text:
242/2008. (X. 1.) Korm. rendelete a nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások 2008. kiegészítő emeléséről.
A Kormány az Alkotmány 35. §-ának (2) bekezdésében
megállapított eredeti jogalkotói hatáskörben, az Alkot
mány 35. §-a (1) bekezdésének g) pontjában foglalt feladatkörében a következőket rendeli el:
1. § (1) A nyugdíjfolyósító szervek, valamint a Magyar Államkincstár Területi Igazgatóságai által folyósított nyugdíjszerű
rendszeres szociális ellátások havi összege 2008. november
1-jétől – 2008. január 1-jei visszamenőleges hatállyal – a
(2)–(4) bekezdésben foglaltak szerint emelkedik.
(2) 1,1 százalékkal kell emelni
a) az átmeneti járadék összegét,
b) a havi 85 500 forintot el nem érő egészségkárosodási
járadék összegét azzal, hogy az egészségkárosodási járadék havi összege az emeléssel együttesen sem haladhatja
meg a havi 85 500 forintot,
c) az egyes személyes szabadságot korlátozó intézkedésekkel, valamint a semmissé nyilvánított elítéléssel összefüggésben járó emelés összegét, továbbá az egyes nyugdíjak felülvizsgálatáról, illetőleg egyes nyugdíj-kiegészítések megszüntetéséről szóló 1991. évi XII. törvény alapján
megszüntetett nyugdíj-kiegészítés helyébe lépett pótlék
összegét.
(3) A vakok személyi járadékát havi 15 360 forintra kell
emelni.
(4) A nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások közül
a) a rokkantsági járadék összegét havi 360 forinttal,
b) a rendszeres szociális járadék összegét a 2008. de
cember 31-ig a 62. életévüket betöltő személyek esetében
havi 340 forinttal, egyéb esetekben havi 290 forinttal,
c) a központi szociális segély összegét havi 340 forinttal,
d) a házastársi pótlék, illetve a házastársi pótlékhoz járó
kiegészítés havi együttes összegét 220 forinttal,
e) a házastárs után járó jövedelempótlék összegét havi
150 forinttal
kell emelni.
2. § Azt a személyt, aki több nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátásban részesül, az e rendeletben meghatározott
emelések ellátásonként külön-külön is megilletik.
3. § (1) Az 1. § (2) és (4) bekezdései szerint megemelt nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások fedezetét a központi
költségvetés a Nyugdíjbiztosítási Alapnak megtéríti.
(2) Az összegek átutalásának, illetőleg elszámolásának
módjáról és időpontjáról a Pénzügyminisztérium, az
Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság, valamint a
Szociális és Munkaügyi Minisztérium megállapodást köt.
4. § (1) Az 1–2. § szerinti emelést oly módon kell végrehajtani, hogy az érintett személyeknek a 2008. január–október hónapokra járó emelés tíz havi összegét
november hónapban egy összegben kell kiutalni. A november hónapra járó ellátást az 1–2. § szerint megemelt
összegben kell kifizetni.
(2) A 2007. december 31. utáni időponttól megállapított
ellátás esetén a visszamenőleges emelés időarányos része
jár.
5. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő harmadik napon
lép hatályba.
(2) Az (5) bekezdés e rendelet hatálybalépését követő
napon hatályát veszti. E rendelkezés a hatálybalépést követő második napon hatályát veszti.
(3) E rendelet hatálybalépését követő időponttól megállapításra kerülő
a) rokkantsági járadék összege havi 33 330 forint,
b) rendszeres szociális járadék összege havi 27 000 fo
rint
azzal, hogy ezen összegekre az 1–2. § szerinti emelés nem
jár.
(4) Amennyiben az 1–2. § szerinti ellátásokra való jogosultság e kormányrendelet hatálybalépése előtt megszűnt,
a visszamenőlegesen járó kiegészítő emelést a megszüntetett ellátás jogosultja, illetőleg a jogosult halála esetén a
hozzátartozója vagy örököse részére – kérelemre – egy
összegben kell kiutalni.
(5) A rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a nemzeti
helytállásért elnevezésű pótlék bevezetéséről szóló
173/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet
a) 2. §-a (1) bekezdésének da) és dc) alpontjában, valamint 4. §-a (1) bekezdésének első mondatában a
„137 300 Ft-ot” szövegrész helyébe a „138 800 Ft-ot” szövegrész,
b) 4. §-a (1) bekezdésének második mondatában a
„137 300 Ft” szövegrész helyébe a „138 800 Ft” szövegrész,
c) 4. §-ának (2) bekezdésében a „68 650 Ft-ot” szövegrész helyébe a „69 400 Ft-ot” szövegrész
lép.
(6) E rendelet hatálybalépése előtt megállapított nemzeti helytállásért elnevezésű pótlékot az (5) bekezdés szerint
módosított összeghatárok alapulvételével – 2008. november 1-jétől, 2008. január 1-jei visszamenőleges ha
tállyal – meg kell emelni. Az emelést a nyugellátások, valamint a nyugdíjszerű rendszeres szociális ellátások e rendelet szerint megemelt összegeinek figyelembevételével
kell végrehajtani.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1334/2019. (VI. 5.) Korm. határozata Kisbér város városközpontjának megújításához szükséges források biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért a Kisbér város városközpontjának komplex megújítását érintő fejlesztésekkel és azzal, hogy azok Kisbér
Város Önkormányzata által kerüljenek megvalósításra, a 3. pontban foglaltak kivételével;
 2. felhívja a pénzügyminisztert, hogy – a belügyminiszter bevonásával – az 1. pont szerinti fejlesztések megvalósítása
érdekében gondoskodjon a szükséges forrás biztosításáról a 2020–2023. években a központi költségvetés IX. Helyi
önkormányzatok támogatásai fejezetben, az alábbi ütemezéssel:
a) a 2020. évre 970 000 000 forint,
b) a 2021. évre 1 028 500 000 forint,
c) a 2022. évre 680 000 000 forint,
d) a 2023. évre 968 400 000 forint;
Felelős: pénzügyminiszter
belügyminiszter Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
 3. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy – a  miniszterelnök általános helyettese bevonásával – az  1.  pont szerinti
fejlesztések megvalósítása érdekében gondoskodjon a 2020. költségvetési évben 300 000 000 forint biztosításáról
a  2020. évi központi költségvetés XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
1. Célelőirányzatok alcím, 30. Egyházi célú központi költségvetési hozzájárulások jogcímcsoport, 7. Egyházi épített
örökség védelme és egyéb beruházások jogcímen;
Felelős: pénzügyminiszter
a miniszterelnök általános helyettese Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
 4. egyetért azzal, hogy Kisbér Város Önkormányzata 5%-os önerővel, összesen 65 100 000 forinttal járul hozzá
a tulajdonában és fenntartásában lévő vagyonelemeket érintő fejlesztések megvalósításához.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
194/2017. (V. 30.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993.  évi LV.  törvény
9. §-a alapján – a Miniszterelnökséget vezető miniszter TER-1/677/3/2017. számú előterjesztésére – Lipcsei Krisztián
(névmódosítás előtti neve: Lipcsei Krisztián Joszipovics; születési hely, idő: Eszeny [Ukrajna], 1992. március 3.)
magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2017. május 12. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
141/2009. (X. 29.) FVM rendelete az elejtett vad jelöléséről, valamint kezelésének és forgalomba hozatalának élelmiszer-higiéniai és állat-egészségügyi feltételeiről.
Az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény 76. §-a (2) bekezdésének 1., 19., 23., 26. és 28. pontjában,
valamint a vad védelméről, a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi LV. törvény 100. §-a (1) bekezdése
c) pontjának 4., 15. és 26. alpontjában kapott felhatalmazás alapján, a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter feladat- és
hatásköréről szóló 162/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. §-ának c) és k) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el: Általános rendelkezések 1. § (1) E rendelet szabályait az elejtett vagy elhullva talált vad esetében kell alkalmazni.
(2) A tenyésztett vadra vonatkozó előírásokat külön jogszabály tartalmazza.
(3) E rendeletnek a vad azonosító jellel történő megjelölésére vonatkozó rendelkezéseit a vad védelméről,
a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi LV. törvényben meghatározott vadfajok esetében
valamennyi elejtett egyeden alkalmazni kell, függetlenül attól, hogy a vadat emberi fogyasztásra szánták-e.
(4) E rendelet végrehajtása során az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló,
2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: 853/2004/EK rendelet)
vonatkozó rendelkezéseit is alkalmazni kell. (5) A vadászatra jogosultnak, illetve a vadbegyűjtő hely üzemeltetőjének e rendelet előírásain túl az élelmiszer-higiéniáról
szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: 852/2004/EK rendelet)
vonatkozó előírásait is be kell tartania. 2. § (1) A vadkísérő jegyet, valamint az apróvad gyűjtőigazolást a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal területi szerve
(a továbbiakban: MgSzH területi szerve) bocsátja térítés ellenében a vadászatra jogosult rendelkezésére.
(2) A vadászatra jogosult naprakész nyilvántartást köteles vezetni a felhasznált vadkísérő jegyek, illetve apróvad
gyűjtőigazolások sorszámairól. Ezt a nyilvántartást öt évig meg kell őriznie.
(3) A vadászatra jogosultnak, a vadbegyűjtő hely üzemeltetőjének, továbbá a végső fogyasztót közvetlenül ellátó helyi
kiskereskedelmi vagy vendéglátó egységnek rendelkeznie kell olyan naprakész dokumentációs rendszerrel, amely
lehetővé teszi a vadhús nyomon követését – és szükség szerinti visszahívását – azoktól, akiktől a vadat kapják, vagy
akiknek azt szállítják, valamint ezen információk bemutatását az MgSzH területi szerve részére.
Értelmező rendelkezések 3. § E rendelet alkalmazásában: 1. Apróvad: a 853/2004/EK rendelet I. mellékletének 1.7. pontja szerinti állatfaj.
2. Apróvad gyűjtőigazolás: az apróvadnak a képesített vadhúsvizsgáló által elvégzett húsvizsgálatát igazoló, az 1. számú
melléklet szerinti kísérőirata. 3. Képesített vadhúsvizsgáló: a 853/2004/EK rendelet III. melléklete IV. szakasza I. fejezetének 2. pontja szerinti képzett
személy feladatait e rendelet szerint ellátni jogosult természetes személy.
4. Nagyvad: a 853/2004/EK rendelet I. mellékletének 1.8. pontja szerinti állatfaj.
5. Vadbegyűjtő hely: a vadászatra jogosultak által beszállított, emberi fogyasztásra szánt lőtt vad átvételére és
vadfeldolgozó üzembe szállításáig történő ideiglenes hűtve tárolására szolgáló, az MgSzH területi szerve által
engedélyezett létesítmény. Nem minősül vadbegyűjtő helynek a vadászatra jogosult által e célból üzemeltetett
létesítmény, amennyiben más vadászatra jogosulttól származó lőtt vadat nem tárolnak benne.
6. Vadkísérő jegy: a lőtt nagyvad megjelölésére és azonosítására szolgáló, valamint a lőtt nagyvad képesített
vadhúsvizsgáló által elvégzett húsvizsgálatát igazoló, vízhatlan, írható anyagból készült, egyszer használatos zárású,
a 2. számú melléklet szerinti azonosító eszköz. Az elejtett vad forgalomba hozatala
4. § (1) A vadászatra jogosult a tulajdonában lévő emberi fogyasztásra szánt elejtett vadat az élelmiszerláncról és hatósági
felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény (a továbbiakban: Éltv.) végrehajtására kiadott rendeletek, illetve az Európai
Unió kötelezően alkalmazandó jogi aktusainak rendelkezései szerint – amennyiben természetvédelmi jogszabály nem
tiltja – a) magánfogyasztásra felhasználhatja, b) kis mennyiségben magánfogyasztás céljára átadhatja vagy eladhatja az elejtőnek, mint végső fogyasztónak,
c) kis mennyiségben magánfogyasztás céljára átadhatja vagy eladhatja az elejtőtől eltérő végső fogyasztónak,
d) kis mennyiségben átadhatja vagy eladhatja a kizárólag a végső fogyasztót közvetlenül ellátó, a vadászterülete
határain belül található, illetve székhelyétől vagy a húsvizsgálat helyétől közúton maximum 1 óra alatt elérhető
helyi kiskereskedelmi vagy vendéglátó egységnek, beleértve a saját maga által üzemeltetett ilyen vállalkozásokat
is, vagy e) vadfeldolgozó üzemnek értékesítheti. (2) Az (1) bekezdés b) és c) pontja szerint forgalomba hozott vad tovább nem forgalmazható.
(3) Az (1) bekezdés b)–d) pontjai szerint forgalomba hozott vad kis mennyisége nem haladhatja meg vadászatra
jogosultanként havonta a 3 000 kilogrammot, illetve naptári évente a 10 000 kilogrammot.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott mennyiségeket kültakaróval együtt, nagyvad esetében lábvégek és – a vaddisznó
kivételével – fej nélküli, zsigerelt állapotában mérve kell számítani.
(5) Vadbegyűjtő hely útján vadat forgalomba hozni kizárólag vadfeldolgozó üzem felé lehet.
5. § (1) A vadászatra jogosult a 4. § (1) bekezdésének c) és d) pontja szerinti tevékenységének megkezdését, szüneteltetését
vagy megszüntetését, a tevékenység megkezdését, szüneteltetését vagy megszüntetését követő öt munkanapon
belül a vadászterület helye szerinti MgSzH területi szervének nyilvántartásba vétel céljából írásban bejelenti, az alábbi
adatok feltüntetésével: a) a vadászatra jogosult neve, székhelyének címe, levelezési címe, a vadászati hatóság által kiadott kódszáma,
b) vadászatra jogosult 4. § szerinti tevékenységének pontos megjelölése.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés szerint nyilvántartásba vett vadászatra jogosult
a) az e rendelet szerint forgalmazható kis mennyiséget bizonyíthatóan túllépte,
b) nem nyilvántartott tevékenységet végez, vagy c) tevékenységével az állategészségügyi, élelmiszer-higiéniai vagy élelmiszer-biztonsági jogszabályok előírásait
súlyosan megsérti, az MgSzH területi szerve a vadászatra jogosultat a nyilvántartásából törli. Az ezen okból nyilvántartásból törölt
vadászatra jogosult ismételt nyilvántartásba vételére legkorábban a nyilvántartásból való törlését követő harmadik év
eltelte után kerülhet sor. (3) A vadászatra jogosult a 4. § (1) bekezdésének c) és d) pontja szerinti tevékenység során
a) gondoskodik arról, hogy a hatósági állatorvos a lőtt vadat e rendelet előírásai szerint, az elejtéstől számított
24 órán belül, a vizsgálat elvégzésére alkalmas körülmények között megvizsgálhassa. Olyan lőtt vad esetében,
amelynek húsa trichinella parazitát tartalmazhat, biztosítja, hogy a hatósági állatorvos a lőtt vadból a húsban
előforduló trichinella hatósági vizsgálatára vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló,
2005. december 5-i 2075/2005/EK bizottsági rendelet szerint mintát vehessen trichinella vizsgálatra;
b) naprakész nyilvántartást vezet a lőtt nagyvad esetében felhasznált vadkísérő jegy sorszámáról, a lőtt nagyvad
fajáról, súlyáról, illetve apróvad esetében az apróvad gyűjtőigazolás sorszámáról, a lőtt apróvad darabszámáról,
fajáról, valamint arról, hogy az adott lőtt vad melyik végső fogyasztót közvetlenül ellátó helyi kiskereskedelmi
vagy vendéglátó egységbe került. Ezt a nyilvántartást az MgSzH területi szervének felhívására soron kívül
bemutatja, valamint abból adatot szolgáltat. (4) A vadászatra jogosultnak a 4. § (1) bekezdésének c) és d) pontja szerinti tevékenység végzéséhez rendelkeznie kell
a 12. §-ban a vadbegyűjtő helyekre előírt feltételeknek megfelelő létesítménnyel, illetve nyilvántartásokkal.
(5) A hatósági állatorvos által kiállított húsvizsgálati igazolást, vagy annak a hatósági állatorvos által hitelesített másolatát
a végső fogyasztót közvetlenül ellátó helyi kiskereskedelmi vagy vendéglátó egységet üzemeltető
élelmiszer-vállalkozó az árusítás helyén köteles tartani, és a fogyasztót kérésére tájékoztatni azok tartalmáról.
Az elejtett vad kezelése és vizsgálata 6. § (1) Az emberi fogyasztásra szánt, elejtett
a) nagyvadat az elejtést követően a lehető leghamarabb ki kell zsigerelni,
b) vad hűtését az elejtést követően elfogadhatóan rövid időn belül biztosítani kell, ehhez aktív hűtésre nincs
szükség, ha az időjárási paraméterek a megfelelő hűtést biztosítják,
c) vad birtokosának biztosítania kell, hogy a nagyvad hőmérséklete teljes tömegében minél hamarabb érje el
a 0–7 °C közötti értéket, a lőtt apróvad hőmérséklete pedig teljes tömegében a 0–4 °C közötti értéket, és azt
a továbbiakban nem haladhatja meg, d) vad szállítása és tárolása során meg kell akadályozni annak további szennyeződését,
e) vadat egymásra halmozva szállítani tilos. (2) Valamennyi emberi fogyasztásra szánt, elejtett vadat e rendelet előírásai szerint vizsgálatnak kell alávetni.
(3) Kizárólag hatósági állatorvos által elvégzett húsvizsgálat után, a hatósági állatorvos rendelkezése szerint hozható
forgalomba a) a beteg vagy betegség gyanúja miatt kilőtt,
b) az életében rendellenes viselkedésű, mozgású, testtartású, valamint
c) a zsigerelésnél elváltozásokat mutató vad. (4) Hatósági állatorvos által elvégzett húsvizsgálatnak kell alávetni a 4. § (1) bekezdésének c)–e) pontjai szerint
forgalomba hozott vadat, mielőtt azt a végső fogyasztók számára forgalomba hoznák.
(5) Emberi fogyasztásra szánt vaddisznó és más, trichinellózisra fogékony vad – a (6)–(7) bekezdésekben foglalt kivétellel
– csak trichinella vizsgálatra akkreditált, vagy a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központja (a továbbiakban:
MgSzH Központ) által trichinella vizsgálatra kijelölt laboratórium negatív eredményének birtokában hozható
forgalomba. (6) Az előzetes trichinella vizsgálat mellőzhető a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti forgalomba hozatal esetén, ez
esetben az elejtőt írásban tájékoztatni kell a vizsgálat elmaradásáról és annak veszélyéről, továbbá a legközelebbi
vizsgálati lehetőségről. (7) A 4. § (1) bekezdésének c) és d) pontja szerinti forgalomba hozatal esetén az MgSzH területi szervének engedélyével
a trichinella vizsgálat mellőzhető. Ez esetben a vizsgálat elmaradásának tényét és az ebből adódó kockázatról szóló
tájékoztatást is fel kell tüntetni a fogyaszthatósági döntést igazoló dokumentumon.
(8) Állategészségügyi vagy élelmiszer-biztonsági okból az MgSzH területi szerve állategészségügyi intézkedés keretében
előírhatja az elejtett vad kötelező hatósági állatorvosi vizsgálatát is, függetlenül azok forgalomba hozatali módjától.
(9) A 4. § (1) bekezdésének e) pontja szerinti forgalomba hozatalra szánt vad vizsgálata során a 853/2004/EK rendelet
III. melléklete IV. szakasza II. és III. fejezetének előírásait is be kell tartani.
7. § (1) Az emberi fogyasztásra szánt elejtett vadat az elejtő (vagy a kísérő hivatásos) vadász köteles megszemléléssel
megvizsgálni és nagyvad esetén gondoskodni annak mielőbbi kizsigereléséről.
(2) Az elejtő (vagy a kísérő hivatásos) vadász köteles az általa észlelt minden elváltozást – a vad elejtését megelőzően
megfigyelt rendellenességet is beleértve – jelezni a vad további vizsgálatát végző képesített vadhúsvizsgáló felé.
(3) Az emberi fogyasztásra szánt elejtett vadat csonkítatlanul, zsigereivel együtt kell bemutatni a vad további vizsgálatát
végző képesített vadhúsvizsgáló részére. Trófeás vad esetében nem minősül csonkításnak a trófea eltávolítása.
(4) Valamennyi emberi fogyasztásra szánt vadat – a 4. § (1) bekezdésének a) pontja szerint felhasznált, vagy az elejtő, mint
végső fogyasztó részére átadott vagy eladott apróvad kivételével – vizsgálat céljából az elejtést követő legrövidebb
időn belül be kell mutatni képesített vadhúsvizsgálónak. (5) A képesített vadhúsvizsgáló köteles az egészségügyi kockázatot jelentő jellemzők kizárására, illetve azonosítására
irányuló, a vad szemrevételezése útján történő vizsgálatokat végezni. A vizsgálatnak nagyvad esetében ki kell
terjednie valamennyi zsigerre is. (6) A képesített vadhúsvizsgáló haladéktalanul értesíti a területileg illetékes hatósági állatorvost, amennyiben
a vizsgálatai során tapasztalt elváltozások, vagy az elejtő vadász által megfigyelt körülmények nem teszik lehetővé,
hogy a lőtt vadat kifogásmentesnek minősítse. (7) A vadat csonkítatlanul – a gyomor, illetve a belek kivételével –, zsigereivel együtt kell a hatósági állatorvos által végzett
vizsgálatra bemutatni. Ha az elváltozások a gyomrot, illetve a beleket érintik, azokat is be kell mutatni.
(8) A hatósági állatorvos a képesített vadhúsvizsgáló értesítését követően a lehető legrövidebb időn belül a kifogásolt lőtt
vadat megvizsgálja és dönt a fogyaszthatóságáról. 8. § (1) Az elejtő (vagy a kísérő hivatásos) vadász, amennyiben a nagyvad elejtése során nem figyelt meg a szokásostól eltérő
viselkedést, valamint a zsigerelés során sem tapasztalt a szokásostól eltérő jellemzőket, kitölti a vadkísérő jegynek az
adatok és a húsvizsgálattal kapcsolatos megállapítások rögzítésére szolgáló rész első oldalát. A vadkísérő jegyről az
azonosítást lehetővé tevő, perforáció mentén letéphető részt letépi, és azt rögzíti az állati testen a nagyvad hátsó
lábán, a csánk fölött – a horgasinat (Achilles-ín) befoglalóan. A vadkísérő jegynek az azonosítást lehetővé tevő,
perforáció mentén letéphető részének a lőtt nagyvad csánkján történő megőrzése a vad – egésze vagy zsigerelt teste –
feldolgozásáig kötelező. A lőtt nagyvad elszállítását csak a vadkísérő jeggyel történt megjelölést követően szabad
megkezdeni. (2) A nagyvad elejtése után a képesített vadhúsvizsgáló a nagyvadat megvizsgálja, és kifogásmentesnek minősíti,
amennyiben nem tapasztalt a szokásostól eltérő jellemzőket annak testén és zsigerein, továbbá rendelkezik
információval arról, hogy az elejtő (vagy a kísérő hivatásos) vadász az elejtés során a nagyvadon a szokásostól eltérő
viselkedést nem figyelt meg, és nem áll fenn a környezeti szennyeződés gyanúja. A képesített vadhúsvizsgáló kitölti
a vadkísérő jegynek az adatok és a húsvizsgálattal kapcsolatos megállapítások rögzítésére szolgáló részének második
oldalát. (3) Amennyiben a képesített vadhúsvizsgáló az apróvadvizsgálat során a szokásostól eltérő jellemzőket nem talált,
továbbá rendelkezik információval arról, hogy az elejtő vadász az elejtés előtt az apróvadon a szokásostól eltérő
viselkedést nem figyelt meg, és a környezeti szennyeződés gyanúja sem áll fenn, a lőtt apróvadat kifogásmentesnek
minősíti. Ha a lőtt apróvadat a vadászatra jogosult a 4. § (1) bekezdésének c)–e) pontja szerinti forgalomba hozatalra
szánja, a képesített vadhúsvizsgáló a vadászatra jogosult részére kitölti az apróvad gyűjtőigazolást, egyéb esetben
megállapításait a saját nyilvántartásában rögzíti. (4) A képesített vadhúsvizsgáló abban az esetben, ha a lőtt nagyvadat a vadászatra jogosult a végső fogyasztónak
– ideértve az elejtőt, mint végső fogyasztót is –, kizárólag magánfogyasztásra átadja vagy eladja, a vadkísérő jegynek
az adatok és a húsvizsgálattal kapcsolatos megállapítások rögzítésére szolgáló részét a vadászatra jogosultnak átadja.
A vadászatra jogosult az átadott vadkísérő jegyeket az MgSzH azt kibocsátó területi szervének havonta visszaküldi.
Az azonosítást lehetővé tevő, perforáció mentén letéphető rész a lőtt nagyvadat annak feldolgozásáig végigkíséri.
(5) A képesített vadhúsvizsgáló nyilvántartást vezet az általa megvizsgált nagyvad és apróvad fajáról, a felhasznált
vadkísérő jegyek, illetve az apróvad gyűjtőigazolások sorszámáról, valamint az elvégzett vizsgálatok megállapításairól,
amely adatokat öt évig köteles megőrizni. (6) A képesített vadhúsvizsgáló által megvizsgált és kifogásmentesnek talált, a 4. § (1) bekezdés e) pontja szerinti
forgalomba hozatalra szánt vad a vadbegyűjtő helyre, illetve vadfeldolgozó üzembe elszállítható. Kifogásolt vad csak
abban az esetben szállítható el az elejtés helyétől számított maximum 30 km távolságra található vadbegyűjtő helyre,
ha ott a hatósági állatorvos számára a húsvizsgálat körülményei adottak, és a vad elkülönítve, külön légtérben
tárolható oly módon, hogy a kifogásmentesnek minősített testek szennyezése kizárható.
9. § (1) A hatósági állatorvos megvizsgálja a vadászatra jogosult vagy az élelmiszer-vállalkozás kérelmére az e rendelet szerint
hatósági állatorvosi vizsgálatra kötelezett, vagy a vadászatra jogosult által bemutatott egyéb vad húsát. Amennyiben
a lőtt vad húsát fogyasztásra alkalmasnak találja, a 3. számú melléklet szerinti húsvizsgálati igazolást állítja ki
a vadászatra jogosult számára, amellyel a vad fogyasztásra alkalmasnak talált része forgalomba hozható.
(2) A hatósági állatorvos a vadat vagy annak részeit a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó
egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2002. október 3-i 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
(a továbbiakban: 1774/2002/EK rendelet) 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának v. alpontja alapján 1. kategóriába tartozó
anyagnak minősíti, amennyiben fennáll annak gyanúja, hogy az emberre vagy állatra átvihető járványos betegséggel
fertőzött. Ebben az esetben a hatósági állatorvos a vad, illetve részei további sorsáról, elszállításának és
megsemmisítésének módjáról, valamint az ártalmatlanításért felelős személy vagy szervezet meghatározásáról az
1774/2002/EK rendelet szabályainak megfelelően dönt. (3) Amennyiben a hatósági állatorvos vizsgálatai során a vadat vagy annak részeit fogyasztásra alkalmatlannak minősíti,
és nem áll fenn annak gyanúja, hogy az emberre vagy állatra átvihető járványos betegséggel fertőzött, a fogyasztásra
alkalmatlan lőtt vadnak, illetve részeinek további sorsáról, elszállításának és ártalmatlanításának módjáról, valamint az
ártalmatlanításért felelős személy vagy szervezet meghatározásáról döntést hoz. A fogyasztásra alkalmatlan lőtt vad,
illetve bizonyos részeinek elszállítása és ártalmatlanítása során, amennyiben nem áll fenn az emberre vagy állatra
átvihető járványos betegség gyanúja, az 1774/2002/EK rendeletben meghatározott 3. kategóriába tartozó anyagokra
vonatkozó szabályokat kell betartani. (4) A hatósági állatorvos az (1) bekezdés szerinti húsvizsgálat során a vadkísérő jegynek az adatok és a húsvizsgálattal
kapcsolatos megállapítások rögzítésére szolgáló részét, illetve apróvad vizsgálat esetén az apróvad gyűjtőigazolást
bevonja, és havonta visszaküldi az MgSzH azt kibocsátó területi szervének. A hatósági állatorvos nyilvántartást vezet az
általa megvizsgált lőtt vadról, a húsvizsgálat eredményéről, nagyvad esetében a vadkísérő jegy sorszámáról, a lőtt vad
fajáról, súlyáról, apróvad esetében az apróvad gyűjtőigazolás sorszámáról, az apróvad darabszámáról, fajáról.
(5) A vadfeldolgozó üzembe szállított lőtt vad esetében a hatósági vagy jogosult állatorvos a vadfeldolgozó üzemben
végzi el a húsvizsgálatot, a vadkísérő jegyet, illetve az apróvad gyűjtőigazolást bevonja, arról másolatot készít, és az
eredeti példányt az MgSzH azt kibocsátó területi szervének visszaküldi. A hatósági vagy jogosult állatorvos
nyilvántartást vezet az általa megvizsgált lőtt vadról, a húsvizsgálat eredményéről, nagyvad esetében a vadkísérő jegy
sorszámáról, a lőtt vad fajáról, súlyáról, apróvad esetében az apróvad gyűjtőigazolás sorszámáról, az apróvad
darabszámáról, fajáról. (6) A vadászatra jogosult, amennyiben a lőtt vadat közvetlenül más tagállamban lévő vadfeldolgozó üzemnek értékesíti,
a szállítás előtt a vadkísérő jegyekről, az apróvad gyűjtőigazolásokról, valamint a szállítmány minden egyéb
kereskedelmi dokumentumáról másolatot készít és azt a lőtt vad rendeltetési helyének megadásával az MgSzH területi
szervének a szállítást követő 24 órán belül megküldi. A vadkísérő jegy, illetve az apróvad gyűjtőigazolás eredeti
példánya a lőtt vadat a rendeltetési helyig végigkíséri.
10. § (1) A betegség vagy sérülés miatt életképtelen vagy szenvedő, továbbá a külön jogszabály szerint diagnosztikai célból
elejteni rendelt vadon élő-, illetve zárttéren tartott vadászható állatot a vadászatra jogosult köteles kilövetni, és annak
hulláját a kórok megállapítása céljából hatósági állatorvossal megvizsgáltatni, továbbá vad elhullásáról a hatósági
állatorvost értesíteni, és annak rendelkezése szerint laboratóriumi vizsgálatra mintát szállítani.
(2) Az (1) bekezdésben leírt okból történő elejtés állategészségügyi indokoltságáról, valamint a nagyvad elhullásának
okáról a vadászatra jogosult kérésére a hatósági állatorvos igazolást állít ki.
(3) Az (1) bekezdés szerint elejtett, vagy elhullva talált vadat az 1774/2002/EK rendelet előírásai szerint meg kell
semmisíteni, kivéve, ha a vad elejtését sérülés indokolta, és a hatósági állatorvos az állat húsát emberi fogyasztásra
alkalmasnak minősítette. Vadbegyűjtő hely 11. § (1) Vadbegyűjtő helyet üzemeltetni csak az MgSzH kerületi hivatalának engedélyével lehet. A vadbegyűjtő helyekről az
MgSzH nyilvántartást vezet, és a következő elemekből álló regisztrációs számmal látja el:
1. megyekód (NUTS), 2. VGY karakterek, 3. hat számjegyű futósorszám.
(2) A kiadott regisztrációs szám nem adható ki még egyszer.
(3) A vadbegyűjtő hely üzemeltetésének megszüntetését vagy szüneteltetését annak időpontjától számított
5 munkanapon belül az MgSzH területi szervének az élelmiszer-vállalkozónak írásban be kell jelentenie.
(4) Amennyiben az (1) bekezdés szerint engedélyezett vadbegyűjtő hely
a) nem felel meg e rendelet előírásainak, vagy
b) tevékenységével az állategészségügyi, élelmiszer-higiéniai vagy élelmiszer-biztonsági jogszabályok előírásait
súlyosan megsérti, az (1) bekezdés szerinti engedélyét az MgSzH kerületi hivatala visszavonja.
(5) Azon vadbegyűjtő hely ismételt engedélyezésére, amelynek engedélye a (4) bekezdés b) pontja miatt került
visszavonásra, legkorábban az engedély visszavonását követő harmadik év eltelte után kerülhet sor.
12. § (1) Vadbegyűjtő helyet létesíteni szilárd burkolattal ellátott, csatornázott vagy emésztővel rendelkező, bekerített helyen
lehet, ahol ivóvíz minőségű víz áll rendelkezésre. (2) A vadbegyűjtő helynek rendelkeznie kell a vad megfelelő hűtését lehetővé tevő vadhűtő berendezéssel, nagyvad
átvétele esetén annak felfüggesztve történő hűtéséhez és tárolásához szükséges felszereléssel és berendezési
tárggyal, és a nagyvad súlyának függesztve történő mérésére szolgáló berendezéssel.
(3) A vadhűtő kapacitásának lehetővé kell tennie, hogy az átvett vad a hűtés és tárolás során sem a padozattal, sem az
oldalfallal, sem egyéb olyan felülettel nem kerül érintkezésbe, amely a lőtt vadat szennyezné, továbbá, hogy az egy
időben tárolt összes nagyvad teljes tömegének hőmérséklete 0–7 °C között, illetve az egy időben tárolt összes apróvad
teljes tömegének hőmérséklete 0–4 °C között legyen. (4) A vadbegyűjtő helynek rendelkeznie kell
a) az állati eredetű melléktermékek gyűjtésére zárt, csorgásmentes, mosható és fertőtleníthető tartállyal, vagy azzal
egyenértékű megoldással, b) a vad húsvizsgálatát lehetővé tevő létesítménnyel, valamint olyan működőképes fényforrással, amely már
a kezdődő, a húsvizsgálat szempontjából lényeges elváltozások észlelését is lehetővé teszi,
c) a létesítmény, illetve a járművek fertőtlenítését lehetővé tevő berendezéssel, illetve az ehhez elegendő
mennyiségű, hatékony fertőtlenítő szerrel. (5) A vadbegyűjtő hely üzemeltetőjének gondoskodnia kell
a) a vadhűtő hőmérsékletének regisztrálásáról, b) az állati kártevők távoltartásáról,
c) a (6) bekezdés szerinti nyilvántartások naprakész vezetéséről.
(6) A vadbegyűjtő hely üzemeltetője az elejtett vad nyomonkövethetőségének biztosítása érdekében nyilvántartást
köteles vezetni a) a beszállított vad fajáról, b) nagyvad esetén a vad tömegéről, apróvad esetén darabszámáról,
c) a beszállított nagyvad vadkísérő jegyének, illetve apróvad esetén apróvad gyűjtőigazolásának sorszámáról,
d) a vad be-, illetve kiszállításának idejéről (év/hónap/nap/óra) és a beszállító személyéről (gazdasági társaság esetén
annak megnevezésével), e) a vad beszállításkor, illetve kiszállításkor mért maghőmérsékletéről.
A vadhúsvizsgáló képesítés 13. § (1) Vadhúsvizsgáló képesítést a vadbegyűjtő hely üzemeltetője, a hivatásos vadász és a sportvadász szerezhet. Képesített
vadhúsvizsgálói feladatokat az láthat el, aki részt vett az erre a célra meghirdetett elméleti és gyakorlati képzést nyújtó
tanfolyamon, a tananyagból eredményes vizsgát tett, és az MgSzH területi szerve a tevékenység végzését nem
korlátozta. (2) A képesített vadhúsvizsgálók képzése iskolarendszeren kívüli hatósági jellegű képzés. A tanfolyamon való részvétel
alapkövetelménye az állami vadászvizsga megléte, a középfokú végzettség vagy minimum tíz év szakmai gyakorlat,
vagy a hatósági állatorvos felügyelete alá rendelt kisegítők külön jogszabályban meghatározott szakképzési
követelményeinek teljesítése. Mentesül a tanfolyamon való részvétel és a vizsgakötelezettség alól az a hivatásos vagy
sportvadász, aki állatorvosi diplomával rendelkezik. (3) A képesített vadhúsvizsgálók képzéséhez az oktatási anyagot az MgSzH Központ az Országos Magyar
Vadászkamarával (a továbbiakban: vadászkamara) egyeztetve készíti el. (4) A képesített vadhúsvizsgálók képzésének szervezését és lebonyolítását az MgSzH területi szerve a vadászkamara
területi szervezetével együttműködésben végzi. A vizsgabizottság tagjai: az MgSzH területi szervezetének
képviseletében 2 fő és a vadászkamara illetékes területi szervezete képviseletében 1 fő.
(5) A képesített vadhúsvizsgáló az MgSzH Központ által meghatározott továbbképzéseken köteles részt venni.
(6) Amennyiben az (1) bekezdés szerint képesített vadhúsvizsgáló tevékenységével az állategészségügyi,
élelmiszer-higiéniai vagy élelmiszer-biztonsági jogszabályok előírásait súlyosan megsérti, az MgSzH területi szerve
a tevékenység végzését korlátozza. Az ilyen személy csak újabb képzésen való részvétel és sikeres vizsga után
végezhet vadhúsvizsgáló tevékenységet. Záró rendelkezések 14. § (1) Ez a rendelet – a (2) és (3) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba, egyidejűleg az
állati eredetű élelmiszerekre vonatkozó egyes élelmiszer-higiéniai szabályokról szóló 66/2006. (IX. 15.) FVM rendelet
[a továbbiakban: 66/2006. (IX. 15.) FVM rendelet] 1. §-ának a) pontja és 6. §-a, valamint a vad védelméről,
a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi LV. törvény végrehajtásának szabályairól szóló 79/2004.
(V. 4.) FVM rendelet 43. §-ának (2) bekezdése hatályát veszti.
(2) E rendelet 3. §-ának 6. pontja 2010. március 1-jén lép hatályba, egyidejűleg a 66/2006. (IX. 15.) FVM rendelet 1. §-ának
b) pontja és melléklete hatályát veszti. (3) 2010. február 28-ig a rendelet vadkísérő jegyre vonatkozó előírásainak alkalmazásakor a 66/2006. (IX. 15.) FVM
rendelet 1. §-ának b) pontját és mellékletét megfelelően alkalmazni kell azzal, hogy
a) a „vadkísérő jegy” szövegrész alatt a vad védelméről, a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi
LV. törvény 57. §-ának (1) bekezdésében meghatározott azonosítót és a 66/2006. (IX. 15.) FVM rendelet
mellékletében szereplő vadkísérő jegyet együttesen, b) a „vadkísérő jegy állati testhez történő rögzítést és azonosítást lehetővé tevő, perforáció mentén letéphető része”
szövegrész alatt a vad védelméről, a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról szóló 1996. évi LV. törvény
57. §-ának (1) bekezdésében meghatározott azonosítót, c) a „vadkísérő jegy adatok és a húsvizsgálattal kapcsolatos megállapítások rögzítésére szolgáló része” szövegrész
alatt a 66/2006. (IX. 15.) FVM rendelet mellékletében szereplő vadkísérő jegyet
kell érteni. (4) Az Állategészségügyi Szabályzat kiadásáról szóló 41/1997. (V. 28.) FM rendelet mellékleteként kiadott
Állategészségügyi Szabályzat 217. §-ának (1)–(4) bekezdése és 26/a függeléke hatályát veszti.
(5) Ez a rendelet a következő uniós jogi aktusok végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg:
a) az élelmiszer-higiéniáról szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelete 1. cikk
(2) bekezdésének c) pontja, valamint 1. cikkének (3) bekezdése,
b) az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i
853/2004/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelet 1. cikk (3) bekezdésének e) pontja, valamint 1. cikkének
(4) bekezdése. Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
1/2016. (HK 7.) HM határozata a Honvédelmi Minisztérium biztonsági vezető helyettes kinevezéséről.
A minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény 23. § (1), (2) bekezdésében kapott felhatalmazás
alapján – figyelemmel a Nemzeti Biztonsági Felügyelet
működésének, valamint a minősített adat kezelésének
rendjéről szóló 90/2010. (III. 26.) Korm. rendelet 5. § (1),
(2) bekezdésében foglaltakra, a biztonsági vezető személyével szemben támasztott követelményeknek megfelelésre és a BM Nemzeti Biztonsági Felügyelet elnökének
BM/8652-2/2016. ikt. számú ügyiratában foglalt
egyetértésére – 2016. június 15-ei hatállyal
kinevezem
a Honvédelmi Minisztérium biztonsági helyettesévé Talabos Tibor (Budapest, 1963. 10. 08.) ezredest, a
HVK Híradó, Informatikai és Információvédelmi Csoportfőnökség, Elektronikus Információvédelmi Osztály osztályvezetőjét. A Honvédelmi Minisztérium biztonsági vezetője a honvédelmi miniszternek, mint a minősített adatot
kezelő szerv vezetőjének átruházott hatáskörében eljárva
látja el a személyi, fizikai, adminisztratív, elektronikus
biztonságra vonatkozó szabályok alkalmazásának felügyeletét a Honvédelmi Minisztériumban. A HM biztonsági vezető helyettese a biztonsági vezető távolléte esetén
annak helyettesítését teljes körűen ellátja.
A biztonsági vezető részletes feladatait a minősített adat
védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény, valamint a végrehajtásról szóló kormányrendeletek tartalmazzák.
Budapest, 2016. június 10-én Dr. Simicskó István s. k.,
honvédelmi miszter


text:
2003. XC. törvény a Kutatási és Technológiai Innovációs Alapról.
Az Országgyűlés, annak érdekében, hogy biztosítsa az
ország versenyképességének és fenntartható fejlődésének
az új ismereteken és azok alkalmazásán alapuló erősítését,
ezen belül különösen a kutatás-fejlesztés és a létrehozott
új tudás alkalmazásának megfelelő mértékű és kiszámítható
finanszírozását, valamint az ezzel kapcsolatos társadalmi
érdekek érvényre juttatását, a következő törvényt alkotja.
A Kutatási és Technológiai Innovációs Alap 1. § (1) A Kutatási és Technológiai Innovációs Alap
(a továbbiakban: Alap) a kutatás-fejlesztés és a technológiai innováció állami támogatását biztosító és kizárólag ezt
a célt szolgáló, az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény szerinti elkülönített állami pénzalap.
(2) Az Alap rendeltetése az, hogy kiszámítható és biztos
forrást jelentsen a magyar gazdaság technológiai innovációjának ösztönzésére és támogatására, tegye lehetővé a
gazdaságban és a társadalmi élet egyéb területein hasznosuló kutatás és fejlesztés erősítését, a hazai és külföldi
kutatási eredmények hasznosítását, az innovációs infrastruktúra és annak körébe tartozó szolgáltató tevékenységek fejlesztését.
2. § Az Alap tárgyévi forrásai:
a) a 3. §-ban meghatározott gazdasági társaságok által
befizetett innovációs járulék (a továbbiakban: járulék);
b) a központi költségvetésből nyújtott, az éves költség
vetési törvényben meghatározott állami támogatás;
c) az Alap — tárgyévet megelőző — pénzmaradványa;
d) belföldi vagy külföldi természetes és jogi személyek,
illetve jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok által teljesített, önkéntes befizetések, adományok,
segélyek;
e) nemzetközi szervezetektől, intézményektől származó támogatások; f) visszatérítési kötelezettséggel nyújtott támogatások
visszatérítései, valamint az Alapból nyújtott támogatással
létrehozott gazdasági eredményből való részesedés;
g) egyéb bevételek. 3. § (1) A járulék megfizetésére kötelezett — a
(2)—(3) bekezdésben foglalt kivétellel — a belföldi székhelyű, a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény hatálya alá
tartozó gazdasági társaság.
A törvényt az Országgyűlés a 2003. november 10-i ülésnapján fogadta el.
(2) Nem köteles járulékot fizetni a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 1999. évi
XCV. törvény 3. §-a szerint mikrovállalkozásnak minősülő gazdasági társaság.
(3) Mentes a járulékfizetési kötelezettség alól a cégbejegyzés évében a jogelőd nélkül alapított gazdasági társaság.
4. § (1) A járulék alapja a helyi adókról szóló, többször
módosított 1999. évi C. törvény 39. § (1) bekezdése alapján
meghatározott adóalap.
(2) A járulék mértéke (a továbbiakban: a járulék éves
bruttó összege) az (1) bekezdés szerinti vetítési alap
14. §-ban meghatározott százaléka.
(3) A járulék éves bruttó összegéből — e törvényben
meghatározott körben és mértékig — levonható a gazdasági társaság saját tevékenységi körében végzett kutatásfejlesztési tevékenység közvetlen költsége, valamint a költségvetési gazdálkodási rendszerben működő és a közhasznú szervezetekről szóló 1997. évi CLVI. törvény 2. § (1) bekezdésében meghatározott szervezetektől megrendelt
kutatási-fejlesztési tevékenység költsége. A levonható
költségeket mind a saját szervezetben végzett, mind a
vásárolt kutatás-fejlesztés esetében csökkenteni kell a levonásnál figyelembe vett költségek fedezetéül szolgáló, az
államháztartás valamely alrendszeréből nyújtott támogatással.
5. § (1) A járulékfizetésre kötelezett gazdasági társaság
a) a járulék éves bruttó összegét,
b) a 4. § (3) bekezdése szerint elszámolható módon és
mértékben felmerült kötelezettségcsökkentő tételek éves
összegét, c) az a) és b) pont szerinti összegek különbözeteként
megállapított éves nettó kötelezettségét (a továbbiakban:
a járulék éves nettó összege)
maga állapítja meg és vallja be az állami adóhatósághoz az
adóévet követő adóév ötödik hónapja utolsó napjáig.
(2) Az adóévben járulékfizetésre kötelezettnek háromhavonként (előlegfizetési időszak) előleget — amelynek
mértéke e szakasz (4) bekezdése alapján meghatározott
járulékelőleg egynegyede — kell fizetnie a harmadik hónapot követő hó 20. napjáig.
(3) A járulékfizetésre kötelezettnek — a (6) bekezdésben foglaltak kivételével — a járulékbevallással egyidejűleg a járulékbevallás esedékességét követő második naptári hónap első napjával kezdődő 12 hónapos időszakra
járulékelőleget kell bevallania az előlegfizetési időszakokra eső egyenlő részletek feltüntetésével.
(4) A járulékelőleg
a) az adóévet megelőző adóév fizetendő járulékának
összege, ha az adóévet megelőző adóév időtartama 12 hónap volt,
b) az adóévet megelőző adóév fizetendő járulékának a
működés naptári napjai alapján 12 hónapra számított
összege minden más esetben.
(5) Az átalakulás napjától számított 30 napon belül a
jogutód köteles a jogelőd által bevallott járulékelőlegből
számított (az átalakulás formájától függően azzal egyező,
összesített, megosztott) járulékelőleget bevallani, és ennek
alapján köteles a bevallás esedékességének napjától az
adóévet követő hatodik hónap utolsó napjáig járulékelőleget fizetni. Kiválás esetén a fennmaradó gazdasági társaság e rendelkezés alkalmazásában jogutódnak is minősül.
(6) Nem kell járulékelőleget bevallania a járulékfizetésre
kötelezettnek megszűnésekor, továbbá, ha járulékbevallást a cégbejegyzési eljárás befejezése miatt ad be.
(7) A járulékfizetésre kötelezettnek a járulékfizetési
kötelezettség keletkezésének évében az (1)—(4) bekezdés
megfelelő alkalmazásával az adóévet megelőző adóév adatai alapján kell járulékelőlegét megállapítania és arról az
adóév ötödik hónapjának utolsó napjáig járulékelőlegbevallást benyújtania. A járulékfizetési kötelezettség keletkezése évének első két előlegfizetési időszakában az
előleg mértéke a járulék várható éves nettó összegének
időarányos része. Nem lehet járulékelőleget bevallani arra
a negyedévre, a negyedév azon naptári hónapjára, amelyre
az adózó már vallott be járulékelőleget.
(8) A befizetett előleg és a járulék éves nettó összege
közötti különbözetet az adóévet követő adóév ötödik hónapja utolsó napjáig kell befizetni, illetőleg a többletbefizetést ettől az időponttól lehet visszaigényelni.
(9) A járulékfizetésre kötelezett bevallási, befizetési és
elszámolási kötelezettségének e törvény által nem szabályozott kérdéseiben, valamint a kötelezettség teljesítésének ellenőrzése tekintetében az adózás rendjéről szóló
1990. évi XCI. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(10) A járulékfizetésre kötelezett gazdasági társaság a
járulékot az üzleti évre állapítja meg. A naptári évtől eltérő
üzleti évet választó járulékfizetésre kötelezett az üzleti év
első napján hatályos jogszabályok szerint állapítja meg,
vallja be, teljesíti járulékfizetési kötelezettségét és fizet
előleget.
6. § A járulékot az állami adóhatósághoz kell befizetni,
amely a befizetett járulékot külön jogszabályban szabályozott módon utalja át az Alapnak a Magyar Államkincstárnál vezetett számlájára.
7. § A 2. § b) pontjában meghatározott központi költségvetési támogatás éves mértéke nem lehet kevesebb,
mint a járulék megfizetésére kötelezetteknek a tárgyévet
két évvel megelőző évre elszámolt befizetéseinek összege.
Az Alap felhasználása 8. § (1) Az Alap pénzeszközeit a pályázati úton kiválasztott kedvezményezettek a következő jogcímeken használhatják fel:
a) a kutatás-fejlesztés kiadásainak, a kutatás-fejlesztési
eredmények hasznosításának fedezetéül, valamint új tudományos és technológiai eredmények alkalmazásának elterjesztésére, beleértve az országos kutatási-fejlesztési programok, projektek finanszírozását;
b) a kutatás-fejlesztés és a technológiai innováció
infrastrukturális feltételeinek fejlesztésére, beleértve a
nemzetközi kutatási-fejlesztési hálózatokhoz, infrastruktúrához való kapcsolódás megteremtésében és működtetésében történő részvételt, összhangban a Magyar Köztársaság nemzetközi kötelezettségvállalásaival;
c) a kutatás-fejlesztést és a technológiai innovációt erősítő szolgáltatások, innovációs hídképző és hálózatépítő
tevékenységek támogatására, beleértve konferenciák tartásának, szakkiállítások rendezésének, kiadványok készítésének költségeit;
d) a technológiai innováció ösztönzésére a régiókban és
a kistérségekben; a régiók és a kistérségek innovációs képességének növelésére és innovációs forrásainak támogatására;
e) a nemzetközi tudományos és technológiai együttműködés támogatására, beleértve a nemzetközi pályázatoknál
érvényesülő utófinanszírozással összefüggő likviditási
problémák áthidalásának támogatását;
f) kutató-fejlesztő munkahelyek létrehozására, a kutatás és a technológiai innováció emberi erőforrásainak fejlesztésére, a kutatói utánpótlás és képzés támogatására;
a kutatók-fejlesztők hazai és nemzetközi mobilitásának,
tapasztalatcseréjének, valamint az elismert hazatérő kutatók
magyarországi szakmai beilleszkedésének támogatására;
g) a hazai és külföldi tudományos és technológiai ismeretek megszerzésére, azok gyakorlati alkalmazására.
(2) Az Alap pénzeszközei felhasználhatók továbbá külön jogszabályban, nemzetközi szerződésben meghatározottak szerint különösen:
a) a Nemzeti Fejlesztési Terv végrehajtása keretében a
kutatással, fejlesztéssel és innovációval foglalkozó intézkedések hazai társfinanszírozására;
b) a tudás- és technológia-intenzív kis- és középvállalkozásokba befektető kockázati tőkealapokban történő
részvétel révén;
c) a nemzetközi tudományos és technológiai együttműködésből adódó feladatokra;
d) a tudományos kutatás és a technológiai innováció
szakpolitikai megalapozását szolgáló műszaki, közgazdasági, társadalomtudományi elemzések, tanulmányok, koncepciók készítésére;
e) az innovációs tevékenységgel közvetlenül összefüggő
konferenciák szervezésére, szakkiállítások rendezésére, kiadványok készítésére, innováció-ösztönzési célú díjakhoz
történő hozzájárulásra.
(3) Az Alapból támogatás nyílt pályázati rendszerben
nyerhető el. Pályázaton kívüli támogatás nyújtására, beleértve a (2) bekezdésben más jogszabályból, illetve nemzetközi szerződésből fakadó kötelezettségeket és támogatásokat — a fejlesztési célú beruházások kivételével — az Alap
céljaival és felhasználásának jogcímeivel összhangban, a
Kutatási és Technológiai Innovációs Tanács jóváhagyásával, az Alap tárgyévi kiadási előirányzatának 3%-át meg
nem haladó mértékben kerülhet sor.
(4) Az Alapból nyújtott támogatások igénybevételének
feltételeiről a kedvezményezettel szerződésben kell megállapodni.
(5) Az Alap kezelésével — így különösen működtetésével, felhasználásával, a pályázatok megismertetésével és
elbírálásával, a szerződések előkészítésével, nyilvántartásuk egyes tárgyi és személyi feltételeivel, valamint az ellenőrzéssel és értékeléssel — kapcsolatos költségeket az Alap
finanszírozza. Az Alap kezelésével kapcsolatos költségek
nem haladhatják meg az Alap tárgyévi kiadási előirányzatának 2%-át.
(6) Az Alap tárgyévi kiadási előirányzatának 25%-át
regionális innovációs célokra kell felhasználni. Ezen pénzeszközök pályázati úton és az Alap jogcímeivel összhangban történő felhasználására a Regionális Fejlesztési
Tanácsok tesznek javaslatot, és a Nemzeti Kutatási és
Technológiai Hivatal elnöke útján terjesztik a Kutatási és
Technológiai Innovációs Tanács elé.
9. § Az Alap a magyar gazdaság versenyképességének és
innovációs teljesítményének javítását szolgálja. Az Alap
pénzeszközeit a gazdasági társaságok által közvetve vagy
közvetlenül megvalósított kutatási és technológiai innovációs tevékenységekre kell fordítani.
Az Alap kezelése és ellenőrzése 10. § (1) Az Alap feletti rendelkezési jogot az oktatási
miniszter gyakorolja, és felelős annak felhasználásáért.
(2) Az oktatási miniszter rendelkezési jogát a (3) bekezdésben meghatározott feladatkörben a Nemzeti Kutatási
és Technológiai Hivatal elnökére ruházza át.
(3) Az Alap működtetésével kapcsolatos feladatok körében a Nemzeti Kutatási és Technológiai Hivatal elnöke:
a) javaslatot tesz az oktatási miniszternek az Alappal
kapcsolatos, valamint egyéb, a kutatás-fejlesztés és a tech
nológiai innováció állami támogatására vonatkozó jogszabályok tartalmára; b) elkészíti és jóváhagyásra az e törvény 11. §-ával létrehozott Tanács elé terjeszti az Alap felhasználási tervét,
valamint a pályázati stratégiát;
c) meghatározza az Alapból nyújtott támogatások felhasználása ellenőrzésének, az Alap követelései behajtásának, a pénzügyi garanciák érvényesítésének módját;
d) dönt az Alap pénzeszközeinek felhasználásáról;
e) ellátja az Alap felhasználásával kapcsolatos állam
háztartási információs feladatokat;
f) elkészíti az Alap felhasználásáról szóló éves beszá
molót;
g) külön jogszabályban meghatározottak szerint gon doskodik az Alap pénzeszközeinek felhasználására vonatkozó döntések nyilvánosságra hozataláról;
h) ellátja az Alap pénzeszközei felhasználásának szakmai értékelésével kapcsolatos feladatokat.
11. § (1) Az Alapra vonatkozó stratégiai kérdésekkel
foglalkozó testület a Kutatási és Technológiai Innovációs
Tanács (a továbbiakban: Tanács).
(2) A Tanács legfeljebb tizenöt tagú testület. A Tanács
tagjait az oktatási miniszter javaslata alapján a miniszterelnök bízza meg legfeljebb öt évre. A Tanács tagjainak
többségét a gazdaság és a tudomány nem kormányzati
képviselői alkotják.
(3) A Tanács — a Nemzeti Fejlesztési Terv végrehajtása
keretében az EU által társfinanszírozott intézkedések kivételével — egyetértési jogot gyakorol az Alapra vonatkozó felhasználási terv, valamint a pályázati stratégiák kialakításában, beleértve a pénzügyi támogatások finanszírozási és döntéshozatali módjának és eszközeinek szakmapolitikai célokat érvényesítő meghatározását.
(4) A Tanács előzetes véleményezési joggal rendelkezik
a Nemzeti Fejlesztési Terv végrehajtása keretében az Alapból támogatott és az Európai Unió által társfinanszírozott
intézkedések, különösen a felhasználás terv és a pályázati
stratégiák tekintetében.
(5) A Tanács előzetes véleményezési joggal rendelkezik
az egyes támogatási programok szakmai irányító testületei
összetételének meghatározásában.
(6) A Tanács figyelemmel kíséri az Alapból nyújtott
támogatások társadalmi és gazdasági hasznosulását, a felhasználás stratégiai céljainak megvalósulását.
(7) A Tanács véleményezi az Alap pénzeszközeinek felhasználásáról a Kormány részére évente készített beszámolót.
(8) A (3)—(6) bekezdés szerinti előterjesztéseket a
Nemzeti Kutatási és Technológiai Hivatal elnöke terjeszti
a Tanács elé.
12. § E törvény alkalmazásában
a) alapkutatás: az általános tudományos és technikai
tudásanyag bővítése, amely nem kapcsolódik ipari vagy
kereskedelmi célkitűzéshez,
b) kutatás-fejlesztés: az alapkutatás, ipari vagy alkalmazott kutatás, valamint kísérleti (pre-kompetitív) fejlesztés,
c) ipari vagy alkalmazott kutatás: új tudásanyag megszerzésére irányuló kutatás, amelynek célja, hogy az így
megszerzett tudásanyag felhasználható legyen új termékek, eljárások vagy szolgáltatások kifejlesztéséhez, illetve
jelentős javulást eredményezzen a már meglévő termékekben, eljárásokban vagy szolgáltatásokban,
d) kísérleti (pre-kompetitív) fejlesztés: az alkalmazott kutatás eredményének tervekbe foglalása, azaz új vagy
továbbfejlesztett termékek, eljárások, szolgáltatások tervezése (idetartozik a kereskedelmi felhasználásra nem kerülő prototípus elkészítése is). Nem minősül kísérleti fejlesztésnek a termékeken, termelési eljárásokban, folyamatokban, létező szolgáltatásokon végzett rutinszerű változtatás, még ha az az adott termék, eljárás, folyamat vagy
szolgáltatás fejlődését is eredményezi,
e) technológiai innováció: minden olyan tudományos,
műszaki, szervezeti, pénzügyi és kereskedelmi jellegű tevékenység, beleértve az új ismeretanyagba történő befektetéseket is, amely ténylegesen vagy szándék szerint műszakilag
új vagy továbbfejlesztett termékek, eljárások és szolgáltatások megvalósításához vezet.
Záró rendelkezések 13. § (1) Ez a törvény — a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel — 2004. január 1-jén lép hatályba.
(2) E törvény 15. §-a a kihirdetést követő 15. napon lép
hatályba.
(3) A 7. §-ban előírt kötelezettséget először a 2006. évi
költségvetési törvényben kell érvényesíteni.
14. § (1) A járulék éves bruttó összege — a kisvállalkozások kivételével — a 4. § (1) bekezdésében meghatározott
vetítési alap
a) 0,2 százaléka 2004-ben,
b) 0,25 százaléka 2005-ben,
c) 0,3 százaléka 2006-tól.
(2) A kisvállalkozások által fizetendő járulék éves bruttó
összege a 4. § (1) bekezdésében meghatározott vetítési
alap
a) 0,5 százaléka 2004-ben,
b) 0,1 százaléka 2005-ben,
c) 0,15 százaléka 2006-ban, d) 0,2 százaléka 2007-től.
15. § (1) Az Alap 2004. évi forrásainak része a fejezeti
kezelésű Műszaki Fejlesztési Célelőirányzat, valamint a
fejezeti kezelésű Nemzeti Kutatási és Fejlesztési Programok előirányzat 2003. december 31-i maradványa is.
(2) A 2005. évben a központi költségvetési támogatás
nem lehet kevesebb a 2004. évi központi költségvetési
támogatásnál.
16. § (1) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a Központi Műszaki Fejlesztési Alapprogramról
szóló 98/1996. (VII. 10.) Korm. rendelet, valamint az azt
módosító 158/2001. (IX. 12.) Korm. rendelet és a 252/2002.
(XII. 5.) Korm. rendelet; a Nemzeti Kutatási és Fejlesztési
Programok lebonyolításának szabályairól szóló 251/2002.
(XII. 5.) Korm. rendelet; az Országos Műszaki Fejlesztési
Bizottságról szóló 226/1999. (XII. 30.) Korm. rendelet;
valamint a Nemzeti Kutatási és Fejlesztési Programok céljára rendelt előirányzat felhasználásának és kezelésének
szabályairól szóló 27/2002. (V. 17.) OM rendelet.
(2) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg a fejezeti
kezelésű Műszaki Fejlesztési Célelőirányzatot, illetve a
fejezeti kezelésű Nemzeti Kutatási és Fejlesztési Programok előirányzatot megillető követeléseket és az azokat
terhelő kötelezettségeket az Alap veszi át.
(3) Ahol jogszabály fejezeti kezelésű Műszaki Fejlesztési Célelőirányzatot, illetve fejezeti kezelésű Nemzeti Kutatási és Fejlesztési Programok előirányzatot említ, ott
e törvény hatálybalépését követően az Alapot kell érteni.
(4) Ahol jogszabály Országos Műszaki Fejlesztési
Bizottságot említ, ott e törvény hatálybalépését követően
Kutatási és Technológiai Innovációs Tanácsot kell érteni.
17. § A Kormány felhatalmazást kap arra, hogy rendeletben határozza meg
a) az Alap működtetésére és felhasználására, valamint
a járulékfizetési kötelezettségre irányuló részletes szabályokat és eljárásokat;
b) a Tanács létrehozására és működtetésére vonatkozó
részletes szabályokat.
Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke


text:
1569/2017. (VIII. 28.) Korm. határozata a Családügyi Kabinetről.
1. A Kormány a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló
2010. évi XLIII. törvény 28. § (1) bekezdése alapján létrehozza a Családügyi Kabinetet (a továbbiakban: Kabinet).
2. A Kabinet feladata
a) a kormányzati előterjesztések, kormányzati fejlesztési programok, kormányzati szakpolitikai stratégiák,
valamint a  központi költségvetésről szóló törvény tervezetének népesedés- és családpolitikai szempontból
való vizsgálata és véleményezése,
b) a családpolitikai intézkedések rendszerének és eredményességének folyamatos vizsgálata,
c) javaslattétel a Kormány számára egyes népesedéspolitikai szempontból fontos jelenségek vizsgálatára.
3. A Kabinet elnöke az emberi erőforrások minisztere.
 4. A Kabinet tagja
a) a miniszterelnök általános helyettese,
b) a Miniszterelnökséget vezető miniszter,
c) a nemzetgazdasági miniszter,
d) az igazságügyi miniszter,
e) a miniszterelnök kabinetfőnöke.
5. A  Kabinet ülésére állandó jelleggel meghívott az  Emberi Erőforrások Minisztériumának a  Kabinet titkári feladatait
ellátó család- és ifjúságügyért felelős államtitkára.
6. A Kabinet elnöke és a Kabinet tagja a Kabinetben végzett tevékenységéért tiszteletdíjban vagy más juttatásban nem
részesül.
7. A  Kabinet elnöke és a  Kabinet tagja a  Kabinet ülésén személyesen köteles részt venni. A  Kabinet elnökét és
a Kabinet tagját akadályoztatása esetén az általa kijelölt, irányítása alá tartozó államtitkár helyettesítheti.
8. A Kabinet elnöke a Kabinet ülésére tanácskozási joggal − eseti jelleggel − meghívhat a Kabinet feladatkörét érintő
ügyekben feladatkörrel rendelkező állami vezetőt vagy valamely központi államigazgatási szerv vezetőjét.
9. A  Kabinet a  2.  pont szerinti feladatainak ellátásához szükséges gyakorisággal, de legalább havonta ülésezik.
A  Kabinet ülését a  Kabinet elnöke hívja össze. Rendkívüli ülés összehívását a  Kabinet bármely tagja − az  indok
egyértelmű megjelölésével − kezdeményezheti a Kabinet elnökénél.
10. A Kabinet titkársági feladatait az Emberi Erőforrások Minisztériuma látja el.
 11. A Kabinet működésének részletes szabályait a Kabinet elnöke által megállapított ügyrend határozza meg.
 12. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1576/2018. (XI. 15.) Korm. határozata a XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezeten belüli előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
5 832 332 000 forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el a Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló
2017. évi C. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások
fejezet, 2. Az állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 4. A vagyongazdálkodás egyéb kiadásai alcím, 6. Európai
Uniós pályázatokhoz forrás biztosítása jogcímcsoport terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XLIII. Az  állami vagyonnal
kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet, 2. Az  állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Ingatlanokkal és
ingóságokkal kapcsolatos kiadások alcím, 1. Ingatlan-beruházások, ingatlanvásárlás jogcímcsoport, 19. Sportcélú
fejlesztésekhez kapcsolódó ingatlanvásárlások és -beruházások jogcím javára 1 910 000 000 forint, a 3. Ingóságok
és egyéb eszközök vásárlása jogcímcsoport javára 3 810 000 000 forint, valamint a 4. A vagyongazdálkodás egyéb
kiadásai alcím, 7. Egyéb vagyonkezelési kiadások jogcímcsoport javára 112 332 000 forint összegben, az 1. melléklet
szerint.
Felelős: pénzügyminiszter
nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2019. XXX. törvény a Maecenas Universitatis Corvini Alapítványról, a Maecenas Universitatis Corvini Alapítvány és a Budapesti Corvinus Egyetem részére történő vagyonjuttatásról.
A gazdaság- és társadalomtudományi képzési terület, ezen keresztül az  innovatív vállalkozásokat támogatni kész magyar
felsőoktatási intézményrendszer és környezetének megerősítése, a képzést folytató oktatók, kutatók, tanárok, a képzésben részt
vevők támogatása érdekében az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:
1. A Maecenas Universitatis Corvini Alapítvány 1. § (1) Az  Országgyűlés felhívja a  Kormányt, hogy az  állam nevében tegye meg a  szükséges intézkedéseket a  Maecenas
Universitatis Corvini Alapítvány (a  továbbiakban: Alapítvány) közérdekű vagyonkezelő alapítvány formájában
történő létrehozására.
(2) Az  Alapítvány alapítása során az  állam képviseletében a  tudománypolitika koordinációjáért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) jár el.
(3) Az Alapítvány alapító okiratában gondoskodni kell arról, hogy az alapító okiratban az alapítói jogok teljes körének
gyakorlására az Alapítvány kuratóriuma kerüljön kijelölésre.
2. § (1) Az  Alapítvány feladata oktatási intézmény, kiemelten a  Budapesti Corvinus Egyetem (a  továbbiakban: Egyetem)
alapítói, fenntartói jogainak gyakorlása, működési feltételei, intézményfejlesztési céljai megvalósításának
biztosítása, amelynek érdekében gazdasági tevékenysége keretében az  alapító által rendelt, valamint
az Alapítványhoz csatlakozók által nyújtott vagyont kezeli.
(2) Az Alapítvány a magyar felsőoktatás gazdasági, társadalmi és nemzetközi kapcsolatainak fejlesztése érdekében
a) oktatási, tudományos kutatási, hallgatói, tanulói, oktatói, kutatói, tanári támogatási programot működtet,
b) rászorultsági alapú támogatást biztosít,
c) tehetséggondozó programok működését támogatja.
2. Az Alapítvány részére történő vagyonjuttatás 3. § (1) A nemzeti vagyonról szóló 2011. évi CXCVI. törvény (a  továbbiakban: Nvtv.) 13.  § (3)  bekezdésében és
az  állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (a  továbbiakban: Vtv.) 36.  § (1)  bekezdésében foglaltak alapján
– a preambulumban meghatározott célok megvalósítása érdekében – az alapító okirat szerint
a) az  1.  melléklet szerinti állami vagyonelemeket, nyilvántartási értéken történő átvezetéssel az  Alapítvány
bizalmi vagyonkezelésébe, valamint
b) az  Egyetem – a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a  továbbiakban: Nftv.) 4.  §
(2)  bekezdésében meghatározott – fenntartói jogát – a  Vtv. 36.  § (2)  bekezdése szerinti rendelkezéstől
eltérve – alapítói vagyoni juttatásként, az Alapítvány tulajdonába
kell adni.
 (2) Az 1. melléklet szerinti vagyonelemek tekintetében az Alapítvány nyilvántartásba vételének hatályával a miniszter
gyakorolja az  államot megillető tulajdonosi jogokat és teljesíti a  kötelezettségeket. A  miniszter az  1.  melléklet
szerinti vagyonelemek bizalmi vagyonkezelésbe adásáról az  Alapítvány alapító okiratában rendelkezik.
Az 1. melléklet szerinti vagyonelemekhez kapcsolódó 2018. év után járó osztalékra vagy annak megfelelő összegre
az Alapítvány jogosult.
(3) Ha az  osztalékfizetés szempontjából figyelembe veendő napon még nem történik meg a  részvények bizalmi
vagyonkezelésbe adása és átruházása, akkor az 1. melléklet szerinti tulajdoni hányadra jutó osztaléknak megfelelő
összeget a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a  továbbiakban: MNV Zrt.)
A törvényt az Országgyűlés a 2019. április 1-jei ülésnapján fogadta el.
a Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal
kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet 2. Az  állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 3. Az  államot korábbi
tulajdonosi döntéseihez kapcsolódóan terhelő kiadások alcím, 7. Az  államot korábbi tulajdonosi döntéseihez
kapcsolódóan terhelő egyéb kiadások jogcímcsoport terhére biztosítja az Alapítvány részére.
(4) Az  Alapítvány bizalmi vagyonkezelésébe adott 1.  melléklet szerinti vagyon elidegenítési és terhelési tilalom
alatt áll, biztosítékul nem adható, felszámolási eljárás esetén nem minősül az  Alapítvány felszámolás alá vonható
vagyonának. Az  Alapítvány jogutód nélküli megszűnése vagy megszüntetése esetén ezen vagyonelemek
tulajdonjoga az államra száll vissza.
(5) Az  Alapítvány a  részére bizalmi vagyonkezelésbe adott 1.  melléklet szerinti részvényekkel kapcsolatos szavazati
jogát az  MNV Zrt. rendelkezései szerint köteles gyakorolni. Az  MNV Zrt. szavazati jog gyakorlásával kapcsolatos
rendelkezése hiányában az Alapítvány a részvényesi szavazati jogát nem gyakorolhatja.
(6) Ha az  Alapítvány részére bizalmi vagyonkezelésbe adott 1.  melléklet szerinti részvények kibocsátójának
alapszabálya a  szavazati jog korlátozásáról rendelkezik és a  rendelkezés alapján az  állami tulajdonban és
az Alapítvány bizalmi vagyonkezelésében lévő részvények egy részvényesi csoportba tartozónak tekintendők, akkor
a részvényesi csoport nevében a szavazati jogok gyakorlására az MNV Zrt. jogosult.
(7) Az (1) bekezdés szerint alapítói vagyoni juttatásként az Alapítvány tulajdonába adott, valamint az Alapítvány részére
bizalmi vagyonkezelésbe adott vagyon tekintetében nem kell alkalmazni az Nvtv. 13. § (4) bekezdés b) pontjában,
valamint (7) és (8) bekezdésében foglaltakat.
(8) Az  Alapítvány részére bizalmi vagyonkezelésbe adott 1.  melléklet szerinti részvényekhez kapcsolódó osztalékhoz
való jog az  Alapítványt mint kedvezményezettet illeti meg azzal, hogy a  bizalmi vagyonkezelés az  állam részére
ingyenesen történik, ezért kizárólag az  osztalék terhére történhet a  bizalmi vagyonkezelés keretében felmerülő
költségek elszámolása.
4. § (1) A  Budapest belterület 5063 helyrajzi számú, természetben a  Budapest XI. kerület Mányoki út 9. szám alatti állami
tulajdonban álló ingatlan tekintetében 2020. január 1. napjával a  miniszter gyakorolja az  államot megillető
tulajdonosi jogokat és teljesíti a  kötelezettségeket. Az  ingatlant az  Nvtv. 13.  § (3)  bekezdésében és a  Vtv. 36.  §
(1) bekezdésében foglaltak alapján – a preambulumban meghatározott célok megvalósítása érdekében, a Vtv. 36. §
(2) bekezdése szerinti rendelkezéstől eltérve – az alapító okirat szerint, alapítói vagyoni juttatásként az Alapítvány
tulajdonába kell adni.
(2) Az (1) bekezdés szerint ingyenesen tulajdonba adott ingatlan tekintetében nem kell alkalmazni az Nvtv. 13. § (4) és
(5), valamint (7) és (8) bekezdésében foglaltakat.
(3) A  miniszter, illetve az  Alapítvány 2020. június 30-ig köteles az  (1)  bekezdés szerinti ingatlan ingyenes használatát
biztosítani a Nemzeti Közszolgálati Egyetem számára.
(4) Az Alapítvány további vagyonának biztosításáról a Kormány gondoskodik.
3. Az Egyetem részére történő vagyonjuttatás 5. § (1) Az  Nvtv. 13.  § (3)  bekezdésében és a  Vtv. 36.  § (1)  bekezdésében foglaltak alapján az  Nftv-ben meghatározott
oktatási, tudományos kutatási feladatok ellátását szolgáló, a 2. mellékletben felsorolt egyes állami tulajdonban lévő
ingatlanok ingyenesen, nyilvántartási értéken történő átvezetéssel az Egyetem tulajdonába kerülnek.
(2) Az  e  törvény szerinti vagyonjuttatás során a  2.  mellékletben szereplő védett ingatlanok esetében nem kell
alkalmazni a  kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 44.  § (1)  bekezdés a)  pontját, valamint
az állami vagyonnal való gazdálkodásról szóló 254/2007. (X. 4.) Korm. rendelet 25. § (5) bekezdését.
(3) A  2.  melléklet szerinti ingatlanok tekintetében a  tulajdonváltozás ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére
alkalmas szerződést az MNV Zrt. köti meg az Egyetemmel.
(4) Az  (1) bekezdés szerinti ingatlanjuttatással egyidejűleg az  (1) bekezdésben meghatározott közfeladatok ellátására
rendelkezésre álló, a  jogelőd központi költségvetési szerv vagyonkezelésében lévő, állami tulajdonú ingó
vagyontárgyak e törvény erejénél fogva az Egyetem tulajdonába kerülnek.
(5) A  (4)  bekezdés szerint átszálló ingóságokról jegyzőkönyvet kell felvenni, amelyet az  MNV Zrt. mint átadó és
az  átvevő képviseletére jogosult személy ír alá. Az  átszálló ingó vagyonelemek bekerülési értéke megegyezik
az adott vagyonelemre vonatkozó, átadó szervezet könyveiben szereplő nyilvántartási értékkel.
(6) A 2. mellékletben meghatározott ingatlanok tulajdonjogát az Egyetem a terhekkel együtt szerzi meg.
6. § (1) A  Budapest IX. kerület 37058 helyrajzi számú, ingyenesen tulajdonba adott ingatlanon e  törvény erejénél fogva
elidegenítési és terhelési tilalom áll fenn. Az elidegenítési és terhelési tilalomnak az átruházó javára szóló ingatlannyilvántartásba történő feljegyzését a tulajdonjog bejegyzése iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg az MNV Zrt.
kérelmezi.
(2) Az  5.  § alapján ingyenesen tulajdonba adott ingatlanok tekintetében – a  2.  mellékletben foglalt táblázat
4.  sorában meghatározott ingatlant ide nem értve – nem kell alkalmazni az  Nvtv. 13.  § (4) és (5), valamint (7) és
(8) bekezdésében foglaltakat.
(3) Az Egyetem a  tulajdonába adott ingatlanokat – az 5. §-ban foglaltak alapján – a  tulajdonátruházási szerződésben
meghatározott célokra használhatja fel. Ha az Egyetem tulajdonába adott ingatlanokat értékesíti, akkor az ingatlan
átruházásából származó bevételnek az  átruházás költségeinek kiegyenlítését követően fennmaradó részét
az  alaptevékenységét szolgáló infrastruktúra-fejlesztési célok megvalósítására köteles fordítani. Az  Egyetem
az ingatlanértékesítésből származó bevételt működési költségek finanszírozására nem használhatja fel.
(4) A  4.  § és az  5.  § alapján történő vagyonjuttatást úgy kell tekinteni, hogy az  az általános forgalmi adóról szóló
2007.  évi CXXVII. törvény 17.  § (1)  bekezdésében és 18.  § (1)  bekezdésében meghatározott feltételek szerinti
juttatással esik egy tekintet alá.
4. Záró rendelkezések 7. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) Az 5. §, a 6. §, a 9. § és a 2. melléklet 2019. július 1-jén lép hatályba.
8. § A 3. §, a 4. § (2) bekezdése, a 6. § (1) és (2) bekezdése, valamint a 9. § az Alaptörvény 38. cikk (1) és (2) bekezdése
alapján sarkalatosnak minősül.
9. § Hatályát veszti az  Nvtv. 2.  melléklet III. Nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonnak
minősülő, műemléki védelem alatt álló építmények és építményegyüttesek cím 1.  pontjában foglalt táblázat
1.48. sora.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke