text:
992/D/2008. AB végzés.  Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz alapján meghozta a következő
v é g z é s t :
1. Az Alkotmánybíróság a Pest Megyei Bíróság
7.K.26.115/2008/10. számú ítéletével szemben benyújtott,
a kisajátításról szóló 1976. évi 24. törvényerejű rendelettel, valamint a kisajátításról szóló 1976. évi 24. törvényerejű rendelet végrehajtásáról szóló 33/1976. (IX. 5.) MT
rendelettel összefüggésben előterjesztett alkotmányjogi
panaszt visszautasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a Pest Megyei Bíróság
7.K.26.115/2008/10. számú ítéletével szemben benyújtott,
a kisajátításról szóló 2007. évi CXXIII. törvény 4. § (1) bekezdés d) pont de) alpontja „[…] közlekedési infrastruktúra fejlesztése keretében […] hajózási létesítmény létesítése, fejlesztése céljából, ha […] komp- és révátkelőhely,
valamint más hajózási létesítmény, továbbá a víziközlekedés irányítására és a hajóút kitűzésére szolgáló jelek elhelyezése a parti ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti vagy jelentős mértékben akadályozza” szövegrészével összefüggésben előterjesztett alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
I. Az indítványozó a Pest Megyei Bíróság
7.K.26.115/2008/10. számú ítéletével szemben alkotmányjogi panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz, és
kérte annak megállapítását, hogy a kisajátításról szóló
1976. évi 24. törvényerejű rendelet (a továbbiakban:
Ktvr.), valamint a kisajátításról szóló 1976. évi 24. törvényerejű rendelet végrehajtásáról szóló 33/1976. (IX. 5.)
MT rendelet (a továbbiakban: Vhr.) teljes egészében alkotmányellenes, valamint kérte ügyében e rendeletek alkalmazásának kizárását. Kérelme alátámasztásául számos
alkotmányi, illetve jogszabályi rendelkezésre, nemzetközi
egyezmény egyes cikkeire, valamint AB határozatra is hivatkozott.
1. Álláspontja szerint a Ktvr. sérti a tulajdonhoz való jogot, és ezáltal az Alkotmány 8. § (1)–(2) bekezdését, melyet többek között az Alkotmánybíróság 35/2005. (IX. 29.)
AB határozatával indokol; ebben ugyanis az Alkotmánybíróság kimondta, hogy a tulajdonhoz való jogot sértő alkotmányellenes helyzet jött létre annak következtében,
hogy az Országgyűlés a Ktvr. szabályait nem hozta összhangba az Alkotmány 13. § (2) bekezdésben a kisajátítással szemben támasztott követelményekkel.
Szerinte – az AB határozatoknak megfelelően – teljes,
feltétlen és azonnali kártalanítás jár tulajdonjoga elvonásáért, valamint az ingatlanon fennálló haszonélvezeti jog
korlátozásáért.
2. Az indítványozó szerint a Ktvr. jogszabályi szintje
sérti az Alkotmány 8. § (1)–(2) bekezdését, mert a tulajdonjog elvonásának szabályait nem törvény, hanem rendelet tartalmazza. A törvényerejű rendelet ma már nem is létező jogi forma, nem az Országgyűlés alkotta, nincs mögötte demokratikus társadalmi konszenzus, ezért ellentétes
a jogállamiság elvével is.
A Ktvr. a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi
IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 177. § (1)–(2) bekezdéseinek sem felel meg, hiszen ez a rendelkezés is törvényi
szabályozást követel meg, így a Ktvr. nem csak a jogállamiság elvét sérti, hanem a jogalkotásról szóló 1987. évi
XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 1. § (2) bekezdését is,
mely szerint az alacsonyabb szintű jogszabály nem lehet
ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.
3. Az indítványozó szerint a kisajátítási és kártalanítási
eljárás lefolytatása sérti a tulajdonhoz való jogot és a jogállamiság elvét azáltal, hogy a kisajátítás elrendeléséről
szóló határozatot nem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal (később: Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal) vezetője, hanem egy osztályvezető (máshol:
főosztályvezető) hozta meg. A Ktvr. 18. § (1) bekezdése
szerint ugyanis a kisajátítási eljárást a közigazgatási hivatal vezetője folytatja le. Szerinte a „kisajátítási eljárást
olyan szerv folytatta le, amelynek hatáskörébe a kisajátítási döntés eleve nem tartozik”, így szerinte a határozat semmis. Az indítványozó szerint „a hatásköri szabályok megsértése lényeges eljárási szabálysértésnek minősül”. Álláspontja szerint a Ktvr.-ben megszabott eljárási rendet
„olyan súlyosan megsértették”, ami önmagában is megalapozza a Ktvr. alkotmányellenességét. Szerinte ugyanis
nem lehet semmis közigazgatási határozat alapján a kisajátítási eljárást elfolytatni.
4. Az indítványozó hivatkozott arra is, hogy a Duna bal
partján a vész-kompkikötőre tekintettel lefolytatott kisajátítási eljárás időelőtti, hiszen a jobb parton hasonló eljárás
még nem zajlott el. Mivel – szerinte – a kompolás kétpólusú, a kisajátítást elrendelő hatóságnak meg kellett volna
vizsgálnia, hogy a túlparton kikötési lehetőség van-e, és a
túlparti ingatlanokra nézve is le kellett volna folytatni a kisajátítási eljárást, az adott (bal parti) eljárással együtt, és
egyetlen kisajátítási határozatot hozni. Szerinte ennek
elmaradása ellentétes a jogállamisággal.
5. Kérte az indítványozó azt is, hogy az Alkotmánybíróság állapítsa meg, hogy az ingatlan kisajátítása mint alapjogi korlátozás aránytalan a kisajátítást szükségessé tevő
közérdekhez képest. Szerinte a ráckevei Árpád-híd kiesése
önmagában nem alapozza meg a tulajdonjogi korlátozást.
Ennek indokolásául számos jogszabályi rendelkezésre hivatkozott, így idézte a helyi önkormányzatokról szóló
1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 8. § (1)–(2)
és (4) bekezdését, az országos közutak kezelésének szabályozásáról szóló 6/1998. (III. 11.) KHVM rendelet mellékletének 4.1. pontját, melynek megfelelően a közút kezelőjének – többek között – a hidakat működőképes állapotban
kell tartania. Utalt az indítványozó a közúti közlekedésről
szóló 1988. évi I. törvény (a továbbiakban: Kkt.) 47. §-ára,
valamint az egyes nyomvonal jellegű építményszerkezetek kötelező alkalmassági idejéről szóló 12/1988.
(XII. 27.) ÉVM–IpM–KM–MÉM–KVM együttes rendelet
melléklete I. pont 2.3. alpontjára, melynek értelmében a
hidak kötelező alkalmassági ideje 10 év, továbbá a közúti
közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény végrehajtásáról
szóló 30/1988. (IV. 21.) MT rendelet (a továbbiakban: MT
rendelet) 35. §-ára, mely a Kkt. 43. §-ához kapcsolódó rendelkezést tartalmaz. A Kkt. 43. §-a szerint a fenntartási,
építési munkák esetén meghatározott időre kisajátítás nélkül kártalanítás ellenében igénybe vehető a közút, vagy
épülő közút melletti ingatlan, míg az MT rendelet 35. §-a
ehhez kapcsolódó előzetes tájékoztatási kötelezettségről
rendelkezik. Az indítványozó szerint mivel a híd nem
szomszédos a kisajátított ingatlannal (attól hozzávetőleg
1 km-re található), így az ingatlan a hídfenntartási, -építési
munkákhoz sem vehető igénybe. Ezért az indítványozó
szerint a kisajátítás az elérni kívánt célhoz képest rendkívül aránytalan.
Hivatkozott az indítványozó arra is, hogy a kártalanítási
összegeket, a beruházási költségeket, egy komp beszerzésének és üzemeltetésének költségeit is figyelembe véve az
összkiadás aránytalannak tűnik számára. Sérelmesnek
tartja a kisajátítást azért is, mert ugyanazon a parton önkormányzati tulajdonú ingatlanok is találhatók, így szerinte a
szükség-kompkikötő azokon is megvalósítható. Nem indokolt szerinte a kisajátítás azért sem, mert a kompjárat
nem képes a híd forgalmának átvételére, hiszen sokkal kevesebb jármű haladhat át ilyen módon, mint a hídon, továbbá télen a komp eleve nem közlekedik. Az indítványozó utalt arra is, hogy az ingatlan kisajátítása még katasztrófahelyzetben is szükségtelen, hiszen ilyen esetben az
igénybevétel az önkormányzat számára jogszabály alapján
biztosított.
Kifogásolta az indítványozó azt is, hogy a kisajátítás túl
nagy területet érint, szerinte a 3000 m² „túlzott, műszakilag, építészetileg nem indokolt”. Amennyiben mégis szükség lenne kompkikötő létesítésére egy esetleges katasztrófa esetére – a városnak a Duna két partján való elterülése
miatt a kapcsolattartás érdekében – a kompkikötő létesítéséhez a kisajátított terület töredéke is elégséges lenne.
Az indítványozó szerint a kisajátítás a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvénybe és az Ötv.-be is ütközik, mert a kompoltatás nem közérdekű közfeladat. Szerinte a szükség-kompkikötő létesítése – a ráckevei Árpád-híd
pótlására – nem kötelező önkormányzati feladat, mert
semmilyen törvény nem írja elő. A fenti indokokat figyelembe véve a kisajátításra tehát elkerülhetetlen, kényszerítő ok nem áll fenn, így „a tulajdon elvonása – a Ktvr.
alkalmazása – alkotmánysértő, jogszabálysértő”.
6. A veszélyhelyzetre, mint közérdekre hivatkozva a
kompkikötő létesítése alkotmánysértő, ezért az indítványozó
kéri a kisajátításról szóló 2007. évi CXXIII. törvény 4. §
(1) bekezdés d) pont de) alpontja „[…] közlekedési infrastruktúra fejlesztése keretében […] hajózási létesítmény létesítése, fejlesztése céljából, ha […] komp- és révátkelőhely,
valamint más hajózási létesítmény, továbbá a víziközlekedés
irányítására és a hajóút kitűzésére szolgáló jelek elhelyezése
a parti ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti
vagy jelentős mértékben akadályozza” szövegrészének alkotmányossági vizsgálatát és megsemmisítését is.
7. Az indítványozó szerint az ítélet szerinti kártalanítás
azért is alkotmányellenes, mert „a kisajátítás jogalapja időfüggő”. Azaz ha az eljárás alapjául szolgáló közigazgatási
határozat érvényességi ideje lejár, az bírósági felülvizsgálat tárgya már nem lehet, hatályon kívül kell helyezni.
Nincs szerinte ugyanis olyan közigazgatási határozat,
amelyre a kisajátítást és a kártalanítást lehetne alapozni.
Erre tekintettel tehát a kártalanítási eljárást sem lehet alkotmányosan lefolytatni.
8. Az indítványozó szerint a Ktvr. alkalmazása diszkriminációhoz vezet, így sérül az Alkotmány 70/A. §-a is.
Szerinte az ingatlan tulajdonosai és a haszonélvezeti joggal rendelkezők homogén csoportot képeznek, köztük
azonban mégis tulajdoni alapon indokolatlan megkülönböztetés történt.
9. Az indítványozó végül hivatkozott arra, hogy a
Ktvr.-en alapuló kisajátítási határozatot nem lehet végrehajtani. Szerinte mivel a kisajátítást kérő nem kívánja a
kompkikötőt megvalósítani, illetve az ingatlan-nyilvántartásban a tulajdonváltozások nem vezethetők át, a kisajátítás diszkriminatív, a Ktvr. ellentétes a jogállamisággal,
ezért teljes egészében kérte a megsemmisítését.
II. A határidőben benyújtott alkotmányjogi panasz érdemi
elbírálásra alkalmatlan.
1. Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlata során kialakította azokat a minimális tartalmi és formai kritériumokat, amelyeknek – az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi
XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 22. § (2) bekezdésére és 48. § (1) bekezdésére figyelemmel – az indítványoknak és az alkotmányjogi panaszoknak meg kell felelnie. Ezek szerint az érdemi alkotmányossági vizsgálat elvégzése csak akkor lehetséges, ha az indítvány, illetve az
alkotmányjogi panasz tartalmazza a támadott jogszabály
pontos megnevezését és az Alkotmány megfelelő rendelkezésének megjelölése mellett, a benyújtás alapjául szolgáló okot, valamint az Alkotmánybíróság döntésére vonatkozó határozott kérelmet. Nem elegendő továbbá az
Alkotmány, illetve a támadott jogszabály egyes rendelkezéseire hivatkozni, meg kell indokolni, hogy a megsemmisíteni kért jogszabály miért és mennyiben sérti az alaptörvény felhívott rendelkezését [pl. 654/H/1999. AB határozat, ABH 2001, 1645.; 472/B/2000. AB végzés, ABH
2001, 1655.; 494/B/2002. AB végzés, ABH 2002, 1783.].
2. Az alkotmányjogi panasznak a fentieken túl meg kell
felelnie az Abtv. 48. §-ában foglaltaknak is. Az Abtv. 48. §
(1) bekezdése értelmében az Alkotmányban biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz az, akinek a jogsérelme alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be, és egyéb jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette,
illetőleg más jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az alkotmányjogi panasz előterjesztésének alapvető
feltétele, hogy a kérdéses jogszabályt a panasz alapjául
szolgáló döntés meghozatala során alkalmazták. Az Abtv.
48. § (2) bekezdés szerint az alkotmányjogi panaszt a jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül
lehet az Alkotmánybírósághoz benyújtani. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az Abtv. 48. § (1) és (2) bekezdésében foglalt törvényi rendelkezéseket (feltételeket) az
alkotmányjogi panasz elbírálása során, együttesen kell értelmezni és figyelembe venni. [23/1991. (V. 18.) AB végzés, ABH 1991, 311.; 41/1998. (X. 2.) AB határozat, ABH
1998, 306.; 663/D/2000. AB határozat, ABH 2003, 1223.]
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint érdemi vizsgálat nélkül visszautasítja azokat az indítványokat,
amelyek nem felelnek meg az Abtv. által támasztott követelményeknek (pl. 472/B/2000. AB végzés, ABH 2001,
1655.; 630/B/2003. AB végzés, ABH 2004, 2113.).
3. Az alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv.
48. §-ában foglalt feltételeknek.
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint alkotmányjogi panasz csak az ügyben ténylegesen alkalmazott
jogszabály vonatkozásában terjeszthető elő [összefoglalóan: 62/2006. (XI. 23.) AB határozat, ABH 2006, 697.]. Az
1405/B/1997. AB határozatban az Alkotmánybíróság
összefoglalóan rámutatott, majd a 425/B/2005. AB végzés
megerősítette, hogy „a jogszabályokat teljes egészükben,
vagy általánosságban, jogintézmények lebontására átfogóan irányulóan támadó indítványok érdemi elbírálásra alkalmatlanok” (ABH 2006, 1081, 1088.; ABH 2008,
3512.). Alkotmányjogi panasz esetén az ilyen típusú kezdeményezés – mint a jelen ügyben is – nem alkalmas a vitatott jogszabály és a jogsérelem közötti összefüggés kimutatására (lásd még: 189/D/2005. AB végzés, ABH
2008, 3740.).
Minthogy az indítványozó a Ktvr. és a Vhr. teljes egészében való megsemmisítését kérte, a kifejtettekre figyelemmel az alkotmányjogi panaszt az Alkotmánybíróság
ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló,
többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt
2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3., a továbbiakban: Ügyrend) 29. § d) és e) pontja alapján visszautasította.
Az Alkotmánybíróság megjegyzi: az indítványozó panaszában javarészt a kisajátítás jogalapját kifogásolja, vitatva közérdekűségét, azonban a jelen ügyben vizsgált ítélet kizárólag a kártalanítási összeggel foglalkozik, a kisajátítás jogalapját, közérdekűségét nem is vizsgálhatja, hiszen arról a Legfelsőbb Bíróság – az indítványozó által
más ügyben ugyancsak támadott – Kfv.II.39.112/2003/6.
számú ítéletében már döntött, és kimondta, hogy a közigazgatási hivatal jogszerűen döntött a kisajátítás jogalapjának és a közérdekű cél fennállásának a kérdésében.
4. Az indítványozó kérte a kisajátításról szóló 2007. évi
CXXIII. törvény 4. § (1) bekezdés d) pont de) alpontja
„[…] közlekedési infrastruktúra fejlesztése keretében […]
hajózási létesítmény létesítése, fejlesztése céljából, ha […]
komp- és révátkelőhely, valamint más hajózási létesítmény, továbbá a víziközlekedés irányítására és a hajóút kitűzésére szolgáló jelek elhelyezése a parti ingatlan rendeltetésszerű használatát megszünteti vagy jelentős mértékben akadályozza” szövegrészének alkotmányossági vizsgálatát és megsemmisítését is.
E rendelkezést a Pest Megyei Bíróság a jelen ügyben
érintett ítéletben nem alkalmazta. Az alkotmányjogi panasz benyújtásának alapvető feltétele, hogy a panaszban
támadott bírósági határozatban az alkotmányellenesnek
vélt jogszabályt alkalmazzák. Ennek a követelménynek ez
az indítványrész nem felel meg, így az Alkotmánybíróság
az alkotmányjogi panaszt ebben a részében az Ügyrend
29. § e) pontja alapján visszautasította.
Budapest, 2010. április 20. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1170/2017. (IV. 3.) Korm. határozata a vajdasági magyar közösségek terület- és gazdasági fejlesztési stratégiája végrehajtásához szükséges kötelezettségvállalás engedélyezéséről.
1. A Kormány az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a  továbbiakban: Áht.) 36.  § (4c)  bekezdés
a)  pontjában biztosított jogkörében eljárva jóváhagyja a  külgazdasági és külügyminiszter által az  Áht. 36.  §
(4) bekezdés b) pont bb) alpontjában meghatározott több év – egyéb működési célú kiadások és a felhalmozási –
kiadási előirányzata terhére vállalható kötelezettség költségvetési évben jóváhagyott eredeti előirányzatának
ötven százalékos kötelezettségvállalási értékének túllépését, és felhatalmazza, hogy a  XVIII. Külgazdasági és
Külügyminisztérium fejezet, 7. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. államháztartáson kívüli szerveztek támogatása
alcím, 13. Határmenti gazdaságfejlesztési vajdasági programok jogcímcsoport terhére – a  2017–2027. évekre
vonatkozóan – legfeljebb 6,8 milliárd forint keretösszeg erejéig, a vajdasági magyar közösségek terület- és gazdasági
fejlesztési stratégiája végrehajtásához szükséges intézkedésekről szóló 1655/2016. (XI. 17.) Korm. határozatban
meghatározott 10 éves futamidejű hitelprogramhoz kapcsolódó kamattámogatás finanszírozása érdekében
kötelezettséget vállaljon.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: azonnal 2. A Kormány az  Áht. 36.  § (4b)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva jóváhagyja, hogy a  külgazdasági és
külügyminiszter az  1.  pontban rögzített fejezeti kezelésű előirányzat terhére ötmilliárd forintot elérő vagy azt
meghaladó értékű kötelezettséget vállaljon.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1583/2016. (X. 25.) Korm. határozata a 2007–2013 közötti programozási időszakban megvalósított közlekedési infrastruktúra fejlesztésével kapcsolatban felmerült, a műszakilag befejezett projektek zárásához szükséges forrás biztosításáról.
A Kormány
 1. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, a  nemzeti fejlesztési minisztert és a  nemzetgazdasági minisztert,
hogy gondoskodjanak a NIF Nemzeti Infrastruktúra Fejlesztő zártkörűen működő Részvénytársaság 1. mellékletben
meghatározott, 2007–2013 közötti programozási időszakban megvalósított, közlekedési infrastruktúra fejlesztésére
irányuló projektjei (a  továbbiakban: projektek) európai uniós forrás terhére el nem számolható költségeinek
az  Uniós fejlesztések fejezetbe tartozó fejezeti kezelésű előirányzatok felhasználásának rendjéről szóló 549/2013.
(XII. 30.) Korm. rendelet 6.  § (1)  bekezdés b)  pontja alapján legfeljebb nyolcmilliárd forint erejéig történő
finanszírozásáról, az érintett programok hazai társfinanszírozáson felüli felhasználásával,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
 2. hozzájárul a  projektek tekintetében az  1.  pont szerinti forrás – támogatási szerződés keretében
történő – biztosításához.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter nemzeti fejlesztési miniszter
nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1871/2013. (XI. 22.) Korm. határozata az új budapesti konferencia-központ létesítésének előkészítésével kapcsolatos intézkedések megtételéről, valamint a szükséges források biztosításáról.
A Kormány szükségesnek tartja Budapesten új budapesti konferencia-központ építését, ezért a  beruházás megvalósítása
érdekében
 1. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. (a  továbbiakban: MNV Zrt.)
útján – a beruházás megvalósítására legalkalmasabbnak ítélt ingatlanra tegyen javaslatot, valamint az állami építési
jogosultság biztosítása érdekében szükséges intézkedéseket tegye meg;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – az  MNV Zrt. útján – az  egyes kiemelt jelentőségű budapesti
beruházásokért felelős kormánybiztos közreműködésével a  beruházás megvalósításával kapcsolatos részletes
jogi és pénzügyi konstrukciót dolgozza ki, amely biztosítja, hogy a  beruházás – a  megfelelő közbeszerzési forma
keretében – állami beruházásként valósuljon meg, valamint a megvalósuló építmény állami tulajdonba kerüljön;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
Határidő: azonnal 3. a beruházás felelőseként az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztost jelöli ki, aki
a beruházási programot a nemzeti fejlesztési miniszter – MNV Zrt. útján történő – közreműködésével és az érintett
szakmai szervezetek bevonásával dolgozza ki;
Felelős: az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
 4. felhívja az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztost, hogy – a nemzeti fejlesztési
miniszter és a  nemzetgazdasági miniszter közreműködésével – a  megfelelő ingatlan, valamint a  beruházás
megvalósításával kapcsolatos részletes jogi és pénzügyi konstrukció bemutatásáról készítsen előterjesztést
a Kormány részére;
Felelős: az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
nemzeti fejlesztési miniszter
nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2014. február 15.
 5. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, az  egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős
kormánybiztost és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjon a  beruházás részét képező előkészületi
munkák fedezetére 2013-ban szükséges források biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
 6. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy – az  egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért
felelős kormánybiztos közreműködésével – tegye meg a szükséges intézkedéseket a beruházás kiemelt kormányzati
beruházássá történő nyilvánítása érdekében, hogy – amennyiben az  lehetséges – az  Európai Unió 2014–2020-as
tervezési és programozási időszakára vonatkozó operatív programok keretében, uniós fejlesztési támogatásként
rendelkezésre álljanak a beruházás megvalósításához szükséges egyéb pénzügyi források, valamint a beruházással
kapcsolatos engedélyezési eljárásoknak – a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások
megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvényben foglaltak szerinti – egyszerűbb
és gyorsabb eljárási rendben történő intézése lehetővé váljon.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
Határidő: 2013. december 15. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
333/2018. (VII. 11.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére – Bus
Szilveszter rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet megbízom Magyarország bangkoki nagykövetségének
a  vezetésével, valamint Magyarországnak a  Laoszi Népi Demokratikus Köztársaságban és a  Mianmari
Államszövetségben való képviseletével.
Budapest, 2018. február 9. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
16/2014. (II. 28.) BM rendelete az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv szakértői és bűnügyi technikai feladatokat ellátó szervénél foglalkoztatott igazságügyi alkalmazottak részére adható juttatásokról, kedvezményekről és támogatásokról.
Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló 1997. évi LXVIII. törvény 135.  § (4)  bekezdés a)  pont
ab)  alpontjában kapott felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár
feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37.  § n)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Az  általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv szakértői és bűnügyi technikai feladatokat ellátó
szervénél (a továbbiakban: rendőrség szakértői szerve) foglalkoztatott igazságügyi alkalmazott (a továbbiakban:
igazságügyi alkalmazott) e rendelet alapján
a) fogászati ellátással,
b) a képernyő előtti munkavégzés minimális egészségügyi és biztonsági követelményeiről szóló 50/1999. (IX. 3.)
EüM rendelet (a továbbiakban: EüM rendelet) 2. § d) pontjában meghatározott szemüveg (a továbbiakban:
képernyős szemüveg) készítésével, valamint
c) a  képernyős szemüveggel történő ellátásba nem tartozó látásjavító szemüveg, kontaktlencse (a  továbbiakban:
látásjavító szemüveg vagy kontaktlencse) készítésével
kapcsolatos költségtérítésre jogosult.
 (2) Az  igazságügyi alkalmazott a  próbaidő tartama alatt nem jogosult az  (1)  bekezdésben meghatározott
költségtérítésre. 2. § E rendelet alkalmazásában:
1. alapellátó orvos: a  rendőrség szakértői szervénél foglalkoztatott igazságügyi alkalmazottak egészségügyi
alkalmasságáról szóló miniszteri rendelet szerinti alapellátó orvos,
2. illetményalap: a  központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott, a  kormánytisztviselőkre
vonatkozó illetményalap. 2. Fogászati kezeléssel kapcsolatos költségtérítés 3. § (1) Az igazságügyi alkalmazott e rendelet szerint akkor jogosult fogászati költségei megtérítésére, ha a fogászati ellátás
igénybevételét megelőző egy éven belül fogászati szűrővizsgálaton vett részt és erről igazolást kapott.
(2) Fogászati költségtérítésként a  fogászati szolgáltatást nyújtó egészségügyi szolgáltató által megállapított költség
75%-a, de évente összesen legfeljebb az illetményalap 150%-ának megfelelő összeg téríthető meg.
4. § (1) Az  igazságügyi alkalmazott fogászati költségeinek megtérítése iránti, 1.  melléklet szerinti kérelmét a  rendőrség
szakértői szervének munkáltatói jogkört gyakorló vezetőjénél terjesztheti elő. A  kérelemhez mellékelni kell
a  fogászati szűrővizsgálaton való részvételről kiállított igazolást, a  fogászati ellátást végző orvos igazolását
az  elvégzett beavatkozásról, valamint a  rendőrség szakértői szervének nevére és címére kiállított, az  igazságügyi
alkalmazott nevével ellátott, a beavatkozás szerint részletezett számlát.
(2) A rendőrség szakértői szervének munkáltatói jogkört gyakorló vezetője az igazságügyi alkalmazott kérelme alapján,
a  fogászati ellátást végző fogorvos igazolása és a  részletes számla benyújtását követő 30 napon belül intézkedik
a kifizetésről.
3. Látásjavító szemüveg vagy kontaktlencse, valamint képernyős szemüveg készítésével kapcsolatos
költségtérítés
5. § (1) A  látásjavító szemüveg vagy kontaktlencse esetében évente összesen legfeljebb az  illetményalap 30%-ának
megfelelő összeg téríthető meg.
(2) Az igazságügyi alkalmazott a látásjavító szemüveg vagy kontaktlencse költségeinek megtérítése iránti, 1. melléklet
szerinti kérelmét a  rendőrség szakértői szervének munkáltatói jogkört gyakorló vezetőjénél terjesztheti elő.
A  kérelemhez csatolni kell az  alapellátó orvos igazolását a  látásjavító szemüveg vagy kontaktlencse használat
indokoltságáról, valamint a  szakértői szerv nevére és címére kiállított, az  igazságügyi alkalmazott nevével ellátott
részletes számlát.
(3) A kifizetés tekintetében a 4. § (2) bekezdésének rendelkezései az irányadóak.
6. § (1) Ha az  alapellátó orvos által végzett látásvizsgálat eredményeként az  igazságügyi alkalmazott részére képernyős
szemüveget kell biztosítani, az alapellátó orvos az EüM rendelet 1. számú melléklete szerinti beutalóval szemészeti
szakvizsgálatra utalja be az igazságügyi alkalmazottat.
(2) A  szemészeti szakvizsgálat eredményeként meghatározott képernyős szemüveget az  igazságügyi alkalmazott
készítteti el. A  szemüvegkészítés költségeinek megtérítésére irányuló, 1.  melléklet szerinti kérelemhez csatolni
kell a  rendőrség szakértői szervének nevére és címére kiállított, az  igazságügyi alkalmazott nevével ellátott,
a  szemüveglencse és a  keret árát külön-külön feltüntető részletes számlát, valamint az  alapellátó orvos által
a képernyős szemüveg viselésének indokoltságáról szóló igazolást.
(3) Az  igazságügyi alkalmazott a képernyős szemüveg költségeinek megtérítése iránti kérelmet a rendőrség szakértői
szervének munkáltatói jogkört gyakorló vezetőjénél terjesztheti elő.
(4) A  képernyős szemüveg esetében a  szemüveglencse, a  becsiszolás, a  felületkezelés és az  optikai szolgáltatások
teljes ára, valamint a  keret árából az  illetményalap 10%-ának megfelelő összeg, de legfeljebb mindösszesen
az  illetményalap 150%-ának megfelelő összeg téríthető meg. A  költségtérítési igény legfeljebb kétévente
terjeszthető elő. A kifizetés tekintetében a 4. § (2) bekezdésének rendelkezései irányadóak.
7. § Ha az igazságügyi alkalmazott egyidejűleg készíttet látásjavító szemüveget és képernyős szemüveget is, és azt egy
szemüveglencsébe csiszoltan készítteti el, feltéve, hogy az  alapellátó orvos mind a  kettő szemüveg viselésének
indokoltságát igazolja, akkor az  elkészíttetett szemüveg költségtérítésekor a  képernyős szemüvegre vonatkozó
rendelkezéseket kell alkalmazni.
4. Záró rendelkezések 8. § Ez a rendelet 2014. március 1-jén lép hatályba.
9. § A belügyi szervek rendelkezésében lévő, lakásnak nem minősülő szállóférőhelyek, lakóegységek használatáról,
valamint a bérleti, albérleti díj hozzájárulás szabályairól szóló 40/2000. (XII. 12.) BM rendelet (a továbbiakban: R1.)
21. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A  Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézetnél 2014. március 1. napján igazságügyi alkalmazotti szolgálati
jogviszonyban továbbfoglalkoztatott, 2014. február 28. napján szállóférőhely használati jogosultsággal rendelkező
vagy bérleti, albérleti hozzájárulásban részesülő közalkalmazottak szállóférőhely használatai jogosultságát, bérleti,
albérleti hozzájárulását a foglalkoztatási jogviszony jellegének megváltozása nem érinti.”
10. § (1) A  lakáscélú munkáltatói kölcsönről szóló 44/2012. (VIII. 29.) BM rendelet (a továbbiakban: R2.) 1.  §-a helyébe
a következő rendelkezés lép:
„1.  § A  rendelet hatálya kiterjed a  belügyminiszter vezetése, irányítása vagy felügyelete alá tartozó szervekkel
(a  továbbiakban: belügyi szerv) hivatásos szolgálati, közalkalmazotti, valamint igazságügyi alkalmazotti
jogviszonyban (a továbbiakban együtt: szolgálati jogviszony) álló személyekre (a továbbiakban együtt: dolgozó).”
(2) Az R2. 4. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Szolgálati jogviszonyként figyelembe vehető a  belügyi szerveknél és azok jogelődjeinél eltöltött hivatásos
szolgálati jogviszonyban, kormánytisztviselői jogviszonyban, köztisztviselői közszolgálati jogviszonyban,
közalkalmazotti jogviszonyban, igazságügyi alkalmazotti jogviszonyban vagy munkaviszonyban folyamatosan
eltöltött idő. A  szolgálati jogviszony számításánál – a  jogutódlás, átszervezés kivételével – figyelmen kívül kell
hagyni az e rendelet hatálya alá nem tartozó munkáltatónál hivatásos szolgálati jogviszonyban, kormánytisztviselői
jogviszonyban, köztisztviselői közszolgálati jogviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban, igazságügyi alkalmazotti
jogviszonyban vagy munkaviszonyban töltött időt. A  szolgálati jogviszony időtartamának a  megállapításakor
az illetékes személyügyi szerv által kiadott, a jogviszony keletkezését, időtartamát tanúsító okmány az irányadó.”
(3) Az R2. 21. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A  hősi halottá, szolgálat halottjává nyilvánított hivatásos szolgálati jogviszonyban álló, valamint
a  munkavégzése során vagy annak következtében elhalálozott közalkalmazotti jogviszonyban álló, továbbá
az  általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv és az  általános rendőrségi feladatok ellátására
létrehozott szerv szakértői és bűnügyi technikai feladatokat ellátó szerv halottjává nyilvánított, valamint
a  munkavégzése során vagy annak következtében elhalálozott igazságügyi alkalmazotti jogviszonyban álló
dolgozó részére nyújtott munkáltatói kölcsönből fennálló tartozást – amennyiben rendkívüli egyéni körülmények
indokolják – az özvegy, a túlélő élettárs, vagy az örökös (örökösök) javára a belügyminiszter elengedheti.”
(4) Az R2. a következő 33. §-sal egészül ki:
„33.  § A  Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézetnél 2014. március 1. napján igazságügyi alkalmazotti szolgálati
jogviszonyban továbbfoglalkoztatott, 2014. február 28. napján munkáltatói kölcsönnel rendelkező dolgozó
munkáltató által nyújtott meglévő munkáltatói kölcsönét és az  arra vonatkozó támogatói megállapodását
a foglalkoztatási jogviszony jellegének megváltozása nem érinti.”
11. § A lakások és helyiségek bérletére, valamint az  elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi
LXXVIII.  törvény végrehajtásáról szóló 75/2013. (XII. 18.) BM rendelet (a továbbiakban: R3.) a  következő 29.  §-sal
egészül ki:
„29.  § A  Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézetnél 2014. március 1. napján igazságügyi alkalmazotti szolgálati
jogviszonyban továbbfoglalkoztatott, 2014. február 28. napján bérleti szerződéssel rendelkező közalkalmazottak
bérleti jogviszonyát a foglalkoztatási jogviszony jellegének megváltozása nem érinti. Az 5. § (1) bekezdés a) pontja
alapján beosztás betöltéséig, megbízatás fennmaradásáig szóló bérleti szerződések esetében a  meghatározott
beosztásnak vagy megbízatásnak a  jogviszony-váltásból következő megszűnése miatt a  bérleti szerződés
megszüntetésének nincs helye, a  bérleti szerződéseket 2014. április 1-ig úgy kell módosítani, hogy a  bérleti
szerződésben meghatározott eredeti beosztás, megbízatás helyébe a 2014. március 1-jétől meghatározott beosztás,
megbízatás szerepeljen.”
12. § (1) Az  R1. 2.  § (1)  bekezdésében a  „hivatásos szolgálati, közalkalmazotti jogviszonyban (a továbbiakban együtt:
szolgálati jogviszony)” szövegrész helyébe a „hivatásos szolgálati, közalkalmazotti vagy igazságügyi alkalmazotti
szolgálati jogviszonyban (a továbbiakban együtt: szolgálati jogviszony)” szöveg lép.
(2) Az R2. 17. § (3) bekezdés h) pontjában a „245/D. § (2) bekezdése” szövegrész helyébe a „75/B. § (4) bekezdése” szöveg
lép.
(3) Az  R3. 3.  § (4)  bekezdésében a  „közalkalmazotti jogviszonyban” szövegrészek helyébe a  „közalkalmazotti,
igazságügyi alkalmazotti szolgálati jogviszonyban” szöveg lép.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
326/2018. (VII. 11.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséről és megbízásáról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére – dr. Soós
István Gyulát kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté, és megbízom Magyarország kuvaitvárosi
nagykövetségének a vezetésével.
Budapest, 2018. január 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1622/2016. (XI. 17.) Korm. határozata az Emberi Jogok Európai Bírósága magyar bírójelöltjeiről és kiválasztási rendjéről.
A Kormány egyetért azzal, hogy az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) magyar bírójelölti listáján az alábbi jelöltek
neve kerüljön benyújtásra az  EJEB bírójelöltjeinek választását segítő Tanácsadó Panelnek, ezt követően pedig
a Parlamenti Közgyűlésnek:
Dr. Füzi-Rozsnyai Krisztina
Dr. Paczolay Péter
Dr. Schanda Balázs Tibor
Felelős: igazságügyi miniszter
Határidő: 2016. november 30. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
349/2013. (VII. 26.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Horváth Helgát
2013. szeptember 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. július 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2/2014. (I. 10.) Korm. rendelete a WEST UNION INVEST Kereskedelmi és Szolgáltató Korlátolt Felelősségű Társaság stratégiailag kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetté minősítéséről.
A Kormány a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 84/A.  § (2)  bekezdés a)  pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A Kormány a  WEST UNION INVEST Kereskedelmi és Szolgáltató Korlátolt Felelősségű Társaság (székhelye:
1014 Budapest, Úri utca 68. 1. em. 6.; cégjegyzékszáma: 01-09-728576; adószáma: 13307613-2-41) a csődeljárásról
és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (a továbbiakban: Cstv.) 65. §-a alapján stratégiailag kiemelt
jelentőségű gazdálkodó szervezetnek minősíti.
2. § A Kormány megállapítja, hogy a WEST UNION INVEST Kereskedelmi és Szolgáltató Korlátolt Felelősségű Társaság
mint stratégiailag kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet vonatkozásában a Cstv. 65–67. §-át kell alkalmazni.
3. § Ez a rendelet a kihirdetése napján 19 órakor lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
29/2018. (XI. 20.) ITM rendelete a háztartási kombinált mosó-szárítógépek energiafelhasználásának ismérveiről való tájékoztatásról szóló 6/2002. (II. 15.) GM rendelet hatályon kívül helyezéséről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (2) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Kormány tagjainak
feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 116.  § 10.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § Hatályát veszti a  háztartási kombinált mosó-szárítógépek energiafelhasználásának ismérveiről való tájékoztatásról
szóló 6/2002. (II. 15.) GM rendelet.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
Dr. Palkovics László s. k.,
 innovációért és technológiáért felelős miniszter