text:
18/2008. (VIII. 6.) HM rendelete a tűzvédelem és a műszaki mentés honvédelmi ágazatra vonatkozó különös szabályairól.
A tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény 47. § (4) bekezdésben, valamint a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi
XCV. törvény 287. § (2) bekezdés c) pont második gondolatjeles bekezdésében kapott felhatalmazás alapján – az önkormányzati miniszter feladat- és hatásköréről szóló
132/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. § c) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró önkormányzati miniszterrel
egyetértésben – a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény egyes rendelkezéseinek
végrehajtásáról szóló 71/2006. (IV. 3.) Korm. rendelet
32/A. §-ában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
A rendelet hatálya 1. § (1) E rendelet hatálya kiterjed:
a) a Magyar Honvédségre (a továbbiakban: MH), vala
mint a honvédelemért felelős miniszter alárendeltségébe,
közvetlen irányítása, illetve fenntartói irányítása, valamint
közvetlen felügyelete alá tartozó szervezetekre (a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezetek), továbbá a honvédelmi és katonai célú építményekben és létesítményekben (a továbbiakban együtt: MH létesítmények), tartózkodó természetes és jogi személyekre, jogi személyiséggel
nem rendelkező szervezetekre,
b) a Magyar Köztársaság területén – a nemzetközi kötelezettségvállalással összefüggő – más országok katonai
szervezeteihez tartozó katonai tevékenységet végző szervezetekre, személyi állományukra az MH létesítményein
belül,
c) az MH létesítmények területén, ingatlanjaiban, gépjárműveiben keletkezett tűzesettel, káreseménnyel kapcsolatos beavatkozás esetén a beavatkozó tűzoltóságra.
(2) Ezt a rendeletet nem kell alkalmazni, amennyiben
nemzetközi szerződés eltérő szabályokat állapít meg.
Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
a) tűzvédelmi szolgálati személy: a tűzvédelmi felada
tok tervezésére, szervezésére és irányítására feljogosított és
kötelezett személy, aki e feladatokat az e feladat ellátására
rendszeresített beosztásban (munkakörben) vagy a Magyar
Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak
jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény 53. §-a szerinti
megbízás (a továbbiakban: megbízás) alapján látja el,
b) honvédségi tűzoltó alegység: egyes honvédelmi szervezetek által állandó vagy ideiglenes jelleggel fenntartott
létesítményi tűzoltóság.
Tűzjelzés, a tűzeset jelentése 3. § (1) Aki az MH létesítményekben vagy annak közvetlen közelében tüzet vagy annak közvetlen veszélyét észleli, a működési terület szerint illetékes hivatásos önkormányzati tűzoltóság (a továbbiakban: önkormányzati tűzoltóság) értesítésére
vonatkozó kötelezettségének – ha erre lehetőség van – elsősorban a honvédségi tűzoltó alegységnek való jelentéssel tesz
eleget. A tüzet vagy annak közvetlen veszélyét az MH létesítmény vezető szolgálatának is jelenteni kell.
(2) Tűz esetén az MH létesítmény vezető szolgálata
vagy az e feladatok ellátásával azonos feladatkörű ügyeleti, őr- és rendészeti szolgálat
a) meggyőződik a honvédségi tűzoltó alegység, illetve
az önkormányzati tűzoltóság riasztásának megtörténtéről,
szükség esetén végrehajtja azt, továbbá intézkedik a tűzoltóságnak és a mentőknek az MH létesítménybe történő beléptetésére,
b) a melléklet szerinti „Jelentés tűzesetről” című nyomtatványon az elöljáró ügyeleti szolgálaton keresztül haladéktalanul tájékoztatja a Honvédelmi Minisztérium Központi Ellenőrzési és Hatósági Hivatalt (a továbbiakban:
HM KEHH) a tűzeset bekövetkezéséről és annak körülményeiről.
Tűzoltás 4. § (1) A honvédségi tűzoltó alegységek a tűzoltás során az
MH-nál kiadott más tárgyú belső rendelkezések előírásaitól – a tűzoltásvezető utasítására – olyan mértékben
térhetnek el, amely arányban áll az élet, a testi épség és a
honvédségi javak védelmével. Erről a tűz oltásánál jelenlevő, az adott szervezet vezetéséért felelős szolgálati személyt (ügyeleti szolgálatot ellátó személyt) tájékoztatni
kell.
(2) A tűzoltás során biztosítani kell a katonai adatok és
információk védelmét.
Tűzvizsgálat 5. § (1) A tűzoltás befejezését követően a tűzvizsgáló helyszínre érkezéséig az MH létesítmény üzemeltetéséért felelős parancsnok (vezető) köteles a tűz helyszínének eredeti
állapotban való megtartására intézkedni.
(2) Az MH létesítmények területén, ingatlanjaiban, gépjárműveiben keletkezett tűzesettel, káreseménnyel kapcsolatos beavatkozás esetén a beavatkozó tűzoltóság a tűzesetek vizsgálatára vonatkozó szabályokról szóló
12/2007. (IV. 25.) ÖTM rendelet 2. § (2) bekezdése szerinti adatokat szolgáltat a HM KEHH részére.
Tűzvédelmi ellenőrzés 6. § (1) A honvédelmi szervezetek és az MH létesítmények
tűzvédelmi helyzetét a hatósági ellenőrzéseken túl
a) az elöljáró az általa végrehajtandó ellenőrzések során, valamint
b) a honvédelmi szervezet parancsnoka (vezetője) által
kijelölt bizottság a honvédelmi szervezeteknél és az MH
létesítményekben szükség szerint, de legalább évente egyszer belső szakellenőrzés formájában, az érintett tűzvédelmi szolgálati személyek bevonásával
rendszeresen ellenőrzi és értékeli.
(2) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti bizottság vezetője a honvédelmi szervezet parancsnoka (vezetője), helyettese.
(3) Az (1) bekezdés szerinti tűzvédelmi ellenőrzésekről
jegyzőkönyvet kell készíteni. A jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell:
a) az ellenőrzést végrehajtó nevét,
b) az ellenőrzésre felhatalmazást adó jogszabályra tör
ténő utalást,
c) az ellenőrzés időpontját,
d) az ellenőrzött megnevezését,
e) az ellenőrzés tárgyát,
f) az ellenőrzés módját,
g) a feltárt hiányosságokat,
h) az ellenőrzött terület értékelését, valamint
i) az ellenőr által a hiányosságok felszámolására java
solt intézkedéseket. Tűzvédelmi szolgálati személyek 7. § (1) A honvédelmi szervezeteknél a (2)–(3) bekezdés
alapján tűzvédelmi szolgálati személyeket kell foglalkoztatni.
(2) A tűzvédelmi szaktevékenység tervezésére, ellátására, irányítására, a tűzvédelmi nyilvántartások vezetésére,
az adatszolgáltatások biztosítására és a statisztikai adatok
gyűjtésére, továbbítására, azok értékelésére, az értékelés
alapján javaslatok előkészítésére, a kiképzési irányelvek
meghatározására, a 6. § szerinti ellenőrzések hatékony
végrehajtására az alábbiak szerint kell tűzvédelmi szolgálati személyeket foglalkoztatni:
a) legalább 3 fő felsőfokú tűzvédelmi szakképesítéssel
rendelkező személyt a feladat ellátásra rendszeresített beosztásban az MH középszintű vezető szervénél;
b) legalább 1-1 fő felsőfokú tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt a feladat ellátásra rendszeresített
beosztásban
ba) a Honvédelmi Minisztérium Állami Egészségügyi
Központban, bb) a szervezetszerű tűzoltó alegységgel rendelkező
honvédelmi szervezeteknél,
bc) az „A”–,,B” tűzveszélyességi osztályba tartozó létesítménnyel rendelkező honvédelmi szervezeteknél, amelyeknél az „A”–,,B” tűzveszélyességi osztályba tartozó
veszélyességi övezetben vagy helyiségben egyidejűleg
50 főt meghaladó személy végez munkát,
bd) a „C” tűzveszélyességi osztályba tartozó létesítménnyel rendelkező honvédelmi szervezeteknél, amelyekben a „C” tűzveszélyességi osztályba tartozó MH létesítményben egyidejűleg 200 főnél több személy végez
munkát;
c) legalább 1–1 fő középfokú tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt a feladat ellátásra rendszeresített beosztásban
ca) a 300 főt meghaladó létszámú honvédelmi szervezeteknél,
cb) a „C” tűzveszélyességi osztályba tartozó létesítménnyel rendelkező honvédelmi szervezeteknél, amelyekben a „C” tűzveszélyességi osztályba tartozó MH létesítményben egyidejűleg 200 főnél kevesebb személy végez munkát,
cc) anyagok nagymennyiségű tárolását alaprendeltetés
szerint végrehajtó honvédelmi szervezetek önálló raktározással foglalkozó MH létesítményeiben,
cd) a Honvédelmi Minisztérium Állami Egészségügyi
Központban; d) legalább 1 fő középfokú tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező személyt megbízással az a)–c) pont hatálya
alá nem tartozó, önálló objektummal rendelkező honvédelmi szervezeteknél.
(3) A legalább zászlóalj szintű gyakorlatok, ideiglenes
táborok, telephelyen kívüli tevékenységek, külföldön végrehajtott feladatok tűzvédelmének megszervezésére legalább 1–1 fő középfokú tűzvédelmi szakképesítéssel rendelkező megbízottat parancsban (határozatban) kell kijelölni.
Tűzvédelmi szabályzat 8. § (1) A tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a
tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvényben foglaltakon túl tűzvédelmi szabályzatot kell készíteni
a) az állandó táborokra,
b) a különállóan elhelyezett MH létesítményekre, külö
nösen lőszerraktárra, gyakorlótérre,
c) több honvédelmi szervezet közös MH létesítmény
ben történő elhelyezésekor az MH létesítmény egészére. (2) A tűzvédelmi szabályzatot az (1) bekezdés
a)–b) pontja szerinti esetekben a feladattal érintett honvédelmi szervezet parancsnoka (vezetője), a c) pont szerinti
esetben az MH létesítmény üzemeltetéséért felelős parancsnok (vezető) készíti el.
(3) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti esetben a honvédelmi szervezeteknek rendelkezniük kell a tűzvédelmi
szabályzat és mellékletei elhelyezési területükre és tevékenységükre vonatkozó kivonatával.
(4) Ideiglenes tűzvédelmi szabályzatot kell készíteni a
hét napot meghaladó időtartamú, legalább századszintű
gyakorlat, ideiglenes tábor, kitelepülés esetén.
A Magyar Honvédség tűzoltó szervezetei 9. § (1) Az MH létesítményekben a létesítményi tűzoltóságokra vonatkozó részletes szabályokról szóló 118/1996.
(VII. 24.) Korm. rendeletben foglaltakon kívül az alábbi
esetekben kell honvédségi tűzoltó alegységeket szervezni:
a) a vonatkozó nemzeti katonai szabványnak megfelelő eszközökkel és erőkkel az MH repülőterein,
b) az MH légiirányítási központjában,
c) az Alkotmányban szabályozott rendkívüli jogrend
idején a Honvédelmi Minisztérium Állami Egészségügyi
Központban, d) tényleges igénybevétel esetén a Honvédelmi Minisztérium vagyonkezelésében lévő védett létesítményekben,
e) az MH nemzetközi gyakorlatok és lövészetek végrehajtására alkalmas lőterein,
f) a külön jogszabály alapján felső vagy alsó küszöbértékűnek minősülő veszélyes katonai objektumban, ha
a biztonsági jelentésben vagy a biztonsági elemzésben
feltárt kockázat, illetve dominóhatás miatt a veszélyes
katonai objektum felügyeleti hatóság határozatában előírja azt,
g) a külföldi katonai táborokban, amennyiben az egynemzetiségű (magyar) tábor, vagy többnemzetiségű táborokban, amennyiben a magyar fél vállalta a tűzoltó alegység szervezését.
(2) Ha a tűzoltó alegység a létesítményi tűzoltóságokra
vonatkozó részletes szabályokról szóló 118/1996.
(VII. 24.) Korm. rendelet 1. § (6) bekezdése szerinti megállapodás alapján – felkérésre – honvédségi területen kívüli káresetek felszámolásában vesz részt, a felkérésről, a
végrehajtás megkezdéséről és befejezéséről a honvédelmi
szervezet (MH létesítmény) vezető szolgálata haladéktalanul jelentést tesz a Magyar Honvédség ügyeleti rendszerén
keresztül a Magyar Honvédség Központi Ügyeletének.
(3) Amennyiben a honvédségi területen kívül keletkezett tűz veszélyezteti az MH létesítményt,
a) a honvédségi tűzoltó alegység az MH létesítmény
védelme érdekében részt vesz a tűz oltásában,
b) a honvédelmi szervezet (MH létesítmény) vezető
szolgálata haladéktalanul jelentést tesz az MH ügyeleti
rendszerén keresztül a Magyar Honvédség Központi
Ügyeletének, valamint a HM KEHH-nek.
A tűzvédelem logisztikai biztosításával összefüggő
feladatok 10. §
(1) A tűzvédelem központi logisztikai biztosítását az általános tervezési, beszerzési, ellátási, technikai kiszolgálási és selejtezési rend, valamint a normatív előírások szerint
a MH középszintű vezető szerve, valamint a honvédelmi
tárca egészére kiterjedő felsőszintű jogkörrel rendelkező,
logisztikai tervező, irányító és végrehajtó, továbbá infrastrukturális szervei végzik a termelői és fogyasztói logisztikai szakmai felelős szerinti rendben.
(2) A tűzvédelem csapatszintű logisztikai biztosítását
az általános tervezési, illetve szakági intézkedésekben
szabályozott beszerzési, ellátási, technikai kiszolgálási és
selejtezési rend, valamint a tűzvédelmi normák előírásai
szerint a honvédelmi szervezetek logisztikai szervezetei
végzik.
(3) Az épületek, a tűzvédelmi eszközök és infrastruktúra időszakos felülvizsgálatainak és karbantartásainak vég
rehajtásáról, annak anyagi erőforrásairól a MH középszintű vezető szerve, valamint a honvédelmi tárca egészére kiterjedő felsőszintű jogkörrel rendelkező, logisztikai tervező, irányító és végrehajtó, továbbá infrastrukturális szervei
gondoskodnak.
Záró rendelkezések 11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszti a tűzvédelem és a műszaki mentés honvédelmi ágazatra vonatkozó különös szabályairól szóló 31/2001. (XII. 28.) HM rendelet.
Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
33/2009. (V. 8.) HM utasítása az Európai Parlament tagjainak 2009. június 7-ei választásán történő részvétel biztosításával kapcsolatos feladatokról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdés f) pontjában kapott felhatalmazás alapján – figyelemmel a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény rendelkezéseire, valamint
a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú
katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény
28. §-ára – az Európai Parlament tagjainak 2009. jú
nius 7-ei választásán való részvétellel kapcsolatos feladatokról az alábbi
utasítást adom ki: 1. § Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe, közvetlen, illetve fenntartói irányítása, továbbá felügyelete alá tartozó szervezetekre, valamint a
Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire terjed ki.
2. § A választáson való részvétel az egyén szabad elhatározásán alapul, ezért a szavazáson történő megjelenést jogellenesen akadályozni, vagy a megjelenésre parancsot adni,
illetőleg az egyén szabad akaratát bármilyen formában és
módon befolyásolni tilos.
3. § A katonai szervezetek állományilletékes parancsnokai
(vezetői) a HM Honvéd Vezérkar főnökének intézkedése
alapján megtervezik a választás napjára az állomány elfoglaltságát, továbbá tájékoztatják a személyi állományt arról,
hogy a választáson való részvételi (szavazási) jogát – a törvényben foglalt kivétellel – az állandó lakóhelyén gyakorolhatja.
4. § A választáson való részvételt az állomány számára lehetővé kell tenni. A személyi állomány azon tagjai számára,
akik a szolgálatukat állandó lakóhelyüktől távol teljesítik,
a szolgálat ellátását úgy kell megszervezni, hogy a választás napján lakóhelyükön szavazhassanak. Amennyiben az
állomány tagja számára a lakóhelyén való szavazás nem
lehetséges – a külföldi szolgálat sajátosságaiból eredő korlátozások figyelembevételével – lehetővé kell tenni számára a jelen utasítás melléklete szerint a szolgálatteljesítése helyén való választást. A választáson való részvételhez
szükséges időre a személyi állományt szolgálatmentesség
illeti meg.
5. § Az állomány tagja kérelme alapján az állományilletékes
parancsnokok közreműködnek abban, hogy a szükséges
iratok (személyazonosság és lakcím megállapítására alkalmas igazolvány, személyazonosság megállapítására alkalmas, magyar hatóság által kiállított igazolvány) és igazolások kiadása megtörténjen olyan időszámvetéssel, ami biztosítja a választáson való részvételt.
6. § A választás napján éleslövészet, gyakorlat, jelentősebb
csapatmozgás végrehajtását úgy kell megszervezni, hogy a
személyi állomány szavazati jogának gyakorlását a lehető
legkisebb mértékben befolyásolja.
7. § A szervezetek parancsnokai (vezetői) a készenléti, valamint az ügyeleti és őrszolgálatok, továbbá a lakossági ellátási feladatok ellátásának vezénylését és váltásának időpontját a választás napjára az alábbiak szerint szabályozzák:
a) szolgálat (feladat) ellátására lehetőleg a helyőrségben
lakókat kell vezényelni;
b) a szolgálatváltás időpontját oly módon kell meghatározni, hogy a szolgálatot leadók, valamint a szolgálatba lépők
szolgálat előtt vagy után lakóhelyükön szavazhassanak.
8. § (1) A külföldön szolgálatot teljesítő állomány a nagykövetségekkel, főkonzulátusokkal rendelkező magyar külképviseleteken gyakorolhatja a szavazati jogát, melyhez
az állományilletékes parancsnok a rendelkezésre álló eszközökkel, figyelembe véve a katonai szervezet harcképességét és a szolgálati feladat ellátását, minden törvényes segítséget megad.
(2) A külföldön szolgálatot teljesítő állomány választáson való részvételével kapcsolatos intézkedéseket az állományilletékes parancsnok a helyi sajátosságok figyelembevételével teszi meg, figyelemmel a 9. § szerint kiadott
intézkedés rendelkezéseire is.
9. § A HM Honvéd Vezérkar főnöke jelen utasítás hatálybalépését követő három napon belül intézkedésben határozza
meg a katonai szervezetek, valamint a külföldi missziók
állománya választáson való részvételének biztosítására
vonatkozó szabályait – a Hjt. 18. § és 28. §-ai választójog
gyakorlására, valamint a szabad mozgás és a tartózkodási
hely szabad megválasztására vonatkozó rendelkezéseinek
figyelembevételével.
10. § Jelen utasítás a közzétételt követő napon lép hatályba,
és 2009. július 31-én hatályát veszti.
Budapest, 2009. május 4. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
411/2019. (X. 1.) KE határozata az Országos Bírósági Hivatal elnökhelyettesének kinevezéséről.
A bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény 79. § (1) bekezdése alapján – az Országos
Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Répássy Árpádot 2019. október 1-jei hatállyal határozatlan időtartamra
az Országos Bírósági Hivatal elnökhelyettesévé kinevezem.
Budapest, 2019. szeptember 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1647/2014. (XI. 14.) Korm. határozata egyes egészségügyi intézmények infrastrukturális fejlesztését célzó projektek megvalósítása érdekében szükséges források finanszírozásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az 1. melléklet szerint az ott felsorolt projektek
a) a Társadalmi Infrastruktúra Operatív Program (a továbbiakban: TIOP) 2011–2013. évi akcióterve 2. prioritása
terhére elszámolható költségeinek legfeljebb 4  100  153  112 forint támogatással és az  ehhez kapcsolódó
legfeljebb 383 664 843 forint önerővel történő növelését, valamint
b) el nem számolható költségnövekményének Magyarország központi költségvetése Uniós fejlesztések fejezet,
Állami költségvetési kedvezményezettek sajáterő támogatása előirányzata terhére történő finanszírozását
legfeljebb 1 801 800 000 forint erejéig,
2. egyetért azzal, hogy az 1. pont b) alpontjában meghatározott összeg csökkentse az egészségügyi infrastrukturális
beruházások többlet-támogatásáról szóló 1325/2013. (VI. 12.) Korm. határozat 2.  pontjában meghatározott
kiegészítő forrás összegét,
3. hozzájárul, hogy a Miniszterelnökséget vezető miniszter megállapodást kössön az emberi erőforrások miniszterével
az  1.  melléklet 1.  pontjában foglalt táblázat D oszlopában és 2.  pontjában foglalt táblázat B oszlopában
meghatározott források éves ütemezésben történő átadásáról,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
4. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy gondoskodjon az 1. melléklet
a) 1. pontjában foglalt táblázat 3–7., 13. és 14. sora, valamint a 2. pontjában foglalt táblázat szerinti projektekre,
továbbá
b) 1. pontjában foglalt táblázat 8–12. és 15. sora szerinti projektekre
vonatkozó, az 1. pont szerinti források kihelyezéséhez szükséges szerződések megkötéséről, illetve módosításáról,
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: az a) alpont tekintetében: a 3. pontban foglaltak végrehajtását követően azonnal
a b) alpont tekintetében: azonnal
 5. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy gondoskodjon a  TIOP-2.2.6-12/1B-2013-0002 azonosító számú,
„Csongrád Megyei Dr. Bugyi István Kórház struktúraváltása a  hatékony járó-fekvőbeteg ellátás fejlesztésével”
című projekt támogatási szerződésének módosításáról és ennek révén e  projekt csökkentett tartalommal történő
megvalósításáról azzal, hogy a támogatás 1 731 000 000 forinttal történő csökkentése folytán a projekt
a) előkészítésének támogatása legfeljebb 106 000 000 forint,
b) megvalósításának támogatása legfeljebb 600 000 000 forint
összegű lehet,
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal 6. visszavonja az  egészségügyi intézmények infrastrukturális fejlesztését támogató uniós projektek megvalósítása
érdekében szükséges többletforrások biztosításáról szóló 1454/2014. (VIII. 1.) Korm. határozat 4. pontját.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1314/2018. (VII. 10.) Korm. határozata a Környe község külterületén fekvő földrészletek beruházási célterületté nyilvánításáról.
A Kormány a  termőföld védelméről szóló 2007. évi CXXIX. törvény 11.  § (2) és (3)  bekezdésében foglaltakra
figyelemmel beruházási célterületté nyilvánítja a  Környe község külterületén fekvő, az  ingatlan-nyilvántartás
szerinti Környe külterület 0272, 0279, 0295/17, 0300/3, 0300/6 helyrajzi számú földrészleteket, valamint az  ezen
földrészletekből a telekalakítási eljárások végleges befejezését követően kialakított földrészleteket.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
20/2013. (V. 17.) ORFK utasítása a rendőri korrupciós cselekmények megelőzésével és visszaszorításával kapcsolatos feladatokról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában, a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 6. §
(1) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján a rendőri feladatok ellátását veszélyeztető törvényellenes magatartások
megelőzésével és visszaszorításával kapcsolatos feladatokról, a  rendőri korrupciós cselekmények és jelenségek elleni
eredményesebb fellépés, valamint a korrupció visszaszorítása érdekében kiadom a következő utasítást:
I. Általános rendelkezések 1. Az utasítás hatálya kiterjed:
a) az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv (a továbbiakban: rendőrség) központi szervére
(a továbbiakban: ORFK),
b) a Készenléti Rendőrségre, a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányságokra, a Repülőtéri Rendőr Igazgatóságra,
a Központi Gazdasági Ellátó Igazgatóságra, valamint a Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézetre (a továbbiakban:
területi szervek),
c) a rendőrkapitányságokra és a határrendészeti kirendeltségekre (a továbbiakban: helyi szervek).
2. Az utasításban meghatározott feladatok végrehajtásáért az állományilletékes parancsnokok, a munkáltatói jogkört
gyakorló vezetők, valamint a külön nevesített szervezeti elemek vezetői felelősek.
3. Az utasítás alkalmazásában rendőri korrupciós cselekmény: a  rendőr, illetőleg a  rendőrségi kormánytisztviselő
és közalkalmazott által elkövetett, a  Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény XV. Fejezet VII. címében
meghatározott valamennyi bűncselekmény, valamint az  általuk tanúsított, a  rendőrség társadalmi tekintélyének
rombolására alkalmas, tevésben, nem tevésben vagy tűrésben megnyilvánuló magatartás, amely a  rendőrség
jogszabályokban, közjogi szervezetszabályozó eszközökben és belső normákban meghatározott feladatainak
teljesítését sérti vagy veszélyezteti.
II. A rendőrség teljes állományát érintő folyamatos feladatok
4. Az ORFK, valamint a  területi és a  helyi szervek vezetői az  állomány azon tagját, akivel szemben szolgálati időn
kívüli, engedélyhez kötött munkavégzéssel járó, illetve bejelentési kötelezettséghez kötődő tevékenységével
összefüggésben összeférhetetlenség gyanúja merült fel, a cégnyilvántartásban is ellenőrzik arra nézve, hogy
a) gazdasági társaságban rendelkezik-e vagyoni vagy személyes hozzájárulással is járó érdekeltséggel;
b) az a) pont fennállása esetén az befolyásolja-e az engedélyének fenntartását vagy bejelentési kötelezettségének
teljesítését, illetve az eredményez-e összeférhetetlenséget. 5. Az ismert jövedelmi viszonyoktól eltérő indokolatlan vagyongyarapodás észlelése esetén a  közvetlen elöljáró
a  szolgálati út betartásával köteles jelentést tenni az  állományilletékes parancsnoknak annak érdekében, hogy
az kezdeményezze:
a) a Nemzeti Adó- és Vámhivatalnál az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 109. §-a szerinti vizsgálat
elvégzését;
b) szükség esetén a Nemzeti Védelmi Szolgálatnál (a továbbiakban: NVSZ) a kifogástalan életvitel ellenőrzés vagy
a megbízhatósági vizsgálat lefolytatását. 6. A vezetők kötelesek folyamatosan figyelemmel kísérni a beosztottak aktuális gondjait, esetleges anyagi vagy egyéb
magánéleti problémáit, és a parancsnoki gondoskodás elvének megfelelően, a jogszabályi keretek között kötelesek
megadni az elvárható és szükséges segítséget a beosztott részére.
III. Eljárásokkal és rendőri intézkedésekkel kapcsolatos feladatok 7. Ha a rendőri intézkedés alá vont személy fegyveres szerv hivatásos állományú, kormánytisztviselői, közalkalmazotti
jogállású tagja, vagy a  fegyveres biztonsági őrség tagja a  részére rendszeresített igazolvánnyal igazolja magát,
a  felmutatott igazolványt ellenőrizni kell a  tárgykörözési nyilvántartásban. Ha az  intézkedés alá vont személy
a rendőrség állományába tartozik, az ellenőrzést – az elveszett vagy egyéb, nem tisztázott körülmények között eltűnt
szolgálati igazolványokkal történő esetleges visszaélések megelőzése és kiszűrése miatt – el kell végezni az eltűnt
szolgálati igazolványok adatait tartalmazó nyilvántartásban is.
8. A 107-es és 112-es telefonszámon beérkező segélyhívások hangrögzítésének meglétét és alkalmazását rendszeresen
– a hangrögzítés megakadályozására, a hangfelvétel megsemmisítésére, bármilyen módon visszahallgathatatlanná
tételére irányuló magatartások felfedése érdekében – ellenőrizni kell, mely feladatra az állományilletékes parancsnok
köteles felelőst kijelölni.
9. Amennyiben büntető, szabálysértési vagy egyéb, a rendőrség hatáskörébe tartozó hatósági eljárással kapcsolatban
az  eljárás befolyásolására irányuló beavatkozás történik, az  érintett a  feljelentés megtételével egyidejűleg köteles
a közvetlen elöljárójának írásban jelentést tenni. Amennyiben a befolyásolás során nem történt bűncselekmény, de
az eljárás során hasonló célú puhatolás, kapcsolatfelvétel vagy egyéb befolyásolással összefüggő körülmény merül
fel, azt a közvetlen elöljárónak soron kívül írásban jelenteni kell.
10. A Robotzsaru integrált ügyviteli, ügyfeldolgozó és elektronikus iratkezelő rendszer (a továbbiakban: Robotzsaru
rendszer) betekintési jogosultsági szintjeit a  felhasználók számára úgy kell meghatározni, hogy a  kiemelt
jelentőségűnek minősített ügyekben – a szakirányítói tevékenység kivételével – a Robotzsaru rendszer csak a találatot
jelezze. Találat esetén további információ érdekében az ügy előadójával írásban kell felvenni a kapcsolatot.
11. Amennyiben az ügy előadója illetéktelen adatátadásra utaló jeleket tapasztal – így különösen az eljárás alá vont vagy
jogi képviselője védekezése, beadványainak tartalma, irányultsága alapján –, amelyből arra lehet következtetni, hogy
a Robotzsaru rendszerben szereplő adatok illetéktelen személyek birtokába jutottak, köteles szolgálati elöljárójának
ezt azonnal írásban jelenteni.
12. Amennyiben az  adatok tekintetében a  jogosulatlan hozzáférés, adatátadás gyanúja fennáll, további vizsgálatot
kell kezdeményezni arra vonatkozóan, hogy folytattak-e a  Robotzsaru rendszerben olyan keresési, illetve szűrési
tevékenységet, amelynek nem volt meg a szakmai indokoltsága.
13. Azon elektromos alkoholteszterek alkalmazásánál, amelyeknél az  adatletöltés technikai feltételei biztosíthatóak,
a  közvetlen elöljáró legalább háromhavonta összeveti az  elektromos alkoholteszter által rögzített adatokat
a  végrehajtott intézkedésekkel, annak ellenőrzése érdekében, hogy valamennyi pozitív eredményű méréshez
kapcsolódik-e megfelelő intézkedés.
14. Ha a rendőri intézkedés alá vont személy – valamely eljárás, intézkedés elkerülése vagy szankció enyhítése érdekében,
beazonosíthatóan – a rendőrség állományába tartozó személyhez fűződő kapcsolatára hivatkozik, az intézkedésről
jelentést kell készíteni, amelyet – a szolgálati út betartásával – az  intézkedést foganatosító rendőr beosztási helye
szerint illetékes területi szerv ellenőrzési szolgálatának vezetője részére egy munkanapon belül fel kell terjeszteni.
15. A területi szerv ellenőrzési szolgálata köteles figyelemmel kísérni a rendőri intézkedés alapján megindított eljárásokat,
és azt, hogy a rendőrség állományába tartozó személyhez fűződő kapcsolatra való hivatkozás okán történt-e korrupció
gyanúját felvető befolyásolási kísérlet, valamint szükséges-e további intézkedés megtétele.
16. A Készenléti Rendőrség, a  megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság, a  Repülőtéri Rendőr Igazgatóság ellenőrzési
szolgálata negyedévente a  vélhetően intézkedés, eljárás elkerülése vagy esetleges szankció enyhítése érdekében
történt hivatkozásokról eseti bontásban a  kivizsgálások eredményét is tartalmazó összefoglaló jelentést készít,
amelyet a mellékletben meghatározott táblázat szerinti adatokkal a negyedév végét követő hónap 5-éig elektronikus
formában az ORFK Ellenőrzési Szolgálata részére fel kell terjeszteni.
17. Az ORFK Ellenőrzési Szolgálata összesíti a beérkezett összefoglaló jelentéseket, azok elemzéséről és értékeléséről éves
jelentést készít, amelyet a tárgyévet követő január 31-ig felterjeszt az országos rendőrfőkapitány részére.
18. A rendőrség tagja ellen korrupciós bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatt indult eljárás esetén a  közvetlen
elöljáró köteles megvizsgálni, hogy milyen okok és körülmények, esetleges munkaszervezési vagy ellenőrzési
hiányosságok segítették elő a cselekmény elkövetését. A jelentés alapján az állományilletékes parancsnok megteszi
a  szükséges intézkedéseket. Ilyen cselekmény esetén vizsgálni kell az  állomány azon – az  adott ügyben nem
gyanúsított  – tagjának a  felelősségét is, aki az  elkövetéskor az  eljárás alá vonttal együtt teljesített szolgálatot.
A  vizsgálatnak ki kell terjednie arra, hogy mulasztás, szakszerűtlen munkavégzés elősegítette-e a  korrupciós
cselekménynek a társa által történő elkövetését.
IV. A közterületi szolgálatot ellátó állománnyal kapcsolatos különös rendelkezések
19. A közterületi szolgálatot közvetlenül irányítónak – a  Tevékenység-irányítási Központ (a továbbiakban: TIK)
ügyeletvezetőjének, a  szolgálatirányító parancsnoknak, az  ügyeletesnek vagy az  e  feladat ellátására kijelölt más
személynek – mindig pontos adatokkal kell rendelkeznie a  beosztotti állomány aktuális feladatairól, ismernie kell
az általa irányított állomány járőr útiránytervét, a körzeti megbízottak napi feladatait vagy az egyéb szolgálati feladat
végrehajtására kapott külön utasítás szerinti tartózkodási helyüket. A  szolgálatszervezés megváltoztatására csak
indokolt esetben és megfelelően dokumentált módon, osztályvezetői engedéllyel kerülhet sor, a  változtatásokat
a Robotzsaru rendszerben rögzíteni kell.
20. Azon rendőri szerveknél, ahol a  technikai feltételek lehetővé teszik a  közterületi szolgálatot ellátók helyzetének
meghatározását, az  érintett állomány tagjainak aktuális pozícióját ilyen módon is folyamatosan figyelemmel kell
kísérni. A közterületi szolgálat ideje alatt a szolgálati gépjárműbe szerelt EDR rádiót, illetve a kézi EDR rádiókba épített
helymeghatározót folyamatosan bekapcsolt állapotban kell tartani, melynek kikapcsolása fegyelmi eljárást von maga
után. A feladatmeghatározástól történt, nem engedélyezett eltérés esetén a közterületi szolgálatot ellátó jelentést
készít. Amennyiben a közterületi tevékenységbe bevont jármű digitális képrögzítő eszközzel került felszerelésre, azt
a szolgálat ellátása alatt folyamatosan használni kell.
21. A közrendvédelmi, a  közlekedésrendészeti és a  határrendészeti szolgálatot ellátóknak igazoltatás során saját
kezdeményezésre az  EDRPrio rendszer alkalmazásával az  ügyeleti szolgálatokon vagy a  TIK-en keresztül minden
esetben ellenőrizniük kell, hogy az  intézkedés alá vont szerepel-e a  körözési nyilvántartásban. Amennyiben
a késedelem nem jár veszéllyel, az intézkedés megkezdését és helyszínét, valamint minden esetben a befejezésének
tényét haladéktalanul jelenteni kell az ügyeletnek vagy a TIK-nek.
22. Az ügyeleten vagy a TIK-ben a közterületi szolgálatot ellátók által jelentett intézkedéseket a körözési nyilvántartásban
ellenőrzött személyes adatokhoz kapcsolva dokumentálni kell, amennyiben a Robotzsaru rendszer elérhető, akkor
abban, egyébként írásban a szolgálatteljesítés napján.
23. A beszámoltatást végző szolgálatirányító parancsnok a  beszámoltatás során a  beszámoltató lapot záradékolja.
A beszámoltatást végzőnek a beszámoltatás során következetesen számon kell kérnie az ügyeletnek vagy a TIK-nek
jelentett intézkedéseket. Ha a szolgálati feladatok nem teszik lehetővé ugyanazon szolgálati napon a beszámoltató
lap elkészítését, és az halasztható, akkor azt a következő szolgálatbelépés napján kell végrehajtani.
24. A Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatalának Integrált Portálalapú Lekérdező Rendszeréről
közvetlenül történő adatkérés esetében az  utasítás 23.  pontjában megjelölt beszámoltató lapot a  beszámoltatást
végző szolgálatirányító parancsnok záradékolja és a  Robotzsaru rendszerben dokumentálja. A  beszámoltatást
végzőnek számon kell kérnie az ügyeletnek vagy a TIK-nek jelentett intézkedéseket. Ha a szolgálati feladatok nem
teszik lehetővé ugyanazon szolgálati napon a beszámoltató lap elkészítését, akkor azt a következő szolgálatbelépés
napján kell végrehajtani.
V. Állományvédelmi ellenőrzés 25. Az ORFK, a Készenléti Rendőrség, a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányságok és a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság
ellenőrzési szolgálatának vezetői, valamint a  helyi szervek vezetői havi bontásban, állományvédelmi ellenőrzési
kerettervet készítenek a korrupciós cselekmények megelőzése, felderítése érdekében.
26. Állományvédelmi ellenőrzést negyedévente legalább 3 alkalommal kell tartani.
27. A csoportos, akciószerű, váratlan, visszatérő jellegű állományvédelmi ellenőrzést egy alkalommal, az érintett szervek
vezetőinek az irányításával kell végrehajtani. Az ellenőrzésekbe a Mélységi Ellenőrzési Közterületi Támogató Alegység
és az NVSZ területileg illetékes munkatársai is bevonhatóak.
28. Az állományvédelmi ellenőrzést – módszerei és eszközei tekintetében – a  helyi sajátosságok figyelembevételével,
korrupciós kockázatelemzés és információgyűjtés adatai alapján kell végrehajtani.
29. Az állományvédelmi ellenőrzés kiterjed:
a) ajándéktárgyak elfogadásának ellenőrzésére;
b) a magántulajdonú mobiltelefon birtoklása szabályszerűségének ellenőrzésére;
c) a közterületi, illetve az idegenrendészeti ügyintézői feladatok ellátásához szükséges felszerelések, okmányok
ellenőrzésére;
d) az ellenőrzött szervezeti elem szolgálati helyiségeinek, az  irodáknak, az  állomány részére biztosított
pihenőhelyiségnek, a  feladat végrehajtásából beérkező gépjárműveknek az  ellenőrzésére, valamint a  más,
rejtekhelyként alkalmazható helyek ellenőrzésére.
VI. Korlátozó rendelkezések 30. Az állomány szolgálati, hivatali tevékenységével kapcsolatos ajándékot, jutalmat, kedvezményt vagy más előnyt
– jogszabályban foglalt kivétellel – nem fogadhat el.
31. A magántulajdonú mobiltelefon szolgálatban történő magánál tartására és szolgálati célú használatára a közvetlen
szolgálati elöljáró által adott eseti vagy tartós engedélyt visszaellenőrizhető módon dokumentálni kell.
32. A szolgálatteljesítés közben talált tárgyakat, értékeket a megtaláló haladéktalanul jelenti a szolgálati elöljárónak, aki
a talált tárgyakkal, értékkel kapcsolatos tennivalókra a rendőrség szolgálati szabályzatáról szóló rendeletben foglaltak
alapján intézkedik.
VII. Értékelés, elemzés, együttműködés 33. Az NVSZ-szel történő együttműködés keretében a területi és a helyi szervek vezetői félévente legalább egy alkalommal
találkozót kezdeményeznek, illetve szükség szerint parancsnoki munkaértekezletre hívják meg az NVSZ területileg
illetékes vezetőjét, helyi szinten az NVSZ kapcsolattartó védelmi tisztjét.
34. Az NVSZ által oktatási céllal átadott iratokat a személyi állománnyal ismertetni kell.
35. A rendőri korrupciós cselekmények megelőzése, felfedése szempontjából a területi rendészeti és bűnügyi szakirányító
szervek évente, a  tárgyévet követő év február 10-éig a  szakmai irányításukat végző országos rendőrfőkapitányhelyettesnek megküldik:
a) a szakirányításuk alá tartozó szervezeti elemeknél szolgálatot teljesítő rendőröket érintő folyamatban lévő,
valamint jogerősen lezárt korrupciós ügyek;
b) a területi szerv korrupcióellenes tevékenységének, intézkedéseinek, beosztottaik szakmai tevékenységének,
az ügyfelekhez és a hatósági, illetve szolgálati tevékenység alanyaihoz való viszonyának;
c) a rendészeti technológiák megvalósulásának, a technikai eszközök meglétének, alkalmazásuk rendjének
elemzését és értékelését tartalmazó összefoglaló jelentésüket.
36. Az országos rendőrfőkapitány helyettesei – az  ORFK rendészeti főigazgatója és az  ORFK bűnügyi főigazgatója
a  részére a  35.  pont alapján megküldött megyei jelentések felhasználásával, az  ORFK gazdasági főigazgatója
a  gazdasági szakszolgálatot érintő korrupciós helyzet értékeléséről és a  kockázatokról, a  Készenléti Rendőrség
parancsnoka, az irányítása alá tartozó szerv tevékenységével összefüggésben észlelt kockázatokról és mérséklésükre
tett intézkedésükről – éves jelentést készítenek a tárgyévet követő év február 25-éig.
37. Az ORFK-n a  szakterületek képviselőinek bevonásával Rendőrségi Korrupció-ellenes Állandó Munkabizottságot
(a továbbiakban: Munkabizottság) kell működtetni, amelynek elnöke az ORFK Ellenőrzési Szolgálat vezetője.
38. A Munkabizottság tagjai:
a) az ORFK bűnügyi főigazgatója által kijelölt vezető;
b) az ORFK rendészeti főigazgatója által a  közrendvédelmi, a  közlekedésrendészeti, az  igazgatásrendészeti,
valamint a határrendészeti szolgálati ág képviseletére kijelölt vezetők;
c) az ORFK gazdasági főigazgatója által kijelölt vezető;
d) a Készenléti Rendőrség parancsnoka által kijelölt vezető;
e) az ORFK Hivatalának vezetője által kijelölt vezető;
f ) az ORFK Humánigazgatási Szolgálat vezetője által kijelölt vezető;
g) az országos rendőrfőkapitány által kijelölt területi szerv(ek) vezetője.
39. A Munkabizottság üléseire meg kell hívni:
a) az NVSZ képviselőjét;
b) a Nemzeti Közszolgálati Egyetem rektorának képviselőjét;
c) az ORFK Humánigazgatási Szolgálat vezetője által kijelölt rendészeti szakközépiskola igazgatóját.
40. A Munkabizottság:
a) a 36. pontban meghatározott jelentések alapján minden év március 31-éig elkészíti a rendőrség korrupciós
helyzetének éves értékelését;
b) javaslatot tesz az országos rendőrfőkapitánynak a korrupció megelőzése, visszaszorítása érdekében szükséges
intézkedések megtételére;
c) közreműködik a Kormány korrupció megelőzési programja (2012–2014) által meghatározott célok és feladatok
végrehajtásában;
d) az országos rendőrfőkapitány döntése szerint képviseli a  rendőrséget a  korrupció elleni fellépést szolgáló
egyeztetéseken, értekezleteken, bizottságokban;
e) félévente ülésen tekinti át a korrupció elleni fellépéssel összefüggő feladatokat, a szükséges intézkedéseket.
VIII. Vegyes és záró rendelkezések 41. Ez az utasítás – a 42. pontban meghatározott kivétellel – a közzétételét követő harmadik napon lép hatályba.
42. Az utasítás 45. pontja 2013. július 1-jén lép hatályba.
43. A területi szervek vezetői – a  vezetett szervek korrupciós kockázatainak és sajátosságainak figyelembevételével –
intézkedésben szabályozzák a korrupció ellenes területi és helyi feladatokat.
44. Az ORFK és a területi szervek személyügyi feladatokat ellátó szervezeti elemei az utasítás közzétételét követő 45 napon
belül – írásban dokumentált oktatás keretében – ismertetik az állománnyal az utasítás tartalmát, és gondoskodnak
arról, hogy a  továbbképzéseken a  fegyelmi ügyek, valamint az  NVSZ illetékes munkatársának a  bevonásával
rendszeresen feldolgozásra kerülő korrupciós cselekmények felismerésével, a  helyes magatartás tanúsításával
kapcsolatos joganyagok, esettanulmányok megismerhetővé váljanak.
45. Az utasítás 3. pontjában „a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény XV. Fejezet VII. címében” szövegrész
helyébe „a Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény XXVII. Fejezetében” szöveg lép.
46. Hatályát veszti a rendőri korrupció megelőzésével, a személyi állomány fegyelmi helyzetének javításával kapcsolatos
feladatokról szóló 22/2007. (OT 15.) ORFK utasítás.
Papp Károly r. vezérőrnagy s. k.,
 országos rendőrfőkapitány


text:
9/2018. (XII. 21.) GVH utasítása a versenykultúra és a tudatos fogyasztói döntéshozatal kultúrájának fejlesztésére irányuló tevékenységek Gazdasági Versenyhivatal általi támogatásáról és az ezzel összefüggő egyedi támogatási kérelmekre vonatkozó eljárásrendről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában meghatározott jogkörömben eljárva, a tisztességtelen
piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény 33. § (4) bekezdése alapján, a Gazdasági Versenyhivatal
szervezeti és működési szabályzatáról szóló 14/2014. (X. 15.) GVH [13/2014. (X. 22.) GVH] utasítás 80.  § 31.  pontjában foglalt
tárgykörben – figyelemmel az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény, a  közpénzekből nyújtott támogatások
átláthatóságáról szóló 2007. évi CLXXXI. törvény, az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.)
Korm.  rendelet, a  közpénzekből nyújtott támogatások átláthatóságáról szóló 2007. évi CLXXXI. törvény végrehajtásáról szóló
67/2008. (III. 29.) Korm. rendelet, az európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal kapcsolatos eljárásról és
a regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet rendelkezéseire – a versenykultúra és a tudatos fogyasztói
döntéshozatal kultúrájának fejlesztésére irányuló tevékenységek Gazdasági Versenyhivatal általi támogatásának szabályait és
az ezzel összefüggő egyedi támogatási kérelmekre vonatkozó eljárásrendet az alábbiak szerint állapítom meg:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) A  Gazdasági Versenyhivatalban (a továbbiakban: Hivatal) a  versenykultúra és a  tudatos fogyasztói döntéshozatal
kultúrájának fejlesztésére irányuló tevékenységek támogatásával kapcsolatos egyedi támogatási kérelmek
lebonyolítására vonatkozó eljárásrend során ezen utasítás szerint kell eljárni.
(2) A  Hivatal a  versenykultúra és a  tudatos fogyasztói döntéshozatal kultúrájának fejlesztésére irányuló tevékenysége
során támogatást egyedi támogatási kérelem keretében nyújt.
(3) Egyedi támogatási kérelem a tárgyév március 1. napjától a költségvetésben biztosított tárgyévi keretösszeg mértékéig
fogadható be, akkor, ha a befogadás évét követő év június 30. napjáig a tevékenység vagy program megvalósíthatása
és elszámolása, valamint a támogatási összeg kifizetése is megtörténik.
(4) Egyedi támogatási kérelem befogadásának további feltétele, hogy az egyedi támogatási kérelemben foglalt program
vagy tevékenység megvalósításának megkezdése, így a  támogatási szerződés megkötése a  tárgyévben
megvalósulhasson.
(5) Egyedi támogatási kérelmet a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvény
szerinti mikro- és kisvállalkozás, valamint az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek
működéséről és támogatásáról szóló 2011. évi CLXXV. törvény alapján államháztartáson belüli és államháztartáson
kívüli nonprofit szervezet nyújthat be.
2. § Az utasítás alkalmazásában
a) egyedi támogatási kérelem: a támogatást kérelmező által meghatározott – versenyjoggal, versenypolitikával,
illetve piacelmélettel, valamint a  tudatos fogyasztói döntéshozatallal és annak védelmével kapcsolatos –
program vagy tevékenység támogatására vonatkozó, meghatározott írásbeli formában benyújtott igény,
b) kedvezményezett: a támogatott egyedi támogatási kérelem benyújtója,
c) kérelmező: az egyedi támogatási kérelem benyújtója,
d) megítélt támogatás: az  egyedi támogatási kérelem elbírálása alapján a  program vagy tevékenység
megvalósításához a Hivatal által biztosítandó, forintban meghatározott pénzösszeg,
e) program vagy tevékenység: az  egyedi támogatási kérelmet benyújtó által meghatározott, versenyjoggal,
versenypolitikával, piacelmélettel, illetve a  tudatos fogyasztói döntéshozatallal és annak védelmével
kapcsolatos feladat vagy tevékenység, amelynek megvalósításához a támogatást igénylik,
f ) saját forrás: a támogatást kérelmező rendelkezésére álló saját pénzügyi fedezet,
g) támogatási szerződés: a  kedvezményezett és a  Hivatal között létrejövő, a  program vagy tevékenység
megvalósítására és elszámolására irányadó szabályokat tartalmazó szerződés. 3. § (1) Egyedi támogatási kérelem keretében támogatható
a) a  meghatározott versenyjogi, versenypolitikai, piacelméleti, illetve a  tudatos fogyasztói döntéshozatallal
és  annak védelmével kapcsolatos témakörrel foglalkozó szakmai rendezvény és konferencia, oktatási
és ismeretterjesztési célú program vagy tevékenység, valamint szakmai kiadvány és könyv megjelentetésének
megvalósítása,
b) olyan egyéb, az  a)  pont alá be nem sorolt tevékenységre vagy program támogatására irányuló egyedi
támogatási kérelem, amely közvetlenül kapcsolódik a  versenykultúra, a  tudatos fogyasztói döntéshozatal
kultúrájának és a pénzügyi kultúrának a fejlesztéséhez.
(2) Nem támogatható
a) az  olyan tevékenységre vagy program támogatására irányuló egyedi támogatási kérelem, amelynek
eredményét a Hivatal vagy a kérelmező – a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról
szóló 1996. évi LVII. törvény (a továbbiakban: Tpvt.) 33. § (4) bekezdésében foglalt céltól eltérően – kizárólag
saját tevékenysége körében vagy egyébként közvetlenül saját érdekében kívánja felhasználni; illetve amelynek
tárgya olyan eszköz vagy szolgáltatás, amelynek esetében egyébként támogatási konstrukción kívüli közvetlen
beszerzésnek vagy megrendelésnek van helye.
2. A támogatási útmutató 4. § (1) A Hivatal a 3. § (1) bekezdésében foglaltakat a támogatási útmutatóban (a továbbiakban: útmutató) meghatározott
szabályok szerint támogatja.
(2) Az  elfogadott versenykultúra-fejlesztési munkaterv alapján a  Versenykultúra-fejlesztési és Kommunikációs Iroda
(a  továbbiakban: VKKI) a Költségvetési Iroda (a továbbiakban: KVI) bevonásával előkészíti és a  főtitkár elé terjeszti
az útmutató tervezetét a hozzá tartozó függelékek és a támogatási szerződésminta tervezetével együtt.
(3) Az  útmutató tervezete, valamint a  hozzá tartozó függelékek és a  támogatási szerződésminta tartalmáról
és közzétételéről − a főtitkárnak a VKKI által előkészített javaslata alapján − az elnök dönt.
(4) Az  útmutató elnök által jóváhagyott tervezetét a  VKKI haladéktalanul megküldi a  KVI részére a  Magyar
Államkincstárnak (a továbbiakban: Kincstár) történő továbbítás céljából.
(5) A Kincstár hiánypótlási felhívása esetén a (2) és (3) bekezdés szerint kell eljárni.
 (6) Az útmutató Kincstár által működtetett monitoringrendszerben való rögzítéséről a KVI tájékoztatja a VKKI-t, amely
gondoskodik az útmutatónak a Hivatal honlapján történő közzétételéről.
 (7) A VKKI minden év január 31-éig felülvizsgálja az útmutatót, és – a főtitkár jóváhagyása esetén – kezdeményezi annak
módosítását.
 (8) Az útmutató módosítása esetén a (2)–(6) bekezdések szerint kell eljárni.
5. § Az 1.  § (1)  bekezdése szerinti eljárásrend során az  egyes eljárási cselekményekhez kapcsolódó iratok
megszövegezésekor az intraneten közzétett iratmintákat kell alkalmazni.
3. Az egyedi támogatási kérelmek ellenőrzésében, elbírálásában részt vevők
6. § (1) Az egyedi támogatási kérelmek formai ellenőrzésében a VKKI, tartalmi elbírálásában a főtitkár által felkért szakmai
bíráló, a KVI és a főtitkár vesz részt.
(2) Szakmai bíráló lehet:
a) az egyes szervezeti egységek vezetője által szakmai bírálónak jelölt munkatárs,
b) az egyedi támogatási kérelemben megjelölt témában kellő szakértelemmel rendelkező munkatárs,
c) szakmai együttműködési megállapodás alapján a szakmai szervezet kijelölt tagja,
d) az  egyedi támogatási kérelemben megjelölt témában kellő szakértelemmel és legalább három év szakmai
tapasztalattal rendelkező külső szakértő, ha az a)−c) pontban megjelölt személyek nem rendelkeznek az adott
témában kellő szakértelemmel.
(3) A  szakmai bíráló, valamint a  bírálati eljárás előkészítésében és lefolytatásában részt vevő egyéb személy köteles
a felkérése után, a bírálati eljárásban való közreműködésének megkezdése előtt összeférhetetlenségi nyilatkozatot
tenni. Ha az összeférhetetlenségi ok utóbb merül fel, azt a főtitkárnak haladéktalanul be kell jelenteni.
(4) Összeférhetetlenségi ok felmerülését követően a  szakmai bíráló, valamint a  bírálati eljárás előkészítésében
és  lefolytatásában részt vevő egyéb személy a  továbbiakban nem járhat el, helyette a  főtitkár új személyt kér fel
az eljárásra.
(5) Ha az összeférhetetlenség az elnök, illetve a főtitkár tekintetében merül fel, az elnök helyett a főtitkár, a főtitkár helyett
pedig az elnök jár el.
4. Az egyedi támogatási kérelmek formai ellenőrzése 7. § (1) A VKKI az egyedi támogatási kérelem beérkezését követő hét napon belül
a) rögzíti annak a 20. § (1) bekezdés a)−g) pontja alapján nyilvántartandó adatait,
b) az útmutatóban foglalt formai ellenőrzőlap kitöltésével elvégzi a formai ellenőrzését,
c) elvégzi az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Ávr.) 70. § (2) bekezdésében foglalt szempontok szerinti vizsgálatot, továbbá
d) meghozza az Ávr. 70. § (1) bekezdése szerinti döntést, és azt megküldi a kérelmezőnek.
(2) Ha a benyújtott egyedi támogatási kérelem nem felel meg az útmutatóban meghatározott formai követelményeknek,
és a hiányosság hiánypótlás keretében pótolható, a VKKI felhívja a kérelmezőt a hiányok tizenöt napon belüli pótlására.
A kérelmező indokolt kérelmére a VKKI ezt a határidőt legfeljebb tizenöt nappal meghosszabbíthatja.
(3) A formai ellenőrzés során a VKKI-nak az egyedi támogatási kérelmek tartalmára tekintettel tett javaslatára a főtitkár
felkéri a szakmai és pénzügyi bírálót.
(4) A beérkezett egyedi támogatási kérelmek pénzügyi bírálatát a KVI végzi.
8. § (1) Az  egyedi támogatási kérelem befogadását követően a  VKKI haladéktalanul, de legkésőbb öt munkanapon
belül  gondoskodik a  közpénzekből nyújtott támogatások átláthatóságáról szóló 2007. évi CLXXXI. törvény
(a  továbbiakban: Knyt.) 5.  § (1)  bekezdése szerint a  Kormány által kijelölt szerv által üzemeltetett honlapon
(w w w . koz penz palyazat . gov . hu) közzéteendő adatoknak a  honlapon előírt módon, a  honlapról letölthető
nyomtatványok kitöltése útján való közzétételéről.
(2) A Kincstár által működtetett monitoringrendszerben a VKKI rögzíti az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény
(a továbbiakban: Áht.) 56/C.  § (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott adatokat és a  monitoringrendszerben
jogszabály alapján a támogatási igény benyújtását követően rögzítendő egyéb adatokat.
5. Az egyedi támogatási kérelmek elbírálása 9. § (1) Az  egyedi támogatási kérelem befogadását és formai ellenőrzését követően a  VKKI haladéktalanul megküldi
azt a szakmai bírálónak és a KVI-nek.
(2) A szakmai bíráló a felkérésben meghatározott – legalább nyolc-, legfeljebb húsznapos – határidőn belül a bírálati lap
kitöltése útján elkészíti a  bírálatot. A  KVI a  szakmai bíráló számára biztosított határidőn belül ellenőrzi az  egyedi
támogatási kérelem költségtervét.
(3) A szakmai bíráló és a KVI az egyedi támogatási kérelem átvételét követő öt napon belül jelzi a VKKI-nak, ha a kérelmezőt
további információ, felvilágosítás, indokolás szolgáltatására szükséges felhívni.
(4) A  (3)  bekezdés szerinti információ szolgáltatására, felvilágosítás nyújtásra, költségterv javítására a  kérelmezőnek
tizenöt napot kell biztosítani. Ha a  kérelmező a  felhívásban foglaltaknak határidőben nem tesz eleget, az  egyedi
támogatási kérelmet el kell utasítani. Az elutasításról a VKKI írásban tájékoztatja a kérelmezőt.
10. § (1) Az  egyedi támogatási kérelem befogadását követő harminc napon belül a  támogatásról, illetve a  támogatás
mértékéről a szakmai bíráló és a KVI előterjesztése alapján a főtitkár dönt. A főtitkár ezt a határidőt indokolt esetben
további harminc nappal meghosszabbíthatja.
(2) A  szakmai és pénzügyi bírálat alapján a VKKI összeállítja és a  főtitkár elé terjeszti az  egyedi támogatási kérelemre
vonatkozó döntés tervezetét. Ha több egyedi támogatási kérelem azonos értékelést kapott, és a rendelkezésre álló
fedezet nem elegendő – a hiánytalan egyedi támogatási kérelmek beérkezésének időbeni sorrendje dönt.
(3) Ha a  főtitkár csökkentett mértékű támogatásról dönt, a VKKI haladéktalanul felhívja az  érintett kérelmezőt, hogy
nyilatkozzon annak elfogadásáról.
(4) Ha a kérelmező elfogadja a csökkentett mértékű támogatást, és ezzel összefüggésben módosítja az egyedi támogatási
kérelem költségtervét, azt a  KVI ellenőrzi, és szükség esetén jelzi a VKKI-nak, ha a  kérelmezőt további információ,
felvilágosítás, indokolás szolgáltatására szükséges felhívni. E tekintetben a 9. § (4) bekezdésében foglaltak szerint kell
eljárni.
(5) Ha a  kérelmező nem fogadja el a  csökkentett mértékű támogatást, a  VKKI megfelelően módosítja az  egyedi
támogatásra vonatkozó döntését.
11. § (1) A VKKI a 10. § szerinti bírálati eljárás alapján véglegessé váló támogatási döntés meghozatalát követően haladéktalanul
tájékoztatja a támogatási döntésről a KVI-t.
(2) A  Kincstár által működtetett monitoringrendszerben a  VKKI rögzíti az  Áht. 56/C.  § (1)  bekezdés b)  pontjában
meghatározott adatokat és szükség szerint gondoskodik a Kincstárnak az Ávr. 102/F. § (2) és (3) bekezdésében előírtak
szerinti értesítéséről.
(3) A  végleges támogatási döntés meghozatalát követően a  VKKI haladéktalanul, de legkésőbb tizenöt napon belül
gondoskodik
a) a döntés, valamint a támogatási szerződés megkötésével kapcsolatos információk kérelmezővel való közléséről,
b) a  nyertes egyedi támogatási kérelmek Hivatal honlapján való közzétételéről, valamint a  Kincstár által
működtetett monitoringrendszerbe való feltöltésről,
c) a  Knyt. 5.  § (2)  bekezdése szerint a  Kormány által kijelölt szerv által üzemeltetett honlapon
(w w w . kozpen zpalyazat . gov . hu) közzéteendő adatok közzétételéről.
6. A támogatási szerződés 12. § (1) A VKKI a  döntést követő tizenöt napon belül előkészíti a  támogatási szerződést, amelyet – a  főtitkár általi aláírást
követően – megküld a kedvezményezettnek.
(2) A  szerződést három eredeti példányban kell elkészíteni, ebből legalább egy példányt a  kedvezményezett őriz,
a kedvezményezett által is aláírt, visszaküldött támogatási szerződésből pedig egy példányt a KVI, egy példányt pedig
a VKKI őriz.
13. § (1) Ha a  kedvezményezett a  támogatási szerződés módosítását kezdeményezi, azt a  VKKI − az  Ávr. 95.  § (2) és
(3) bekezdésében foglalt feltételek megvizsgálását követően − a saját és a KVI véleményével együtt a kezdeményezést
követő legkésőbb tizenöt napon belül döntés céljából továbbítja a főtitkárnak.
(2) Ha a főtitkár a kezdeményezést változatlan formában támogatja, a VKKI előkészíti a támogatási szerződés módosítását,
amelyet legkésőbb a kezdeményezést követő harminc napon belül előterjeszt a főtitkárnak aláírásra.
(3) Ha a  főtitkár a  kezdeményezéstől eltérő módon vagy nem támogatja a  szerződés módosítását, a  VKKI egyeztet
a  kedvezményezettel arról, hogy a  Hivatal javaslatának megfelelően vagy az  eredeti szerződésnek megfelelően
teljesíti-e a szerződést.
(4) Ha a kedvezményezett elfogadja a szerződésnek a Hivatal által javasolt módon történő módosítását, a (2) bekezdés
szerint kell eljárni.
(5) Ha a kedvezményezett nem fogadja el a Hivatal javaslatát, illetve az eredeti szerződés teljesítését nem vállalja, a VKKI
előterjesztésére a  főtitkár dönt a  támogatási szerződés felmondásáról, valamint az  így felszabaduló összeg
felhasználásáról.
(6) A módosított szerződéssel kapcsolatban megfelelően alkalmazni kell a 12. § rendelkezéseit.
7. Elszámolás 14. § (1) A VKKI az elszámolási dokumentáció beérkezésétől számított öt napon belül ellenőrzi, hogy a dokumentáció az előírt
formai követelményeknek megfelel-e, ideértve azt, hogy az útmutató 10–12. függeléke szerinti formanyomtatványon
nyújtották-e be, és hogy az elszámolás benyújtására nyitva álló határidőt betartották-e.
(2) A VKKI szükség esetén felhívja a kedvezményezettet a hiányok tizenöt napon belüli pótlására. A kedvezményezett
indokolt kérelmére a VKKI ezt a határidőt legfeljebb tizenöt nappal meghosszabbíthatja.
(3) A  VKKI előterjesztésére a  főtitkár dönt az  elszámolás elutasításáról, valamint a  szerződés felmondásáról, illetve
az attól való elállásról, ha
a) a kedvezményezett az elszámolás benyújtására nyitva álló határidőt elmulasztotta,
b) a  dokumentáció nem felel meg az  előírt követelményeknek, és a  hiányosság hiánypótlás keretében nem
pótolható, vagy
c) a VKKI hiánypótlási felhívásának a kedvezményezett határidőben nem tett eleget.
(4) A  hiánytalan elszámolási dokumentáció pénzügyi elszámolásra vonatkozó részét annak beérkezését követően
a VKKI haladéktalanul megküldi a KVI-nek, és folyamatosan tájékoztatja az (1)–(3) bekezdés alapján tett intézkedésekről.
(5) Az  elszámolási dokumentáció hiánytalan beérkezését követően a VKKI haladéktalanul megküldi azt, illetve annak
releváns részét a szakmai bírálónak.
(6) Ha az  egyedi támogatási kérelmet elbíráló szakmai vagy pénzügyi bíráló akadályoztatva van, a  főtitkár a  VKKI
javaslatára új bírálót kér fel az elszámolás ellenőrzésére.
15. § (1) A  szakmai bíráló és a  KVI az  elszámolás átvételét követő tíz napon belül jelzi a  VKKI-nak, ha további információ,
felvilágosítás, indokolás szolgáltatására szükséges felhívni a kedvezményezettet.
(2) A szakmai bíráló és a KVI a hiánytalan elszámolási dokumentáció beérkezését követő tizenöt napon belül ellenőrzi
az elszámolási dokumentációt az útmutató 13. függeléke szerinti ellenőrzőlap kitöltése útján.
16. § A főtitkár a  VKKI előterjesztésére az  ellenőrzőlap alapján legkésőbb a  támogatott program vagy tevékenység
megvalósításától számított harminc napon belül dönt az  elszámolás elfogadásáról, illetve elutasításáról vagy
a  támogatás csökkentéséről, a  támogatási szerződés felmondásáról, illetve az  attól való elállásról, valamint
az  így  felszabaduló összeg felhasználásáról. A  főtitkár indokolt esetben ezt a  határidőt harminc nappal
meghosszabbíthatja.
17. § (1) Ha a kedvezményezett vitatja a támogatás csökkentéséről hozott döntést, a főtitkár szükség esetén a VKKI javaslatára
az  adott szakterületen jártas, legalább ötéves gyakorlattal rendelkező pártatlan külső szakértőt kér fel a  vitatott
szakmai kérdés eldöntésére. A VKKI a  javaslattételt megelőzően kikéri a  kedvezményezett véleményét a  szakértő
személyére vonatkozóan.
(2) A szakértő a főtitkár által a felkérésben megjelölt határidőben, de legfeljebb harminc napon belül jár el.
18. § (1) A VKKI kifizetési feljegyzést készít az elszámolás eredményéről, amelyet a főtitkár hagy jóvá.
 (2) A KVI a főtitkár döntését követő öt napon belül gondoskodik a támogatási összeg kifizetéséről.
 (3) A kifizetést követően a VKKI gondoskodik az elszámolással, kifizetéssel kapcsolatos adatoknak a Hivatal honlapján,
valamint az elfogadott elszámolásnak a Knyt. 5. § (3) bekezdése szerint a Kormány által kijelölt szerv által üzemeltetett
honlapon (w w w . kozp enz paly azat . gov . hu) való közzétételéről.
(4) A  Kincstár által működtetett monitoringrendszerben a  KVI rögzíti az  Áht. 56/C.  § (1)  bekezdés c)  pontjában
meghatározott adatokat.
19. § Ha a főtitkár helyszíni ellenőrzés lefolytatásának szükségességéről dönt, azt a VKKI folytatja le.
8. Egyéb szabályok 20. § (1) A VKKI nyilvántartja a beérkezett egyedi támogatási kérelmek alábbi adatait:
a) iktatószám,
b) a kérelmező neve, székhelye, levelezési címe, törvényes képviselőjének neve,
c) a kérelmező gazdálkodási formakódjára, minősítésére és adóalanyiságára vonatkozó információk,
d) a megjelölt kapcsolattartó neve, telefonszáma, e-mail címe,
e) az egyedi támogatási kérelem témája és annak kérelmező általi elnevezése,
f ) a formai ellenőrzés dátuma és eredménye,
g) a formai ellenőrzés alapján szükséges hiánypótlás beérkezésének dátuma,
h) adólevonási joggal való rendelkezés jelölése, az igényelt támogatás összege,
i) szakmai bíráló véleménye, és annak kelte,
j) a KVI véleménye, és annak kelte,
k) a támogatási döntés,
l) a megítélt támogatás összege,
m) a döntésről szóló hivatalos értesítés átvételének dátuma,
n) a megítélt támogatási összeg elfogadásáról szóló nyilatkozat eredménye, dátuma.
(2) A VKKI a támogatást nyert egyedi támogatási kérelmekről a következő adatokat is nyilvántartja:
a) az esetlegesen módosított költségterv dátuma, elfogadása,
b) a támogatási szerződés kelte,
c) a szerződött támogatás összege,
d) a  támogatott program vagy tevékenység megvalósításának helye, határideje vagy – részmegvalósítás
esetén – az egyes határidők,
e) a támogatási szerződés módosításának kelte,
f ) az elszámolás határideje,
g) az elszámolás beérkezésének dátuma,
h) a szakmai és pénzügyi elszámolás ellenőrzésének dátuma, eredménye,
i) a hiánypótlás bekérésének és beérkezésének dátuma,
j) az esetleges újabb ellenőrzések dátumai, eredményei,
k) a kifizetési feljegyzés kelte, a kifizetés időpontja és a kifizetés összege.
21. § (1) A VKKI a kérelmezővel és a kedvezményezettel írásban – postai úton vagy elektronikus levélben – tart kapcsolatot.
 (2) Ha ez az utasítás vagy jogszabály eltérően nem rendelkezik, a Hivatal az egyedi támogatási kérelmet érintő minden
nyilatkozatot elfogad elektronikus levélben, illetve elektronikus levélhez nem szerkeszthető formában csatolt iratként.
22. § A kérelmező, illetve kedvezményezett által benyújtott kifogással kapcsolatos döntést a  Jogi Iroda készíti elő,
figyelembe véve a kifogással érintett eljárásban közreműködő szervezeti egységek álláspontját.
23. § (1) Az  egyedi támogatási kérelemmel kapcsolatos eljárás dokumentálásáért, valamint a  támogatási döntés
meghozatalával, a  támogatási szerződés megkötésével és az  elszámolással kapcsolatos iratok teljességéért a VKKI
felel. Ennek érdekében az  egyes eljárási cselekmények elvégzését a  2.  melléklet szerinti ellenőrzőlap kitöltésével
dokumentálja.
(2) A  Hivatal részéről a  jelen utasítás szerinti eljárás előkészítésében és lefolytatásában részt vevő, illetve a  szerződés
teljesítésével összefüggésben eljáró személyek együttműködnek a VKKI-val, és kötelesek az  ezzel összefüggésben
náluk keletkező vagy hozzájuk érkező iratokat – amint arra az  adott feladat ellátása érdekében már nincs
szükségük – haladéktalanul eljuttatni a VKKI részére.
9. Záró rendelkezések 24. § Ez az utasítás 2019. január 1. napján lép hatályba.
25. § (1) Ezt az utasítást a hatálybalépését követően benyújtott egyedi támogatási kérelmekre kell alkalmazni.
 (2) Az  utasítás hatálybalépését megelőzően kiírt pályázatokra, valamint benyújtott egyedi támogatási kérelmekre
a versenykultúra és a tudatos fogyasztói döntéshozatal kultúrájának fejlesztésére irányuló tevékenységek Gazdasági
Versenyhivatal általi támogatásáról és az ezzel összefüggő pályázatokra, egyedi támogatási kérelmekre vonatkozó
eljárásrendről szóló 7/2016. (XII. 21.) GVH [7/2016. (XII. 23.) GVH] utasítás 2018. december 31. napjáig hatályos
rendelkezéseit kell alkalmazni.
26. § Hatályát veszti a  versenykultúra és a  tudatos fogyasztói döntéshozatal kultúrájának fejlesztésére irányuló
tevékenységek Gazdasági Versenyhivatal általi támogatásáról és az ezzel összefüggő pályázatokra, egyedi támogatási
kérelmekre vonatkozó eljárásrendről szóló 7/2016. (XII. 21.) GVH [7/2016. (XII. 23.) GVH] utasítás.
Dr. Juhász Miklós s. k.,
 elnök


text:
40/2013. (X. 31.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010.  évi
XLIII.  törvény 38. § (2) bekezdésének b) pontja alapján Jeneiné dr. Rubovszky Csillát 2013.  október 15. napjától
2013. december 31. napjáig terjedő időre miniszteri biztossá nevezem ki. A miniszteri biztos feladata az idősek szociális
biztonságának erősítése érdekében országos mintaprogram kidolgozása és bevezetése, amely a közfoglalkoztatottak,
közösségi szolgálatot végzők és önkéntesek segítségével, különösen a 80. életévüket betöltött idős embereknek
nyújt segítséget önálló életvitelük megőrzéséhez, továbbá életkorukból, mentális és egészségi állapotukból eredő
problémáik megoldására a magány enyhítésével.
2. § A miniszteri biztos az 1. §-ban meghatározott feladatkörében eljárva
a) koordinálja és felügyeli az általa kidolgozott országos kiterjesztésű start mintaprogram lefolytatását,
b) az országos kiterjesztésű start mintaprojekt tapasztalatai alapján kormány előterjesztést készít,
c) a pénzügyi források biztosítására európai uniós pályázatok előkészítésével, megvalósításával és fenntartásával
összefüggő irányítási és koordinációs feladatokat lát el,
d) megszervezi a szükséges egyeztetéseket és gondoskodik azok lefolytatásáról,
e) közreműködik a feladatával összefüggő jogszabályok kidolgozásában,
f ) előkészíti a program bevezetéséhez szükséges döntéseket, valamint ellenőrzi azok végrehajtását,
g) feladata ellátása érdekében jogosult kapcsolatfelvételt kezdeményezni és kapcsolatot tartani az illetékes
minisztériumok államtitkárságaival,
h) a közfoglalkoztatottak programba történő bevonása érdekében kapcsolatot tart és együttműködik
a Belügyminisztérium Közfoglalkoztatási Helyettes Államtitkárságával, valamint a Nemzetgazdasági
Minisztérium Foglalkoztatáspolitikáért Felelős Államtitkárságával.
3. § A miniszteri biztos tevékenységét a szociális és családügyért felelős államtitkár útján az emberi erőforrások minisztere
irányítja.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét díjazás nélkül látja el.
5. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
6. § A miniszteri biztos kinevezéséről szóló 15/2013. (IV. 30.) EMMI utasítás hatályát veszti.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
202/2013. (IV. 23.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külügyminiszter előterjesztésére – hozzájárulok nurbakh
rustemov rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a  Kazah Köztársaság magyarországi rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2013. április 6. Áder jános s. k.,
 köztársasági elnök


text:
7/2017. (IV. 18.) AB határozata Ásotthalom Nagyközségi Önkormányzat Képviselő-testületének a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 12/2014. (IV. 20.) önkormányzati rendelete 7/B. §-a alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány
tárgyában – dr. Czine Ágnes, dr. Hörcherné dr. Marosi Ildikó, dr. Juhász Imre, dr. Pokol Béla és dr. Varga Zs. András
alkotmánybírók párhuzamos indokolásával – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Ásotthalom Nagyközségi Önkormányzat Képviselő-testületének
a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 12/2014. (IV. 20.) önkormányzati rendelete 7/B. §-a alaptörvényellenes, ezért azt a kihirdetésére visszamenőleges hatállyal, 2016. november 23-ával megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzé kell tenni.
I. [1] 1. Az  alapvető jogok biztosa az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 24.  §
(2)  bekezdése alapján indítványt terjesztett elő Ásotthalom Nagyközségi Önkormányzat Képviselő-testületének
a közösségi együttélés alapvető szabályairól szóló 12/2014. (IV. 20.) önkormányzati rendelete (a továbbiakban: Ör.)
7/B. §-a alaptörvény-ellenességének megállapítása és megsemmisítése iránt.
[2] A támadott rendelkezést az  Ásotthalom Nagyközségi Önkormányzat Képviselő-testületének 12/2014. (IV. 20.)
önkormányzati rendeletét módosító 25/2016. (XI. 23.) számú önkormányzati rendelet 1. §-a állapította meg.
[3] 1.1. Az  alapvető jogok biztosa indítványában hivatkozott az  Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdésére, amely szerint
az  alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Az  ombudsman
álláspontja szerint az  alapjogok közvetlen és jelentős korlátozását valósítja meg a  támadott rendelkezés, amelyre
rendeleti formában alkotmányosan nincs lehetőség. Az  Ör. 7/B.  § a) és b)  pontjai az  Alaptörvény VII.  cikkében
foglalt vallásszabadsághoz, c) és d)  pontjai az  Alaptörvény IX.  cikk (1)  bekezdésében foglalt véleménynyilvánítás
szabadságához kapcsolódnak.
[4] Az alapvető jogok biztosa szerint a  müezzin tevékenységének, valamint a  teljes testfelületet takaró öltözet
viselésének megtiltása „nemhogy jelentősen érinti, hanem ellehetetleníti a  lelkiismereti és vallásszabadság
gyakorlását.”
[5] A IX.  cikk (1)  bekezdése vonatkozásában az  ombudsman utalt arra, hogy az  Alaptörvény mindenki jogát védi
abban a  tekintetben, hogy bármely kérdésben a  véleményét nyilvánosan kifejthesse. „A házasság intézményének
tartalmára, családi jogi és szociológiai fogalmának alakulására fontos befolyást gyakorol a  társadalmi vita
és párbeszéd, amelyet minden demokráciának biztosítania kell.” Az  Ör. 7/B.  §-a ugyanakkor ellehetetleníti
a véleménynyilvánítás szabadságát.
[6] 1.2. Ezen túlmenően az alapvető jogok biztosa szerint a  támadott rendelkezések abban az esetben is ellentétesek
lennének az Alaptörvénnyel, ha a  támadott alapjogi korlátozások törvényi formában kerültek volna megalkotásra.
Az ombudsman szerint tehát tartalmi alaptörvény-ellenesség is fennáll.
[7] Az indítványban foglaltak szerint a  lelkiismereti szabadság szoros összefüggésben áll az  emberi méltósággal,
amiből következőleg az  állam nem különböztetheti meg értékesség alapján a  világnézeti meggyőződéseket.
Az  ombudsman utalt a  4/1993. (II. 12.) AB határozatra, amely a  vallásszabadság hagyományos tartalmát
kiterjesztve állapította meg, beleértve a meggyőződés szabadságát, a vallásgyakorlás szabadságát, a meggyőződés
kinyilvánításának mellőzésének jogát, illetve a vallási, gyülekezési és egyesülési szabadságot, azaz a nyilvánosan és
együttesen történő vallásgyakorlás szabadságát is.
[8] Az ombudsman szerint „[a]míg a  lelkiismereti szabadság (a meggyőződés szabad megválasztása) korlátozhatatlan,
addig a  vallásszabadság – aminek a  gyakorlása a  külvilág felé megjelenik – természetesen korlátozható”.
Az ombudsman szerint az imára hívó müezzin tevékenysége az iszlám vallás elválaszthatatlan szakrális magatartása,
ezért „[m]ég a  törvényhozó sem tehetné meg alkotmányosan, hogy egy valláshoz, világnézeti meggyőződéshez
köthető magatartást tilalmaz, míg más vallások külvilág számára hasonló megnyilvánulását támogatja vagy eltűri”.
Álláspontja szerint az  Ör.-ben a  korlátozás legitim céljaként megjelölt absztrakt köznyugalom nem elegendő
a vallásszabadság korlátozásához, az így megvalósuló szabályozás pedig az alapjog lényeges tartalmát sérti.
[9] A teljes testet és fejet takaró öltözék viselését az ombudsman a  lelkiismereti meggyőződés részének tekinti. Utalt
rá, hogy Európa különböző államaiban az ilyen öltözék viseléséről széles körű viták bontakoztak ki. Az ombudsman
szerint ugyanakkor problémás, hogy az Ör. 7/B. §-a teljeskörűen és mérlegelés nélkül rendeli el az  ilyen öltözékek
tilalmát, ami a vallásszabadság szükségtelen korlátozását valósítja meg, mivel azt semmiféle legitim államcél nem
indokolja.
[10] A véleménynyilvánítás szabadságával összefüggésben az  indítványozó utalt a  30/1992. (V. 26.) AB határozatra
és a  36/1994. (VI. 24.) AB határozatra, amely szerint a  véleménynyilvánítás szabadsága mindenféle közlésre
kiterjed „függetlenül a  közlés módjától és értékétől, erkölcsi minőségétől és többnyire valóságtartalmától is”.
Az  Alkotmánybíróság gyakorlata értelmében a  véleménynyilvánítást korlátozó törvényeket megszorítóan kell
értelmezni. „Az Ör. által megvalósított, bizonyos témakörben történő […] általános korlátozás tehát – a szabályozási
szinttől függetlenül – sem felel meg az  alkotmányos követelményeknek, annak sem szükségessége, sem pedig
arányossága nem vizsgálható érdemben.”
[11] Az alapvető jogok biztosa szerint az  Ör. 7/B.  §-ában foglalt tilalom „az azonos neműek társkapcsolatainak
családként való elismerése ellen szólal fel”. Ezzel szemben a  témát érintően világszerte élénk vita bontakozott ki,
az Alkotmánybíróság pedig az 1/1995. (III. 13.) AB határozatban kifejtette, hogy „[k]ét személy tartós életközössége
megvalósíthat olyan értékeket, hogy az  érintettek személyi méltóságának egyenlő figyelembevétele alapján
az  együtt élő személyek nemétől függetlenül igényt tarthat jogi elismerésre”. Az  ombudsman utalt továbbá
a  154/2008. (XII. 17.) AB határozatra, és a  43/2012. (XII. 20.) AB határozatra is, valamint az  Emberi Jogok Európai
Bíróságának (a továbbiakban: EJEB) a család fogalmát érintő kiterjesztő jogértelmezésére. Az EJEB a Schalk és Kopf
kontra Ausztria döntésében (30121/04, 2010. június 24.) kifejtette, hogy „[a] stabil de facto kapcsolatban együtt élő
azonos nemű pár életközössége a »családi élet« fogalma alá tartozik, ugyanúgy, mint ahogy egy azonos helyzetben
lévő különnemű pár esetében történne”. Mindezek alapján az  alapvető jogok biztosa szerint az  Ör. 7/B.  §-a egy
olyan témakörben tiltja általános jelleggel a véleménynyilvánítást, amely szoros kapcsolatban áll más alapjogokkal,
így az  emberi méltósághoz való joggal, az  egyenlő bánásmód követelményével és a  magán- és családi élethez
való joggal. Ehhez kapcsolódóan az ombudsman utalt még a 37/2002. (IX. 4.) AB határozatra, valamint arra, hogy
a szexuális orientáción alapuló megkülönböztetés az Alaptörvény XV. cikk (2) bekezdésében foglalt „egyéb helyzet”
szerinti megkülönböztetésnek minősül.
[12] Mindezek alapján az alapvető jogok biztosa szerint az Ör. 7/B. §-ában foglalt tilalmak más jogszabályok vizsgálata
nélkül, közvetlenül ellentétesek az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésével, a VII. cikkével és a IX. cikk (1) bekezdésével.
II. [13] 1. Az Alaptörvény indítvánnyal érintett rendelkezései:
„I.  cikk (3) Az  alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Alapvető jog
más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül szükséges
mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával
korlátozható.”
„VII. cikk (1) Mindenkinek joga van a gondolat, a  lelkiismeret és a vallás szabadságához. Ez a jog magában foglalja
a vallás vagy más meggyőződés szabad megválasztását vagy megváltoztatását és azt a szabadságot, hogy vallását
vagy más meggyőződését mindenki vallásos cselekmények, szertartások végzése útján vagy egyéb módon, akár
egyénileg, akár másokkal együttesen, nyilvánosan vagy a magánéletben kinyilvánítsa vagy kinyilvánítását mellőzze,
gyakorolja vagy tanítsa.”
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.”
[14] 2. Ásotthalom Nagyközségi Önkormányzat Képviselő-testületének 12/2014. (IV. 20.) önkormányzati rendeletének
támadott rendelkezése:
„A közösségi együttélés alapvető szabályaival ellentétes közterületi magatartások
7/B. § Tilos közterületen
a) a  müezzin tevékenysége, mivel alkalmas a  köznyugalom zavarására, továbbá alkalmas arra is, hogy a  helyi
lakosság körében félelmet, riadalmat és megbotránkozást keltsen,
b) az egész testet és fejet, valamint részben vagy teljes egészében az arcot is elfedő burka, nikáb és csador, valamint
a teljes testet fedő fürdőruha, ide értve az úgynevezett burkini viselése,
c) bármilyen olyan jellegű propaganda-tevékenység megvalósítása, amely a  házasság intézményét nem
az  Alaptörvényben rögzítetteknek megfelelően egy férfi és egy nő között létrejött életközösségként mutatja
be, ide értve bármilyen közterületi akciót, kiemelten a  performanszokat, demonstrációkat, plakát-, röplap- és
hangreklámokat,
d) bármilyen olyan jellegű propaganda-tevékenység megvalósítása, amely megsérti az  Alaptörvényt azzal, hogy
a  családi kapcsolat alapjaként nem a  házasságot, illetve a  szülő-gyermek viszonyt ismeri el, ide értve bármilyen
közterületi akciót, kiemelten a performanszokat, demonstrációkat, plakát-, röplap- és hangreklámokat.”
III. [15] Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az  alapvető jogok biztosa által benyújtott indítvány megfelel
az  Abtv.-ben foglalt feltételeknek: az  indítvány az  Alaptörvény 24.  cikk (2)  bekezdés a)  pontja, valamint
az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 24.  § (2)  bekezdésében foglalt
hatáskörre alapítottan került benyújtásra, továbbá az  absztrakt utólagos normakontrollra irányuló indítvány
jogosulttól származik, és határozott indítványi kérelmet tartalmaz. Az indítvány tartalmát tekintve megfelel továbbá
az  Abtv. 24.  § (2)  bekezdésében, valamint az  52.  § (1)  bekezdésében foglaltaknak, ezért azt az  Alkotmánybíróság
érdemben bírálta el.
IV. [16] Az indítvány megalapozott. [17] 1. Az  Abtv. 37.  § (1)  bekezdése alapján az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 24–26.  §-ban meghatározott hatáskörében
az önkormányzati rendelet Alaptörvénnyel való összhangját akkor vizsgálja, ha a vizsgálat tárgya az önkormányzati
rendelet más jogszabályba ütközésének vizsgálata nélkül, kizárólag az Alaptörvénnyel való összhang megállapítása.
Ez  az  eljárás tehát nem érinti a  bíróságnak (a Kúriának) az  Alaptörvény 25.  cikk (2)  bekezdés c)  alpontjában
fenntartott hatáskörét.
[18] Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt megállapította, hogy az  Alaptörvény „32.  cikk (1)  bekezdése alapján a  helyi
önkormányzat a  helyi közügyek intézése körében törvény keretei között rendeletet alkot. E  körben a  32.  cikk
(2)  bekezdése alapján eredeti jogalkotási jogkörrel is rendelkezik, feladatkörében szabályozhat olyan helyi
társadalmi viszonyokat, amelyeket törvény nem szabályoz.” {38/2012. (XI. 14.) AB határozat, Indokolás [89]}
[19] A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.) 8.  §
(1)  bekezdés b)  pontja alapján a  helyi közösség tagjai a  helyi önkormányzás alanyaként kötelesek betartani
és betartatni a  közösségi együttélés alapvető szabályait. Ehhez kapcsolódóan a  143.  § (4)  bekezdés
d)  pontja pedig felhatalmazza a  helyi önkormányzat képviselő-testületét, hogy rendeletben határozza
meg a  közösségi együttélés alapvető szabályait, valamint ezek elmulasztásának jogkövetkezményeit.
Ezen felhatalmazás alapján született meg az Ör., amelynek a  támadott 7/B.  §-át az  Ör.-t módosító
25/2016. (XI. 23.) számú önkormányzati rendelet 1. §-a állapította meg.
[20] Az Mötv. 143. § (4) bekezdés d) pontjának az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglalt jogállamiság elvével való
összeegyeztethetőségét az  Alkotmánybíróság már vizsgálta. A  29/2015. (X. 2.) AB határozatban (a továbbiakban:
ABh.) az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy az  önkormányzati rendeleti szabályozásra adott általános
felhatalmazás önmagában az  általános megfogalmazása miatt nem ellentétes az  Alaptörvénnyel (Vö. Indokolás
[28]). Az  Alaptörvény 32.  cikk (2)  bekezdése ugyanis alaptörvényi szinten telepítette a  helyi önkormányzatok
képviselő-testületeire az  eredeti és a  származékos jogalkotást, az  Alaptörvény negyedik módosítása pedig
az Alaptörvény XXII. cikkének újraszabályozásával kibővítette a helyi önkormányzatok jogalkotási autonómiáját.
[21] Mindazonáltal az Alaptörvény T) cikkének (2) és (3) bekezdései alapján az önkormányzati rendelet jogszabály, amely
nem lehet ellentétes az Alaptörvénnyel.
[22] Az ABh. az  Alaptörvény és a  korábbi Alkotmány szabályozási logikáját összehasonlítva megállapította, hogy
„az Alaptörvény önkormányzatokra vonatkozó szabályából az  következik, hogy az  önkormányzati rendeletalkotás
és az  Alaptörvény összhangjának kereteit nem az  Mötv.-nek kell meghatároznia, azokat az  Alaptörvény maga
határozza meg” (Indokolás [33]). Az  ABh.-ban az  Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy törvényben biztosított
keretek között meddig terjedhet az  önkormányzatok rendeletalkotásra történő felhatalmazása, és megállapította,
hogy „[a] Kúria vizsgálhatja, hogy a megalkotott rendeletek az Mötv.-vel, illetve más jogszabályokkal összhangban
vannak-e. Az  Alkotmánybíróság számára pedig többfajta eljárás is lehetőséget biztosít a  felhatalmazás alapján
alkotott egyes önkormányzati rendeletek alaptörvény-ellenességének vizsgálatára, még a  keretjellegű
felhatalmazások esetén is. Esetenként vizsgálható és vizsgálandó, hogy az  egyes rendeletek az  Alaptörvénnyel
összhangban vannak-e. Ezen belül vizsgálható és vizsgálandó, hogy a  rendeletek az  Alaptörvény I.  cikkének
megfelelően az egyes alapjogokat a közösségi együttélés alapvető szabályaira hivatkozva ténylegesen más alapvető
jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül szükséges mértékben,
az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozzák-e,
miként az is, hogy a helyi sajátosságok megalapozzák-e a tilalmazott magatartásokat és azok jogkövetkezményeit”
(Indokolás [42]).
[23] Az Alkotmánybíróság a  fent idézett alaptörvényi rendelkezések alapján, az  új szabályozás tükrében már vizsgálta
érdemben egyes önkormányzati rendeletetek alkotmányosságát. A  3126/2015. (VII. 9.) AB határozatban és
a 3232/2016. (XI. 18.) AB határozatban az Alkotmánybíróság elutasította az  indítványozók alkotmányjogi panaszát.
Az első ügyben a Budapest Főváros Terézváros Önkormányzat Képviselő-testületének a Terézvárosi Önkormányzat
tulajdonában álló közterületek használatáról és rendjéről szóló 15/2013. (IV. 25.) számú önkormányzati rendelet
17.  § (1)  bekezdését és 18.  § (1)  bekezdését kérte megvizsgálni egy gazdasági társaság a  közterület-használati
megállapodásának megszűnése miatt. A  második ügyben a  Budapest Főváros XVI. Kerületi Önkormányzat
Képviselő-testületének a  Rákospalotai határút – János utca – Iglói út – József utca által határolt területrészen
belül az  I-XVI/L-2 és I-XVI/L-3-as övezetek területére változtatási tilalom elrendeléséről szóló 23/2015. (VII. 30.)
önkormányzati rendelet felülvizsgálatát egy felszámolás alatt álló gazdasági társaság kezdeményezte. Egy
további ügyben – a  3/2016. (II. 22.) AB határozatban – az  alapvető jogok biztosának indítványát elutasította
az Alkotmánybíróság. E határozatban ugyanakkor – az Alaptörvény XXII. cikk (3) bekezdéséből fakadó – alkotmányos
követelményként rögzítette Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzatának a  közösségi együttélés alapvető
szabályairól szóló 7/2013. (III. 4.) önkormányzati rendelet 7.  § (3)  bekezdése vonatkozásában (amely szerint aki
életvitelszerű lakhatás céljára használt ingóságait közterületen tárolja vagy helyezi el, közösségi együttélés alapvető
szabályait sértő magatartást követ el), hogy a  rendelet a  hatálya alá tartozó területen tartózkodó hajléktalan
személyekre nem alkalmazható.
[24] 2. Jelen ügy vizsgálata során az  Alkotmánybíróság először azt az  indítványi elemet értékelte, amely szerint
az alapvető jogok biztosa által támadott szabályozás ellentétben áll az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésével.
[25] Az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdése szerint az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény
állapítja meg. Alapvető jog más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében,
a  feltétlenül szükséges mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges tartalmának
tiszteletben tartásával korlátozható.
[26] Az Alaptörvény 32.  cikk (1)  bekezdése a  helyi közügyek körében lehetővé teszi a  helyi önkormányzati
rendeletalkotást, az  Alaptörvény 32.  cikk (2)  bekezdése pedig felhatalmazást ad arra, hogy e  feladatkörükben
eljárva a  helyi önkormányzatok törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyokat rendezzenek, illetve
törvényben kapott felhatalmazás alapján önkormányzati rendeletet alkossanak.
[27] Az Mötv. 4. §-a szerint a helyi közügyek alapvetően a lakosság közszolgáltatásokkal való ellátásához, valamint a helyi
önkormányzás és a lakossággal való együttműködés szervezeti, személyi és anyagi feltételeinek megteremtéséhez
kapcsolódnak. A  13.  § szerint a  helyi közügyek, valamint a  helyben biztosítható közfeladatok körében ellátandó
helyi önkormányzati feladatok különösen a  településfejlesztés, településrendezés; a  településüzemeltetés
(köztemetők kialakítása és fenntartása, a  közvilágításról való gondoskodás, kéményseprőipari szolgáltatás
biztosítása, a helyi közutak és tartozékainak kialakítása és fenntartása, közparkok és egyéb közterületek kialakítása
és fenntartása, gépjárművek parkolásának biztosítása); a  közterületek, valamint az  önkormányzat tulajdonában
álló közintézmény elnevezése; az  egészségügyi alapellátás, az  egészséges életmód segítését célzó szolgáltatások;
a  környezet-egészségügy (köztisztaság, települési környezet tisztaságának biztosítása, rovar- és rágcsálóirtás);
az  óvodai ellátás; a  kulturális szolgáltatás, különösen a  nyilvános könyvtári ellátás biztosítása; filmszínház,
előadó-művészeti szervezet támogatása, a  kulturális örökség helyi védelme; a  helyi közművelődési tevékenység
támogatása; a gyermekjóléti szolgáltatások és ellátások; a  szociális szolgáltatások és ellátások, amelyek keretében
települési támogatás állapítható meg; a  lakás- és helyiséggazdálkodás; a  területén hajléktalanná vált személyek
ellátásának és rehabilitációjának, valamint a  hajléktalanná válás megelőzésének biztosítása; a  helyi környezet- és
természetvédelem, vízgazdálkodás, vízkárelhárítás; a  honvédelem, polgári védelem, katasztrófavédelem, helyi
közfoglalkoztatás; a  helyi adóval, gazdaságszervezéssel és a  turizmussal kapcsolatos feladatok; a  kistermelők,
őstermelők számára – jogszabályban meghatározott termékeik – értékesítési lehetőségeinek biztosítása,
ideértve a  hétvégi árusítás lehetőségét is; a  sport, ifjúsági ügyek; a  nemzetiségi ügyek; a  közreműködés
a  település közbiztonságának biztosításában; a  helyi közösségi közlekedés biztosítása; a  hulladékgazdálkodás;
a  távhőszolgáltatás; valamint a  víziközmű-szolgáltatás, amennyiben a  víziközmű-szolgáltatásról szóló törvény
rendelkezései szerint a helyi önkormányzat ellátásért felelősnek minősül.
[28] A felsorolás értelmezése alapján látható, hogy az  önkormányzati rendeletalkotásra adott alaptörvényi és törvényi
felhatalmazás a  helyi közügyek körében egy-egy tipikusan önkormányzati léptékű feladat vagy közszolgáltatás
ellátását hivatott biztosítani. Mindez esetlegesen közvetett módon kapcsolatba hozható az alapjogok gyakorlásával,
amely esetében az  ABh. fent idézett megállapításai alapján „vizsgálható és vizsgálandó, hogy a  rendeletek
az Alaptörvény I. cikkének megfelelően az egyes alapjogokat a közösségi együttélés alapvető szabályaira hivatkozva
ténylegesen más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül
szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával
korlátozzák-e, miként az  is, hogy a  helyi sajátosságok megalapozzák-e a  tilalmazott magatartásokat és azok
jogkövetkezményeit” (Indokolás [42]). Ezzel szemben azonban az  önkormányzatok nem alkothatnak közvetlenül
alapjogot érintő, illetve korlátozó szabályozást, mivel az  Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdése alapján az  alapvető
jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. A  közvetlenül alapjogokat érintő,
illetve korlátozó helyi önkormányzati rendeletben történő szabályozás ugyanis oda vezetne, hogy egyes alapjogok
gyakorlása önkormányzatonként eltérő feltételek mellett valósulhatna meg.
[29] Jelen ügyben az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy az  Ör. 7/B.  §-a több alapjog, így a  lelkiismereti és
vallásszabadság és a véleménynyilvánítás szabadsága közvetlen korlátozását célozza. A támadott rendelkezés a) és
b)  alpontja a  muszlim vallás gyakorlását és az  egyének vallásos meggyőződésének kinyilvánítását korlátozza, míg
a  c) és d)  alpont az  Alaptörvényre hivatkozással a  véleménynyilvánítás szabadságának törvényben megállapított
külső korlátain kívül {Vö. 14/2016. (VII. 18.) AB határozat, Indokolás [36]}, önkormányzati rendeletben, belső,
értékalapú korlátokat állít fel.
[30] Fentiek alapján Ásotthalom Nagyközségi Önkormányzat Képviselő-testülete közvetlenül az  alapjogokat érintő,
korlátozó szabályozást alkotott, ezért az  alapvető jogok biztosa által támadott Ör. 7/B.  §-a nem felel meg
az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésében foglalt, a törvényi szabályozást előíró feltételnek, ezért alaptörvény-ellenes,
és azt az Alkotmánybíróság ex tunc hatállyal megsemmisíti.
[31] Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint ha az  indítvánnyal támadott jogszabályt vagy annak
részét az  Alaptörvény valamely rendelkezésébe ütközőnek minősíti, és ezért azt megsemmisíti, akkor a  további
alaptörvényi rendelkezés esetleges sérelmét – a már megsemmisített jogszabályi rendelkezéssel összefüggésben –
érdemben nem vizsgálja. Mivel az  Alkotmánybíróság az  Ör. 7/B.  §-át az  Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdése
vonatkozásában alaptörvény-ellenesnek minősítette és megsemmisítette, ezért annak az Alaptörvény VII. cikkével és
a IX. cikk (1) bekezdésével való esetleges tartalmi sérelmét már nem vizsgálta.
[32] Az Alkotmánybíróság határozatának a Magyar Közlönyben történő közzététele az Abtv. 44. § (1) bekezdésén alapul.
Budapest, 2017. április 11. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
57/2012. (VII. 5.) OGY határozata Mirkóczki Ádám országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
A Magyar Köztársaság Országgyűlése Mirkóczki Ádám országgyűlési képviselő mentelmi jogát a Pesti Központi Kerületi
Bíróság 23. B. V.24.937/2012/6. számú megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
91/2011. (XII. 14.) OGY határozata a Kúria elnökének megválasztásáról.
Az Országgyűlés az Alkotmány 79. §-a, valamint a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény
177. § (2) bekezdése alapján
dr. Darák Pétert 2012. január 1-jétől kilenc évre a Kúria elnökévé megválasztja.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
147/2014. (IV. 18.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a kiegyensúlyozott, pozitív Magyarország-kép kialakításához és az  új magyar Alaptörvény franciaországi
elfogadtatásához, elismeréséhez való hozzájárulásáért
Bertrand Mathieu az Université de Paris I – Panthéon-Sorbonne egyetemi tanára részére a
MAGYAR ÉRDEMREND TISZTIKERESZTJE
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2014. április 7.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök