text:
1978/2017. (XII. 19.) Korm. határozata a helyi közbiztonság javítása érdekében átcsoportosítás a IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezeten belül.
A Kormány
 1. az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a  továbbiakban: Áht.) 33.  § (1)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva elrendeli a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény
(a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet címrendjének az  53. A  helyi
közbiztonság javításának támogatása címmel történő kiegészítését;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 2. az Áht. 33. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva 100 000 000 forint egyszeri átcsoportosítását rendeli
el a  Kvtv. 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 2. A  helyi önkormányzatok működési célú
kiegészítő támogatásai cím terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 53. A  helyi
közbiztonság javításának támogatása cím javára az 1. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 3. egyetért azzal, hogy a  helyi közbiztonság javításának érdekében támogatás nyújtása céllal a  belügyminiszter
a  2.  mellékletben meghatározott települési önkormányzatok számára, az  ott meghatározott összegben, külön
pályázat és támogatási kérelem benyújtása nélkül, a  támogatás felhasználásának és elszámolásának részletes
feltételeit meghatározó támogatói okirat alapján költségvetési támogatást nyújtson, amelynek felhasználási
határideje 2018. június 30.;
4. egyetért azzal, hogy a  belügyminiszter a  3.  pont szerinti költségvetési támogatást a  támogatói okirat kiadását
követő 15 napon egy összegben folyósítsa a 2. mellékletben meghatározott települési önkormányzatok számára.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
17/2012. (II. 16.) ME határozata a Magyarország Kormánya és Grúzia Kormánya között az Európai Unió és Grúzia között az engedély nélkül tartózkodó személyek visszafogadásáról szóló, Brüsszelben, 2010. november 22-én aláírt Megállapodás végrehajtásáról szóló Jegyzőkönyv létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a belügyminiszter, illetve a külügyminiszter együttes előterjesztése alapján
1. egyetértek a Magyarország Kormánya és Grúzia Kormánya között az Európai Unió és Grúzia között az engedély nélkül
tartózkodó személyek visszafogadásáról szóló, Brüsszelben, 2010. november 22-én aláírt Megállapodás
végrehajtásáról szóló Jegyzőkönyv (a továbbiakban: Jegyzőkönyv) létrehozásával; 2. felhatalmazom a belügyminisztert, hogy – az érintett miniszterekkel egyetértésben – a tárgyalásokon részt vevő
személyeket kijelölje; 3. felhatalmazom a belügyminisztert vagy az általa kijelölt személyt, hogy a tárgyalások eredményeként előálló
szövegtervezetet kézjegyével lássa el; 4. felhívom a külügyminisztert, hogy a Jegyzőkönyv létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
5. felhívom a belügyminisztert és a külügyminisztert, hogy a Jegyzőkönyv létrehozását követően a Jegyzőkönyv
szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
102/2009. (VIII. 5.) FVM rendelete az Egri borvidék védett eredetű borairól.
A szőlőtermesztésről és a borgazdálkodásról szóló
2004. évi XVIII. törvény 57. § (1) bekezdés i) és t) pontjában kapott felhatalmazás alapján – a földművelésügyi és
vidékfejlesztési miniszter feladat- és hatásköréről szóló
162/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott feladatkörben eljárva – a következőket rendelem el:
Az Egri borvidék védett eredetű borainak listája 1. §
(1) Az Egri borvidék e rendeletben meghatározott védett eredetű borai csak védett eredetű borként és a rendeletben meghatározott feltételekkel hozhatók forgalomba.
(2) Az Egri borvidék védett eredetű borai:
a) „Debrői Hárslevelű”,
b) „Eger”,
c) „Egerszóláti Olaszrizling”.
(3) A (2) bekezdés a)–c) pontjaiban felsorolt bormegnevezések önálló eredetmegjelölések.
(4) Az Egri borvidék védett eredetű borainak klasszifikációs szintjei:
a) védett eredetű klasszikus bor,
b) védett eredetű superior bor.
I. Fejezet AZ EGRI BORVIDÉK VÉDETT EREDETŰ BORAINAK
SZAKMAI SZABÁLYAI
ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK Szőlőtermesztés 2. § (1) Az e rendelet hatálybalépésekor meglévő szőlőültetvényen termett szőlőből a térállástól és a művelésmódtól
függetlenül bármely, az 1. §-ban meghatározott bor előállítható, ha az ültetvény tőkehiányát és fajtaidegen tőkeállományát felmérték, a tőkehiány mértéke nem haladja meg
a telepítéskori tőkeszám 10%-át és ezt a hegyközségi nyilvántartásban rögzítik. A hegyközségek hegybírói felmérést kötelesek évente elvégezni. Ha a felmérés azt állapítja
meg, hogy a tőkehiány nagyobb mértékű a nyilvántartásban rögzítettnél, a termelő védett eredetű borra vonatkozó
származási bizonyítványt nem kaphat.
(2) Védett eredetű klasszikus bor előállítására alkalmas
új ültetvény létesítésének szakmai követelményei a következők:
a) hektáronkénti 3700 feletti tőkeszám,
b) legalább 0,8 méteres tőketávolság,
c) alacsony kordon, középmagas kordon, ernyő vagy
más alacsony tőkeformának megfelelő művelésmód alkalmazása. (3) Védett eredetű superior bor előállítására alkalmas új
ültetvény létesítésének szakmai követelményei a következők:
a) hektáronkénti 4000 feletti tőkeszám,
b) legalább 0,8 méteres tőketávolság,
c) Guyot, középmagas kordon, valamint ezeknél ala
csonyabb tőke művelésmódok alkalmazása. Tőketerhelés, termésmennyiség 3. §
(1) Az Egri borvidék védett eredetű borai termelése esetén a metszéssel kialakított tőketerhelés legfeljebb
6 rügy/m2 lehet.
(2) A szőlő termesztésekor a művelésmódoknak és a fajtáknak megfelelő tőketerhelést kell alkalmazni.
(3) A hektáronkénti termésátlag
a) védett eredetű klasszikus borok esetén nem halad
hatja meg a 90 hektolitert,
b) védett eredetű superior borok esetén nem haladhatja
meg a 60 hektolitert. A szőlő minőségére vonatkozó általános szabályok
4. § Az Egri borvidék bármely védett eredetű borának előállításához szüretelt szőlő származási bizonyítványa csak
a hegyközség által meghatározott szüret kezdési időpontja
után, helyszíni szemle alapján adható ki. A szőlőfürtnek,
épnek, egészségesnek és a fajtára jellemzőnek kell lennie.
A szüret kezdési időpontját a szőlőültetvény fekvése szerint illetékes hegyközség határozza meg.
Szőlőfeldolgozás és borászati technológia 5. § (1) Védett eredetű bor előállítása kizárólag a hegyközség által ellenőrzött, az Egri borvidéken pincekataszterben
nyilvántartott pincészetekben történhet.
(2) Fehér- és rozéborok készítésének szakmai követelményei a következők:
a) a szőlőt a szüret napján fel kell dolgozni;
b) az egyes védett eredetű borok előállításához megfe
lelő szőlők feldolgozását a többi szőlő feldolgozásától elkülönítetten kell végezni;
c) a préselés csak szakaszos üzemű szőlőpréssel végezhető;
d) kötelező a must tisztítása. (3) Vörösborok készítésének szakmai követelményei
a következők:
a) az egyes védett eredetű borok előállításához megfelelő minőségű szőlők feldolgozását a többi szőlő feldolgozásától elkülönítetten kell végezni;
b) a szőlőcefrét héjon kell erjeszteni;
c) a préselés csak szakaszos üzemű szőlőpréssel végez
hető. A bor minősítése 6. § Az Egri Borvidék Borminősítő Bizottsága (a továbbiakban: borminősítő bizottság) végzi az Egri borvidék védett
eredetű borainak érzékszervi bírálatát. Származási bizonyítvány csak a „megfelelt” minősítésű bortételre adható ki.
Jelölés és forgalomba hozatal 7. § (1) A címkén a bor minősítési kategóriáját a klasszifikációs kategória nevével kiegészítve kell jelölni, a következő
módon:
a) védett eredetű klasszikus bor esetén: „védett eredetű
klasszikus bor”,
b) védett eredetű superior bor esetén: „védett eredetű
superior bor”.
(2) A védett eredetű superior borok csak üvegpalackba
töltve hozhatók forgalomba.
(3) A bort kiszerelni csak a borászati hatóság által engedélyezett és az Egri Borvidék Hegyközségi Tanácsa
(a továbbiakban: EBHT) által nyilvántartásba vett palackozókban lehet. A palackozási kötelezettség nem vonatkozik az adott termőhelyen belül a termelő által, saját pincéjében, helyben fogyasztásra kerülő, saját termelésű boraira.
(4) A bort palackozásra a borvidékről kiszállítani a bor
előállítójának előzetes bejelentése után az EBHT ellenőrzése mellett lehet. A bort a kiszállítás napjától számított
90 napon belül le kell palackozni, ellenkező esetben a bor
az e rendeletben szabályozott védett eredetmegjelölések
használatának jogát elveszíti. A borászati vállalkozás a kiszállított bor palackozási szándékáról 48 órával a palackozás megkezdése előtt köteles értesíteni a bor előállítása
szerint illetékes hegyközség hegybíróját és az EBHT-t.
(5) A forgalomba kerülő védett eredetű egri borok palackján kötelező elhelyezni az EBHT által nyomdai úton
elkészített, „védett eredetű bor” sorszámozott, hologrammal ellátott védjegyet (a továbbiakban: védjegy). A védjegyet a bor forgalomba hozatali engedély kiadását követően
az EBHT bocsátja rendelkezésre térítés ellenében. A védjegy nyilvántartásáért az EBHT felel. A védjegy formája
lehet szalag, illetve címke is. A védjegyet az 1. számú melléklet tartalmazza.
(6) Az Egri borvidék védett eredetű borainak címkéjén
a jogszabályok előírásain túlmenően fajtanév, vagy a bor
színére utaló kifejezés abban az esetben tüntethető fel,
amennyiben betűtípusából, betűméretéből, vagy betűszínéből adódóan nem jelenik meg az eredetmegjelölésnél
hangsúlyosabb módon.
Egyes kifejezések feltüntetésének általános szabályai 8. § (1) A „Superior” kifejezés feltüntetése csak a védett eredetű superior borok címkéjén lehetséges. A védett eredetű
superior borok megnevezése kiegészül a „Superior” kifejezéssel, melyet a bor megnevezését követően, azzal azonos tipográfiával kell a címkén feltüntetni. E feltüntetési
kötelezettség alól mentesülnek azok a borok, melyek címkéjén borvidéki dűlő neve szerepel.
(2) Borvidéki dűlő nevének feltüntetése csak a védett
eredetű superior borok címkéjén lehetséges abban az esetben, amennyiben a bor készítéséhez felhasznált szőlő
100%-ban az adott dűlőből származik. A VINGIS szerint
lehatárolt dűlő nevét a Földrajzinév-bizottság által meghatározott írásmóddal kell a címkén feltüntetni. Borvidéki
dűlő nevének feltüntetése esetén a bor címkéjén a bor származása szerinti borvidéki település nevét is fel kell tüntetni. Borvidéki település feltüntetése a címkén más esetben
nem lehetséges.
(3) A „Muskotály”, valamint a „Siller” kifejezés csak az
„Eger” védett eredetű borok címkéjén a 9. §-ban meghatározott feltételek teljesítése esetén tüntethető fel.
(4) A „Bikavér” hagyományos kifejezés az „Eger” védett eredetű borok címkéjén a 10. §-ban meghatározott feltételek teljesítése esetén tüntethető fel.
II. Fejezet AZ EGYES VÉDETT EREDETŰ BOROK
TERMELÉSÉNEK, JELÖLÉSÉNEK ÉS FORGALOMBA
HOZATALÁNAK KÜLÖNÖS SZABÁLYAI Az „Eger” védett eredetű borokra vonatkozó különös
szabályok
9. § (1) A szőlő származási helye:
a) védett eredetű klasszikus bort készíteni csak az Egri
borvidék I. és II. termőhelyi kataszteri osztályában szereplő szőlőültetvényein termett szőlőkből lehet,
b) védett eredetű superior bort készíteni csak az Egri
borvidék I. és II/1. termőhelyi kataszteri osztályában szereplő szőlőültetvényein termett szőlőkből lehet.
(2) Az alkalmazható szőlőfajták köre:
a) védett eredetű klasszikus bor előállítása chardonnay,
cserszegi fűszeres, hárslevelű, Irsai Olivér, királyleányka,
leányka, olaszrizling, ottonel muskotály, pinot blanc, rajnai rizling, sárga muskotály, sauvignon blanc, szürkebarát,
tramini, zenit, bíborkadarka, blauburger, cabernet franc,
cabernet sauvignon, kadarka, kékfrankos, kékoportó, menoire, merlot, pinot noír, syrah, turán, vagy zweigelt szőlőfajtákból történhet;
b) védett eredetű superior bor előállítása chardonnay,
hárslevelű, királyleányka, leányka, olaszrizling, pinot
blanc, rajnai rizling, sauvignon blanc, szürkebarát, tramini, blauburger, cabernet franc, cabernet sauvignon, kadarka, kékfrankos, kékoportó, menoire, merlot, pinot noir, syrah, turán, vagy zweigelt szőlőfajtákból történhet.
(3) A bor előállításához felhasználható szőlő természetes alkoholtartalma:
a) védett eredetű klasszikus bor készítésekor
aa) cserszegi fűszeres, Irsai Olivér, ottonel muskotály,
és sárga muskotály fajták esetén legalább 9,87 térfogatszázalék,
ab) chardonnay, pinot blanc, sauvignon blanc, szürkebarát, tramini, zenit, cabernet franc, cabernet sauvignon,
merlot, pinot noir, menoire és syrah fajták esetén legalább
12,08 térfogatszázalék,
ac) minden más esetben legalább 10,60 térfogatszázalék; b) védett eredetű superior bor készítésekor legalább
12,83 térfogatszázalék.
(4) A „Muskotály” kifejezés csak a cserszegi fűszeres,
Irsai Olivér, ottonel muskotály, vagy sárga muskotály szőlőfajták borainak házasításából készült védett eredetű
klasszikus borok címkéjén tüntethető fel úgy, hogy betűtípusából, betűméretéből, vagy betűszínéből adódóan ne jelenjen meg a védett eredetmegjelölésnél hangsúlyosabb
módon.
(5) A „Siller” kifejezés az 5. § (3) bekezdésében foglaltak teljesítése esetén tüntethető fel a címkén úgy, hogy betűtípusából, betűméretéből, vagy betűszínéből adódóan ne
jelenjen meg a védett eredetmegjelölésnél hangsúlyosabb
módon.
(6) Amennyiben az „Eger” eredetmegjelölést fajtanév,
a bor színére utaló, vagy a (4)–(6) bekezdésben meghatározott kifejezések követik, úgy az eredetmegjeölés írásmódja „Eger”-ről „Egri”-re változik.
Egri Bikavér 10. § (1) A „Bikavér” hagyományos kifejezést kizárólag
a) az e paragrafusban foglaltak teljesülése esetén és
b) az „Eger” eredetmegjelölés „Egri” alakját közvetle
nül követően, azzal egy sorban és azonos tipográfiával
lehet a címkén feltüntetni.
(2) A szőlő származási helye:
a) védett eredetű klasszikus bort készíteni csak Andor
naktálya, Demjén, Eger, Egerbakta, Egerszalók, Egerszólát, Felsőtárkány, Kerecsend, Maklár, Nagytálya, Noszvaj,
Novaj, Ostoros és Szomolya termőhelyi kataszterében szereplő, valamint Verpelét település a rendelet 2. számú mellékletében felsorolt szőlőültetvényein termett szőlőből lehet,
b) védett eredetű superior bort készíteni csak Andornaktálya, Demjén, Eger, Egerbakta, Egerszalók, Egerszólát, Felsőtárkány, Kerecsend, Maklár, Nagytálya, Noszvaj,
Novaj, Ostoros és Szomolya termőhelyi kataszterében szereplő I. és II/1. osztályú, valamint Verpelét település a rendelet 2. számú mellékletében felsorolt szőlőültetvényein
termett szőlőből lehet.
(3) A felhasználható szőlőfajták: kékfrankos, kékoportó, kadarka, blauburger, zweigelt, cabernet franc, cabernet
sauvignon, merlot, pinot noir, menoire, turán, bíborkadarka, syrah.
(4) A bor előállításához felhasználható szőlő természetes alkoholtartalma:
a) védett eredetű klasszikus bor készítésekor:
aa) kékfrankos, kékoportó, kadarka, blauburger, turán,
bíborkadarka és zweigelt fajták esetén legalább 10,60 térfogatszázalék,
ab) cabernet franc, cabernet sauvignon, merlot, pinot
noir, menoire és syrah fajták esetén legalább 12,08 térfogatszázalék;
b) védett eredetű superior bor készítésekor legalább
12,83 térfogatszázalék.
(5) A bor készítésének szakmai követelményei:
a) védett eredetű klasszikus bor előállítása esetén:
aa) az egyes védett eredetű borok előállításához meg
felelő minőségű szőlők feldolgozását a többi szőlő feldolgozásától elkülönítetten kell végezni,
ab) a szőlőcefrét legalább 8 napig héjon kell erjeszteni,
ac) a préselés csak szakaszos üzemű szőlőpréssel vé
gezhető,
ad) a bort legalább 6 hónapig fahordóban kell érlelni,
ae) a bor édesítése tilos;
b) védett eredetű superior bor előállítása esetén az aa),
ac) és az ae) pontban foglaltakon túlmenően:
ba) a szőlőcefrét legalább 14 napig héjon kell erjesz
teni,
bb) a bort legalább egy éven keresztül fahordóban kell
érlelni,
bc) a bort a palackozást követően forgalomba hozatal
előtt legalább 6 hónapig palackban kell érlelni. (6) A bor készítésekor az alábbi házasítási szabályokat
kell követni:
a) védett eredetű klasszikus bor esetén:
aa) a bort legalább három szőlőfajta borának házasítá
sával kell elkészíteni,
ab) egy fajta borának aránya sem haladhatja meg az
50%-ot,
ac) legalább három szőlőfajta bora arányának meg kell
haladnia külön-külön az 5%-ot,
ad) a fajták között a kékfrankos fajtának kell a legna
gyobb arányt képviselni,
ae) a turán és bíborkadarka fajták borának aránya
együttesen és külön-külön sem haladhatja meg a 10%-ot;
b) védett eredetű superior bor esetén:
ba) a bort legalább öt szőlőfajta borának házasításával
kell elkészíteni,
bb) egy fajta borának aránya sem haladhatja meg az
30%-ot,
bc) legalább öt szőlőfajta bora arányának meg kell ha
ladnia külön-külön az 5%-ot,
bd) a bb) pont rendelkezése alól kivételt jelent a kék
frankos fajta bora, melynek használata legalább 30%-os,
de legfeljebb 50%-os arányban kötelező,
be) a turán fajta borának aránya nem haladhatja meg
a 5%-ot,
bf) a cabernet franc és cabernet sauvignon fajták borának aránya együttesen sem haladhatja meg a 30%-ot.
(7) A bor címkéjén tájékoztató feliratként csak azon fajták neve tüntethető fel, melyek legalább 5%-ban kerültek
a bor házasítása során felhasználásra.
(8) A bor csak üvegpalackban hozható forgalomba
a) védett eredetű klasszikus bor esetén leghamarabb
a szüretet követő év november elseje után,
b) védett eredetű superior bor esetén leghamarabb
a szüretet követő második év május elseje után.
A „Debrői Hárslevelű” védett eredetű borra vonatkozó
különös szabályok
11. § (1) A szőlő származási helye:
a) védett eredetű klasszikus bort készíteni csak az Egri
borvidék debrői körzetében Aldebrő, Feldebrő Tarnaszentmária és Tófalu települések valamennyi termőhelyi
kataszterében szereplő valamint Verpelét település termőhelyi kataszterében szereplő, de a rendelet 2. számú mellékletében fel nem sorolt szőlőültetvényein termett szőlőből lehet.
b) védett eredetű superior bort készíteni csak az Egri
borvidék debrői körzetében, Aldebrő, Feldebrő Tarnaszentmária és Tófalu települések termőhelyi kataszterében
szereplő I. és II/1. osztályú területein, valamint Verpelét
település termőhelyi kataszterében szereplő, de a rendelet
2. számú mellékletében fel nem sorolt szőlőültetvényein
termett szőlőből lehet.
(2) A felhasználható szőlőfajták köre: chardonnay, cserszegi fűszeres, hárslevelű, Irsai Olivér, királyleányka, leányka, olaszrizling, ottonel muskotály, pinot blanc, rajnai
rizling, sárga muskotály, sauvignon blanc, szürkebarát,
tramini, zenit.
(3) A bor előállításához felhasználható szőlő természetes alkoholtartalma
a) védett eredetű klasszikus bor esetén legalább 10,60
térfogatszázalék,
b) védett eredetű superior bor esetén legalább 12,83
térfogatszázalék.
(4) A borkészítéshez aszúsodott és töppedt szőlő is felhasználható.
Az „Egerszóláti Olaszrizling” védett eredetű borra
vonatkozó különös szabályok
12. § (1) A szőlő származási helye:
a) védett eredetű klasszikus bort készíteni csak Eger
szólát község termőhelyi kataszterében szereplő ültetvényein, valamint a szomszédos települések közvetlenül
kapcsolódó, a rendelet 3. számú mellékletében felsorolt
dűlőin lehet,
b) védett eredetű superior bort készíteni csak Egerszólát termőhelyi kataszterének I. és II/1. osztályában szereplő ültetvényein, valamint a szomszédos települések közvetlenül érintkező dűlői közül a rendelet 3. számú mellékletében felsorolt, a termőhelyi kataszter I. és II/1. osztályába tartozó ültetvényeken termett szőlőből lehet.
(2) „Egerszóláti Olaszrizling” védett eredetű klasszikus
és superior bor olaszrizling fajtából állítható elő.
(3) A bor előállításához legalább felhasznált szőlő természetes alkoholtartalma
a) védett eredetű klasszikus bor készítésekor legalább
11,34 térfogatszázalék,
b) védett eredetű superior bor készítésekor legalább
12,83 térfogatszázalék.
III. Fejezet AZ EGRI BORVIDÉK VÉDETT EREDETŰ BORAI
NYILVÁNTARTÁSÁNAK ÉS ELLENŐRZÉSÉNEK
SZABÁLYAI Bejelentések 13. § A szőlőtermelő és felvásárló a tevékenysége megkezdése évének április 30-áig köteles bejelenteni az EBHT részére, hogy védett eredetű bor előállításához kíván szőlőt
termelni, illetve védett eredetű bort kíván előállítani. A bejelentett adatok változását az adott év április 30-áig kell
bejelenteni. A bejelentés új hegyközségi tag esetén a tevékenység megkezdésekor kötelező.
A származási bizonyítványok kiadása 14. § A szőlő származási bizonyítványának kiadásánál
a hegyközségek csak az EBHT által egységesen megállapított bélyegzőket használhatják.
A mintavétel, palackozás, jelölés és készletezés szabályai 15. §
(1) A borvidék hegybírói a borvidék védett eredetű borainak védelme érdekében az illetékességi területükön lévő, valamint az általuk védett eredetű borra kiadott származási bizonyítvánnyal rendelkező borászati üzemeket rendszeresen
ellenőrzik. Ennek során ellenőrzi a pincében lévő, forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező, védett eredetű bor
mennyiségét, valamint mintavétel, valamint és azt követően
a borminősítő bizottság borbírálatának útján a bor minőségét.
(2) A mintavételt csak a hegybíró végezheti el a borvidéki rendtartás mellékletében szereplő mintavételi szabályzat szerint. A mintavételt követően a mintavevő az ellenmintát a helyszínen hagyja.
(3) A hegybíró a borászati üzem palackozási szándékának
bejelentését követően köteles a helyszínen meggyőződni a bor
forgalomba hozatali engedélyében foglaltak betartásáról.
(4) A bort palackozó borászati üzem alapvető kötelességei a következők:
a) betartja a működési területe szerinti hegyközség
rendtartásának előírásait,
b) gondoskodik a tároló és a palackozó üzemének pincekataszteri nyilvántartásba vételéről,
c) nyilvántartást vezet a védett eredetű bor készletéről,
annak változásáról a hatályos jogszabályban foglaltaknak
megfelelően,
d) jelenti a védett eredetű borral kapcsolatos készletváltozást az Egri borvidék illetékes hegybírójának,
e) lehetővé teszi az ellenőrnek, hogy betekinthessen
a védett eredetű bor nyilvántartásába,
f) lehetővé teszi és eltűri a bortároló helységben a védett eredetű bor készletének ellenőrzését és a mintavételezést a palackozásra váró lédig tételek, valamint a lepalackozott védett eredetű bor esetén.
(5) Az Egri borvidéki palackozókban történt palackozás
esetén a címkén, illetve palackon a „termőhelyen palackozva” felirat feltüntethető.
Nyilvántartások 16. § A szőlőültetvényre és borászati üzemre vonatkozóan
– a jogszabályokban előírtakon túl – a szőlő vagy a bor termelőjének az alábbi nyilvántartásokat kell vezetnie:
a) a szüreti helyszíni szemléről szóló jegyzőkönyv,
amely tartalmazza a termelő azonosító adatait, a helyszínen becsült termés mennyiségét, a refraktométerrel (korrekcióval – hitelesített műszerrel) mért természetes alkoholtartalmat, a termés egészségi állapotának leírását, a minősítő nevét, a minősítés dátumát,
b) a védett eredetű borok ellenőrzéséről készült jegyzőkönyvet.
Adatszolgáltatás 17. § A forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező védett
eredetű bortétel tovább feldolgozás céljára történő értékesítése esetén a bort palackozó borászati üzem köteles értesíteni a hegybírót a tovább feldolgozásra való értékesítésről és az értékesített mennyiségről az adásvételi szerződés
megkötését követő 8 napon belül.
Érzékszervi ellenőrzés 18. § Az Egri borvidék forgalomba hozott és a kereskedelemben fellelhető védett eredetű boraiból az EBHT az érzékszervi minősítésre ellenőrzési mintát vásárolhat. A borminősítő bizottság érzékszervi vizsgálatán „nem megfelelt”
minősítést kapott forgalomban lévő borra az EBHT titkára
köteles hatósági vizsgálatot kérni.
Jogkövetkezmények 19. § (1) Azzal szemben, aki
a) a 7. §-ban meghatározott szabályokat megszegi,
b) a 8. §-ban írtakat nem tartja be,
c) az 1. számú mellékletben megadott védjegyet a for
galomba hozatal során olyan palackon alkalmazza, ami
nem az adott tételnek megfelelő forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező bort tartalmazza,
d) a 15. §-ban szabályozott mintavételi eljárást meghiúsítja, vagy annak meghiúsítására törekszik,
e) nem a származási bizonyítvánnyal érintett tétellel
azonos mintát szolgáltat, valamint
f) a 16. §-ban meghatározott kötelezettségét megszegi,
az EBHT titkárának előterjesztésére, vagy önálló kezdeményezéssel a bor készítése szerinti illetékes hegybíró köteles eljárni.
(2) Az illetékes hegybíró az eljárása során csak szándékos vagy gondatlan magatartás esetén alkalmazhat felelősségre vonást és a hegyközség rendtartásában meghatározottakon túl az alábbi szankciókat alkalmazhatja:
a) írásban felszólítja a hegyközségi tagot a jogszabályoknak nem megfelelő cselekmény megszüntetésére,
a mulasztás pótlására a határidő megjelölésével és a következményekre való felhívással,
b) írásos elmarasztalás, hegyközségi nyilvános közzététel mellett, c) az eredetmegjelölés alkalmazásától való eltiltás
1–3 évig terjedően.
Átmeneti intézkedések 20. § (1) Az a termelő, aki 2009. december 31-e előtt termett
szőlőből dűlőmegjelöléssel ellátott Egri Bikavér bort ho
zott, illetve hoz forgalomba, a borvidéki dűlő nevének feltüntetése esetén az ugyanazon dűlőből származó Egri Bikavér borának készítésekor a 10. § (6) bekezdése b) pontjának rendelkezései alól felmentést nyer az ültetvény fennállásáig, vagy arra az időre, amíg a kérdéses ültetvény fajtaösszetételét nem változtatja meg.
(2) Az a termelő, aki élni kíván az (1) bekezdésben említett jogával, e szándékáról legkésőbb 2010. augusztus
15-ig írásbeli nyilatkozatot kell adnia az illetékes hegyközség részére. A nyilatkozathoz csatolni kell az alábbiakat:
a) az ültetvény termőre fordítási jegyzőkönyve, vagy
a 2010. előtti évjáratok szőlő származási bizonyítványai és
b) az adott bor címkéje. (3) A hegybíró ezeket a dokumentumokat összeveti
a hegyközségi nyilvántartásban szereplő adatokkal, és
azok egyezősége esetén határozatában hozzájárulását adja
az (1) bekezdésben említett felmentéshez.
Záró rendelkezések 21. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba, egyidejűleg az Egri borvidék védett eredetű borairól
szóló 130/2003. (XII. 31.) FVM rendelet 1. §-a, valamint
10–15. §-a hatályát veszti. A 130/2003. (XII. 31.) rendelet
2–9. §-a 2010. július 31-én hatályát veszti.
(2) A rendelet 2–12. §-aiban foglalt rendelkezéseket
először a 2010-ben szüretelt szőlőből készült borokra kell
alkalmazni.
Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
159/2013. (IV. 3.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Méhész Istvánt
2013. április 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. március 26. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
253/2018. (V. 29.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – a bírói felső korhatár betöltésére
tekintettel dr. Diós Erzsébetet 2018. október 31-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2018. május 9. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
141/2010. (VII. 8.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Velence Város Önkormányzat Képviselő-testületének a közterületek
használatáról szóló 18/2008. (IX. 22.) rendelet 2. számú melléklet 6. pontja alkotmányellenes, ezért azt megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az indítványozó Velence Város Önkormányzat Képviselő-testületének a közterületek használatáról szóló
18/2008. (IX. 22.) rendelet (a továbbiakban: Ör.) 2. számú melléklet 6. pontjában megállapított, az alkalmi és
mozgóárusításra vonatkozó díjtétel alkotmányellenességének megállapítását és e rendelkezés megsemmisítését
kérte az Alkotmánybíróságtól.
Az indítványozó, egy országos hálózattal rendelkező, mozgóbolti tevékenységet végző gazdálkodó szervezet
indítványában kifejtette, hogy a támadott rendelkezéssel az önkormányzat „indokolatlanul hátrányos helyzetbe hozza
a mozgóbolti tevékenységet végző piaci szereplőket a többi kereskedőhöz képest”. A mozgóbolt vonatkozásában is
alkalmazott, a mozgóárusításra meghatározott díj (1700 Ft/m2/nap) ugyanis többszöröse egy hasonló alapterületű
üzlet, fülke, pavilon esetében fizetendő (400–500 Ft/m2/hó) díjnak. Az indítványozó ezért az Alkotmány 9. §
(2) bekezdésében deklarált gazdasági verseny szabadságának és a 70/A. §-ban foglalt diszkrimináció tilalmának
megsértése miatt kezdeményezte az Ör. említett rendelkezése alkotmányellenessége megállapítását és
megsemmisítését. Az indítványozó az alkotmányellenesség alátámasztásaként hivatkozott az Alkotmánybíróság
korábbi, hasonló tárgyban hozott határozataiban megfogalmazott következetes álláspontjára is.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezése:
„9. § (2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”
2. Az Ör. indítvánnyal érintett rendelkezése:
„2. sz. melléklet
A közterület-használatért fizetendő díjakról
1. a) Árusító és egyéb üzlet – fülke – pavilon által elfoglalt terület külső falsíkkal határoltan és a körüljáró járda,
min. 80 cm szélességben 500 Ft/m2/hó
b) egyéb hozzátartozó terület 400 Ft/m2/hó
(...)
6. Alkalmi és mozgóárusítás 1700/m2/nap
(...)”
III. Az indítvány megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság számos határozatában értelmezte az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezést,
amelynek értelmében a Magyar Köztársaság területén az emberi, illetve az állampolgári jogok, bármely megkülönböztetés,
nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési
vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül minden személyt megilletnek. Következetesen érvényesített álláspontja
szerint a diszkrimináció tilalma elsősorban az alkotmányos alapjogok terén tett megkülönböztetésekre terjed ki. Abban
az esetben, ha a megkülönböztetés nem emberi jog vagy alapvető jog tekintetében történt, az eltérő szabályozás
alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha az az emberi méltósághoz való jogot is sérti. Az Alkotmánybíróság ez
utóbbi körben viszont kizárólag akkor ítéli alkotmányellenesnek a jogalanyok közötti megkülönböztetést, ha a jogalkotó
önkényesen, ésszerű indok nélkül tett különbséget az azonos szabályozási körbe tartozó jogalanyok között [9/1990. (IV. 25.)
AB határozat, ABH 1990, 46, 48.; 21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH 1990, 73, 77–78.; 61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH 1992,
280, 282.; 35/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH 1994, 197, 203. ].
Az Alkotmánybíróság azt is kimondta: a megkülönböztetés tilalma nem jelenti azt, hogy minden megkülönböztetés tilos.
A hátrányos megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú
személyként) kell kezelnie és az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és
kedvezmények elosztása szempontjait meghatározni [9/1990. (IV. 25.) AB határozat, ABH 1990, 46, 48.]. A diszkrimináció
tilalmából tehát nem következik az, hogy az állam – a különböző élethelyzetekben lévőkre tekintettel – ne
különböztethetne, feltéve, hogy ezzel az alkotmányos követelményeket nem sérti. Az Alkotmánybíróság szerint az állam
joga – és bizonyos körben kötelezettsége is –, hogy a jogalkotás során figyelembe vegye az emberek között ténylegesen
meglévő különbségeket [61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH 1992, 280, 282.; 74/1995. (XII. 15.) AB határozat, ABH 1995, 369,
373–374.]. A diszkrimináció vizsgálatánál tehát az első eldöntendő kérdés, hogy az adott szabályozás tekintetében állított
megkülönböztetés egymással összehasonlítható alanyi körre vonatkozik-e [49/1991. (IX. 27.) AB határozat, ABH 1991, 246,
249.; 432/B/1995. AB határozata, ABH 1995, 789, 792.]. Az Alkotmánybíróság ebben az ügyben megállapította, hogy
az adott szabályozás tekintetében a közterületi értékesítést végzők (a kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény 2. §
14. pontja) alkotnak homogén csoportot.
A közterület használatáért fizetendő díj, ahogyan azt az Alkotmánybíróság számos határozatában hangsúlyozta „a
közterület használatának ellenértéke. Ennek megfelelően a közterület-használat díjának alapvetően
a közterület-használat értékét befolyásoló tényezőkhöz (a terület nagysága, a településen belüli elhelyezkedése,
a használat módja, időtartama stb.) kell igazodnia. A közterület-használók között a közterület-használati díj mértéke
tekintetében e tényezők alapján tett megkülönböztetés nem tekinthető alkotmányellenesnek” [120/2009. (XI. 20.) AB
határozat, ABK 2009. november, 2015, 2016.].
A jelen ügyben az önkormányzat a közterület tényleges használatához képest jelentősen eltérő mértékben állapította
meg a közterületi értékesítés után fizetendő közterület-használati díjat. Az ugyanolyan nagyságú helyet elfoglaló
mozgóárus (mozgóbolt) egynapi közterület-használatáért kell megközelítőleg ugyanannyit fizetni, mint egy üzlet,
pavilon stb. háromhavi közterület-használatáért. Az Alkotmánybíróság korábban már azt is hangsúlyozta, hogy
a „közterület-használat díjának olyan szabályozása, amely a közterület-használat értékét meghatározó tényezők
azonossága esetén, a szolgáltatástól független, annak értékét nem befolyásoló szempontok alapján kirívóan magas
díjfizetési kötelezettséget ír elő egyes vállalkozókra és ezzel megkülönböztetést tesz a közterületet használó
vállalkozók között, önkényes, ezért alkotmányellenes” [38/1998. (IX. 23.) AB határozat, ABH 1998, 454, 456–457.].
Az Alkotmánybíróság a 21/2003. (IV. 18.) AB határozatban megerősítette, hogy alkotmányosan nem indokolható
az a szabályozás, amikor a közterület-használati díjat olyan szempontokra alapítják, amelyek a közterület használatával
nincsenek összefüggésben, s ezzel a díj mértéke tekintetében nem releváns szempont alapján, önkényesen, ésszerű
indok nélkül tesznek megkülönböztetést a közterületet azonos feltételek mellett használó kereskedelmi,
vendéglátó-ipari közterület-használók között (ABH 2003, 784, 789.).
Minderre tekintettel az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Ör. 2. számú melléklet 6. pontja indokolatlanul tesz
különbséget a közterületi értékesítést végzők között, ami így az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében megfogalmazott
diszkrimináció tilalmát sérti, ezért azt megsemmisítette. Mivel az Alkotmánybíróság az Ör. 2. számú melléklet 6. pontja
alkotmányellenességét az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésébe ütközése miatt megállapította, ezért az Alkotmány 9. §
(2) bekezdése állított sérelmének vizsgálatát az eddigi gyakorlatát követve [31/1991. (VI. 5.) AB határozat, ABH 1991,
133, 136.] mellőzte.
A határozat Magyar Közlönyben történő közzététele az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 41. §-án alapul.
Budapest, 2010. július 5. Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
89/2018. (VI. 27.) ME határozata az Információs Hivatal főigazgatójának felmentéséről.
A nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 12.  § (1)  bekezdésében foglalt jogkörömben
eljárva, a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére
Pásztor Istvánt, az Információs Hivatal főigazgatóját e tisztségéből
– 2018. június 27-ei hatállyal – felmentem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
23/2018. (XII. 28.) AB határozata a Kúria Kfv.I.35.676/2017/10. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Pokol Béla, dr. Szabó Marcel és dr. Varga Zs.
András alkotmánybírók párhuzamos indokolásával, valamint dr. Czine Ágnes, dr. Dienes-Oehm Egon, dr. Hörcherné
dr. Marosi Ildikó, dr. Salamon László, dr. Schanda Balázs, dr. Stumpf István és dr. Szalay Péter alkotmánybírók
különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Kúria Kfv.I.35.676/2017/10. számú ítélete alaptörvény-ellenes – sérti
az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdését –, ezért azt megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] 1. A  dr. Baffia Gergely Gábor és dr. Szomolai Csaba jogtanácsosok által képviselt Magyar Nemzeti Bank (1054
Budapest, Szabadság tér 9.; a továbbiakban: MNB) indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény
(a  továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a alapján alkotmányjogi panaszt nyújtott be a  Kúria mint felülvizsgálati bíróság
Kfv.I.35.676/2017/10. számú és a  Fővárosi és Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 29.K.32.744/2016/20. számú
ítéletei ellen, kérte a fenti ítéletek alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését.
[2] Az alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló ügy tényállása szerint az  indítványozó hivatalból eljárást folytatott le
egy befektetési társaság működésének ellenőrzésére. A  vizsgálat alapján az  indítványozó visszavonta a  társaság
engedélyét, kezdeményezte felszámolását, és célvizsgálatot indított a társaság megválasztott igazgatósági tagjával
szemben. Ennek eredményeképpen az igazgatósági tagot felügyeleti bírság megfizetésére kötelezték a befektetési
vállalkozás igazgatósági, valamint irányítási jogkörrel rendelkező vezető testülete tagjának felelősségére vonatkozó
jogszabályi előírások súlyos megsértése miatt.
[3] A bírságot kirovó határozat fejrésze szerint „az MNB nevében eljáró Pénzügyi Stabilitási Tanács felhatalmazása
alapján az alábbi határozatot hozom.”, záró részében foglaltak alapján pedig „A határozatot az MNB-nek az MNB tv.
[a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény, a  továbbiakban: MNB tv.] 4.  § (9)  bekezdésében és
39.  § (1)  bekezdés l)  pontjában meghatározott feladatkörben, az  MNB tv. 13.  § (11)  bekezdés alapján átruházott
kiadmányozási jogkörben eljárva hoztam meg.” A határozatot „Dr. Windisch László alelnök” írta alá és látta el alelnöki
pecséttel.
[4] A befektetési vállalkozás igazgatósági tagja – amellett, hogy érdemben vitatta a  határozat megállapításait –
a kiadmányozás állítólagos visszásságaira hivatkozva kérte annak hatályon kívül helyezését.
[5] Az elsőfokú bíróság jogerős ítéletével hatályon kívül helyezte a  határozatot, arra hivatkozással, hogy a  konkrét
ügyben nem a kiadmányozási jogkör gyakorlására való hivatkozással, a Pénzügyi Stabilitási Tanács (a továbbiakban:
PST) döntésének kiadására került sor az aláírással, hanem a PST hatáskörének elvonásával az alelnök saját nevében
hozott határozatot.
[6] Az indítványozó felülvizsgálati kérelmében a  jogerős ítélet hatályon kívül helyezését, és elsődlegesen a  kereset
elutasítását, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását kérte.
[7] A Kúria az  elsőfokú bíróság jogerős ítéletét az  indokolás kisebb korrekciójával hatályában fenntartotta, és
az indítványozót új eljárás lefolytatására kötelezte.
[8] A Kúria indokolása értelmében a  „kiadmányozási jogkörben eljáró személynek tehát csak aláírási joga van,
amely aláírási jog nem tartalmaz döntési jogosultságot, viszont tanúsítja azt, hogy a  kiadott döntés hiteles,
egyező tartalmú azzal, amelyet eredetben a  hatáskör címzettje hozott és aláírt. A  hatáskör gyakorlójának tehát
van hatásköre mind a  kiadmányozásra, mind a  kiadmányozási jog átruházására, az  a  személy azonban, akinek
jogszerűen átengedték a  kiadmányozást, nem jogosult a  hatáskör gyakorlására, nem jogosult közigazgatási
jogviszonyban döntés hozatalára.” A  Kúria kifejtette továbbá, hogy „[a] Ket. [a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény, a  továbbiakban: Ket.] egyértelmű szabályozására
tekintettel […] nem látott indokot az Alaptörvény 28. cikk alkalmazására.”
[9] 2. Az  indítványozó álláspontja szerint a  támadott bírósági ítéletek sértik az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésében,
C)  cikk (1)  bekezdésében, R)  cikk (2)  bekezdésében és 28.  cikkében foglaltakat, továbbá a  XXVIII.  cikk
(1)  bekezdésében foglalt tisztességes bírósági eljáráshoz, valamint ugyanezen cikk (7)  bekezdésében foglalt
jogorvoslathoz való alapjogait, valamint érdemben ellehetetlenítették az  Alaptörvény 41.  cikk (2)  bekezdésében
foglalt feladata teljesítését, amely sérti sarkalatos törvény garantálta függetlenségét és feladatkörét.
[10] Az indítványozó álláspontja röviden összefoglalva az, hogy az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdéséből is következően
az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdései szerinti tisztességes bírósági eljáráshoz és a jogorvoslathoz fűződő
alkotmányos alapjog gyakorlatilag csak akkor biztosított, ha a  peres eljárás során a  bíróság a  jogszabályokat
az  Alaptörvény 28.  cikkének figyelembevételével azok céljával és az  Alaptörvénnyel összhangban értelmezi.
Amennyiben a  bíróság saját maga által deklaráltan az  Alaptörvény 28.  cikkének mellőzésével jár el, azaz
a  jogszabályokat nem céljuknak megfelelően, a  közjó érdekében alkalmazza, sérül a  jogállamiság követelménye,
a  hatalommegosztás elve és a  tisztességes bírósági eljárás, valamint a  jogorvoslat nem biztosított, amely egyben
alapjogi sérelmet is eredményez.
[11] Az indítványozó álláspontja szerint a bíróság ítéletével jogot alkotott, miután az MNB tv. 13. § (11) bekezdésében
foglalt kiadmányozás fogalmának értelmezésekor figyelmen kívül hagyta a  jogalkotó szándékát, valamint további
konkrét jogszabályi rendelkezéseket. A  döntés következményeként a  PST – a  döntés jellegétől és jelentőségétől
függetlenül – maga kénytelen valamennyi közigazgatási döntést meghozni, ez pedig ellehetetleníti az Alaptörvény
41. cikk (2) bekezdésében meghatározott feladata jogállamiság követelményeinek megfelelő teljesítését. A bírósági
döntések további, nem kívánt következménye a  pénzügyi közvetítőrendszerrel szembeni közbizalom sérelme,
miután a döntések alapot adnak a 2014. február 25. napjától kezdődően ugyanezen eljárásrend szerint, átruházott
kiadmányozási jogkörben meghozott nagyszámú döntés érvényességének megkérdőjelezésére. A  Kúria továbbá
hasonló tényállás mellett, több ügyben eltérően döntött, ez  sérti a  jogbiztonságot és az  ítélkezési gyakorlat
egységességének a követelményét.
II. [12] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„B) cikk (1) Magyarország független, demokratikus jogállam.”
„C) cikk (1) A magyar állam működése a hatalom megosztásának elvén alapszik.”
„R) cikk (2) Az Alaptörvény és a jogszabályok mindenkire kötelezőek.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.
[…]
(7) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az olyan bírósági, hatósági és más közigazgatási döntés
ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”
„28. cikk A bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel
összhangban értelmezik. Az Alaptörvény és a jogszabályok értelmezésekor azt kell feltételezni, hogy a józan észnek
és a közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak.”
[13] 2. Az MNB tv.-nek az indítvánnyal érintett rendelkezése:
„13. § (11) A Pénzügyi Stabilitási Tanács az ügyrendjében meghatározottak szerint a (2) bekezdés k) és l) pontjában
meghatározott döntések – ide nem értve a  külön törvényben meghatározott szanálást elrendelő, valamint
szanálási intézkedést alkalmazó határozatot – tekintetében, egyes döntések vonatkozásában vagy teljeskörűen,
a kiadmányozási jogot az MNB által alkalmazott vezetői megbízatással rendelkező személyre ruházhatja át.”
III. [14] Az Alkotmánybíróság az  Abtv. 56.  § (1)–(2)  bekezdései alapján mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy
az alkotmányjogi panasz a befogadhatóság Abtv.-ben foglalt feltételeinek megfelel-e.
[15] A támadott kúriai ítéletet az  indítványozó 2018. február 27-én vette át, panasza március 9-én, tehát az  Abtv.
30.  § (1)  bekezdésében írt 60 napos határidőn belül érkezett az  elsőfokú bírósághoz. A  panasz megjelöli
az  Alkotmánybíróság hatáskörére vonatkozó előírást (Abtv. 27.  §), az  eljárás megindításának indokait és
a jogsérelem lényegét, a vizsgálandó bírói ítéleteket, illetve az Alaptörvény sérülni vélt előírásait is. Az indítványozó
a  vélt alaptörvény-ellenesség indokait is előterjesztette, és megfelel a  határozottság követelményének a  kérelem
a  tisztességes bírósági eljáráshoz és a  jogorvoslathoz való jog mint alapjog vonatkozásában. Az  alkotmányjogi
panasz kifejezett kérelmet tartalmaz az  alaptörvény-ellenesség megállapítására és a  megsemmisítésre. Az  Abtv.
27.  § szerinti érintettség megállapítható: az  indítványozó a  per alperese, aki jogorvoslati jogait kimerítette.
Az  Alkotmánybíróság az  indítványozó nemzetgazdaságban, a  pénzügyi közvetítőrendszerben elfoglalt különleges
és kiemelkedő jelentőségére, valamint arra tekintettel, hogy az  indítványozó közvetve a  magánfelek azon
alkotmányosan védett alapjogi igényét érvényesíti, hogy jogvitájukat tisztességes eljárás keretében döntse el
a bíróság, az indítványozó indítványozói jogosultságát elismerte.
[16] Az Ügyrend 32. § (3) bekezdése alapján általában nincs helye alkotmányjogi panasz benyújtásának a Kúria hatályon
kívül helyező és új eljárásra utasító határozatával szemben, mert az  eljárás ebben az  esetben még folyamatban
van. E  vonatkozásban az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy kivételesen nem támasztható az  indítványozóval
szemben az az elvárás, hogy csak az új eljárást követő rendes jogorvoslati lehetőségek kimerítése után nyújthassa
be alkotmányjogi panaszát, mert az  alkotmányjogi panaszában kifejtett alaptörvény-ellenes sérelem tekintetében
az eljárás lényegében már lezárult, továbbá a Kúria iránymutatásának megfelelően lebonyolított új eljárásban már
kizárt az  alaptörvény-ellenesség orvoslása. A  Kúria ítéletének megfelelően megismételt eljárásban hozott döntés
szükségképpen alaptörvény-ellenes lenne.
[17] Az alkotmányjogi panasz azonban ezen túlmenően – az alábbiakban részletezettek szerint – csak részben felel meg
a törvényi feltételeknek.
[18] Az indítványozó hivatkozott az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésének a sérelmére. Az alkotmányjogi panasz az Abtv.
26–27. §-ai alapján az Alaptörvényben biztosított jogok védelmének eszköze. Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény
hatálybalépése után is fenntartotta korábbi értelmezését, mely szerint a  jogbiztonság önmagában nem alapjog,
így a  B)  cikk (1)  bekezdésének a  sérelmére alkotmányjogi panaszt csak kivételes esetben – a  visszaható hatályú
jogalkotás és a felkészülési idő hiánya esetén {lásd pl. 3268/2012. (X. 4.) AB végzés, Indokolás [14]–[17]; 3323/2012.
(XI. 12.) AB végzés, Indokolás [9]} – lehet alapítani. Nem szabályoz továbbá az  indítványozó számára biztosított
alapjogot az R) cikk (2) bekezdése és a 28. cikk sem. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt
ezek vonatkozásában nem vizsgálta.
[19] Az Alkotmánybíróság végezetül alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek tekintette, hogy a  tisztességes
eljáráshoz és a  jogorvoslathoz fűződő alapjogok érvényesülnek-e akkor, ha a  bíróság az  Alaptörvény 28.  cikkének
alkalmazását kifejezetten mellőzi, és ezzel megakadályozza a  jogszabály céljának érvényesülését. Így a  panasz
eleget tesz az Abtv. 29. §-ában írt követelményeknek is.
[20] Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az Ügyrend 31. § (6) bekezdése szerint eljárva a panasz befogadása mellett
döntött.
IV. [21] Az alkotmányjogi panasz az alábbiak szerint megalapozott.
[22] 1. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben azt kellett megvizsgálnia, hogy a MNB tv. 13. § (11) bekezdésében foglalt
kiadmányozás fogalmának a Kúria ítéletében foglalt azon értelmezése, amely az MNB határozatának hatályon kívül
helyezésére vezetett, sérti-e az indítványozó tisztességes eljáráshoz való jogát.
[23] Az alkotmányos jelentőségű probléma lényege abban áll, hogy a  Kúriának a  Ket. levezetett, a  kiadmányozás
fogalmára vonatkozó értelmezése és az  érintett fogalommal megjelölni kívánt jogszabályi cél ellentétben állnak
egymással. Míg a Kúria szerint a kiadmányozás lényegében a döntés aláírásával szinonim fogalom, addig a jogalkotó
az MNB tv. vonatkozó 13. §-t módosító, egyes pénzügyi tárgyú törvényeknek a betétbiztosítást, valamint a pénzügyi
közvetítőrendszert érintő módosításáról szóló 2014. évi CIV. törvény 47.  §-ához azt az  indokolást fűzte, hogy
„[a] törvény a  rugalmasabb döntéshozatal érdekében lehetőséget biztosít arra, hogy a  Pénzügyi Stabilitási Tanács
a […] hatósági döntések meghozatala, valamint a döntést megtestesítő okirat aláírása is delegálható legyen.”
[24] A bírói döntések alkotmányossági felülvizsgálatát lehetővé tevő alkotmányjogi panasz (Abtv. 27.  §) az  egyéni
jogvédelem mellett, és azt erősítőleg az  Alaptörvény 28.  cikkének érvényesülését szolgáló jogintézmény is
{3/2015. (II. 2.) AB határozat (a  továbbiakban Abh1.), Indokolás [18]}. Ilyen panasz alapján az  Alkotmánybíróság
a  bírói döntésben foglalt jogértelmezés Alaptörvénnyel való összhangját vizsgálja, az  Alaptörvényben biztosított
jogok alkotmányos tartalmának érvényre juttatása mellett (lásd Abh1.) azt is, hogy a jogszabály alkalmazása során
a bíróság a jogszabály célját az alkotmányosan szükséges mértékben figyelembe vette-e.
[25] Az Alaptörvény 28.  cikke szerint a  bíróságok a  jogalkalmazás során a  jogszabályok szövegét elsősorban azok
céljával és az  Alaptörvénnyel összhangban értelmezik. Az  Alaptörvénynek ez  a  rendelkezése a  bíróságok számára
alkotmányos kötelezettségként írja elő, hogy ítélkező tevékenységük során a  jogszabályokat elsősorban azok
céljával összhangban értelmezzék. Ebből a  kötelezettségből következik, hogy a  bíróságnak a  jogszabályok adta
értelmezési mozgástér keretein belül azonosítania kell a  jogszabály céljának érvényesülését, és a  bírói döntésben
alkalmazott jogszabályokat elsősorban arra tekintettel kell értelmeznie. A Kúria ezzel szemben nem látott indokot
az  Alaptörvény 28.  cikkének alkalmazására, alaptörvénybeli kötelezettsége ellenére nem vette figyelembe
a jogszabály célját.
[26] Az Alaptörvény 28.  cikke és XXVIII.  cikk (1)  bekezdése természetes fogalmi egységet alkotnak. A  jogértelmezés
Alaptörvényben rögzített elveinek betartása minden kétséget kizáróan részét képezi a  tisztességes bírósági
eljárásban megvalósuló jogértelmezéssel szemben állított minimális alkotmányos követelményeknek.
[27] Az Alkotmánybíróság a  később számos határozatában megerősített, és hatályos, következetes gyakorlatának
megfelelő, 6/1998. (III. 11.) AB határozatában megállapította, hogy „a fair trial olyan minőség, amelyet az  eljárás
egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet csupán megítélni. Ezért egyes részletek hiánya ellenére
éppúgy, mint az összes részletszabály betartása dacára lehet az eljárás «méltánytalan» vagy »igazságtalan«, avagy
»nem tisztességes«” (ABH 1998, 95.) {legutóbb megerősítette a  3254/2018. (VII. 17.) AB határozat, Indokolás [41]}.
Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlatában a tisztességes bírósági eljáráshoz való jog érvényesülésének megítélését
minden esetben tartalmi vizsgálathoz kötötte: „elemezte az alapjog állított sérelmére vezető jogszabályi környezetet
és bírói döntést, a  szabályozás célját és a  konkrét ügy tényállását, majd pedig – mérlegelés eredményeként –
mindezekből vont le következtetéseket az  adott esetre nézve megállapítható alapjogsérelemre nézve” {lásd
20/2017. (VII. 18.) AB határozat (a továbbiakban: Abh2.), Indokolás [17]; vö. 3102/2017. (V. 8.) AB határozat, Indokolás
[18]}.
[28] A jelen ügyben eljáró bíróság az  alkalmazandó jogszabályi rendelkezés célját egy törvény, a  Ket. egyértelműnek
vélt szabályozására hivatkozva hagyta figyelmen kívül. Ezzel Alaptörvényben rögzített kötelezettségének
nem tett eleget, így a  meghozott bírói döntés önkényessé vált, mert kilépett abból a  jogértelmezési keretből,
amelyet számára az  Alaptörvény előírt. Az  önkényes bírói jogértelmezés sértheti az  Alaptörvény XXVIII.  cikk
(1)  bekezdésében foglalt tisztességes eljáráshoz való jogot. Az  Alkotmánybíróság az  Abh2.-ben kapcsolta
össze a  tisztességes bírósági eljáráshoz való jogot és az  önkényes jogalkalmazás tilalmát. Elvi éllel kimondta:
„[a] bírói függetlenségnek nem korlátja, sokkal inkább biztosítéka a  törvényeknek való alávetettség: a  bírónak
a  határozatait a  jogszabályok alapján kell meghoznia. Ha a  törvénynek való alávetettségtől a  bíróság eloldja
magát, saját függetlenségének egyik tárgyi alapját vonja el. A  vonatkozó jogszabályokat be nem tartó bíróság
lényegében visszaél saját függetlenségével, amely adott esetben ezen keresztül a  tisztességes bírósági eljáráshoz
való jog sérelmét okozhatja. Az  a  bírói ítélet, amely alapos ok nélkül hagyja figyelmen kívül a  hatályos jogot,
önkényes, fogalmilag nem lehet tisztességes, és nem fér össze a  jogállamiság alapelvével” (Indokolás [23]).
Az  Alkotmánybíróság azonban csak kivételesen, szigorú feltételek fennállása esetén állapítja meg a  jogalkalmazói
önkény fennállása miatt az Alaptörvény XXVIII. cikk (1) bekezdésének sérelmét. Az Abh2. alapjául szolgáló esetben
a  bíróság contra legem jogalkalmazása három, egymást erősítő feltétel együttes fennállása következtében ért fel
az  alkotmányossági jogsérelem szintjére (Indokolás [29]). Tehát a  contra legem jogértelmezés és jogalkalmazás
önmagában nem alapozza meg az  alkotmányellenességet. A  contra legem jogalkalmazásnak egyben
alkotmányellenesnek, azaz az  Alaptörvénnyel ellentétesnek kell lennie (contra constitutionem) {lásd 3280/2017.
(XI. 2.) AB határozat, Indokolás [38]}. Jelen esetben a  bírósági jogértelmezés a  rá vonatkozó, az  Alaptörvény
28.  cikkében foglalt jogértelmezési szabályokat kifejezetten figyelmen kívül hagyta, emiatt contra constitutionem
vált önkényessé, és így az érintett felek tisztességes bírósági eljáráshoz való jogának sérelmét is okozta.
[29] Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy nem tekinti feladatának a bírósági jogalkalmazás felülvizsgálatát, csupán
annak alkotmányos kereteinek betartását ellenőrzi, különös tekintettel a bírósági jogértelmezésnek az Alaptörvény
28.  cikkében foglalt lényeges elemeire, egyrészt az  Abh1.-gyel bevezetett alapjogi érintettség, valamint a  jelen
határozatban kimunkált, a jogszabályi célhoz kötött jogértelmezési alapelv vizsgálatára.
[30] Az Alkotmánybíróság kiemeli azt is, hogy pusztán az  a  tény, hogy a  bíróság a  jogszabály céljának vizsgálata után
azzal ellentétes tartalmú döntést hoz, nem eredményez minden esetben és feltétlenül alaptörvény-ellenességet.
Egy ilyen követelmény a  jogrend működőképességet veszélyeztető rugalmatlanságát idézhetné elő. Maga
az Alaptörvény 28. cikke is akként fogalmaz, hogy a jogértelmezésnek a jogszabály célját elsősorban kell figyelembe
vennie, és nem zárja ki, hogy a  jogszabály tartalmának megállapításakor a  bíróság egyéb szempontokra is
figyelemmel legyen, és hogy ezek mérlegelése során, indokolt esetben, a  jogszabály eredeti céljával ellentétes
következtetésre jusson. Az a bírósági mérlegelés azonban, amely a jogszabály céljának vizsgálatát teljes mértékben
és kifejezetten kizárja, már alaptörvény-ellenesnek minősül.
[31] Az Alkotmánybíróság megjegyzi, hogy a  kiadmányozás fogalmának tartalma eltérő a  hatósági eljárások és
a bírósági eljárások esetében. A bírósági eljárásoknál a bíró a hatáskör címzettje és gyakorlója is egyben, helyette
más nem járhat el. Ezzel szemben a  közigazgatási (és ezen belül a  hatósági) eljárásokban a  hatáskör címzettje
a közigazgatási szerv, gyakorlója a szerv maga vagy valamely vezetője, illetve alkalmazottja, azaz elválhat egymástól
a hatáskör címzettje és gyakorlója. Ebből következően a kiadmányozás is mást jelent a kétféle eljárásban. A bíróság
esetén a  kiadmányozás csak a  bíró, illetve a  bírói tanács által meghozott és aláírt döntés további példányainak
hitelesítését jelenti. A  közigazgatási, és főként a  hatósági eljárásban a  kiadmányozás emellett a  hatáskör
gyakorlását, a döntés tényleges meghozatalát is magában foglalja. A kiadmányozási jog e gyakorlása ténylegesen
nem érinti a  hatáskört, csupán a  látszólagos hatáskör-átruházás egyik esetét valósítja meg. A  látszólagosság azt
jelenti, hogy ténylegesen nem az a személy vagy testület (jelen esetben a PST) gyakorolja a hatáskört, akire nézve
azt a  jogszabály megállapította, hanem annak felhatalmazása alapján egy belső szabályzatban (jelen esetben
ügyrendben) a  hatáskör címzettje által feljogosított személy, akinek eljárási cselekményeit és döntéseit azonban
a  hatáskörrel rendelkező hatóságnak kell betudni. A  hatáskör címzettje és gyakorlója közti megkülönböztetést
a hatósági eljárások gyakorlatában számos szükségszerű (pl. a hatáskör címzettje jogi személyként ténylegesen nem
képes eljárni), vagy hatékonysági, gazdaságossági megfontolás (az elintézendő ügyek nagy száma) indokolhatja,
mint ahogy ez  a  jelen ügyben is történt. Ezen megfontolások figyelembe vételével az  Alaptörvény 28.  cikkében
foglalt, észszerű és gazdaságos célra vonatkozó jogszabály-értelmezési kötelezettségeknek az  MNB tv. 13.  §
(11)  bekezdésében foglalt kiadmányozás fogalmának azon értelmezése felel meg, amely lehetővé teszi a  PST
érintett hatósági döntései meghozatalának delegálását.
[32] 2. Mindezek alapján az  Alkotmánybíróság teljes ülése a  rendelkező részben foglaltak szerint a  Kúria
Kfv.I.35.676/2017/10. számú ítélete alaptörvény-ellenességét állapította meg, és azt az  Abtv. 43.  § (1) és
(4) bekezdései alapján megsemmisítette.
[33] Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy a Kúria által hozott ítélet megsemmisítésére az Alaptörvény XXVIII.  cikk
(1)  bekezdésének sérelme következtében került sor. A  testület az  alapügyekben hozott bírósági ítéletek tartalmát
egyebekben nem vizsgálta, s így döntése nem jelent állásfoglalást abban a  kérdésben, hogy a  vizsgálat tárgyát
képező peres ügyben hozott jogerős ítélet egyebekben helyes volt-e.
[34] 3. Az  Alkotmánybíróság a  határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdésének
második mondata alapján, az ügy nemzetgazdasági jelentőségére tekintettel rendelte el.
Budapest, 2018. december 11. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
1640/2013. (IX. 11.) Korm. határozata a 2012. kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradványok egy részének felhasználásáról.
A Kormány a  további intézkedésig fel nem használható, 2012. évi kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzatmaradványokból a XII. Vidékfejlesztési Minisztérium fejezetnél keletkezett 50,0 millió forintnak
a) az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 152.  §
(5) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva a felhasználását engedélyezi, és
b) az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
az 1. melléklet szerinti átcsoportosítását rendeli el.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
331/2011. (XII. 23.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
A Köztársaság Elnökének Érdemérme és a Köztársaság Elnökének Díszoklevele Éremmel kitüntetések alapításáról szóló
223/2010. (IX. 2.) KE határozat 3. pontjában foglaltak alapján
Kecskemét városa és nemzetünk kulturális örökségének megőrzéséért, a magyar animációs filmkészítés terén végzett,
nemzetközileg is nagyra becsült, négy évtizedes kiemelkedő művészi és alkotói tevékenysége elismeréseként
Mikulás Ferenc animációs filmszakembernek, producernek, a Kecskemétfilm Kft. ügyvezető igazgatójának a
KÖZTÁRSASÁG ELNÖKÉNEK ÉRDEMÉRME kitüntetést adományozom. Budapest, 2011. december 8.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1394/2019. (VI. 28.) Korm. határozata intézmények elhelyezésével összefüggő további intézkedésekről, valamint az azzal összefüggő fejlesztések megvalósításához szükséges többletforrás biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  Forum Hungaricum Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság számára szakmai
feladatai ellátásához központi költségvetési forrás kerüljön biztosításra;
 2. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.) 33.  § (2)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva 548 959 000 forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el az 1. pontban foglalt cél megvalósítása
érdekében a  Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény (a továbbiakban: Kvtv.)
1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 28. Gazdasági
társaságok által ellátott feladatok támogatása alcím javára, az 1. melléklet szerint;
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere
nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: azonnal
 3. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon a  Forum
Hungaricum Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság szakmai feladatai ellátásához szükséges
548  000  000  forint beépülő jelleggel történő biztosításáról a  központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások
Minisztériuma fejezetében;
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: a 2020. évi központi költségvetés elfogadása során
 4. a Magyarságkutató Intézet (a továbbiakban: Intézet) elhelyezésének rendezése érdekében felhívja a  nemzeti
vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert és a pénzügyminisztert, hogy – a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő
Zártkörűen működő Részvénytársaság (a továbbiakban: MNV Zrt.) bevonásával – gondoskodjanak:
a) a természetben Budapest I. kerület, Úri utca 54–56. szám alatti, az  ingatlan-nyilvántartás szerint a Budapest
belterület, 6687 helyrajzi számú ingatlannak a  Magyar Nemzeti Levéltár által nem használt ingatlanrészei
tekintetében a Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóság vagyonkezelésébe és az Intézet használatába adásáról,
b) a természetben Budapest V. kerület, Nádor utca 36. szám alatti, az  ingatlan-nyilvántartás szerint a Budapest
belterület, 24709/0/A/28, 24709/0/A/29, 24709/0/A/55, 24709/0/A/56 és 24709/0/A/57 helyrajzi számú
ingatlanoknak – a  Szabadságharcosokért Közalapítvány részére versenyeztetés mellőzésével történő
használatba adásáról szóló 1778/2017. (XI. 7.) Korm. határozattal biztosított használati jog érintetlenül
hagyása mellett – a  Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóság vagyonkezelésébe és az  Intézet használatába
adásáról,
c) a Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóság vagyonkezelésében lévő, a  természetben Budapest V. kerület,
Nádor utca 36. szám alatti, az  ingatlan-nyilvántartás szerint a  Budapest belterület, 24709/0/A/35 helyrajzi
számú, valamint a természetben Budapest V. kerület, Alkotmány utca 25. szám alatti, az ingatlan-nyilvántartás
szerint a  Budapest belterület, 24849 helyrajzi számú ingatlanoknak az  Intézet részére történő használatába
adásról;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
pénzügyminiszter
Határidő: azonnal 5. felhívja a  nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert, hogy az  Intézet megfelelő elhelyezésének
biztosítása érdekében az  MNV Zrt. útján gondoskodjon további lehetséges ingatlanok kijelölése iránt, és
ezzel összefüggésben az  emberi erőforrások minisztere bevonásával vizsgálja meg az  ingatlanok mindennapi
munkavégzésre való alkalmasságát, szükség szerint gondoskodjon azok alkalmassá tételéről;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
 6. egyetért azzal, hogy a  Magyar Alkotóművészeti Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság számára
a Cseh Tamás Archívummal összefüggő feladatai ellátásához központi költségvetési forrás kerüljön biztosításra;
7. az Áht. 33. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva 216 686 000 forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el
a 6. pontban foglalt cél megvalósítása érdekében a Kvtv. 1. melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet,
20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 24.  Sportlétesítmények fejlesztése és kezelése alcím, 50. Maccabi Játékok
sportinfrastruktúra fejlesztése jogcímcsoport terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma
fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 28. Gazdasági társaságok által ellátott feladatok támogatása alcím
javára, az 1. melléklet szerint.
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
250/2017. (VII. 13.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Miklós Mária Erzsébetet 2017. december 22-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. június 30. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
16/2012. (IV. 3.) BM rendelete az egyes tűzmegelőzési hatósági, szakhatósági eljárásokért és szolgáltatásokért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjról.
A tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény 47. § (6) bekezdés d) pontjában, a 6. §
tekintetében a tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény 47. § (2) bekezdés
2. pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és
hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § q) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. §
c) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszterrel egyetértésben a következőket rendelem el:
1.§ E rendelet hatálya kiterjed a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervénél, valamint területi és helyi szerveinél
(a továbbiakban: eljáró szerv) az 1. melléklet szerinti közigazgatási hatósági eljárást, vagy igazgatási jellegű
szolgáltatást kezdeményező természetes személyekre, jogi személyekre, jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezetekre (a továbbiakban együtt: díjfizetésre kötelezett). 2.§ (1) A díjfizetésre kötelezett az igazgatási szolgáltatásokért az 1. mellékletben meghatározott mértékű igazgatási
szolgáltatási díjat (a továbbiakban: díj) köteles fizetni. (2) A díj megfizetését az eljárást kezdeményező fél az eljáró szerv 2. mellékletben szereplő előirányzat-felhasználási
keretszámlája javára átutalással, vagy fizetési számlára történő készpénzbefizetéssel teljesítheti. Az átutalás
közlemény rovatában fel kell tüntetni az eljárásnak az 1. melléklet szerinti megnevezését.
(3) A díj megfizetését az eljáró szerv részére az eljárás lefolytatására irányuló kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni
kell. (4) A jogorvoslati eljárás díjának megfizetését – amelynek mértéke azonos az első fokú eljárás díjtételével – a jogorvoslati
eljárást kezdeményező fél a (2) bekezdésben meghatározottak szerint, az eljárás megindításakor köteles igazolni az
eljáró szerv részére. 3. § (1) A díj az ügyben eljáró szerv saját bevételét képezi.
(2) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve által lefolytatott eljárás díjának befizetése az annak felügyeletét
ellátó és irányító hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének felhasználási keretszámlájára történik.
(3) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervei által végzett eljárásokért befolyó díjakat a területi szerv
elkülönítetten tartja nyilván. 4.§ Az e rendeletben meghatározott díjak tekintetében
a) a díjfizetési kötelezettségre az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) 28. § (2) és
(3) bekezdésében foglaltakat, b) a jogorvoslati eljárásra, valamint – a jogszabálysértő határozat új eljárásra utasítás nélküli megsemmisítése esetén –
a jogszabálysértő határozatot eredményező első fokú eljárásra az Itv. 32. § (1) bekezdésében foglaltakat,
c) az elmulasztott díjfizetés pótlására vonatkozó felhívásra az Itv. 73/A. §-ában foglaltakat,
d) a díj visszatérítése vonatkozásában az Itv. 32. §-át, valamint 79–81. §-át
értelemszerűen kell alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy ahol a törvény adóhatóságot említ, azon az eljárásra illetékes
és hatáskörrel rendelkező eljáró szervet, ahol illetéket említ, azon díjat kell érteni.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
6. § Hatályát veszti a tűzvédelmi szakértői tevékenység szabályairól szóló 47/2011. (XII.15.) BM rendelet 4. § (3) bekezdése
és 5. § (4) bekezdése. Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


text:
324/2011. (XII. 23.) KE határozata a nemzeti fejlesztési miniszter kinevezéséről.
Az Alkotmány 33. § (4) bekezdése alapján, a miniszterelnök javaslatára Németh Lászlónét 2011. december 23-ai hatállyal
nemzeti fejlesztési miniszterré kinevezem.
Budapest, 2011. december 23. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
213/2013. (VI. 21.) Korm. rendelete a Központi Nukleáris Pénzügyi Alap Szakbizottságról.
A Kormány az  atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény 67.  § u)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény
15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  Kormány az  atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény 62.  § (6)  bekezdése szerinti szervezetként a  Központi
Nukleáris Pénzügyi Alap Szakbizottságot (a továbbiakban: KNPA Szakbizottság) hozza létre.
(2) A KNPA Szakbizottság tagjai a következő feladatokat ellátó miniszterek és szervezetek vezetői által delegált egy-egy
képviselő:
a) az Országos Atomenergia Hivatal (a továbbiakban: OAH) felügyeletét ellátó miniszter,
b) az államháztartásért felelős miniszter,
c) az energiapolitikáért felelős miniszter,
d) a rendészetért felelős miniszter,
e) a környezetvédelemért felelős miniszter,
f ) az egészségügyért felelős miniszter,
g) a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter,
h) az állami vagyonnal való gazdálkodás szabályozásáért felelős miniszter,
i) az OAH főigazgatója,
j) a Magyar Bányászati és Földtani Hivatal elnöke.
(3) A KNPA Szakbizottság munkájában állandó jelleggel, tanácskozási joggal vesznek részt a következő szervezetek által
delegált képviselők:
a) az MVM Paksi Atomerőmű Zártkörűen Működő Részvénytársaság,
b) az MVM Paks II. Atomerőmű Fejlesztő Zártkörűen Működő Részvénytársaság,
c) a Radioaktív Hulladékokat Kezelő Közhasznú Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság,
d) a Magyar Tudományos Akadémia Energiatudományi Kutatóközpont,
e) a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Nukleáris Technikai Intézete,
f ) Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Országos „Frédéric Joliot-Curie” Sugárbiológiai
és Sugáregészségügyi Kutató Intézet.
 (4) Az OAH felügyeletét ellátó miniszter képviselője egyben a KNPA Szakbizottság elnöke.
 (5) A KNPA Szakbizottság elnöke az ülésére tanácskozási joggal más személyeket is meghívhat.
2. § (1) A  KNPA Szakbizottság tagjai egy-egy szavazattal rendelkeznek. Szavazategyenlőség esetében az  elnöki
minőségében szavazó tag szavazata dönt. Ha az  1.  § (2)  bekezdés a)–h)  pontjában megjelölt egyes feladatokért
ugyanazon miniszter felelős, a  miniszter a  KNPA Szakbizottságba egy személyt is delegálhat, aki a  miniszter
felelősségi körébe tartozó feladatonként rendelkezik egy szavazattal.
(2) A KNPA Szakbizottság ülését az elnök, akadályoztatása esetén a KNPA Szakbizottságnak az elnök által felkért tagja
vezeti.
(3) A KNPA Szakbizottság tagját – akadályoztatása esetén – a delegáló szervezet által adott írásbeli, és a szavazati jogra
is kiterjedő felhatalmazás alapján a delegáló szervezet más, vezető munkakört betöltő munkatársa is helyettesítheti.
3. § A KNPA Szakbizottság értékelést végez és előzetes állásfoglalást alakít ki az  OAH felügyeletét ellátó miniszter
döntéséhez
a) a Központi Nukleáris Pénzügyi Alap (a továbbiakban: KNPA) tevékenységével összefüggő költségbecslések;
b) a befizetési kötelezettségekre kialakított javaslatok;
c) a közép- és hosszú távú tervek, az éves munkaprogramok tervezete;
d) a  KNPA működésével és felhasználásával kapcsolatos, a  radioaktív hulladékok és a  kiégett üzemanyag
elhelyezésére, valamint a  nukleáris létesítmények leszerelésére kijelölt szerv által készített javaslatok,
tervezetek, beszámolók; továbbá
e) a nemzeti politika és a nemzeti program
vonatkozásában.
4. § (1) A KNPA Szakbizottság ügyrendjét maga állapítja meg.
 (2) A KNPA Szakbizottság működése határozatlan időre szól.
5. § A KNPA Szakbizottság működésével kapcsolatos döntés-előkészítési, ügyviteli és titkársági feladatokat
az OAH felügyeletét ellátó miniszter által vezetett minisztérium látja el.
6. § Ez a rendelet 2014. január 1-jén lép hatályba.
7. § (1) Az 1. § (2) bekezdése szerinti miniszterek és szervezetek vezetői, valamint az 1. § (3) bekezdése szerinti szervezetek
vezetői a KNPA Szakbizottságában a képviseletüket ellátó személyt 2014. január 15-ig kötelesek kijelölni.
(2) A KNPA Szakbizottság az e rendelet hatálybalépését követő 60. napig köteles megtartani első ülését.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
35/2004. (III. 30.) KE határozata tábornoki előléptetésről.
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi
XX. törvény 30/A. §-a (1) bekezdésének i) pontja, valamint
a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú
katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény
40. §-ának (2) bekezdése alapján a honvédelmi miniszter
előterjesztésére
2004. március 30-i hatállyal előléptetem vezérőrnaggyá Sági János dandártábornokot, az MH Légierő Parancsnokság parancsnokát.
Budapest, 2004. február 5. Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
632/2010. (X. 1.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. szeptember 27-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva J. Cs. magánszemély által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesíti.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozó 2010. augusztus 30-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy büntetőeljárásokban a büntethetőség alsó korhatára 12 év legyen?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint
a népszavazásra feltenni kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért hitelesítésének
akadálya nincs.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a Ve. 117. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának
(1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
11/2010. (IV. 20.) SZMM rendelete a települési önkormányzat részére szociális nyári gyermekétkeztetés céljából 2010. évben nyújtott támogatás igénylésének, folyósításának és elszámolásának részletes szabályairól.
A Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetéséről szóló 2009. évi CXXX. törvény 5. számú melléklet 16. pontjában kapott
felhatalmazás alapján a szociális és munkaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 170/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. §
e) pontjában megállapított feladatkörömben eljárva – a pénzügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló 169/2006. (VII. 28.) Korm.
rendelet 1. § a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró pénzügyminiszter, valamint az önkormányzati miniszter feladat- és
hatásköréről szóló 132/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában foglalt feladatkörében eljáró önkormányzati miniszter
véleményének kikérésével – a következőket rendelem el: 1. § A nyári gyermekétkeztetés támogatása (a továbbiakban: támogatás) a községi, városi önkormányzatot, a fővárosban
a kerületi önkormányzatot (a továbbiakban együtt: települési önkormányzat) a 2010. június 16-ától 2010. augusztus
31-éig terjedő időszakra illeti meg. 2. § (1) A támogatást azok a települési önkormányzatok igényelhetik, amelyek vállalják, hogy az 1. §-ban meghatározott
időszakban, legalább 44, legfeljebb 54 munkanapon keresztül a rendszeres gyermekvédelmi kedvezményben
részesülő gyermekek számára folyamatosan – a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi
XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt.) 146. § (4) bekezdés h) pontja alapján ingyenesen vagy kedvezményesen – napi
egyszeri melegétkeztetést biztosítanak. (2) Az étkeztetés biztosításának időszaka egy gyermek tekintetében – a gyermek akadályoztatása, így különösen más
településen történő táborozása, üdülése esetén – az (1) bekezdésben meghatározott időszaknál rövidebb lehet.
(3) Kivételes esetben, ha a települési önkormányzat a melegétkeztetést nem tudja megszervezni, így különösen helyben
működő melegkonyha vagy nyári tábor hiányában, a támogatás – a gyermek korának és szükségleteinek megfelelő –
felmelegíthető készétel biztosítására is fordítható. A felmelegíthető készételt legfeljebb egy hétre előre lehet kiszállítani.
(4) A felmelegíthető készétel felhasználását a gyermekjóléti szolgálat szükség szerint ellenőrzi.
(5) A támogatás egy gyermekre jutó napi összege legfeljebb 370 forint.
3. § A települési önkormányzat által nyári gyermekétkeztetés céljára igénybe vehető elvi keretösszeget és a megyénkénti
elvi keretösszeget a Gyvt. 20/A. §-a szerinti pénzbeli támogatásban részesülő gyermekek és a Gyvt. 20/B. §
(4) bekezdése szerinti pótlékra jogosító gyermekek 2009. július és 2009. november havi együttes létszámadataiból
számított átlag 21,5%-át alapul véve az 1. melléklet tartalmazza.
4. § (1) A települési önkormányzat jegyzője – a gyermekjóléti szolgálat közreműködésével – 2010. május 21-éig felméri a nyári
gyermekétkeztetés iránti igényeket. (2) A települési önkormányzat jegyzője a nyári gyermekétkeztetés iránti igényeket összesíti és 2010. május 27-éig értesíti
az illetékes regionális szociális és gyámhivatalt, illetve annak területi osztályát (a továbbiakban együtt: szociális és
gyámhivatal) arról, hogy a települési önkormányzat milyen arányban kívánja igénybe venni az 1. mellékletben a rá
vonatkozóan megállapított elvi keretösszeget és a megyében esetlegesen keletkező előirányzat-maradvány esetén
mekkora többletigénye van a települési önkormányzatnak. (3) A megyében esetlegesen keletkező előirányzat-maradványból támogatásra az a települési önkormányzat jelenthet be
igényt, amely vonatkozásában az 1. melléklet keretösszeget nem határoz meg, vagy a felmerült igényekhez képest
kisebb keretösszeget határoz meg, feltéve, hogy a települési önkormányzat a támogatásból az e rendeletben
meghatározottak szerint a rendszeres gyermekvédelmi kedvezményben részesülő gyermekek étkeztetését biztosítja.
(4) Ha valamelyik települési önkormányzat nem vagy nem teljes egészében igényli az 1. mellékletben a rá vonatkozóan
megállapított elvi keretösszeget, a szociális és gyámhivatal a fennmaradó összeget – a megyében bejelentett összes
többletigény és az egyes települési önkormányzatok által bejelentett többletigények arányában – szétosztja
a többletigényt bejelentő települési önkormányzatok között. 5. § (1) A szociális és gyámhivatal a 4. §-ban foglaltak alapján megállapítja az egyes települési önkormányzatokat megillető
előirányzat összegét, amelyről legkésőbb 2010. június 4-éig értesíti a települési önkormányzatot és a 2. melléklet
szerinti igénylőlap – elektronikusan úton történő – megküldésével a Magyar Államkincstár területileg illetékes szervét
(a továbbiakban: Igazgatóság). (2) A Magyar Államkincstár 2010. június 9-éig a 3. melléklet szerinti, elektronikusan összesített adatokat – számítógépes
hálózaton – megküldi a helyi önkormányzatokért felelős miniszternek. A helyi önkormányzatokért felelős miniszter
az összesített adatokat tájékoztatásul megküldi a gyermekek és az ifjúság védelméért felelős miniszternek.
(3) A helyi önkormányzatokért felelős miniszter 2010. június 11-éig rendelkezik a Magyar Államkincstár felé
a támogatásnak a települési önkormányzatok részére történő átutalásáról.
6. § (1) Az országosan esetlegesen keletkező előirányzat-maradványból támogatásra 2010. július 20-áig a gyermekek és
az ifjúság védelméért felelős miniszternél az a települési önkormányzat jelenthet be igényt, amely vonatkozásában
az 1. melléklet keretösszeget nem határoz meg, vagy a felmerült igényekhez képest kisebb keretösszeget határoz meg,
feltéve, hogy a települési önkormányzat a támogatásból az e rendeletben meghatározottak szerint a rendszeres
gyermekvédelmi kedvezményben részesülő gyermekek étkeztetését biztosítja. (2) Az országosan esetlegesen keletkező előirányzat-maradványból történő támogatás kifizetéséről a gyermekek és
az ifjúság védelméért felelős miniszter 2010. július 30-áig dönt, amelyről haladéktalanul értesíti a többletigényt
bejelentő települési önkormányzatot és a helyi önkormányzatokért felelős minisztert.
(3) Ha a támogatási igények meghaladják az országosan keletkező előirányzat-maradvány összegét, az országosan
keletkező előirányzat-maradvány összegének felosztásáról a gyermekek és az ifjúság védelméért felelős miniszter
az országosan bejelentett összes többletigény és az egyes települési önkormányzatok által bejelentett többletigények
arányában dönt. (4) Az országosan esetlegesen keletkező előirányzat-maradványból történő támogatás kifizetéséről – a gyermekek és
az ifjúság védelméért felelős miniszter döntése alapján – a helyi önkormányzatokért felelős miniszter az országosan
keletkező előirányzat-maradvány keretén belül, a Magyar Államkincstáron keresztül 2010. augusztus 13-áig
gondoskodik. 7. § Ha a gyermek nem a lakóhelye szerinti települési önkormányzat által szervezett nyári gyermekétkeztetésben vesz
részt, a lakóhely szerinti települési önkormányzat az adott gyermekre jutó támogatást átadja a nyári
gyermekétkeztetést biztosító települési önkormányzatnak. 8. § (1) A települési önkormányzat 2010. szeptember 15-éig a 4. melléklet szerint – papír alapon – elszámol a támogatással
az Igazgatóság felé. (2) A települési önkormányzat az elszámolással egyidejűleg a fel nem használt összeget visszautalja és megküldi
az utalásról szóló pénzintézeti terhelési értesítő vagy bankszámlakivonat települési önkormányzat által hitelesített
másolatát az Igazgatóságnak. (3) A 7. § szerinti esetben a támogatással a 4. melléklet szerint – a támogatást átvevő települési önkormányzat írásbeli
elszámolása alapján – az a települési önkormányzat számol el, amelynek a támogatást eredetileg folyósították.
A támogatást átvevő települési önkormányzat 2010. szeptember 6-áig számol el a támogatást átadó települési
önkormányzat felé. (4) Az Igazgatóság elektronikusan összesíti a 4. melléklet szerinti elszámolásokat és 2010. október 15-éig az 5. melléklet
szerint, megyénként, önkormányzatonkénti bontásban – számítógépes hálózaton – megküldi a helyi
önkormányzatokért felelős miniszternek. A helyi önkormányzatokért felelős miniszter az összesített adatokat
tájékoztatásul megküldi a gyermekek és az ifjúság védelméért felelős miniszternek.
9. § Az e rendelet szerint igényelt támogatás jogtalan igénybevétele esetén az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény 64/B. § (1)–(2) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni.
10. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba, és 2010. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Herczog László s. k.,
szociális és munkaügyi miniszter


text:
1576/2019. (X. 15.) Korm. határozata a közfoglalkoztatási program megvalósítása céljából egyes Nemzeti Földalapba tartozó ingatlanok önkormányzatok részére történő ingyenes vagyonkezelésbe adásáról.
A Kormány
 1. a  Nemzeti Földalapról szóló 2010. évi LXXXVII. törvény 22.  § (1) és (3)  bekezdése alapján úgy dönt, hogy
az  1.  mellékletben szereplő, a  Nemzeti Földalapba tartozó földrészleteket az  ott felsorolt helyi önkormányzatok
részére közfoglalkoztatási program megvalósítása céljából ingyenesen az  1.  mellékletben feltüntetett, határozott
időtartamra vagyonkezelésbe adja;
2. felhívja az  agrárminisztert, hogy a  Nemzeti Földügyi Központ útján gondoskodjon az  ingatlan-nyilvántartási
bejegyzésre alkalmas vagyonkezelési szerződéseknek az érintett helyi önkormányzatokkal történő megkötéséről.
Felelős: agrárminiszter
Határidő: e határozat közzétételét követő 15. nap
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1242/2016. (V. 18.) Korm. határozata az Európai Unió Mali Kiképző Műveletében („EUTM Mali”) történő további magyar katonai szerepvállalásról.
A Kormány az Alaptörvény 47. cikk (3) bekezdésében meghatározott hatáskörében eljárva:
 1. Magyarország európai uniós tagságából folyó kötelezettségeinek teljesítése érdekében, az  Európai Unió közös
biztonság- és védelempolitikája megerősítéséhez való nemzeti hozzájárulásként – az  Európai Unió Tanácsának
döntése alapján – engedélyezi, hogy az Európai Unió Mali Kiképző Műveletében („EUTM Mali”) a Magyar Honvédség
állományából legfeljebb 15 fő (váltási időszakban legfeljebb 30 fő) a művelet mandátumában meghatározott ideig,
de legfeljebb 2018. május 18-ig részt vegyen, amely időtartamba a kitelepülés és a visszatelepülés időtartama nem
számít bele;
2. visszavonja az  Európai Unió Mali Kiképző Műveletében („EUTM Mali”) történő további magyar katonai
szerepvállalásról szóló 1308/2014. (V. 14.) Korm. határozatot.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
7/2003. (III. 14.) BM rendelete a 2003. április 12-én megtartásra kerülő európai uniós népszavazás költségeinek normatíváiról, tételeiről, elszámolási és belső ellenőrzési rendjéről.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény
(a továbbiakban: Ve.) 153. §-a (1) bekezdésének g) pontjában kapott felhatalmazás alapján a 2003. április 12-én
megtartásra kerülő népszavazás (a továbbiakban: népszavazás) költségeinek normatíváiról, tételeiről, elszámolási és belső ellenőrzési rendjéről a következőket rendelem el:
Általános rendelkezések 1. § (1) Az Országos Választási Iroda (a továbbiakban: OVI)
vezetője
a) felelős a népszavazás előkészítés, szervezés és lebonyolítás pénzügyi feltételeinek feladatokhoz kötött
meghatározásáért, a pénzeszközök célhoz kötött felhasználásáért és ellenőrzéséért;
b) gyakorolja a népszavazás pénzeszközei feletti kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos előzetes egyetértési
jogát.
(2) A területi választási iroda (a továbbiakban: TVI) és
a helyi választási iroda (a továbbiakban: HVI) vezetője
illetékességi területén belül
a) felelős a népszavazás előkészítés, szervezés és lebonyolítás pénzügyi feltételeinek feladatokhoz kötött
meghatározásáért, a pénzeszközök célhoz kötött felhasználásáért és ellenőrzéséért;
b) gyakorolja a népszavazás pénzeszközei feletti kötelezettségvállalási és utalványozási jogot, valamint felhatalmazást ad az ellenjegyzési jog gyakorlására;
c) felelős a népszavazás pénzügyi tervezéséért, lebonyolításáért, elszámolásáért;
d) gondoskodik a népszavazás céljára szolgáló pénzeszközöknek a számvitelén belüli elkülönített kezeléséről.
(3) A HVI-k, az országgyűlési egyéni választókerületi
választási irodák (a továbbiakban: OEVI) vezetőinek
személyi juttatásaira vonatkozóan meghatározott feladatokat a TVI vezetője látja el.
(4) A BM Központi Adatfeldolgozó, Nyilvántartó és
Választási Hivatal (a továbbiakban: BM KÖNYVH) vezetője
a) felelős a népszavazás pénzügyi tervezéséért, lebonyolításáért, elszámolásáért;
b) gondoskodik a népszavazás céljára szolgáló pénzeszközöknek a BM KÖNYVH számvitelén belüli elkülönített kezeléséről;
c) gyakorolja a népszavazás pénzeszközei feletti, a
hatáskörébe tartozó kötelezettségvállalási és utalványozási jogot, az (1) bekezdés b) pontjával összhangban.
(5) A népszavazás céljára biztosított pénzeszközöket az
(1)—(5) bekezdés hatálya alá nem tartozó szervezeteknek
is számvitelileg elkülönítetten kell kezelniük.
2. § (1) A népszavazások helyi és területi feladatai előkészítésének és lebonyolításának pénzügyi fedezetéül az e rendelet 1. számú mellékleteként csatolt költségterv szerint, a
2. és 3. számú mellékletekben felsorolt tételek, normatívák
alapján megállapított költségvetési fedezet szolgál.
(2) A pénzügyi fedezet számításánál az adatokat a központi személyi adat- és lakcímnyilvántartásból a népszavazás évének január 1-jei állapota szerinti adatállománya
alapján kell figyelembe venni.
A pénzügyi fedezet biztosítása 3. § (1) A BM KÖNYVH vezetője az OVI vezetőjével egyetértésben, az Országgyűlés által, a népszavazások lebonyolítására biztosított előirányzat felhasználására, az e rendelet 2. és 3. számú mellékletében meghatározott normatívák
figyelembevételével pénzügyi tervet készít.
(2) A BM KÖNYVH vezetője a rendelet 2. és 3. számú
mellékletében meghatározott normatívák alapján a népszavazásokhoz előleget folyósít
a) a TVI vezetője részére a területi választási bizottság
(a továbbiakban: TVB) és a TVI működési kiadásaira,
amely nem tartalmazza a TVI-k vezetőinek díjazását;
b) a TVI-k vezetőin keresztül a HVI-k részére a települést megillető normatív összegek erejéig, továbbá az
OEVI-k költségeinek fedezetére;
c) a közigazgatási hivatalok működési kiadásaira,
amely nem tartalmazza a közigazgatási hivatalok vezetőinek díjazását.
(3) A támogatást működési célú pénzeszköz átadásátvételként kell kezelni.
(4) A BM KÖNYVH vezetője a szavazás napját megelőző 20. munkanapig átutalja
a) a (2) bekezdés a) pontjában meghatározott támogatást a fővárosi, megyei közgyűlés hivatalának bankszámlájára;
b) a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott támogatást a közigazgatási hivatalok Magyar Államkincstárnál
vezetett előirányzat-felhasználási keretszámláira.
4. § A TVI vezetője a szavazás napját megelőző 15. munkanapig átutalja a rendelet 3. §-a (2) bekezdésének b) pontja
alapján megállapított támogatást az illetékes települési
önkormányzatok polgármesteri hivatalai, valamint körjegyzőség esetén a körjegyzőség bankszámlájára.
A pénzeszközök felhasználási módja 5. § (1) A BM KÖNYVH vezetője, az OVI vezetőjének
egyetértésével gondoskodik a központi feladatok végrehajtására biztosított források felhasználásáról a jóváhagyott
pénzügyi terv előirányzatain belül.
(2) A népszavazás helyi és területi pénzeszközeinek felhasználása a következők szerint történik:
a) a feladat végrehajtásához biztosított pénzeszközöket (személyi juttatások, a munkaadókat terhelő járulékok és a dologi kiadások) az államháztartás működési
rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendeletben
meghatározottak figyelembevételével kell felhasználni,
azonban személyi kiadásra legalább a rendelet 2. és
3. számú melléklete szerinti feladatok tekintetében az ott
megállapított normatívákat kell biztosítani;
b) többletköltséget a szavazókörök számának vagy a
szavazatszámláló bizottságba bevont póttagok számának
növekedése, valamint a Ve. 21. §-ának (4) bekezdése szerinti kiadások mértékéig lehet igényelni; megismételt szavazás esetén a rendelet 3. számú melléklete szerinti normatívák és értékek összege igényelhető;
c) feladatelmaradás (pl. a szavazókörök számának
csökkenése) esetén az erre a feladatra biztosított, a normatívák szerint számolt támogatást, illetve annak maradványát vissza kell utalni. Amennyiben az elmaradt feladattal összefüggésben, annak ismertté válása előtt indokolt
kifizetés vagy kötelezettségvállalás történt, annak az elszámolásban való érvényesítését a TVI vezetője, az OVI vezetőjének előzetes értesítése mellett engedélyezheti.
Amennyiben az OVI vezetője kifogást emel, döntéséről
3 munkanapon belül értesíti a TVI vezetőjét.
(3) A TVI vezetője a feladat típusú elszámolás elfogadásával egy időben dönt a HVI-k és az OEVI-k vezetői részé
re kifizethető pénzösszegről, és intézkedik a díjazások kifizetéséről.
(4) A belügyminiszter dönt az OVI vezetője és tagjai, a
TVI vezetők, a közigazgatási hivatalok vezetői, valamint a
központi személyi adat- és lakcímnyilvántartást végző
szerv vezetője díjáról.
Az elszámolás módja 6. § (1) A költségvetési szerv a pénzeszközök felhasználásáról feladatonként (népszavazásonként) számol el, és a
tényleges pénzforgalomról (bevétel, kiadás) főkönyvében
a népszavazási feladatokkal kapcsolatos szakfeladaton
nyilvántartást vezet.
(2) A feladat típusú elszámolást a rendelet 3. számú
mellékletének 1. és 2. függeléke szerint kell elkészíteni.
A költségvetési szervet megillető pénzügyi fedezet összegét a népszavazás tényadatai alapján kell megállapítani.
(3) A BM KÖNYVH az éves költségvetésében biztosított előirányzatról a költségvetés alapján gazdálkodó szervek beszámolási és könyvvezetési kötelezettségeiről szóló,
többször módosított 249/2000. (XII. 24.) Korm. rendelet
szerinti határidőben és módon számol el a népszavazásokkal kapcsolatos szakfeladaton.
A feladat típusú elszámolás lebonyolítása 7. § (1) A HVI vezetője feladat típusú elszámolást készít.
A feladat típusú elszámolást, a pénzügyi elszámolást segítő
program által előállított és a rendelet 3. számú mellékletének 1. függeléke szerinti adattartalmú munkalapon teljesíti a TVI vezetője részére. Az okmányiroda székhely HVI
(a továbbiakban: OiHVI) vezetője az elszámolási kötelezettségét a pénzügyi elszámolást segítő program igénybevételével teljesíti a TVI vezetője részére.
(2) A közigazgatási hivatal vezetője, a pénzügyi elszámolást segítő program igénybevételével, elszámolást készít
— a rendelet 3. számú mellékletének 2. függeléke szerinti
adattartalommal — a rendelkezésre bocsátott támogatásról a BM KÖNYVH vezetőjének.
(3) A TVI vezetője
a) elszámolást készít — a rendelet 3. számú mellékle
tének 2. függeléke szerinti adattartalommal — a TVI részére biztosított pénzügyi fedezetről;
b) összesítő elszámolást készít — a rendelet 3. számú
mellékletének 3. függeléke szerinti adattartalommal —
a rendelet 3. §-a szerint biztosított pénzeszközökről;
c) dönt a rendelet 5. §-a (2) bekezdésének b) és c) pontjában biztosított többletköltség, illetve visszatérítés érvényesítése kérdésében és összegében.
(4) A TVI vezetője a (3) bekezdés a) és b) pontja szerinti
elszámolási kötelezettségét — a pénzügyi elszámolást segítő
program igénybevételével — teljesíti a BM KÖNYVH
vezetője részére.
(5) A BM KÖNYVH vezetője az elszámolást a rendelet
3. számú mellékletének 4. függeléke szerinti adattartalommal teljesíti, melyet az OVI vezetőjének megküld. Az OVI
vezetője az elszámolást köteles haladéktalanul a belügyminiszterhez felterjeszteni.
A feladat típusú elszámolás határideje 8. § (1) A HVI vezetője a rendelet 7. §-ának (1) bekezdése
szerinti, valamint a közigazgatási hivatal vezetője a rendelet 7. §-ának (2) bekezdése szerinti elszámolást a népszavazás napját követő 10 naptári napon belül, a TVI vezetője a rendelet 7. §-ának (3) bekezdése szerinti elszámolást
a népszavazás napját követő 30 naptári napon belül köteles
teljesíteni.
(2) A BM KÖNYVH vezetője a kiadási terv végrehajtásáról szóló elszámolást a népszavazás napját követő
60 naptári napon belül adja át az OVI vezetőjének.
Záró rendelkezések 9. § (1) Az OVI vezetője a TVI, a TVI vezetője az OEVI és
a HVI pénzügyi ellenőrzését a rendelet 8. §-ában számára
meghatározott elszámolási határidőig köteles elvégezni.
(2) Az OVI vezetője az (1) bekezdésben meghatározott
feladatait a BM KÖNYVH útján látja el.
(3) A BM KÖNYVH a gazdálkodási szabályzatában
foglaltak szerint végzi el a rendelet 1. számú mellékletében
felsorolt, 2. és 3. számú mellékletében nem szereplő központi feladatokhoz kapcsolódó megrendeléseket és pénzügyi elszámolásokat.
(4) A HVI és a TVI vezetője a népszavazások pénzügyi
kiadásainak elszámolására és utóellenőrzésére a választási
iroda tagjának ad megbízást.
10. § (1) Ez a rendelet a kihirdetése napján lép hatályba.
(2) A rendelet 2003. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Lamperth Mónika s. k.,
belügyminiszter


text:
356/2014. (IX. 19.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel dr. Hegyi
Áront 2014. szeptember 14-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2014. szeptember 10. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1510/2018. (X. 17.) Korm. határozata az Egészségbiztosítási Alap Gyógyító-megelőző ellátás céltartalék jogcím 2018. és 2019. előirányzatairól történő átcsoportosításról, valamint az Összevont szakellátás jogcím 2019. előirányzatának megemeléséről.
A Kormány
 1. a Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a továbbiakban: 2018. évi Kvtv.)
12.  § (1)  bekezdés b)  pontjában biztosított jogkörében 105 855 500 forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el
a  2018. évi Kvtv. 1.  melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím,
3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás jogcímcsoport, 21. Gyógyító-megelőző ellátás
céltartalék jogcím előirányzatának terhére, a  2018. évi Kvtv. 1.  melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap fejezet,
2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás
jogcímcsoport, 18. Összevont szakellátás jogcím előirányzatának javára, az 1. melléklet szerint;
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal
 2. a Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény (a továbbiakban: 2019. évi Kvtv.) 12. §
(1)  bekezdés b)  pontjában biztosított jogkörében elrendeli a  2019. évi Kvtv. 1.  melléklet LXXII. Egészségbiztosítási
Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző
ellátás jogcímcsoport, 21. Gyógyító-megelőző ellátás céltartalék jogcím előirányzatának terhére 638 000 000 forint
egyszeri átcsoportosítását a 2019. évi Kvtv. 1. melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási
ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás jogcímcsoport, 18. Összevont
szakellátás jogcím előirányzatának javára, a 2. melléklet szerint;
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: 2019. január 1-jét követően azonnal
 3. a 2019. évi Kvtv. 12.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében elrendeli a  2019. évi Kvtv. 1.  melléklet
LXXII. Egészségbiztosítási Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím,
1. Gyógyító-megelőző ellátás jogcímcsoport, 18. Összevont szakellátás jogcím előirányzatának 632 266 000 forinttal
történő megemelését, a 3. melléklet szerint.
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: 2019. január 1-jét követően azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök