text:
83/2006. (XII. 13.) GKM rendelete a légiforgalmi irányító szolgálatot ellátó és a légiforgalmi szakszemélyzet képzését végző szervezetről.
Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Áht.) 91/A. §-ának (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az Áht. 88. §-ának
(3) bekezdésére, valamint 90. §-a (1) bekezdésének
c) pontjára és (3) bekezdésére, továbbá a légiközlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény (a továbbiakban: Lt.)
31. §-ára és 61. §-ának (2) bekezdésére – a honvédelmi miniszterrel és a pénzügyminiszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. § (1) 2006. december hó 31. napjával megszüntetem a
központi költségvetési szervként működő HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálatot (székhelye: 1185
Budapest, Igló utca 33–35.; felügyeleti szerve: Gazdasági
és Közlekedési Minisztérium).
(2) A HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat
Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a továbbiakban:
HungaroControl Zrt.) a Magyar Köztársaság polgári légi
közlekedés számára kijelölt ellenőrzött légtereiben a légiforgalmi irányító, repüléstájékoztató és riasztó szolgálat
ellátására, valamint a légiforgalmi irányító és körzeti
repüléstájékoztató szakszemélyzet képzésére az Lt.
61/A. §-ában foglaltak alapján kerül kijelölésre.
2. § A HungaroControl Zrt. mint az 1. § (2) bekezdése szerinti szervezet – a HungaroControl Magyar Légiforgalmi
Szolgálat központi költségvetési szerv általános jogutódjaként – 2007. január hó 1. napjától ellátja az
Lt. 61/A. §-ának (3) bekezdésében meghatározott feladatokat.
3. § A HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat központi költségvetési szerv alkalmazásában lévő közalkalmazottaknak a HungaroControl Zrt.-nél történő továbbfoglalkoztatására a közalkalmazottak jogállásáról szóló
1992. évi XXXIII. törvény 25/A. §-ának és 25/B. §-ának
rendelkezései irányadók.
4. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel –
2007. január 1-jén lép hatályba.
(2) A rendelet 5. §-ának (2) bekezdése 2007. március
7-én lép hatályba.
(3) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a magyar
légtér igénybevételéért fizetendő díjról szóló 116/2005.
(XII. 27.) GKM rendelet 2. §-a a következő (2) bekezdéssel egészül ki, egyidejűleg a § jelenlegi szövegének megjelölése (1) bekezdésre módosul:
„(2) A légtér igénybevételi díj a légiközlekedésről szóló
1995. évi XCVII. törvény (a továbbiakban: Lt.)
61/A. §-ban meghatározott szervezetet illeti meg, az
Lt. 61/A. §-ának (3) bekezdésében foglalt feladatainak ellátása érdekében.”
(4) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti: a) a Légiforgalmi és Repülőtéri Igazgatóság megszüntetéséről és a HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat létrehozásáról szóló 45/2001. (XII. 20.) KöViM rendelet,
b) a Légiforgalmi és Repülőtéri Igazgatóság megszüntetéséről és a HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat létrehozásáról szóló 45/2001. (XII. 20.) KöViM rendelet módosításáról szóló 43/2002. (XII. 28.) GKM rendelet,
c) a Légiforgalmi és Repülőtéri Igazgatóság megszüntetéséről és a HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat létrehozásáról szóló 45/2001. (XII. 20.) KöViM rendelet módosításáról szóló 103/2004. (VIII. 27.) GKM rendelet,
d) a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény végrehajtására kiadott 24/1992. (XII. 2.)
KHVM rendelet 5/A. §-a, 6. §-a, 7. §-a, 14. §-ának b) pontja, 1. számú melléklete I. részének b) pontja és 3. számú
melléklete,
e) a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi
LXXVIII. törvény végrehajtására kiadott 7/1995. (V. 30.)
KHVM rendelet 1. számú mellékletének 4. pontja,
f) a gazdasági és közlekedési miniszter irányítása alatt
álló szervek közalkalmazottainak vagyonnyilatkozat-tételéről szóló 4/2003. (I. 25.) GKM rendelet mellékletének a
„HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat” címe a
hozzá tartozó munkakörökkel és beosztásokkal együtt,
g) a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény végrehajtásáról szóló 24/1992. (XII. 2.)
KHVM rendelet módosításáról rendelkező 51/2001.
(XII. 22.) KöViM rendelet 1. §-ának (3) bekezdése és melléklete.
5. § (1) A Magyar Köztársaság légterében és repülőterein
történő repülések végrehajtásának szabályairól szóló
14/2000. (XI. 14.) KöViM rendelet melléklete 2. fejezetének 2.11.5.3. alpontjában, az „R” Függelék 109. pontjához
tartozó Megjegyzésben, valamint 143. pontjához tartozó
Megjegyzésben a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi
Szolgálat” szövegrész helyébe a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat Zártkörűen Működő Részvénytársaság” szöveg lép.
(2) A Magyar Köztársaság légterében és repülőterein
történő repülések végrehajtásának szabályairól szóló
14/2000. (XI. 14.) KöViM rendelet melléklete 4. fejezetének 4.4.2. alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„4.4.2. Az állami légijárművek kivételével az FL195
(5950 m STD) felett működő valamennyi IFR légijárművet 8,33 kHz csatornaosztású rádióberendezéssel kell felszerelni. A légijármű berendezéseinek alkalmasnak kell
lenniük a 25 kHz csatornaosztású frekvenciákon történő
működésre is.
Megjegyzés: Az egyes államok bizonyos tevékenységet végző légijárművek számára felmentést adhatnak a
8,33 kHz frekvenciaosztású készülékkel történő felszerelt ség alól. Ha az ATS egységek földi távközlési rendszere
biztosítja a légiforgalmi szolgálatok UHF rádió segítségé vel történő megfelelő ellátását, az UHF-el felszerelt állami
légijárművek számára lehetővé teszik az olyan légtérben történő működést, ahol 8,33 kHz frekvenciaosztású rádió
készülékkel történő felszereltséget írtak elő. A felmentéseket és az UHF rádió ilyen légtérben történő fenti alkalmazásának lehetőségét a nemzeti Légiforgalmi Tájékoztató Kiadványokban (AIP-kben) teszik
közzé.”
(3) A légiforgalom irányításának szabályairól szóló
16/2000. (XI. 22.) KöViM rendelet 1. számú mellékletének 1.1.2.4. pontjában az „a Légiforgalmi és Repülőtéri
Igazgatóság megszüntetéséről és a HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat létrehozásáról szóló 45/2001.
(XII. 20.) KöViM rendeletnek megfelelően a HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat” szövegrész”,
1. számú mellékletének 1.8.2.1. és 3.2.1.1. pontjában a
„HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat” szövegrész, 2. számú mellékletének 16.2.1. pontjában a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat (HungaroControl)” szövegrész, 3. számú mellékletének 224. pontjához kapcsolódó Megjegyzésben a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat” szövegrész helyébe a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat Zártkörűen
Működő Részvénytársaság” szöveg lép.
(4) A rendkívüli állapot feladatainak ellátásához nélkülözhetetlen hadkötelesek meghagyásával kapcsolatos követelmények meghatározásáról szóló 37/2003. (VI. 7.)
GKM rendelet 1. számú mellékletének III. kategória részében a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat”
szövegrész helyébe a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat Zártkörűen Működő Részvénytársaság”
szöveg lép.
(5) A polgári légiforgalmi szolgálat szakszemélyzetének szakszolgálati engedélyéről és képzéséről szóló
3/2004. (I. 13.) GKM rendelet 6. §-ának (1) bekezdésében
a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi Szolgálat (a továbbiakban: HungaroControl)” szövegrész, valamint
6. §-ának (6) bekezdésében a „HungaroControl” szövegrész helyébe a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi
Szolgálat Zártkörűen Működő Részvénytársaság” szöveg
lép.
(6) A magyar légtér légiközlekedés céljára történő kijelöléséről szóló 14/1998. (VI. 24.) KHVM–HM–KTM
együttes rendelet 20. §-ának 2. pontjában, valamint
32. pontjában a „HungaroControl Magyar Légiforgalmi
Szolgálat” szövegrész helyébe a „HungaroControl
Magyar Légiforgalmi Szolgálat Zártkörűen Működő
Részvénytársaság” szöveg lép.
Dr. Kóka János s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
110/2011. (XI. 24.) VM rendelete az Európai Halászati Alap társfinanszírozásában megvalósuló Halászati Operatív Program 2. prioritási tengelye szerinti vízi környezet védelmével kapcsolatos intézkedések feltételeiről.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (3) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § a) és b) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva, a következőket rendelem el: 1. A rendelet hatálya, értelmező rendelkezések
1. § A rendelet hatálya a Halászati Operatív Program 2. prioritási tengelyében, vízi környezet védelemével kapcsolatos
intézkedések címen meghatározott célok megvalósítását segítő Halastavi Környezetgazdálkodási Programra
(a továbbiakban: HKP) terjed ki. 2. § E rendelet alkalmazásában:
1. gazdasági év: január 1-jétől december 31-ig tartó időszak;
2. gazdálkodási év: szeptember 1-jén kezdődő és a következő év augusztus 31-ig tartó időszak;
3. halastó: az a vízfeltöltést és lecsapolást biztosító műtárgyakkal (zsilipekkel) ellátott mesterséges vízterület,
amelyet haltermelésre használnak, és a jogerős vízjogi üzemeltetési engedélyben halastó üzemeltetési ágban
szerepel, ideértve az ivadéknevelő halastavat is; 4. halászati árbevétel: a halászati, a haltermelési és a halfeldolgozási tevékenységből származó nettó árbevétel;
családi gazdálkodók esetében a családi gazdaságot vezető, valamint a családi gazdaság tagjainak összes halászati
árbevétele; természetes személy, továbbá az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény XIII. fejezete
alapján alanyi adómentességet választó adóalany kérelmező esetében a bruttó árbevétel;
5. HKP támogatás: a vállalt kötelezettség fejében jelen rendelet alapján megállapított támogatás egy telephelyre
jutó mértéke; 6. ivadéknevelő halastó: a mesterségesen keltetett ivadék előnevelését szolgáló halastó;
7. kedvezményezett: helyt adó vagy részben helyt adó támogatási határozattal rendelkező ügyfél;
8. takarmányozási hozam: a takarmánnyal előállított halhús mennyiség;
9. támogatási egység: halastó 1 hektárnyi területe; 10. támogatási időszak: 2011. szeptember 1-jétől 2016. augusztus 31-ig, valamint 2012. szeptember 1-jétől
2017. augusztus 31-ig tartó időszak; 11. telephely: azon egymáshoz tartozó halastavak együttese, amelyek egy ugyanazon a címen találhatók, egy
gazdasági egységet alkotnak és a cégbíróságon telephelyként kerültek bejegyzésre;
12. tógazdasági haltermelő: az a gazdálkodó, aki a halastó üzemeltetésével, hasznosításával összefüggésben a
felmerülő költségeket, valamint kockázatot viseli; 13. Tógazdálkodási Napló: a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (a továbbiakban: MVH) által rendszeresített
nyomtatvány, amelyet a támogatásra jogosult a támogatott területre vonatkozóan, a támogatási időszakban
a jelen rendelet szerinti kötelezettségvállalások teljesítésével összefüggésben vezet;
14. vízjogi üzemeltetési engedély: a vízi létesítmény használatbavételére és az engedély érvényességi ideje alatt annak
üzemeltetésére, a vízhasználat gyakorlására jogosító, a vízügyi hatóság által a vízgazdálkodási hatósági jogkör
gyakorlásáról szóló Korm. rendelet alapján kiadott dokumentum. 2. A támogatás jellege és mértéke
3. § A HKP támogatás támogatási határozattal megállapított, a teljes támogatási időszakra felosztott, vissza nem térítendő
támogatás, amely a támogatás kedvezményezettjének a vízi környezet védelmével kapcsolatos jogszabályi
kötelezettségén felül önkéntesen vállalt többletkötelezettség-vállalásához, programhoz kapcsolódik, annak részleges
ellentételezéseként nyújtható. 4. § (1) A HKP támogatás mértéke támogatási egységenként a teljes támogatási időszakra vonatkozóan legfeljebb 52 ezer
forint. (2) A gazdálkodási évben folyósított támogatás összege nem haladhatja meg az ügyfél előző évi halászati árbevételének
15%-át. A halászati árbevétel összegét a beszámoló adatokon kívül külön analitikával is igazolni kell. Amennyiben ezen
korlát miatt a támogatás nem utalható ki teljes egészében, a támogatás fennmaradó részére a kérelmező nem
jogosult. (3) A (2) bekezdés szerinti előírás alól mentesülnek azok az ügyfelek, akik mérlegkészítésre nem kötelezettek, vagy az első
kifizetéskor azon ügyfelek, akik a kérelmezés évét megelőző évben kezdték meg halgazdálkodó tevékenységüket, és
erről a támogatási, illetve kifizetési kérelemben nyilatkoznak. 3. A támogatás igénybevételének feltételei
5. § (1) A HKP támogatásra támogatási kérelmet nyújthat be a mezőgazdasági termelő, őstermelő, a Magyarországon
bejegyzett egyéni vállalkozó, egyéni cég, jogi személyiséggel rendelkező gazdasági társaság, vagy szövetkezet,
ha tógazdasági haltermelési tevékenységet folytat az adott területen
a) mikro-, kis- vagy középvállalkozásnak minősül, vagy 750 alkalmazottnál kevesebbet foglalkoztat, vagy 200 millió
euró árbevételnél kevesebbel rendelkezik; b) eleget tesz a tartási helyek, a tenyészetek és az ezzel kapcsolatos egyes adatok országos nyilvántartási rendszerről
szóló miniszteri rendelet szerinti Tenyészet Információs Rendszerbe történő bejelentési kötelezettségének; és
c) a támogatás alapjául szolgáló területnek jogszerű használója.
(2) Támogatási kérelmet nyújthat be az az ügyfél, aki (amely) a gazdálkodási év kezdetét megelőző naptári évre
vonatkozóan halászati árbevétellel rendelkezik, mérlegkészítésre nem kötelezett vagy a kérelem benyújtásának évét
megelőző évben kezdte meg halgazdálkodási tevékenységét. (3) A támogatási kérelmet az MVH által rendszeresített nyomtatványon kell benyújtani. A támogatási kérelem
tartalmazza: a) az ügyfélazonosító adatokat; b) az igényelt támogatásra vonatkozó adatokat;
c) a támogatási igényre vonatkozó adatokat tartalmazó betétlapokat;
d) a támogatás igényléséhez szükséges nyilatkozatokat; e) a halászati árbevételre vonatkozó adatokat;
f) a támogatandó halastóra vonatkozó információkat; g) az ügyfél aláírását.
(4) Támogatási kérelmet 2011. december 1. és december 31., valamint 2012. augusztus 1. és augusztus 31. között lehet
postai úton az MVH Központi Szervéhez benyújtani. (5) Egy kérelmező egy támogatási időszakra csak egy kérelmet nyújthat be, de a kérelem több telephelyet is tartalmazhat.
Amennyiben egy telephely kapcsán már történt HKP kötelezettségvállalás, akkor azon telephely vonatkozásában
a továbbiakban támogatási kérelem nem nyújtható be. (6) A támogatási kérelemhez mellékelni kell:
a) a támogatással érintett halastó területét igazoló érvényes vízjogi üzemeltetési engedély másolatát,
b) a gazdálkodási év kezdetét megelőző naptári évre vonatkozóan halászati árbevétellel rendelkező ügyfélnek a
gazdálkodási év kezdetét megelőző naptári évre vonatkozó beszámolót és a halászati árbevétel levezetését
tartalmazó analitikát a számlaszám, a mennyiség, a nettó érték és a bevétel jellegének feltüntetésével,
c) 30 napnál nem régebbi földhasználati lap másolatát,
d) a kérelmezett tenyészetekre vonatkozó Tenyészeti Információ Rendszer Tenyészet Igazoló Lap (1350) másolatát,
e) a haltenyésztési technológiának a lecsapolásra, feltöltésre és szárazon tartásra vonatkozó leírását,
f) a gazdálkodási év kezdetét megelőző naptári évre vonatkozóan a megyei halászati felügyelőnek benyújtott – az
Országos Statisztikai Adatgyűjtési Program adatgyűjtéseiről és adatátvételeiről szóló Korm. rendelet szerinti –
„Lehalászás” című jelentőlap másolatát, g) a kérelem benyújtásának gazdálkodási évére vonatkozó nádaratási tervet.
(7) Amennyiben a tógazdasági haltermelő nem a halastó tulajdonosa, az (1)–(6) bekezdésben meghatározottakon túl a
támogatás igénybevételének feltétele, hogy a támogatási kérelem benyújtásakor a támogatási egységekre a
támogatási időszak teljes időtartamára érvényes haszonbérleti, hasznosítási kötelezettség teljesítésére irányuló
megbízási szerződéssel, vagy üzemeltetési szerződéssel rendelkezzen. Az ezt igazoló szerződésmásolatot a
kérelemhez csatolni kell. (8) Amennyiben a tógazdasági haltermelő a támogatási egységekre vonatkozóan a támogatási időszak nem teljes
időtartamára rendelkezik érvényes haszonbérleti, vagy üzemeltetési szerződéssel, úgy a (7) bekezdés szerinti
szerződésmásolat helyett azt kell igazolnia, hogy a benyújtáskor érvényes haszonbérleti, vagy üzemeltetési
szerződéssel rendelkezik és a támogatható üzemegység tulajdonosa szerződésben biztosítja a tógazdasági
haltermelő számára a támogatható üzemegységre a támogatási időszak teljes időtartamára e rendeletben foglaltak
teljesítésének lehetőségét. 6. § A HKP támogatást az a tógazdasági haltermelő veheti igénybe, aki önkéntesen vállalja a 8. §-ban felsorolt
kötelezettségeket és vállalja, hogy az abban foglaltak teljesüléséről monitoring jelentést küld az MVH számára.
A monitoring jelentés a 10. § (4) bekezdés szerinti dokumentumokat tartalmazza. A monitoring jelentés formai
követelményeit az MVH közleményben határozza meg. 4. Kötelezettségek vállalása és a támogatásra jogosult által vállalt kötelezettségekben bekövetkező
változás 7. § (1) A támogatási kérelem szerinti feltételeknek (a továbbiakban: kötelezettség) a támogatási időszak alatt folyamatosan
meg kell felelni. (2) A támogatási időszak alatt a támogatásra jogosult az MVH által rendszeresített és az MVH honlapján közzétett
nyomtatványon kérelmezheti a HKP támogatás részleges vagy teljes visszavonását legkésőbb az adott gazdálkodási
év kezdetéig, kivéve az utolsó gazdálkodási évet, amikor a visszavonásra irányuló kérelmet a gazdálkodási év végéig
lehet benyújtani. A visszavont területre vonatkozó teljes támogatási összegre a jogosulatlan részvétel szabályai
alkalmazandók. A HKP támogatott terület csökkentése a támogatási határozat módosítását vonja maga után és a
visszavont terület vonatkozásában a teljes ötéves támogatási összeget a jogosulatlanul igénybe vett támogatásra
vonatkozó szabályok szerint vissza kell fizetni, valamint arra további támogatás nem folyósítható.
(3) Kötelezettség átruházás csak támogatási egységekre vonatkozóan lehetséges.
(4) Kötelezettség átruházás esetén az átruházó összes joga és kötelezettsége, valamint az alkalmazott
jogkövetkezmények, amely az MVH és az átruházó között a támogatási határozat eredményeképpen létrejött jogi
kapcsolatból származnak, az átvevőre szállnak át. (5) Amennyiben a támogatásra jogosult a vállalt kötelezettségek egy részét átruházza, úgy a továbbiakban csak a HKP
támogatás arányos része folyósítható az átvevő részére. Egy halastó csak egy ügyfélnek adható át.
(6) A kötelezettség egészben vagy részben csak olyan személyre ruházható át, vagy olyan személynek engedhető át, akit
(amelyet) a Törvény 28. §-ában foglaltak szerint az MVH nyilvántartásba vett, megfelel az 5. és a 6. §-ban foglalt
feltételeknek, továbbá az átruházásról, vagy átengedésről szóló szerződésben kötelezettséget vállal arra, hogy a HKP
támogatásban szereplő tevékenységet az átruházással, vagy átengedéssel érintett mértékben legalább a támogatási
időszak végéig folytatja. (7) Az átvevőnek a HKP támogatás kötelezettségátadási kérelmen nyilatkoznia kell arról, hogy az átruházott vagy
ideiglenesen átengedett HKP támogatásban szereplő tevékenységet az átruházással vagy ideiglenes átengedéssel
érintett mértékben legalább a támogatási időszak végéig fenntartja. A nyilatkozat tartalmának be nem tartása a
vonatkozó átruházott HKP támogatás utáni kifizetés megvonásával és a már kifizetett támogatás jogosulatlan
igénybevétel szabályai szerint történő visszafizetési kötelezettségével jár. (8) Egy támogatási egység csak egyszer ruházható át, és az átruházás csak teljes gazdálkodási évre vonatkozhat.
A kötelezettségátadási kérelmet az (6) bekezdés szerinti szerződés megkötésétől számított harminc napon belül,
de legkésőbb a kifizetési kérelem benyújtási időszak kezdete előtt harminc nappal az MVH által rendszeresített
nyomtatványon kell az MVH központi szervéhez benyújtani. 8. § (1) A programban résztvevő halastó területet legalább háromévente a haltenyésztési technológia kívánalma szerint le kell
csapolni, illetve fel kell tölteni, amely tevékenységeket postai úton vagy telefaxon be kell jelenteni az MVH
Központjába, az elvégzésüket megelőző 10 napon belül. (2) A halastavi tápanyag-gazdálkodásban kizárólag istállótrágya használható. Műtrágya használata tilos.
(3) Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtott agrár-környezetgazdálkodási támogatások
igénybevételének részletes feltételeiről szóló 61/2009. (V. 14.) FVM rendelet szerinti nádgazdálkodás célprogram
keretében támogatásban nem részesülő nád aratása kizárólag december 1. és február 28. között engedélyezett, a nád
rizómájának megsértése nélkül. A nádas 10%-át – a működési területtel érintett nemzeti park igazgatóság kijelölése
alapján – forgó rendszerben minden évben lábon kell hagyni.
(4) A programba bevont halastóba évente legalább 100 kg/támogatási egység halat kell telepíteni.
(5) A (4) bekezdés alól kivételt képez az igazoltan ivadéknevelésre beállított halastó.
(6) A takarmányozási hozam mértéke évente nem haladhatja meg a 60%-ot a lehalászott összes halmennyiségre
vonatkoztatva. (7) Az előírások ellenőrizhetősége érdekében éves Tógazdálkodási Napló vezetése kötelező. A Tógazdálkodási Napló
vezetéséhez alkalmazandó formanyomtatványt az MVH közleményben jelenteti meg.
5. A támogatási határozat 9. § (1) A támogatási határozat tartalmazza a HKP támogatás öt gazdálkodási évre nyújtandó maximális összegét és a – vízjogi
engedélyben, vagy a földhasználati lapon szereplő – támogatott területet. Amennyiben a vízjogi üzemeltetési
engedélyben található terület és a földhasználati lapon található terület között eltérés van, akkor a kisebb terület kerül
figyelembe vételre. (2) A támogatás minden egyes folyósításra kerülő részlete a megelőző évi halászati árbevétel figyelembevételével külön
kerül meghatározásra. 6. Kifizetési kérelem 10. § (1) A támogatási kérelem egyben kifizetési kérelemnek is minősül.
(2) A további kifizetési kérelmeket – a 11. § (1) bekezdésnek megfelelő összegre – évente, szeptember 1. és szeptember
30. között lehet benyújtani az MVH által rendszeresített nyomtatványon az MVH-hoz.
(3) A kifizetési kérelem nyomtatvány tartalmi elemei a következők:
a) ügyfél-azonosítási adatok, valamint a kapcsolattartó adatai, b) a halastó azonosító adatai,
c) a halastó aktuális területe, d) a halászati árbevételre vonatkozó adatok,
e) a támogatás kifizetéséhez szükséges nyilatkozatok, valamint f) az ügyfél aláírása.
(4) A kifizetési kérelemhez mellékelni kell: a) az előző gazdálkodási év adatait tartalmazó Tógazdálkodási Naplót;
b) érvényes vízjogi üzemeltetési engedély másolatát; c) a gazdálkodási év kezdetét megelőző naptári évre vonatkozóan halászati árbevétellel rendelkező ügyfélnek a
gazdálkodási év kezdetét megelőző naptári évre vonatkozó beszámolót és a halászati árbevétel levezetését
tartalmazó analitikát a számlaszám, a mennyiség, a nettó érték és a bevétel jellegének feltüntetésével;
d) az előző gazdasági évre vonatkozóan a megyei halászati felügyelőnek benyújtott – az Országos Statisztikai
Adatgyűjtési Program adatgyűjtéseiről és adatátvételeiről szóló Korm. rendelet szerinti – „Lehalászás” című
jelentőlap másolatát; e) az adott gazdálkodási évre vonatkozó nádaratási tervet;
f) a kötelezettségek vállalását igazoló nyilatkozatokat. (5) A kifizetési kérelem egyben monitoring jelentésnek is minősül.
7. A támogatás folyósítása 11. § (1) A HKP támogatás folyósítása két részletben – a támogatási kérelem benyújtását követő első két évben, évente
egyszer – történik. Egy részlet összege legfeljebb 26 000 Ft/támogatási egység.
(2) A HKP támogatást az MVH a 2011. évben benyújtott kérelmek esetében 2012. március 31-ig, a további években
benyújtott kérelmek esetében november 30-ig folyósítja. 12. § A kifizetést az MVH az ügyfélnek az MVH-nál az ügyfél-nyilvántartási rendszerben nyilvántartott fizetési számlájára
történő átutalással, forintban teljesíti. 8. Ellenőrzés 13. § (1) Az MVH a 6. §-ban meghatározott monitoring jelentés alapján a támogatási időszak harmadik, negyedik és ötödik
évére vonatkozóan adminisztratív úton ellenőrzi a vállalt kötelezettségek teljesítését.
(2) A jogosultsági feltételek és a kötelezettségvállalások teljesítését az MVH a támogatási időszak alatt legalább egyszer
a helyszínen is ellenőrzi. Az MVH az ellenőrzésbe szakhatóságot bevonhat.
(3) A támogatásra jogosult köteles a helyszíni ellenőrzés során igazolni, hogy az általa üzemeltetett halastó hasznosítására
jogosult. A Tógazdálkodási Naplót és – amennyiben már készült – a korábbi évek jelentéseit a helyszíni ellenőrzés
során az MVH ellenőreinek rendelkezésére kell bocsátani. 9. Jogkövetkezmények
14. § (1) A támogatási feltételek teljesítésének hiányában az MVH a kérelmet elutasítja, illetve a támogatást megvonja.
(2) A támogatás megvonás mértéke arra a támogatási évre vonatkozóan, amelyre a hiányosság megállapítása
megtörtént: a) halastó feltöltésre, lecsapolásra vonatkozó mulasztás esetén 10%;
b) a feltöltésre, lecsapolásra vonatkozó bejelentési kötelezettség megszegése esetén 5%;
c) műtrágya használata esetén 10%; d) náddal kapcsolatos előírások megsértése esetén 15%;
e) előírtnál kevesebb halkihelyezés esetén annyi %, ahány százalékpontos az eltérés egész számra kerekítve;
f) természetes hozammal kapcsolatosan annyi %, ahány százalékponttal alacsonyabb az előírtnál egész számra
kerekítve; g) Tógazdálkodási Napló vezetésével kapcsolatos adminisztratív előírások megszegése esetén 20%;
h) a 6. §-ban előírt jelentési kötelezettség megszegése esetén, amennyiben felszólításra sem teljesíti, 25%.
(3) Amennyiben több kötelezettségszegés is megállapításra kerül, akkor a támogatás megvonás (2) bekezdés szerinti
mértékei összeadódnak. Amennyiben az ellenőrzés több gazdálkodási évre vonatkozóan is megállapít
kötelezettségszegést, úgy az egyes évekre eső támogatásmegvonás mértékei összeadódnak.
(4) Amennyiben egy gazdálkodási évben a támogatás megvonás összeadott mértéke a 80%-ot eléri, úgy az adott év teljes
támogatása megvonásra kerül. (5) Ha az ügyfél az adott gazdálkodási évre nem rendelkezik Tógazdálkodási Naplóval, akkor az adott gazdálkodási évre
nem jogosult támogatásra. (6) Amennyiben a támogatási időszak alatt második alkalommal szükséges a tárgyévre vonatkozó támogatás teljes
egészének megvonása, az a programból való végleges kizárást jelenti és a már igénybevett támogatási összeget a
jogosulatlanul igénybevett támogatásokra vonatkozó szabályok szerint vissza kell fizetni.
10. A kötelezettség teljesítésének lehetetlenülése 15. § (1) Az ügyfél által a támogatás igénybevételével összefüggésben vállalt kötelezettségek teljesítését meghiúsító
elháríthatatlan külső ok (vis maior) bekövetkeztét az elháríthatatlan külső ok (vis maior) esetén alkalmazandó egyes
szabályokról szóló jogszabály alapján kell bejelenteni. (2) Az ügyfél kizárólag a vis maior esemény bekövetkezését követően mentesíthető a további időszakra fennálló
kötelezettségek alól azzal, hogy a vis maior esemény bekövetkezéséig tartó időtartamra jogszerűen folyósított
támogatás visszafizetése alól mentesül. (3) Amennyiben a kötelezettség teljesítése osztatlan közös földtulajdon megszüntetése, kisajátítás vagy hasonló jellegű
hatósági intézkedés következtében lehetetlenné válik, a kedvezményezett erre irányuló kérelme alapján a támogatási
kérelemben vállalt, ezzel összefüggő kötelezettség teljesítése alól a lehetetlenülés időpontjától kezdődő hatállyal
mentesül. A hatósági intézkedés jellegétől és mértékétől függően a mentesítés részben vagy egészben történhet.
11. Záró rendelkezések 16. § Ez a rendelet 2011. decmeber 1-jén lép hatályba.
17. § Ez a rendelet az Európai Halászati Alapról szóló 2006. július 27-i 1198/2006/EK tanácsi rendelet 30. cikkének
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg. Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter


text:
2017. IX. törvény a Magyarország Kormánya és az Iraki Köztársaság Kormánya között a jövedelem- és a vagyonadók területén a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Magyarország Kormánya és az  Iraki Köztársaság Kormánya
között a  jövedelem- és a  vagyonadók területén a  kettős adóztatás elkerüléséről és az  adóztatás kijátszásának
megakadályozásáról szóló Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„EGYEZMÉNY
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS AZ IRAKI KÖZTÁRSASÁG KORMÁNYA KÖZÖTT A KETTŐS ADÓZTATÁS
ELKERÜLÉSÉRŐL ÉS AZ ADÓZTATÁS KIJÁTSZÁSÁNAK MEGAKADÁLYOZÁSÁRÓL A JÖVEDELEM- ÉS
A VAGYONADÓK TERÜLETÉN
Magyarország Kormánya és az  Iraki Köztársaság Kormánya attól az  óhajtól vezérelve, hogy Egyezményt kössenek
a  kettős adóztatás elkerüléséről és az  adóztatás kijátszásának megakadályozásáról a  jövedelem- és a  vagyonadók
területén, és hogy kapcsolatukat továbbfejlesszék és előmozdítsák,
Az alábbiak szerint állapodtak meg: 1. Cikk
SZEMÉLYI HATÁLY
Ez az  Egyezmény azokra a  személyekre terjed ki, akik az  egyik vagy mindkét Szerződő Államban belföldi
illetőségűek.
2. Cikk
AZ EGYEZMÉNY HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ ADÓK
1. Ez  az  Egyezmény azokra a  jövedelem- és vagyonadókra terjed ki, amelyeket az  egyik Szerződő Állam vagy annak
helyi hatóságai vetnek ki, a beszedés módjára való tekintet nélkül.
2. Jövedelem- és vagyonadóknak tekintendők mindazok az  adók, amelyeket a  teljes jövedelem vagy teljes vagyon,
illetve a  jövedelem vagy vagyon részei után vetnek ki, beleértve az  ingó vagy ingatlan vagyon elidegenítéséből
származó nyereség utáni adókat, a vállalkozások által fizetett bérek és fizetések teljes összege utáni adókat, valamint
a tőke értéknövekedésének adóját.
3. Azok a jelenleg létező adók, amelyekre az Egyezmény különösen kiterjed:
(a) Magyarország esetében:
(i) a személyi jövedelemadó;
(ii) a társasági adó;
(iii) a telekadó és
(iv) az építményadó
(a továbbiakban: „magyar adó”);
(b) az Iraki Köztársaság esetében:
(i) a jövedelemadó;
(ii) az ingatlanadó;
(iii) a beépítetlen telek-adó; és
(iv) az iraki munkavégzésre szerződő külföldi olajtársaságokra vonatkozó jövedelemadó
(a továbbiakban: „iraki adó”). A törvényt az Országgyűlés a 2017. március 7-i ülésnapján fogadta el.
4. Az  Egyezmény kiterjed minden olyan azonos vagy lényegét tekintve hasonló adóra is, amelyet az  Egyezmény
aláírása után a jelenleg létező adók mellett vagy azok helyett vezetnek be. A Szerződő Államok illetékes hatóságai
értesíteni fogják egymást a vonatkozó adójogszabályaikban végrehajtott bármely lényeges változásról.
3. Cikk
ÁLTALÁNOS MEGHATÁROZÁSOK 1. Az Egyezmény alkalmazásában, ha a szövegösszefüggés mást nem kíván:
(a) a „Magyarország” kifejezés Magyarország területét jelenti a magyar jogszabályok szerint, a nemzetközi jognak
megfelelően;
(b) az  „Iraki Köztársaság” kifejezés az  Iraki Köztársaság területét jelenti, beleértve szárazföldjeit, belvizeit,
felségvizeit és az  ezek feletti légteret és bármely olyan területet, amely felett nemzeti jogszabályainak és
a nemzetközi jognak megfelelően az Iraki Köztársaság szuverén jogait és joghatóságát gyakorolja;
(c) az „egyik Szerződő Állam” és a „másik Szerződő Állam” kifejezés Magyarországot vagy az  Iraki Köztársaságot
jelenti a szövegösszefüggésnek megfelelően;
(d) a  „személy” kifejezés magában foglalja a  természetes személyt, a  társaságot és bármely más személyi
egyesülést;
(e) a  „társaság” kifejezés bármely jogi személyt vagy egyéb olyan jogalanyt jelent, amely az  adóztatás
szempontjából a jogi személyekkel azonos módon kezelendő;
(f ) a „vállalkozás” kifejezés bármely üzleti tevékenység végzésére vonatkozik;
(g) az „egyik Szerződő Állam vállalkozása” és „a másik Szerződő Állam vállalkozása” kifejezések az egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy, illetve a  másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy által
folytatott vállalkozást jelentik;
(h) a „nemzetközi forgalom” kifejezés az egyik Szerződő Állam vállalkozása által üzemeltetett hajó vagy légi jármű
igénybevételével végzett bármilyen szállítást jelent, kivéve, ha a hajót vagy a légi járművet kizárólag a másik
Szerződő Államban lévő helyek között üzemeltetik;
(i) az „illetékes hatóság” kifejezés a következőt jelenti:
(i) Magyarország esetében az adópolitikáért felelős minisztert vagy meghatalmazott képviselőjét;
(ii) az Iraki Köztársaság esetében a pénzügyminisztert vagy jogi képviselőjét;
(j) az „állampolgár” kifejezés a következőt jelenti:
(i) bármely természetes személyt, aki az egyik Szerződő Állam állampolgárságával rendelkezik;
(ii) bármely jogi személyt, személyegyesítő társaságot, egyesülést vagy egyéb olyan jogalanyt, amely
ezt a jogállását az egyik Szerződő Államban hatályos jogszabályokból nyeri.
(k) az „üzleti tevékenység” kifejezés magában foglalja a szabad foglalkozás vagy más önálló jellegű tevékenység
végzését.
 2. Az  Egyezménynek az  egyik Szerződő Állam által bármely időpontban történő alkalmazásánál az  Egyezményben
meghatározás nélkül szereplő kifejezéseknek – ha a  szövegösszefüggés mást nem kíván – olyan jelentésük van,
mint amit ennek az  államnak a  jogszabályaiban abban az  időpontban jelentenek azokra az  adókra vonatkozóan,
amelyekre az  Egyezmény alkalmazást nyer; ennek az  államnak az  adójogszabályaiban foglalt meghatározások
az irányadók ennek az államnak az egyéb jogszabályaiban foglalt meghatározásokkal szemben.
4. Cikk
BELFÖLDI ILLETŐSÉGŰ SZEMÉLY 1. Az  Egyezmény alkalmazásában az „egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy” kifejezés olyan személyt
jelent, aki ennek a  Szerződő Államnak a  jogszabályai szerint lakóhelye, székhelye, üzletvezetési helye, bejegyzési
helye vagy bármely más hasonló ismérv alapján adóköteles, beleértve az államot és annak bármely helyi hatóságát.
Ez  a  kifejezés azonban nem foglalja magában azokat a  személyeket, akik ebben az  államban kizárólag az  ebben
az államban lévő forrásokból származó jövedelem vagy az ott lévő vagyon alapján adókötelesek.
2. Amennyiben egy természetes személy az  1. bekezdés rendelkezései értelmében mindkét Szerződő Államban
belföldi illetőségű, helyzetét az alábbiak szerint kell meghatározni:
(a) csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben állandó lakóhellyel rendelkezik;
amennyiben mindkét államban rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az államban tekintendő belföldi
illetőségűnek, amellyel személyi és gazdasági kapcsolatai szorosabbak (a létérdekek központja);
(b) amennyiben nem határozható meg, hogy melyik államban van létérdekeinek a  központja, vagy ha egyik
államban sem rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek,
amelyben szokásos tartózkodási helye van;
(c) amennyiben mindkét államban van szokásos tartózkodási helye, vagy egyikben sincs, csak abban
az államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelynek állampolgára;
(d) amennyiben mindkét Szerződő Állam állampolgára, vagy egyiké sem, a Szerződő Államok illetékes hatóságai
kölcsönös egyetértéssel rendezik a kérdést.
3. Amennyiben az  1. bekezdés rendelkezései értelmében valamely nem természetes személy mindkét Szerződő
Államban belföldi illetőségű, csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben tényleges
üzletvezetésének helye található.
5. Cikk
TELEPHELY 1. Az  Egyezmény alkalmazásában a  „telephely” kifejezés olyan állandó üzleti helyet jelent, amelyen keresztül
a vállalkozás üzleti tevékenységét egészben vagy részben kifejti.
2. A „telephely” kifejezés magában foglalja különösen:
(a) az üzletvezetés helyét;
(b) a fióktelepet;
(c) az irodát;
(d) a gyártelepet;
(e) a műhelyt; és
(f ) a  bányát, az  olaj- és a  földgázkutat, a  kőfejtőt és a  természeti kincsek kiaknázására szolgáló bármely más
telepet.
 3. a) Az építési terület, az építkezési, szerelési vagy beszerelési munkálatok telephelyet keletkeztetnek, de csak ha
kilenc hónapnál tovább tartanak.
b) Az  egyik Szerződő Állam vállalkozása által vagy annak munkavállalóin vagy a  vállalkozásnál erre a  célra
elkötelezett más személyeken keresztül nyújtott tanácsadási vagy adminisztratív szolgáltatások telephelyet
keletkeztetnek, de csak akkor, ha az  ilyen természetű tevékenységek a  másik Szerződő Állam területén
bármely tizenkét hónapos időszakban egyfolytában vagy megszakításokkal összesen hat hónapnál hosszabb
időszakban folynak.
4. E Cikk előző rendelkezéseire tekintet nélkül nem minősül „telephelynek”:
(a) létesítmények használata kizárólag a  vállalkozás javainak vagy áruinak raktározása, kiállítása vagy
kiszolgáltatása céljára;
(b) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag raktározás, kiállítás vagy kiszolgáltatás céljára;
(c) készletek tartása a  vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag abból a  célból, hogy azokat egy másik
vállalkozás feldolgozza;
(d) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a  célra, hogy a  vállalkozás részére javakat vagy árukat
vásároljanak vagy információkat szerezzenek;
(e) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra, hogy a vállalkozás részére bármilyen más előkészítő vagy
kisegítő jellegű tevékenységet folytassanak;
(f ) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a  célra, hogy az  (a)–(e)  pontokban említett tevékenységek
bármely kombinációját végezze, feltéve, hogy az  állandó üzleti helynek az  ilyen kombinációból származó
teljes tevékenysége előkészítő vagy kisegítő jellegű.
5. Tekintet nélkül az  1. és 2. bekezdések rendelkezéseire, ha egy személy – kivéve a  független képviselőt, akire a  6.
bekezdés rendelkezése alkalmazandó – egy vállalkozás számára tevékenykedik és az  egyik Szerződő Államban
meghatalmazása van, amellyel ott rendszeresen él, arra, hogy a  vállalkozás nevében szerződéseket kössön, úgy
ez  a  vállalkozás telephellyel bírónak tekintendő ebben az  államban minden olyan tevékenység tekintetében,
amelyet ez a személy a vállalkozás részére kifejt, kivéve, ha az ilyen személy tevékenysége a 4. bekezdésben említett
tevékenységekre korlátozódik, amelyek, ha azokat egy állandó üzleti helyen keresztül fejtenék ki, az  említett
bekezdés rendelkezései értelmében nem tennék ezt az állandó üzleti helyet telephellyé.
6. Egy vállalkozást nem lehet úgy tekinteni, mintha annak az egyik Szerződő Államban telephelye lenne csupán azért,
mert tevékenységét ebben az államban alkusz, bizományos vagy más független képviselő útján fejti ki, feltéve, hogy
ezek a személyek rendes üzleti tevékenységük keretében járnak el.
7. Az  a  tény, hogy az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság olyan társaságot ellenőriz, vagy olyan
társaság ellenőrzése alatt áll, amely a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, vagy üzleti tevékenységet fejt ki
ebben a másik államban (akár telephely útján, akár más módon), önmagában még nem teszi egyik társaságot sem
a másik telephelyévé.
8. Tekintet nélkül az 1., 2. és 3. bekezdések rendelkezéseire, az egyik Szerződő Állam vállalkozását, amely a természetes
szénhidrogénekkel kapcsolatos feltárási, kiaknázási és kitermelési tevékenységeket végez a  másik Szerződő
Államban, úgy kell tekinteni, mint ami a másik Államban egy ott lévő telephely révén fejt ki üzleti tevékenységet,
kivéve, ha a kérdéses tevékenységeket a másik Államban bármely tizenkét hónapos időszakban egyfolytában vagy
megszakításokkal összesen kevesebb mint 30 napig végzik.
6. Cikk
INGATLAN VAGYONBÓL SZÁRMAZÓ JÖVEDELEM 1. Az  a  jövedelem, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy a  másik Szerződő Államban
fekvő ingatlan vagyonból szerez (beleértve a  mezőgazdaságból és az  erdőgazdálkodásból származó jövedelmet),
megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az „ingatlan vagyon” kifejezésnek olyan jelentése van, amit annak a Szerződő Államnak jogszabályai szerint jelent,
amelyikben a  szóban forgó vagyon fekszik. Ez  a  kifejezés minden esetben magában foglalja az  ingatlan vagyon
tartozékának minősülő vagyont, az  állatállományt és a  mezőgazdaságban és az  erdőgazdálkodásban használatos
berendezéseket, azokat a  jogokat, amelyekre a  földtulajdonra vonatkozó magánjogi rendelkezések nyernek
alkalmazást, az  ingatlan vagyon haszonélvezeti jogát, valamint az  ásványlelőhelyek, források és más természeti
erőforrások kitermelésének vagy kitermelési jogának ellenértékeként járó változó vagy állandó kifizetésekhez való
jogot; hajók, belvízi hajók és légi járművek nem tekintendők ingatlan vagyonnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései ingatlan vagyon közvetlen használatából, bérbeadásából, vagy hasznosításának
bármely más formájából származó jövedelemre is alkalmazandók.
4. Az 1. és 3. bekezdés rendelkezései a vállalkozás ingatlan vagyonából származó jövedelemre is alkalmazandók.
7. Cikk
VÁLLALKOZÁSI NYERESÉG 1. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának nyeresége csak ebben az  államban adóztatható, kivéve, ha a  vállalkozás
a másik Szerződő Államban egy ott lévő telephelyen keresztül fejt ki üzleti tevékenységet. Amennyiben a vállalkozás
ily módon fejt ki üzleti tevékenységet, a  telephelynek a  2. bekezdés rendelkezéseinek megfelelően betudható
nyereség megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  e  Cikk és a  23. Cikk alkalmazásában, az  egyik Szerződő Államban lévő, 1. bekezdésben meghatározott
telephelynek betudható nyereségnek azt a  nyereséget kell tekinteni, amelyet akkor érhetne el, különösen
a  vállalkozás más részeivel folytatott ügyleteiben, ha önálló és elkülönült vállalkozásként azonos vagy hasonló
tevékenységet végezne azonos vagy hasonló feltételek mellett, figyelembe véve a  vállalkozás által a  telephelyen
vagy a vállalkozás más részein keresztül elvégzett feladatokat, felhasznált eszközöket és vállalt kockázatokat.
3. Amennyiben az  egyik Szerződő Állam a  2. bekezdéssel összhangban megállapítja az  egyik Szerződő Állam
vállalkozása telephelyének betudható nyereséget, és ennek megfelelően megadóztatja a  vállalkozás olyan
nyereségét, amely a  másik államban adókötelezettség alá esett, a  másik Állam, az  e  nyereséget terhelő kettős
adóztatás elkerülése érdekében a szükséges mértékben megfelelő kiigazítást tesz az erre a nyereségre számított adó
összegére vonatkozóan. Ennek a  kiigazításnak a  megállapításánál a  Szerződő Államok illetékes hatóságai szükség
esetén egyeztetnek egymással.
4. Amennyiben a  nyereség olyan jövedelemtételeket tartalmaz, amelyekkel a  jelen Egyezmény más Cikkei külön
foglalkoznak, úgy azoknak a Cikkeknek a rendelkezéseit e Cikk rendelkezései nem érintik.
8. Cikk
NEMZETKÖZI SZÁLLÍTÁS 1. A  nyereség, amely hajók vagy légi járművek nemzetközi forgalomban történő üzemeltetéséből származik, csak
abban a Szerződő Államban adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
2. A belvízi szállítmányozásban használt hajók üzemeltetéséből származó nyereség csak abban a Szerződő Államban
adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
3. Amennyiben egy hajózási vállalkozás vagy egy belvízi szállítmányozással foglalkozó vállalkozás tényleges
üzletvezetésének helye egy hajó fedélzetén található, akkor úgy kell tekinteni, hogy az abban a Szerződő Államban
található, amelyben a  hajó hazai kikötője van, vagy, ha nincs ilyen hazai kikötő, abban a  Szerződő Államban,
amelyben a hajó üzemeltetője belföldi illetőségű személy.
4. Az  1. bekezdés rendelkezései alkalmazandók azokra a  nyereségekre is, amelyek valamely poolban, közös
üzemeltetésben vagy nemzetközi üzemeltetésű szervezetben való részvételből származnak.
9. Cikk
KAPCSOLT VÁLLALKOZÁSOK 1. Amennyiben
(a) az  egyik Szerződő Állam vállalkozása közvetlenül vagy közvetve a  másik Szerződő Állam vállalkozásának
vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesedik, vagy
(b) ugyanazok a  személyek közvetlenül vagy közvetve az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának és a  másik
Szerződő Állam vállalkozásának vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesednek,
és bármelyik esetben a  két vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolataiban olyan
feltételekben állapodik meg vagy olyan feltételeket szab, amelyek eltérnek azoktól, amelyekben független
vállalkozások egymással megállapodnának, úgy az  a  nyereség, amelyet a  vállalkozások egyike e  feltételek nélkül
elért volna, de e  feltételek miatt nem ért el, beszámítható ennek a  vállalkozásnak a  nyereségébe, és megfelelően
megadóztatható.
2. Ha az  egyik Szerződő Állam ezen állam valamely vállalkozásának a  nyereségéhez olyan nyereséget számít hozzá
– és adóztat meg ennek megfelelően –, amelyet a  másik Szerződő Állam vállalkozásánál megadóztattak ebben
a másik államban, és az így hozzászámított nyereség olyan nyereség, amelyet az elsőként említett állam vállalkozása
ért volna el, ha a két vállalkozás olyan feltételekben állapodott volna meg, mint amelyekben független vállalkozások
egymással megállapodnának, úgy ez  a  másik állam megfelelően kiigazítja az  ilyen nyereségre ott kivetett adó
összegét, amennyiben egyetért az  elsőként említett állam által végrehajtott kiigazítással. Az  ilyen kiigazítás
megállapításánál kellően figyelembe kell venni jelen Egyezmény egyéb rendelkezéseit, és a  Szerződő Államok
illetékes hatóságai szükség esetén egyeztetnek egymással.
10. Cikk
OSZTALÉK 1. Az  osztalék, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság a  másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személynek fizet, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Mindazonáltal ez az osztalék abban a Szerződő Államban is megadóztatható, és annak az államnak a  jogszabályai
szerint, amelyben az  osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű, ha azonban az  osztalék haszonhúzója a  másik
Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, az  így megállapított adó nem haladhatja meg az  osztalék bruttó
összegének 5 százalékát.
A Szerződő Államok illetékes hatóságai kölcsönös egyetértéssel rendezik e  korlátozások alkalmazási módját.
E bekezdés rendelkezései nem érintik a társaság adóztatását azon nyereség után, amelyből az osztalékot fizetik.
3. E  Cikk alkalmazásában az  „osztalék” kifejezés részvényekből, élvezeti jegyekből vagy élvezeti jogokból,
bányarészjegyekből, alapítói részvényekből vagy más nyereségből való részesedést biztosító jogokból – kivéve
a  hitelköveteléseket – származó jövedelmet, valamint olyan más társasági jogokból származó jövedelmet jelent,
amelyet annak az  államnak az  adózási jogszabályai, amelyben a  nyereséget felosztó társaság belföldi illetőségű,
a részvényekből származó jövedelemmel azonos adóztatási elbánás alá vetnek.
4. Az  1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha az  osztaléknak egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben az  osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű,
egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és az érdekeltség, amelyre tekintettel az osztalékot fizetik,
ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Ha az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság nyereséget vagy jövedelmet élvez a  másik Szerződő
Államból, úgy ez a másik állam nem adóztathatja meg a társaság által kifizetett osztalékot, kivéve, ha az osztalékot
ebben a  másik államban belföldi illetőségű személynek fizetik, vagy ha az  érdekeltség, amelyre tekintettel
az  osztalékot fizetik, ténylegesen a  másik államban lévő telephelyhez kapcsolódik, sem pedig a  társaság fel nem
osztott nyereségét nem terhelheti a  társaság fel nem osztott nyeresége után kivetett adóval, még akkor sem, ha
a  kifizetett osztalék vagy a  fel nem osztott nyereség egészben vagy részben ebben a  másik államban keletkező
nyereségből vagy jövedelemből áll.
11. Cikk
KAMAT 1. A kamat, amely az egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személynek fizetnek, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Mindazonáltal az  egyik Szerződő Államban keletkező kamat ebben az  államban is megadóztatható ennek
az  államnak a  jogszabályai szerint, de ha a  kamat haszonhúzója a  másik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személy, az így megállapított adó nem haladhatja meg a kamat bruttó összegének 5 százalékát. A Szerződő Államok
illetékes hatóságai kölcsönös egyetértéssel rendezik e korlátozások alkalmazási módját.
3. Tekintet nélkül a 2. bekezdés rendelkezéseire, a kamat, amely az egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelynek
haszonhúzója a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, csak ebben a másik Államban adóztatható, ha
ezt a kamatot:
a) bármilyen áru vagy berendezés hitelre történő eladásával kapcsolatban fizetik;
b) bank által nyújtott bármilyen kölcsönre vagy hitelre fizetik;
c) a  másik Szerződő Állam Kormányának, beleértve annak bármely politikai alegységét vagy helyi hatóságát,
a  Központi Banknak vagy bármely, a  Kormány tulajdonában vagy ellenőrzésében lévő pénzügyi
intézménynek fizetik;
d) a másik Állam Kormánya, beleértve annak bármely politikai alegységét vagy hatóságát, a Központi Bank vagy
bármilyen, ezen Kormány által tulajdonolt vagy ellenőrzött pénzügyi intézmény által biztosított kölcsönnel
vagy hitellel kapcsolatban fizetik a másik Államban belföldi illetőségű személynek.
4. E  Cikk alkalmazásában a  „kamat” kifejezés mindenfajta követelésből származó jövedelmet jelent, akár van
jelzáloggal biztosítva, akár nem, és akár ad jogot az  adós nyereségéből való részesedésre, akár nem, és magában
foglalja különösen az  állami értékpapírokból származó jövedelmet, a  kötvényekből és az  adósságlevelekből
származó jövedelmet, beleértve az  ilyen értékpapírokhoz, kötvényekhez vagy adósságlevelekhez kapcsolódó
prémiumokat és díjakat, de nem fogalja magában a  10. Cikkben említett jövedelmet. E  Cikk alkalmazásában
a késedelmes fizetés utáni büntető terhek nem tekintendők kamatnak.
5. Az  1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a  kamat egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben a  kamat keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a követelés, amely után a kamatot fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik.
Ebben az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
6. A  kamatot az  egyik Szerződő Államban keletkezőnek kell tekinteni, ha annak fizetője az  adott Államban belföldi
illetőségű. Ha azonban az  adósság, amelyre a  kamatot fizetik, a  kamatot fizető személynek – tekintet nélkül
arra, hogy belföldi illetőségű-e a  Szerződő Államban vagy sem – egy, a  Szerződő Államban lévő telephelyével
kapcsolatban merül fel, és a kamatot az adott telephely viseli, úgy kell tekinteni, hogy a kamat abban a Szerződő
Államban keletkezik, ahol a telephely található.
7. Ha a  kamatot fizető személy és a  haszonhúzó közötti, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges
kapcsolat miatt a kamat összege ahhoz a követeléshez viszonyítva, amely után fizetik, meghaladja azt az összeget,
amelyben a  kamatot fizető személy és a  haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodtak volna, úgy e  Cikk
rendelkezéseit csak az  utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az  esetben a  kifizetett többletösszeg
mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, az Egyezmény egyéb rendelkezéseinek kellő
figyelembevételével.
12. Cikk
JOGDÍJ 1. A  jogdíj, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a  másik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személynek fizetnek, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Mindazonáltal ez  a  jogdíj abban a  Szerződő Államban és annak az  államnak a  jogszabályai szerint is
megadóztatható, amelyben keletkezik, de ha a jogdíj haszonhúzója a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű,
az így megállapított adó nem haladhatja meg a jogdíj bruttó összegének 5 százalékát. A Szerződő Államok illetékes
hatóságai kölcsönös egyetértéssel rendezik e korlátozások alkalmazási módját.
3. E Cikk alkalmazásában a „jogdíj” kifejezés bármely olyan jellegű kifizetést jelent, amelyet irodalmi, művészeti vagy
tudományos művek (ideértve a filmalkotást) szerzői jogának, bármilyen szabadalomnak, védjegynek, formatervezési
vagy más mintának, tervnek, titkos formulának vagy eljárásnak hasznosításáért vagy hasznosítási jogáért, valamint
ipari, kereskedelmi vagy tudományos tapasztalatokra vonatkozó információért ellenértékként kapnak.
4. Az  1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a  jogdíj egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben a  jogdíj keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a jog vagy vagyoni érték, amely után a jogdíjat fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez
kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. A  jogdíjat az  egyik Szerződő Államban keletkezőnek kell tekinteni, ha annak fizetője az  adott Államban belföldi
illetőségű. Ha azonban a  fizetési kötelezettség, amelyre a  jogdíjat fizetik, a  jogdíjat fizető személynek – tekintet
nélkül arra, hogy belföldi illetőségű-e a Szerződő Államban vagy sem – egy, a Szerződő Államban lévő telephelyével
kapcsolatban merül fel, és a  jogdíjat az  adott telephely viseli, úgy kell tekinteni, hogy a  jogdíj abban a  Szerződő
Államban keletkezik, ahol a telephely található.
6. Ha a jogdíjat fizető személy és a haszonhúzó, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges kapcsolat
miatt a  jogdíj összege azon hasznosításhoz, joghoz vagy információhoz mérten, amiért fizetik, meghaladja
azt az  összeget, amelyben a  jogdíjat fizető személy és a  haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodott
volna, úgy e  Cikk rendelkezéseit csak az  utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az  esetben a  kifizetett
többletösszeg mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, az  Egyezmény egyéb
rendelkezéseinek kellő figyelembevételével.
13. Cikk
ELIDEGENÍTÉSBŐL SZÁRMAZÓ NYERESÉG 1. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek a  6. Cikkben meghatározott és a  másik Szerződő
Államban fekvő ingatlan vagyona elidegenítéséből származó nyeresége megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek olyan részvények vagy hasonló érdekeltségek
elidegenítéséből származó nyeresége, amelyek értékének több mint 50 százaléka közvetlenül vagy közvetve a másik
Szerződő Államban fekvő ingatlan vagyonból származik, megadóztatható ebben a másik államban.
3. Az  e  Cikk 2. bekezdésében nem említett egyéb nyereség, amely olyan ingó vagyon elidegenítéséből származik,
amely az  egyik Szerződő Állam vállalkozása másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti vagyonának része,
beleértve az  ilyen telephelynek (önmagában vagy az  egész vállalkozással együtt történő) elidegenítéséből elért
nyereséget, megadóztatható ebben a másik államban.
4. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajók vagy légi járművek
elidegenítéséből, vagy az  ilyen hajók vagy légi járművek üzemeltetését szolgáló ingó vagyon elidegenítéséből
származó nyeresége csak ebben az államban adóztatható.
5. Az  1., 2., 3. és 4. bekezdésekben nem említett bármely vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyben az elidegenítő belföldi illetőségű.
14. Cikk
MUNKAVISZONYBÓL SZÁRMAZÓ JÖVEDELEM 1. A  15., 17., 18. és 20. Cikkek rendelkezéseinek fenntartásával a  fizetés, a  bér és más hasonló díjazás, amelyet
az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy munkaviszonyra tekintettel kap, csak ebben az  államban
adóztatható, kivéve, ha a munkát a másik Szerződő Államban végzik. Amennyiben a munkát ott végzik, úgy az ezért
kapott díjazás megadóztatható ebben a másik államban.
2. Tekintet nélkül az 1. bekezdés rendelkezéseire, az a díjazás, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személy a  másik Szerződő Államban végzett munkára tekintettel kap, csak az  elsőként említett államban
adóztatható, ha:
(a) a  kedvezményezett a  másik államban nem tartózkodik egyfolytában vagy megszakításokkal összesen
183 napnál hosszabb időszakot az  adott adóévben kezdődő vagy végződő bármely tizenkét hónapos
időtartamon belül, és
(b) a  díjazást olyan munkaadó fizeti, vagy azt olyan munkaadó nevében fizetik, aki nem belföldi illetőségű
a másik államban, és
(c) a díjazást nem a munkaadónak a másik államban lévő telephelye viseli.
 3. Tekintet nélkül e  Cikk előző rendelkezéseire, a  nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajó vagy légi jármű
fedélzetén végzett munkáért kapott díjazás megadóztatható abban a Szerződő Államban, amelyben a hajót, a légi
járművet üzemeltető vállalkozás belföldi illetőségű.
15. Cikk
IGAZGATÓK TISZTELETDÍJA
Az igazgatói tiszteletdíj és más hasonló kifizetés, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy,
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság igazgatótanácsának vagy felügyelőbizottságának tagjaként
kap, megadóztatható ebben a másik államban.
16. Cikk
MŰVÉSZEK ÉS SPORTOLÓK 1. Tekintet nélkül a  7. és a  14. Cikkek rendelkezéseire, az  a  jövedelem, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy előadóművészként, mint színpadi, film-, rádió- vagy televíziós művész vagy zeneművész,
vagy sportolóként élvez a  másik Szerződő Államban ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből,
megadóztatható ebben a másik államban.
2. Amennyiben egy előadóművész vagy egy sportoló által ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből
származó jövedelem nem az előadóművésznél vagy sportolónál magánál, hanem egy másik személynél jelentkezik,
úgy ez  a  jövedelem, tekintet nélkül a  7. és a  14. Cikkek rendelkezéseire, megadóztatható abban a  Szerződő
Államban, amelyben az előadóművész vagy a sportoló a tevékenységét kifejti.
3. Tekintet nélkül e Cikk 1. és 2. bekezdésének rendelkezéseire, az e Cikkben említett, és az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű művésznek vagy sportolónak juttatott jövedelem mentes az  adó alól abban a  másik Szerződő
Államban, amelyikben a  művész vagy a  sportoló tevékenységét kifejti, feltéve, hogy ezen tevékenységet jelentős
részben az  elsőként említett Állam a  közalapjaiból támogatják. Ebben az  esetben a  jövedelem csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyikben a művésznek vagy a sportolónak illetősége van.
17. Cikk
NYUGDÍJAK
A nyugdíj és más hasonló térítés, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a  másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személynek korábbi, munkavégzésre tekintettel fizetnek, csak az  elsőként említett
államban adóztatható.
18. Cikk
KÖZSZOLGÁLAT 1.  (a) A fizetések, bérek és más hasonló díjazások, amelyeket az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága
fizet természetes személynek az  ezen Államnak vagy hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben
az államban adóztathatók.
(b) Ezen fizetések, bérek és más hasonló díjazások azonban csak a  másik Szerződő Államban adóztathatók,
ha a  szolgálatot ebben a  másik Államban teljesítették, és a  természetes személy ebben az  Államban olyan
belföldi illetőségű személy, aki:
(i) ennek az Államnak az állampolgára; vagy
(ii) nem kizárólag a szolgálat teljesítése céljából vált ebben az Államban belföldi illetőségű személlyé.
2. Az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága által folytatott üzleti tevékenységgel kapcsolatosan teljesített
szolgálatért fizetett fizetésekre, bérekre és más hasonló díjazásokra a  14., 15. és 16. Cikkek rendelkezései
alkalmazandók.
19. Cikk
TANULÓK
Azok a kifizetések, amelyeket olyan tanuló, ipari és kereskedelmi tanuló vagy gyakornok kap ellátására, tanulmányi
vagy képzési célokra, aki közvetlenül az  egyik Szerződő Államba való utazás előtt a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű volt, vagy jelenleg is az, és aki az elsőként említett államban kizárólag tanulmányi vagy képzési
célból tartózkodik, nem adóztatható meg ebben az  államban, amennyiben az  ilyen kifizetések ezen az  államon
kívüli forrásból származnak.
20. Cikk
TANÁROK ÉS OKTATÓK 1. Az  a  tanár vagy oktató, aki az  egyik Szerződő Államot meglátogatja attól az  időponttól számított egy évet meg
nem haladó időszakra, amikor először látogatja meg ezt az államot kizárólag az ebben a Szerződő Államban lévő
egyetemen, főiskolán vagy más elismert kutató intézetben vagy felsőoktatási intézményben tanítás vagy felsőfokú
tanulmányok folytatása (beleértve a  kutatást) céljából, és aki közvetlenül ezen látogatás előtt a  másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy volt, az  elsőként említett Szerződő Államban mentes az  adó alól az  ilyen
tanításért, tanulmányért kapott díjazás után.
2. Ennek a  Cikknek az  előző rendelkezései nem alkalmazandók az  olyan díjazásra, amelyet a  tanár vagy az  oktató
kutatás folytatásáért kap, ha a  kutatást elsősorban egy meghatározott személy vagy személyek egyéni haszna
érdekében végzik.
21. Cikk
EGYÉB JÖVEDELEM 1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy jövedelmének az Egyezmény előző Cikkeiben nem tárgyalt
részei, bárhol is keletkeznek, csak ebben az Államban adóztathatók.
2. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a  6. Cikk 2. bekezdésében meghatározott ingatlan vagyonból
származó jövedelmen kívüli jövedelemre, ha az ilyen jövedelemnek az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
kedvezményezettje a  másik Szerződő Államban egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és a  jog
vagy vagyoni érték, amelyre tekintettel a jövedelmet fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben
az esetben a 7. Cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
22. Cikk
VAGYON 1. A  6. Cikkben említett olyan ingatlan vagyon, amely az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy
tulajdonát képezi és a másik Szerződő Államban fekszik, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  ingó vagyon, amely az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti
vagyonának részét képezi, megadóztatható ebben a másik államban.
3. Az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajókból vagy légi járművekből
álló vagyona, és az  ilyen hajók vagy légi járművek üzemeltetésére szolgáló ingó vagyona csak ebben az államban
adóztatható.
4. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy minden más vagyonrésze csak ebben az  Államban
adóztatható.
23. Cikk
A KETTŐS ADÓZTATÁS ELKERÜLÉSE 1. Magyarországon a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
(a) Amennyiben egy Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, vagy olyan vagyona
van, amely ezen Egyezmény rendelkezései szerint megadóztatható az  Iraki Köztársaságban, és azt ott
ténylegesen megadóztatják, Magyarország a  (b)  pontban és a  3. bekezdésben foglalt rendelkezések
fenntartásával mentesíti az ilyen jövedelmet vagy vagyont az adó alól.
(b) Amennyiben egy Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelemtételeket élvez, amelyek
a  10., 11. és 12. Cikk rendelkezései szerint megadóztathatók az  Iraki Köztársaságban, Magyarország
megengedi az  ilyen belföldi illetőségű személy jövedelmét terhelő adóból azon összeg levonását,
amely megegyezik az  Iraki Köztársaságban megfizetett adóval. Az  így levont összeg azonban nem
haladhatja meg a  levonás előtt számított adónak azt a részét, amely az  Iraki Köztársaságból származó ilyen
jövedelemtételekre esik.
2. Az Iraki Köztársaságban a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
Az Iraki Köztársaság a belföldi illetőségű személyeire történő adók kivetésekor beszámíthatja az adóalapba, amire
az  ilyen adókat kivetik, azokat a  jövedelem- és vagyonelemeket, amelyek ezen Egyezmény rendelkezései szerint
megadóztathatóak Magyarországon is, de megengedi az  ezen adóalapra számított adóból a  Magyarországon
megfizetett adó összegével megegyező összeg levonását. Ez  a  levonás azonban nem haladhatja meg a  levonás
előtt számított Iraki Köztársaságbeli adó azon részét, ami megfelel annak a  jövedelemnek, ami ezen Egyezmény
rendelkezéseivel összhangban megadóztatható Magyarországon.
3. Amennyiben ezen Egyezmény bármely rendelkezése szerint valamely, az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy által élvezett jövedelem, vagy a  tulajdonát képező vagyon mentesül az  adó alól ebben
az  államban, ez  az állam mindazonáltal ennek a  belföldi illetőségű személynek a  többi jövedelme vagy vagyona
utáni adó kiszámításánál figyelembe veheti a mentesített jövedelmet vagy vagyont.
4. Az  1. bekezdés (a)  pont és a  2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy jövedelemére vagy vagyonára, ha a  másik Szerződő Állam ezen Egyezmény rendelkezéseit
alkalmazva mentesíti az ilyen jövedelmet vagy vagyont az adó alól, vagy az ilyen jövedelemre a 10., 11. és 12. Cikk 2.
bekezdése rendelkezéseit alkalmazza.
24. Cikk
EGYENLŐ ELBÁNÁS 1. Az  egyik Szerződő Állam állampolgárai nem vethetők a  másik Szerződő Államban olyan adóztatás, vagy azzal
összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az az adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség,
amelynek e másik állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel a belföldi illetőségre – alá
vannak vagy alá lehetnek vetve. Ez a rendelkezés, tekintet nélkül az 1. Cikk rendelkezéseire, azokra a személyekre is
alkalmazandó, akik nem belföldi illetőségűek az egyik vagy mindkét Szerződő Államban.
2. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű hontalan személyek egyik Szerződő Államban sem vethetők olyan
adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az  az adóztatás vagy azzal
összefüggő kötelezettség, amelynek az adott állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel
a belföldi illetőségre – alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
3. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának a  másik Szerződő Államban lévő telephelyét ebben a  másik államban
nem lehet kedvezőtlenebb adóztatás alá vetni, mint ennek a  másik államnak azonos tevékenységet folytató
vállalkozásait. Ez a rendelkezés nem értelmezendő akként, mintha az egyik Szerződő Államot arra kötelezné, hogy
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személyeknek a polgári jogállás vagy családi kötelezettségek alapján
adózási célból olyan személyi kedvezményeket, mentességeket és levonásokat nyújtson, amelyeket a saját belföldi
illetőségű személyeinek nyújt.
4. Az egyik Szerződő Állam vállalkozása által a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetett kamat,
jogdíj és más kifizetések az  ilyen vállalkozás adóköteles nyereségének megállapításánál ugyanolyan feltételek
mellett vonhatók le, mintha azokat az elsőként említett államban belföldi illetőségű személy részére fizették volna,
kivéve, ha a  9. Cikk 1. bekezdésének, a  11. Cikk 7. bekezdésének vagy a  12. Cikk 6. bekezdésének rendelkezései
alkalmazandók. Hasonlóképpen az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának a  másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személlyel szemben fennálló tartozásai az  ilyen vállalkozás adóköteles vagyonának megállapításánál
ugyanolyan feltételek mellett vonhatók le, mintha azok az elsőként említett államban belföldi illetőségű személlyel
szemben álltak volna fenn.
5. Az egyik Szerződő Állam olyan vállalkozásai, amelyeknek tőkéje teljesen vagy részben, közvetlenül vagy közvetve,
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű egy vagy több személy tulajdonában vagy ellenőrzése alatt van, nem
vethetők az  elsőként említett Szerződő Államban olyan adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely
más vagy terhesebb, mint az az adóztatás és azzal összefüggő kötelezettség, amelynek az elsőként említett állam
más hasonló vállalkozásai alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
6. E  Cikk rendelkezései, tekintet nélkül a  2. Cikk rendelkezéseire, bármilyen fajtájú és megnevezésű adóra
alkalmazandók.
25. Cikk
KÖLCSÖNÖS EGYEZTETÉSI ELJÁRÁS 1. Ha egy személy véleménye szerint az egyik vagy mindkét Szerződő Állam intézkedései rá nézve olyan adóztatáshoz
vezetnek vagy fognak vezetni, amely nem felel meg ezen Egyezmény rendelkezéseinek, úgy ezeknek az államoknak
a  belső jogszabályai által biztosított jogorvoslati lehetőségektől függetlenül, ügyét előterjesztheti annak
a Szerződő Államnak az  illetékes hatóságához, amelyben belföldi illetőségű, vagy ha ügye a 24. Cikk 1. bekezdése
alá tartozik, annak a Szerződő Államnak az illetékes hatóságához, amelynek állampolgára. Az ügyet az Egyezmény
rendelkezéseinek meg nem felelő adóztatáshoz vezető intézkedésre vonatkozó első értesítést követő három éven
belül kell előterjeszteni.
2. Az  illetékes hatóság, amennyiben a  kifogást megalapozottnak találja, és önmaga nem képes kielégítő
megoldást találni, törekedni fog arra, hogy az  ügyet a  másik Szerződő Állam illetékes hatóságával együtt
kölcsönös egyetértéssel rendezze azzal a  céllal, hogy elkerüljék az  olyan adóztatást, amely nem áll összhangban
az  Egyezménnyel. Az  így létrejött megállapodást a  Szerződő Államok belső jogszabályaiban előírt határidőktől
függetlenül végre kell hajtani.
3. A  Szerződő Államok illetékes hatóságai törekedni fognak arra, hogy az  Egyezmény értelmezésével vagy
alkalmazásával kapcsolatos nehézségeket vagy kétségeket kölcsönös egyetértéssel oldják fel. Közös
tanácskozásokat tarthatnak annak érdekében, hogy olyan esetekben is elkerüljék a  kettős adóztatást, amelyekről
az Egyezmény nem rendelkezik.
4. A Szerződő Államok illetékes hatóságai közvetlenül érintkezhetnek egymással, beleértve egy saját magukból vagy
képviselőikből álló közös bizottságot, abból a célból, hogy az előző bekezdések értelmében egyetértésre jussanak.
26. Cikk
INFORMÁCIÓCSERE 1. A  Szerződő Államok illetékes hatóságai tájékoztatni fogják egymást a  jelen Egyezmény rendelkezéseinek
végrehajtásához, vagy a  Szerződő Államok vagy azok helyi hatóságai által kivetett, bármilyen fajtájú vagy
megnevezésű adóra vonatkozó belső jogszabályi rendelkezések végrehajtásához és érvényesítéséhez
előreláthatóan fontos információról, amennyiben az ezek alapján való adóztatás nem ellentétes az Egyezménnyel.
Az információcserét az 1. és a 2. Cikk nem korlátozza.
2. A  Szerződő Államnak az  1. bekezdés alapján kapott bármely információt ugyanúgy titokként kell kezelnie, mint
az  ennek az  államnak a  saját belső jogszabályai alapján megszerzett információkat és csak olyan személyek
vagy hatóságok (beleértve a  bíróságokat és a  közigazgatási szerveket) részére szabad felfednie, amelyek
az  1. bekezdésben említett adók megállapításával vagy beszedésével, ezek érvényesítésével és a  vonatkozó
peres eljárással, vagy az  ezekkel az  adókkal kapcsolatos jogorvoslat elbírálásával vagy a  fentiek felügyeletével
foglalkoznak. Ezek a  személyek vagy hatóságok az  információt csak ilyen célokra használhatják fel. Nyilvános
bírósági tárgyalásokon vagy bírósági határozatokban az információt nyilvánosságra hozhatják.
3. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy, mintha valamelyik Szerződő Államot
arra köteleznék, hogy:
(a) az  egyik vagy a  másik Szerződő Állam jogszabályaitól vagy államigazgatási gyakorlatától eltérő
államigazgatási intézkedést hozzon;
(b) olyan információt nyújtson, amely az  egyik vagy másik Szerződő Állam jogszabályai szerint, vagy
az államigazgatás szokásos rendjében nem szerezhető be;
(c) olyan információt nyújtson, amely bármely szakmai, üzleti, ipari, kereskedelmi vagy foglalkozási titkot vagy
szakmai eljárást fedne fel, vagy amelynek felfedése sértené a közrendet.
 4. Ha az  egyik Szerződő Állam a  jelen Cikknek megfelelően információt kér, a  másik Szerződő Állam saját
információszerzési intézkedéseit alkalmazza a  kért információ megszerzése érdekében, még akkor is, ha a  másik
Államnak az  információra saját adóügyi céljaira nincs szüksége. A  megelőző mondatban foglalt kötelezettségre
a  3. bekezdés korlátozásai vonatkoznak, de ezek a  korlátozások semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy,
hogy a  Szerződő Állam számára megengedik az  információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert
az információhoz nem kapcsolódik hazai érdeke.
5. A  3. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben nem értelmezhetők úgy, hogy a  Szerződő Állam számára
megengedik az  információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert az  információ banknak, más
pénzintézetnek, kijelölt személynek vagy képviselői vagy bizalmi minőségben eljáró személynek áll rendelkezésére,
vagy mert az egy személyben lévő tulajdonosi érdekeltségre vonatkozik.
27. Cikk
DIPLOMÁCIAI ÉS KONZULI KÉPVISELETEK TAGJAI
Az Egyezmény semmilyen módon nem érinti a  diplomáciai vagy konzuli képviseletek tagjait a  nemzetközi jog
általános szabályai szerint vagy külön egyezmények rendelkezései alapján megillető adózási kiváltságokat.
28. Cikk
KEDVEZMÉNYEKRE VALÓ JOGOSULTSÁG 1. Tekintet nélkül ezen Egyezmény más rendelkezéseire, az  ezen Egyezmény alapján adott kedvezmény nem
biztosítható egy jövedelem- vagy vagyonelem vonatkozásában, amennyiben minden releváns tényre és
körülményre tekintettel indokolt arra következtetni, hogy ennek a kedvezménynek a megszerzése volt az egyik fő
célja bármely megállapodásnak vagy ügyletnek, ami közvetlenül vagy közvetve ezt a kedvezményt eredményezte,
kivéve ha megállapításra kerül, hogy a  kedvezmény megadása ezen körülmények között összhangban lenne
az Egyezmény vonatkozó rendelkezéseinek tárgyával és céljával.
2. Mielőtt az előző mondat alapján az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személytől megtagadnák az ezen
Egyezmény alapján nyújtott kedvezményt, a  Szerződő Államok illetékes hatóságai egyeztetnek egymással.
Hasonlóképpen, a Szerződő Államok illetékes hatóságai e Cikk alkalmazása tekintetében egyeztethetnek egymással.
29. Cikk
VITARENDEZÉS
Tekintet nélkül a  25. Cikk rendelkezéseire, a  Szerződő Államok kölcsönös egyetértéssel konzultáció révén
rendezhetnek és megoldhatnak bármely, ezen Egyezmény alkalmazásából eredő vitát.
30. Cikk
KÜLÖNÖS RENDELKEZÉS
Jelen Egyezmény semmilyen módon nem befolyásolja azokat a kötelezettségeket, amelyek Magyarország európai
uniós tagságából fakadnak.
31. Cikk
HATÁLYBALÉPÉS 1. A  Szerződő Államok diplomáciai úton értesítik egymást arról, hogy az  Egyezmény hatálybalépéséhez szükséges
belső követelményeknek eleget tettek.
2. Az  Egyezmény az  1. bekezdésben említett értesítések közül a  későbbinek a  kézhezvételét követő 30. napon lép
hatályba, és rendelkezései mindkét Szerződő Államban alkalmazandók:
(a) a  forrásnál levont adók tekintetében az  Egyezmény hatálybalépésének évét követő első naptári év január
1-jén vagy azt követően keletkezett jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelemadók és a vagyonadók tekintetében az Egyezmény hatálybalépésének évét követő első
naptári év január 1-jén vagy azután kezdődő bármely adóévre kivethető adókra.
 3. Ezen Egyezmény mindkét Szerződő Állam egyetértésével és az  egyik vagy mindkét Állam kérésének megfelelően
módosítható. Az egyes Szerződő Államok diplomáciai csatornákon keresztül, írásban értesítik egymást arról, hogy
eleget tettek a  belső joguk szerinti, ezen Egyezmény módosításának hatálybalépéséhez szükséges eljárásoknak.
Ezen Egyezmény módosítása az értesítések közül a későbbinek a kézhezvételét követő 30. napon lép hatályba.
32. Cikk
FELMONDÁS
Az Egyezmény mindaddig hatályban marad, ameddig az  egyik Szerződő Állam fel nem mondja. Az  Egyezményt
annak hatálybalépésétől számított öt év után bármelyik Szerződő Állam felmondhatja úgy, hogy legalább hat
hónappal bármely naptári év vége előtt a felmondásról diplomáciai úton értesítést küld.
Ebben az esetben az Egyezmény mindkét Szerződő Államban hatályát veszti:
(a) a  forrásnál levont adók tekintetében a  felmondásról szóló értesítés adásának évét követő első naptári év
január 1-jén vagy azt követően keletkezett jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelemadók és a vagyonadók tekintetében a felmondásról szóló értesítés adásának évét követő
első naptári év január 1-jén vagy azt követően kezdődő bármely adóévre kivethető adókra.
Ennek hiteléül az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak az Egyezményt aláírták.
Készült két példányban Budapesten, 2016. november 22. napján magyar, arab és angol nyelven, mindegyik szöveg
egyaránt hiteles. Eltérő értelmezés esetén az angol nyelvű szöveg irányadó.
Magyarország Kormánya nevében                       az Iraki Köztársaság Kormánya nevében”
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2.  § és a  3.  § az  Egyezmény 31. Cikk (2)  bekezdésének nyitó szövegrészében meghatározott időpontban lép
hatályba.
 (3) Az Egyezmény, a 2. § és a 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter – annak ismertté
válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) Az e törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az adópolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
14/2018. (VII. 3.) AM rendelete az Északi hegy- és dombvidéki Vadgazdálkodási Táj vadgazdálkodási tájegységeinek vadgazdálkodási tervéről.
A vad védelméről, a  vadgazdálkodásról, valamint a  vadászatról szóló 1996. évi LV. törvény 100.  § (1)  bekezdés a)  pont
4. alpontjában, valamint c) pont 2. alpontjában kapott felhatalmazás alapján, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló
94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 79. § 12. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § A 201. számú Börzsöny-gödöllői, a  202. számú Nógrád-cserháti, a  203. számú Bükki, a  204. számú Cserehátaggteleki, a 205. számú Bükkalja-taktaközi, valamint a 206. számú Zemplén-bodrogközi vadgazdálkodási tájegység
(a továbbiakban együtt: Északi hegy- és dombvidéki Vadgazdálkodási Táj) tájegységi vadgazdálkodási terve
a) vad élőhelyének általános jellemzését az 1. melléklet,
b) egyes vadfajok állományának leírását a 2. melléklet,
c) vadállomány-szabályozásának irányelveit, az  egyes vadfajok szerint fenntartandó legkisebb vadlétszámot
(törzsállomány), valamint az élőhelyet még nem veszélyeztető legmagasabb vadlétszámot a 3. melléklet,
d) vadgazdálkodási tájegységi trófeabírálat irányelveit a 4. melléklet,
e) természet- és tájvédelmi előírásait védett természeti területen az 5. melléklet,
f ) hosszú távú természetvédelmi céljait a 6. melléklet
tartalmazza.
2. § A vadgazdálkodásért felelős miniszter az 1–6. melléklet, továbbá az azok tervezéséhez felhasznált vadgazdálkodási
alapadatok, az  azokat bemutató grafikonok és térképek, valamint azok szöveges értékelésének egységes
szerkezetben történő megjelenését a rendelet hatálybalépését követő 60 napon belül az Országos Vadgazdálkodási
Adattár honlapján biztosítja.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 5. napon lép hatályba.
Dr. Nagy István s. k.,
 agrárminiszter


text:
1084/2012. (III. 30.) Korm. határozata az egyes szociális jellegű ellátások készpénz-helyettesítő eszköz alkalmazásával való folyósításával kapcsolatos egyes feladatokról.
1. A Kormány felhívja a) a nemzeti erőforrás minisztert, hogy vizsgálja meg a családi pótlék, a lakásfenntartási támogatás, a foglalkoztatást
helyettesítő támogatás, a rendszeres szociális segély és az átmeneti segélyek pénzbeli ellátás helyett utalvánnyal
történő biztosításának lehetőségeit, módját és mértékét, valamint a szükséges jogszabály-módosításokat készítse
elő és terjessze a Kormány elé; Felelős: nemzeti erőforrás miniszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2012. április 15.
b) a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy az a) pont szerinti vizsgálat eredményei alapján dolgozza ki
az Erzsébet-program keretében az egyes szociális juttatások célhoz kötött felhasználása érdekében azok
utalványban történő biztosításának lehetséges területeit, készítsen cselekvési és ütemtervet az Erzsébet-utalvány
bővítésének formáiról és azok beváltásával kapcsolatos intézkedések számbavételéről, a bevezetés és
működtetés költségeiről; Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter nemzeti erőforrás miniszter
nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2012. április 30. c) a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy vizsgálja meg az Erzsébet-program keretében, az egyes szociális juttatások
célhoz kötött felhasználásának biztosítását szolgáló fejlesztések Új Széchenyi Terv operatív programjai
vonatkozásában a Magyar Nemzeti Üdülési Alapítvány és egyszemélyes tulajdonában álló társaságai részére
történő támogatás nyújtásának lehetőségét, különös tekintettel azok kiemelt projektként történő akciótervi
szerepeltetésének lehetőségére. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter közigazgatási és igazságügyi miniszter
nemzeti erőforrás miniszter Határidő: 2012. április 30. 2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
165/2017. (V. 8.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Kovács Bálint
Gábort 2017. május 15. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2017. április 28. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1127/2003. (XII. 17.) Korm. határozata a Magyar Köztársaság Nemzeti Emlékezet Programjáról (2004—2010).
1. A Kormány kiemelkedő feladatának tekinti az Európai Unióhoz csatlakozó Magyar Köztársaság történelmi,
kulturális értékeinek, az európai, illetve a magyar történelem és kultúra kapcsolódási pontjainak, közös vonásainak,
valamint a helyi közösségek nemzeti kultúrában betöltött
szerepének bemutatását hazánkban és külföldön. E célok
megvalósítása érdekében meghirdeti a Magyar Köztársaság Nemzeti Emlékezet Programját (a továbbiakban:
Program).
2. A Program elemei:
a) A Kormány támogatja nemzeti évfordulóink megün
neplését. Ennek keretében a mellékletben meghatározott
időszak éveit emlékévvé nyilvánítja. Az emlékév megünneplésében érintett miniszterek összehangolt intézkedési
tervet dolgoznak ki az évfordulós programok színvonalas
megrendezésére: együttműködnek központi rendezvények
szervezésében; támogatást nyújtanak az évfordulókhoz kapcsolódó helyszínek helyreállításához; felkarolják azokat a
kezdeményezéseket, amelyek méltó módon járulnak hozzá az
emlékévek sikeréhez hazánkban és határainkon túl.
Felelős: érintett miniszterek
Határidő: folyamatos b) A Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter külön
intézkedési tervet készít a magyarság XX. századi történelme kiemelkedő jelentőségű eseményeivel kapcsolatos
megemlékezésekre és ünnepségekre.
Felelős: Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter
Határidő: folyamatos c) A nemzeti kulturális örökség minisztere, valamint a
gyermek-, ifjúsági és sportminiszter helytörténeti programokat támogat, amelyek elősegítik a helyi közösségek azonosságtudatának erősítését, a nemzeti kultúrában és a történelemben betöltött szerepük bemutatását.
Felelős: nemzeti kulturális örökség minisztere
gyermek-, ifjúsági és sportminiszter
Határidő: folyamatos d) A Nemzeti Kegyeleti Bizottság a magyar történelem,
kultúra, tudomány kiválóságai sírhelyeinek számbavételére és felkutatására, emlékhelyek létrehozására és gondozására intézkedési tervet készít, és annak végrehajtásáról
gondoskodik.
Felelős: nemzeti kulturális örökség minisztere
Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter
Határidő: folyamatos e) Az oktatási miniszter az Oktatási Minisztérium nemzeti, iskolai és családi emlékezet programja keretében támogatja a közoktatásban részt vevők nemzeti, közösségi,
intézményi, családi azonosságtudatának erősítését, hagyományaik dokumentálását és továbbvitelét.
Felelős: oktatási miniszter
Határidő: folyamatos f) A Program koordinálását a Nemzeti Kulturális
Örökség Minisztériuma látja el.
Felelős: nemzeti kulturális örökség minisztere
Határidő: folyamatos 3. A Program megvalósításának évenkénti költségvetési fedezetét az érintett miniszterek biztosítják az irányításuk alá tartozó fejezetek költségvetésében.
Felelős: érintett miniszterek
Határidő: folyamatos A miniszterelnök helyett:
Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter