonosításának, továbbá a
kezességvállalás részletes szabályait,
h) a Vám- és Pénzügyőrség hatáskörébe tartozó közvet
len közösségi bevételi számla nyilvántartás vezetésének
részletes szabályait,
i) a hitelkamat felszámításának részletes szabályait,
j) a szemledíjra és egyéb díjakra vonatkozó részletes
— ideértve annak mértékét is — szabályokat,
k) az egyszerűsített vámeljárásokra vonatkozó részletes
szabályokat,
l) az adatfeldolgozási technika alkalmazásához szüksé ges feltételeket,
m) az integrált postaforgalomra vonatkozó részletes
vámszabályokat,
n) a Vámtarifa Magyarázat részszabályait. (2) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter, hogy a vámkódex 97. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott nemzetközi szerződéseket megkösse.
(3) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter, hogy az illetékes miniszterrel egyetértésben rendeletben szabályozza:
a) az 1979. évi 12. tvr.-rel kihirdetett, az oktatási, tudományos és kulturális jellegű tárgyak behozataláról szóló,
Lake Success-ben, 1950. november 22-én kelt megállapodás alapján vámmentes vámkezelésre jogosultak körét,
b) a szövettipizáló reagensek vámmentes vámkezelésére jogosult laboratóriumokat,
c) az alapfeladatoktól eltérő külön feladatokat és ellenőrzési kötelezettségeket,
d) a katonai csapat- és árumozgásra vonatkozó vámeljárás különös szabályait,
e) a nemzetközi posta- és gyorspostaforgalomra vonatkozó részletes vámeljárási szabályokat.
(4) Felhatalmazást kap a külügyminiszter és a pénzügyminiszter, hogy együttes rendeletben szabályozza a Vámtarifa Bizottság összetételét és ügyrendjét.
(5) Felhatalmazást kap a gazdasági és közlekedési miniszter, hogy a külügyminiszterrel egyetértésben, rendeletben szabályozza az e törvény 76. §-ában meghatározott
engedélyezés eljárási rendjét.
Hatályukat vesztő rendelkezések 83. § E törvény hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszíti a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi C. törvény, az azt módosító, a Magyar
Köztársaság 1996. évi költségvetéséről szóló 1995. évi
CXXI. törvény 7. §-ának (3) bekezdése és a II. rész
103. §-a, az adóazonosító jel, a Társadalombiztosítási Azonosító Jel és a személyi azonosító használatával kapcsolatos törvények módosításáról szóló 1996. évi LXVI. törvény
6. §-a, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról
szóló 1996. évi CXII. törvény 221. §-a (2) bekezdésének
k) pontja, a Magyar Köztársaság 1997. évi költségvetéséről
szóló 1996. évi CXXIV. törvény II. rész 83. §-a, a védjegyek
és a földrajzi árujelzők oltalmáról szóló 1997. évi XI. törvény 119. §-a c) pontjának a ,,továbbá a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi
C. törvény 211. §-ának (7) bekezdése’’ szövegrésze, a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló
1995. évi C. törvény és ahhoz kapcsolódó egyes törvények
módosításáról szóló 1997. évi L. törvény, az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény módosításáról szóló 1997.
évi CX. törvény 26. §-ának (2) bekezdése, a muzeális intézményekről, a nyilvános könyvtári ellátásról és a közművelődésről szóló 1997. évi CXL. törvény 105. §-a, a Magyar
Köztársaság 1998. évi költségvetéséről szóló 1997. évi
CXLVI. törvény II. rész 80. §-a, az adózás rendjéről szóló
1990. évi XCI. törvény módosításáról szóló 1998. évi LXII.
törvény 28. §-ának (2) bekezdése, a Magyar Köztársaság
1999. évi költségvetéséről szóló 1998. évi XC. törvény
II. rész 99. §-a és a 120. §-a (2) bekezdésének b) pontja, az
Európai Unió bűnüldözési információs rendszere és a
Nemzetközi Bűnügyi Rendőrség Szervezete keretében
megvalósuló együttműködésről és információcseréről
szóló 1999. évi LIV. törvény 18. §-a, a szervezett bűnözés,
valamint az azzal összefüggő egyes jelenségek elleni fellépés szabályairól és az ehhez kapcsolódó törvénymódosításokról szóló 1999. évi LXXV. törvény 77. §-a, az adókra,
járulékokra és egyéb költségvetési befizetésekre vonatkozó egyes törvények módosításáról szóló 1999. évi XCIX.
törvény X. fejezete, az Észak-atlanti Szerződés tagállamai
közötti, fegyveres erőik jogállásáról szóló Megállapodáshoz történő csatlakozásról, a Megállapodás kihirdetéséről,
valamint a Megállapodáshoz kapcsolódó egyes jogszabályok módosításáról szóló 1999. évi CXVII. törvény 8. §-a
és a 103. §-ának a) pontja, a Magyar Köztársaság 2000. évi
költségvetéséről szóló 1999. évi CXXV. törvény 63. §-a és
a 87. §-a (6) bekezdésének a) pontja, a Magyar Köztársaság 2001. és 2002. évi költségvetéséről szóló 2000. évi
CXXXIII. törvény 95. §-a, a vámjogról, a vámeljárásról,
valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi C. törvény módosításáról szóló 2000. évi XXXII. törvény, a vámjogról, a
vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi
C. törvény módosításáról szóló 2000. évi CIII. törvény, az
adókra, járulékokra és egyéb költségvetési befizetésekre
vonatkozó egyes törvények módosításáról szóló 2000. évi
CXIII. törvény 272—276. §-a, a hírközlésről szóló 2001. évi
XL. törvény 108. §-ának (8) bekezdése, a pénzügyeket szabályozó egyes jogszabályok módosításáról szóló 2001. évi
LXXIV. törvény Második rész I. fejezete és a 158. §-a,
továbbá a 4—5. számú melléklete, a devizakorlátozások
megszüntetéséről, valamint egyes kapcsolódó törvények
módosításáról szóló 2001. évi XCIII. törvény 18. §-a, az
adókról, járulékokról és egyéb költségvetési befizetésekről
szóló törvények módosításáról szóló 2002. évi XLII. törvény VI. fejezete és a 308. §-a, az agrárpiaci rendtartásról
szóló 2003. évi XVI. törvény 33. §-a, az államtitokról és a
szolgálati titokról szóló 1995. évi LXV. törvény, valamint
azzal összefüggésben más törvények módosításáról szóló
2003. évi LIII. törvény 22. §-a (2) bekezdésének d) pontja,
a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról
szóló 1995. évi C. törvény módosításáról szóló 2003. évi
XCVI. törvény, az e törvény 79. §-ának (1)—(3) bekezdése, a vámtarifáról szóló 1995. évi CI. törvény, valamint a
vámtarifáról szóló 1995. évi CI. törvény módosításáról
szóló 2001. évi VIII. törvény.
Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
4/2017. (VI. 9.) FM utasítása a földművelésügyi miniszter irányítása, felügyelete alá tartozó intézményekben foglalkoztatottakkal való további jogviszony létesítésének szabályairól.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23.  § (4)  bekezdés c)  pontjában kapott felhatalmazás alapján a  földművelésügyi
miniszter irányítása, felügyelete alá tartozó intézményekben foglalkoztatottakkal való további jogviszony létesítésének szabályairól
a következő utasítást adom ki:
1. § (1) Az  utasítás hatálya a  földművelésügyi miniszter (a továbbiakban: miniszter) által irányított, felügyelt költségvetési
szervnél (a továbbiakban: háttérintézmény) kormánytisztviselői vagy közalkalmazotti jogviszonyban, valamint
munkaviszonyban foglalkoztatott személyre (a továbbiakban: foglalkoztatott) terjed ki.
(2) Ezen utasításban foglaltakat nem kell alkalmazni a  miniszter által irányított és fenntartott köznevelési intézmény
(a továbbiakban: köznevelési intézmény) által szervezett, a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvényben,
valamint a  szakképzésről szóló 2011. évi CLXXXVII. törvényben szabályozott érettségi, szakmai, továbbá ezen
jogszabályokban előírt egyéb vizsgákhoz kapcsolódó feladatok, valamint az uniós és hazai forrásokból megvalósuló
felnőttképzési tevékenység ellátására azzal, hogy a  köznevelési intézménynek a  vizsgához kapcsolódó oktatási
feladatok és az uniós és hazai forrásokból megvalósuló felnőttképzési tevékenység ellátására irányuló megbízásokról
nyilvántartást kell vezetni, amelyet a miniszternek – kérés esetén – köteles bemutatni.
2. § A foglalkoztatottal az őt foglalkoztató háttérintézménynél vagy másik háttérintézménynél munkavégzésre irányuló
további jogviszony, megbízási szerződés, vállalkozási szerződés csak a Földművelésügyi Minisztérium (a továbbiakban:
Minisztérium) közigazgatási államtitkára által adott előzetes jóváhagyással létesíthető.
3. § A 2. § szerinti előzetes jóváhagyás iránti kérelmet az 1. mellékletben foglaltak szerint, a háttérintézmény vezetőjének
aláírásával ellátva, legkésőbb a szerződéskötés tervezett időpontját megelőző 15 nappal a Minisztérium Személyügyi
és Igazgatási Főosztályán kell benyújtani.
4. § (1) A jóváhagyás akkor adható meg, ha
a) az adott feladat nem tartozik a foglalkoztatott munkakörébe;
b) a feladat elvégzésének helye és ideje nem azonos a foglalkoztatott munkavégzésének helyével és idejével;
c) a feladat elvégzése során a foglalkoztató háttérintézmény eszközei és infrastruktúrája nem kerül igénybevételre,
kivéve ha a tevékenység a háttérintézmény érdekében merül fel;
d) az adott feladat elvégzéséért járó díj nem haladja meg az elvégzett munka tényleges piaci értékét;
e) a szerződés létrehozása nem keletkeztet bérfeszültséget a háttérintézménynél;
f ) a szükséges forrás az intézmény költségvetésében rendelkezésre áll.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti jóváhagyás a  kérelemben megjelölt időtartamra érvényes, de annak eltelte előtt is
visszavonható.
5. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Az  utasítás rendelkezéseit a  hatálybalépést követően benyújtott jóváhagyás iránti kérelmekre kell alkalmazni.
Ezen utasítás hatálybelépését megelőzően kiadott jóváhagyások az azokban foglalt időtartam szerint, illetve azok
visszavonásáig érvényesek.
6. § Hatályát veszti a vidékfejlesztési miniszter felügyelete alá tartozó intézményekben foglalkoztatottakkal való további
jogviszony létesítésének szabályairól szóló 10/2011. (VI. 10.) VM utasítás.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 földművelésügyi miniszter


text:
24/2013. (V. 22.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2013. május 15-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: régi Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva H. K. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest, Pf. 2;
fax: 06-1-7950-143). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. Beadványozó 2013. április 17-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az  Országos Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998.  évi III.  törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„Egyetért-e Ön a személyes csőd bevezetésével, mely a fizetésképtelen személyek esetében az adós és a hitelező független
segítővel próbálják az adósságokat átütemezni és a fizetőképességet helyreállítani?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a  kezdeményezésben foglalt kérdés az  Nsztv. 13.  §
(1)  bekezdésében foglalt egyértelműségi követelménynek nem felel meg. Az  egyértelműség követelménye
azt jelenti, hogy a  népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz,
hogy a  választópolgár a  népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni az  szükséges, hogy
a  kérdés világos és kizárólag egyféleképpen értelmezhető legyen, a  kérdésre igennel vagy nemmel lehessen
felelni. Az  Országos Választási Bizottság álláspontja szerint nem egyértelmű a  kezdeményezés, mivel a  magyar
jogrendszerben nem ismert fogalom a  személyes csőd intézménye. Mindezek alapján az  Országos Választási
Bizottság álláspontja szerint a  választópolgár számára nem lenne egyértelmű, hogy milyen tartalmú kérdést
támogatna aláírásával, illetve egy érvényes és eredményes népszavazás esetén a  jogalkotó számára sem lenne
világos, hogy milyen jogalkotásra lenne köteles.
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a  népszavazásra feltenni kívánt kérdés valójában több
kérdést von egységbe, amelyek külön-külön is megválaszolhatók, így a  választópolgárnak nincs lehetősége
megkülönböztetést tenni, és részkérdésenként véleményt nyilvánítani a kezdeményezésről. Az Országos Választási
Bizottság megállapítja, hogy a személyes csőd bevezetése mellett a kezdeményezés az adósságrendezés módjára
is javaslatot tesz, egy független segítő személyében. Mivel a választópolgár csak abban az esetben tudja aláírásával
támogatni a  kérdés népszavazásra bocsátását, ha mind a  személyes csőd intézményének bevezetésével egyetért,
mind annak a  kérdésben javasolt módjára vonatkozó kérdés-részre igennel válaszol – így a  Bizottság álláspontja
szerint – nem tudja választói akaratát megfelelő módon kinyilvánítani. Ezért a feltenni kívánt kérdés sérti az Nsztv.
13. § (1) bekezdésben foglalt egyértelműség követelményét.
Fentiek alapján az Országos Választási Bizottság – az Nsztv. 10. § c) pontja alapján, mivel a kérdés megfogalmazása
nem felel meg a  törvényben foglalt követelményeknek – az  aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését
megtagadja.
II. A határozat a  választási eljárásról szóló 2013.  évi XXXVI.  törvény 349.  § (1)  bekezdés c)  pontján, az  Nsztv. 2.  §-án,
a 10. § c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a régi Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén,
az illetékekről szóló tájékoztatás az 1990. évi XCIII. törvény 37. § (1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés d) pontján, 42. §
(1) bekezdés g) pontján, 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
 az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
42/2013. (III. 26.) ME határozata Magyarország Kormánya és Kuvait Állam Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a nemzeti fejlesztési miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
1. egyetértek a Magyarország Kormánya és Kuvait Állam Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás
(a továbbiakban: megállapodás) létrehozásával; 2. felhatalmazom a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – az érintett miniszterekkel egyetértésben – a tárgyalásokon részt
vevő személyeket kijelölje; 3. felhatalmazom a nemzeti fejlesztési minisztert vagy az általa kijelölt személyt, hogy a tárgyalások eredményeként
előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el; 4. felhívom a külügyminisztert, hogy a megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
5. felhívom a nemzeti fejlesztési minisztert, a külügyminisztert, valamint a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy
a megállapodás létrehozását követően a megállapodás végleges szövegének megállapítására való felhatalmazásról
szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök