text:
14/2015. (II. 10.) Korm. rendelete a fluortartalmú üvegházhatású gázokkal és az ózonréteget lebontó anyagokkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről.
A Kormány
a környezetvédelem általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 110.  § (7)  bekezdés 5.  pontjában és az  ENSZ
Éghajlatváltozási Keretegyezménye és annak Kiotói Jegyzőkönyve végrehajtási keretrendszeréről szóló 2007. évi LX. törvény 14. §
(5) bekezdés k)–p) pontjában kapott felhatalmazás alapján, valamint
a 3. § tekintetében az Alaptörvény 15. cikk (2) bekezdésében foglalt eredeti jogalkotói hatáskörében eljárva,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el.
1. A rendelet hatálya 1. § A rendelet hatálya
a) az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, valamint
b) az 1005/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
szerinti anyagokra és az azokkal Magyarország területén folytatott tevékenységekre, termékekre, berendezésekre és
létesítményekre terjed ki.
2. Értelmező rendelkezések 2. § (1) E rendelet alkalmazásában:
 1. alkalmazások: a  fluortartalmú üvegházhatású gázokat, vagy ózonréteget lebontó anyagokat vagy
fluortartalmú üvegházhatású gázokat és ózonréteget lebontó anyagokat együttesen tartalmazó vagy azzal
működtetett termékek, berendezések és létesítmények gyűjtőneve;
2. berendezés: egy vagy több hűtőkört, továbbá annak elemeit tartalmazó rendszer vagy készülék;
 3. címkézés: az  1494/2007/EK bizottsági rendelet szerinti, a  forgalomba bocsátáshoz szükséges adatok
feltüntetése;
 4. felmentvény: a  honvédségi alkalmazások vonatkozásában kiállított olyan okirat a  képesített vállalkozás
számára, amely a  honvédségi alkalmazásokat érintő, klímagázokkal kapcsolatos tevékenységekhez,
az  5.  § (1)  bekezdésben meghatározott adatbázisba való, az  adott alkalmazáshoz kapcsolódó regisztrációs,
jelentéstételi és adatszolgáltatási kötelezettség alóli felmentést tartalmazza;
5. fluorozott szénhidrogének: az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2.  cikk 2.  pontjában
meghatározott anyagok és keverékek;
6. F-ÜHG: az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikk 1–5. pontjában meghatározott és egyéb
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó anyagok és keverékek;
7. forgalomba hozatal: az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2.  cikk 10.  pontja szerinti
forgalomba hozatal;
8. forgalombahozatali kvóta: az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. melléklet 1. szakaszában
felsorolt anyagok forgalomba hozatala esetére a  gyártók és importőrök számára az  517/2014/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet 16. cikk (5) bekezdése szerint kiszámított és kiosztott egységmennyiség;
9. F-ÜHG közeg: tartályokban tárolt vagy szállított, valamint a  HR és az  MR szektorokban a  hűtőkörökben
használt F-ÜHG;
10. F-ÜHG közeg fajtája: az F-ÜHG közeg életciklusa során meghatározásra kerülő új, visszanyert, újrahasznosított,
regenerált vagy ártalmatlanított állapotának megnevezése;
11. F-ÜHG töltet széndioxid egyenértéke: az  üvegházhatású gázok mennyisége, az  üvegházhatású gázok
metrikus tonnában megadott tömegének és az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. és
II. mellékletében meghatározott globális felmelegedési potenciáljának szorzataként kifejezve;
12. hermetikusan zárt berendezés: olyan klímagázt tartalmazó vagy azzal üzemelő berendezés, készülék, melynek
szereléstechnológiája megfelel az 517/2014/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikk 11. pontjában
leírtaknak;
13. honvédségi alkalmazások: a  Magyar Honvédség, a  honvédelemért felelős miniszter közvetlen irányítása,
fenntartói irányítása, valamint felügyelete alá tartozó szervezetek elhelyezését szolgáló klímagázt tartalmazó
vagy azzal működtetett létesítmények, eszközök és berendezések;
14. HR szektor: az  üzemszerűen helyhez kötött klímagázt tartalmazó vagy azzal működtetett rendszerek
és alkalmazások, így különösen a  helyhez kötött hűtőberendezések, helyhez kötött légkondicionáló
berendezések, helyhez kötött hőszivattyúk, helyhez kötött tűzvédelmi berendezések, helyhez kötött
elektromos kapcsolóberendezések, F-ÜHG-ból vagy ORLA-ból előállított oldószereket tartalmazó helyhez
kötött berendezések;
15. hűtőkör: klímagáz közeg töltetet tartalmazó zárt rendszer alkotóelemeinek összessége, amelynek minden
részében a klímagáz közeg hőszállítás céljából keringtethető;
16. képesített személy: a  telepítési, szerelési, beüzemelési, karbantartási, szervizelési, javítási, használaton
kívül helyezési, szivárgásellenőrzési és visszanyerési tevékenység végzésére a  képesítésre vonatkozó
jogszabályban meghatározottak szerint feljogosított természetes személy;
17. képesített vállalkozás: klímagázt tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazások telepítési, szerelési,
beüzemelési, karbantartási, szervizelési, javítási, használaton kívül helyezési, szivárgásellenőrzési és
visszanyerési tevékenység végzésére a  képesítésre vonatkozó jogszabályban meghatározottak szerint
feljogosított és képesített természetes személy alkalmazottal rendelkező vállalkozás;
18. klímagáz: a rendelet alkalmazásában az F-ÜHG és ORLA gyűjtőneve;
19. klímagáz közeg töltet: az  egy hűtőkörben tározott, a  megfelelő működési paraméterek fenntartásához
szükséges tényleges klímagáz közeg mennyiség kg-ban;
20. klímagáz közeg típusa: az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. és II.  melléklete szerinti
rövidített anyagkód szerinti F-ÜHG közeg, valamint az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet I. és
II. melléklete szerinti rövidített anyagkód szerinti ORLA;
21. létesítmény: minden olyan helyhez kötött műszaki egység, amelyben az  517/2014/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelet I. és II.  mellékletében, valamint az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet
I. és II.  melléklete szerinti felsorolt anyagokat tartalmazó berendezéseket használnak, ezen anyagokkal
összefüggő tevékenységet folytatnak, valamint bármely olyan tevékenységet végeznek, amelynek során ezen
anyagok termékként történő előállása vagy előállítása valósul meg;
22. MR szektor: az  üzemszerűen helyet változtató, vagy üzemszerűen helyváltoztatásra képes klímagázt
tartalmazó vagy azzal működtetett mobil rendszerek és alkalmazások, így különösen hűtőkamionok és
hűtő-pótkocsik hűtőegységei;
23. ORLA: az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikk 4. és 10. pontjában meghatározott anyagok;
24. regisztrált vállalkozás: a képesített vállalkozások körébe nem tartozó gazdálkodó szervezet, amely klímagázt
tartalmazó berendezésekkel vagy ilyen anyagokkal kapcsolatos tevékenységben érintett és nyilvántartásba
vételi kötelezettségének eleget tett;
25. tanúsítvány: a  nem hermetikusan zárt, hűtőköri szerelést igénylő, F-ÜHG-val töltött, a  HR szektorba
tartozó termék vagy berendezés, valamint az  MR szektorba tartozó hűtőegység kereskedelmi célú
értékesítéskor a  végfelhasználó által felmutatott olyan okirat, amelyet azon képesített vállalkozás állított
ki cégjegyzésszerűen, amely igazolja, hogy az  adott alkalmazást a  kiállító képesített vállalkozás fogja
az értékesítést követően telepíteni;
26. tartály: az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikk 12. pontjában meghatározott termék;
27. telepítés: az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikk 20. pontja szerinti telepítés;
28. tényleges tulajdonos: az  a  természetes személy vagy gazdálkodó szervezet, amely klímagázt vagy azzal
működtetett alkalmazások felett kizárólagos rendelkezési joggal bír;
29. üzemeltető: az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikk 8. pontjában meghatározott azon
jogi és természetes személyek, akik klímagázt tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazások technológiai
működése felett – ideértve az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2.  cikkének 9.  pontja
szerinti tevékenységeket, illetve a  leállítást, átépítést, valamint ezek pénzügyi vonatkozásait – tényleges
ellenőrzés gyakorolására jogosultak és kötelesek;
30. vállalkozás: az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2.  cikk 30.  pontja szerinti vállalkozás,
ideértve minden, a Polgári Perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 396. §-ban meghatározott gazdálkodó
szervezetet.
(2) Minden egyéb használt fogalom meghatározására
a) az  F-ÜHG esetében az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2.  cikkében és a  rendelet
végrehajtására kiadott más uniós jogi normákban,
b) az ORLA esetében az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet cikkében
meghatározottak az irányadóak.
3. Hatóságok 3. § (1) A  Kormány a  klímagázokra vonatkozó rendelkezések végrehajtásával kapcsolatban, az  ENSZ Éghajlatváltozási
Keretegyezménye és annak Kiotói Jegyzőkönyve végrehajtási keretrendszeréről szóló 2007. évi LX. törvény
(a  továbbiakban: Éhvt.) 10/A–10/I.  §-a szerinti közigazgatási hatósági ügyekben eljáró hatóságként országos
illetékességgel és hatáskörrel
a) első fokon – a  (2)–(4)  bekezdésben foglaltak kivételével – Nemzeti Klímavédelmi Hatóságként
az  energiapolitikáért felelős miniszter által vezetett minisztérium – e  rendeletben foglalt hatósági ügyek
tekintetében nem utasítható – szervezeti egységét (a továbbiakban: Hatóság),
b) másodfokon az energiapolitikáért felelős minisztert
jelöli ki.
(2) Az  illetékes katasztrófavédelmi kirendeltség, illetve a  Belügyminisztérium Országos Katasztrófavédelmi
Főigazgatóság (a továbbiakban: BM OKF) jár el
a) a klímagázt tartalmazó tűzoltó-technikai termékek, valamint a  klímagázt tartalmazó beépített tűzvédelmi
rendszerek és tűzoltó készülékek telepítését, javítását, karbantartását stb. végző vállalkozások megfelelő
képesítésének helyszíni ellenőrzésében,
b) a klímagázt tartalmazó beépített tűzvédelmi rendszerek és tűzoltó készülékek kötelező regisztrációjának és
szivárgásvizsgálatának megtörténtének ellenőrzése esetében,
c) a klímagázt tartalmazó tűzoltó-technikai termékek, valamint a  klímagázt tartalmazó beépített tűzvédelmi
rendszerek és tűzoltó készülékek címkézésére, forgalomba hozatalára vonatkozó,
az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben, az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben és
az e rendeletben rögzített kötelezettségek ellenőrzésével és felügyeletével kapcsolatban.
(3) A  honvédségi alkalmazások tekintetében az  (1) és (2)  bekezdésben foglalt feladatokkal kapcsolatos hatósági
jogkörben, országos illetékességgel első fokon a  Honvédelmi Minisztérium Hatósági Hivatal (a  továbbiakban: HM
HH) vezetőjét, másodfokon a honvédelemért felelős minisztert jelöli ki.
(4) Az  illetékes közlekedési hatóság jár el az  MR szektorban a  gépjármű-szervizek megfelelő képesítésének helyszíni
ellenőrzésében és a  hűtőkamionok- és pótkocsik műszaki vizsgáztatása alkalmával ellenőrizni kell a  kötelező
szivárgásvizsgálat és regisztráció megtörténtét. Hiányosság, jogszabálysértés észlelése esetén haladéktalanul
megteszi a szükséges intézkedéseket. Intézkedéseiről értesíti a Hatóságot is.
4. A Hatóság feladatai 4. § (1) A klímagázokkal kapcsolatos valamennyi tevékenység, így különösen a HR és MR szektor és szerves Rankine-ciklus
alkalmazások hatósági ellenőrzését és felügyeletét, valamint az ezzel kapcsolatos – 17. alcím és 1. melléklet szerinti –
bírság kiszabását a 3. § (1) bekezdés szerinti Hatóság látja el, kivéve a 3. § (2)–(4) bekezdésben rögzített, a speciális
alkalmazásokra vonatkozó hatósági jogköröket.
(2) A Hatóság feladatai az F-ÜHG alkalmazások tekintetében:
a) az F-ÜHG-t tartalmazó vagy azzal működtetett, meglévő és újonnan telepített alkalmazások, rendszerek,
készülékek, körök azonosító kódrendszerének létrehozása, kezelése, ezek adatait és a nyilvántartásba vételt
igazoló magyar nyelvű címke elektronikus kiadása;
b) az F-ÜHG-t tartalmazó vagy azzal működtetett termékekre és berendezésekre vonatkozó, Magyarország
területére történő behozatal esetén a címkézési és forgalomba hozatali követelmények ellenőrzése – ideértve
az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 12. cikk szerinti követelmények ellenőrzését is – a 3. §
(2) és (3) bekezdésében foglaltak kivételével;
c) az F-ÜHG-k forgalomba hozatalára vonatkozó, az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikk
(3)  bekezdése szerinti mentességi kérelmek befogadása, a  tagállami kérelem benyújtása a  Bizottság felé,
valamint az ezzel kapcsolatos feladatok végrehajtása;
d) az F-ÜHG-t tartalmazó vagy azzal működtetett, meglévő és újonnan telepített alkalmazások, rendszerek,
készülékek nyilvántartására, címkézésére, kötelező szivárgásvizsgálatának elvégzésére és igazolására,
hűtőköri beavatkozásokra vonatkozó adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása és kezelése;
e) az F-ÜHG-ra vonatkozó típusonként, fajtánként és a  felhasználás jellege szerinti nyilvántartást biztosító
adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása és kezelése;
f) az F-ÜHG-t tartalmazó és ezzel előtöltött berendezések hazai kül- és belkereskedelmében, forgalomba
helyezésében, ártalmatlanításában közreműködő csak regisztrációra kötelezett vállalkozások és az ilyen termék
fogalomba hozatalának nyilvántartását biztosító adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása és kezelése;
g) az Éhvt. 7.  §-ában meghatározott jelentéstételi kötelezettség teljesítéséhez kapcsolódóan az  Európai
Bizottságnak megküldendő jelentés előkészítése a miniszter számára.
(3) A Hatóság feladatai az ORLA alkalmazások tekintetében:
a) az ORLA-t tartalmazó vagy azzal működtetett, meglévő alkalmazások, rendszerek, készülékek, körök
azonosító kódrendszerének létrehozása, kezelése, ezek adatait és a  nyilvántartásba vételt igazoló magyar
nyelvű címke elektronikus kiadása;
b) az ORLA-t tartalmazó vagy azzal működtetett termékekre és berendezésekre vonatkozó, Magyarország
területére történő behozatal esetén a címkézési és forgalomba hozatali követelmények ellenőrzése – a 3. § (2)
és (3) bekezdésében foglaltak kivételével;
c) az ORLA-t tartalmazó vagy azzal működtetett, meglévő alkalmazások, rendszerek, készülékek
nyilvántartására, címkézésére, kötelező szivárgásvizsgálatának elvégzésére és igazolására, hűtőköri
beavatkozásokra vonatkozó adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása és kezelése;
d) az ORLA-ra vonatkozó típusonként, fajtánként és a  felhasználás jellege szerinti nyilvántartást biztosító
adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása és kezelése;
e) az ORLA-t tartalmazó berendezések ártalmatlanításában közreműködő csak regisztrációra kötelezett
vállalkozások nyilvántartását biztosító adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása és kezelése.
(4) A Hatóság feladatai a klímagázt tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazások tekintetében:
a) az illetékes hatóságok ellenőrzési tevékenységének segítése, a  képesítések helyzetére, valamint
a klímagázokat tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazások felhasználására vonatkozó adatokhoz való,
e rendeletben meghatározott célú hozzáférés biztosítása és felhasználása;
b) a 26–27.  § szerinti képesített személyekre és képesített vállalkozásokra vonatkozó képzési, képesítési
rendszerek, valamint a kapcsolódó adatbázis és monitoring-rendszer létrehozása, működtetése és kezelése,
képesítési és képzési igazolások kiadása;
c) a szakmai és társadalmi konszenzus és irányelvek meghatározásában közreműködő Szakértői Testület és
a szerzett tudást értékelő Kompetencia Bizottságok felállítása, működtetése civil szervezetek bevonásával;
d) a tevékenységek végzésével kapcsolatos biztonsági, műszaki szabályzatok, tájékoztatások, útmutatások
elkészítése és figyelemmel kísérése;
e) az Éhvt. 10/G. §-a szerinti adatszolgáltatással és kezeléssel kapcsolatos eljárások, a nyilvántartás vezetése;
f ) a klímagázokkal végzett tevékenységek kapcsán felmerült hatósági feladat e  rendelet, közvetlenül
alkalmazandó uniós jogi aktus vagy hatósági határozat előírásainak érvényesítése.
5. A vállalkozások regisztrációs és a Hatóság nyilvántartási kötelezettsége
5. § (1) A  Hatóság a  klímagázok, a  HR és MR szektor és szerves Rankine-ciklus alkalmazások, valamint a  klímagázokat
tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazások felhasználására, használatára vonatkozóan, a  klímagázok
forgalomba helyezésének, felhasználásának és ártalmatlanításnak monitoringja, valamint ezek potenciális
környezetbe jutásának megelőzése érdekében egységes, Klímagáz adatbázist (a továbbiakban: adatbázis) hoz létre
és üzemeltet.
(2) Az adatbázisba regisztrációra köteles
a) minden olyan vállalkozás, amely klímagázt vagy klímagázt tartalmazó vagy azzal működtetett
berendezéseket az ország területén gyárt, oda behoz vagy onnan kivisz, címkéz, valamint forgalomba helyez;
b) minden olyan vállalkozás, amely klímagázt vásárol, elad, felhasznál, új címkével lát el, szivárgásvizsgálatot és
visszanyerést végez, regenerál, ártalmatlanít, valamint regenerálásra vagy ártalmatlanításra lead;
c) minden olyan vállalkozás, amely klímagázzal előtöltött vagy azzal működtetett alkalmazás telepítését,
beüzemelését, címkézését, karbantartását, szervizelését, szivárgásvizsgálatát, javítását, valamint használaton
kívül helyezését végzi;
d) minden olyan üzemeltető, tulajdonos, amely szivárgásvizsgálatra kötelezett klímagázt vagy újonnan
telepített F-ÜHG-t tartalmazó – honvédségi alkalmazásnak nem minősülő – alkalmazásokat üzemeltet,
tulajdonol, tárol.
(3) A  regisztrációt a  (2)  bekezdésben hivatkozott tevékenység megkezdéséhez szükséges engedély vagy bejelentési
kötelezettséggel végezhető tevékenység esetében a  bejelentés megtörténtét követő 8 munkanapon belül kell
kezdeményezni a Hatóság honlapján keresztül elérhető adatbázisba az ott meghatározottak szerint.
(4) A Hatóság az adatbázisba bejelentett adatokat az Éhvt. 10/G. §-ában, az e rendeletben, és az Éhvt. végrehajtására
kiadott miniszteri rendeletben meghatározottak szerint tartja nyilván és kezeli.
(5) Az  adatbázisba való regisztrációs, adatszolgáltatási és jelentéstételi kötelezettségek megszegése esetén
a 23–24. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
(6) Az  Európai Bizottság megkeresése esetén a  Hatóság a  nyilvántartásban szereplő adatokat a  Bizottság
rendelkezésére bocsátja.
(7) A honvédségi alkalmazásokról a HM HH nyilvántartást vezet, a nyilvántartásban szereplő adatokról megkeresésre,
összesített formában adatot szolgáltat, kivéve az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet és
az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet szerinti kötelező adatszolgáltatásokat és jelentéseket.
6. A Hatóság által kezelt adatok rendelkezésre állása
6. § (1) Az adatbázisban nyilvántartott adatok
a) a Központi Statisztikai Hivatal részére egyedi adat szinten, statisztikai célra,
b) az Éhvt. és a végrehajtására kiadott, az üvegházhatású gázok kibocsátásával, valamint az éghajlatváltozással
kapcsolatos nemzeti jelentés tartalmáról és elkészítésének módjáról, az  adatszolgáltatás rendjéről, illetve
az  adatszolgáltatási kötelezettség megszegése esetén fizetendő bírságról szóló 278/2014. (XI. 14.) Korm.
rendelet szerinti Nemzeti Kibocsátási Leltár készítéséhez, valamint
c) az Országos Környezetvédelmi Információs Rendszer részére
átadhatóak.
(2) Az  adatbázisban tárolt F-Gáz ügyfélazonosítóhoz tartozó személyes adatokat a  tevékenység megszűnését vagy
megszüntetését követő 5 év elteltével törölni kell.
(3) A  Hatóság vezetői a  vállalkozások személyes, valamint üzleti titkot képező adatai védelméért való felelősségük
körében kötelesek olyan technikai és szervezési intézkedéseket tenni, ellenőrzési rendszert kialakítani és
adatvédelmi szabályzatot kiadni, amely biztosítja az  adatvédelmi és adatbiztonsági követelmények teljesülését.
Az  ügyfél vagy képviselője a  rá vonatkozó nyilvántartásba betekinthet, az  iratokról másolatot, valamint
a nyilvántartott adatairól felvilágosítást kérhet.
7. F-ÜHG-k, ilyen gázokat tartalmazó, valamint ilyen gázokkal működtetett termékek és berendezések
magyarországi forgalomba hozataláról és címkézéséről
7. § (1) Az  Európai Unió területén első alkalommal Magyarország területére importált vagy ott forgalomba hozott,
az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 12.  cikk (1) és (2)  bekezdésében rögzített F-ÜHG-t
tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működő termékeket és berendezéseket az  517/2014/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 12.  cikk (3) és (4)  bekezdésében meghatározott adattartalommal rendelkező címkével szükséges
ellátni.
(2) A  termékek és berendezések megfelelő címkével való ellátásáért, az  ennek megfelelő használati útmutató
elkészítéséért a gyártó, valamint az importőr felel.
(3) Az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 12.  cikk (1)  bekezdésében és a  (2)  bekezdésben
meghatározott, F-ÜHG-t tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működő termékeket és berendezéseket a  12.  cikk
(3)–(4)  bekezdése szerinti adattartalmú címkével a  termékregisztrációt követően a  gyártó vagy importőr
a forgalomba helyezés előtt köteles a terméken elhelyezni.
(4) A képesített vállalkozás látja el jól látható helyen a hatósági címkével
a) a  forgalomba helyezett, újonnan telepített termékeket és berendezéseket telepítéskor, de legkésőbb
a beüzemeléskor,
b) a  már korábban telepített, működő termékeket és berendezéseket az  első szervizelés, az  első karbantartás
vagy az első kötelező szivárgásvizsgálat alkalmával, de legkésőbb 2015. július 31. napjáig.
 (5) A hatósági címkézés feltétele, hogy az első alkalommal forgalomba hozott F-ÜHG-t tartalmazó, illetve ilyen gázokkal
működő termékek és berendezések az első forgalomba helyezéskor a gyártó vagy az  importőr által, már működő
termékek és berendezések esetében az üzemeltető által kerüljenek regisztrálásra, és hűtőköreik műszaki adatainak
rögzítése a képesített vállalkozás által történjen meg az adatbázisban.
(6) F-ÜHG visszanyerése, lefejtése, valamint regenerálása során F-ÜHG közeg palack használata során a tartály változó
tartalmának megjelölésére a  Hatóság által kiadott címkét köteles használni az  ezen tevékenységeket végző
képesített vállalkozás.
(7) A címke formai és tartalmi követelményeit az 1494/2007/EK bizottsági rendelet határozza meg.
8. § (1) Magyarország területén az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet III.  mellékletében meghatározott
termékeket és berendezéseket a rendelet 11. cikk (1)–(3) bekezdésében meghatározottak szerint lehet forgalomba
bocsátani.
(2) Az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 11.  cikk (3)  bekezdés szerinti forgalomba hozatali
mentességi kérelmeket a Hatóság számára kell benyújtani. A Hatóságnak benyújtott kérelmeket a Hatóság tagállami
kérelemként a benyújtás hónapját követő 10. napig továbbítja a Bizottság felé.
9. § (1) Magyarország területén F-ÜHG-t csak képesített vállalkozások vásárolhatnak vagy értékesíthetnek a  HR és MR
szektorba tartozó termékek és berendezések telepítése, üzembe helyezése, szervizelése, karbantartása, javítása
céljából.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglaltakon túl az  e  rendelet hatálya alá eső anyagokat kizárólag az  a  regisztrált vállalkozás
jogosult saját felhasználási céllal vásárolni, amelyet a Hatóság erre feljogosított.
(3) Helyszíni hűtőköri szerelést igénylő termékek és berendezések esetében a  készülék forgalomba hozója köteles
írásban tájékoztatást adni a berendezés-specifikusan képesített, a 22. § szerinti tanúsítvány adására, így telepítésre
jogosult képesített vállalkozások partneri hálózatáról.
10. § Az  F-ÜHG-k forgalomba hozatalára vonatkozó, a  7–9.  §-ban és az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi
rendeletben előírt kötelezettségek megszegése esetén a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
8. Az F-ÜHG-nak az Európai Unión kívüli harmadik országgal és az Európai Unió tagállamával folytatott
kereskedelméről
11. § (1) Képesített vállalkozás Magyarország területén az  Európai Unión kívüli harmadik országgal és az  Európai Unió
tagállamával kereskedelmi import és export tevékenységet az alábbi területeken folytathat:
a) a HR és az MR szektorban F-ÜHG közeg célú kereskedelme, felhasználása,
b) F-ÜHG tűzvédelmi célú felhasználása,
c) kén-hexafluorid bármilyen formában történő felhasználása,
d) F-ÜHG oldószerként, habosító-anyagként, hajtógázként vagy egyéb célra történő felhasználása,
e) F-ÜHG minden egyéb célból történő kereskedelme.
(2) A  képesített vállalkozások kötelesek az  export és import tevékenységük végzése keretében érintett valamennyi
az  (1) bekezdésben hivatkozott anyagról jelentést tenni a Hatóság felé az export és import tevékenységet követő
8 munkanapon belül az  adatbázisban való adatszolgáltatás útján rögzítve az  F-ÜHG típusát, tömegét, és, fajtáját,
beszerzési forrását.
(3) Az e §-ban és az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt kötelezettségek megszegése esetén
a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
9. Fluorozott szénhidrogének uniós kvótarendszere 12. § (1) Magyarország területén csak az  Európai Unió területén letelepedett azon gyártók és importőrök jogosultak
fluorozott szénhidrogéneket tartalmazó berendezéseket és termékeket forgalomba hozni, amelyek a  tárgyévre
vonatkozóan a  forgalomba hozható fluorozott szénhidrogének mennyiségére tekintettel regisztrálták magukat
a Bizottság által működtetett elektronikus forgalomba hozatali kvóta-nyilvántartásban és
a) az  Európai Bizottság által kiszámított referenciaérték meghatározását követően a  Bizottság által kiosztott
forgalomba hozatali kvótában részesültek vagy
b) ha az  a)  pont szerinti referenciaérték kiszámítás nem történt meg, úgy forgalombahozatali szándékukat
a Bizottság felé az erre vonatkozó rendelkezések szerint bejelentették és a bejelentés alapján a Bizottságtól
forgalomba hozatali kvótakiosztásban részesültek.
(2) A  forgalomba hozatali kvótakiosztás alól mentesség kérelmezhető legfeljebb négy évre a  gyártó vagy importőr
írásbeli kérelme alapján a  Hatóság felé benyújtott kérelem alapján az  517/2014/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 15.  cikk (4)  bekezdésében foglalt feltételek fennállása esetén. A  Hatóság a  kérelmeket tagállami
kérelemként a kérelem benyújtását követő hónap 10. napig továbbítja a Bizottság felé.
(3) A  Bizottság által meghatározott módon az  elektronikus forgalomba hozatali kvóta-nyilvántartáshoz való
hozzáféréssel rendelkező Hatóság az Éhvt. végrehajtására kiadott rendeletben meghatározottak szerint, az F-ÜHG-t
tartalmazó vagy azzal működtetett termékeket és berendezéseket is érintő forgalomba hozatalt, a kereskedelmet és
a szolgáltatásnyújtást ellenőrző hatóságok részére rendelkezésre állást biztosít az elektronikus forgalomba hozatali
kvóta-nyilvántartásba való betekintésre.
(4) A  gyártók és importőrök az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 19.  cikk (1) és (4)  bekezdésében
foglaltak és annak VII.  mellékletében rögzítettek szerint jelentéstételi kötelezettséggel tartoznak közvetlenül
a Bizottság felé az annak I. és II. számú mellékletében meghatározott anyagokra vonatkozóan. A jelentést akkreditált
auditornak kell ellenőrizni, és azt a gyártó és importőr köteles a Hatóság adatbázisába is feltölteni.
10. Fluorozott szénhidrogénekkel előtöltött berendezések forgalomba hozatala Magyarország
területén
13. § (1) 2017. január 1. napjától Magyarország területén fluorozott szénhidrogénekkel előtöltött hűtő-, légkondicionáló és
hőszivattyú-berendezéseket forgalomba hozni az alábbi feltételek együttes teljesülése esetén lehet:
a) a forgalmazó által forgalomba hozott fluorozott szénhidrogén mennyiség az  Európai Bizottság által
meghatározott kvótarendszerben a tárgyévre vonatkozóan beszámításra került,
b) a forgalmazó az Európai Bizottság által működtetett elektronikus kvóta-nyilvántartásban regisztrálta magát,
c) a forgalmazó az  a) és a  b)  pontra vonatkozóan a  gyártó vagy importőr által kiállított megfelelőségi
nyilatkozattal és teljes körű megfelelési dokumentációval rendelkezik,
d) a forgalmazó regisztrált az  adatbázisban, jelentéstételi és adatszolgáltatási kötelezettségének a  jelen
rendeletben és az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben foglaltak eleget tesz.
 (2) A  gyártó és az  importőr a  megfelelőségi nyilatkozatot és a  teljes körű megfelelési dokumentációt öt évig köteles
megőrizni, és azt ellenőrzés során a Hatóság rendelkezésére bocsátani.
14. § (1) 2018. január 1. napjától Magyarország területén fluorozott szénhidrogénekkel előtöltött termékek és berendezések
csak az alábbi feltételek együttes teljesülése esetén bocsáthatóak forgalomba:
a) a forgalmazó által forgalomba kerülő fluorozott szénhidrogén mennyiség az  Európai Bizottság által
meghatározott kvótarendszerben a tárgyévre vonatkozóan beszámításra került,
b) a forgalmazó az Európai Bizottság által működtetett elektronikus kvóta-nyilvántartásban regisztrálta magát,
c) a forgalmazó az  a) és a  b)  pontra vonatkozóan a  gyártó vagy importőr által kiállított megfelelőségi
nyilatkozattal és teljes körű megfelelési dokumentációval rendelkezik,
d) az importőr által kiállított megfelelési dokumentációt és megfelelőségi nyilatkozatot akkreditált hitelesítő
szervezet ellenőrizte a tárgyév március 31. napjáig,
e) a forgalmazó regisztrált az  adatbázisban, jelentéstételi és adatszolgáltatási kötelezettségének a  jelen
rendeletben és az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben foglaltak eleget tesz.
 (2) A  gyártó és az  importőr a  megfelelőségi nyilatkozatot és a  teljes körű megfelelési dokumentációt öt évig köteles
megőrizni, és azt ellenőrzés során a Hatóság rendelkezésére bocsátani.
15. § (1) A  gyártó és importőr által kiállított megfelelőségi nyilatkozatot a  13–14.  §-ban, valamint a  Bizottság végrehajtási
aktusaiban meghatározottak szerint kell kiállítani. A megfelelőségi nyilatkozat teljes bizonyító erejű magánokiratnak
minősül.
(2) A  13–14.  §-ban, az  e  §-ban, valamint az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt
kötelezettségek megszegése esetén a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
11. F-ÜHG-t tartalmazó elemek, berendezések és rendszerek tervezése és kezelése, szivárgásvizsgálata
16. § (1) Az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4.  cikk (1)  bekezdés hatálya alá tartozó HR és MR
szektorban alkalmazott rendszerek berendezés elemeinek és hűtőköri hálózatának tervezését, hálózati elemeik és
kiegészítő berendezéseik tervezését és kiválasztását kizárólag erre képesített, vagy a  HR szektorban az  építésügyi
és az  építésüggyel összefüggő szakmagyakorlási tevékenységekről szóló 266/2013. (VII. 11.) Korm. rendeletben
meghatározott tervezési jogosultsággal rendelkező személy végezheti.
(2) Az  F-ÜHG közegek klímavédelmi szempontból biztonságos felhasználása és kezelése érdekében a  2.  melléklet
szerint kell eljárni.
(3) Az  F-ÜHG-t tartalmazó tűzoltó-technikai termékek, valamint az  F-ÜHG-t tartalmazó beépített tűzvédelmi
rendszerek és tűzoltó készülékek töltetét érintő javítás, a töltet kezelése csak a 3. mellékletben meghatározott zárt
technológiával végezhető.
17. § (1) Az  F-ÜHG-t tartalmazó berendezések általános szivárgásellenőrzési követelményeit, annak gyakoriságát
az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4.  cikke, az  1497/2007/EK bizottsági rendelet, valamint
az 1516/2007/EK bizottsági rendelet szabályozza.
(2) A HR és MR szektor berendezéseinek és szerves Rankine-ciklusok üzemeltetői az 517/2014/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 5. cikkében meghatározottak szerint kötelesek gondoskodni szivárgásészlelő rendszer telepítéséről,
üzemeltetéséről, annak felügyeletéről és ellenőrzéséről. A  telepítésről és az  ellenőrzésekről készült jelentéseket
a  Hatóság adatbázisába is fel kell tölteni a  telepítést és az  ellenőrzést követő 8 munkanapon belül. A  jelentésnek
az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 6.  cikk (1)  bekezdésében foglalt adatokon túlmenően
tartalmazni kell a  HR szektorba tartozó szivárgásészlelők esetében a  telepítési helyét, rendszerét és az  ellenőrzés
tényét és eredményét.
(3) F-ÜHG-t tartalmazó HR és MR szektor berendezéseinek szivárgásvizsgálatát kizárólag a  4.  melléklet szerinti
kategóriának megfelelően képesített természetes személy végezheti képesített vállalkozás alkalmazottjaként.
(4) Szivárgásészlelés esetén az  üzemeltető haladéktalanul köteles intézkedni a  szivárgás megszüntetéséről,
felszámolásáról, az érintett berendezés javításáról és annak egy hónapon belüli ellenőrzéséről.
(5) A  szivárgásészlelés tényét az  üzemeltető köteles a  szivárgás észlelését követő 24 órán belül a  Hatóságnak
bejelenteni.
(6) A 16. §-ban és e §-ban szabályozott feladatok során a vonatkozó uniós jogi rendelkezések mellett a 3. mellékletben
foglaltakat is alkalmazni kell.
(7) A 16. §-ban és e §-ban, valamint az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt kötelezettségek
megszegése esetén a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
12. F-ÜHG visszanyerése, újrahasznosítása és ártalmatlanítása 18. § (1) Az  F-ÜHG-t tartalmazó HR és MR szektor berendezései hűtőegységeinek hűtőköre esetében a  visszanyerést
kizárólag az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 10. cikk (4) és (7) bekezdése szerinti képesítéssel
rendelkező természetes személy végezheti képesített vállalkozás alkalmazottjaként.
(2) Minden más, F-ÜHG-t tartalmazó termék és berendezés esetén a visszanyerést az 517/2014/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelet 8. cikk (3) bekezdésében foglaltak szerint kell végezni, figyelemmel a 3. § (2)–(4) bekezdéseiben
rögzített szervek által meghatározott egyéb rendelkezésekre.
(3) A  visszanyerés és a  visszanyert F-ÜHG kezelése, valamint ártalmatlanításra történő elszállítása során a  veszélyes
anyagokkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről szóló kormányrendeletben, amennyiben
a  visszanyert anyag hulladéknak minősül, úgy a  veszélyes hulladékok kezeléséről szóló rendeletben
meghatározottak szerint kell eljárni.
(4) Minden olyan vállalkozás, amely az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 19. cikk (2) bekezdésében
foglaltak szerinti jelentéstételi kötelezettséggel bír a  Bizottság felé, köteles az  adatokat a  Hatóság adatbázisába is
feltölteni.
(5) Az e §-ban, valamint az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt kötelezettségek megszegése
esetén a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
13. A vállalkozások F-ÜHG-val kapcsolatos egyéb adatszolgáltatási és jelentéstételi kötelezettsége
19. § (1) Valamennyi olyan vállalkozás, amely az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 19. cikkében foglaltak
szerinti jelentéstételi kötelezettséggel tartozik a Bizottság felé, köteles jelentését a Hatóság adatbázisába is feltölteni
a jelentéstételi kötelezettség teljesítését követő 8 munkanapon belül.
(2) Az  üzemeltető a  17.  §-ban rögzített tevékenység végzése esetében gépkönyv és eseménynapló vezetési
kötelezettségét a  Hatóság adatbázisába való üzemeltetői és hűtőköri regisztrációval, valamint a  hűtőkörhöz
képesített vállalkozás hozzárendelésével teljesíti. Az  üzemeltető köteles ellenőrizni a  fenti dokumentumok
vezetését.
(3) A  képesített vállalkozás képesített alkalmazottja vezeti az  üzemeltető hűtőkörén történt, képesítést igénylő
beavatkozások – telepítés, javítás, szivárgásvizsgálat, F-ÜHG közeg feltöltés és lefejtés – adatbázisban rögzítendő
jegyzőkönyveit, amely adatokat az  adatbázisba is köteles feltölteni a  vizsgálat elvégzését követő 8 munkanapon
belül.
(4) A  képesített vállalkozás nyilvántartást vezet a  vásárolt, felhasznált, értékesített, visszanyert, újrahasznosított,
regenerált, ártalmatlanított F-ÜHG-k típusonkénti és fajtánkénti mennyiségéről, amely adatokat az  adatbázisba is
köteles feltölteni 8 munkanapon belül.
(5) Az  F-ÜHG közeget és helyszíni hűtőköri szerelést igénylő előretöltött készüléket kereskedelmi célú felhasználás
keretében értékesítő regisztrált vállalkozás nyilvántartást vezet a  vásárolt, eladott F-ÜHG közegek, készülékek
típusonkénti mennyiségéről, továbbadás esetén a  22.  §-ban rögzített tanúsítvány alkalmazásával az  F-ÜHG
közeget vásárló képesített vállalkozás nevéről és címéről, amely adatokat köteles vásárlás vagy értékesítést követő
8 munkanapon belül az adatbázisban is rögzíteni.
(6) Azon képesített vállalkozások és alkalmazott képesített természetes személyek részére, amelyek honvédségi
alkalmazásokat érintő, F-ÜHG-kal kapcsolatos, e  rendeletben és az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi
rendeletben rögzített tevékenységeket végeznek, az  adott alkalmazás erre feljogosított képviselőjének
„Felmentvény”-t kell kiállítania tevékenységenként.
(7) A felmentvénynek tartalmaznia kell a Hatóság adatbázisába való, az adott alkalmazáshoz kapcsolódó regisztrációs,
jelentéstételi és adatszolgáltatási kötelezettség alóli felmentést. Ez  a  felmentvény azonban nem mentesíti
a honvédségi alkalmazás tulajdonosát, üzemeltetőjét az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti
kötelezettségek teljesítése alól. Kizárólag eseti jellegű felmentvény adható.
(8) Azon képesített vállalkozások és alkalmazott képesített természetes személyek, amelyek e  rendeletben és
az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben rögzített tevékenységet végeznek F-ÜHG tűzvédelmi
célú felhasználásával, kén-hexafluorid felhasználásával, F-ÜHG oldószerként, habosító-anyagként, hajtógázként vagy
egyéb célra történő felhasználásával, kötelesek a  tevékenységük végzése keretében érintett valamennyi anyagról
jelentést tenni a Hatóság felé a  tevékenységet követő 8 munkanapon belül az adatbázisban való adatszolgáltatás
útján, rögzítve az F-ÜHG típusát, tömegét, fajtáját és beszerzési forrását.
14. Gyártói, forgalomba helyezői felelősség 20. § (1) Az  F-ÜHG-t tartalmazó F-ÜHG közeget és az  azzal előre töltött berendezést gyártó, és azokat importáló
(a  továbbiakban együtt: forgalomba helyezők) 2015. június 11. napjától az  517/2014/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 7.  cikkében foglaltak szerint kötelesek eljárni az  F-ÜHG-t tartalmazó berendezések és termékek
gyártása és az ahhoz kapcsolódó kiegészítő tevékenységek végzése során.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározottak teljesítése érdekében a  forgalomba helyezők kötelesek a  visszamaradt,
visszanyert és tartályban tárolt F-ÜHG közeget, a tartályt, valamint az előre töltött készülékeket visszagyűjteni, vagy
harmadik, arra megfelelő képesítéssel rendelkező vállalkozás által a visszagyűjtést biztosítani.
15. Üzemeltetői felelősség 21. § (1) A  HR és MR szektorban az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerint F-ÜHG-t, valamint
az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet szerint ORLA-t tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazások
üzemeltetői kötelesek:
a) megtenni minden, a  polgári jog szerinti elvárható magatartás követelményeinek megfelelő óvintézkedést
a véletlen és szándékos szivárgás megelőzése érdekében,
b) megtenni minden műszakilag és gazdaságilag megvalósítható intézkedést a  szivárgás minimálisra
csökkentése érdekében,
c) a szivárgás kijavítását követően legfeljebb egy hónapon belül gondoskodni a  berendezés javítása
sikerességének ellenőrzéséről megfelelő képesítéssel rendelkező vállalkozás igénybevételével,
d) gondoskodni az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4.  cikkében foglaltaknak megfelelően
a  szivárgásvizsgálat elvégzéséről, elvégeztetéséről, és ehhez kapcsolódóan annak 6.  cikkében, az  1005/2009/EK
parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikkében, valamint e rendelet 17. §-a és 19. §-a szerinti nyilvántartási kötelezettség
teljesítéséről,
e) gondoskodni az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikke és az 1005/2009/EK parlamenti
és tanácsi rendelet 23.  cikke szerinti szivárgásészlelő rendszerek telepítéséről, üzemeltetéséről és azok
ellenőrzéséről, felülvizsgálatáról,
f ) gondoskodni arról, hogy az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 8.  cikk (1) és
(3)  bekezdésében és az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben rögzített berendezések esetében
a  visszanyerést csak az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben és a  jelen rendeletben
meghatározott megfelelő képesített vállalkozás végezze,
g) gondoskodni a  tulajdonát képező tartályban, készülékben tárolt F-ÜHG közeg felelős kezeléséről,
ártalmatlanításáról,
h) gondoskodni a  kötelező adminisztratív feladatok elvégzéséről, amelyet a  tényadatoknak az  adatbázisban
való feltöltésével kell teljesíteni.
(2) Az üzemeltetővel szemben az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben, az 1005/2009/EK parlamenti
és tanácsi rendeletben és az e rendeletben rögzített kötelezettségeinek megszegéséért, elmulasztásáért, nem vagy
nem megfelelő teljesítéséért a 23–25. §-ban meghatározott szankciók alkalmazásának van helye.
(3) Az üzemeltető az e rendeletben meghatározott és más jogszabályokban szabályozott módon büntetőjogi, polgári
jogi és közigazgatási jogi felelősséggel tartozik tevékenységéért.
(4) Ha az  üzemeltető kétséget kizáróan nem megállapítható, a  felelősség – az  ellenkező bizonyításáig – annak
a  létesítménynek vagy berendezésnek a  mindenkori tulajdonosát és birtokosát (használóját) terheli
egyetemlegesen.
(5) A  tulajdonos mentesül az  egyetemleges felelősség alól, ha megnevezi a  létesítmény vagy berendezés tényleges
üzemeltetőjét, és kétséget kizáróan bizonyítja, hogy a felelősség nem őt terheli.
16. F-ÜHG forgalmazói és telepítői felelősség 22. § (1) Minden olyan forgalomba hozatalra jogosult vállalkozás, amely természetes vagy jogi személy végfelhasználó
számára kereskedelmi célból értékesít nem hermetikusan zárt, hűtőköri szerelést igénylő, F-ÜHG-val előtöltött vagy
azzal üzemelő HR szektorba tartozó terméket vagy berendezést, valamint az  MR szektorba tartozó hűtőegységet,
köteles a  végfelhasználótól olyan eredeti, cégjegyzésszerűen kiállított tanúsítvány bemutatását kérni, amely
hitelesen igazolja, hogy a tanúsítványt kiállító képesített vállalkozás vállal felelősséget a berendezések telepítésére.
A tanúsítványt a végfelhasználó is köteles aláírásával ellátni.
(2) A  tanúsítvány kiállításával egyidejűleg a  végfelhasználó köteles az  adatbázisban regisztrációs kötelezettségének
eleget tenni és az adatbázisban legalább a következő adatokat feltüntetni:
a) természetes személy végfelhasználó esetében az  Éhvt. 10/G.  § (2)  bekezdés a)  pont aa)–ac)  alpontjában,
jogi személy végfelhasználó esetében az  Éhvt. 10/G.  § (2)  bekezdés a  b)  pont ba), bc) és bd)  alpontjában
meghatározott adatok,
b) a  telepítés pontos helyszíne (irányítószám, helységnév, közterület megnevezése, házszám és emelet,
ajtószám feltüntetése),
c) MR szektor esetén az alvázszám és forgalmi rendszám,
d) a tanúsítványt kiállító képesített vállalkozás megnevezése és székhelye.
(3) A végfelhasználó köteles a tanúsítványt az értékesítéskor a forgalomba hozatalra jogosult vállalkozás számára egy
eredeti példányban átadni és igazolni, hogy az adatbázisban való regisztrációja megtörtént.
(4) A  forgalmazó az  értékesítéskor köteles a  regisztrált végfelhasználó adatlapján tanúsítani, hogy az  értékesítés
megtörtént és az  adatbázisba feltölteni az  értékesített termék vagy berendezés megnevezését, típusszámát,
azonosítóját, a  berendezésben megtalálható F-ÜHG típusát, tömegét kg-ban, és széndioxid egyenértékben
kifejezve, és fajtáját, ipari megnevezését, annak hiányában kémiai nevét.
(5) A telepítést követően a tanúsítványt kiállító képesített vállalkozás köteles a regisztrált végfelhasználó adatbázisban
szereplő adatlapján tanúsítani, hogy a  telepítés az  adatlapon rögzített termékre nézve a  telepítés helyén
megtörtént.
(6) Az e §-ban előírt kötelezettségek megszegése esetén a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
17. Klímavédelmi bírság, jogkövetkezmények 23. § (1) Az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet és
e  rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén – kivéve a  25.  §-ban foglalt esetekben – a  Hatóság az  ebben
az alcímben és az 1. mellékletben meghatározott mértékű bírságokat szabja ki.
(2) Ismételt jogsértés – ugyanazon vagy más jogsértés elkövetése – esetén a  bírság összege az  1.  mellékletben és
a  24–25.  §-ban meghatározott fix mértékű bírság mértékének 150%-a, minimum bírságtétel esetén a  minimum
bírság mértékének 150%-ának megfelelő bírságot kell legalább kiszabni.
24. § (1) Ha a  gyártó vagy importőr a  tárgyévre érvényesen forgalomba hozható fluorozott szénhidrogén-mennyiségre
vonatkozó, az  Európai Bizottság által kiosztott forgalomba hozatali kvóta nélkül vagy az  adott kvótamennyiséget
túllépve szándékozik az  ország területére behozni fluorozott szénhidrogént, úgy az  illetékes alsó fokú vámszerv
megtagadja a  fluorozott szénhidrogének vagy az  azokat tartalmazó berendezések, termékek országba való
beléptetését, és a  Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendeletben meghatározottak
szerint a behozatali irányú vámeljárást – különösen a szabad forgalomba bocsátást – visszautasítja.
(2) Ha a vállalkozás, üzemeltető vagy a tulajdonos anélkül kezdi meg tevékenységét a klímagázt tartalmazó vagy azzal
működtetett alkalmazásokkal, hogy az  adatbázisba való regisztrációs kötelezettségének határidőben eleget tett
volna, úgy a Hatóság az érintett vállalkozást, üzemeltetőt vagy tulajdonost a jogszabálysértés megállapítása mellett
100 000 Ft összegű klímavédelmi bírság megfizetésére kötelezi.
(3) Ha a vállalkozás, üzemeltető vagy tulajdonos az éves felügyeleti díjfizetési kötelezettségének határidőben nem tesz
eleget és kötelezettségét a Hatóság külön erre irányuló felhívását követő 8 munkanapon belül sem teljesíti – az eset
összes körülményének mérlegelése mellett – a  Hatóság 40 000 forinttól 500 000 forintig terjedő klímavédelmi
bírságot szab ki.
(4) Ha a  vállalkozás, üzemeltető vagy tulajdonos az  e  rendeletben, az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi
rendeletben, valamint az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott, az adatbázisba történő
adatszolgáltatási, nyilvántartási kötelezettségének nem tesz eleget, úgy a Hatóság – az eset összes körülményének
mérlegelése mellett – 10 000 forinttól 500 000 forintig terjedő klímavédelmi bírságot szab ki.
(5) A  Hatóság a  vállalkozással, üzemeltetővel vagy tulajdonossal szemben a  23–25.  §-ban szabályozott szankciók
alkalmazásáról az  Európai Bizottság felé minden negyedévet követő hónap 15. napjáig jelentést küld
a kvótakiosztásra tekintettel.
18. Egyéb eljárási szabályok 25. § (1) A  klímagázt tartalmazó tűzoltó-technikai termékek, valamint a  klímagázt tartalmazó beépített tűzvédelmi
rendszerek és tűzoltó készülékek címkézésére, forgalomba hozatalára, valamint a  telepítésére, karbantartására,
szervizelésére, szivárgásellenőrzésére és szivárgásvizsgálatára vonatkozó, 517/2014/EU európai parlamenti és
tanácsi rendeletben, az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben és jelen rendeletben foglalt szabályozások
megsértése esetén az illetékes katasztrófavédelmi kirendeltség és a BM OKF jár el.
(2) A közlekedési hatóság jár el az MR szektorban a gépjármű-szervizek megfelelő képesítésének helyszíni ellenőrzése
és a  hűtőkamionok- és pótkocsik műszaki vizsgáztatása alkalmával a  kötelező szivárgásvizsgálat, címkézés és
regisztráció ellenőrzése kapcsán észlelt jogszabálysértés esetén.
(3) Az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben és az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben
foglalt, a  klímagázokra vonatkozó kötelezettségekkel kapcsolatos jogszabálysértés esetén a  honvédségi
alkalmazások tekintetében országos illetékességgel első fokon a  HM HH vezetője, másodfokon a  honvédelemért
felelős miniszter jár el.
(4) A  hatóságok a  jogszabálysértés tényéről, valamint az  esetlegesen alkalmazott szankciókról a  jogszabálysértés
észlelésétől, illetve az  alkalmazott szankció jogerőre emelkedését követő 8 munkanapon belül tájékoztatják
a Hatóságot.
19. F-ÜHG-val kapcsolatos tevékenységek 26. § (1) Természetes személy az  alábbi, F-ÜHG-t tartalmazó termékek és azzal üzemelő berendezések esetében kizárólag
az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 10.  cikk (4) és (7)  bekezdése szerinti képesítéssel,
a  4.  melléklet szerinti képesítésének megfelelő kategóriájú képesített vállalkozás alkalmazottjaként végezheti
az alábbi feladatokat:
a) a HR szektor berendezéseinek és az  MR szektor hűtőegységeinek telepítése, beüzemelése, szervizelése,
karbantartása, javítása vagy használaton kívül helyezése,
b) a HR szektor berendezéseinek és az MR szektor hűtőegységeinek szivárgásvizsgálata,
c) az F-ÜHG visszanyerése,
ca) a HR szektor berendezései tekintetében,
cb) az MR szektor hűtőegységei tekintetében és,
cc) bármilyen, F-ÜHG környezetbe jutását okozó egyéb tevékenység, F-ÜHG közeg kezelése, tisztítása,
átfejtése, regenerálás, ártalmatlanítása esetén.
 (2) A  képesített vállalkozás az  (1)  bekezdés a)–c)  pontjaiban meghatározott, F-ÜHG-t tartalmazó berendezések
telepítését, beüzemelését, szervizelését, szivárgásvizsgálatát, karbantartását, javítását vagy használaton kívül
helyezését kizárólag az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 10.  cikk (6) és (7)  bekezdése szerinti
képesítéssel és az (1) szerinti képesítéssel rendelkező alkalmazott személlyel végezteti.
(3) Természetes személy az  MR szektorban a  gépjárművek légkondicionáló berendezéseiből származó F-ÜHG
visszanyerését csak a 4. melléklet szerinti V. kategóriás személyzet képesítés birtokában végezheti.
20. A klímagázzal kapcsolatos képzés és képesítés követelményrendszere
27. § (1) Az e rendelet szerinti, a klímagázt tartalmazó vagy azzal működtetett alkalmazásokkal kapcsolatos tevékenységek
végzéséhez szükséges képzési, képesítési és vizsgáztatási feladatokat a Hatóság látja el.
(2) A HR és az MR szektorban, valamint a szerves Rankine-ciklus alkalmazások esetében a szakmai képzési és képesítési,
valamint vizsgáztatási követelményrendszert az  Éhvt. alapján kiadott rendeletében az  energiapolitikáért felelős
miniszter határozza meg, különös tekintettel az alábbiakra:
a) a 303/2008/EK bizottsági rendelet 10. és 11.  cikkére a  HR szektorban tevékenykedő a  4.  melléklet szerinti
I., II., III. és IV. kategóriás képesített személyzetre és a 4. melléklet szerinti HR-I és HR-II kategóriás vállalkozásra
vonatkozóan;
b) a 307/2008/EK bizottsági rendelet 3.  cikkére a  MR szektorban tevékenykedő a  4.  melléklet szerinti V., VI. és
VII. kategóriás személyzetre és a 4. melléklet szerinti MR-I és MR-II kategóriás vállalkozásra vonatkozóan;
c) a 305/2008/EK bizottsági rendelet 5. és 6. cikkére;
d) a 306/2008/EK bizottsági rendelet 4. és 5. cikkére.
(3) A  klímagázt tartalmazó tűzoltó-technikai termékek, valamint a  klímagázt tartalmazó beépített tűzvédelmi
rendszerek és tűzoltó készülékek vonatkozásában a  szakmai képzési és képesítési, valamint vizsgáztatási
követelményrendszert a BM OKF határozza meg, különös tekintettel az alábbiakra:
a) ellátja a 304/2008/EK bizottsági rendelet 10. és 11. cikk szerinti képesítő testület feladatait,
b) kijelöli a tűzvédelmi szakvizsgára kötelezett foglalkozási ágakról, munkakörökről, a tűzvédelmi szakvizsgával
összefüggő oktatásszervezésről és a  tűzvédelmi szakvizsga részletes szabályairól szóló BM rendelet szerinti
tűzvédelmi szakvizsgára felkészítő szervezetek közül kérelemre a  304/2008/EK bizottsági rendelet 11.  cikke
szerinti vizsgáztató testületeket, és a  szakvizsga bizottságba a  11.  cikk (4)  bekezdésnek megfelelő tagot
delegál,
c) a 304/2008/EK bizottsági rendelet 8. cikk szerinti tanúsítványok kiadásáról, illetve visszavonásáról dönt.
 (4) A személyzetképesítések 5 évig érvényesek, a megszerzett képesítések újraérvényesítési feltételeit megújító képzési
vagy kreditpontos továbbképzési és újraminősítési rendszerben kell meghatározni.
 (5) A  vállalkozások képesítési rendszerénél jogi, technológia, minőségügyi, eszköz és alkalmazotti előírásokat kell
meghatározni, a képesített vállalkozás köteles a kritériumoknak napra készen, folyamatosan megfelelni.
 (6) Ha a  vállalkozás az  Európai Unió más tagállamában telepedett le és Magyarország területén kíván F-ÜHG-kal
kapcsolatos tevékenységet folytatni, úgy a vállalkozás köteles a más tagállamban kiadott képesítés hiteles fordítását
a Hatóság számára a  tevékenység megkezdését megelőzően benyújtani és a Hatóság adatbázisában regisztrációs
kötelezettségének eleget tenni.
21. ORLA-t tartalmazó alkalmazásokra vonatkozó egyéb rendelkezések 28. § (1) ORLA-ra, ORLA-t tartalmazó vagy azzal működő alkalmazásokra, ezen alkalmazások üzemeltetőire, valamint
az  ORLA-val kapcsolatos tevékenységet végző képesített vállalkozásokra az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi
rendeletben meghatározott rendelkezéseket az e rendeletben meghatározottakkal együtt kell alkalmazni.
(2) ORLA, ORLA-t tartalmazó, valamint ilyen gázokkal működtetett termékek és berendezések – az  1005/2009/EK
parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott kivételekkel – nem hozhatók kereskedelmi forgalomba.
(3) Az ORLA közeg klímavédelmi szempontból történő biztonságos visszanyerése és kezelése során a 3. mellékletben
foglaltak szerint kell eljárni.
(4) Az ORLA-val üzemelő, legalább 3 kg töltetű, a HR és MR szektorba tartozó alkalmazások üzemeltetői, tulajdonosai
kötelesek az  5.  §-ban meghatározottak szerint regisztrációs kötelezettségüknek eleget tenni és az  alkalmazásokat
az adatbázisba bejelenteni.
(5) Az  ORLA-val üzemelő, legalább 3 kg töltetű, a  HR szektorba tartozó már telepített és üzemelő alkalmazások,
valamint az  üzemen kívül helyezett termékek és berendezések címkézése a  7.  § (4)  bekezdés b)  pontjában
meghatározottak szerint történik.
(6) Az  üzemeltető és tulajdonos az  (5)  bekezdés szerinti alkalmazások kötelező szivárgásvizsgálatának a  17.  §-ban
foglaltak szerint köteles eleget tenni.
(7) Az  ORLA-val üzemelő, legalább 3 kg töltetű, a  HR szektorba tartozó már telepített és üzemelő alkalmazások
szivárgásvizsgálatát kizárólag a 4. melléklet HR-I. kategóriás képesítéssel rendelkező természetes személy végezheti
képesített vállalkozás alkalmazottjaként.
(8) ORLA kezelését, az  ORLA-t tartalmazó telepített hűtő-, légkondicionáló- és hőszivattyú berendezés, valamint
tűzoltó-technikai termékek, és ilyen gázt tartalmazó beépített tűzvédelmi rendszerek és tűzoltó készülékek töltete
környezetbe jutását okozó tevékenységet, karbantartást, lefejtést csak a  26.  § (1)  bekezdésében foglaltak szerint,
a  27.  §, valamint a  4.  melléklet szerint képesített természetes személy végezheti azonos kategóriájú képesített
vállalkozás alkalmazottjaként.
(9) ORLA visszanyerését, ártalmatlanításra történő elszállítását csak a 18. § (1)–(3) bekezdésében foglaltak figyelembe
vételével a  4.  melléklet szerinti képesítéssel rendelkező természetes személy végezhet képesített vállalkozás
alkalmazottjaként a 3. melléklet szerinti technológia figyelembe vételével.
(10) Az  üzemeltetők és tulajdonosok ORLA adatszolgáltatási és jelentéstételi kötelezettségeiket a  19.  § (2)  bekezdése,
a  képesített vállalkozások a  19.  § (3)–(5)  bekezdése, valamint az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben
meghatározottak szerint kötelesek teljesíteni.
(11) Magyarország területén az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott ORLA-val
kapcsolatos tevékenység kizárólag a  fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatos tevékenységek
végzésével kapcsolatban az  517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 10.  cikke szerint kötelezően,
az  e  rendeletben és az  Éhvt. végrehajtására kiadott miniszteri rendeletben meghatározott képesítési feltételek és
követelményrendszer teljesítésével végezhető.
(12) Az e §-ban, valamint az 1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben előírt kötelezettségek megszegése esetén
a 23–25. §-ban meghatározottak alkalmazandóak.
(13) Az 1005/2009/EK rendelet 26. cikk (1) bekezdés b) és c) pontjában található tagállami jelentéstételi kötelezettségért
a  környezetvédelemért felelős miniszter felel a  honvédelemért felelős miniszter, a  BM OKF és a  Nemzeti Adó- és
Vámhivatal közreműködésével, és jelentését feltölti a Hatóság adatbázisába.
(14) Az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott, az  ORLA gyártói és importőrei számára
az Európai Bizottság által kiadott engedélyt a gyártó és az importőr köteles a szállítást megelőző nyolc napon belül
az illetékes alsó fokú vámszervnek és a Hatóságnak megküldeni és tájékoztatni a szállítás időpontjáról.
22. Záró rendelkezések 29. § (1) E rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
 (2) A 23–25. § és az 1. melléklet a kihirdetést követő 16. napon lép hatályba.
30. § (1) Az  5.  § (1)  bekezdésében meghatározott adatbázis teljes körű létrehozása és az  517/2014/EU európai parlamenti
és tanácsi rendeletnek megfelelően történő működtetése érdekében mindazon érintett, már működő üzemeltető
és tulajdonos vállalkozások, akik szivárgásvizsgálatra kötelezett klímagáz töltetű alkalmazással rendelkeznek és
e rendelet hatálybalépését megelőzően még nem regisztráltak az adatbázisban, azok az e rendelet hatálybalépését
követően, de legkésőbb 2015. április 30. napjáig teljesítik regisztrációs kötelezettségüket.
(2) Mindazon vállalkozások, üzemeltetők és tulajdonosok, akik az  ózonréteget lebontó anyagokkal és egyes
fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatos tevékenységekről szóló 310/2008. (XII. 20.) Korm. rendelet 4. §-a
szerint kijelölt Országos Monitoring és Képesítő Testület (a  továbbiakban: OMKT) által üzemeltetett adatbázisba
regisztrációs és díjfizetési kötelezettségüknek eleget tettek, és a  regisztrációs kötelezettség hatálya alá tartozó
alkalmazások, létesítmények regisztrációja már megtörtént, úgy további kötelezettségük a  regisztrációval
kapcsolatban nem keletkezik, a jogfolytonosság biztosított.
(3) Az egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló, 2006. május 17-i 842/2006/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet és az  1005/2009/EK parlamenti és tanácsi rendelet szerint a  vállalkozások számára előírt jelentéstételi
kötelezettséget a  2014. évre vonatkozóan a  842/2006/EK rendeletben előírtak, illetve az  OMKT rendszerében
meghatározottak szerint kell teljesíteni a Bizottság és a Hatóság részére.
31. § (1) 2015. március 1. napjáig az  e  rendeletben meghatározott, a  Hatóság feladatkörébe tartozó hatósági feladatokat
elsőfokon az  illetékes környezetvédelmi és természetvédelmi felügyelőségek, másodfokon az  energiapolitikáért
felelős miniszter látja el.
(2) Legkésőbb az  e  rendelet hatálybalépését követő 10. napon az  ózonréteget lebontó anyagokkal és egyes
fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatos tevékenységekről szóló 310/2008. (XII. 20.) Korm. rendelet
4.  §-a szerint kijelölt OMKT által birtokolt adatokat, adatbázist, dokumentumokat, szerződéseket, valamint
a  Földművelésügyi Minisztérium Országos Környezetvédelmi Információs Rendszerében rendelkezésre álló,
a klímagázokkal kapcsolatban rendelkezésre álló valamennyi adatot át kell adni a klímavédelmi hatósági feladatok
ellátására felállítandó Nemzeti Klímavédelmi Hatóság irányítását ellátó energiapolitikáért felelős miniszter részére.
E kötelezettség az energiapolitikáért felelős miniszter felhívása esetén a HLH Monitoring Nonprofit Kft.-t is terheli.
(3) A Hatóság általános jogutód
a) a  környezetvédelmi és természetvédelmi felügyelőség hatás- és feladatkörébe tartozó, a  fluortartalmú
üvegházhatású gázokkal kapcsolatos valamennyi tevékenység hatósági ellenőrzési és felügyeleti, valamint
az ezzel kapcsolatos bírság kiszabására irányuló feladatok ellátásában,
b) a  fogyasztóvédelmi hatóság hatás- és feladatkörébe tartozó, a  fluortartalmú üvegházhatású gázokra
vonatkozó címkézési és forgalomba hozatali rendelkezések hatósági ellenőrzési és felügyeleti, valamint
az ezzel kapcsolatos bírság kiszabására irányuló feladatok ellátásában,
c) az  országos monitoring és képesítő testület által a  fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatban
ellátott adatbázis és monitoring-rendszer kezelési és üzemeltetési, képesítési és vizsgáztató, valamint
ellenőrzési feladatokban,
d) az  Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség által a  fluortartalmú üvegházhatású
gázokkal kapcsolatban ellátott képesítési és vizsgáztató feladatokban,
e) a  Magyar Elektrotechnikai Egyesület által a  fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatban ellátott
képesítési és vizsgáztató feladatokban.
32. § (1) Az egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló, 2006. május 17-i 842/2006/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet végrehajtására kiadott, a  képesítési és képzési programokra vonatkozó minimumkövetelményeket
megállapító közösségi jogi normák alapján kiadott képesítési és képzési igazolások azok érvényességi idejének
lejárati dátumáig továbbra is érvényesek.
(2) A  4.  melléklet szerinti és már kiadott VI. kategóriás járműklíma képesítések azok érvényességi idejének lejárati
dátumáig továbbra is érvényesek, de 2015. december 31-ét követően nem jogosítanak az  517/2014/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet szerinti szivárgásvizsgálatra, ez csak külön kiegészítő képesítés alapján végezhető.
(3) Mindazon képesített természetes személyek, akik a  képesítést 2015. december 31. napjáig megszerzik, a  részükre
kiadott képesítési igazolások az  érvényességi idő lejárati dátumáig érvényesek. A  képesített vállalkozások
képesítései hatályvesztés nélkül érvényesek.
(4) Magyarország területén 2016. január 1. napjával – a  (3)  bekezdésben foglaltak figyelembe vételével – kizárólag
a  Hatóság által működtetett hatósági képesítési rendszer keretében megszerzett képesítési és képzési igazolások
birtokában lehet fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatos tevékenységeket végezni, kivéve az  Európai
Unió más tagállamában kiállított képesítési igazolásokat, amelyet az  adott tagállam az  517/2014/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet 10. cikkében megfogalmazottakkal összhangban bocsátott ki.
(5) Az  e  rendeletben meghatározottak szerint klímagáz nyilvántartás vezetésére kötelezett regisztrált és képesített
vállalkozások a  2015. évi klímagáz közeg felhasználásaikról éves, összesített jelentést nyújtanak be az  adatbázis
útján 2016. március 31-ig a Hatóság számára, de 2015. augusztus 1-től kötelesek az adatbázis használatára klímagáz
nyilvántartásuk vezetése tekintetében.
33. § E rendelet a következő uniós jogi aktusok végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg:
a) az Európai Parlament és a  Tanács 517/2014/EU rendelete a  fluortartalmú üvegházhatású gázokról és
a 842/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről,
b) a Bizottság 1494/2007/EK rendelete (2007. december 17.) az  Európai Parlament és Tanács 842/2006/EK
rendelete alapján az  egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek és berendezések
címkéinek formáiról és a különleges címkézési követelmények megállapításáról,
c) a Bizottság 303/2008/EK rendelete (2008. április 2.) az  Európai Parlament és Tanács 842/2006/EK rendelete
alapján az  egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó helyhez kötött hűtő-, légkondicionáló
és hőszivattyú berendezések tekintetében a  vállalatok és a  személyzet képesítésére vonatkozó
minimumkövetelmények és kölcsönös elismerési feltételek meghatározásáról,
d) a Bizottság 304/2008/EK rendelete (2008. április 2.) az  Európai Parlament és Tanács 842/2006/EK
rendelete alapján az  egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, beépített tűzvédelmi
rendszerek és tűzoltó készülékek tekintetében a  vállalatok és a  szakemberek képesítésére vonatkozó
minimumkövetelmények és kölcsönös elismerési feltételek meghatározásáról,
e) a Bizottság 305/2008/EK rendelete (2008. április 2.) az  Európai Parlament és Tanács 842/2006/EK rendelete
alapján egyes fluortartalmú üvegházhatású gázok nagyfeszültségű kapcsoló-berendezésekből való
visszanyerését végző szakemberek képesítésére vonatkozó minimumkövetelmények és kölcsönös elismerési
feltételek meghatározásáról,
f ) a Bizottság 306/2008/EK rendelete (2008. április 2.) az  Európai Parlament és Tanács 842/2006/EK rendelete
alapján egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokból előállított oldószerek különféle berendezésekből való
visszanyerését végző szakemberek képesítésére vonatkozó minimumkövetelmények és kölcsönös elismerési
feltételek meghatározásáról,
g) a Bizottság 307/2008/EK rendelete (2008. április 2.) az  Európai Parlament és Tanács 842/2006/EK rendelete
alapján a  gépjárművekbe szerelt, egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó légkondicionáló
rendszerek tekintetében a szakemberek részére szervezett képzési programok minimumkövetelményeinek és
a képzési igazolások kölcsönös elismerési feltételeinek meghatározásáról,
h) a Bizottság 1516/2007/EK rendelete (2007. december 19.) az  Európai Parlament és a  Tanács 842/2006/EK
rendelete alapján az egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó helyhez kötött hűtő-, légkondicionáló
és hőszivattyú-berendezések általános szivárgásellenőrzési követelményeinek megállapításáról,
i) a Bizottság 1497/2007/EK rendelete (2007. december 18.) az  Európai Parlament és a  Tanács 842/2006/EK
rendelete alapján az  egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó helyhez kötött tűzvédelmi
rendszerek általános szivárgásellenőrzési követelményeinek megállapításáról,
j) az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, 2009. szeptember 16-i 1005/2009/EK európai parlamenti és tanácsi
rendelet.
34. § Hatályát veszti az  ózonréteget lebontó anyagokkal és egyes fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatos
tevékenységekről szóló 310/2008. (XII. 20.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1681/2018. (XII. 15.) Korm. határozata a Magyarország 2018. központi költségvetéséről szóló 2017. C. törvény alapján a XVII. Innovációs és Technológiai Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 65. Munkaerőpiaci és képzési feladatok alcím, 1. Szakképzési Centrumok által ellátott felnőtt oktatási tevékenység finanszírozása jogcímcsoport előirányzat túllépésének jóváhagyásáról.
A Kormány a  Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a továbbiakban: Kvtv.)
17.  §-a, valamint 4.  melléklet 2.  pontja alapján jóváhagyja a Kvtv. 1.  melléklet XVII. Innovációs és Technológiai
Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 65. Munkaerőpiaci és képzési feladatok alcím,
1. Szakképzési Centrumok által ellátott felnőtt oktatási tevékenység finanszírozása jogcímcsoport kiadási
előirányzatának legfeljebb 2 902 000 000 forint összeggel történő túllépését.
Felelős: innovációért és technológiáért felelős miniszter
pénzügyminiszter Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
216/2010. (HK 11.) MH ÖHP intézkedése a STANAG 2532 AJOD (1. kiadás) végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 110. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési, szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló
102/2008. (HK 19.) HM utasításban foglaltakra, a STANAG 2532 AJOD (1. kiadás) végrehajtására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság és az alárendeltségébe
tartozó katonai szervezetek személyi állományára.
2. Jelen intézkedésemmel eredeti angol nyelven bevezetem a Honvédelmi Minisztérium Honvéd Vezérkar főnök
helyettesének 27/2010. (HK 7.) HM HVKFH intézkedésében
hatályba léptetett STANAG 2532 AJOD (EDITION 1) –
ALLIED JOINT DOCTRINE FOR THE
DEPLOYMENT OF FORCES - AJP-3.13 címen kiadott NATO egységesítési egyezményt.
3. A dokumentum az erők telepítésének – beleértve az
erők fogadását, állomásoztatását, mozgását és integrációját –
olyan általános irányelveit határozza meg, amelyeket a műveletek tervezésekor és végrehajtásakor alkalmazni kell.
4. Ez az intézkedés a közzététel napján lép hatályba és
visszavonásig hatályos.
Kovács József vezérőrnagy s. k.,
MH összhaderőnemi parancsnok


text:
7/2009. (II. 13.) KE határozata bírák felmentéséről és bírák kinevezéséről.
Az Alkotmány 48. § (2) bekezdése, valamint a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 1997. évi LXVI.
törvény 4. § (1) bekezdése alapján, az Országos Igazságszolgáltatási Tanács előterjesztésére
lemondására tekintettel dr. Havasi Tibort 2009. február 28-ai hatállyal,
dr. Domokos Jenőt 2009. május 1-jei hatállyal,
a felső korhatár elérése miatt dr. Rőth Pálné dr. Csúcs Máriát 2009. december 28-ai
hatállyal,
nyugállományba helyezés iránti kérelmére dr. Bella Máriát és
dr. Kováts Rolandnét 2009. december 31-ei hatállyal
bírói tisztségéből felmentem; dr. Gothárdi Enikőt,
dr. Kardos Dórát,
dr. Molnár Annamáriát és
dr. Szabó Krisztinát 2009. március 1. napjától határo
zatlan időtartamra bíróvá, dr. Gáti Péter Gyulát,
dr. Grőber Krisztiánt,
dr. Hankó Ferencet,
dr. Horváth Gizella Szabinát,
dr. Süvöltős Zsuzsát és
dr. Szappanos Rékát a 2009. március 1. napjától 2012.
február 29. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem. Budapest, 2009. február 6.
Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
101/B/2008. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság az Országos Területrendezési
Tervről szóló 2003. évi XXVI. törvény 11. § (1) bekezdése
alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság Alsónémedi Község Szabályozási Tervéről és Helyi Építési Szabályzatáról szóló
8/2004. (V. 30.) számú rendelete 3. § (1) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában az eljárást megszünteti.
I. 1. Az indítványozó alkotmányellenesnek tartja és megsemmisíteni kéri az Országos Területrendezési Tervről
szóló 2003. évi XXVI. törvény (a továbbiakban: OTrt.)
11. § a) pontját, amely rendelkezés szerint bányatelek-fektetés és bányanyitás akkor engedélyezhető, ha azt az érintett település helyi építési szabályzata és a szabályozási
terve nem zárja ki. Az indítványozó érvelése szerint a támadott rendelkezés „korlátlan felhatalmazást ad az önkormányzatoknak a bányatelek-fektetés és bányanyitás megtiltására a helyi építési szabályzatban.” Az OTrt. kifogásolt rendelkezése a bányászathoz, mint vállalkozáshoz való
jogot közvetve korlátozza, egyben sérti a tulajdonra vonatkozó alkotmányos alapjogot, így az Alkotmány 8. § (2) bekezdését, a 9. § (2) bekezdését, a 10. § (2) bekezdését.
Ugyancsak sérti a támadott törvényi rendelkezés az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdését, mivel az „egyedül a bányászat korlátozására vonatkozó felhatalmazás indokolatlan
negatív diszkriminációt jelent”. Sérül továbbá az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében garantált jogbiztonság követelménye, így a koherencia és a kiszámíthatóság azáltal,
hogy az OTrt. „anyajoga, az épített környezet alakításáról
és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) célmeghatározásával és az ásványi nyersanyagvagyon feltüntetésére vonatkozó kötelezettséggel
szöges ellentétben áll az önkormányzatok – településrendezési tervben történő – kategorikus felhatalmazása a bányanyitás megtiltására”.
2. Az indítványozó a támadott törvényi rendelkezéssel
összefüggésben alkotmányellenesnek tartja és a megsemmisítését kéri Alsónémedi Község Önkormányzata Szabá
lyozási Tervéről és Helyi Építési Szabályzatáról szóló
8/2004. (V. 30.) rendeletének (a továbbiakban: Ör.) 3. §
(1) bekezdését, amely rendelkezés szerint a település területén új bányatelek-fektetés és bányanyitás nem engedélyezhető. Az indítvány értelmezése alapján az Ör. támadott rendelkezése sérti az Alkotmány 42. §-ának rendelkezését, a 44/A. § (1) bekezdés a) pontját és a 44/A. § (2) bekezdésének első mondatát is azzal, hogy „egy alapjog korlátozása tartalmilag, érdemileg még keretjelleggel sem törvényi szinten történik meg”, valamint „a bányatelek
fektetés és bányanyitás sem helyi közügy, nem tárgya az
önkormányzatokat megillető szabályozási autonómiának”.
3. Az Alkotmánybíróság vizsgálata során megállapította, hogy az indítvány benyújtását követően az OTrt. támadott 11. § a) pontját az Országos Területrendezési Tervről
szóló 2003. évi XXVI. törvény módosításáról szóló 2008.
évi L. törvény (a továbbiakban: OTrtm.) 12. §-a módosította. Mivel az új szabály is tartalmazza a kifogásolt rendelkezési részt, és erre tekintettel az Alkotmánybíróság
felhívására az indítványozó továbbra is fenntartotta az alkotmánysértés megállapítására és a megsemmisítésre irányuló indítványát, ezért az Alkotmánybíróság – állandó
gyakorlatának megfelelően (137/B/1991. AB határozat,
ABH 1992, 456, 457.; 882/B/1998. AB határozat, ABH
2002, 861, 862.) – az alkotmányossági vizsgálatot a hatályos rendelkezés tekintetében folytatta le.
Az Alkotmánybíróság eljárása során, az indítvánnyal
összefüggésben, beszerezte Alsónémedi Nagyközség Önkormányzata Polgármesterének véleményét.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokrati
kus jogállam.”
„8. § (2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra
és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem
korlátozhatja.”
„9. § (2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a
vállalkozás jogát és a gazdasági versenyszabadságát.”
„10. § (2) Az állam kizárólagos tulajdonának, valamint
kizárólagos gazdasági tevékenységének körét törvény
határozza meg.”
„42. § A község, város, a főváros és a kerületei, valamint a megye választópolgárainak közösségét megilleti a
helyi önkormányzás joga. A helyi önkormányzás a választópolgárok közösségét érintő helyi közügyek önálló, demokratikus intézése, a helyi közhatalomnak a lakosság
érdekében való gyakorlása.”
„44/A. § (1) A helyi képviselőtestület:
a) önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igaz
gat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható
felül, …”
„44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében
rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb
szintű jogszabállyal.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj; szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni,
születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”
2. Az OTrt. indítvány benyújtásakor hatályos rendelkezése: „11. § A bányászati tevékenységgel kapcsolatban – a
külön jogszabályokban meghatározottakon kívül – a következő előírásokat kell alkalmazni:
a) bányatelek-fektetés és bányanyitás akkor engedélyezhető, ha azt az érintett település helyi építési szabályzata és szabályozási terve nem zárja ki;”
3. Az OTrt. hatályos rendelkezése:
„11. § (1) A bányatelek megállapítás akkor engedélyez
hető, ha összhangban van az érintett település településrendezési tervével és helyi építési szabályzatával.”
4. Az Ör. támadott rendelkezése:
Bányászati tevékenységgel összefüggő általános elő
írások
„3. § (1) A település területén új bányatelek-fektetés és
bányanyitás nem engedélyezhető.” 5. Az Ör. indítvány elbírálásakor hatályos rendelkezése:
Bányászati tevékenységgel összefüggő általános elő
írások
„3. § (1) Bányászati tevékenység kizárólag a Külterületi
szabályozási terven lehatárolt bányaterület övezetben
(Kb) folytatható. Új külszínű bányanyitás kizárólag a Településszerkezeti Terv és a Külterületi Szabályozási terv
módosításával történhet.
(2) A Külterületi Szabályozási terven mezőgazdasági,
erdő, vízgazdálkodási, a közlekedési övezetek közül a tervezett repülőtér területe (KÖi) és a különleges területek
közül a rekreációs (Krek), a temetők (Kt) és a hulladéklerakó (Kh) övezetekbe sorolt területek bányaterület övezetbe nem sorolhatók át.
(3) Tájrendezés csak a bányatelek megállapításakor elkészülő tervek alapján, a helyi építési szabályzatnak és
szabályozási tervnek megfelelően történhet.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróság először az OTrt. támadott 11. §
(1) bekezdésének alkotmányosságát vizsgálta az állami tulajdon, valamint a vállalkozáshoz való jog, mint alkotmá-
nyos alapjog szempontjából. Az indítványozó szerint az a
rendelkezés, amely a bányatelek megállapítást attól függően teszi engedélyezhetővé, ha az érintett település településrendezési tervével és helyi építési szabályzatával az
összhangban van, sérti az Alkotmány 8. § (2) bekezdésében, a 9. § (2) bekezdésében, és a 10. § (2) bekezdésében
írt rendelkezéseket.
1.1. Az Alkotmánybíróság az indítvánnyal összefüggésben elsőként azt vizsgálta, hogy az indítvány tárgya nem
minősül-e „ítélt dolognak.”
Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak
közzétételéről szóló, módosított és egységes szerkezetbe
foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január,
3.; a továbbiakban: Ügyrend) 31. § c) pontja értelmében
„ítélt dolog” címén az eljárás megszüntetésének van helye,
ha az indítvány az Alkotmánybíróság által érdemben már
elbírált jogszabállyal azonos jogszabály (jogszabályi rendelkezés) felülvizsgálatára irányul és az indítványozó az
Alkotmánynak ugyanarra a §-ra, illetőleg alkotmányos elvére (értékére) – ezen belül – azonos alkotmányos összefüggésre hivatkozva kéri az alkotmánysértés megállapítását. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az indítványban felvetett kérdés akkor res iudicata, ha az újabb indítványt ugyanazon jogszabályi rendelkezésre vonatkozóan
azonos okból vagy összefüggésben terjesztik elő.
(1620/B/1991. AB határozat, ABH 1991, 972, 973.) Ha az
új indítványt más okra, más alkotmányossági összefüggésre alapítják, az Alkotmánybíróság az újabb indítvány érdemi vizsgálatába bocsátkozik. [35/1997. (VI. 11.) AB határozat, ABH 1997, 200, 212.; 17/1999. (VI. 11.) AB határozat, ABH 1999, 131, 133.; 5/2002. (II. 22.) AB határozat
ABH 2002, 78, 81.; 37/2004. (X. 15.) AB határozat, ABH
2004, 908, 911.]
Az Alkotmánybíróság az OTrt. – 2008. július 18. napjáig hatályos – 11. § a) pontjának alkotmányossági vizsgálatát a tulajdonhoz való jog szempontjából, az Alkotmány
8. § (2) bekezdése, a 9. § (1) bekezdése, a 10. § (1) és
(2) bekezdése, a 13. § (1) bekezdése, valamint a 70/B. §
(1) bekezdése alapján már elvégezte, és az 555/B/2007.
AB határozatban (a továbbiakban: Abh1.) a megsemmisítésre irányuló indítványt elutasította (ABH 2007, 1006,
1008 – 1009.). Jelen ügyben az indítványozó az OTrt. – az
indítvány benyújtását követően – módosult 11. §-ának rendelkezésére vonatkozó indítványát fenntartotta, amelyben
az Abh1.-ben már elbírált alkotmányossági aggályokon túl
újabbakat is felsorol. Figyelemmel a támadott törvényi
rendelkezés módosulására és az újabb, – vállalkozáshoz
való alapjogot is érintő – alkotmányossági érvekre, az indítvány tárgya nem res iudicata.
Az Alkotmánybíróság megjegyzi, hogy az Abh1.-ben kifejtett, az OTrt. 11. § korábbi a) pontjával összefüggő alkotmányossági okfejtést jelen ügyben is irányadónak tartja.
1.2. Az OTrt. megalkotását és a 2003. július 1-jei hatálybaléptetését indokolta az országos térszerkezeti súlypontok és erővonalak eltolódása, a határmenti térségek
helyzetének átalakulása, és a szuburbanizálódási-agglo
merálódási folyamat felgyorsulása, azaz olyan területi változások, amelyek országos szintű rendezést indokoltak.
Így az OTrt. rögzíti az irányadó országos szintű kereteket a
kiemelt térségek és a megyei területrendezési tervek elkészítéséhez. Az országos terv olyan keretterv, amelynek
előírásai – megfelelő szintű elfogadásukat és pontosításukat követően – döntően az alacsonyabb szintű területrendezési, valamint a településrendezési terveken keresztül
érvényesülnek.
Az OTrt. legalább 5 évente történő felülvizsgálata során
(OTrt. 29. §) a törvény célrendszerének és szerkezetének
változatlanul hagyása mellett az OTrtm. a tartalmi részeket kibővítette és a szabályozást pontosította, különös tekintettel a felülvizsgálati idő alatt született 106/2007.
(XII. 20.) AB határozatra (a továbbiakban: Abh2.). Az
Abh2. alkotmányos követelményként fogalmazta meg [az
OTrt. megsemmisített 22. § (2) bekezdés h) és j) pontjai
okán], hogy „amennyiben az állam egy jogszabályban már
biztosította a környezetvédelem magasabb védelmi szintjét, akkor attól csak elkerülhetetlen esetben, más alapjog
vagy alkotmányos érték érvényesülése érdekében léphet
vissza”.
1.3. Az OTrt. támadott előírása a bányászati tevékenység és a településrendezési terv előírásainak összehangolását biztosítja, azonban az alkalmazott megoldás az indítványozó szerint sérti az állam kizárólagos tulajdonával
összefüggő bányászati monopóliumot.
Az Alkotmány 10. § (2) bekezdése szerint „az állam kizárólagos tulajdonának, valamint kizárólagos gazdasági
tevékenységének körét törvény határozza meg”. Ez a szabály azt jelenti, hogy maga az alaptörvény korlátozza az
Alkotmány 9. § (1) bekezdésében, illetőleg a (2) bekezdésében foglalt rendelkezések érvényesülését (azaz a tulajdonjog alanyainak egyenjogúságát és a gazdasági verseny
szabadságát), amikor bizonyos körben alkotmányos lehetőséget teremt arra nézve, hogy az állam tulajdonosként,
vagy bizonyos gazdasági tevékenységre jogosultként előnyösebb helyzetbe kerülhessen, mint más tulajdonos, illetőleg a gazdasági élet más résztvevője. Jelen esetben az állam bányászati monopóliumával összefüggésben, a Polgári Törvénykönyről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 172. § a) pontja szerint – ha a törvény eltérően
nem rendelkezik – kizárólag az állam tulajdonában vannak
a föld méhének kincsei, melyek a Ptk. 173. § (1) bekezdés
a) pontja alapján forgalomképtelenek. A kizárólag állami
tulajdonban álló dolgok birtokát, használatát, hasznai szedésének jogát az állam – törvényben szabályozott módon –
másnak átengedheti. A föld méhének kincseire vonatkozóan elsősorban a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény (a továbbiakban: Btv.) rendelkezik, ami a bányászati
tevékenységet olyan állami monopol tevékenységnek minősíti, amelynek időleges gyakorlása koncessziós szerződéssel másnak átengedhető. Ennek alapvető szabályait a
koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény (a továbbiakban: Koncesszió) tartalmazza. E lehetőség mellett, koncessziós szerződés megkötése nélkül, a törvényben kapott
felhatalmazás (Btv. 4. §), vagy hatósági engedély alapján
(Btv. 5. §) végezhető bányászati tevékenység. A kitermelt
ásványi nyersanyag a bányászati tevékenység gyakorlására jogosult természetes vagy jogi személy tulajdonába
megy át, egyúttal a kitermelt ásványi nyersanyag mennyiség után az államot megillető részesedést a bányajáradék
intézménye biztosítja (Btv. 20. §).
A bányászati monopóliumhoz kapcsolódóan – az indítványozó szerint sérelmet szenvedett Alkotmány 10. §
(2) bekezdésére figyelemmel – a kizárólagos állami tulajdon hatékony működtetésére vonatkozóan az Alkotmánybíróság következetes álláspontja, hogy „az állami monopólium körébe vont tevékenység nem része a piaci szférának. Az állam az Alkotmány 10. § (2) bekezdése alapján
viszonylag széleskörű döntési szabadsággal rendelkezik a
tekintetben, hogy mit nyilvánít az állam kizárólagos gazdasági tevékenysége körébe tartozónak. Egy-egy konkrét
tevékenységi kör megítélése tekintetében a hozott döntés
elbírálása nem alkotmányjogi probléma. Diszkrecionális
joga van az államnak a tekintetben: a monopoljogot milyen feltételekkel gyakorolja, illetőleg milyen feltételek
mellett engedi át. A monopoltevékenység nem lévén része
a versenyszférának, sem az nem alkotmányellenes, ha a
monopoljog gyakorlásának egyes részletszabályai eltérnek a versenyszféra szabályaitól, sem pedig az, ha bizonyos tevékenységi fajtákra nézve mások a koncessziós pályázat (és szerződés) feltételei, mint más tevékenységi fajtákra. A diszkrecionális jogkör gyakorlásának is megvannak azonban az alkotmányos korlátai: így pl. sem a jogi
szabályozás, sem a koncessziós pályázat nem tartalmazhat
az Alkotmány 70/A. §-val ellentétes diszkriminatív elemeket”. [1814/B/1991. AB határozat, ABH 1994, 514, 515,
516.]
Az Alkotmánybíróság a kifejtettek alapján megállapítja, hogy az OTrt. támadott rendelkezése nem ütközik az
Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésébe, valamint nem sérti az
Alkotmány 10. § (2) bekezdését sem. Ezért az Alkotmánybíróság az OTrt. 11. § (1) bekezdés rendelkezése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt e tekintetben is elutasította.
1.4. Az indítványozó álláspontja szerint „a bányatelek-fektetés, bányanyitás megtiltására adott felhatalmazás,
illetőleg az ebből eredő tilalom ellentétes a gazdasági verseny szabadságának támogatásával, az Alkotmány 9. §
(2) bekezdésében deklarált gazdaságpolitikai államcéllal”,
közvetve korlátozza a vállalkozáshoz való jogot, egyben
az Alkotmány 8. § (2) bekezdése szerinti alapvető jog lényeges tartalma korlátozási tilalmát is sérti.
Az Alkotmánybíróság számos alkalommal foglalkozott
az alapjogok korlátozhatóságának kérdésével és ennek során értelmezte az Alkotmány 8. § (2) bekezdését, mely szerint a Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg,
alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja. Az alapjogi korlátozás vizsgálata során vizsgálati
szempontként a korlátozás elkerülhetetlensége, szüksé
gessége és arányossága minősíti azt alkotmányossá vagy
alkotmányellenessé. „Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint valamely alapjog lényeges tartalmát az a
korlátozás sérti, amely – valamely más alapvető jog vagy
alkotmányos cél érdekében – nem elkerülhetetlenül szükséges, továbbá, ha szükséges is, a korlátozás által okozott
jogsérelem az elérni kívánt célhoz képest aránytalan.”
[6/1998. (III. 1.) AB határozat, ABH 1998, 91, 98.]
Az Alkotmány szerint: „A Magyar Köztársaság elismeri
és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny
szabadságát”. Ez az elismerés és támogatás azt jelenti,
hogy az Alkotmány XII. fejezetében részletezett alapvető
jogokat a versenyszabadság érdekében az állami és önkormányzati szerveknek kötelességük érvényesíteni és védelmezni. Az AB gyakorlata értelmében a „gazdasági verseny
szabadsága” nem alapjog, hanem a piacgazdaság olyan
feltétele, amelynek meglétét és működését biztosítani az
Alkotmány 9. § (2) bekezdése értelmében az államnak is
feladata, s amelynek – a piacgazdasághoz hasonlóan – külön alkotmányos mércéje nincs. „Az Alkotmány 8. §
(2) bekezdése viszont csak az alapvető jogok lényeges tartalmának korlátozását tiltja. A gazdasági verseny jogszabályok által való korlátok közé szorítása ezért nem alkotmányellenes.” [17/1998. (V. 13.) AB határozat, ABH
1998, 1156.]
„A versenyszabadság állami elismerése és támogatása
megköveteli a vállalkozáshoz való jog és a piacgazdasághoz szükséges többi alapjog objektív, intézményvédelmi
oldalának kiépítését. Elsősorban ezeknek az alapjogoknak
az érvényesítése és védelme által valósul meg a szabad
verseny. Az Alkotmánybíróság a piacgazdaság, a versenyszabadság és más hasonló államcélok alkotmányellenes
megsértését csak szélsőséges esetben állapítja meg, ha az
állami beavatkozás fogalmilag és nyilvánvalóan ellentétes
az államcéllal”. [21/1994. (IV. 16.) AB határozat, ABH
1994. 120.; 35/1994. (IV. 24.) AB határozat ABH 1994.
200.]
Ezzel összefüggésben az Alkotmánybíróság megjegyzi,
hogy a vállalkozás szabadsága és a vállalkozáshoz való
jog, mint a piacgazdaság egyik lényeges elemének korlátozása ellen nem csak az Alkotmány 9. § (2) bekezdése nyújt
védelmet, hanem a 8. § (2) bekezdése is, amely alapján az
– lényeges tartalmát tekintve – még törvényhozási úton is
korlátozhatatlan. A vállalkozás jogának alapjogi minőségéből következik, hogy az csak akkor és annyiban korlátozható, amikor és amennyiben a korlátozás végső eszközének fennállnak az alkotmányos indokai. Ilyen korlátozó
tartalmú rendelkezésnek minősül az Alkotmány 10. §
(2) bekezdése, amely – az 1.3. pontban már részletezett
módon – kimondja, hogy az állam kizárólagos gazdasági
tevékenységének körét törvény határozza meg. Ebből következik, hogy alkotmányosan megengedett olyan gazdálkodás, amelynek folytatására az állam jogosult
(881/B/1991. AB határozat, ABH 1992. 475, 476.). A vállalkozás joga tehát nem abszolutizálható, és nem korlátozhatatlan: senkinek sincs alkotmányos joga meghatározott
foglalkozásokkal kapcsolatos vállalkozás, sem pedig en-
nek adott vállalkozási-jogi formában való gyakorlásához.
„A vállalkozás joga annyit jelent – de annyit alkotmányos
követelményként feltétlenül –, hogy az állam ne akadályozza meg, ne tegye lehetetlenné a vállalkozóvá válást”.
[38/1997. (VII. 1.) AB határozat, ABH 1997. 260.]
Az OTrt. 11. §-a az állam bányászati monopoltevékenységét érintő olyan részletszabály, amelynek célja a bányászati tevékenység és a felhívott tervek közötti összhang
megteremtése. Az OTrt. alapján bányatelek-fektetés kizárólag abban az esetben van összhangban a településrendezési tervvel és a helyi építési szabályzattal, ha az érintett
önkormányzat által elfogadott dokumentumok az adott területet az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (a továbbiakban: OTÉK) szerinti különleges területfelhasználási egységként tüntetik fel, illetve ezen belül bányaterületként nevezik meg.
A kifejtettekre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az OTrt. 11. § (1) bekezdésének rendelkezése
nem ellentétes a versenyszabadsággal mint védett államcéllal, valamint nem akadályozza meg a vállalkozóvá válást, következésképpen nem sérti az Alkotmány 9. § (2) bekezdését, sem a 8. § (2) bekezdését, ezért az alkotmányellenesség megállapítására és megsemmisítésre irányuló indítványt e vonatkozásban is elutasította.
1.5. Az indítványozó szerint a támadott törvényi rendelkezés sérti a jogbiztonságot (koherenciát, kiszámíthatóságot), mivel „a településrendezés, azon belül az országos településrendezési terv számára előírt dialektikus célmeghatározás, továbbá az ásványi nyersanyagvagyon feltüntetésére vonatkozó kötelezettséggel szöges ellentétben áll az
önkormányzatok településrendezési tervben történő kategorikus felhatalmazása a bányanyitás megtiltására”. Az indítványozó annak megállapítását is kérte, hogy a jogállamiságot sértő normakollízió áll fenn az OTrt. 11. § (1) bekezdése és az Étv. településrendezésre vonatkozó szabályai között [Étv. 7. § (1) bekezdés, 8. § (1) bekezdés, 11. §
(3) bekezdés].
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint „a jogállamiság elvéből nem következik, hogy az azonos szintű jogszabályok közötti normakollízió kizárt. Törvényi rendelkezések összeütközése miatt az alkotmányellenesség pusztán
az Alkotmány 2. § (1) bekezdése alapján tehát nem állapítható meg akkor sem, ha ez a kollízió nem kívánatos és a
törvényhozónak ennek elkerülésére kell törekednie. Az
Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A jogállamiság alkotmányos kinyilvánítása azonban tartalmi kérdésekben
tovább utal az egyes nevesített alkotmányos elvekre és jogokra. Az alkotmányellenesség megállapítására ezért törvényi rendelkezések kollíziója miatt csak akkor kerülhet
sor, ha ezen alkotmányos elvek vagy jogok valamelyike
megsérül annak folytán, hogy a szabályozás ellentmondása jogszabály-értelmezéssel nem oldható fel és ez anyagi
alkotmányellenességhez vezet, vagy ha a normaszövegek
értelmezhetetlensége valamely konkrét alapjogi sérelmet
okoz. Ennek hiányában azonban az azonos szintű normaszövegek lehetséges értelmezési nehézsége, illetőleg az értelmezéstől függő ellentéte, összeütközése önmagában
nem jelent alkotmányellenességet”. [35/1991. (VI. 20.)
AB határozat, ABH 1991, 175–177.]
Az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy a támadott
törvényi rendelkezés és az Étv. településrendezésre vonatkozó rendelkezései között fennáll-e a normakollízió.
A településrendezés célja a települések terület-felhasználásának és infrastruktúra-hálózatának kialakítása, az
építés helyi rendjének szabályozása, a környezet természeti, táji és épített értékeinek fejlesztése és védelme, továbbá
az országos, a térségi, a települési és a jogos magánérdek
összhangjának megteremtése, az érdekösszeütközések feloldásának biztosítása, valamint az erőforrások kíméletes
hasznosításának elősegítése. [Étv. 7. § (1) bekezdés] A településrendezés során biztosítani kell a területek közérdeknek megfelelő felhasználását a jogos magánérdekre tekintettel, az emberhez méltó környezet folyamatos alakítását, értékeinek védelmét. Ennek során figyelembe kell
venni a népesség megélhetését biztosító gazdasági értékeket, a munkahelyek megőrzésének és új munkahelyek
megteremtésének érdekeit, és egyebek mellett a nyersanyaglelőhelyek biztosítását is. [8. § (1) bekezdés] Az Étv.
11. §-a meghatározza a településszerkezeti terv célját és
kötelező tartalmi elemeit. Így a településszerkezeti tervben
felsorolt, egyes sajátos rendeltetésű területeken belül, fel
kell tüntetni a terület felhasználását veszélyeztető, illetőleg arra kiható tényezőket, különösen az alábányászottságot, (bányatelket), a nyilvántartott ásványinyersanyag-vagyont, a szennyezettséget, az árvíz, a belvíz, és egyéb veszélyeket. Összességében a törvényalkotó a településrendezés törvényi szintű szabályozását azzal indokolta, hogy
az egyetemes közérdekek és az egyéni érdekek összhangja
érvényesülhessen, továbbá, hogy a fejlődés gyorsabb és
kiegyensúlyozottabb legyen. Ugyanakkor a törvény törekszik az egyén minden szolgáltatásáért legalább a rendezettség, a jogbiztonság elmaradhatatlan ellenértékét biztosítani. Az OTrt. támadott rendelkezése meghatározza,
hogy a helyi építési szabályzatnak és a településrendezési
tervnek az OTÉK szerinti különleges területfelhasználási
egységként, illetve bányaterületként kell megjelölnie azt a
területet, ahol Btv. szabályai szerinti bányatelek fektetés
engedélyezhető. Az OTrt. 11. §-a felhatalmazó rendelkezés: meghatározza, hogy a helyi ön-kormányzat melyik
rendeletében (településrendezési terv) szabályozhatja a
bányászat célját szolgáló terület helyi kijelölését. Ez a felhatalmazás önmagában nem zárja ki az Étv. indítványozó
által hivatkozott rendelkezéseiben foglaltak érvényesítését
a helyi településrendezési terv kialakítása során. Ezért
nem állapítható meg az, hogy az OTrt. 11. §-a, valamint az
Étv. 7. § (1) bekezdése, 8. § (1) bekezdése és a 11. § (3) bekezdése között alkotmányellenes normakollízió állna
fenn. Következésképpen a jogbiztonság elemeiként megjelölt kiszámíthatóság és koherencia nem sérül.
A kifejtettekre tekintettel az Alkotmánybíróság az Alkotmány 2. § (1) bekezdése alapján támadott OTrt. 11. §
(1) bekezdése alkotmányellenessége megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt is elutasította.
2. Az Alkotmánybíróság a továbbiakban az Ör. támadott rendelkezését vizsgálta meg az Alkotmány 42. §, a
44/A. § (1) bekezdés a) pontja és a 44/A. § (2) bekezdés
rendelkezése alapján.
Az Alkotmánybíróság eljárása során megállapította,
hogy Alsónémedi Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete az Alsónémedi község szabályozási tervéről
és helyi építési szabályzatáról szóló 8/2004. (V. 3.) sz. rendeletét módosította. Az Ör. támadott 3. §-át az Alsónémedi
község szabályozási tervéről és helyi építési szabályzatáról szóló 8/2004. (V. 3.) sz. rendelet módosításáról szóló
26/2009. (XI. 30.) számú rendelet 1. §-a 2009. december
1-jével hatályon kívül helyezte. A módosítás a támadott
rendelkezést nem tartalmazza.
Az Alkotmánybíróság hatályát vesztett jogszabály alkotmányellenességét – az Alkotmánybíróságról szóló
1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban Abtv.) 38. §
(1) bekezdése szerinti bírói kezdeményezés és a 48. § szerinti alkotmányjogi panasz kivételével – nem vizsgálja.
[10/1992. (II. 25.) AB határozat, ABH 92, 72, 76.]
Az Alkotmánybíróság az Ügyrend 31. § a) pontja szerint az eljárást megszünteti, ha az indítvány benyújtása
után vizsgálat alá vont jogszabály hatályát vesztette, és
ezért az indítvány tárgytalanná vált.
Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság az Ör. támadott 3. § (1) bekezdés alkotmányosságának vizsgálatára
vonatkozó indítvány tárgyában az eljárást – az Ügyrend
31. § a) pontja alapján – megszüntette.
Budapest, 2010. január 25. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke