text:
14/2014. (HK 4.) HM PÁT intézkedése.  a HM Tábori Lelkészi Szolgálat Protestáns Tábori Lelkészi Szolgálati Ág, Protestáns Tábori Püspökség intézményi gazdálkodásáról
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. §. (1) bekezdésében kapott jogkörömben eljárva, a HM Tábori Lelkészi Szolgálat
Protestáns Tábori Lelkészi Szolgálati Ág, Protestáns Tábori Püspökség intézményi gazdálkodásának szabályozására – figyelemmel az államháztartásról szóló 2011. évi
CXCV törvény (Áht.), az államháztartásról szóló törvény
végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet
(Ávr.), az egyházi elismerésről és az egyházi jogi személyek jogállásának és működésének sajátos szabályairól
szóló 295/2013. (VII. 29.) Korm. rendelet, a Honvédelmi
Minisztérium Tábori Lelkészi Szolgálat költségvetési
szerv alapításáról szóló 61/2009. (XII. 23.) HM határozat
rendelkezéseire – az alábbiak szerint
intézkedem: 1. Az Intézkedés hatálya kiterjed a HM Tábori Lelkészi
Szolgálat Protestáns Tábori Lelkészi Szolgálati Ág, Protestáns Tábori Püspökség (a továbbiakban: HM PTP) teljes személyi állományára, a HM Védelemgazdasági Hivatal (a továbbiakban: HM VGH) HM I. Objektum Gazdálkodás Támogató és Pénzügyi Ellátó Referatúrára (a továbbiakban: pénzügyi referatúra) valamint az MH vitéz Szurmay Sándor Budapest Helyőrség Dandár HM Objektumok
Üzemeltetési Igazgatóságra (a továbbiakban: Igazgatóság).
1. Általános rendelkezések 2. A HM PTP egyéb jogi személy (az Áht 104. § (1) bekezdése alapján törzskönyvi jogi személy), amely feladatait a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségében
végzi, felügyeletét a honvédelmi miniszter által átruházott
jogkörben a HM parlamenti államtitkár gyakorolja.
3. A HM PTP szervezetét a protestáns tábori püspök
(a továbbiakban: püspök) vezeti.
4. A gazdasági vezető feladat-, jog- és hatáskörét a
pénzügyi referatúra vezetője gyakorolja.
5. A HM PTP szakanyag ellátását a hatályos ellátásiutaltsági rend szerint az ellátó szervezetek végzik.
6. A HM PTP a hatályos ellátási-utaltsági rend keretében térítésmentesen veszi igénybe a logisztikai és egyéb
ellátásokat.
7. A HM PTP pénzügyi és számviteli ellátásával kapcsolatos intézményi végrehajtói feladatokat a HM VGH
szervei szakmai illetékességükben teljes körűen végzik.
8. A HM PTP intézményi költségvetési javaslatát, az
időközi mérlegjelentéseit és az intézményi elemi költségvetési beszámolóit a püspök és a pénzügyi referatúra vezetője, míg a zárszámadáshoz kapcsolódó intézményi adatszolgáltatást a püspök hagyja jóvá.
2. A költségvetési előirányzatok felhasználása keretében
végrehajtandó feladatok
Kötelezettségvállalás 9. Kötelezettségvállalásnak minősül a kiadási előirányzatok és az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 20. § (1) bekezdése alapján idegen pénzeszközként
nyilvántartott pénzeszközök terhére fizetési kötelezettség
– így különösen a foglalkoztatásra irányuló jogviszony létesítésére, szerződés megkötésére, költségvetési támogatás biztosítására irányuló – vállalásáról szóló, szabályszerűen megtett jognyilatkozat.
10. Kötelezettséget vállalni – az államháztartásról szóló
törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm.
rendelet (a továbbiakban: Ávr.) 53. §-ában meghatározott
kivételekkel – csak pénzügyi ellenjegyzés után, a pénzügyi teljesítés esedékességét megelőzően, a rendelkezésre
álló szabad előirányzat-keret terhére írásban lehet.
11. A HM PTP vonatkozásában kötelezettségvállalásra
a püspök, vagy az általa írásban kijelölt személy jogosult.
12. A pénzügyi referatúra a kötelezettségvállalásra,
pénzügyi ellenjegyzésre, teljesítés igazolására, utalványozásra jogosult személyekről és aláírás-mintájukról naprakész nyilvántartást vezet.
13. A kötelezettségvállalási dokumentumok egy példányát, különösen a jóváhagyott feladat megvalósítása érdekében kötött szerződést, a megállapodást, a visszaigazolt
megrendelést, az előzetes kötelezettségvállalást (a közbeszerzési eljárás közzétett ajánlati, ajánlattételi, részvételi
felhívása, a pályázat kiírása) tartalmazó iratokat a pénzügyi referatúra nyilvántartja.
Ellenjegyzés 14. Az ellenjegyzés vonatkozásában a pénzügyi szerv a
kötelezettségvállalások pénzügyi ellenjegyzéséről és bejelentésének rendjéről szóló 83/2012. (XI. 16.) HM utasítás
(a továbbiakban: ellenjegyzési HM utasítás) szerint jár el.
15. A kötelezettségvállalás pénzügyi ellenjegyzése
– jellegétől és értékhatárától függően – a HM VGH különböző szintű szervezeti elemeinek a szakmai feladata. Az
ellenjegyzést a pénzügyi referatúra útján kell kezdeményezni az ellenjegyzési HM utasítás mellékleteiben meghatározott formanyomtatványokon.
A teljesítés szakmai igazolása 16. A megbízási szerződésben meghatározott feladatok
végrehajtásának teljesítéséről a pénzügyi teljesítést megelőzően teljesítési gazolást kell kiállítani a megbízott által
a végrehajtott feladatról készített feljegyzés alapján. A feladat végrehajtását a szerződésben felhatalmazott személy
igazolja.
17. A dologi, és a pénzügyi dologi kiadások teljesítésének szakmai igazolása az érvényben lévő HM Fejezet Egységes Számviteli Politikában (a továbbiakban: Számviteli
Politika) meghatározott formátumú „Utalványrendelet”
nyomtatványon történik. A teljesítéseket a püspök, vagy
az általa kijelölt felelősök igazolják.
Érvényesítés 18. Az érvényesítés tartalmazza a pénzügyi teljesítés jogosságának, összegszerűségének, a fedezet meglétének, az
okmányok előírt záradékolásának és az előírt alaki követelmények betartásának ellenőrzését.
19. Az érvényesítést a pénzügyi referatúra – megfelelő
képesítéssel rendelkező, írásban megbízott ügyintézője –
végzi.
20. Az érvényesítés a teljesítés szakmai igazolásán
alapul.
Utalványozás 21. Utalványozásnak minősül a kiadás teljesítésének és
a bevétel beszedésének vagy elszámolásának – jogosult
vezető által történő – elrendelése. Utalványozásra a püspök, vagy az általa írásban kijelölt személy jogosult.
22. Utalványozni kizárólag a Számviteli Politikában
meghatározott formátumú írásbeli rendelkezéssel (Utalványrendelet) lehet.
23. Az utalványozást a pénzügyi teljesítési határidőt
megelőzően legalább 5 munkanappal kell végrehajtani.
Összeférhetetlenség 24. Az ugyanazon gazdasági eseményre vonatkozó
összeférhetetlenség elkerülése érdekében az Ávr.
60. §-ában foglaltakat kell alkalmazni.
3. A költségvetési gazdálkodás során jelentkező feladatok Előirányzatok kezelése
25. Az előirányzatok tervezését, felhasználását és a beszámolást a pénzügyi referatúra végzi a HM PTP kijelölt
ügyintézőjének bedolgozása alapján.
26. Az előirányzat-nyilvántartást, a jóváírások, a módosítások felvezetését a pénzügyi referatúra végzi, a lekötéseket, felhasználásokat a püspök által kijelölt ügyintéző
rögzíti. A szükséges adatszolgáltatást a pénzügyi referatúra az ügyintézővel egyeztetetten biztosítja.
27. A HM PTP azon anyagokra, eszközökre, amelyeket
a hatályos ellátási-utaltsági rend keretében biztosítanak,
előirányzatot nem tervezhet.
Beszámolás 28. Az időközi mérlegjelentéseket, az intézményi elemi
költségvetési beszámolókat és a zárszámadáshoz kapcsolódó intézményi adatszolgáltatást a tárgykörben időszakonként kiadott HM VGHÁT szakutasításban meghatározottak szerint a pénzügyi referatúra készíti el.
4. A logisztikai ellátás feladatai 29. A püspök a HM PTP állományából írásban anyagfelelőst jelöl ki. Az anyagfelelős feladatait és felelősségét a
munkaköri leírásban rögzíteni kell.
30. Anyagfelelősnek csak a HM PTP állományába tartozó vagy a HM PTP-hez vezényelt, lehetőség szerint adminisztratív vagy ügykezelői beosztást betöltő személyt
lehet kijelölni.
31. Az anyagfelelős személyének változása esetén teljes
körű leltárt kell készíteni, az átadásról készült átadás-átvételi jegyzőkönyv egy példányát az új anyagfelelős aláírás-mintájával együtt a püspök jóváhagyásával meg kell
küldeni az Igazgatósághoz.
32. A HM PTP kijelölt anyagfelelőse végzi a logisztikai
ellátással összefüggésben felmerülő feladatokat, így különösen
a) adatszolgáltatást teljesít az ellátó szervezetek felé az
általuk kért formában és tartalommal;
b) felelős a HM PTP által beszerzett, illetve a részére biztosított eszközök, egyéb információhordozók, szakkönyvek
személyhez kötéséért, amelyről nyilvántartást vezet;
c) kapcsolatot tart az ellátó szervezetekkel. 33. A HM PTP a feladatai ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket a püspök által jóváhagyott szolgálati jegyen az Igazgatóságtól igénylik.
34. A HM PTP előirányzatai terhére megvalósuló – bevételezést nem igénylő – beszerzések végrehajtásának szabályai:
a) a kötelezettségvállalás ellenjegyzését követően történik a kötelezettségvállalás, ezt követően hajtható végre a
megrendelés;
b) a beérkező számlákat az ügyviteli kezelést követően
a HM PTP kijelölt ügyintézője veszi át feldolgozásra;
c) a feldolgozás során az ügyintéző a számlákat felvezeti a „Költségvetési előirányzatok és felhasználások nyilvántartásába”;
d) A kijelölt ügyintéző az előirányzat nyilvántartást negyedévente egyezteti a könyvelési adatokkal. Az ellenőrzések során észlelt esetleges eltéréseket a javítási szabályok alkalmazásával módosítják. Az ellenőrzés tényét a
nyilvántartásokon feltüntetik, a megállapításokat a Belső
Ellenőrzési Naplóban rögzítik. Az ellenőrzés koordinálásáért a pénzügyi referatúra vezetője felelős;
e) az érvényesített számla utalványozása rendszeresített
utalványrendeleten történik. A számlát annak kiegyenlítése érdekében a pénzügyi referatúra rögzíti a HM Költségvetés Gazdálkodási Információs Rendszerben.
35. Anyagmozgással járó – bevételezést igénylő – eszköz beszerzési igény esetén a HM PTP a beszerzés fedezetére szolgáló előirányzatot átcsoportosítja át a beszerzési
jogkörrel rendelkező MH BHD részére.
36. Az MH BHD a hatályos szabályok szerint lefolytatja
a beszerzést, a beszerzett eszközt bevételezi, majd a HM
PTP anyagfelelőse felé az eszköz kiadására intézkedik.
5. Belső kontrollok 37. A HM PTP vonatkozásában belső ellenőrzési tevékenységet a HM fejezet államháztartási belső ellenőrzési
rendjének szabályairól, a HM fejezet egységes államháztartási belső ellenőrzési kézikönyvének kiadásáról szóló
HM utasítás alapján a HM Belső Ellenőrzési Főosztály
végzi.
38. A HM PTP operatív belső kontroll rendszere működéséért, okmányainak folyamatos karbantartásáért és pontosításáért a püspök felelős.
6. Záró rendelkezések 39. Jelen Intézkedés az aláírás napján lép hatályba.
Vargha Tamás s. k.,
HM parlamenti államtitkár


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
31/2011. (IV. 28.) VM rendelete a 2011. lakossági víz- és csatornaszolgáltatás-támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről, valamint az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről.
A Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 5. melléklet 2. pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 94. § m) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget
vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § p) pontjában meghatározott feladatkörében
eljáró belügyminiszter, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § b) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszter, valamint
az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm.
rendelet 41. § d) és l) pontjaiban meghatározott feladatkörében eljáró nemzeti erőforrás miniszter véleményének kikérésével –
a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
A VÍZ- ÉS CSATORNASZOLGÁLTATÁS TÁMOGATÁSA 1. A víz- és csatornaszolgáltatás-támogatás igénylésének feltételei
1. § (1) A lakossági víz- és csatornaszolgáltatás ráfordításainak csökkentését szolgáló támogatásra az a települési
önkormányzat (a továbbiakban: önkormányzat) pályázhat, amely megfelel a következő feltételeknek:
a) a pályázat benyújtásának időpontjában 2011. évre elfogadott, ivóvíz-, illetve csatornadíjra vonatkozó, hatályos
önkormányzati rendelettel rendelkezik,
b) az állami támogatásban, közműhitelben részesült szennyvízközmű beruházás esetén nem vállalt szerződéses
kötelezettséget arra, hogy öt éven belül a ráfordítások csökkentéséhez költségvetési (állami) támogatást nem
vesz igénybe, és az önkormányzat ezt az 1. melléklet szerinti 3. nyilatkozatban igazolja,
c) a szennyvízcsatorna-hálózattal ellátott területen az ingatlanok legalább 60%-ának bekötése meg valósult, és
az önkormányzat ezt az 1. melléklet szerinti 4. nyilatkozatban igazolja,
d) területén az ivóvízmű, illetve csatornamű üzemeltetését a támogatás igénylésének időpontjában érvényes vízjogi
üzemeltetési engedéllyel rendelkező szolgáltató végzi, vagy ennek hiányában az illetékes környezetvédelmi,
természetvédelmi és vízügyi felügyelőséghez benyújtott engedély iránti kérelmet az önkormányzat
a pályázathoz csatolja, valamint
e) az egyes szolgáltatások esetében a támogatás számításánál figyelembe vett fajlagos ráfordítás, illetve költség
a következők szerint alakul:
ea) a más víziközműből történő ivóvízátvétel esetén a lakossági célra átvett ivóvíz költsége az állami tulajdonú
közüzemi vízműből szolgáltatott ivóvízért, illetőleg az állami tulajdonú közüzemi csatornamű használatáért
fizetendő díjakról szóló 47/1999. (XII. 28.) KHVM rendeletben vagy az önkormányzat e tárgykörben alkotott
rendeletében, illetve az ivóvíz-értékesítési szerződésben meghatározott díj figyelembevételével
meghaladja a nettó 311 Ft/m3 értéket,
eb) a nem csatornázott területeken az ivóvíz-szolgáltatás – ármegállapításnál is elfogadott – 2011. évi várható
fajlagos ráfordítása meghaladja a nettó 485 Ft/m3 értéket, vagy
ec) a csatornázott területeken – függetlenül attól, hogy az ivóvíz- és csatornaszolgáltatást azonos vagy
más-más szolgáltató végzi – az ivóvíz- és csatornaszolgáltatás 2011. évre várható együttes, összevont
fajlagos ráfordítása meghaladja a nettó 975 Ft/m3 értéket.
(2) Az (1) bekezdés e) pont ea) alpontja szerinti nettó 311 Ft/m3 feletti rész támogatása csak a lakossági célú felhasználás
 miatt átvett vízmennyiség után igényelhető. Az (1) bekezdés e) pont eb) alpontja szerinti nettó 485 Ft/m3 feletti, illetve
az (1) bekezdés e) pont ec) alpontja szerinti nettó 975 Ft/m3 feletti rész támogatása csak a lakossági célra szolgáltatott
vízmennyiség után igényelhető.
(3) Fajlagos ráfordításnak minősül az az egy m3 szolgáltatásra jutó költség (Ft/m3), amelyet a 3. § (1) bekezdése szerinti
adatlapokon előírt szerkezetben, számviteli bizonylatokkal alátámasztható, a tervezett szolgáltatás mennyiségére és
annak várható költségeire vonatkozó adatok alapján kell kiszámítani.
2. § (1) Támogatás a fajlagos ráfordításokra épülő díj esetén igényelhető. Átalánydíj alkalmazása esetén akkor igényelhető
támogatás, ha a díj – az összehasonlíthatóság érdekében – átszámításra került a fajlagos ráfordítások és a szolgáltatott
mennyiség figyelembevételével, és az átszámítás módját részletes kalkulációk támasztják alá.
(2) Többtényezős díjak alkalmazása esetén a többtényezős díjat az összehasonlíthatóság érdekében egytényezőssé kell
alakítani, az átalakítás módját részletes kalkulációkkal kell bemutatni.
(3) A szolgáltatást terhelő áfát, valamint csatornaszolgáltatásnál a környezetterhelési díjat (vízterhelési díjat) a támogatás
alapjául szolgáló díj összegénél nem lehet figyelembe venni.
(4) Több települést ellátó és a települések tekintetében átlagráfordítást figyelembe vevő egységes díjat alkalmazó
szolgáltató esetében, településenkénti költségkalkuláció alapján támogatás nem igényelhető.
2. A pályázat benyújtása 3. § (1) A pályázatokat – az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 64/B. § (3) bekezdésének
megfelelően – a Magyar Államkincstár (a továbbiakban: Kincstár) által üzemeltetett elektronikus rendszerben kell
rögzíteni, és az onnan kinyomtatott adatlapokat három eredeti példányban, a szükséges mellékletekkel együtt, postai
úton kell benyújtani 2011. május 13-ig a Kincstár területileg illetékes szervéhez (a továbbiakban: Igazgatóság).
A beadási határidő az informatikai rendszerben határnapon éjfélig rögzített igénylésnek legkésőbb másnap történő
postára adását jelenti. A határidő elmulasztása jogvesztő. A kizárólag postai úton benyújtott adatlap érvénytelen.
(2) A pályázatban résztvevő települések önkormányzatát a szolgáltató elő zetesen tájékoztatja a támogatási igények
benyújtásához szükséges adatokról, illetve kalkulációkról.
(3) A pályázatban résztvevő valamennyi önkormányzatnak meg kell felelnie az 1. § (1) bekezdésében foglaltaknak és
a pályázathoz a pályázatban résztvevő valamennyi önkormányzat tekintetében csatolni kell az 1. melléklet szerinti
nyilatkozatokat.
(4) Ivóvíz- és csatornaszolgáltatásra vonatkozó együttes támogatási igény, illetve csatornaszolgáltatásra vonatkozó
támogatási igény esetén a szolgáltató – vagy a társszolgáltató – által végzett ivóvíz-szolgáltatásra vonatkozó adatokat
és részletes kalkulációkat is be kell nyújtani.
4. § (1) A több települést ellátó ivóvízmű, illetve csatornamű esetén a pályázatot – településenkénti bontásban és
településenként összesítve – egy gesztor önkormányzat nyújthatja be. A gesztor önkormányzatot a pályázatban
résztvevő önkormányzatok – megegyezés alapján – maguk jelölik ki, és az 1. melléklet szerinti 6. nyilatkozatban
meghatalmazzák a támogatás igénylésének benyújtására, valamint a pályázattal kapcsolatos technikai teendők
lebonyolítására.
(2) A több megyében szolgáltatást végző szolgáltató esetében a pályázatot a gesztor önkormányzat székhelye szerinti
Igazgatósághoz kell benyújtani, megyénkénti bontásban és összesítve is.
5. § (1) Az Igazgatóság az Áht. 64/B. § (3) bekezdése figyelembevételével megvizsgálja, hogy az önkormányzat pályázatában
szereplő adatok megfelelnek-e az 1. § (1) bekezdésében megfogalmazott feltételeknek, illetve hogy a pályázó az előírt
dokumentumokat, nyilatkozatokat csatolta-e.
(2) Szükség esetén az Igazgatóság a pályázót 8 napon belüli hiánypótlásra szólítja fel.
(3) Amennyiben a pályázat a 3. § (1) bekezdése szerinti határidő lejártát követően kerül benyújtásra az Igazgatósághoz,
illetve az e rendelet szerinti formai követelményeknek a hiánypótlást követően sem felel meg, a támogatási igény nem
kerül befogadásra. Erről az Igazgatóság a pályázót és a vízgazdálkodásért felelős minisztert (a továbbiakban: miniszter)
értesíti.
(4) Az Igazgatóság a hiánypótlást követően a határidőben benyújtott és a formai követelményeknek megfelelő
pályázatokat 2011. június 6-ig két eredeti példányban, valamint elektronikus úton továbbítja a miniszternek.
3. A pályázat elbírálásának szempontjai 6. § (1) A pályázat elbírálása során a Tárcaközi Bizottság megvizsgálja, hogy a támogatást igénylő önkormányzatok területén
működő szolgáltatók fajlagos ráfordításainak kalkulációja összhangban van-e a számvitelről szóló törvény
rendelkezéseivel.
(2) A Tárcaközi Bizottság a helyi önkormányzatokért felelős miniszter, az államháztartásért felelős miniszter,
az egészségügyért felelős miniszter, valamint a miniszter által delegált személyekből áll.
(3) A támogatás mértékének megállapítása során az alábbi szempontokat kell figyelembe venni:
a) az ivóvíz-szolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb
4,5%-ig, a 2009. évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 8,5%-ig vehető figyelembe a támogatási javaslat
kialakítása során,
b) csatornázott területeken a csatornaszolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése az előző évben
elismerthez képest legfeljebb 4,5%-ig, a 2009. évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 8,5%-ig vehető
figyelembe a támogatási javaslat kialakítása során,
c) a nem lakossági fogyasztói körre meghatározott díj nem lehet alacsonyabb, mint a tervezett fajlagos ráfordítás;
amennyiben ez nem teljesül, akkor a megítélt támogatás összege arányosan csökkentésre kerül,
d) a lakossági fogyasztók számára megállapított 2011. évi díj a támogatási igény meghatározásánál figyelembe vett,
az 1. § (1) bekezdés e) pont ea)–ec) alpontjában meghatározott küszöbértéket eléri-e; amennyiben ez nem teljesül
és az eltérés nem önkormányzati kompenzációból adódik, a fajlagos támogatás mértéke csökkentésre kerül
a megállapított díj és a küszöbérték közti különbözettel, kivéve a kedvezményezett térségek besorolásáról szóló
311/2007. (XI. 17.) Korm. rendelet 2. mellékletében felsorolt, kedvezményezett kistérségekhez tartozó települési
önkormányzatok, valamint a társadalmi-gazdasági és infrastrukturális szempontból elmaradott, illetve
az országos átlagot jelentősen meghaladó munkanélküliséggel sújtott települések jegyzékéről szóló 240/2006.
(XI. 30.) Korm. rendelet mellékletében szereplő települések esetében,
e) az átvett víz esetében a hálózati veszteség (a vízátvételi pont és a szolgáltatási pontokon a fogyasztók részére
átadott vízmennyiség közötti különbség) figyelembe vehető aránya nem haladhatja meg a 15%-ot,
f) a csatornaszolgáltatás számlázott mennyisége – lakossági fogyasztói körben – nem haladhatja meg
a szolgáltatott ivóvíz mennyiségét,
g) állami tulajdonú vízműből történő vízátvétel esetében a támogatás összegét a 2011. évi víz- és csatornadíjakat
megállapító rendelet hatálybalépése előtti időszakra a 2010. évi, azt követően a 2011. évi díjak
figyelembevételével kell meghatározni.
(4) Amennyiben a szolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése meghaladja a (3) bekezdés a) és b) pontja szerint
figyelembe vehető mértéket, az egyes költségnemek növekedése a támogatási javaslat kialakításánál a következők
szerint kerül elismerésre:
a) az értékcsökkenési leírás, valamint – a vízgazdálkodásról szóló törvény vagy a helyi önkormányzatokról szóló
törvény előírásainak megfelelő üzemeltetés, működtetés esetén – az azt helyettesítő használati (bérleti) díj nem
haladhatja meg az eszközök pótlásának, felújításának céljaira felhasználható (a fajlagos ráfordítás számítása során
felhasználni tervezett), a díjmegállapításban értékcsökkenés címén elfogadott mértéket, illetve mértékének
160 Ft/m3 feletti része nem támogatható,
b) a személyi jellegű ráfordítások növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb 4%, a 2009. évi tényleges
értékhez viszonyítva legfeljebb 6,3% lehet,
c) az anyag, anyag jellegű ráfordítások növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb 1%, a 2009. évi
tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 4,9% lehet,
d) az energiaköltségek növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb 1%, a 2009. évi tényleges értékhez
viszonyítva 1% lehet, a technológiai villamosenergia költségének 0%-os növekedése mellett, valamint
e) az egyéb költségek és egyéb ráfordítások növekedése az előző évben elismerthez képest 0%, a 2009. évi tényleges
értékhez viszonyítva legfeljebb 0% lehet.
(5) Ha az önkormányzat nem felel meg a (3) és (4) bekezdésben foglaltaknak, a pályázónak részletes szöveges indokolást
kell benyújtani. A Tárcaközi Bizottság a (3) és (4) bekezdés szerinti egységes szempontrendszer és a szöveges indokolás
együttes mérlegelése alapján tesz javaslatot a támogatás mértékére a miniszter részére.
(6) Új vízmű, illetve csatornamű üzembe helyezése esetén a fajlagos ráfordítás összetevőit – beleértve az üzembe
helyezés költségét – külön indokolásban kell kimutatni a beruházás meg valósítási tanulmányának megfelelően.
7. § (1) A beérkezett pályázatok megvizsgálása után a Tárcaközi Bizottság javaslatot tesz a lakossági ivóvíz- és
csatornaszolgáltatás fajlagos ráfordításai támogatásának odaítélésénél figyelembe vehető tényleges
küszöbértékekre, továbbá a támogatásban részesíthető települési önkormányzatok körére. A küszöbértékek nem
lehetnek alacsonyabbak, mint az 1. § (1) bekezdés e) pont ea)–ec) alpontjában megadott értékek.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti küszöbértékek alapján a támogatásban részesíthető önkormányzatok száma legalább
8%-kal csökken, a Tárcaközi Bizottság – a küszöbértékek (1) bekezdés szerinti növelése helyett –
az önkormányzatonkénti támogatási összegek egységes, a támogatási keretösszeg megítélhető támogatás
összegéhez viszonyított arányának megfelelő mértékű csökkentésére tesz javaslatot.
8. § (1) A támogatásról a Tárcaközi Bizottság javaslata alapján a miniszter 2011. július 18-ig dönt, és döntéséről 8 napon belül
értesíti a helyi önkormányzatokért felelős minisztert.
(2) A támogatást az (1) bekezdés szerinti értesítést követő 8 napon belül a helyi önkormányzatokért felelős miniszter
utalványozása alapján a Kincstár egy összegben folyósítja az önkormányzat, illetve – gesztor önkormányzat pályázata
esetén – a gesztor önkormányzat részére.
(3) Az átutalt összeget az önkormányzat, illetve – gesztor önkormányzat pályázata esetén – a gesztor önkormányzat
kizárólag a lakossági ivóvíz- és csatornaszolgáltatás ráfordításainak csökkentésére használhatja fel. Az önkormányzat,
illetve gesztor önkormányzat a hozzá megérkezett teljes támogatási összeget a megérkezéstől számított 15 napon
belül továbbutalja a szolgáltatónak.
(4) A kötelezettségvállalással terhelt maradványt 2012. június 30-ig lehet felhasználni.
4. A támogatás elszámolása 9. § (1) A támogatás elszámolásáról, a lemondás alapján visszafizetett összegekről a tényleges adatok alapján 2012. június
30-ig – a (2) bekezdés szerinti visszafizetési kötelezettség terhe mellett – kell számot adnia az önkormányzatnak, illetve
– gesztor önkormányzat pályázata esetén – a gesztor önkormányzatnak.
(2) Az elszámolás során be kell mutatni a fajlagos ráfordítás és a szolgáltatott mennyiség tényleges értékeit. Ha
az elszámolásban szereplő adatok alapján számított támogatás összege elmarad a megítélt támogatás összegétől,
a különbözetet az önkormányzat, illetve – gesztor önkormányzat pályázata esetén – a gesztor önkormányzat
visszafizeti. A gesztor önkormányzatnak önkormányzatonként kell az elszámolást és a visszafizetést teljesíteni.
(3) A jogosulatlanul igénybe vett támogatást az önkormányzatnak, – gesztor önkormányzat pályázata esetén – a gesztor
önkormányzatnak 2012. július 15-ig kell visszafizetnie.
(4) A miniszter gondoskodik az elszámolás elkészítéséhez és benyújtásához szükséges – a 2. melléklet 5. pontjának
megfelelő – adatlapoknak az általa vezetett minisztérium honlapján történő közzétételéről.
(5) Az elszámolást az önkormányzat a Kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszerben rögzíti, és az onnan
kinyomtatott adatlapokat két példányban megküldi az Igazgatóságnak, amely a pénzügyi felülvizsgálatot követően
az elszámolás egy példányát – a beérkezéstől számított 30 napon belül – továbbítja a miniszternek.
(6) Az önkormányzat, illetve – gesztor önkormányzat pályázata esetén – a gesztor önkormányzat a 2012. évi zárszámadás
keretében és rendje szerint beszámol a támogatás felhasználásáról.
II. FEJEZET
AZ EGÉSZSÉGES IVÓVÍZZEL VALÓ ELLÁTÁS IDEIGLENES MÓDOZATAINAK ELLENTÉTELEZÉSE
10. § (1) Az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatai kiadásainak részbeni ellentételezésére igénybejelentést
benyújtani – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – azok az önkormányzatok jogosultak, amelyeket a fővárosi, illetve
megyei kormányhivatal népegészségügyi szakigazgatási szerve vagy népegészségügyi kistérségi, kerületi intézete
határozatban kötelezett arra, hogy a településen élők részére az egészséges ivóvizet zacskós vagy palackos
kiszerelésben, illetve tartálykocsis szállítással biztosítsák. A rendelkezésre álló összeg mértékéről a Tárcaközi Bizottság
javaslata alapján a miniszter 2011. július 18-ig dönt.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott támogatásra az Ivóvízminőség-javító Programban érintett települések,
településrészek vonatkozásában nem jogosultak azok az önkormányzatok, melyek ezen településeket,
településrészeket illetően 2010. évben ideiglenes vízellátási támogatásban nem részesültek.
(3) Az igényelhető ellentételezés mértékét az (1) bekezdés szerint jogosult önkormányzat számítja ki a 3. mellékletben
foglaltak szerint.
(4) Az önkormányzat az ellentételezést utólag, a szolgáltató által benyújtott és az önkormányzat által jóváhagyott
számlák alapján – az Igazgatóság útján – a minisztertől 2011. június 21-éig és 2011. szeptember 30-áig igényelheti.
A határidők elmulasztása jogvesztő.
(5) Az igénybejelentést a Kincstár által üzemeltett elektronikus rendszerben kell rögzíteni, és az onnan kinyomtatott
adatlapokat kettő eredeti példányban kell benyújtani az Igazgatósághoz. Az igénybejelentéshez az önkormányzat
mellékeli a fővárosi, illetve megyei kormányhivatal népegészségügyi szakigazgatási szervének vagy népegészségügyi
kistérségi, kerületi intézetének jogerős határozatát és a számlák hitelesített másolati példányait, valamint a 4. melléklet
szerinti számlaösszesítést tartalmazó kimutatást.
11. § (1) Az Igazgatóság megvizsgálja, hogy az önkormányzat igénybejelentésében az ellentételezés mértéke a 10. §
(3) bekezdésének megfelelően lett-e kiszámítva, valamint azt, hogy az előírt dokumentumokat csatolta-e a pályázó.
(2) Szükség esetén az Igazgatóság 8 napon belüli hiánypótlásra szólítja fel az önkormányzatot.
(3) Az Igazgatóság az igénybejelentés benyújtását – hiánypótlás esetén a hiánypótlás benyújtását – követő 8 napon belül,
a település kódjának feltüntetésével továbbítja az igénybejelentéseket egy példányban a miniszternek. A miniszter
a 2010. szeptember 30-a után keletkezett és 2011. június 21-éig benyújtott igényeket 2011. augusztus 23-áig, a 2011.
szeptember 30-áig benyújtott igényeket 2011. november 20-áig – a rendelkezésre álló összeg erejéig – hagyja jóvá.
(4) A jóváhagyott igényekről a miniszter a döntést követő 8 napon belül értesíti a helyi önkormányzatokért felelős
minisztert.
(5) Az ellentételezést, a (4) bekezdés szerinti értesítést követő 8 napon belül a helyi önkormányzatokért felelős miniszter
utalványozása alapján a Kincstár egy összegben folyósítja az önkormányzat részére.
5. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép hatályba.
13. § A 2010. évi lakossági víz- és csatornaszolgáltatás támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről,
valamint az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről szóló 16/2010. (V. 13.) KvVM
rendelet 2011. október 1-jén hatályát veszti.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter


text:
1214/B/2007. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t: 1. Az Alkotmánybíróság Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzata Képviselő-testületének az építmény- és telekadóról szóló 5/1992. (IV. 1.) számú rendelete 3. §-a alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság Budapest Főváros IV. kerület
Újpest Önkormányzata Képviselő-testületének az építmény- és telekadóról szóló 5/1992. (IV. 1.) számú rendelete 3. §-a alkotmányellenességének megállapítására
és megsemmisítésére irányuló – az Alkotmány 9. §
(1)–(2) bekezdéseire alapított – indítványt visszautasítja.
I. Az indítványozó azt kifogásolja, hogy Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzata Képviselő-testületének az építmény- és telekadóról szóló 5/1992. (IV. 1.)
számú rendeletének (a továbbiakban: Ör.) 3. §-a [pontosabban annak (3) bekezdése] nem azonos módon szabályozza a lakások és az üzlethelyiségek után fizetendő építményadót (a magánszemélyek tulajdonában álló lakások
esetében adómentességet ad). Az indítványozó szerint
ezáltal sérül az Alkotmány 9. § (1)–(2) bekezdése és a
70/A. § (1)–(2) bekezdése.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság,
amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és
egyenlő védelemben részesül.
(2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni,
születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen
hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.”
2. Az Ör. támadott, az indítvány benyújtásakor hatályos
rendelkezése:
„3. § (3) Mentes az adó alól a magánszemély (magánszemélyek) tulajdonában lévő lakás. Amennyiben a lakás
csak részben áll magánszemély (magánszemélyek) tulajdonában, úgy a mentesség csak a magánszemély tulajdoni
illetőségére vonatkozik.”
3. Az Ör. támadott, az indítvány elbírálásakor hatályos
rendelkezése:
„3. § Mentes az adó alól a lakás.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Eljárása során az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy az önkormányzat időközben módosította a támadott
rendelkezést. Tekintettel arra, hogy a módosítás az indítvány érdemét nem érintette, az Alkotmánybíróság – kialakult gyakorlatának megfelelően – vizsgálatát az Ör. hatályos 3. §-a tekintetében végezte el.
2. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 22. § (2) bekezdése szerint
az indítványnak a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe
foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (a továbbiakban:
Ügyrend) 21. § (2) bekezdése értelmében a kérelem akkor
tekinthető határozottnak, ha az indítvány tartalmazza a
vizsgálandó jogszabály megjelölése mellett az Alkotmánynak azokat a rendelkezéseit, amelyeket – az indítványozó állítása szerint – a hivatkozott jogszabályok megsértenek. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint
továbbá – az Abtv. 22. § (2) bekezdésének az ok megjelölésére irányuló kötelezettsége alapján – az indítványozónak meg kell indokolnia, hogy a támadott jogszabály miért
és mennyiben sérti az Alkotmány hivatkozott rendelkezését. Az indítvány érdemben nem bírálható el, ha az indítványozó nem támasztja alá összefüggően, érdemi vizsgálatra
alkalmas érvekkel a megsemmisíteni kért jogszabályi rendelkezések és az Alkotmány megjelölt rendelkezései között fennálló alkotmányjogilag értékelhető összefüggéseket, nem jelöli meg, hogy az alkotmányellenesség milyen
indokok alapján áll fenn (lsd. pl. 477/B/2001. AB végzés,
ABH 2005, 1596.).
Megállapítható, hogy az indítvány e feltételeknek részben nem felel meg. Az indítványozó ugyanis pusztán
állította, de érvekkel nem támasztotta alá azt az állítását,
hogy az Ör. támadott rendelkezése az Alkotmány 9. §
(1)–(2) bekezdésébe ütközik.
Ezért az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a részében az Abtv. 22. § (2) bekezdése és az Ügyrend 29. §
d) pontja alapján – mint érdemi elbírálásra alkalmatlant –
visszautasította.
3. Az Alkotmány 70/A. §-a vonatkozásában az indítványozó által hivatkozott alkotmányossági probléma lényege az, hogy diszkriminatívnak tekinthető-e az az Ör.-beli
szabályozás, mely szerint – más rendeltetésű ingatlanoktól
eltérően – a lakások után nem kell építményadót fizetni.
Az Alkotmánybíróság korábbi döntésében elvi éllel állapította meg, hogy a jogalkotó az adórendszert nagyfokú
önállósággal alakítja ki. E körben az adóalanyok egyes,
speciális jellemzőkkel rendelkező csoportjaira, egy adott
vagyontárgy jellegére, közérdekű vagy más funkciójára tekintettel differenciált szabályrendszer megalkotására kerülhet sor [55/2008. (IV. 24.) AB határozat, ABH 2008,
525, 537.]. „A helyi adópolitika kialakítása jogalkotói
mérlegelés kérdése, s e mérlegelés során a helyi önkormányzat – a Hatv. idézett rendelkezéseinek megfelelően
figyelemmel a helyi sajátosságokra és az adóalanyok vagyoni és jövedelmi viszonyaira – érvényre juttathat gazdaságpolitikai, szociálpolitikai és egyéb célkitűzéseket is.
E mérlegelés körében hozott rendelkezésekkel kapcsolatosan az Alkotmánybíróság hatáskörébe csak annak ellenőrzése tartozik, hogy a jogalkotó a mérlegelése során
nem került-e ellentétbe az Alkotmány rendelkezéseivel,
nem eredményezik-e valamely alapvető jog alkotmányellenes korlátozását, vagy nem tartalmaznak-e a diszkrimináció tilalmába ütköző hátrányos megkülönböztetést.”
(463/H/1995. AB határozat, ABH 1996, 690, 691–692.)
Rámutatott emellett az Alkotmánybíróság arra is
(lásd pl. 1393/B/1992. AB határozat, ABH 1993, 626,
629.), hogy amíg a közterhekhez való hozzájárulás az Alkotmány 70/I. §-ából eredő alapvető kötelezettség, addig a
kötelezettség alóli mentesülésre, vagy bizonyos mértékű
kedvezményre senkinek sincs az Alkotmányon alapuló
alanyi joga. A jogalkotó az adómentességek és kedvezmények körét – az Alkotmány keretei között – mérlegelési
jogkörében állapítja meg. Az adókedvezményre vonatkozó jogszabályi rendelkezések alkotmányossági vizsgálata
során az Alkotmánybíróság hatáskörébe kizárólag annak
vizsgálata tartozik, hogy a törvényhozó a mérlegelési jogkörében megállapított kedvezményekkel nem sért-e alkotmányos rendelkezést.
Az Alkotmánybíróság számos határozatában értelmezte
az Alkotmány 70/A. §-ának (1) bekezdését. Kimondta,
hogy az alkotmányi tilalom elsősorban az alkotmányos
alapjogok tekintetében tett megkülönböztetésekre terjed
ki, abban az esetben, ha a megkülönböztetés nem az emberi vagy az alapvető állampolgári jog tekintetében történt,
az eltérő szabályozás alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha az az emberi méltósághoz való jogot sérti. Az
Alkotmánybíróság eddigi gyakorlata során ez utóbbi körben akkor ítélte alkotmányellenesnek a jogalanyok közötti
megkülönböztetést, ha a jogalkotó önkényesen, ésszerű indok nélkül tett különbséget az azonos szabályozási kör alá
vont jogalanyok között. [9/1990. (IV. 25.) AB határozat,
ABH 1990, 46, 48.; 21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH
1990, 73, 77–78.; 61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH
1992, 280, 281–282.; 35/1994. (VI. 24.) AB határozat,
ABH 1994, 197, 203–204.; 30/1997. (IV. 29.) AB határozat, ABH 1997, 130, 138–140.; stb.]
Az adómentességek, kedvezmények meghatározása során a Hatv. 6. § d) pontja alapján az önkormányzat a helyi
sajátosságokat, gazdaságpolitikai, adópolitikai szempontokat, a lakosság szociális körülményeit mérlegelve, szabadon dönt arról, hogy az adóalanyok mely csoportját vonja az általánostól eltérő, kedvezőbb megítélés alá, az adóalanyok mely csoportja számára nyújt adómentességet,
adókedvezményeket. Azonban a kedvezmények, mentességek megállapítása sem eredményezhet alkotmányellenes megkülönböztetést, azaz a különbségtétel nem lehet
önkényes, annak ésszerű indoka kell, hogy legyen.
Eddigi gyakorlata során az Alkotmánybíróság már vizsgált a jelen ügyben panaszolthoz hasonló problémát.
Az 554/B/1996. AB határozat szerint az abban vizsgált
„Ör. ugyan az építményadó bevezetéséről rendelkezik,
mégis »valamennyi lakás céljára szolgáló ingatlan«-t mentesít az adófizetési kötelezettség alól. E széles kört érintő
mentesség megállapítására azonban az önkormányzat jogosult. A Htv. 6. § d) pontja ugyanis felhatalmazza a képviselő-testületet arra, hogy a Htv. 13. §-ában kötelezően
előírt építményadó-mentességeket »további mentességekkel« bővítse.” (ABH 1996, 764, 766.)
A 305/B/2001. AB határozat szerint pedig nem alkotmányellenes az a szabályozás, mely (a nem lakás célú ingatlanok adóztatása mellett) a lakástulajdont oly módon
adóztatja, hogy 0 Ft/m2 adótételt állapít meg azoknak az
adóalanyoknak, akik lakásingatlanukat annak eredeti céljára, lakásként hasznosítják. Az Alkotmánybíróság e döntésében is hangsúlyozta, hogy a Hatv. 6. § d) pontja alapján
az önkormányzat jogosult a törvényi mentességeket további mentességekkel, illetőleg a kedvezményeket további
kedvezményekkel kibővíteni. „E mentességi, illetőleg
kedvezményezetti kört az önkormányzat a helyi sajátosságok és az adóalanyok teherviselő képességének figyelembe vételével állapítja meg. Nem ellentétes a Htv. [Hatv.]
rendelkezéseivel, ha a lakás, mint adóköteles vagyontárgy
tulajdonosainak egyik homogén csoportját mentesíti az
önkormányzat az építményadó fizetési kötelezettség alól.
Az Ör. 6. § (2) bekezdés a) pontja tehát – az Ör. megalkotásakor – a Htv. [Hatv.] fenti rendelkezéseivel összhangban vonta építményadó fizetési kötelezettség alá a nem lakás céljára szolgáló építményen kívül még a lakást is, ha az
nem lakás céljára szolgál. Az önkormányzatnak ez a döntése – figyelemmel az adóalanyok teherviselő képességére
– szociális okokkal is indokolható, miszerint ha a lakást
eredeti rendeltetésének megfelelően és nem más tevékenység folytatására használják, akkor mentesítette a Htv.
[Hatv.] 6. § d) pontjában biztosított jogkörében az adótárgy tulajdonosát az építményadó fizetési kötelezettség
alól.” (ABH 2001, 1499, 1502–1503.)
Az idézett döntések alapján az Alkotmánybíróság
gyakorlata tehát az, hogy az önkormányzat a Hatv. 6. §
d) pontjában írtak alapján – mérlegelési jogkörével élve –
bevezethet adómentességet a lakások tekintetében, s az
– figyelemmel elsősorban a döntés szociális okaira – nem
minősül önkényes, ésszerűtlen különbségtételnek, s ezért
nem alkotmányellenes.
Jelen ügy eldöntése szempontjából jelentős szempont
emellett az is, hogy az Ör. támadott szabályának magából
a Hatv.-ből származó indokai is vannak a következők
szerint.
A Hatv.-nek az önkormányzat adómegállapítási jogát
korlátozó 7. § a) pontja szerint az adóalanyt egy meghatározott adótárgy (4. §) esetében csak egyféle – az önkormányzat döntése szerinti – adó (az 5. § alapján: vagyoni típusú adó, kommunális jellegű adó vagy helyi iparűzési
adó) fizetésére kötelezheti. Megállapítható, hogy Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzata Képviselő-testületének a magánszemélyek kommunális adójáról
szóló 43/2003. (XII.10.) számú rendelete értelmében a lakások után a magánszemély tulajdonosoknak, illetve a
nem magánszemély tulajdonában álló lakás bérleti jogával
rendelkező személyeknek kommunális adó fizetési kötelezettsége áll fenn. Ez pedig a Hatv. idézett 7. § a) pontja
alapján kizárja, hogy ugyanazon ingatlan egyidejűleg – a
vagyoni típusú adók körébe tartozó – építményadó-fizetési
kötelezettség alá is essen. Így tehát, amikor Újpest Önkormányzatának Képviselő-testülete az Ör. 3. §-ában – adómentességi szabályként – úgy rendelkezett, hogy a lakások
után építményadó-fizetési kötelezettség nem áll fenn, a
Hatv. 7. § a) pontjában foglalt törvényi korlátozást juttatta
érvényre.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg,
hogy a támadott szabályozás nem jelent alkotmányellenes
diszkriminációt, s ezért a rendelkező részben foglaltak
szerint elutasította az Ör. 3. §-a megsemmisítésére irányuló indítványt.
Budapest, 2010. július 5. Dr. Lenkovics Barnabás s. k., Dr. Lévay Miklós s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
204/2014. (V. 29.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Rák-Fekete Edinát
2014. június 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2014. május 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
59/2008. (HK 12.) HM FLÜ intézkedése a Szakutasítás az AN/PRC-112G® személyi vészrádió kezeléséhez és műszaki kiszolgálásához című főnökségi kiadvány hatályba léptetéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 110. § (2) bekezdésében, valamint a
szolgálati könyvek és a főnökségi kiadványok kiadásának
rendjéről szóló 93/2006. (HK 18.) HM utasítás 4. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a „Szakutasítás
az AN/PRC-112G® személyi vészrádió kezeléséhez és
műszaki kiszolgálásához” című főnökségi kiadvány hatályba léptetéséről az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya a Magyar Honvédség
AN/PRC-112G személyi vészrádiót üzemeltető, karbantartó és javító szervezeteire terjed ki.
2. A „Szakutasítás az AN/PRC-112G® személyi vészrádió kezeléséhez és műszaki kiszolgálásához” című főnök
ségi kiadványt ezen intézkedés mellékleteként felhasználásra kiadom. 3. A kiadványt a AN/PRC-112G személyi vészrádiót alkalmazó, üzemeltető, javító katonai szervezetek mérnöki,
technikusi, kezelői és karbantartói állománya részleteiben,
a logisztikai szakbeosztást ellátó állomány a beosztása ellátásához szükséges mértékben ismerje meg.
4. Az intézkedés a közzététel napján, a főnökségi kiadvány pedig kiadásakor lép hatályba.
Dr. Horváth József dandártábornok s. k.,
vezérigazgató


text:
39/2016. (VI. 10.) FM rendelete a földrajzi jelzéssel rendelkező terméket forgalmazó termelői szervezetek jövedelempótló támogatásáról.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81.  § (5)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és
hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 65.  § 1.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a  Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4. § 7. pontjában meghatározott feladatkörében eljáró
Miniszterelnökséget vezető miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. általános csekély összegű támogatás: az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének
a  csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1407/2013/EU bizottsági
rendelet (a továbbiakban: 1407/2013/EU bizottsági rendelet) alapján nyújtott támogatás;
2. egy és ugyanazon vállalkozás: az  európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal
kapcsolatos eljárásról és a  regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet
[a továbbiakban: 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet] 2. § 5a. pontja szerinti vállalkozás;
3. földrajzi jelzés: a védjegyek és a földrajzi árujelzők oltalmáról szóló 1997. évi XI. törvény 103. § (2) bekezdése
szerinti jelzés;
4. gazdasági év: az adott naptári év;
5. jövedelempótló támogatás: a  kedvezményezett gazdasági versenyképességének fokozására nyújtott,
értékesítési tevékenységével összefüggő egyszeri, vissza nem térítendő, általános csekély összegű támogatás;
6. kedvezményezett: a  növénytermesztési ágazatban tevékenykedő, a  mezőgazdasági termékek és
az  élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet (a továbbiakban: 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet) alapján uniós
oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel rendelkező terméket forgalmazó termelői szervezet;
7. termelői szervezet: a  termelői csoportokról szóló 81/2004. (V. 4.) FVM rendelet szerinti határozattal elismert,
valamint a termelői csoportok elismeréséről szóló 42/2015. (VII. 22.) FM rendelet hatálya alá tartozó termelői
csoport;
8. uniós oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel rendelkező termék: az  1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet I. melléklete szerinti egyéb mezőgazdasági termék.
2. A jövedelempótló támogatás jellege 2. § (1) E  rendelet alapján a  kedvezményezett a  versenyképességének és értékesítési feltételeinek javítása, továbbá
az  oltalom alatt álló, egyes térségek vonatkozásában kiemelt jelentőségű helyi termékek ismertségének erősítése
céljából jövedelempótló támogatás igénybevételére jogosult.
(2) Az egy és ugyanazon vállalkozásnak minősülő vállalkozások részére az 1407/2013/EU bizottsági rendelet hatálya alá
tartozó, a folyó üzleti évben, valamint az azt megelőző két üzleti év során odaítélt csekély összegű támogatás bruttó
támogatástartalma nem haladhatja meg a 200 000 eurónak megfelelő forintösszeget.
(3) Általános csekély összegű támogatás nem nyújtható
a) a  közúti kereskedelmi árufuvarozást ellenszolgáltatásért végző vállalkozás részére teherszállító jármű
vásárlására,
b) olyan vállalkozás számára, amely a  halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről,
az 1184/2006/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 104/2000/EK tanácsi rendelet
hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
szerinti halászati és akvakultúra ágazatban tevékenykedik,
c) a mezőgazdasági termékek elsődleges termelésével kapcsolatos tevékenység finanszírozására,
d) a  mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó vállalkozásoknak, a  következő
esetekben:
da) amennyiben a  támogatás összege az  elsődleges termelőktől beszerzett vagy az  érintett
vállalkozások által forgalmazott ilyen termékek ára vagy mennyisége alapján kerül rögzítésre,
db) amennyiben a  támogatás feltétele az  elsődleges termelőknek történő teljes vagy részleges
továbbadás,
e) harmadik országokba vagy tagállamokba irányuló exporttal, nevezetesen az  exportált mennyiségekkel
kapcsolatos tevékenységekhez, értékesítési hálózat kialakításához és működtetéséhez vagy
exporttevékenységgel összefüggésben felmerülő egyéb folyó kiadásokhoz,
f ) olyan támogatáshoz, amely import áru helyett belföldi áru használatához kötött.
 (4) Az  1407/2013/EU bizottsági rendelet alapján általános csekély összegű támogatás esetén a  támogatás a  csekély
összegű közszolgáltatási támogatással az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének
az  általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtó vállalkozások számára nyújtott csekély összegű támogatásokra
való alkalmazásáról szóló, 2012. április 25-i 360/2012/EU bizottsági rendeletben meghatározott felső határig
halmozható.
(5) Az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének a  mezőgazdasági ágazatban nyújtott csekély
összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1408/2013/EU bizottsági rendelet
(a  továbbiakban: 1408/2013/EU bizottsági rendelet) alapján mezőgazdasági csekély összegű támogatás esetén
a  mezőgazdasági termékek elsődleges termelésével foglalkozó ágazatban, valamint az  1407/2013/EU bizottsági
rendelet hatálya alá tartozó egy vagy több ágazatban egyaránt tevékenységet folytató vállalkozások esetében
a  mezőgazdasági termelőágazatra tekintettel az  1408/2013/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott támogatások
az  1407/2013/EU bizottsági rendelet 3.  cikkének (2)  bekezdésében rögzített alkalmazandó felső határig
halmozhatók az utóbbi tevékenységre tekintettel nyújtott csekély összegű támogatásokkal, feltéve, hogy az érintett
tagállam megfelelő eszközökkel – úgymint a  tevékenységek szétválasztása vagy a  költségek megkülönböztetése
révén – biztosítja, hogy az  elsődleges mezőgazdasági termelőtevékenység ne részesüljön az  1407/2013/EU
bizottsági rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(6) Ha a  halászati és akvakultúra-ágazatban működő valamely vállalkozás az  1407/2013/EU rendelet hatálya alá
tartozó egy vagy több ágazatban vagy egyéb tevékenységi körökben is folytat tevékenységet, akkor a halászati és
akvakultúra-ágazatba tartozó tevékenységek tekintetében az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és
108.  cikkének a  halászati és akvakultúra-ágazatban nyújtott csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról
szóló, 2014. június 27-i 717/2014/EU bizottsági rendeletnek megfelelően nyújtott csekély összegű támogatások
az  1407/2013/EU rendelet 3.  cikkének (2)  bekezdésében rögzített felső határig halmozhatók az  utóbbi ágazatok
vagy tevékenységi körök vonatkozásában nyújtott csekély összegű támogatással, feltéve, hogy az érintett tagállam
megfelelő eszközökkel – úgymint a  tevékenységek szétválasztása vagy a  költségek megkülönböztetése révén –
biztosítja, hogy a  halászati és akvakultúra-ágazatban végzett tevékenységek ne részesüljenek az  1407/2013/EU
rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(7) Az  általános csekély összegű támogatás nem halmozható azonos támogatható költségek kapcsán vagy azonos
kockázatfinanszírozási célú intézkedés kapcsán nyújtott állami támogatással, ha a  támogatások halmozása
túllépi az  Európai Bizottság által elfogadott határozatban vagy csoportmentességi rendeletben az  egyes
esetek meghatározott körülményeire vonatkozóan rögzített maximális támogatási intenzitást vagy összeget.
A  nem konkrét elszámolható költségekre nyújtott vagy azokhoz hozzá nem rendelhető támogatás halmozható
más, az  Európai Bizottság által elfogadott csoportmentességi rendelet vagy határozat alapján nyújtott állami
támogatással.
(8) A  forintban meghatározott támogatási összeg euróra történő átszámításánál a  támogatási kérelem benyújtási
hónapja első napján érvényes, az  Európai Központi Bank által közzétett, két tizedes jegy pontossággal
meghatározott devizaárfolyam alkalmazandó.
(9) Az általános csekély összegű támogatás odaítélése során az adott üzleti évben, valamint az azt megelőző két üzleti
évben odaítélt csekély összegű támogatások bruttó támogatástartalmának összegét kell figyelembe venni.
3. A jövedelempótló támogatás igénybevételének feltételei 3. § A jövedelempótló támogatás igénybevételére az a kedvezményezett jogosult, aki vagy amely
a) a  jövedelempótló támogatás iránti kérelem (a továbbiakban: támogatási kérelem) benyújtásának
időpontjában
aa) a  mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb
intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény (a továbbiakban:
Eljárási törvény) szerinti nyilvántartásba vételi kötelezettségének eleget tett, vagy legkésőbb
a  jövedelempótló támogatás iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg kérelmezi nyilvántartásba
vételét az  Eljárási törvény alapján vezetett Egységes Mezőgazdasági Ügyfél-nyilvántartási
Rendszerben,
ab) megfelel az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 50.  § (1)  bekezdés a) és c)  pontjában
meghatározott feltételeknek,
ac) nem áll felszámolási, végelszámolási vagy adósságrendezési eljárás alatt,
b) a  támogatási kérelméhez csatolja a  37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet 11/A.  §-ában meghatározott
nyilatkozatot, valamint
c) a  legutolsó lezárt gazdasági évében az  összes értékesítésből származó mérleg szerinti árbevételének
legalább 70%-át uniós oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel rendelkező termék forgalmazásával éri el.
4. A jövedelempótló támogatás iránti kérelem 4. § (1) A  kedvezményezett a  támogatási kérelmét 2016. június 22-éig nyújthatja be a  Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési
Hivatalhoz (a továbbiakban: MVH) az  1.  melléklet szerinti adattartalmú, az  MVH által rendszeresített és honlapján
közzétett nyomtatványon.
(2) A támogatási kérelemhez mellékelni kell
a) a legutolsó lezárt gazdasági év szerinti hiteles tagnyilvántartás másolatát,
b) a legutolsó lezárt gazdasági év vonatkozásában a kedvezményezett összes értékesítésének legalább 70%-át
kitevő, uniós oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel rendelkező termék forgalmazását alátámasztó mérleg
szerinti árbevételt igazoló dokumentumot, amely tartalmazza az összes mérleg szerinti árbevételt, azon belül
az uniós oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel rendelkező termék
ba) megnevezését,
bb) értékesített mennyiségét, és
bc) értékesítéséből származó árbevétel mértékét,
c) a termelői szervezetkénti elismertséget igazoló határozatot, és
d) a kedvezményezett nyilatkozatát
da) az  adott üzleti évben, valamint az  azt megelőző két üzleti évben odaítélt csekély összegű
támogatások összegéről,
db) arról, hogy megfelel az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 50.  § (1)  bekezdés a) és
c) pontjában meghatározott feltételeknek,
dc) arról, hogy nem áll felszámolási, végelszámolási vagy adósságrendezési eljárás alatt, és
dd) arról, hogy a  legutolsó lezárt gazdasági év vonatkozásában a  termelői szervezet összes
értékesítésből származó bevételének legalább 70%-át uniós oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel
rendelkező termékek forgalmazása teszi ki.
(3) Hiányosan benyújtott támogatási kérelem esetén az  MVH egyszeri alkalommal, ötnapos határidő tűzésével
hiánypótlásra szólítja fel a kedvezményezettet.
5. A jövedelempótló támogatás mértéke és keretösszege 5. § (1) A  jövedelempótló támogatás mértéke egy termelői szervezet esetében tagonként legfeljebb 200 ezer forint, de
legfeljebb a kedvezményezett és a vele egy és ugyanazon vállalkozásnak minősülő vállalkozás részére rendelkezésre
álló szabad, általános csekély összegű támogatási keret összege.
(2) Az  MVH a  támogatási jogosultságot, valamint a  jövedelempótló támogatás összegét az  (1)  bekezdésben és
a  3–4.  §-ban meghatározott feltételek fennállása, valamint a  kedvezményezett, illetve az  egy és ugyanazon
vállalkozás rendelkezésére álló szabad, általános csekély összegű támogatási keret figyelembevételével állapítja
meg.
(3) Ha a támogatási kérelemben igényelt jövedelempótló támogatás összegével a kedvezményezett a 37/2011. (III. 22.)
Korm. rendelet 11. § (8) bekezdésében meghatározott összeget túllépi, akkor a támogatási kérelemben feltüntetett
támogatási igénynek az általános csekély összegű támogatási keretet meghaladó része elutasításra kerül.
(4) Az  MVH a  forrás rendelkezésre állását követően intézkedik a  jövedelempótló támogatásnak a  kedvezményezett
részére történő folyósításáról.
(5) A  jövedelempótló támogatáshoz kapcsolódó iratokat a kedvezményezett köteles az odaítéléstől számított tíz évig
megőrizni.
6. § (1) Az  e  rendeletben foglalt jövedelempótló támogatás finanszírozására a  2016. évben 50 millió Ft keretösszeg áll
rendelkezésre.
(2) A  jövedelempótló támogatás forrása az  agrárpolitikáért felelős miniszter által vezetett minisztérium 1003200001220191-51200002 számú, Folyó kiadások és jövedelemtámogatások fejezeti kezelésű előirányzat-felhasználási
keretszámla.
(3) Ha a  benyújtott támogatási kérelmekben foglalt összes jogos igény meghaladja az  (1)  bekezdés szerinti
keretösszeget, akkor a  kedvezményezett részére legfeljebb megállapítható jövedelempótló támogatás összege
a túllépés mértékével arányosan csökken.
6. Záró rendelkezések 7. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
8. § Ez a rendelet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra
való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1407/2013/EU bizottsági rendelet hatálya alá tartozó támogatást
tartalmaz.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 földművelésügyi miniszter


text:
132/2017. (IV. 12.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel dr. Török
Katalin Enikőt 2017. június 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. április 3. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
55/2014. (VI. 18.) ME határozata az egyes kétoldalú gazdasági együttműködési kormányközi bizottságok magyar tagozati elnökeinek felmentéséről és kinevezéséről.
1. A kormányközi vegyes bizottságok tagjainak és tisztségviselőinek kijelöléséről szóló 2118/2008. (VIII. 27.)
Korm. határozat 3. a) pontja szerinti jogkörömben eljárva a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése alapján
dr. Fazekas Sándort
– a Magyar–Algériai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
Szatmáry Kristófot
– a Magyar–Brazil Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Dél-Afrikai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Indonéz Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Kubai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Mexikói Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Mongol Kormányközi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Thaiföldi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
Nikoletti Antalt
– a Magyar–Egyiptomi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Marokkói Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Szír Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
Németh Zsoltot
– a Magyar–Horvát Kormányközi Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Bajor Kormányközi Vegyes Bizottság,
Takács Szabolcsot
– a Magyar–Izraeli Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
dr. Bognár Lajost
– a Magyar–Tunéziai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
dr. Cséfalvay Zoltánt
– a Magyar–Hesseni Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Baden-Württembergi Gazdasági Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Brandenburgi Vegyes Bizottság,
Prőhle Gergelyt
– a Magyar–Észak-Rajna-Vesztfáliai Vegyes Bizottság, dr. Feldman Zsoltot
– a Magyar–Türingiai Vegyes Bizottság,
dr. Virág Rudolfot
– a Magyar–Szász Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
dr. Czomba Sándort
– a Magyar–Vallon Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Flamand Vegyes Bizottság
magyar tagozata elnöki tisztségéből felmentem, egyidejűleg Szijjártó Pétert
– a Magyar–Algériai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Brazil Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Dél-Afrikai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Indonéz Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Kubai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Mexikói Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Mongol Kormányközi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Thaiföldi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Egyiptomi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Marokkói Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Szír Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Horvát Kormányközi Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Izraeli Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Tunéziai Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Argentin Gazdasági Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Uruguayi Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Bajor Kormányközi Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Hesseni Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Baden-Württembergi Gazdasági Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Brandenburgi Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Észak-Rajna-Vesztfáliai Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Türingiai Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Szász Gazdasági Együttműködési Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Vallon Vegyes Bizottság,
– a Magyar–Flamand Vegyes Bizottság
magyar tagozata elnökévé kinevezem. 2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
144/2011. (VII. 20.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Nagy Istvánt kinevezem
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté.
Budapest, 2011. április 1. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
217/2009. (HK 12.) MH ÖHP intézkedése NATO egységesítési egyezmény végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004.
évi CV. törvény 110. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési, szabványosítási
tevékenységről és a NATO egységesítési dokumentumok
feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló 102/2008. (HK 19.)
HM utasításban foglaltakra, a STANAG 2989 (2. kiadás) okmány végrehajtására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság (a továbbiakban: MH
ÖHP) és az alárendeltségébe tartozó katonai szervezetek
személyi állományára.
2. Jelen intézkedésemmel eredetiben angol nyelven bevezetem a HM Honvéd Vezérkar főnök helyettesének
6/2007. (HK 3.) HVKFH Egységes NATO Előírások elfogadásáról szóló közleményében fenntartás nélkül elfogadott, és a HM Honvéd Vezérkar főnök helyettesének
23/2009. (HK 10.) HM HVKFH intézkedésében hatályba
léptetett STANAG 2989 ENGR (EDITION 2) –
TRANSFER OF BARRIERS címen kiadott NATO egységesítési egyezményt.
3. Az egységesítési egyezmény a szövetséges és partner
erők által telepített műszaki zárrendszerek átadás-átvételének követelményeit egységesíti.
4. Ez az intézkedés a közzététel napján lép hatályba és
visszavonásig hatályos.
Benkő Tibor altábornagy s. k.,
MH összahderőnemi parancsnok


text:
417/2019. (X. 4.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011.  évi CCII.  törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
az Osztrák–Magyar Monarchia hadtörténeti múltjának feltárására irányuló kutatásai, valamint nemzetközi
tudományszervező tevékenysége elismeréseként
dr. Mag. Christian Ortner tábornok, udvari tanácsos, a bécsi Heeresgeschichtliches Museum igazgatója részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
középkeresztje
katonai tagozata; az Osztrák–Magyar Monarchia hadtörténeti múltjával, illetve a  XX. század hadtörténetével kapcsolatos kutatásai
elismeréseként
Peter Steiner vezérkari ezredes, címzetes professzor, magister, a bécsi Heeresgeschichtliches Museum szakreferense
részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
tisztikeresztje
katonai tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2019. szeptember 18.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
352/2017. (XI. 29.) Korm. rendelete az egészségügyi szakellátást nyújtó közfinanszírozott szolgáltatók gazdálkodását segítő intézkedésekről.
A Kormány az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
az 5. § és az 1. melléklet tekintetében a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83. § (2) bekezdés
a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény (a továbbiakban: Ebtv.) 31.  §
(9a)  bekezdése alapján adatot szolgáltató állami, önkormányzati és egyházi tulajdonban álló egészségügyi
szolgáltatók a  2017. augusztus 31-én fennállt, 30 napon belül lejárt tartozásállományuk 50 százaléka, 30 napon
túl lejárt tartozásállományuk 60 százaléka, 60 napon túl lejárt tartozásállományuk 70 százaléka, 90 napon túl
lejárt tartozásállományuk 80 százaléka alapján – ha az  meghaladja a  100 000 forintot – működési támogatásban
részesülnek. A támogatási összeg mértékét az egészségügyi szolgáltató Ebtv. 31. § (9a) bekezdése alapján történt
adatszolgáltatásának megfelelően a Nemzeti Egészségbiztosítási Alapkezelő (a továbbiakban: finanszírozó) állapítja
meg, és a honlapján közzéteszi. Az e bekezdés alapján nyújtott működési támogatást a 2. § (1) és (2) bekezdésében
foglaltaknak megfelelően lehet felhasználni.
(2) Az  Ebtv. 31.  § (9a)  bekezdése alapján adatot szolgáltató állami, önkormányzati és egyházi tulajdonban álló
egészségügyi szolgáltatók az  (1)  bekezdés szerinti támogatáson túl a  finanszírozó honlapján közzétett ösztönző
támogatásban részesülnek, amelyet a 2. § (1) és (3) bekezdésében foglaltak szerint lehet felhasználni.
(3) Az  az  állami vagy egyházi tulajdonban álló, fekvőbeteg-szakellátást nyújtó egészségügyi szolgáltató, amelynek
finanszírozása az  Összevont szakellátás jogcím előirányzatából történik, a  hatékony és fenntartható működést
célzó szakmai megvalósíthatósági tanulmány, hatástanulmány, beruházási terv, kivitelezési terv, vázlatterv,
jóváhagyási terv, engedélyezési terv, valamint az  ezekhez kapcsolódó költség- és időkalkulációs terv készítésére,
továbbá a gazdasági és strukturális intézkedéseinek támogatása céljából – a benyújtott gazdálkodási terv alapján –
struktúratámogatásban részesülhet.
(4) Az  (1), a  (2) és a  (3)  bekezdésben meghatározott egészségügyi szolgáltató az  (1), a  (2) és a  (3)  bekezdés alapján
egyaránt részesülhet támogatásban.
(5) Az  (1), a  (2) és a  (3)  bekezdés szerinti támogatás fedezetéül az  egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási
Alapból történő finanszírozásának részletes szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet 5. számú melléklete
szerinti Célelőirányzatokon belül a Működési és egyéb támogatás előirányzata szolgál.
2. § (1) Az egészségügyi szolgáltató az 1. § (1) és (2) bekezdése szerinti támogatásokat
a) a 2017. augusztus 31-én 30 napon túl lejárt szállítói tartozásokra,
b) a 2017. augusztus 31-én 30 napon túl lejárt egyéb tartozásokra,
c) a 2017. december 31-éig lejáró szállítói tartozásokra,
d) a 2017. december 31-éig lejáró egyéb tartozásokra
2017. december 31-éig használhatja fel azzal, hogy a  sorrendben következő pontban meghatározott célra csak
akkor használható fel a  támogatás, ha a  sorrendben azt megelőző pont szerinti tartozását az  egészségügyi
szolgáltató már kiegyenlítette.
(2) Az 1. § (1) bekezdése szerinti működési támogatás intézményi felújításra, beruházásra, fejlesztésre nem használható fel.
 (3) Az  1.  § (2)  bekezdése szerinti ösztönző támogatásnak az  (1)  bekezdés szerinti tartozások kiegyenlítése után
fennmaradt része intézményi felújításra, beruházásra, fejlesztésre is felhasználható.
 (4) A finanszírozó az 1. § (1) és (2) bekezdése szerinti támogatást 2017. december 5-ig utalványozza.
3. § (1) Az  1.  § (3)  bekezdése szerinti fekvőbeteg-szakellátást nyújtó egészségügyi szolgáltatók 2017. december 5-ig
az  Állami Egészségügyi Ellátó Központ (a továbbiakban: ÁEEK) felé egyedi támogatás iránti kérelmet nyújthatnak
be az egészségügyért felelős miniszternek (a továbbiakban: miniszter) címezve, az 1. § (3) bekezdése szerinti célok
megvalósítása érdekében.
(2) Az ÁEEK az 1. § (3) bekezdése szerinti fekvőbeteg-szakellátást nyújtó egészségügyi szolgáltatók terveit összesíti, és
ezek alapján, a  rendelkezésre álló forrás figyelembevételével a  felosztási javaslatát 2017. december 8-ig megküldi
a miniszter részére.
(3) A  miniszter engedélyezi a  fenntartók által megjelölt egészségügyi szolgáltatók részére a  támogatásnak
az egészségügyi szolgáltató és a finanszírozó között kötött támogatási szerződés alapján történő, finanszírozó általi
utalványozását.
(4) A (3) bekezdés szerinti döntésével egyidejűleg, legkésőbb 2017. december 13-ig a támogatott intézmények köréről
és a támogatás mértékéről a miniszter értesíti a finanszírozót.
(5) A  (3)  bekezdés szerinti döntés alapján támogatásban részesülő egészségügyi szolgáltató a  finanszírozóval
2017. december 20-ig támogatási szerződést köt.
(6) A finanszírozó a támogatást – a támogatási szerződések alapján – 2017. december 22-ig utalványozza.
4. § (1) Az  1.  § (1), (2) és (3)  bekezdése szerinti támogatás jogszerű felhasználását a  kormányzati ellenőrzési szerv
2019. szeptember 30-ig ellenőrzi. Az  ellenőrzés eredményéről a  kormányzati ellenőrzési szerv tájékoztatja
a  minisztert. A  kormányzati ellenőrzési szerv ellenőrzése eredményeképpen feltárt, a  támogatás felhasználásával
kapcsolatos szabálytalanságok esetén visszatérítendő összeg mértékét és a  visszatérítés határidejét a  miniszter
állapítja meg.
(2) A visszatérítendő összeg mértékéről és a visszatérítés határidejéről az egészségügyi szolgáltatót és a finanszírozót
a  miniszter értesíti. A  finanszírozó jogosult a  támogatás kiutalása napján érvényes jegybanki alapkamat
kétszeresével terhelt visszatérítendő összeget három egyenlő részletben levonni az  egészségügyi szolgáltató
részére esedékes havi finanszírozási összegből.
5. § Az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának részletes szabályairól szóló
43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr.) 5. számú melléklete az 1. melléklet szerint módosul.
6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2/2015. (I. 22.) Korm. rendelete a Gül Baba türbéje és környezete komplex rekonstrukciójához kapcsolódó beruházások megvalósításával összefüggő közigazgatási hatósági ügyek nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról és az eljáró hatóságok kijelöléséről.
A Kormány
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló
2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), b), d), e) és f ) pontjában,
az 1. § (4) bekezdése és a 2. melléklet tekintetében a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában,
a 4. § a) pontja tekintetében a közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény 182. § (1) bekezdés 4. pontjában,
a 4. § b)–d) pontja tekintetében az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (1) bekezdés
16.2., 17. és 24. pontjában,
a 8. § tekintetében a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény 88. § (1) bekezdés k) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja azokat az 1. mellékletben felsorolt
közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek Budapest II. kerület közigazgatási területén elhelyezkedő, az  ingatlannyilvántartás szerinti 13431/1, 13431/2 és 13431/3 helyrajzi szám alatt nyilvántartott, természetben a  Budapest
II.  kerület, Mecset utca 14. szám alatt található Gül Baba türbéje és környezete komplex rekonstrukciójával
kapcsolatos beruházásokkal (a továbbiakban: Beruházások) függnek össze.
(2) Az  (1)  bekezdés alkalmazásában a  Beruházásokkal összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a  közigazgatási
hatósági eljárásokat – ideértve az  (1)  bekezdésben megjelölt ingatlanokon túlmenően más, egyéb ingatlanokat
érintő eljárásokat is –, amelyek a  Beruházások megvalósításához, használatbavételéhez és üzemeltetéséhez
szükségesek.
(3) A  Kormány az  (1)  bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyekben eljáró hatóságként az  1.  mellékletben
meghatározott hatóságokat jelöli ki.
(4) Azokban az esetekben, amikor az 1. mellékletben meghatározott ügyfajtára vonatkozó jogszabály az adott ügyben
szakhatóság közreműködését rendeli el, a Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyekben eljáró
szakhatóságként a 2. mellékletben meghatározott hatóságokat jelöli ki.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügy koordinációjára – a  fővárosi és megyei
kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 8/A. §-ában foglaltak szerinti – feladat- és hatáskörrel
rendelkező kormánymegbízottként a Budapest Főváros Kormányhivatalát vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási
hatósági ügyekben a  szakhatóság − a  hatóság határozatának meghozataláig felhasználható − előzetes
szakhatósági állásfoglalást ad ki azzal, hogy a kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági állásfoglalást a hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban a  szakhatósági eljárásra vonatkozó ügyintézési
határidő − ha jogszabály rövidebbet nem állapít meg − nyolc nap.
(3) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokra vonatkozó ügyintézési határidő − ha jogszabály
rövidebbet nem állapít meg − tizenöt nap.
4. § A Beruházásokkal összefüggésben
a) építészeti-műszaki tervpályázati eljárást nem kell lefolytatni,
b) nem kell építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt beszerezni,
c) nem kell településképi véleményezési eljárást lefolytatni,
d) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
5. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
(2) Az  eljáró hatóság az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban meghozott döntéseket
−  az  eljárás során a  személyesen az  ügyfélnek szóló végzések, valamint az  ingatlan-nyilvántartással összefüggő
döntések kivételével − hirdetményi úton közli. A  döntés közlésének napja a  hirdetmény kifüggesztését követő
ötödik nap.
6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
7. § E rendeletet a hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
8. § Hatályát veszti az  országos törzshálózati, regionális és egyéb vasúti pályák felsorolásáról szóló 168/2010. (V. 11.)
Korm. rendelet 3. mellékletében a „6 (2) Lovasberény – Bicske” szövegrész.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
21/2011. (VI. 10.) NGM rendelete a bonus-malus rendszer, az abba való besorolás, illetve a kártörténeti igazolások kiadásának szabályairól.
A kötelező gépjármű-felelősségbiztosításról szóló 2009. évi LXII. törvény 69. § (1) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 73. § f) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A bonus-malus rendszer általános szabályai 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. igénylő: a biztosított gépjármű kártörténeti adatra (kármentesség tényére) vonatkozó igazolást igénylő üzemben
tartója;
2. kártörténeti adat: a gépjármű üzemben tartója által a biztosított gépjármű vonatkozásában az adott biztosítóval
fennállt kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási szerződéses jogviszonya alatt bekövetkezett – a kártérítés alapjául
szolgáló – káreset vonatkozásában a biztosító által elismert vagy vele szemben jogerősen megítélt kártérítési
kötelezettség ismertté válásának dátuma (az első kárkifizetés vagy a biztosítóval szemben hozott jogerős ítélet
dátuma), a kifizetett kárösszeg meghatározott határidőn belüli visszafizetésének ténye és dátuma, a kármentesség
igazolt ténye;
3. újonnan belépő üzemben tartó: az a szerződést kötő üzembentartó, aki a szerződéskötést megelőző 2 évben
magyarországi telephelyű gépjármű vonatkozásában az adott gépjármű-kategóriában felelősségbiztosítási
szerződéses jogviszonyban üzemben tartóként nem állt.
2. § (1) A bonus-malus rendszer a személygépkocsira, motorkerékpárra, autóbuszra, tehergépkocsira, vontatóra,
mezőgazdasági vontatóra terjed ki.
(2) A bonus-malus rendszer az (1) bekezdés szerinti gépjármű-kategóriák vonatkozásában egy A00 alap, 10 bonus és
4 malus osztályból áll.
(3) A biztosító az egyedi szerződéseket díjmegállapítás céljából az új biztosítási időszakot közvetlenül megelőző
biztosítási időszak és az új biztosítási időszak kezdő napjai közötti időtartam kártörténeti adatai alapján az 1. melléklet
szerinti táblázatban meghatározott módon a bonus-malus osztály valamelyikéhez hozzárendeli (besorolás).
(4) A biztosító köteles a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási egyedi szerződéseit a bonus-malus rendszer szerint
nyilvántartani.
3. § (1) Az érintett szerződés vonatkozásában a bonus-malus rendszerrel járó előnyök és hátrányok a szerződő üzemben tartó
személyéhez fűződnek, függetlenül attól, hogy az üzemben tartó gépjárművét ki vezette.
(2) Egy biztosítási szerződéssel kapcsolatosan elért osztályba sorolás a szerződés hatálya alatt az üzemben tartó
párhuzamosan üzemeltetett további járműveire nem használható fel.
(3) Ha az adott gépjárművet jogtalanul használatba veszik, és erre vonatkozóan büntető feljelentés megtételére kerül sor,
úgy a jogosulatlan használó által a gépjárművel okozott kár a szerződés besorolását nem érinti.
2. A besorolásra vonatkozó szabályok 4. § (1) A rendszerbe újonnan belépő üzemben tartó szerződése A00 osztályba kerül, kivéve a hozott kárelőzményi igazolás
figyelembevételével létrejött szerződést.
(2) Egy adott biztosítási időszakon belül a szerződés besorolása – a (4) és (5) bekezdésben, az 5. § (3)–(5) bekezdésben,
továbbá a 7. § (3) bekezdésében meghatározott esetkörök kivételével – nem változik.
(3) A besorolás a következő biztosítási időszakban egy osztályt emelkedik, ha a szerződéssel érintett gépjármű az új
biztosítási időszakot közvetlenül megelőző biztosítási időszak és az új biztosítási időszak kezdő napjai közötti
időtartam során legalább 270 napig biztosítási fedezettel rendelkezett és ebben az időtartamban az üzemben
tartónak az érintett gépjármű vonatkozásában – a károkozás időpontjától függetlenül – kártérítési kötelezettsége (az
első kárkifizetés vagy a biztosítóval szemben hozott jogerős ítélet dátuma) nem vált ismertté.
(4) A biztosító az üzemben tartó által az adott szerződés vonatkozásában megszerzett besorolást a szerződés
megszűnését követő 2 éven belül figyelembe veszi – ugyanazon gépjármű-kategóriába tartozó gépjárműre – az új
szerződés besorolásánál. Díjnemfizetés miatti szerződés megszűnés esetén a besorolás másik gépjárműre kötött
szerződésre nem vihető át.
(5) Ha az üzemben tartó egy adott gépjárműre már rendelkezik szerződéssel, és annak hatálya alatt másik, azonos
gépjármű-kategóriába tartozó gépjárműre is szerződést köt, az új szerződést A00 osztályba kell sorolni. Ha a
kedvezőbb besorolású gépjármű szerződése érdekmúlás miatt megszűnik, akkor a megszűnt szerződésen
megszerzett besorolás a megszűnést követő naptól 2 éven belül az adott üzemben tartó másik szerződésére – a
biztosítási időszakon belül is – érvényesíthető a kedvezőbb besorolású gépjármű előző besorolása által érintett
biztosítási időszak kezdő napja és az érvényesítés időpontja közötti időtartam során ismertté vált biztosítói kártérítési
kötelezettségek számának figyelembe vételével.
5. § (1) A biztosító az üzemben tartó nyilatkozata alapján állapítja meg a szerződés előzetes besorolását, ennek hiányában a
szerződést előzetesen az A00 osztályba sorolja.
(2) A biztosító köteles a biztosítási időszak kezdetét követő 15. és 30. nap közötti időtartamon belül a Kötelező
gépjármű-felelősségbiztosításról szóló 2009. évi LXII. törvényben meghatározott kártörténeti nyilvántartásból (a
továbbiakban: kárnyilvántartás) lekérdezni a szerződés bonus-malus besorolásához szükséges adatokat. A biztosító a
kárnyilvántartásban az üzemben tartó által közölt hatósági jelzés és az előző biztosítást igazoló okirat száma alapján
végzi a beazonosítást, a besorolást a közvetlenül megelőző biztosítási időszak kárnyilvántartásban meglévő adatai
(kockázatviselés időtartama, kártörténeti adatok) alapján állapítja meg.
(3) A biztosító a biztosítási időszak kezdetét követő 45 napon belül megállapítja a szerződés végleges besorolását a
biztosítási időszak kezdetére visszamenő hatállyal, egyidejűleg a kárnyilvántartásba bejegyzi a bonus-malus
besorolást és a besorolás szerinti díjról értesítést küld az üzemben tartónak, amennyiben az az üzemben tartó
nyilatkozata szerinti besorolástól eltér.
(4) Ha az üzemben tartó közlése alapján a szerződés besorolásához szükséges adatok a biztosítási időszak kezdetét
követő 30. napig a kárnyilvántartásban nem beazonosíthatók, erről a tényről a biztosító az üzemben tartónak
15 napon belül értesítést küld. Ha a biztosítási időszak kezdetét követő 60. nap elteltével az adatok a
kárnyilvántartásban továbbra sem beazonosíthatók, akkor a biztosító 15 napon belül A00 osztályban állapítja meg a
szerződés végleges besorolását a biztosítási időszak kezdetére visszamenő hatállyal, és a besorolás szerinti díjról
értesítést küld az üzemben tartónak.
(5) Ha a biztosító tudomást szerez arról, hogy az üzemben tartó a kedvezőbb besorolás érdekében akár a gépjármű
beazonosítására, akár a szerződés besorolására vonatkozóan valótlan adatokat közöl, melynek következtében
a kárnyilvántartásban történő beazonosítás lehetetlenné válik, a biztosító a szerződést M04 osztályba sorolja.
6. § (1) A biztosító köteles a hozott kárelőzményi igazolást a besorolásra vonatkozó szabályok szerint figyelembe venni,
amennyiben az igazolás tartalmazza az adott biztosítónál nyilvántartott időszakot, a kármentességet, vagy azt a tényt,
hogy az üzemben tartó a szerződés hatálya alatt hány, a biztosító által elismert vagy vele szemben jogerősen megítélt
kárt okozott.
(2) A biztosító a besorolásnál kizárólag az utolsó, időben egybefüggő időtartamra vonatkozó igazolást vagy igazolásokat
veheti figyelembe.
7. § (1) Az üzemben tartó jogosult arra, hogy a biztosítónak a teljes kárkifizetés összegéről szóló írásbeli értesítését követő
45 napon belül a teljes kárösszeget a biztosítónak megfizesse.
(2) Ha az üzemben tartó a kárösszeget a biztosítónak megfizette, azt a besorolást illetően úgy kell figyelembe venni,
mintha a biztosító részéről kártérítési kötelezettség nem keletkezett volna.
(3) Amennyiben a besorolásnál a későbbiekben megfizetett kárösszeg alapját képező kártérítési kötelezettség már
figyelembe vételre került, az üzemben tartó jogosult a (2) bekezdésnek megfelelő besorolás érvényesítésére.
(4) Kármegosztás esetén az adott biztosítási szerződés alapján történt kárkifizetést kell figyelembe venni.
8. § A biztosító köteles – az igénylés beérkezését követő 15 napon belül – az igénylő kérésére az igénylést megelőző
szerződéses időszak vonatkozásában – amennyiben ezen időszak tartama az 5 évet meghaladja, úgy legalább ötéves
időszakra visszamenőleg – a kárnyilvántartásban meglévő kártörténeti adatokról írásban igazolást kiadni más
tagállam által előírt felelősségbiztosítási kötelezettség alapján kötendő szerződéssel kapcsolatos kedvezmény
érvényesítése céljából.
3. Záró rendelkezések 9. § E rendelet 2011. június 15. napján lép hatályba.
10. § A bonus-malus rendszer, az abba való besorolás, illetve a kártörténeti igazolások kiadásának szabályairól szóló
19/2009. (X. 9.) PM rendelet (a továbbiakban: R.) besorolásra vonatkozó szabályait kell alkalmazni azon szerződések
besorolására, amelyek esetében az R. 6. § (1) bekezdés a) pontja szerinti igazolás 2011. július 1-jét megelőzően
beérkezett.
11. § E rendelet 8. §-a a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló 2009.
szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének való megfelelést szolgálja.
12. § Hatályát veszti a bonus-malus rendszer, az abba való besorolás, illetve a kártörténeti igazolások kiadásának
szabályairól szóló 19/2009. (X. 9.) PM rendelet.
Dr. Matolcsi György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


text:
256/2015. (V. 27.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Domonkos
Gyöngyit 2015. június 1. napjától 2018. május 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2015. május 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
490/2013. (XI. 26.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Kozlovszky Ágnest
2013. december 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. november 20. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1201/2012. (VI. 21.) Korm. határozata a Nemzetközi Munkaügyi Konferencia 2012. május 30. és június 14. között Genfben sorra kerülő 101. ülésszakán való részvételről.
A Kormány az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 11. § e) pontja, a nemzetgazdasági miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
a) egyetért azzal, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Konferencia 101. ülésszakán a Magyarországot képviselő tripartit
küldöttség vegyen részt; b) felhatalmazza a nemzetgazdasági minisztert, hogy a küldöttség tagjait a külügyminiszterrel egyetértésben jelölje
ki; c) felhívja a külügyminisztert, hogy a küldöttség részére a részvételhez szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
d) egyetért azzal, hogy a Nemzetközi Munkaügyi Konferencia 101. ülésszakán részt vevő küldöttség kormányzati
oldala a nemzeti érdekek figyelembe vételével: – értékelje a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet és a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal tevékenységét;
– vegyen részt a nemzetközi munkaügyi egyezmények és ajánlások végrehajtásáról szóló, a fiatalok
foglalkoztatási válságáról szóló, a munka világában alkalmazandó alapvető elvekről és jogokról, mint
stratégiai célkitűzésekről szóló, valamint nemzeti szociális védelemi küszöbökről szóló ajánlás szövegét
előkészítő vitákban; e) felhatalmazza a nemzetgazdasági minisztert vagy az általa kijelölt személyeket a nemzeti szociális védelmi
küszöbökről szóló ajánlás elfogadására, amennyiben annak végleges változata megfelel a nemzeti érdekeknek.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
49/2013. (XII. 5.) ORFK utasítása az életvitelszerű közterületi tartózkodás szabályainak megsértése miatt az általános szabálysértési hatóság által speciális illetékesség ok alapján folytatott szabálysértési eljárással összefüggő rendőri feladatok ellátásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában, valamint a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény
6. § (1) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési
nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény 179/A. §-ában meghatározott életvitelszerű közterületi tartózkodás
szabályainak megsértése miatt, a fővárosi és megyei kormányhivatal járási (fővárosi kerületi) hivatala mint szabálysértési hatóság
által – az általános szabálysértési hatóság speciális illetékességi szabályairól szóló 31/2013. (XII. 2.) KIM rendelet alapján – folytatott
szabálysértési eljárásokkal összefüggő rendőri feladatok egységes végrehajtása érdekében kiadom az alábbi utasítást:
1. Általános rendelkezések 1. Az utasítás hatálya kiterjed:
a) az Országos Rendőr-főkapitányságra;
b) a Készenléti Rendőrségre;
c) a Repülőtéri Rendőr Igazgatóságra;
d) a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányságokra;
e) a rendőrkapitányságokra és a határrendészeti kirendeltségekre.
2. Részletes rendelkezések 2. A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény
(a továbbiakban: Szabs. tv.) 179/A. §-ában meghatározott szabálysértésre utaló körülmények észlelése esetén a
rendőr felkéri az intézkedés alá vont személyt, hogy a világörökségről szóló törvény szerinti világörökségi területnek
minősülő vagy a helyi önkormányzatnak a Szabs. tv. 179/A. § (2) bekezdés szerinti rendeletében kijelölt területet
hagyja el.
3. Amennyiben az intézkedés alá vont személy a rendőr felkérésének nem tesz eleget, a rendőr a Tevékenység-irányítási
Központon, illetve a Készenléti Rendőrség ügyeletén keresztül felveszi a kapcsolatot az általános szabálysértési
hatóság speciális illetékességi szabályairól szóló 31/2013. (XII. 2.) KIM rendelet (a továbbiakban: KIM r.) szerint illetékes
fővárosi vagy megyei kormányhivatal illetékes járási (fővárosi kerületi) hivatalával annak megállapítása érdekében,
hogy a szabálysértési eljárás azonnal lefolytatható-e.
4. Abban az esetben, ha a szabálysértési eljárás azonnal lefolytatható, úgy a rendőr az intézkedés alá vont személyt
a 3. pontban meghatározott szabálysértési hatóság elé, a KIM r. szerinti hajléktalanszállóra előállíthatja.
5. Az előállított őrzését az előállítás ideje alatt lefolytatott szabálysértési eljárás alatt rendkívüli őrrel kell biztosítani.
Ezen tevékenységet az intézkedést foganatosító vagy – ha a szolgálati érdek indokolja – az erre a feladatra vezényelt
rendőr hajtja végre.
6. Ha a szabálysértési eljárás az előállítás időtartama alatt befejeződik, úgy az előállítás célját megvalósultnak kell
tekinteni, és az előállítás megszüntetésére, az előállított szabadon bocsátására, tájékoztatására, valamint az előállítás
időtartamára vonatkozó igazolásra irányadó szabályokat kell alkalmazni.
7. Ha az előállítás maximális törvényi időtartama lejár, és az eljárás még nem fejeződött be, úgy az előállítást az eljáró
ügyintéző egyidejű tájékoztatása mellett kell megszüntetni, és az előállítottat az ügyintézőnek át kell adni.
3. Záró rendelkezések 8. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Papp Károly r. altábornagy s. k.,
 országos rendőrfőkapitány


text:
219/2017. (VII. 31.) Korm. rendelete a villanyszerelők bejelentéséről és nyilvántartásáról.
A Kormány a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény 170. § (1) bekezdés 52. pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § E rendelet hatálya arra a személyre terjed ki, aki a villamos energiáról szóló törvény és végrehajtási rendelete szerinti
csatlakozóberendezéssel kapcsolatos, a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény 27. § (5) bekezdésében
meghatározott saját beruházás keretében történő csatlakozás során – a 2. melléklet szerinti – tevékenységet folytat.
2. § (1) Az  1.  §-ban meghatározott tevékenység végzésére irányuló szándékot az  1.  melléklet szerinti nyomtatványon kell
bejelenteni a műszaki biztonsági hatóságnál (a továbbiakban: Hatóság). A bejelentéshez másolatban mellékelni kell
a 2. mellékletben meghatározott képesítés és gyakorlati idő meglétét igazoló okiratokat.
(2) Az 1. §-ban meghatározott tevékenységet az a személy végezheti, aki
a) rendelkezik a 2. mellékletben meghatározott képesítéssel és gyakorlati idővel,
b) rendelkezik legalább 1  000  000 Ft értékű felelősségbiztosítással, és annak fenntartását az  1.  §-ban
meghatározott tevékenység végzésének időtartamára nyilatkozatában vállalja, és
c) nyilatkozik arról, hogy az alkalmazott technológiához jogszabályban előírt feltételeknek megfelel.
(3) Gazdasági társaság és egyéni cég akkor végezheti a  2.  mellékletben meghatározott tevékenységet, ha
az  adott tevékenységet személyesen ellátó munkavállalója vagy személyesen közreműködő tagja rendelkezik
a 2. mellékletben meghatározott képesítéssel és gyakorlati idővel.
(4) A Hatóság a (2) bekezdésben meghatározott feltételeknek megfelelő személyekről (a továbbiakban: villanyszerelő)
nyilvántartást vezet.
(5) A  villanyszerelőknek a  villamos energiáról szóló törvény szerinti jegyzékét a  Hatóság honlapján, valamint
a kormányzati portálon megyénkénti bontásban közzé kell tenni.
3. § (1) A Hatóság megtiltja a tevékenység végzését, ha
a) a villanyszerelő nem felel meg az e rendeletben meghatározott feltételeknek,
b) a  villanyszerelő jogerős bírósági határozat megállapítása szerint közreműködött a  villamos energiáról szóló
2007. évi LXXXVI. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 273/2007. (X. 19.) Korm. rendelet
2. számú melléklet 19.9. pont e) vagy h) alpontjában meghatározott valamely felhasználói szerződésszegés
megvalósításában,
c) a  villanyszerelő súlyosan megsértette a  villanyszerelői tevékenység végzésére vonatkozó – jogszabályban
előírt – szakmai szabályokat, amellyel az élet és testi épség veszélyeztetését okozta vagy jelentős anyagi kárt
okozott, és ezt a Hatóság megállapította,
d) a  hálózati engedélyes kezdeményezésére indult eljárásban azt állapítja meg, hogy a  villanyszerelő nem
a felülvizsgált tervdokumentációnak, illetve nem az előírásoknak megfelelően végezte el a villanyszerelést,
e) a villanyszerelő a bejelentéskor valótlan tartalmú nyilatkozatot tett, és ezt a Hatóság megállapította.
 (2) A  Hatóság a  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló  2009. évi
LXXVI. törvény 28. §-ában meghatározott eseteken túlmenően akkor is törli a nyilvántartásból a villanyszerelőt, ha
az elhalálozott.
(3) A  villanyszerelő, akinek a  tevékenység végzését a  Hatóság megtiltotta, akkor jelentheti be a  tevékenység
újbóli gyakorlását, ha a  tevékenységet megtiltó határozat jogerőre emelkedésétől számított egy év eltelt, és
a villanyszerelő a tevékenység végzésének egyéb feltételeit igazolja.
4. § Ez a rendelet 2017. szeptember 1-jén lép hatályba.
5. § Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelv 9–11. és 23. cikkének való megfelelést szolgálja.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök