text:
80/2012. (XII. 28.) BM rendelete a régészeti lelőhely és a műemléki érték védetté nyilvánításáról, nyilvántartásáról és a régészeti feltárás részletes szabályairól.
A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 93. § (2) bekezdés a), c), d), f) és j) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 37. § y) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva, a 9. § tekintetében az egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § c) pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszterrel egyetértésben a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezés 1. § E rendelet hatálya a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvényben (a továbbiakban: Kötv.)
meghatározott régészeti lelőhelyek és műemléki értékek védetté nyilvánítására, a Kötv. 71. § (1) bekezdésében
meghatározott nyilvántartás vezetésére, továbbá a régészeti feltárás Kötv.-ben, valamint a régészeti örökség és
a műemléki érték védelmével kapcsolatos szabályokról szóló Korm. rendeletben (a továbbiakban: Korm. rendelet)
nem szabályozott kérdéseire terjed ki. 2. A régészeti lelőhely és a műemléki érték védetté nyilvánításának előkészítése
2. § (1) A régészeti lelőhely és a műemléki érték védetté nyilvánítása (a továbbiakban együtt: védetté nyilvánítás) a Budapest
Főváros Kormányhivatala Építésügyi és Örökségvédelmi Hivatalának önálló feladat- és hatáskörrel rendelkező
szervezeti egységénél (a továbbiakban: örökségvédelmi iroda) kezdeményezhető. (2) A védetté nyilvánítás előkészítését az örökségvédelmi iroda hivatalból is megindíthatja. A hivatalból megindítandó
előkészítésekre a régészeti örökség és műemléki érték védelméért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter)
utasítást adhat az örökségvédelmi irodának. (3) A védetté nyilvánításra vonatkozó kezdeményezésekről és a hivatalból indítandó előkészítésekről az örökségvédelmi
iroda havonként tájékoztatja a minisztert. (4) A miniszter a (3) bekezdésben meghatározott tájékoztatás alapján dönt a védetté nyilvánítás megtagadásáról,
amennyiben védetté nyilvánítási dokumentáció nélkül is megállapítható, hogy
a) a műemlékké nyilvánításra vonatkozó kezdeményezés nyilvánvalóan nem műemléki értékre vonatkozik;
b) a kezdeményezés olyan régészeti lelőhely védetté nyilvánítására vonatkozik, amelynek kiemelt vagy fokozott
védettségét korábban megszüntették. (5) A miniszter (4) bekezdés szerinti döntéséről az örökségvédelmi iroda értesíti a védetté nyilvánítás kezdeményezőjét,
és az ügyben nem készít védetté nyilvánítási dokumentációt.
(6) Azokban az esetekben, amelyekben a miniszter nem tagadta meg a védetté nyilvánítást a (4) bekezdés szerint,
a védetté nyilvánítás előkészítése során az örökségvédelmi iroda védetté nyilvánítási dokumentációt készít.
(7) Az örökségvédelmi iroda a (6) bekezdés szerinti esetben a Kötv. 14. §-a és 29. §-a szerinti értesítést megelőzően
egyeztetést folytat le az illetékes járási (fővárosi kerületi) hivatal építésügyi és örökségvédelmi hivatalával
(a továbbiakban: járási építésügyi és örökségvédelmi hivatal) az esetleges ideiglenes védelem alá helyezés tárgyában.
3. § (1) A régészeti lelőhely védetté nyilvánítási dokumentációja tartalmazza:
a) a régészeti lelőhely nyilvántartási számát; b) a régészeti lelőhely földrajzi azonosító adatait, térképmellékleteket és fotódokumentációt;
c) a védetté nyilvánítás tudományos indokolását a védetté nyilvánítandó örökségi ingatlan elem értékeinek
megnevezésével, leírásával és az azonosításukra alkalmas adatokkal; d) a régészeti lelőhely aktuális állapotának, esetleges veszélyeztetettségének leírását, további értékeinek feltárását
célzó kutatásokra tett javaslatot, a lelőhelyen korábban elvégzett régészeti feltárás esetén a feltárt részek
megjelölésével; e) a régészeti lelőhelyre vonatkozó szakirodalmi, múzeumi, adattári dokumentumok megnevezését, azonosító
adatait, az alapvető információkat tartalmazó dokumentumok másolatát; f) a régészeti lelőhely kijelölésre javasolt védőövezetét;
g) a régészeti lelőhely és védőövezete fekvése szerinti ingatlan ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám,
terület, művelési ág, tulajdonos, vagyonkezelő) a védetté nyilvánítás előkészítésének megindításához képest
30 napnál nem régebbi hiteles tulajdoni lap alapján, valamint az ingatlanügyi hatóság által hitelesített
térképmásolatot; h) a fenntartható használat főbb szempontjait; i) a régészeti lelőhely védettségi fokozatára vonatkozó javaslatot és annak indokolását.
(2) A régészeti lelőhely védetté nyilvánításának előkészítése során az örökségvédelmi iroda figyelembe veszi a régészeti
lelőhelyek nyilvántartásának adatait, továbbá – szükség esetén – a Magyar Nemzeti Múzeum, az illetékes megyei
hatókörű városi múzeum, valamint a gyűjtőkörrel rendelkező, gyűjtőterületében érintett területi múzeum adatait.
(3) Az örökségvédelmi iroda a dokumentáció készítése során igénybe veheti az adott szakterületen szakértelemmel
rendelkező személy, a Magyar Nemzeti Múzeum, az illetékes megyei hatókörű városi múzeum, vagy a gyűjtőkörrel
rendelkező, gyűjtőterületében érintett területi múzeum közreműködését. (4) A védetté nyilvánítás előkészítése során észrevételt tehetnek, és a dokumentációba – annak elkészülte után –
betekinthetnek mindazok, akik a védetté nyilvánítási eljárás megindításáról értesültek, valamint akiknek az adott
ingatlanra vonatkozó jogát a védelem érinti. 4. § (1) A műemléki érték védetté nyilvánítási dokumentációja tartalmazza:
a) a műemléki érték földrajzi azonosító adatait, térképmellékleteket és fotódokumentációt;
b) a védetté nyilvánítás tudományos indokolását a védetté nyilvánítandó műemléki érték mindazon jellemzői
megjelölésével, amelyek azt hazánk múltja és a közösségi hovatartozás-tudat szempontjából kiemelkedő
jelentőségűvé emelik; c) a műemléki érték és annak a történeti, művészeti, építészeti, műszaki, tudományos értékeinek, illetve a jellemzőit
hordozó alkotórészeinek, tartozékainak, berendezési tárgyainak megnevezését, leírását és az azonosításra
alkalmas adatokat; d) a műemléki érték aktuális állapotának, esetleges veszélyeztetettségének leírását, további értékeinek feltárását
célzó kutatásokra tett javaslatot; e) a műemléki értékre vonatkozó szakirodalmi, múzeumi, adattári dokumentumok megnevezését, azonosító
adatait, az alapvető információkat tartalmazó dokumentumok másolatát; f) a műemléki érték kijelölésre javasolt műemléki környezetét;
g) a műemléki érték és környezete ingatlan ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám, terület, művelési ág,
tulajdonos, kezelő) a védetté nyilvánítás előkészítésének megindításához képest 30 napnál nem régebbi hiteles
tulajdoni lap alapján, valamint az ingatlanügyi hatóság által hitelesített térképmásolatot;
h) a fenntartható használat főbb szempontjait. (2) Az örökségvédelmi iroda a dokumentáció készítése során igénybe veheti az adott szakterületen szakértelemmel
rendelkező személy közreműködését. (3) A védetté nyilvánítás előkészítése során észrevételt tehetnek, és a dokumentációba – annak elkészülte után –
betekinthetnek mindazok, akik a védetté nyilvánítási eljárás megindításáról értesültek, valamint akiknek az adott
ingatlanra vonatkozó jogát a védelem érinti. 5. § (1) Az örökségvédelmi iroda a miniszter által meghatározott ütemezés szerint terjeszti fel a védetté nyilvánítási
dokumentációkat a miniszterhez. (2) A miniszter a hozzá felterjesztett dokumentáció alapján
a) a védetté nyilvánítás tárgyában rendeletet alkot, b) a dokumentáció kiegészítését rendeli el, vagy
c) dönt a védetté nyilvánítás megtagadásáról. (3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti esetben az örökségvédelmi iroda a védetté nyilvánítási dokumentáció egy másolati
példányát megküldi a járási építésügyi és örökségvédelmi hivatalnak.
3. A régészeti örökséggel és a műemléki értékekkel kapcsolatos nyilvántartás
6. § (1) A Kötv. 71. § (1) bekezdésében meghatározott nyilvántartás adatait az örökségvédelmi iroda elektronikusan tárolja.
(2) A Kötv. 71. § (1) bekezdés a)–d) pontokban meghatározottakkal összefüggő, az örökségvédelem szempontjából
fontos adatnak minősülnek a 7–8. §-ban felsorolt adatok.
(3) A régészeti, illetve a műemléki védettség ténye fennállásának ingatlan-nyilvántartási feljegyzését az örökségvédelmi
iroda kezdeményezi. 7. § (1) A régészeti lelőhelyek nyilvántartása tartalmazza:
a) a régészeti lelőhely megnevezését, egyedi azonosító számát, a fekvése szerinti települést és a lelőhely településen
belüli sorszámát; b) a régészeti lelőhely természetbeni elhelyezkedésének a különböző észlelési módszerekkel meghatározott
Egységes Országos Vetületi (a továbbiakban: EOV) rendszerű vektoros kiterjedéseit, körülhatárolását;
c) a lelőhely védettségére vonatkozó adatokat: ca) az általános, kiemelt, fokozott vagy ideiglenes védettség megjelölését,
cb) a védettség keletkezésének időpontját, cc) a védettséget keletkeztető határozat vagy jogszabály számát,
d) azon ingatlanok ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám, terület, művelési ág), amelyek területén a lelőhely
fekszik; e) a lelőhely védőövezetének b) és c) pont szerinti adatait;
f) az ingatlan-nyilvántartási térképi adatbázisból legyűjthető, a lelőhely és a védőövezet kiterjedését lefedő
vektoros állományt; g) a lelőhely régészeti szempontú leírását, a régészeti emlékek vagy leletek adatait, így különösen
kormeghatározását, jellegét, elhelyezkedését, előkerülési módját és időpontját, a feltárásra és a kutatásra
vonatkozó adatokat, illetve forrásaikat, veszélyeztetettségét, állapotát, jelentőségét, valamint a 3. § (1) bekezdés
b)–e) pontjaiban meghatározottakat; h) a lelőhelyre vonatkozó hatósági határozatok, szakhatósági állásfoglalások számát, keltét, jogerejét és az elrendelt
intézkedések tartalmát; i) az örökségvédelmi bírságkategóriába történő besorolást;
j) a védettség megszűnése esetén annak időpontját és az arról rendelkező jogszabály számát.
(2) A nyilvántartás az (1) bekezdés d), valamint f)–h) pontja szerinti tartalmi követelményeket jogszabály vagy
szolgáltatási szerződés alapján más, jogszabály alapján vezetett nyilvántartás tartalmára hivatkozással, annak
közvetlen informatikai elérését biztosítva is teljesítheti. (3) Az örökségvédelmi iroda az (1) bekezdés d) és e) pontjában meghatározott adatok nyilvántartásához a feltárásra
jogosult szervek szakmai adattárának adatait is felhasználhatja. 8. § (1) A műemléki nyilvántartás tartalmazza:
a) a műemlék, műemléki terület megnevezését, törzsszámát és egyedi azonosító számát, a fekvése szerinti
települést és címet; b) a műemlék, műemléki terület természetbeni elhelyezkedésének az EOV-rendszerhez illeszkedő pontszerű,
vonalas létesítmény esetén a nyomvonal meghatározását, terület esetén annak vektoros kiterjedését,
körülhatárolását; c) a védettségre vonatkozó adatokat: ca) a műemlék vagy műemléki terület megjelölését,
cb) a védettség keletkezésének időpontját, cc) a védettséget keletkeztető határozat vagy jogszabály számát;
d) azon ingatlanok ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám, terület), amelyek területén a műemlék vagy
műemléki terület fekszik; e) a műemlék, műemléki terület leírását, azonosító fényképeit, valamint a 4. § (1) bekezdés a), b) és d) pontjában
meghatározottakat; f) a műemlék funkcióját; g) a műemlék tudományos kutatásának és feltárásának adatait, a 4. § (1) bekezdés c) és e) pontjában foglaltakat,
a műemlék kutatásainak dokumentációit; h) a műemlékre vonatkozó hatósági határozatok, szakhatósági állásfoglalások számát, keltét, jogerejét és az
elrendelt intézkedések tartalmát; i) az ingatlan-nyilvántartási térképi adatbázisból legyűjthető, a műemlék vagy a műemléki terület kiterjedését
lefedő vektoros állományt; j) örökségvédelmi bírságkategóriába történő besorolását.
(2) A nyilvántartás (1) bekezdés d), valamint e)–j) pontja szerinti tartalmi követelményeket jogszabály vagy szolgáltatási
szerződés alapján más, jogszabály alapján vezetett nyilvántartás tartalmára hivatkozással, annak közvetlen
informatikai elérését biztosítva is teljesítheti. (3) Az (1) bekezdésben meghatározott adatokat ki kell egészíteni, ha a nyilvántartásban nem szereplő, de a Kötv.
7. § 10. pontja értelmében a műemléki értékhez tartozó alkotórész vagy tartozék kerül elő.
9. § (1) Az örökségvédelmi iroda a nyilvántartásában szereplő adataiból kérelemre adatot szolgáltat.
(2) A hatósági nyilvántartásban kezelt adatokért – a Kötv. 72. § (1a) bekezdésében meghatározott adatok kivételével –
igazgatási szolgáltatási díjat (a továbbiakban: díj) kell fizetni.
(3) A díj mértéke legfeljebb öt adat esetén kérelmenként 2200 forint. Ötnél több adat esetén a díj tételenként 220 forinttal
növekszik. Ha az adatszolgáltatás valamely településrendezési eszköz elkészítéséhez szükséges, úgy a díjtétel
egységesen 5000 forint. (4) A díjat az örökségvédelmi iroda bankszámlájára készpénzátutalási megbízással vagy átutalási megbízással kell
befizetni. (5) A díj megfizetését vagy – az (6) bekezdésre tekintettel – az illetékmentesség igazolását a kérelem benyújtásakor
igazolni kell. (6) A díjfizetési kötelezettség tekintetében az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) 5. §-ában
és 28. § (2)–(3) bekezdésében foglaltakat, az elévülés tekintetében az Itv. 86. §-ában foglaltakat kell értelemszerűen
alkalmazni. (7) A 7. § (1) bekezdés b), f) és g) pontjában meghatározott adatok szolgáltatását az örökségvédelmi iroda csak azoknak
a szerveknek nyújthatja, amelyek ezt jogszabályban meghatározott feladatuk ellátása érdekében kérik.
4. A régészeti feltárás részletes szabályai 10. § (1) Ezen alcím alkalmazásában
1. régészeti leletek elsődleges feldolgozása: olyan mértékű feldolgozás, amely a leletek egyedi tisztítását, állagvédelmet
biztosító szükséges mértékű restaurálását, azonosítását, biztonságos tárolását és tudományos-szakmai hozzáférését
biztosítja; 2. régészeti leletek végleges elhelyezése: a régészeti feltárás során előkerült régészeti leletanyag gyűjteményi
alapleltárba vétele és elhelyezése; 3. régészeti utómunka: a régészeti leletek teljes restaurálása, végleges elhelyezése és a régészeti feltárás és leletanyaga
tudományos feldolgozása; 4. területátadás: a régészeti feltárást követően a munkaterület kivitelezési tevékenységre állapotrögzítő
jegyzőkönyvvel történő átadása a beruházónak; 5. területátvétel: a régészeti feltárást megelőzően a földmunkával járó változtatással érintett munkaterületnek
régészeti munkavégzésre alkalmas állapotban, állapotrögzítő jegyzőkönyvvel történő átvétele a beruházótól;
6. történeti településmag: a mai települések területén található, az eredeti, történelmi településszerkezetet tükröző,
maradandó emlékeket nagy mélységben és több rétegben megőrző, a település több évszázados múltját és
folyamatosságát mutató, jól lehatárolható, nagyobb, összefüggő terület. (2) Előzetes régészeti dokumentációnak minősül az öt évnél nem régebbi örökségvédelmi hatástanulmány, amennyiben
tartalmát és az elkészítéséhez alkalmazott módszereket tekintve megfelel az előzetes régészeti dokumentáció fogalmi
feltételeinek, továbbá alkalmas az elvégzendő régészeti feladatellátás formájának, idő- és költségvonzatainak
meghatározására. 11. § Megelőző feltárás esetén a régészeti feltárás költségeire vonatkozó költségbecslést a feltárásra jogosult szerv az alábbi
tartalmi elemekkel készíti el: a) a megelőző feltárás hatósági határozatban előírt módszere,
b) a megelőző feltárás előírt módszerének részét képező régészeti szolgáltatási tevékenységek,
c) a résztevékenységek egységnyi költsége mind területegység, mind időegység alkalmazása esetén,
d) az egységre nem vetíthető résztevékenységek tételes költsége,
e) az egységnyi költség mértékét befolyásoló tényezők, így különösen: régészeti rétegek száma, régészeti emlékek
száma, kiterjedése, leletsűrűség, f) járulékos (infrastrukturális, logisztikai) költségek.
12. § (1) A régészeti feltárást csak szakirányú mesterfokozattal vagy szakképzettséggel rendelkező régész vagy a régészet
tárgyban doktori fokozatot szerzett, a feltárást végző intézménnyel munkavégzésre irányuló jogviszonyban álló
személy vezetheti. (2) A régészeti feltárás vezetőjének – a mentő feltárás kivételével – a feltárási engedély iránti kérelemben megjelölt
feladatellátáshoz szükséges speciális szakirányú ismeretekkel és megfelelő feltárási gyakorlattal kell rendelkeznie.
Megfelelő feltárási gyakorlatnak minősül a szakirányú mesterfokozat vagy szakképzettség megszerzését követően
az adott korszakot érintő legalább három feltárás vezetőjeként vagy a feltárási dokumentációban megnevezett
munkatársként szerzett gyakorlat. (3) A feltárásra jogosult szerv csak olyan személyt bízhat meg feltárás vezetésével, aki a korábbi tevékenysége során
jogszabályban meghatározott dokumentációs kötelezettségeit teljesítette. (4) A feltárás vezetőjének az egyes feltárási munkafolyamatok elvégzésében történő akadályoztatása esetén az
engedélyes köteles a helyettesítésről az (1)–(3) bekezdésben foglaltaknak megfelelő módon gondoskodni.
13. § Az engedélyes köteles a feltárás vezetője útján
a) a régészeti munkavégzésre alkalmas munkaterületet átvenni, a feltárási munkálatokat a tudományos, műszaki
és gazdaságossági követelményeknek megfelelően a legnagyobb gondossággal és az engedélyben rögzített
feltételek betartásával irányítani, b) a feltárási naplót naprakészen, a munkálatokkal egy időben vezetni, munkaidőben a helyszínen őrizni,
c) a feltárási naplót úgy vezetni, hogy annak alapján a feltárás célkitűzései, addigi menete és eredményei követhetők
legyenek, d) a korszerű szakmai követelményeknek megfelelő dokumentációt készíteni,
e) a feltárást követően a munkaterületet a beruházónak átadni,
f) a feltárt régészeti örökség őrzéséről, állagának ideiglenes megóvásáról és elsődleges feldolgozásáról, valamint
a feltárás eredményének tudományos feldolgozásáról gondoskodni, g) a feltárási munkálatok szünetelése esetén a feltárt részek ideiglenes állagmegóvásáról, biztonságáról
gondoskodni, h) a feltárás leletanyagának restaurálásában közreműködni, i) a leletek elsődleges nyilvántartásba vételét elvégezni és gyűjteményi alapleltárba vételében közreműködni.
14. § (1) A beruházáshoz kapcsolódó régészeti feltárás a területátvételt követően kezdhető meg.
(2) Amennyiben a feltárás beépített ingatlanon vagy a telekhatáron álló épülettel közvetlenül szomszédos területen
– különösen történeti településmag területén – történik, akkor a területátvételi jegyzőkönyvnek ki kell térnie
a meglévő épületrészek megőrzésének szempontjaira is. Ilyen esetben a régészeti feltárási módszerek és technikák
alkalmazása során figyelemmel kell lenni az építmények tartószerkezeti sajátosságaira.
(3) A területátvétel során régészeti munkavégzésre alkalmas állapotúnak minősül a terület, ha
a) a beruházási területen belüli feltárandó régészeti lelőhely kijelölése – legfeljebb 50 méteres távolságban
elhelyezett, jól látható, egyértelműen megjelölt karókkal – megtörtént, a kitűzött pontok koordinátáit tartalmazó
kitűzési jegyzőkönyvet és kitűzési vázrajzot papír alapon és EOV rendszerben készült digitális térkép (állomány)
formájában a feltárást végző szervnek a beruházó átadta;
b) megtörtént a fakitermelés, bozót-, nád-, cserjeirtás és a szántóföldi növényzet betakarítása vagy irtása;
c) építmény, építési vagy bontási hulladék, továbbá egyéb jelentős méretű vagy mennyiségű tárgy nem található
a munkaterületen; d) a közművezetékek terepi kijelölése megtörtént, leíró és térképes dokumentációját (beleértve – amennyiben
rendelkezésre áll – az EOV rendszerben készült állományt is) a feltárást végző szervnek a beruházó átadta, vagy –
amennyiben nincs közművezeték a területen, és annak védőtávolsága sem érinti a területet – arról a beruházó
nyilatkozatot tett a közműszolgáltató nyilatkozata alapján a feltárást végző szervnek;
e) a tűzszerészeti vizsgálat megtörtént, annak minőségbiztosítási jegyzőkönyvét a feltárást végző szervnek a
beruházó átadta; f) a megelőző feltáráshoz kapcsolódóan földdepók létesítése szükséges, azok a régészeti feltárással érintett
területen kívül kijelölésre kerültek a feltárásra jogosult szerv javaslata alapján – a feltárásra vonatkozó
szerződésben meghatározott eltérő rendelkezés hiányában – oly módon, hogy azok a régészeti lelőhely esetleges
nem ismert, a beruházás miatt a későbbiekben feltárandó részeit ne fedjék el, ugyanakkor a feltárás helyszínétől
ne legyenek a szükségesnél távolabb; g) a beruházó biztosítja a feltárandó terület megközelíthetőségét a feltárást végző szerv számára.
15. § (1) A régészeti feltárásra alkalmas napnak minősül az a munkanap, amelyen az időjárási és a talajviszonyok, továbbá
az egyéb körülmények nem akadályozzák meg a feltárási tevékenységet.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakra figyelemmel régészeti feltárásra nem alkalmas különösen az a nap, amelyen
a) hőségriadó elrendelésére kerül sor; b) a csapadék mennyisége vagy jellege megakadályozza a feltárási tevékenységet;
c) a talaj fagyott állapota, nedvességtartalma, a belvíz vagy a talajvíz szintje megakadályozza a feltárási
tevékenységet. (3) A régészeti feltárásra alkalmas és alkalmatlan napokat a feltárási naplóban rögzíteni kell, ezt a járási építésügyi
és örökségvédelmi hivatal ellenőrzi, és vita esetén dönt.
16. § (1) Régészeti leletet csak működési engedélyében meghatározott régészeti gyűjtőkörrel és gyűjtőterülettel rendelkező
múzeum fogadhat be véglegesen a saját gyűjteményébe. (2) Amennyiben a feltárást nem az (1) bekezdés szerinti múzeum végezte, a feltárások leletanyaga a teljes tudományos
feldolgozásig, legfeljebb azonban a feltárás befejezésétől számított öt évig az engedélyes őrzésében maradhat.
Ezt követően az engedélyes a restaurált és tudományosan feldolgozott leletanyagot – a befogadó múzeum
alapleltárába vételre előkészítve – köteles átadni a feltárási engedélyben a leletanyag befogadójaként megjelölt
múzeumnak. (3) A befogadó múzeumot illeti meg a végleges leletelhelyezés költségeinek megfelelő összeg, amely a befogadott
leletek mennyiségével arányos egyszeri költségek, különösen a gyűjteményi alapleltárba vétel és a raktárkapacitás
bővítésének fedezetére szolgál. 5. A régészeti lelőhely elfedése
17. § (1) Régészeti lelőhely elfedése esetén ezen alcím rendelkezéseit akkor kell alkalmazni, ha a Kötv. és a Korm. rendelet
szabályai szerint az érintett régészeti lelőhely, lelőhelyrész vagy régészeti emlék megóvását az azt takaró megfelelő
földréteg nem biztosítja. (2) Elfedésre olyan műszaki megoldás alkalmazható, amely biztosítja a lelőhely tartós állapotmegóvását mind a
kivitelezés során jelentkező, mind a kivitelezés megvalósulása után fellépő fizikai és kémiai hatásoktól.
(3) Elfedésre alkalmazható műszaki megoldás különösen a bolygatatlan régészeti rétegek és a kivitelezéssel érintett
rétegek elválasztása a) szigetelőréteggel, b) teherelosztó szerkezettel vagy
c) teherelosztásra alkalmas anyagú, vastagságú és szilárdságú takaróréteggel.
(4) Az elfedés során alkalmazandó megoldás kiválasztásakor figyelemmel kell lenni az adott helyszín talajtani és egyéb
környezeti viszonyaira, a beruházás kiviteli terveire, valamint a régészeti lelőhely jellegére.
(5) A Kötv., a Korm. rendelet és e rendelet alkalmazásában a (3) bekezdésben meghatározottak közül elfedésnek csak az
a megoldás minősül, amelynek célja az érintett régészeti lelőhely, lelőhelyrész vagy régészeti emlék megóvása.
Nem minősülnek elfedésnek az egyéb célok érdekében végzett – különösen a beruházás során megvalósítandó
építmény teherhordó szerkezetének kialakítását szolgáló – hasonló munkálatok. Amennyiben az építmény
teherhordó szerkezetének kialakítását szolgáló műszaki megoldás megfelel a (2) és a (3) bekezdésben foglaltaknak,
elfedésre szolgáló műszaki megoldást nem kell alkalmazni. (6) Az elfedés régészeti megfigyelését végző régész köteles az elfedést megelőző termőréteg-letermelést is figyelemmel
kísérni, és amennyiben a régészeti leletek jelentkezésének az előzetes régészeti dokumentáció, illetve a
próbafeltárások során meghatározott felső síkjánál magasabban kerül elő régészeti lelet vagy emlék, annak feltárását
a régészeti megfigyelés keretén belül elvégezni. 6. A régészeti feltárások dokumentálása
18. § (1) Minden feltárásról jelentést kell készíteni, amely az 1. mellékletben meghatározott tartalmú lelőhely-bejelentő
adatlapból, valamint szöveges ismertetésből és helyszínrajzból áll. (2) Az adatlapot minden lelőhelyről külön kell kitölteni.
(3) A szöveges ismertetés tartalmazza: a) engedélyhez kötött feltárás esetén a feltárási engedély számát vagy az arra történő utalást, hogy a feltárás nem
tartozik az engedélyezési körbe, b) a lelőhely nyilvántartási azonosítóját,
c) a feltárás menetét, d) a feltárt terület nagyságát,
e) a leletek elhelyezését, f) a lelőhely feltárás utáni állapotáról szóló adatokat,
g) az alkalmazott módszereket, továbbá h) az előkerült leletek összefoglaló ismertetését és a feldolgozástól várható tudományos eredményeket.
(4) A feltárás vezetője a jelentésben javaslatot tehet a feltárás folytatására, valamint a feltárt terület védetté nyilvánítására
vagy a védettség feloldására. (5) A jelentés egy példányát abban az intézményben kell elhelyezni, amelyik a feltárási engedélyt kapta. A jelentés
további egy-egy példányát a feltárás befejezését követő harminc napon belül meg kell küldeni a járási építésügyi és
örökségvédelmi hivatalnak, az örökségvédelmi irodának, a Magyar Nemzeti Múzeumnak, valamint a megyei hatókörű
városi múzeumnak, amennyiben a feltárást más feltárásra jogosult szerv végezte.
19. § (1) Minden feltárásról magyar nyelvű, a legkisebb bontási egységeken (jelenség, réteg) alapuló dokumentációt kell
készíteni. (2) A dokumentáció tartalmazza: a) a feltárási naplót,
b) a bontási egységekre vonatkozó adatlapokat, c) a munkálatok során készült valamennyi feljegyzést,
d) a feltárt régészeti jelenségeket és azok környezetét megörökítő fényképet, méretarányos helyszín-, alap- és
metszetrajzot, koordinátás térképet, valamint mindezek listáit, továbbá e) bármilyen technikával rögzített adatot és a leletanyag elsődleges feldolgozásáról szóló beszámolót.
(3) A feltárási naplóban rögzíteni kell a területátvétel és a területátadás tényét.
(4) A feltárási napló napi bejegyzése két részből áll. Az első rész az időpontot, a munkások létszámát, a feltárás menetét
befolyásoló körülményeket, a második rész a szakmai megfigyeléseket, feljegyzéseket tartalmazza.
(5) A dokumentáció eredeti példányát annál a feltárásra jogosult szervnél kell elhelyezni, amelyik a feltárási engedélyt
kapta. További egy-egy – papír alapú – másolati példányát a feltárás befejezésétől számított egy éven belül meg kell
küldeni a járási és építésügyi örökségvédelmi hivatalnak, az örökségvédelmi irodának, a Magyar Nemzeti Múzeumnak,
valamint a megyei hatókörű városi múzeumnak, amennyiben a feltárást más feltárásra jogosult szerv végezte.
Amennyiben a feltárást végző nem azonos a leletanyagot befogadó múzeummal, úgy egy további példányt a
leletbefogadási eljárás keretében a feltárást végző szerv átad a befogadó múzeumnak. Amennyiben a feltárás
végzéséhez a természetvédelmi hatóság engedélye is szükséges, a dokumentációt az illetékes környezetvédelmi,
természetvédelmi és vízügyi felügyelőségnek is meg kell küldeni.
7. A régészeti lelőhely feltárást követő védelme 20. § (1) A feltárás befejezése után az építési helyszín kivitelezési tevékenység végzésére való alkalmassá tétele, illetve az
ingatlan rendeltetésszerű és biztonságos, az élet- és balesetvédelmi előírásoknak megfelelő használatához szükséges
tereprendezési munkák elvégzése megelőző és mentő feltárás esetén a beruházó, tervásatás esetén a feltárást végző
szerv feladata. (2) Amennyiben a megelőző feltárást szükségessé tevő beruházás bármilyen okból meghiúsul, vagy szünetelésének
időtartama a feltárás felfüggesztésétől vagy befejezésétől számítva meghaladja az egy évet, a beruházó köteles
a feltárt régészeti emlékeknek a hatóság által előírt állagmegóvásáról, az ingatlan korábbi használatának megfelelő
állapotot helyreállító tereprendezési munkák elvégzéséről gondoskodni. (3) Ha a beruházás vagy a feltárás munkálatainak harminc napot meghaladó szünetelésére a feltárást végző szervnek fel
nem róható okból kerül sor, a feltárt részek ideiglenes állagmegóvásáról, biztonságáról, őrzéséről a feltárást végző
szerv a beruházó költségére köteles gondoskodni. (4) A feltárási naplóhoz csatolni kell a munkaterületnek a területátvétel idején meglévő állapotát rögzítő jegyzőkönyvet,
valamint a feltárás befejezése után a területátadásról szóló jegyzőkönyvet. A területátvétel és a területátadás tényét
a feltárási naplóban is rögzíteni kell. 8. A fémkeresővel végzett régészeti kutató tevékenység
21. § (1) Fémkereső műszer használata régészeti célú kutató tevékenységnek minősül, ha annak célja régészeti lelet vagy
régészeti lelőhely felkutatása. (2) Régészeti lelőhelyen fémkereső műszer használata feltárási engedélyhez kötött régészeti feltárásnak minősül.
(3) Régészeti lelőhelyen kívül fémkeresővel végzett régészeti célú kutató tevékenység csak feltárásra jogosult szerv
megbízásából, a feltárásra jogosult szerv névre szóló igazolásának birtokában végezhető.
(4) A feltárásra jogosult szerv a gyűjtőterületének meghatározott részére adhat megbízást. A megbízás kiadása előtt a
feltárásra jogosult szerv köteles egyeztetni valamennyi olyan feltárásra jogosult szervvel, amelynek gyűjtőterületét
a megbízás szerinti terület érinti. (5) A feltárásra jogosult szerv fémkeresővel végzett régészeti célú kutató tevékenységre annak adhat megbízást, aki
a) a régészeti leletekkel kapcsolatos alapvető ismereteket elsajátította, és
b) nyilatkozott arról, hogy a megbízást megelőző egy évben a régészeti örökséggel összefüggésben szabálysértési
vagy büntetőjogi felelősségét nem állapították meg, továbbá vele szemben örökségvédelmi bírságot nem
szabtak ki. (6) A feltárásra jogosult szerv fémkeresővel végzett régészeti célú kutató tevékenység végzésére megbízást a jogerős
döntéstől számított egy év időtartamban nem adhat annak, akit a régészeti örökséggel összefüggésben elkövetett
szabálysértés vagy bűncselekmény miatt elmarasztaltak, vagy vele szemben örökségvédelmi bírságot szabtak ki.
(7) A feltárásra jogosult szerv köteles a fémkeresővel végzett régészeti célú kutató tevékenység végzésére vonatkozó
megbízást azonnali hatállyal felmondani, ha a) a megbízott az (5) bekezdés b) pontja szerinti nyilatkozatot valótlan tartalommal tette meg,
b) a megbízott szabálysértési vagy büntetőjogi felelősségét a régészeti örökséggel összefüggésben
megállapították, c) a megbízottal szemben a régészeti örökséggel összefüggésben örökségvédelmi bírságot szabtak ki.
(8) Ha a fémkereső műszerrel végzett tevékenység során régészeti lelet kerül elő, a Kötv. 24. § (1)–(3) bekezdésének
megfelelő alkalmazásával kell eljárni. 9. Mentő feltárás 22. § (1) A mentő feltárások elvégzésére a megyei hatókörű városi múzeum éves költségvetésében kell keretet biztosítani.
(2) A megyei hatókörű városi múzeum a mentő feltárás megkezdésétől számított tizenöt napon belül javaslatot tehet
a járási építésügyi és örökségvédelmi hivatalnak a terület ideiglenes védetté nyilvánítására.
10. A régészeti lelőhely, lelet megtalálója anyagi elismerésének szabályai
23. § (1) A régészeti feltárás esetén kívül előkerült régészeti leletet, lelőhelyet a feltárásra jogosult szerv a lelőhely-bejelentő
adatlapon köteles a járási építésügyi és örökségvédelmi hivatalnak és az örökségvédelmi irodának bejelenteni.
(2) Régészeti lelőhely vagy lelet megtalálóját elismerő oklevél és tárgyi ajándék vagy a lelőhely, lelet tudományos
jelentőségével arányos pénzjutalom illeti meg. Az elismerést a miniszter adja át.
(3) Nem adható jutalom a megtalálónak, ha a Kötv. 24. § (2) bekezdése szerinti kötelezettségének vagy az e rendelet
21. § (3) bekezdésében foglaltaknak nem tett eleget. Ilyen esetben a jutalom a bejelentőt illeti.
(4) A nemesfémből készült vagy drágakövet tartalmazó lelet után kifizetendő pénzjutalom mértékét a lelet nemesfém-,
illetve drágakőtartalma napi piaci értékének figyelembevételével kell megállapítani.
(5) A jutalom összegét a miniszter állapítja meg.
(6) A lelet elhelyezésére a Korm. rendelet szabályait megfelelően kell alkalmazni.
11. A régészeti feltárásokra vonatkozó szakmai szempontok 24. § A Magyar Nemzeti Múzeum a feltárásra jogosult szervekkel és szakmai szervezetekkel egyeztetve, a miniszter
egyetértésével – a Korm. rendelet alapján a miniszter által a nagyberuházások tekintetében nyilvánosságra hozott
szakmai szempontokra is figyelemmel – megállapítja, a honlapján nyilvánosságra hozza, és minden év április 15-ig
aktualizálja a) az előzetes régészeti dokumentáció elkészítésére, a régészeti feltárás folytatására és a korszerű szakmai
követelményeknek megfelelő dokumentációjának készítésére, az elsődleges leletfeldolgozásra, a leletanyag
végleges elhelyezésére, feldolgozására vonatkozó szakmai szempontokat, b) a régészeti leletek elhelyezésével és gondozásával kapcsolatos költségek kalkulációja készítésének szempontjait,
c) az olyan, sűrű beépítésű, intenzíven közművesített városi területeken (különösen a történeti településmagokon
belül) folytatott régészeti kutatás, amely a városok intenzíven, több rétegben, nagy mélységben, bonyolult
rétegviszonyok között jelentkező településszerkezeti elemeire, az egymásra települt különböző régészeti
korszakok emlékeire irányul (városi régészeti feltárás) vonatkozásában irányadó speciális szempontokat az a) és
b) pontokban meghatározottak szerinti bontásban. 12. Záró rendelkezések
25. § (1) Ez a rendelet 2013. január 1-jén lép hatályba.
(2) A 2. § (3) bekezdés szerinti tájékoztatást az örökségvédelmi iroda a rendelet hatálybalépése időpontjában
folyamatban lévő előkészítések tekintetében 2013. június 30-ig teljesíti.
(3) Hatályát veszti a) a kulturális örökség védetté nyilvánításának részletes szabályairól szóló 3/2002. (II. 15.) NKÖM rendelet 2. §
1. pontja és 3–5. §-a; b) a régészeti lelőhelyek feltárásának, illetve a régészeti lelőhely, lelet megtalálója anyagi elismerésének részletes
szabályairól szóló 5/2010. (VIII. 18.) NEFMI rendelet. (4) Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja. Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
132/2004. (IV. 29.) Korm. rendelete a géntechnológiai tevékenység engedélyezési eljárási rendjéről, valamint az eljárás során az Európai Bizottsággal való kapcsolattartásról.
A géntechnológiai tevékenységről szóló 1998. évi
XXVII. törvény (a továbbiakban: Tv.) 34. §-a (1) bekezdésének f) pontjában foglalt felhatalmazás alapján a Kormány a következőket rendeli el:
Általános rendelkezések 1. § (1) E rendelet előírásait — a (2) bekezdésben foglalt
kivétellel — a Tv.-ben meghatározott
a) géntechnológiával módosított mikroorganizmusok
zárt rendszerű felhasználásának, b) géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő kibocsátásának, valamint
c) géntechnológiával módosított termékek forgalomba
hozatalának
engedélyezése során kell alkalmazni.
(2) A géntechnológiával módosított élelmiszerek és
takarmányok engedélyezése az Európai Parlament és a
Tanács géntechnológiával módosított élelmiszerekről és
takarmányokról szóló 1829/2003/EK rendelete (a továbbiakban: 1829/2003/EK rendelet) szerint történik, a 18. §
(4) bekezdésének figyelembevételével.
Zárt rendszerű felhasználás és a végzésére szolgáló
létesítmény engedélyezése
2. § (1) A külön jogszabályban meghatározott, hatáskörrel
rendelkező géntechnológiai hatóság (a továbbiakban: géntechnológiai hatóság) előzetes engedélyével szabad zárt
rendszerű felhasználás végzésére szolgáló létesítményt létrehozni, valamint a géntechnológiával módosított mikroorganizmusokat zárt rendszerben felhasználni.
(2) Az engedély iránti kérelmet angol és magyar nyelven,
nyomtatott és elektronikus formában — a külön jogszabályokban foglaltak szerint — kell a hasznosítónak a géntechnológiai hatósághoz benyújtani.
3. § (1) A géntechnológiával módosított mikroorganizmusokat az emberi egészséggel és a környezettel szembeni
biztonság szerint az 1. számú melléklet rendelkezései alapján kell csoportosítani.
(2) Zárt rendszerű felhasználás esetén a 2. számú mellékletben meghatározott különleges elszigetelési intézkedéseket kell alkalmazni.
(3) A hasznosítónak a zárt rendszerű felhasználásokat a
3. számú mellékletben meghatározott értékelési szempontok és eljárások alapján az emberi egészségre és a környezetre irányuló kockázatok jellege szerint kell osztályoznia,
és a (4) bekezdés alapján a megfelelő biztonsági elszigetelési szinteket kell alkalmaznia.
(4) A biztonsági elszigetelési szintek a következők:
a) 1. osztály: kockázatmentes vagy elhanyagolható koc
kázattal járó tevékenységek; ezek olyan tevékenységek,
amelyeknél az 1. szintű elszigetelés megfelelő mind az
emberi egészség, mind a környezet védelmére,
b) 2. osztály: kis kockázatú tevékenységek; ezek olyan
tevékenységek, amelyeknél a 2. szintű elszigetelés megfelelő mind az emberi egészség, mind a környezet védelmére,
c) 3. osztály: közepes kockázatú tevékenységek; ezek
olyan tevékenységek, amelyeknél a 3. szintű elszigetelés
megfelelő mind az emberi egészség, mind a környezet védelmére,
d) 4. osztály: nagy kockázatú tevékenységek; ezek olyan
tevékenységek, amelyeknél a 4. szintű elszigetelés megfelelő mind az emberi egészség, mind a környezet védelmére.
4. § Az 1. osztályba tartozó zárt rendszerű felhasználásra
vonatkozó engedély kiadását követő további 1. osztályba
tartozó zárt rendszerű felhasználás külön engedély nélkül
végezhető. Az 1. osztályba tartozó zárt rendszerű felhasználást folytatók kötelesek nyilvántartást vezetni minden
kockázatértékelésről, továbbá kötelesek ezt a nyilvántartást a géntechnológiai hatóság kérésére hozzáférhetővé
tenni.
5. § (1) Ha a létesítményt a 2. vagy magasabb osztályba tartozó zárt rendszerű felhasználás végzésére korábban már
engedélyezték, és az engedélyben foglalt minden ezzel kapcsolatos feltétel teljesült, akkor a további 2. osztályba tartozó zárt rendszerű felhasználást az új engedélyre vonatkozó kérelem benyújtása után azonnal folytatni lehet.
(2) Ha a létesítményt előzőleg nem engedélyezték
2. vagy magasabb osztályba tartozó zárt rendszerű felhasználásra, akkor a géntechnológiai hatóságtól származó ellentétes nyilatkozat hiányában a 2. osztályba tartozó zárt
rendszerű felhasználást az engedély benyújtását követő
45. naptól, vagy a géntechnológiai hatóság engedélyével
ennél rövidebb időn belül lehet folytatni.
6. § (1) Az első, és minden további 3. vagy a 4. osztályba
tartozó zárt rendszerű felhasználás, amelyet már engedélyezett létesítményben kívánnak folytatni — a (2) bekezdésben foglalt kivétellel — kizárólag előzetes engedély
birtokában végezhető.
(2) A géntechnológiai hatóság előzetes engedélye nélkül
végezhető a 3. vagy 4. osztályba tartozó zárt rendszerű
felhasználás
a) az (1) bekezdés szerinti engedély iránti kérelem benyújtását követő 45. napon túl, olyan létesítmény esetében,
amelyet korábban 3. vagy 4. osztályba tartozó zárt rendszerű felhasználásra már engedélyeztek, és az engedélyben
foglalt minden ezzel kapcsolatos feltétel teljesült;
b) egyéb esetekben legkésőbb az engedély iránti kérelem benyújtását követő 90. napon túl.
7. § (1) Amennyiben a hasznosító lényeges új adatokhoz jut,
vagy a zárt rendszerű felhasználást olyan módon változtatja
meg, amely az ezzel járó kockázatokat jelentősen befolyá
solhatja, a géntechnológiai hatóságot a lehető legrövidebb
időn belül értesítenie, valamint ezzel egyidejűleg az engedély módosítását kezdeményeznie kell.
(2) Amennyiben a géntechnológiai hatóságnak tudomására jut olyan adat, amely a zárt rendszerű felhasználás
kockázatait jelentősen befolyásolhatja, előírhatja a felhasználó számára a zárt rendszerű felhasználás feltételeinek módosítását vagy a felhasználás felfüggesztését, illetve
befejezését.
Nem forgalomba hozatali célú kibocsátás
engedélyezése 8. §
(1) A géntechnológiával módosított szervezet vagy géntechnológiával módosított szervezetek kombinációjának
kibocsátását kizárólag a géntechnológiai hatóság előzetes
engedélyével lehet végezni. Az erre vonatkozó, a külön
jogszabályban meghatározott információkat tartalmazó
kérelmet angol és magyar nyelven, nyomtatott és elektronikus formában a hasznosítónak kell benyújtania a géntechnológiai hatósághoz.
(2) A kérelmező hivatkozhat más kérelmezők által korábban benyújtott adatokra és eredményekre, feltéve, hogy
az információk, adatok és eredmények nem bizalmas természetűek, vagy a korábbi kérelmezők írásban beleegyeztek a közlésükbe, illetve további, a kérelmező által relevánsnak tartott információt is benyújthat.
(3) A géntechnológiai hatóság visszaigazolja a kérelmezőnek a kérelem beérkezését, majd a kérelem érkezését
követő 30 napon belül megküldi a kérelem összefoglalóját
az Európai Bizottságnak (a továbbiakban: Bizottság).
(4) A Bizottság az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a genetikailag módosított szervezetek környezetbe
történő szándékos kibocsátásáról és a Tanács 90/220/EGK
irányelvének hatályon kívül helyezéséről szóló 2001/18/EK
irányelv (a továbbiakban: 2001/18/EK irányelv) 11. cikkének (1)—(2) bekezdésében foglaltak szerint jár el.
(5) A géntechnológiai hatóság — figyelembe véve más
tagállamok észrevételeit is — a kibocsátás engedélyezéséről vagy elutasításáról határozatot hoz.
(6) Amennyiben a géntechnológiai hatóság a kérelmezőtől további információt kér, egyidejűleg a hiánypótlás
okát is meg kell jelölnie.
(7) A kérelmező csak akkor kezdheti meg a kibocsátást,
ha megkapta a géntechnológiai hatóság engedélyét, és
megfelel minden abban előírt feltételnek.
(8) A géntechnológiai hatóságnak tájékoztatnia kell a
Bizottságot a meghozott határozatról, elutasító határozat
esetén annak okairól, valamint a kibocsátások eredményéről.
Különleges eljárás kibocsátás engedélyezése
esetén 9. § (1) Ha elegendő tapasztalat áll rendelkezésre egyes géntechnológiával módosított szervezetek meghatározott
ökoszisztémákba történő kibocsátásáról, és ezen géntechnológiával módosított szervezetek megfelelnek a 4. számú
melléklet feltételeinek, a géntechnológiai hatóság indoklással ellátott javaslatot nyújthat be a Bizottságnak az ezekre vonatkozó különleges eljárás alkalmazására.
(2) A javaslatról a Bizottság a 2001/18/EK irányelv
7. cikkének (2)—(5) bekezdései szerint dönt. Amennyiben
a Bizottság a különleges eljárás alkalmazásához hozzájárul, a géntechnológiával módosított szervezet vagy a géntechnológiával módosított szervezetek egy kombinációjának egy vagy több helyszínen, azonos célból és meghatározott időszakon belül történő kibocsátásai egyetlen kérelemben is benyújthatók.
(3) Amennyiben a géntechnológiai hatóság határozatot hoz arról, hogy a Magyar Köztársaság területén felhasznál-e egy, a Bizottság 2001/18/EK irányelvének 7. cikke
szerinti döntésében foglalt megkülönböztetett eljárást,
erről értesítenie kell a Bizottságot.
Termékekként vagy termékekben megjelenő
géntechnológiával módosított szervezetek forgalomba
hozatalának engedélyezése 10. § (1) A géntechnológiával módosított szervezetnek vagy
szervezetek kombinációjának, akár termékként, akár termékekben az Európai Unió területén első alkalommal
történő forgalomba hozatala engedélyköteles. Magyarországon történő benyújtás esetén a kérelmet angol és magyar nyelven nyomtatott és elektronikus formában kell a
hasznosítónak benyújtania a géntechnológiai hatósághoz.
(2) A géntechnológiai hatóság visszaigazolja a kérelmezőnek a kérelem beérkezését, majd késedelem nélkül megvizsgálja, hogy a kérelem megfelel-e a (3) bekezdésben
foglaltaknak, és szükség esetén a kérelmezőt a hiányok
pótlására szólítja fel.
(3) A kérelemnek tartalmaznia kell:
a) a külön jogszabály szerinti információkat, beleértve
a termékként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezet felhasználásának különféle
helyszíneit, valamint azokat a kutatási és fejlesztési kibocsátásokból származó adatokra és eredményekre vonatkozó információkat, amelyek a kibocsátásnak az emberi
egészségre és a környezetre gyakorolt hatására vonatkoznak,
b) a 3. § (3) bekezdése szerinti környezeti kockázat
értékelést és annak következtetéseit,
c) a termék forgalomba hozatalának feltételeit, beleértve a felhasználás és kezelés különleges feltételeit,
d) a 11. § (6) bekezdésére figyelemmel az engedély javasolt időtartamát, amely nem haladhatja meg a tíz évet,
e) a külön jogszabályban meghatározott nyomon követési tervet, amely tartalmazza a nyomon követési terv időtartamára vonatkozó javaslatot, amely eltérhet az engedély
javasolt időtartamától,
f) javaslatot a jelölésre, amelynek meg kell felelnie a
külön jogszabályban előírt követelményeknek,
g) javaslatot a csomagolásra, amelynek a külön jogszabályban előírt követelményeknek kell megfelelnie,
h) a külön jogszabályban meghatározott összefoglalót. (4) A géntechnológiai hatóság a (3) bekezdés h) pontja
szerinti összefoglalót azonnal továbbítja az Európai Unió
többi tagállamának (a továbbiakban: többi tagállam) illetékes hatóságaihoz és a Bizottsághoz.
(5) Ha egy már engedélyezett kibocsátás eredményei
alapján vagy más lényeges, indokolt tudományos alapon a
kérelmező úgy ítéli meg, hogy a termékként vagy termékben megjelenő géntechnológiával módosított szervezetek
forgalomba hozatala és felhasználása nem jelent kockázatot az emberi egészségre vagy a környezetre, kérelmezheti
a géntechnológiai hatóságtól, hogy ne kelljen benyújtania
külön jogszabályban megkövetelt információkat vagy azok
egy részét.
(6) A kérelmezőnek a kérelemhez csatolnia kell az általa
korábban vagy jelenleg kérelmezett, illetve az Európai
Unión belül vagy azon kívül általa végzett kibocsátások
adataira és eredményére vonatkozó információkat, amely
kibocsátások ugyanazon géntechnológiával módosított
szervezeteket, illetve a szervezeteknek ugyanazon kombinációját érintik.
(7) A kérelmező hivatkozhat más kérelmezők által korábban benyújtott adatokra és eredményekre is, vagy benyújthat további, általa relevánsnak ítélt információkat,
feltéve, hogy az adatok és eredmények nem bizalmas természetűek, vagy a korábbi kérelmezők írásbeli hozzájárulásukat adták.
(8) Ha a géntechnológiával módosított szervezetet vagy
annak kombinációját az engedélyben már megjelölt céloktól eltérő célra kívánják felhasználni, külön kérelmet kell
benyújtani.
(9) Amennyiben a kérelmező az engedély megadása
előtt az emberi egészséget vagy a környezetet érintő, a
géntechnológiával módosított szervezetből eredő kockázatra vonatkozó új információhoz jutott, azonnal meg kell
tennie a szükséges intézkedéseket az emberi egészség és
környezet védelme érdekében, és erről értesítenie kell a
géntechnológiai hatóságot. A kérelmezőnek továbbá felül
kell vizsgálnia a kérelemben megjelölt információkat és
feltételeket, és szükség esetén módosítania kell a kérelmet.
11. § (1) Ha a kérelem eleget tesz a 10. § (3) bekezdésében
foglaltaknak, a géntechnológiai hatóság a kérelem egy másolatát a 18. § (1) bekezdésében meghatározott kapcsolattartó szerven keresztül megküldi a Bizottság számára, legkésőbb a (2) bekezdés szerinti vizsgálati jelentés megküldésével egy időben. A géntechnológiai hatóság szükség
esetén felszólíthatja a kérelmezőt, hogy a megküldött kérelemmel megegyező másolati példányokat bocsásson rendelkezésre. A Bizottság a 2001/18/EK irányelv 13—14.
cikkei szerint jár el.
(2) A géntechnológiai hatóságnak:
a) vizsgálati jelentést kell készítenie az 5. számú mellék
let szerinti útmutatásnak megfelelően, és azt el kell küldenie a kérelmezőnek,
b) a (3) bekezdés a) pontjában említett esetben a kérelem átvételét követő 60 napon belül el kell küldenie jelentését a (4) bekezdés alapján beszerzett információkkal és
minden egyéb, a kérelem elkészítésének alapjául szolgáló
információval együtt a Bizottsághoz,
c) a (3) bekezdés b) pontjában említett esetben a géntechnológiai hatóságnak el kell küldenie a jelentését a
(4) bekezdés alapján beszerzett információkkal és minden
egyéb, a jelentés elkészítésének alapjául szolgáló információval együtt a Bizottsághoz, legkorábban 15 nappal azt
követően, hogy a vizsgálati jelentést a kérelmezőnek elküldte és nem később, mint 75 nappal a kérelem átvétele
után.
(3) A vizsgálati jelentésben fel kell tüntetni, hogy
a) a kérdéses géntechnológiával módosított szervezet
vagy szervezetek forgalomba hozhatók, és milyen feltételek teljesülése esetén, vagy
b) a géntechnológiával módosított szervezet vagy szervezetek nem hozhatók forgalomba.
(4) A (2) bekezdés szerinti 60 napos határidő számításakor a hiánypótlásra felhívó végzés postára adásától (átadásától) a hiányok pótlásáig, illetőleg a hiánypótlás elmaradása esetén a hiánypótlásra biztosított határidő lejártáig
eltelt időtartam nem vehető figyelembe. A géntechnológiai
hatóságnak a hiánypótlásra felhívó végzésben mindig meg
kell jelölnie a hiánypótlás okát.
(5) Ha a vizsgálati jelentést készítő géntechnológiai hatóság álláspontja szerint a géntechnológiával módosított
szervezet vagy szervezetek nem hozhatók forgalomba, a
kérelmet el kell utasítani. Az elutasító döntést meg kell
indokolni.
(6) Ha a vizsgálati jelentést készítő géntechnológiai hatóság úgy dönt, hogy a termék forgalomba hozható, és
valamely tagállamtól vagy a Bizottságtól a vizsgálati jelentés továbbításának napjától számított 60 napon belül nem
érkezik indokolt ellenvetés, illetve ha a vitás kérdéseket
2001/18/EK irányelv 15. cikke szerinti eljárásban megoldották, a jelentést készítő géntechnológiai hatóságnak legfeljebb 10 éves időtartamra engedélyeznie kell a termék
forgalomba hozatalát. A géntechnológiai hatóság az engedélyt megküldi a kérelmezőnek, és erről 30 napon belül
tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot.
(7) A kizárólag vetőmagjának értékesítésére szánt géntechnológiával módosított szervezetnek, vagy ezen géntechnológiával módosított szervezet szaporulatának engedélyezése esetén az első engedély időtartamának legkésőbb
tíz évvel azt a napot követően kell letelnie, amikor az adott
géntechnológiával módosított szervezetet tartalmazó első
fajtát először vették fel a növényfajok Nemzeti Fajtajegyzékébe a növényfajták állami elismeréséről, valamint a
szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról
szóló 2003. évi LII. törvénynek és a növényfajták állami
elismeréséről szóló 40/2004. (IV. 7.) FVM rendeletnek
megfelelően.
(8) Az erdészeti szaporítóanyagok esetében az első engedély időtartamának legkésőbb tíz év elteltével azt követően kell letelnie, amikor először vették fel a géntechnológiával módosított szervezetet tartalmazó bázisanyagot a
Nemzeti szaporítóanyag-forrás jegyzékbe az erdészeti szaporítóanyagokról szóló 110/2003. (X. 21.) FVM rendeletnek megfelelően.
12. § (1) A hasznosítónak a Tv. 7. §-ának (1) bekezdése szerinti engedélyek érvényességének meghosszabbítása érdekében évenként jelentést kell benyújtania az engedélyben
foglalt előírások végrehajtásáról a géntechnológiai hatósághoz. A géntechnológiai hatóság a Géntechnológiai Eljárásokat Véleményező Bizottság véleményének figyelembevételével az engedélyt módosíthatja vagy visszavonhatja, amennyiben a jelentésben foglaltak nem felelnek
meg a kibocsátási engedélyben előírtaknak, illetve ha időközben az engedélyben szereplő kibocsátást érintően új
információk merültek fel.
(2) Amennyiben a géntechnológiai hatóság a jelentés
benyújtását követő 60 napon belül eltérő határozatot nem
hoz, az engedély érvényességét meghosszabbítottnak kell
tekinteni.
(3) A (2) bekezdés szerinti 60 napos határidő számításakor a hiánypótlásra felhívó végzés postára adásától (átadásától) a hiányok pótlásáig, illetőleg a hiánypótlás elmaradása esetén a hiánypótlásra biztosított határidő lejártáig
eltelt időtartam nem vehető figyelembe. A géntechnológiai
hatóságnak a hiánypótlásra felhívó végzésben mindig meg
kell jelölnie a hiánypótlás okát.
13. § (1) A termékekként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezetek forgalomba hozatalára vonatkozó engedélyek megújítása során a (2)—(6) bekezdésekben foglalt eljárást kell lefolytatni.
(2) Legkésőbb kilenc hónappal az engedély lejárta előtt
a hasznosítónak olyan kérelmet kell az eredeti kérelem
szerint illetékes géntechnológiai hatósághoz továbbítania,
amely a következőket tartalmazza:
a) a géntechnológiával módosított szervezet vagy szervezetek forgalomba hozatalára vonatkozó engedély másolata,
b) jelentés a külön jogszabály szerinti nyomon követés
eredményéről,
c) bármilyen új információ, amely a terméknek az emberi egészségre vagy a környezetre jelentett kockázatára
vonatkozik, és
d) ha szükséges, javaslat az eredeti engedély feltételeinek módosításáról vagy kiegészítéséről, különösen azokról
a feltételekről, amelyek a további felügyeletet és az engedély időbeni korlátozását érintik.
(3) Amennyiben a kérelem a (2) bekezdésnek megfelel,
a géntechnológiai hatóság késedelem nélkül továbbítja a
kérelem másolatát és annak vizsgálati jelentését a Bizottsághoz, amely a 2001/18/EK irányelv 17. cikke szerint jár
el, valamint a vizsgálati jelentést elküldi a kérelmező számára is.
(4) A vizsgálati jelentésnek tartalmaznia kell a géntechnológiai hatóság álláspontját arra nézve, hogy
a) a géntechnológiával módosított szervezet vagy szervezetek forgalomban maradhatnak és milyen feltételek
mellett, vagy
b) a géntechnológiával módosított szervezet vagy szervezetek nem maradhatnak forgalomban.
(5) A (4) bekezdés a) pontja esetén, ha a tagállamok
vagy a Bizottság részéről a vizsgálati jelentés továbbításának napjától számított 60 napon belül indokolt kifogás
nem érkezik, illetve, ha a vitás kérdéseket a 2001/18/EK
irányelv 17. cikke szerinti eljárásban megoldották, a jelentést készítő géntechnológiai hatóságnak írásban meg kell
küldenie döntését a kérelmező számára, valamint erről
30 napon belül tájékoztatnia kell a többi tagállamot és a
Bizottságot is.
(6) Az engedély megújítására irányuló (2) bekezdés szerinti kérelem benyújtását követően a hasznosító folytathatja a géntechnológiával módosított szervezetek forgalmazását az adott engedély által meghatározott feltételek szerint
mindaddig, amíg határozatot nem hoznak a kérelemről.
14. § (1) Amennyiben a 10., 11. vagy 13. §-ban foglalt eljárás
során ellenvetés merül fel és marad fenn valamely tagállam
géntechnológiai hatósága vagy a Bizottság részéről, a
2001/18/EK irányelv 18. cikke szerinti közösségi szintű
határozat meghozatalára kerül sor.
(2) Amennyiben közösségi szinten kedvező határozat
született, a vizsgálati jelentést készítő géntechnológiai hatóság kibocsátja az engedélyt a forgalomba hozatalról,
illetve az engedély megújításáról. A géntechnológiai hatóság az engedélyt továbbítja a kérelmezőhöz, és erről tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot a határozat
közzétételét vagy bejelentését követő 30 napon belül.
15. § (1) A termékként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezetet kizárólag akkor lehet további engedély nélkül felhasználni, ha a szervezet forgalomba
hozatalára engedélyt adtak ki, és a felhasználásnak az engedélyben meghatározott feltételeit, illetve a feltételek közt
szereplő földrajzi területeket pontosan betartják.
(2) A kérelmező csak akkor folytathatja a forgalomba
hozatalt, ha megkapta a géntechnológiai hatóság engedélyét, és megfelel minden olyan feltételnek, amelyet az engedély előírt.
(3) Az engedély minden esetben kifejezetten meghatározza a következőket:
a) az engedély tárgya, beleértve a forgalomba hozandó,
termékként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezet vagy szervezetek azonosítását, és
azok egyedi azonosítóját,
b) az engedély érvényességének időtartama,
c) a termék forgalomba hozatalának feltételei, beleért
ve a termékként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezet vagy szervezetek felhasználásának, kezelésének és csomagolásának különleges feltételeit, valamint az adott ökoszisztémák/környezetek, illetve földrajzi területek védelmére vonatkozó feltételeket,
d) a kérelmezőnek kérésre hozzáférhetővé kell tennie
kontrollmintákat a géntechnológiai hatóság számára,
e) a címkézési követelmények, a külön jogszabályban
meghatározott követelményekkel összhangban; a címkézésnek világosan jelölnie kell a géntechnológiával módosított szervezet jelenlétét,
f) a nyomon követési követelmények a külön jogszabálynak megfelelően, beleértve a Bizottság és a géntechnológiai hatóságok számára történő tájékoztatási kötelezettséget, a nyomon követési terv időtartamát és adott esetben
az azon személyekre vonatkozó kötelezettségeket, akik a
terméket árusítják, vagy azokat felhasználják, többek között — a géntechnológiával módosított szervezetek termesztése, tenyésztése, illetve szaporítása esetén — a hollétükre vonatkozó részletes információkat.
16. § A közvetlen feldolgozásra szánt termékek esetében a
géntechnológiával módosított szervezetek forgalomba hozatala, jelölése és csomagolása során nem kell alkalmazni
a 11. § (6) bekezdésének, a 13. § (5) bekezdésének, a 14. §
(2) bekezdésének és a 15. § (3) bekezdésének előírásait,
amennyiben az engedélyezett géntechnológiával módosított szervezet nyomokban, 0,9%-nál nem nagyobb mértékben fordul elő, feltéve, hogy ez technológiailag elkerülhetetlen szennyeződésből ered.
Nyomon követés és az új információk kezelése 17. §
(1) A hasznosítónak kell gondoskodnia arról, hogy a
termékként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezetet forgalomba hozatalát követően
nyomon kövessék, és erről az engedélyben meghatározott
feltételek szerint, a külön jogszabályban meghatározott
tartalommal jelentés készüljön. A hasznosító által benyújtott jelentéseket a géntechnológiai hatóság továbbítja a
Bizottság és a többi tagállam géntechnológiai hatóságai
részére. E jelentések alapján, az engedély és az engedélyben megállapított nyomon követési terv figyelembevételével, az eredeti kérelmet befogadó illetékes géntechnológiai hatóság — az első felügyeleti időszak után —
módosíthatja a nyomon követési tervet.
(2) Amennyiben a géntechnológiával módosított szervezeteknek az emberi egészségre vagy a környezetre jelentett
veszélyére vonatkozóan új, a felhasználóktól vagy más forrásokból származó információ vált ismertté az engedély
megadását követően, a kérelmezőnek azonnal intézkedéseket kell tennie az emberi egészség és a környezet védelme
érdekében, és tájékoztatnia kell a géntechnológiai hatóságot. A kérelmezőnek továbbá felül kell vizsgálnia a kérelemben megjelölt információkat és feltételeket, és
amennyiben szükséges, kezdeményeznie kell az engedély
módosítását.
(3) Ha a géntechnológiával módosított szervezet vagy
szervezetek emberi egészségre vagy a környezetre jelentett
veszélyére vonatkozó információ jut a géntechnológiai hatóság tudomására, továbbá a (2) bekezdésben meghatározott esetben, az információt azonnal továbbítania kell a
Bizottsághoz és a többi tagállam géntechnológiai hatóságához, és maga is alkalmazhatja a 2001/18/EK irányelv
15. cikke (1) bekezdésének, és adott esetben a 17. cikk
(7) bekezdésének a rendelkezéseit, feltéve, hogy az információ már az engedély megadása előtt ismertté vált.
(4) Amennyiben az információ az engedély megadása
után jut a géntechnológiai hatóság tudomására, az új információ átvételétől számított 60 napon belül továbbítania
kell vizsgálati jelentését a Bizottsághoz, feltüntetve benne
az engedély visszavonását, illetve hogy az engedély feltételeit miért és hogyan kellett módosítani, és ezután a Bizottság a 2001/18/EK irányelv 20. cikke szerint jár el.
(5) A géntechnológiával módosított szervezet további
forgalomba hozatalára vonatkozó észrevételeket és az indokolt ellenvéleményeket vagy az engedély feltételeinek
módosítására vonatkozó javaslatokat a vizsgálati jelentés
továbbítását követő 60 napon belül kell a Bizottság számára továbbítani.
(6) A vizsgálati jelentést készítő géntechnológiai hatóság módosítja az engedélyt a javasolt módon, ha nem érkezik valamely tagállam vagy a Bizottság részéről indokolt
ellenvélemény az új információ továbbítását követő 60 napon belül, illetve, ha a rendezetlen kérdéseket a
2001/18/EK irányelv 20. cikke szerinti eljárásban megoldották. A géntechnológiai hatóságnak a módosított engedélyt el kell juttatnia a kérelmezőhöz, és erről 30 napon
belül értesítenie kell a többi tagállamot és a Bizottságot.
Az Európai Unió intézményeivel való kapcsolattartás 18. §
(1) A géntechnológiai tevékenységgel összefüggő adatszolgáltatási, tájékoztatási, illetve bejelentési kötelezettség teljesítését, valamint az engedélyezési eljárás során a
Bizottsággal való kapcsolattartást a Környezetvédelmi és
Vízügyi Minisztérium (a továbbiakban: kapcsolattartó
szerv) végzi.
(2) A géntechnológiai hatóságok a géntechnológiai tevékenységről a kapcsolattartó szerv útján tájékoztatják a
Bizottságot.
(3) A Bizottság adatszolgáltatási, tájékoztatási igényét a
kapcsolattartó szerv továbbítja a géntechnológiai hatóság
részére intézkedés, válaszadás céljából.
(4) Az 1829/2003/EK rendelet szerinti kérelmeket, adatokat és információkat a géntechnológiai hatóság a kapcsolattartó szerven keresztül küldi meg az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságnak, illetve fogadja az onnan érkező megkereséseket, és azokról a kapcsolattartó szerv haladéktalanul tájékoztatja a Magyar Élelmiszer-biztonsági
Hivatalt.
19. § (1) A géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerű felhasználására kiadott, 3. és 4. osztályba tartozó engedélyekről a kapcsolattartó szerv összefoglaló jelentést küld a Bizottság részére minden év december
15-éig. A jelentésnek tartalmaznia kell a zárt rendszerű
felhasználások leírását, célját és kockázatait.
(2) A kapcsolattartó szerv háromévenként összefoglaló
jelentést készít a Bizottságnak a géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerű felhasználásával
kapcsolatos jogszabályok alkalmazásával összefüggő tapasztalatokról.
(3) Amennyiben a géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerű felhasználása során baleset
következik be, a géntechnológiai hatóság a kapcsolattartó
szerv útján a legrövidebb időn belül köteles a Bizottságot
értesíteni. Ennek során ismertetnie kell a baleset körülményeit, az érintett géntechnológiával módosított mikroorganizmusok azonosító nevét, mennyiségét, a megtett elhárítási intézkedéseket, azok eredményét, valamint a baleset
bekövetkeztének elemzését, beleértve a jövőbeni hasonló
balesetek elkerülését célzó intézkedéseket. A géntechnológiai hatóságnak szükség esetén közvetlenül konzultálnia
kell a balesetben esetleg érintett tagállamok hatóságaival is.
20. § (1) A kapcsolattartó szerv háromévenként jelentést
küld a Bizottság részére a 2001/18/EK irányelv rendelkezéseinek végrehajtása érdekében tett intézkedésekről. E jelentésnek tartalmaznia kell egy, az ezen irányelv értelmében termékként vagy termékekben forgalomba került géntechnológiával módosított szervezetekkel kapcsolatos tapasztalatokról szerzett rövid, tényszerű jelentést.
(2) A Bizottság részére tájékoztatást kell adni valamennyi, a környezetbe történő, illetve forgalomba hozatalra kerülő géntechnológiával módosított szervezet, illetve
azt tartalmazó termék környezeti kockázatértékeléséről, a
géntechnológiával módosított szervezetek nyomon követésével, illetve a kérelem benyújtásához megkövetelt valamennyi információval kapcsolatos felmérésekről, valamint
a tervezett kibocsátással, illetve forgalomba hozatallal
összefüggő valamennyi információról.
(3) A 9. § szerinti különleges eljárás alkalmazása esetén
a kapcsolattartó szerv évente egy alkalommal listát küld a
Bizottság számára a kibocsátott géntechnológiával módosított szervezetekről, valamint a visszautasított kérelmekről.
(4) A géntechnológiai hatóság csak a Bizottság egyetértésével adhat ki engedélyt géntechnológiával módosított
szervezet környezetbe való kibocsátására, forgalomba
hozatalára.
(5) A Bizottsággal szembeni ellenvélemény megvitatását a géntechnológiai hatóság kezdeményezésére a kapcsolattartó szerv bonyolítja le.
(6) A 9. § szerinti különleges eljárás alkalmazása esetén
a kapcsolattartó szerv évente egy alkalommal listát küld a
Bizottság számára a kibocsátott géntechnológiával módo
sított szervezetekről, valamint a visszautasított kérelmekről. Védzáradék 21. §
(1) A géntechnológiai hatóság korlátozhatja vagy megtilthatja a termékként vagy termékben megjelenő géntechnológiával módosított szervezet felhasználását, illetve forgalmazását, ha az engedély megadása óta ismertté vált — a
környezeti kockázatértékelés vagy ismételt vizsgálat révén
rendelkezésre álló információt befolyásoló — új, vagy további tudományos ismeretek alapján feltételezhető, hogy
egy termékként vagy termékekben megjelenő géntechnológiával módosított szervezet az emberi egészségre vagy a
környezetre kockázatot jelent.
(2) A géntechnológiai hatóság gondoskodik arról, hogy
súlyos kockázat esetén biztonsági intézkedéseket — például a forgalomba hozatal felfüggesztését vagy megszüntetését — alkalmazzanak, továbbá a nyilvánosságot tájékoztassák.
(3) A géntechnológiai hatóságnak azonnal értesítenie
kell a Bizottságot és a többi tagállamot az (1)—(2) bekezdések alapján tett intézkedésekről, és meg kell indokolnia
azokat, mellékelve a környezeti kockázatértékelés felülvizsgálatát, rámutatva arra, hogy miért és hogyan kellett
módosítania az engedély feltételeit, vagy visszavonnia az
engedélyt, valamint azt az új vagy további információt,
amelyre határozatát alapozta.
(4) A védzáradékra vonatkozó eljárást a 2001/18/EK
irányelv 23. cikkének (2) bekezdése tartalmazza.
(5) Az (1)—(4) bekezdésekben foglalt eseteken kívül a
termékként, vagy termékben megjelenő géntechnológiával
módosított szervezetek forgalomba hozatala nem korlátozható az Európai Unió területén, amennyiben a jogszabályi előírásoknak megfelel.
Záró rendelkezések 22. § Ez a rendelet — a Tv.-ben és az annak végrehajtására
kiadott további rendeletekben foglaltakkal együtt — a Magyar Köztársaság és az Európai Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítéséről szóló, Brüsszelben,
1991. december 16-án aláírt Európai Megállapodás tárgykörében a megállapodást kihirdető 1994. évi I. törvény
3. §-ával összhangban az Európai Közösségek következő
jogszabályaival összeegyeztethető szabályozást tartalmaz:
a) az Európai Parlament és a Tanács 2001/18/EK irányelve a géntechnológiával módosított szervezetek környe
zetbe történő szándékos kibocsátásáról és a Tanács
90/220/EGK irányelvének hatályon kívül helyezéséről,
b) a Tanács 98/81/EK irányelvével módosított, a Tanácsnak a géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerben történő felhasználásáról szóló
90/219/EGK irányelvének 14—18. cikkei, valamint III. és
IV. mellékletei,
c) a Bizottság 2000/608/EK határozata a géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerű felhasználásáról szóló 90/219/EGK irányelv III. mellékletében vázolt kockázatbecslésre vonatkozó útmutatásokról,
d) a Tanács 2001/204/EK határozata a 90/219/EGK
irányelvnek a genetikailag módosított mikroorganizmus
típusokhoz az emberi egészség és a környezet szempontjából szükséges biztonsági előírások létrehozási kritériumaira vonatkozó kiegészítéséről.
23. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép
hatályba.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
257/2018. (V. 29.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Kozák Beatrixot
a 2018. május 15. napjától 2021. május 14. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. május 9. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
28/2003. (V. 8.) GKM rendelete a vasúti járművek üzembehelyezésének engedélyezéséről és időszakos vizsgálatáról.
A vasútról szóló 1993. évi XCV. törvény (a továbbiakban: Vtv.) 10. §-ának (7) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján — figyelemmel a gazdasági és közlekedési miniszter feladat- és hatásköréről szóló 171/2002. (VIII. 9.)
Korm. rendelet 6. §-a (2) bekezdésének i) pontjában foglaltakra is — a következőket rendelem el:
1. § A rendelet hatálya a vasúti járműveket gyártó, forgalmazó, megrendelő, beszerző, tulajdonában tartó, és üzemeltető gazdálkodó szervezetekre, valamint a vasúti járművek
üzembehelyezését engedélyező hatóságokra terjed ki.
2. § E rendelet alkalmazásában:
a) átalakítási engedély: tervdokumentáció és műszaki
leírás alapján az engedélyező hatóság által kiadott engedély, amely meghatározza a típusengedéllyel vagy érvényes
üzembehelyezési engedéllyel rendelkező vasúti jármű
átalakításának, az elvégzendő vizsgálatoknak és a jármű
további használatának a feltételeit,
b) előzetes típusengedély: a vasúti jármű konstrukciójára
vonatkozó, a hatósághoz benyújtott dokumentáció, és az
elvégzett vizsgálatok alapján, az engedélyező hatóság által
az elvi előzetes típusengedély figyelembevételével kiadott
engedély, amelynek alapján az első, prototípus jellegű vasúti jármű gyártása vagy beszerzése megkezdhető,
c) elvi előzetes típusengedély: a közbeszerzési eljárás keretében tervezett ajánlatkérés vagy szállítási előszerződés
műszaki feltételei alapján kiadott engedély, amelynek
figyelembevételével az eljárás megindítható vagy a szerződés megköthető,
d) engedélyező hatóság: a Közlekedési Főfelügyelet
(a továbbiakban: KFF), a Központi Közlekedési Felügyelet (a továbbiakban: KKF), a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet, 1984. június 30. előtt a KPM I. Vasúti Főosztály — MÁV Vezérigazgatóság, 1991. augusztus 1. előtt a
megyei, fővárosi tanács vb.,
e) típusengedély: az előzetes típusengedély szerint gyártott vagy kész konstrukcióként beszerzett, továbbá átalakítási engedéllyel átalakított vasúti járműre vonatkozó dokumentáció, és az elvégzett vizsgálatok alapján az engedélyező hatóság által kiadott engedély, amelynek alapján a
sorozatgyártás vagy beszerzés megkezdhető,
f) üzembehelyezési engedély: a vasúti jármű típusazonosságának, valamint biztonságos üzemeltethetőségének vizsgálata alapján az adott vasúti jármű vasúti közlekedésre
való alkalmasságát igazoló, az engedélyező hatóság által
kiadott engedély,
g) vasúti jármű: a külön jogszabályban1 meghatározott
jármű — a függőpálya járművei kivételével —, valamint a
trolibusz.
3. § (1) A vasúti jármű típusengedély és üzembehelyezési
engedély alapján üzemeltethető.
(2) Az elvi előzetes típusengedélyt, az előzetes típusengedélyt, a típusengedélyt, az átalakítási engedélyt és az
üzembehelyezési engedélyt (a továbbiakban együtt: engedély) — a (3) bekezdésben foglaltak kivételével — a KKF
adja ki. Az engedélyek iránti kérelemhez az 1. számú mellékletben megjelölt iratokat kell csatolni.
(3) A típusengedély alapján sorozatgyártásban készülő
helyi közforgalmú vasúti járművek üzembehelyezési engedélyét a megyei (fővárosi) közlekedési felügyelet adja ki.
(4) Az elvi előzetes típusengedély és az előzetes típusengedély legfeljebb a KKF határozatának jogerőre emelkedésétől számított két évig érvényes. A típusengedélyt, az
átalakításai engedélyt és az üzembehelyezési engedélyt
— a 9. § (6) bekezdésében foglalt kivétellel — a KKF határozatlan időtartamra adja ki.
(5) A (2) és (3) bekezdés szerinti engedélyezési eljárások tekintetében másodfokon a KFF jár el.
4. § (1) Típusengedély szükséges minden olyan vasúti jármű
beszerzéséhez, amelyre még nem adtak ki engedélyt
Magyarországon.
1 A Vtv. 15. § f) pontja. (2) Nem szükséges típusengedély és üzembehelyezési
engedély:
a) a külföldi megrendelésre gyártott és Magyarországon próbafutást végző vasúti járműre,
b) nemzetközi szerződés alapján közlekedő vasúti járműre. 5. §
(1) A típusengedély a konstrukcióra vonatkozik és a
2. számú mellékletben felsorolt adatok megváltoztatásáig
érvényes.
(2) Az Európai Unió valamely tagállamában már típusengedélyt kapott új vagy használt vasúti járművek beszerzéséhez előzetes típusengedély nem szükséges.
6. § (1) Az elvi előzetes típusengedély kiadását a közbeszerzési eljárás megindítása előtt legalább 60 nappal az ajánlatkérő félnek kell kérnie.
(2) Az előzetes típusengedély kiadását
a) belföldön gyártásra kerülő vasúti jármű esetében a
gyártás megkezdése előtt legalább 60 nappal a vasúti jármű
gyártójának,
b) külföldről beszerzésre kerülő új vasúti jármű esetében a külkereskedelmi szerződés megkötése előtt legalább
60 nappal a vasúti jármű gyártójának, illetve forgalmazójának és megrendelőjének együttesen,
c) közbeszerzési eljárás keretében beszerzésre kerülő
vasúti jármű esetében a kereskedelmi szerződés hatálybalépése után legfeljebb 60 nappal a vasúti jármű gyártójának, illetve forgalmazójának és megrendelőjének együttesen,
d) vasúti jármű átalakítása esetén, az átalakítás megkezdése előtt legalább 60 nappal a vasúti jármű üzemben
tartójának kell kérnie.
(3) A típusengedély kiadását a vasúti jármű gyártójának
vagy tulajdonosának, az 5. § (2) bekezdésében megnevezett külföldi eredetű vasúti jármű esetén a megrendelőnek
kell kérnie legalább 60 nappal a beszerzés tervezett időpontja előtt.
7. § (1) Átalakítási engedély szükséges a vasúti jármű olyan
átalakítására, melynek során a vasúti járműnek a 2. számú
mellékletében megnevezett adatait, illetve a jármű tűzvédelmi, közlekedésbiztonsági, munka- és környezetvédelmi
jellemzőit megváltoztatják.
(2) Az átalakítási engedélyt a vasúti jármű tulajdonosa
vagy a tulajdonos írásbeli hozzájárulásával az üzemben
tartó kérheti.
8. § Az elvi előzetes típusengedély, az előzetes típusengedély, a típusengedély, valamint az átalakítási engedély iránti kérelem elbírálása során az engedélyező hatóság
a) megállapítja a járműtípus azonosításához szükséges
meghatározó műszaki adatokat,
b) vizsgálja, hogy a járműtípus megfelel-e a jogszabályokban, műszaki előírásokban, valamint szabványokban
meghatározott, továbbá az üzembehelyezéssel elérni kívánt követelményeknek.
9. § (1) Üzembehelyezési engedély szükséges a típusengedély alapján sorozatban gyártott, beszerzett, valamint átalakított vasúti járművek üzembehelyezéséhez és üzemeltetéséhez.
(2) Az üzembehelyezési engedélyben a KKF igazolja,
hogy a vasúti jármű a típusengedélyben rögzített előírásoknak, személyi, forgalmi, valamint élet- és vagyonvédelmi követelményeknek megfelel.
(3) Az üzembehelyezési engedély kiadásához szükséges
műszaki vizsgálatok elvégzésével a KKF — eseti felhatalmazás alapján — erre alkalmas, a vasúti jármű üzemben
tartójával egyeztetett intézményt is feljogosíthat.
(4) Az üzembe helyezési engedély kiadásával kapcsolatos járművizsgálat elvégzésének feltételeit a jármű üzemben tartója biztosítja.
(5) Az üzembehelyezési engedélyt a vasúti jármű tulajdonosa vagy a tulajdonos írásbeli hozzájárulásával az
üzemben tartó kérheti.
(6) Határozott időtartamra szóló üzembehelyezési engedély szükséges a nem az üzemeltető tulajdonában levő,
általa bérelt, magyar pályaszámmal ideiglenesen ellátott
vasúti járműre.
10. § (1) A vasúti jármű üzemben tartója köteles a
(2)—(3) bekezdésben meghatározott tartalmú nyilvántartást vezetni, melyet minden év február 15-éig kell a KKF
részére az előző évi összesítés alapján benyújtania.
(2) Az első adatközlés alkalmával vasúti járművenként,
pályaszám szerint kell a 2. számú melléklet szerinti adatokat, valamint a három hónapnál hosszabb időszakonként
sorra kerülő karbantartási és javítási munkákra vonatkozó
adatokat — a hely és az időpont feltüntetésével — a KKF
részére szolgáltatni.
(3) A további adatközlések során a vasúti járművek
típusát meghatározó adatokat nem kell megismételni.
11. § Az üzemben tartó a vasúti járművek állandó üzem- és
forgalombiztos állapota érdekében köteles gondoskodni a
külön jogszabályban2 meghatározott időszakos jármű-vizsgálatok és javítások elvégzéséről, illetve elvégeztetéséről,
köteles továbbá az üzembehelyezési engedélyeket és a vasúti járművek tényleges állapotát tartalmazó iratokat, a
vasúti járművek szerkezeti kialakítását tartalmazó terveket
megőrizni.
12. § (1) A KKF jogosult ellenőrizni minden üzembehelyezett vasúti jármű
a) típus- és üzembehelyezési engedélyének érvényességét, b) a forgalomban való részvételének jogszerűségét,
c) forgalombiztos állapotát,
d) időszakos vizsgálatainak előírás szerinti elvégzését.
(2) A KKF az engedély nélküli üzemeltetés esetén a
tulajdonost, illetve az üzemben tartót az üzemeltetés megszüntetésére kötelezi, engedélytől eltérő üzemelés esetén
az engedélyt visszavonja.
(3) A KKF jogosult a nemzetközi szerződés alapján
közlekedő vasúti járműveknek a Magyar Köztársaság területén levő közforgalmú vasútvonalakon történő közlekedése esetén azok engedélyének ellenőrzésére.
13. § A rendeletben szabályozott hatósági eljárások díjait külön jogszabály3 állapítja meg.
Záró rendelkezések 14. § Érvényes engedéllyel rendelkezik az a vasúti jármű,
amely részére az engedélyező hatóság engedélyt adott és
azt nem vonta vissza, továbbá a vasúti járművet az engedéllyel rendelkező tulajdonosa nem idegenítette el.
2 A Vtv. 10. § (6) bekezdése.
3 A vasúti hatósági eljárások díjairól szóló 38/1998. (XII. 23.) KHVM
rendelet. 15. § (1) Ez a rendelet — a (2) bekezdésben foglalt kivétellel — 2003. június 1-jén lép hatályba, egyidejűleg hatályát
veszti a vasúti járművek üzembehelyezésének engedélyezéséről és időszakos vizsgálatáról szóló 10/1984. (VI. 27.) KM
rendelet.
(2) E rendelet 5. §-ának (2) bekezdése a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról
szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésének napján lép hatályba.
Szalay Gábor s. k.,
gazdasági és közlekedési minisztériumi


text:
125/2014. (III. 31.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Ivánné dr. Tóth
Szilvia Mariannát 2014. április 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2014. március 21. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
355/2013. (HK 1/2014.) HVKF intézkedése főnökségi kiadvány kiadásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrenden bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII törvény 52. § (1) bekezdése alapján, figyelemmel a szolgálati könyvek és a főnökségi kiadványok
kiadásának rendjéről szóló 93/2006. (HK 18.) HM utasításra, a következő
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya a Magyar Honvédség egészségügyi szakszolgálatokra terjed ki.
2. Az intézkedés mellékleteként kiadom a „Módszertani
segédlet az egészségügyi szűrővizsgálati adatrögzítő program használatáról” című főnökségi kiadványt.
3. Ez az intézkedés az aláírását követő napon lép hatályba.
Dr. Benkő Tibor vezérezredes s. k.,
Honvéd Vezérkar főnöke


text:
68/2011. (VIII. 31.) ME határozata a Magyar Köztársaság Kormánya és az Osztrák Köztársaság Kormánya között, valamint a Magyar Köztársaság Kormánya és a Lengyel Köztársaság Kormánya között a közlekedési jogsértések miatt pénzfizetési kötelezettséget megállapító határozatok végrehajtásának átadásáról szóló Megállapodások létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a belügyminiszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
1. egyetértek a Magyar Köztársaság Kormánya és az Osztrák Köztársaság Kormánya között, valamint a Magyar
Köztársaság Kormánya és a Lengyel Köztársaság Kormánya között a közlekedési jogsértések miatt pénzfizetési
kötelezettséget megállapító határozatok végrehajtásának átadásáról szóló Megállapodások (a továbbiakban:
megállapodások) létrehozásával;
2. felhatalmazom a belügyminisztert, hogy – az érintett miniszterekkel egyetértésben – a tárgyalásokon részt vevő
személyeket kijelölje;
3. felhatalmazom a belügyminisztert vagy az általa kijelölt személyt, hogy a tárgyalások eredményeként előálló
szövegtervezeteket kézjegyével lássa el;
4. felhatalmazom a külügyminisztert, hogy a megállapodások létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot
adja ki;
5. felhívom a belügyminisztert és a külügyminisztert, hogy a megállapodások létrehozását követően a megállapodások
szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozatok tervezetét haladéktalanul terjesszék
a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
950/2015. (HK 9.) MH LZ intézkedése a Magyar Honvédség Ludovika Zászlóalj csapatérme rendszeresítéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (1) bekezdése alapján,
figyelemmel a csapatkarjelzések, csapatjelvények, csapatérmék tartalmi és formai követelményeiről, valamint az
elbírálás és engedélyezés rendjéről szóló 120/2005.
(HK 2/2006.) HM utasításban (a továbbiakban: Utasítás)
kapott felhatalmazás alapján az Magyar Honvédség Ludovika Zászlóalj (a továbbiakban: MH LZ) csapatérmének
rendszeresítéséről az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya az MH LZ személyi állományára terjed ki.
2. Az Utasítás előírás szerint elkészített, elbírált és jóváhagyásra felterjesztett tervezet alapján az MH LZ csapatérmét rendszeresítem.
3. Az MH LZ csapatérme szöveges leírását és műszaki
adatait az 1. melléklet, az eredeti, valamint a kétszeres méretű színes grafikáját a 2. és a 3. melléklet tartalmazza.
4. A csapatérme adományozásának rendje 4.1. A csapatérme adományozható:
a) az MH LZ-nél szolgálatot teljesítő hivatásos, szerző
déses katonák,
b) az MH LZ állományába tartozó közalkalmazottak,
c) a honvédtisztjelöltek,
d) az MH LZ érdekében tevékenykedők,
e) a honvédelem ügye iránt elkötelezett civil személyek,
f) más rendvédelmi testületekben szolgálatot teljesítő
aktív és nyugállományú személyek részére, és
g) a zászlóaljparancsnok döntése alapján a Zrínyi
Miklós Laktanya és Egyetemi Campusra és az MH LZ-hez
látogató kiemelkedő személyek részére.
4.2. Az elismerés átadásának időpontjai, az átadással
kapcsolatos rendelkezések:
a) A csapatérme átadható nemzeti ünnepek, csapatünnep, Száznapos ünnepség, és a Honvédelem napja alkalmából.
b) az a) pont szerinti időpontok közül az MH LZ parancsnoka választhat, nem köteles minden alkalommal
csapatérmét adományozni,
c) az a) pont szerinti időpontok évente előtervezéssel,
negyedévenkénti ellenőrzés mellett tervezhetőek, a zászlóaljparancsnok elhatározása, vagy a zászlóaljparancsnokhoz beérkezett javaslatok alapján. Döntésre előkészített
formában a zászlóaljparancsnok saját hatáskörben dönt.
4.3. A csapatérme, mint elismerés adományozásának
célja, a javaslatok megtételének szabályai
a) Az elismerés célja
aa) a szolgálati feladatok vagy az azokon túli célok, át
lagon felüli szorgalommal és eredménnyel való ellátásának megkülönböztetett módon történő elbírálása, az
érdemek elismerése,
ab) az MH LZ érdekében végzett kiemelkedő munka, a
helyállás, a példamutató bátorság megbecsülése, és
ac) a ludovikás hagyományok ápolása érdekében végzett áldozatos munka, az életút, az életvitel, közéleti tevékenység elismerése, valamint olyan szülők – nevelőszülők, gondviselők– elismerése, akik a zászlóaljnál szolgáló
honvédtisztjelölteket hivatásukban nagymértékben támogatják.
ad) Az elismerésre javaslatot tehetnek azok a személyek
– az állomány tagjai és civil személyek –, akiknek tudomására jut, értesül róla vagy tanúja azoknak a kiemelkedő teljesítményeknek, amelyek a zászlóaljparancsnok elismeré
sére méltók lehetnek. A javaslatok bármikor a zászlóaljparancsnok elé terjeszthetőek, azok elbírálását, kimagasló
voltát és az elismerés átadásának idejét a zászlóaljparancsnok határozza meg.
4.4. A csapatérme
a) sorszámozott csapatérme, 1 db, díszdobozban, és em
léklap, tartóban.
b) a csapatérmében, mint elismerésben részesülő, neve,
az elismerés adományozásának indoklása, az elismerés
adományozásának ideje – alkalma–, az elismerést nyújtó
aláírása, a sorszám legyen feltüntetve az elismerés mellé
adott emléklapon.
c) nyilvántartást kell vezetni a csapatérme elismerésben
részesülőkről, a nyilvántartás vezetéséért felelős személy a
Személyügyi Részleg vezetője.
d) sorszámmal nem rendelkező csapatérem díszdoboz
és emléklap nélkül is adható.
e) a csapatérme ajándékozásról –a fogyásról– nyilvántartást kell vezetni, a nyilvántartásért felelős a Törzstámogató Szakasz parancsnoka.
5. Az Utasítás 6 § (2) bekezdése értelmében a jóváhagyott érmék költségvetésének tervezéséért, a beszerzés,
gyártás, ellátás és adományozás végrehajtásáért az MH LZ
parancsnok felelős, aki az utaltsági rend alapján intézkedik.
6. Az intézkedés a közzétételét követő napon lép hatályba.
Sári Szabolcs alezredes s. k.,
megbízott zászlóaljparancsnok


text:
183/2011. (XI. 15.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. november 9-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. I. magánszemély
(a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta
a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143). Indokolás I. A beadványozó 2011. október 19-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a politikai pártok működésüket, választási kampányukat kizárólag tagdíjbevételükből
finanszírozhassák?” Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kérdés nem bocsátható népszavazásra, mert az Alkotmány
28/C. § (5) bekezdés a) pontjában foglalt tilalomba ütközik. Az Alkotmány 28. § (5) bekezdés a) pontja szerint „nem
lehet országos népszavazást tartani a költségvetésről, a költségvetés végrehajtásáról, a központi adónemekről és
illetékekről, a vámokról, valamint a helyi adók központi feltételeiről szóló törvények tartalmáról.”
Az Alkotmánybíróság több határozatában [51/2001. (XI. 29.) AB határozat, 59/2004. (XII. 14.) AB határozat, 15/2005.
(IV. 28.) AB határozat] értelmezte az Alkotmány fenti rendelkezését. A 16/2007. (III. 9.) AB határozat hivatkozása szerint:
„a határozat értelmében az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés a) pontjában szereplő, a költségvetési törvényre vonatkozó
kizáró ok alapján valamely kérdés akkor nem bocsátható népszavazásra, ha a kérdés a költségvetési törvény
módosítását tartalmazza, vagy a kérdésből okszerűen következik a tiltott tárgykörként megjelölt törvények
megváltoztatása, illetve ha a kérdés arra irányul, hogy a választópolgárok pontosan határozzanak meg jövőbeli
költségvetési törvényben szereplő egyes kiadásokat”. A pártok működéséről és gazdálkodásáról szóló 1989. évi XXXIII. törvény 5. § (2) bekezdése értelmében „a párt
e törvény rendelkezései szerint állami költségvetési támogatásra jogosult.” Ugyanezen törvény 5. § (4) bekezdésében
foglaltak szerint „a pártok támogatására fordítandó összeget az állami költségvetésről szóló törvény állapítja meg.”
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a kezdeményező által benyújtott indítvány az Alkotmány 28/C. §
(5) bekezdés a) pontjának első fordulatába ütköző jogi helyzetet idézhet elő eredményes népszavazás esetén, ugyanis
mindez azzal a következménnyel járhat, hogy hatályban lévő költségvetési törvény módosítására kötelezné az
Országgyűlést. Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés nem
felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének sem. Az egyértelműség
követelménye azt jelenti, hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie.
Ahhoz, hogy a választópolgár a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy
a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen
felelni. Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a kezdeményezés két kérdéskört érint, egyrészt a politikai
pártok működésének finanszírozását, másrészt választási kampányuk finanszírozását. A két kérdéskör tartalmilag nem
függ össze, egy kérdésben szerepeltetésük miatt a választópolgároknak nincs módja külön-külön dönteni
támogatásukról. Fentiek értelmében a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani, és a kérdés megfogalmazása nem felel meg
a törvényben foglalt követelményeknek, így a Bizottság az Nsztv. 10. § b) és c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív
hitelesítését megtagadja. II. A határozat az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés a) pontján, a pártok működéséről és gazdálkodásáról szóló 1989. évi
XXXIII. törvény 5. § (2) és (4) bekezdésein, az Nsztv. 2. §-án, 10. § b) és c) pontjain és 13. § (1) bekezdésén,
a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság


text:
340/2011. (HK 15.) MH ÖHP intézkedése a STANAG 3971 AAR 6. kiadás végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 110.§ (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési, szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési
dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló
102/2008. (HK 19.) HM utasításban foglaltakra, a
STANAG 3971 (6. kiadás) végrehajtására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság (a továbbiakban: MH
ÖHP) és az alárendeltségébe tartozó katonai szervezetek
személyi állományára.
2. Jelen intézkedésemmel eredetiben, angol nyelven bevezetem a Honvéd Vezérkar főnök helyettesének NATO
egységesítési egyezmények elfogadásáról szóló közleményében (2011. HK 13.) fenntartás nélkül elfogadott és hatályba léptetett STANAG 3971 AAR (EDITION 6) –
AIR-TO-AIR REFUELLING – ATP-3.3.4.2.(B) –
(ATP-56 (B)) – (Change 2) címen kiadott NATO egységesítési egyezményt.
3. Az egységesítési egyezmény a légi üzemanyag-utántöltés végrehajtását szabályozza. A kiadványban foglaltakat a személyi állomány a beosztása ellátásához szükséges
mértékben ismerje meg és alkalmazza.
4. Ez az intézkedés a közzététel napján lép hatályba és
visszavonásig hatályos.
5. Ezen intézkedés hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a STANAG 3971 (5. kiadás) nemzeti bevezetésére kiadott 223/2008 (HK 12.) MH ÖHP intézkedés.
Kovács József altábornagy s. k.,
MH összhaderőnemi parancsnok


text:
8/2018. (V. 25.) IM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a következő utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján, az új eljárási kódexek hatályosulásának nyomon
követésére, az azzal összefüggő feladatok irányítására és összehangolására dr. Wopera Zsuzsannát miniszteri biztossá
nevezem ki.
2. § (1) A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazásra és a Ksztv. 38. § (6) bekezdésében hivatkozott
kormányrendelet szerinti juttatásokra jogosult.
(2) A miniszteri biztos munkájának és feladatainak ellátása érdekében a Miniszteri Kabinetben önálló szervezeti
egységként háromfős titkárság működik.
3. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 2/2018. (I. 31.) IM utasítás.
Dr. Trócsányi László s. k.,
 igazságügyi miniszter


text:
47/2009. (VI. 26.) HM utasítása a Magyar Köztársaság 2011. első fél soros EU-elnökségével kapcsolatos egyes tárcaszintű munkaszervezési feladatokról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 52. § (1) bekezdésének f) pontjában kapott felhatalmazás alapján – figyelemmel az Európai Unió soros magyar elnökségében
közvetlenül részt vevők kiválasztásáról, képzéséről és
anyagi elismeréséről szóló 374/2007. (XII. 23.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.), valamint a 2011. első félévi
magyar EU-elnökség előkészítésével összefüggő feladatokról szóló 2079/2007. (V. 11.) Korm. határozat rendel
kezéseire –, a Magyar Köztársaság EU soros elnökségi feladatainak tárcaszintű végrehajtása érdekében az alábbi
utasítást adom ki: 1. § Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a HM-szervezetekre, a miniszter közvetlen, illetve fenntartói irányítása alá tartozó szervezetekre, valamint az R. szerinti elnökségi stábtagokra, elnökségi
feladatot ellátó ügykezelőkre és dossziéfelelősökre (a továbbiakban: közreműködő) terjed ki.
Munkaszervezési rendelkezések 2. § A közreműködők EU-elnökséggel kapcsolatos feladatainak ellátása – mind a felkészülés, mind pedig az elnökség
tényleges ideje alatt – a HM védelempolitikai szakállamtitkára (a továbbiakban: VP SZÁT) szakmai irányításával
történik, mely jogkörében – a honvéd vezérkari főnök helyettese és a főosztályvezető (és a vele azonos szintű vezető) kivételével – a VP SZÁT az EU soros elnökségi feladatok ellátása tekintetében utasíthatja a közreműködők közvetlen munkahelyi vezetőjét vagy szolgálati elöljáróját, illetve a honvéd vezérkari főnök helyettese kivételével
szakmai feladat elvégzésére utasíthatja a közreműködőt.
3. § Jelen utasítás hatálybalépését követően a közreműködők
eredeti munkakörére vonatkozó munkaköri leírásait az
EU-elnökségi feladatok ellátására, illetve az elnökségi felkészülésre vonatkozó új rendelkezésekkel kell kiegészíteni.
4. § A felkészülés időszakában a közreműködők az eredeti
munkakörükbe tartozó feladataik mellett, azzal párhuzamosan tesznek eleget az elnökséghez kötődő képzési és felkészülési kötelezettségeknek, melynek munkaszervezési feltételeit az érintett szervezet vezetője köteles biztosítani.
5. § (1) Az EU-elnökség tényleges időtartama alatt a közreműködők – az állami vezető, a vezérkari főnök helyettese
és a főosztályvezető (és a vele azonos szintű vezető) kivételével – csak az elnökségi feladatok ellátására vehetők
igénybe, erre tekintettel a közreműködők munkaköri leírásában szereplő – az EU-elnökségi feladatokon kívüli – fel
adatok ellátásával az érintett szerv állományából, a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően – katona
esetében a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV.
törvény (a továbbiakban: Hjt.) 53. §-a szerinti megbízással, köztisztviselő esetében a köztisztviselők jogállásáról
szóló 1992. évi XXIII. törvény 49/B. § (1) bekezdése szerint munkáltatói intézkedéssel – helyettesítő személyeket
kell kijelölni.
(2) Helyettesítő személyt a HM Védelempolitikai Főosztálya (a továbbiakban: VPF) szervezeti keretei között
létrehozott EU Elnökségi Koordinációs Titkársága állományából a VP SZÁT az EU-elnökségi felkészülés és az
elnökség ideje alatt, ideiglenes munkavégzésre bármely
minisztériumi szervhez kijelölhet.
6. § Az R. alapján az EU-elnökségi pótlék az elnökségi feladatokban közvetlenül részt vevő közreműködők – a rendes
munkaidő beosztásába illeszthető és a munkaidő-kereten felüli rendkívüli munkavégzést nem eredményező – EU-elnökséggel kapcsolatos munkájával, valamint az elnökségi felkészülés időszakában fennálló képzési, felkészülési kötelezettségeivel összefüggésben kerül megállapításra. Emellett a
közreműködők jogszabályokban rögzített munkaidő-beosztásától eltérő, a munkaidőkereten felüli rendkívüli munkavégzéséért, illetve a Hjt. hatálya alá tartozók esetén – a tartós
külföldi szolgálatot teljesítők kivételével – túlszolgálatáért a
hatályos jogszabályok által előírt eljárási rendben, az EU-elnökségi pótlékon felül, szabadidőt kell biztosítani, vagy ennek hiányában megfelelő díjazást kell megállapítani.
7. § A közreműködők tekintetében az EU-elnökségi felkészülés időszakában rendkívüli munkavégzést/túlszolgálatot az érintett szervezet vezetője önállóan, valamint a felkészülési feladatok tekintetében a VP SZÁT utasítására
rendelhet el.
8. § Az 5. §-ban foglaltaknak megfelelően az EU-elnökség
tényleges ideje alatt a közreműködő tekintetében a rendkívüli munkavégzés/túlszolgálat kizárólag az elnökségi feladatok ellátása érdekében rendelhető el.
9. § (1) Jelen utasítás hatálybalépésétől számított 30 napon
belül a HM Személyzeti Főosztálya és a HM Miniszteri
Kabinet Személyügyi Osztálya a közreműködők formális
kijelöléséről szóló miniszteri határozatokat – személyenkénti bontásban – a HM VP SZÁT útján felterjeszti aláírásra.
(2) A határozattervezeteknek tartalmazniuk kell a közreműködő személyi adatait, az eredeti szolgálati beosztását, munkakörét, a kijelölés, feladatvégzés megkezdésének kezdő időpontját, valamint az R. 7. § (3) bekezdésének
figyelembevételével a közreműködő tisztségét.
10. § Az EU-elnökség tényleges ideje alatt a közreműködőkön kívüli személy az elnökségből eredő, ahhoz kötődő
feladatellátásra csak a munkaköri leírásában szereplő feladatrendszer keretében utasítható.
11. § A köztisztviselői teljesítményértékelés és jutalmazás
szabályairól szóló 301/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Rendelet) hatálya alá tartozó közreműködők esetében az éves teljesítménycélok meghatározása során az EU-elnökségre történő felkészülést, valamint a
tárgyévben az elnökségi feladatokat prioritásként kell
megjeleníteni. Ezen közreműködők féléves, illetve év végi
teljesítményértékelését a VP SZÁT előzetes szakmai értékelésének figyelembevételével, a Rendeletben foglaltaknak megfelelően kell elvégezni.
Az elnökségi felkészüléssel kapcsolatos
ágazati feladatok 12. §
(1) A HM VPF – összhangban a HM munkaterve szerint
már folyamatban lévő módosításra vonatkozó határidők
betartásával, 2009. augusztus 15-ig – terjesszen fel javaslatot a Honvédelmi Minisztérium Szervezeti és Működési
Szabályzatának az EU-elnökségre történő felkészüléssel,
valamint az EU-elnökségi munkával kapcsolatos feladatokkal, illetve koordinációs és szakmai irányítási jogkörökkel történő szükség szerinti kiegészítésére.
(2) Az EU-elnökség, valamint az arra történő felkészülés tárcaszintű forrásszükséglete a tárca nemzetközi keretei között – a hazai jellegű személyi juttatások és azok járulékai kivételével – kerülnek megtervezésre a költségviselő szervezetek bedolgozásai alapján a HM Védelmi Tervezési Főosztálya által összeállított erőforrás- és költségtervben foglaltaknak megfelelően. Az aktuális évi költségvetési tervjavaslatokat a jóváhagyott erőforrás- és költségterv alapján a költségviselő szervezetekkel együttműkö
désben a HM Közgazdasági és Pénzügyi Ügynöksége állítja össze.
Az EU-elnökségi pótlék megállapítása 13. § Az ezen utasítás hatálya alá tartozó közreműködők esetében az elnökségi pótlék mértékét az illetménymegállapításra jogosult parancsnok/vezető (egyedi határozatban
vagy parancsban) – a HM VP SZÁT előzetes szakmai értékelése alapján – az R. 7. §-ában meghatározottaknak megfelelően állapítja meg úgy, hogy a kifizetésről szóló rendelkezés az R.-ben meghatározott hónap 10-éig kiadásra
kerüljön.
Záró rendelkezések 14. § Ez az utasítás a közzétételét követő 5. napon lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszíti az ONER-3-2009.
Nemzeti Nukleárisbaleset-elhárításí Gyakorlat honvédelmi ágazatot érintő feladatainak előkészítéséről szóló
78/2008. (HK 15.) HM utasítás.
Budapest, 2009. június 18. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter