text:
2012. CXXVI. törvény a Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamaráról.
Az Országgyűlés az agrár- és élelmiszergazdaság, valamint a vidékfejlesztés ágazatainak erősítése, a gazdák és gazdálkodók piacra
jutásának elősegítése, az agrár- és élelmiszergazdaság szereplőinek széleskörű integrálása és összérdekének képviselete érdekében
a következő törvényt alkotja:
I. FEJEZET
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 1. § E törvény hatálya a Magyarország területén lakóhellyel, tartózkodási hellyel, székhellyel vagy fiókteleppel rendelkező
gazdára és gazdálkodó szervezetre, valamint a Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamarára
(a továbbiakban: agrárkamara) terjed ki.
2. § E törvény alkalmazásában
a) gazda: Magyarország területén lakóhellyel, tartózkodási hellyel, illetve székhellyel vagy telephellyel rendelkező
agrárgazdasági tevékenységet folytató természetes személy, ide értve az egyéni vállalkozót is;
b) gazdálkodó szervezet: Magyarországon székhellyel, telephellyel vagy fiókteleppel rendelkező agrárgazdasági
tevékenységet főtevékenységként folytató jogi személy vagy jogi személyiség nélküli gazdasági társaság, egyéb
állami gazdálkodó szerv, egyéni cég, szövetkezet, egyesülés, egyes jogi személyek vállalata, leányvállalat,
erdő-birtokossági társulat, európai szövetkezet, európai részvénytársaság;
c) agrárkamara tagja: a kamarai tagjegyzékbe bejegyzett gazda, gazdálkodó szervezet;
d) agrárgazdasági tevékenység: az 1. és 2. mellékletben felsorolt ÖVTJ- és TEÁOR kódszámok szerinti tevékenységek,
a mezőgazdasági termelés, a mezőgazdasági termékek feldolgozása, a szőlő termelése, feldolgozása, az
erdőgazdálkodás, a halgazdálkodás, a vadgazdálkodás, az élelmiszer feldolgozása, valamint az ezekhez
kapcsolódó, közvetlen ipari, kereskedelmi, szolgáltató tevékenységek;
e) gazdasági kamara: a kereskedelmi és iparkamara és az agrárkamara;
f) közeli hozzátartozó: a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 685. § b) pontja
szerint meghatározott személy;
g) szakmai kamara: meghatározott szakmát gyakorló személyek törvény által létrehozott köztestülete;
h) ÖVTJ: az önálló vállalkozók tevékenységi jegyzéke bevezetéséről és alkalmazásáról szóló mindenkor hatályos
jogszabályban meghatározott tevékenységek jegyzéke;
i) TEÁOR: a mindenkor hatályos gazdasági tevékenységek egységes ágazati osztályozási rendszere, amely
a gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozása NACE Rev. 2. rendszerének létrehozásáról szóló
1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek felel meg.
II. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA Általános szabályok 3. § (1) Az agrárkamara az agrárgazdasági tevékenységet végzők e törvény által létrehozott önálló jogi személyiséggel
rendelkező önkormányzati és közfeladatokat ellátó köztestülete.
(2) Az agrárkamara önkormányzati és közfeladatait e törvényben, az alapszabályban, valamint a kamara önkormányzati
szabályzatában meghatározottak szerint
a) testületi szervei,
b) tisztségviselői és
c) ügyintéző szervezete útján látja el.
(3) Az agrárkamara – külön törvény rendelkezései szerint – jogosult kezdeményezni közhasznú szervezetként történő
nyilvántartásba vételét.
A törvényt az Országgyűlés a 2012. július 12-i ülésnapján fogadta el.
4. § Az agrárkamarát a Fővárosi Törvényszék a civil szervezetek bírósági nyilvántartásáról és az ezzel összefüggő eljárási
szabályokról szóló 2011. évi CLXXXI. törvény rendelkezései szerint veszi nyilvántartásba. Az agrárkamara
megszűnésére és a megszűnő agrárkamara bírósági nyilvántartásból való törlésének kezdeményezésére az egyesülési
jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról szóló 2011. évi
CLXXV. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
III. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA TAGSÁGA A kamarai tagsági viszony keletkezése
5. § (1) Az agrárkamara létrejöttének napján e törvény erejénél fogva az agrárkamara tagjává válnak az ezen időpontban
agrárgazdasági tevékenységet folytató személyek.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt időpontot követően kamarai tagság e törvény alapján:
a) őstermelő esetében az őstermelői igazolvány kiállításával;
b) egyéni vállalkozó esetén bármely agrárgazdasági tevékenység végzésére jogosító nyilvántartásba vételről szóló
igazolás kiadásával;
c) bármely agrárgazdasági tevékenységet főtevékenységként folytató, egyéni vállalkozónak nem minősülő
gazdálkodó szervezet esetében a cégbírósági bejegyzéssel
keletkezik. (3) Ha a (2) bekezdés c) pontja hatálya alá tartozó gazdálkodó szervezet az agrárgazdasági tevékenység körébe tartozó
tevékenységét a cégbejegyzést megelőzően megkezdi, a cégbejegyzés kérelmezésével egyidejűleg köteles az
agrárkamaránál bejelentkezni. Ebben az esetben az agrárkamara ideiglenesen nyilvántartásba veszi az érintett
gazdálkodó szervezetet, amelyet az agrárkamarai tag jogai illetnek meg és kötelezettségei terhelnek.
(4) Ha a gazdálkodó szervezet az agrárkamaránál a (3) bekezdés alapján bejelentkezett, agrárkamarai tagsága
a cégbejegyzéssel az agrárkamaránál történt bejelentkezésének időpontjára visszamenőleg jön létre.
(5) Az agrárkamara az alapszabályban meghatározott feltételekkel pártoló és tiszteletbeli tagságot létesíthet a gazdának
vagy gazdálkodó szervezetnek nem minősülő személyek vagy szervezetek számára.
(6) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérően nem keletkezik agrárkamarai tagság, ha az érintett személy vagy szervezet az
(1), illetve (2) bekezdés szerinti időpontban tagja
a) a Magyar Állatorvosi Kamarának,
b) a Magyar Növényvédő Mérnöki és Növényorvosi Kamarának,
c) a Magyar Vadászkamarának vagy más vadászati szakmai szervezet országos vagy területi szervének, vagy
d) valamelyik hegyközségnek,
és e tagságával összefüggő tevékenységén kívül más agrárgazdasági tevékenységet nem folytat.
Az agrárkamarai tagság megszűnése 6. § (1) Megszűnik az agrárkamarai tagság, ha
a) az őstermelő:
aa) meghal,
ab) az őstermelői igazolványát nem érvényesíti;
b) az egyéni vállalkozó:
ba) meghal,
bb) agrárgazdasági tevékenység körébe tartozó összes tevékenységét megszünteti;
c) az egyéni vállalkozónak nem minősülő egyéb gazdálkodó szervezet:
ca) jogutód nélkül megszűnik,
cb) az agrárgazdasági tevékenység körébe tartozó főtevékenységét megszünteti.
(2) Az (1) bekezdés b) pont bb) alpontja, valamint c) pont cb) alpontja szerinti esetben az agrárkamarai tagság az
agrárkamarához történt bejelentésben megjelölt időpontban szűnik meg.
(3) Az agrárkamarai tagsági viszony megszűnésével a volt kamarai tagot a kamara törli a tagokról vezetett
nyilvántartásból.
(4) Az önkéntesen vállalt agrárkamarai tagság az agrárkamara alapszabályában meghatározottak szerint szűnik meg.
(5) Ha az agrárkamara tagja számára az 5. § (6) bekezdésének a)–d) pontjában meghatározott szervezetben való tagságot
– tevékenység végzésének feltételeként – törvény kötelezővé teszi, az agrárkamarai tagság – a tagnak az agrárkamara
irányába tett ellenkező tartalmú írásbeli nyilatkozata hiányában – az 5. § (6) bekezdésének a)–d) pontjában
meghatározott szervezetben való tagsági jogviszonya létrejöttének napjával megszűnik, ha e szervezeti tagságával
összefüggő tevékenységén kívül más agrárgazdasági tevékenységet nem folytat.
Az agrárkamara tagjegyzéke 7. § (1) Az agrárkamara a tagjairól tagjegyzéket vezet. A tagjegyzék tartalmazza az agrárkamarai tag:
a) természetes személy esetében nevét és lakóhelyét,
b) tevékenységi körét,
c) a tagsági jogviszony kezdő időpontját,
d) az agrárkamarai tagsági jogviszonnyal összefüggő kérdésekben a gazdálkodó szervezet agrárkamarai tag
nevében képviseletre és tisztségviselésre jogosult személy nevét,
e) őstermelő agrárkamarai tag esetében az őstermelői igazolvány számát,
f) egyéni vállalkozó agrárkamarai tag esetében az egyéni vállalkozói nyilvántartási számát,
g) az egyéni cég vagy gazdálkodó szervezet esetében a cégnevét, székhelyét, telephelyét és fióktelepét,
cégjegyzékszámát, adószámát, törvényes képviselője nevét és lakcímét,
h) mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szervnél nyilvántartott regisztrációs számát,
i) az agrárkamarai nyilvántartási számot.
(2) Az (1) bekezdés szerinti adatokról a tag a tagsági viszony létesítésével egyidejűleg, változás esetén pedig a változást
követő harminc napon belül köteles nyilatkozni az agrárkamara részére.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott adatok nem nyilvánosak, azokba betekinteni csak az érintett, illetve harmadik
személy az érintett hozzájárulásával vagy törvényi felhatalmazás alapján jogosult.
(4) Az agrárkamara a tagról az (1) bekezdésben rögzített adatok körét a tagsági viszony megszűnését követően akkor
kezelheti, ha a kamarai tagnak a tagsági viszony megszűnésének időpontjában tagdíjhátraléka marad fenn. Az
adatokat az agrárkamara a tagdíjhátralék kiegyenlítéséig vagy behajtásáig, de legfeljebb öt évig kezelheti.
(5) Az (1) bekezdésben foglalt adatok tekintetében az agrárkamara adatkezelőnek minősül, és köteles az adatok
fogadására alkalmas nyilvántartási rendszert működtetni. Ennek érdekében az agrárkamara a tagoktól évente kamarai
hozzájárulást szedhet.
(6) Az (1) a)–g) pontjában meghatározott adatokat az agrárkamara a Központi Statisztikai Hivatal részére egyedi
azonosításra alkalmas módon, statisztikai célra, térítésmentesen, évente legkésőbb február 15-ig átadja.
(7) Az agrárkamara az alapszabályban meghatározottak szerint a tag gazdasági tevékenységéről gazdaságszerkezeti
nyilvántartást vezet. A gazdaságszerkezeti nyilvántartás tartalmazza a tag tulajdonában, használatában levő
a) termőföldre,
b) gépekre, eszközökre,
c) épületekre, építményekre,
d) mezőgazdasági vagyoni értékű jogokra, valamint
e) az a)–c) pontban foglaltakon kívüli, a vállalkozás gazdaságszerkezetére, feldolgozó kapacitására
vonatkozó adatokat.
(8) A (7) bekezdés b), c) és e) pontjával kapcsolatban szolgáltatandó adatok körét – a tevékenység jellegétől függően –
a küldöttgyűlés által elfogadott adatszolgáltatási szabályzat határozza meg.
(9) Az agrárkamara a gazdaságszerkezeti nyilvántartásban szereplő adatokat egyedi azonosításra nem alkalmas módon:
a) piac- és termelésszervezési célokra,
b) statisztikai célokra,
c) jogszabályban előírt véleményalkotása, javaslattétele során
használhatja fel.
(10) A gazdaságszerkezeti nyilvántartásban szereplő adatok és az etikai eljárás során megszerzett adatok – a törvény
szerinti nyilvános adatok kivételével – üzleti titoknak minősülnek.
(11) Az agrárkamara a (7) bekezdésben foglaltak szerint vezetett adatokat a tagsági viszony megszűnését követő öt évig
kezelheti.
8. § Az ingatlanügyi hatóság az agrárgazdasági tevékenységet folytató agrárkamarai tag földhasználati nyilvántartásban
szereplő adataiban bekövetkezett változásról a változás átvezetésével egyidejűleg értesíti az agrárkamarát.
Az agrárkamara tagjainak jogai és kötelességei 9. § (1) Az agrárkamara tagjának joga, hogy
a) részt vegyen a kamarai küldöttek megválasztásában,
b) küldöttnek vagy a testületi szervek tagjának válasszák,
c) a küldöttgyűlésben vagy a testületi szervekben tisztséget viseljen,
d) az agrárkamara tisztségviselőitől tájékoztatást kérjen,
e) bármely agrárkamarai ügyben véleményt nyilvánítson és javaslatot tegyen,
f) az agrárkamara által szervezett rendezvényen az alapszabályban meghatározottak szerint részt vegyen,
g) az agrárkamara által nyújtott alapszolgáltatásokat térítésmentesen, valamint egyéb szolgáltatásokat térítés
ellenében igénybe vegyen.
(2) Az (1) bekezdés a)–c) pontja szerinti jogokat a gazda közvetlenül, a gazdálkodó szervezet törvényes képviselője útján
gyakorolhatja.
(3) A pártoló vagy tiszteletbeli tag jogosult
a) tanácskozási joggal részt venni a megyei küldöttválasztó közgyűlésen,
b) igénybe venni az agrárkamara által nyújtott – az alapszabály által meghatározott körű – szolgáltatásokat.
(4) A jogok gyakorlása során valamennyi tagot azonos szavazati jog illet meg.
(5) A tagok között a tagsági jogok gyakorlása során megkülönböztetés nem tehető.
10. § (1) Az agrárkamara tagja köteles
a) az alapszabályban és az agrárkamara más szabályzatában a tagra előírt rendelkezéseket megtartani,
b) az agrárkamara tagnyilvántartásába a tagsága keletkezésével egyidejűleg bejelentkezni,
c) az alapszabályban megállapított tagdíjat megfizetni,
d) a statisztikáról szóló törvény vagy az agrárkamara adatszolgáltatási szabályzata szerint adatszolgáltatási
kötelezettséggel járó, a kamara által végrehajtott statisztikai adatgyűjtéshez adatokat szolgáltatni.
(2) A pártoló vagy tiszteletbeli tag köteles
a) az agrárkamara által megállapított pártolói vagy tiszteletbeli tagdíjat megfizetni,
b) megtartani az alapszabály és más kamarai szabályzatok rá vonatkozó előírásait,
c) a pártoló vagy tiszteletbeli tagsági jogviszonyának megszűnését követő tizenöt napon belül az agrárkamara
területi szervének leadni a pártolói vagy tiszteletbeli kamarai tagsági igazolványát.
(3) Amennyiben a tag a kötelezettségeit megszegi, az alapszabályban meghatározottak szerinti testület határozatával,
meghatározott időre, de legfeljebb három évig a tag által térítésmentesen igénybe vehető szolgáltatások, vagy azok
meghatározott körének igénybevételéből kizárható.
(4) A döntés meghozatalánál és a jogkövetkezmény alkalmazásánál figyelemmel kell lenni a kötelességszegés súlyára,
a tag gazdasági helyzetére és az ügy összes körülményére. Az agrárkamara elnöke a tag kérelme alapján, a tag
gazdasági helyzetére figyelemmel a határozat végrehajtása alól egy alkalommal felmentést adhat.
11. § (1) Az éves tagdíj mértékét és fizetésének módját az agrárkamara alapszabálya határozza meg. Az agrárkamara a tagdíj
mértékét a tagok gazdasági súlya alapján, sávosan határozza meg oly módon, hogy az az egymillió forintot nem
haladhatja meg.
(2) A meg nem fizetett kamarai tagdíj köztartozás. A tagdíj meg nem fizetése esetén azt az állami adóhatóság adók
módjára hajtja be.
IV. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA FELADATAI 12. § (1) Az agrárkamara törvényben foglalt felhatalmazás alapján szolgáltatási és igazgatási jellegű közfeladatokat lát el.
(2) Az agrárkamara részére közfeladatot abban az esetben állapíthat meg törvény, ha a közfeladat ellátásához szükséges
pénzügyi forrás biztosított. (3) Az agrárkamarát az általa ellátott közfeladat ellátásáért támogatás vagy díjazás illeti meg.
(4) Az agrárkamara a miniszter által rendeletben meghatározottak, valamint a mezőgazdasági támogatási szervvel kötött
megállapodásban foglaltak szerint átruházott illetve együttműködői feladatokat lát el.
13. § Az agrárkamara közfeladatai ellátása érdekében az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról
szóló törvény és az agrárkamara alapszabályában rögzített adatgyűjtésre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően
tagjairól adatokat gyűjt, valamint azokat kezeli, összesíti és nyilvántartja. Az adatszolgáltatás körét az országos
küldöttgyűlés tagjai kétharmadának szavazatával állapítja meg.
1. Az agrárkamara igazgatási jellegű közfeladatai 14. § (1) Az agrárkamara az agrár- és élelmiszergazdaság fejlesztése, valamint a vidékfejlesztés érdekében
a) részt vesz az átfogó gazdaságfejlesztési, gazdaságstratégiai döntések előkészítésében és közreműködik az
agrár-vidékfejlesztési, valamint területfejlesztési koncepciók és programok kidolgozásában és végrehajtásában;
b) elkészíti és működteti az agrár-, élelmiszergazdasági és vidékfejlesztési ágazat szereplőinek egységes
nyilvántartási rendszerét;
c) előmozdítja az agrárkamarai tagok gazdasági tevékenysége infrastruktúrájának fejlődését;
d) részt vesz az agrár- és élelmiszergazdasági, a környezet- és tájgazdálkodási, valamint a területi gazdaságfejlesztési
programok kialakításában, végrehajtásában;
e) elemzéseket végez, javaslatokat fogalmaz meg a vidéki életminőség javításának, a vidéki népesség
foglalkoztatásának és a helyi termékek piacra jutásának elősegítése érdekében.
(2) Az agrárkamara az üzleti forgalom biztonsága és a tisztességes piaci magatartás megteremtése, megőrzése, illetve
fokozása érdekében
a) a terméktanácsok és a szakágazati termékpálya bizottságok bevonásával kidolgozza a tagjai tisztességes piaci
magatartására és tisztességes kereskedelmi gyakorlatára vonatkozó etikai szabályokat;
b) figyelemmel kíséri az etikai szabályok, valamint a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról szóló törvényben,
illetve a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényekben meghatározott, a tisztességtelen
verseny és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó rendelkezések érvényesülését;
c) az agrárkamara etikai és fegyelmi szabályzatában meghatározott eljárást folytat le a tagjával szemben;
d) külön jogszabályban meghatározott esetekben nyilvántartást vezet, továbbá az agrárgazdaság területén
szükséges igazolásokat, bizonyítványokat és okmányokat állít ki, illetve hitelesít;
e) összeállítja és közreadja a kereskedelmi szokványokat;
f) minősítő és ellenőrzési rendszereket működtet;
g) a tisztességtelen verseny vagy a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmára vonatkozó jogszabályokba
ütköző magatartás esetén indítványozhatja a hatáskörrel rendelkező szervnél a szükséges intézkedés megtételét;
h) határozatban figyelmezteti a tagok és a fogyasztók érdekeivel ellentétes gazdasági tevékenységet folytató, és
ezzel a tagok és a velük gazdasági kapcsolatban levő más vállalkozások széles körének jó hírnevét sértő vagy
veszélyeztető tagot.
(3) Az agrárkamara az agrárgazdasági tevékenységet folytatók általános, együttes érdekeinek érvényesítése céljából
a) véleményezi a tagok tevékenységét érintő kormányzati előterjesztések és jogszabályok tervezeteit;
b) javaslatok, vélemények, tájékoztatások adásával előmozdítja a tagokra vonatkozó jogszabályoknak, kormányzati
programoknak, intézkedéseknek az agrárgazdaság fejlődéséhez, szervezettségéhez, az üzleti forgalom
biztonságához és a piaci magatartás tisztességéhez fűződő közérdekkel összhangban történő kidolgozását;
c) felkérés alapján részt vesz az országosan működtetett tanácsok és testületek munkájában;
d) kidolgozza az agrárkamara részére átadott közfeladatok ellátásához szükséges önkormányzati szabályzatot;
e) a nyilvánosan rendelkezésre álló dokumentumok alapján kifejti véleményét arról, hogy az Európai Unióban egy
adott kérdésben milyen tagállami álláspontot volna indokolt képviselni;
f) kezdeményezi a tagok általános gazdasági érdekeivel összhangban levő jogszabály és egyéb intézkedés
meghozatalát, módosítását, hatályon kívül helyezését.
(4) Az agrárkamara közreműködik az agrár- és élelmiszergazdaság egyes ágazataival kapcsolatos stratégiák és programok
kidolgozásában. 15. § A tagok széles körét érintő jogszabályok, szabályozási koncepciók tárgyában az agrárpolitikáért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) és az agrárkamara elnöke szükség szerint, de legalább évente kétszer szakmai konzultációt
tart.
2. Az agrárkamara szolgáltatási közfeladatai 16. § (1) Az agrárkamara szolgáltatási közfeladatai keretében
a) országos szaktanácsadói hálózatot működtet, amely tájékoztatást ad a tagok tevékenységét érintő közösségi
és nemzeti forrásból folyósított támogatások lehetőségeiről, az igénybevétel feltételeiről, és segíti tagjait
a támogatási kérelmek, pályázatok előkészítésében és összeállításában;
b) tájékoztatást nyújt a gazdasággal összefüggő magyar és külföldi jogszabályokról, valamint a gazdálkodó
szervezetek tevékenységét érintő gazdaságpolitikai döntésekről és intézkedésekről, előmozdítja a gazdasági
együttműködés fejlődését;
c) a szakképzésről szóló törvényben és végrehajtási rendeletében foglaltak szerint ellátja a tanulószerződés és
hallgatói szerződés szervezésével kapcsolatos feladatokat, a gyakorlati képzőhelyek ellenőrzését, felügyeletét,
segíti a szakképzés képzési és beiskolázási szerkezetének, a hiány-szakképesítések körének meghatározását,
a fiatalok pályaválasztását, pályaorientációját, továbbá szervezi és végzi a mesterképzést és mestervizsgáztatást.
(2) Az agrárkamara tagjai részére térítésmentes alapszolgáltatásként
a) biztosítja a kamarai ügyfélszolgálat igénybevételét;
b) az alapszabályban rögzített feltételek szerint biztosítja az agrárkamara által szervezett szakmai konferenciákon
való részvételt;
c) általános agrometeorológiai tájékoztatást ad;
d) a tag kérelmére közreműködik a tagot érintő hatósági vagy más szerv előtti eljárás megindításához szükséges
kérelem, beadvány összeállításában;
e) tájékoztatást nyújt földügyekkel kapcsolatosan a földtulajdonnal, földhasználattal és földforgalmazással
összefüggő kérdésekben, valamint a Nemzeti Földalapkezelő Szervezet által kiírt pályázatokkal kapcsolatosan;
f) a tag kérelmére tanácsadás keretében tájékoztatást ad a tevékenységét érintő
fa) közösségi, valamint nemzeti forrásból folyósított támogatási lehetőségekről és az igénybevétel
feltételeiről,
fb) gazdasági és jogi információkról,
fc) finanszírozási lehetőségekről;
g) a tag kérelmére közreműködik az egységes támogatási kérelem összeállításában és annak elektronikus
benyújtásában;
h) növényvédelmi előrejelzést ad;
i) piaci információkat ad;
j) általános információt szolgáltat a piaci szereplők minősítéséről.
(3) Az agrárkamara alapszabálya meghatározza a tagok részére térítés ellenében nyújtandó szolgáltatások körét.
(4) Az agrárkamara feladatainak ellátása során – azok feladatkörét érintő ügyekben – köteles együttműködni
a szakmaközi szervezetekkel, a Magyar Állatorvosi Kamarával, a Magyar Növényvédő Mérnöki és Növényorvosi
Kamarával, a Magyar Vadászkamarával, valamint a Hegyközségek Nemzeti Tanácsával, továbbá azok feladatkörét
érintő szolgáltatási közfeladatait a bevonásukkal látja el.
V. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA ÖNKORMÁNYZATA A tagok részvétele a kamarai önkormányzat megvalósításában
17. § Az agrárkamara tagja önkormányzati jogait e törvénynek és a kamara alapszabályának megfelelően gyakorolja.
Az agrárkamara alapszabálya 18. § Az agrárkamara alapszabályában – e törvény rendelkezései szerint – meg kell határozni
a) az agrárkamara nevét és székhelyét;
b) az agrárkamara szervezetére, szerveinek működésére és tisztségviselőire vonatkozó főbb szabályokat;
c) az agrárkamara, illetve helyi és egyéb szervek, szervezeti egységek létesítése esetén azok feladatkörét, az
agrárkamara más szervezeteihez való kapcsolódásának és működésének rendjét;
d) más gazdasági-, szakmai kamarákkal, hegyközségekkel és az országos gazdasági érdek-képviseleti szervezetekkel
való együttműködés módját és részletes szabályait;
e) az e törvényben meghatározottakon túl a tagok jogait és kötelezettségeit;
f) a választási névjegyzék és a tagjegyzék vezetésének részletes szabályait,
g) a kamarai tagdíj és a kamarai hozzájárulás fizetésének módját,
h) a küldöttválasztás részletes szabályait;
i) a küldöttgyűlésébe történő delegálás részletes szabályait;
j) a kamarai osztályok számát, termékkörét, összehívásának módját és határozathozataluk rendjét;
k) a küldöttgyűlés küldötteinek, az elnökség, az ellenőrző és etikai bizottság tagjainak számát;
l) a kamara elnökének, alelnökeinek, az elnökség, valamint az ellenőrző és az etikai bizottság tagja és más választott
tisztségviselő megválasztásának és visszahívásának módját;
m) a küldöttgyűlés kötelező összehívásának eseteit, rendszerességét, módját;
n) az e törvényben meghatározottakon túl a küldöttgyűlés kizárólagos hatáskörébe utalt ügyek körét;
o) az elnökség összehívására, működésére, határozatának meghozatalára vonatkozó szabályokat;
p) az e törvényben meghatározottakon túl a kétharmados vagy ennél nagyobb arányú többséget igénylő ügyek
körét;
q) az elnök, alelnökök jogkörét, illetve az ügyek meghatározott csoportjaira nézve a képviseleti jogkör
átruházásának szabályait;
r) a kamara éves költségvetése, a beszámoló és a mérleg elfogadásának rendjét;
s) az e törvényben meghatározottakon túl a kamarai tisztségviselők összeférhetetlenségének eseteit;
t) mindazt, amiben e törvény az alapszabály rendelkezését írja elő.
Az országos küldöttgyűlés 19. § (1) Az agrárkamara legfőbb szerve a tagok által öt évre választott országos küldöttgyűlés. Az országos küldöttgyűlés
választott tagjai az agrárkamarai országos küldöttek, valamint az agrárkamara megyei szervezetének elnökei.
(2) Az országos küldöttgyűlés kizárólagos hatáskörébe tartozik
a) az agrárkamara alapszabályának, etikai szabályzatának és a fegyelmi eljárás szabályainak, továbbá más
önkormányzati szabályzatának megalkotása és módosítása;
b) az agrárkamarán belüli szervezeti egységek létrehozására, azok feladatkörére vonatkozó szabályok elfogadása;
c) az agrárkamara más szervezetekhez való kapcsolódása és működési rendjének meghatározása;
d) a részben vagy egészben agrárkamarai tulajdonban lévő gazdasági vállalkozások beszámolójának, mérlegének és
üzleti tervének elfogadása;
e) a választott tisztségviselők díjazásának jóváhagyása;
f) az Agrárkamarai Választottbíróság választottbíráinak megválasztása;
g) az éves saját bevételt meghaladó kölcsön felvételéről való döntéshozatal;
h) az agrárkamara éves költségvetésének meghatározásáról, az éves beszámoló és mérleg elfogadásáról való
döntéshozatal;
i) a kamarai tagdíj és a kamarai hozzájárulás mértékéről és megfizetésének módjáról való döntéshozatal;
j) az agrárkamara elnökének, alelnökeinek, az elnökség, valamint az ellenőrző és az etikai bizottság tagjainak
megválasztása és visszahívása.
(3) Az alapszabály – a (2) bekezdésben meghatározottakon túl – más ügyet is az országos küldöttgyűlés hatáskörébe
utalhat.
(4) A (2) bekezdés e) pontjában foglalt díjat a közszolgálati tisztségviselőkről szóló törvény illetményrendszere alapján kell
megállapítani. 20. § (1) Az országos küldöttgyűlést az alapszabályban meghatározott időközönként, de legalább évente egyszer össze kell
hívni. Az országos küldöttgyűlést akkor is össze kell hívni, ha azt legalább a küldöttek egyötöde – az ok és a cél
megjelölésével – írásban kéri.
(2) Az országos küldöttgyűlést – ha az alapszabály eltérően nem rendelkezik – az agrárkamara elnöke hívja össze.
(3) Az országos küldöttgyűlés akkor határozatképes, ha a küldöttek több mint a fele jelen van. Ha az országos
küldöttgyűlés nem volt határozatképes, az emiatt megismételt és eltérő napon tartott országos küldöttgyűlés az
eredeti napirenden szereplő ügyekben a jelenlevő küldöttek számától függetlenül határozatképes.
(4) Az országos küldöttgyűlés határozatait szótöbbséggel hozza. A 19. § (2) bekezdésének a)–d) pontjában
meghatározott ügyekben való döntéshez a küldöttek legalább kétharmados többséggel hozott határozata szükséges.
Az alapszabály valamely döntés meghozatala vonatkozásában nagyobb arányú többségi döntés feltételét is
előírhatja.
(5) Az országos küldöttgyűlés összehívására, lefolytatására, határozatainak meghozatalára vonatkozó részletes
szabályokat az agrárkamara alapszabálya és más önkormányzati szabályzata állapítja meg.
Az agrárkamara megyei szervezete 21. § (1) A megyékben, valamint a fővárosban az alapszabályban meghatározottak szerint működik az agrárkamara területi
szervezete.
(2) A megyei (fővárosi) küldöttgyűlés az agrárkamara területi önkormányzatiságának szervezete.
(3) A megyei (fővárosi) küldöttgyűlés feladata:
a) az agrárkamara területi szervezete elnökének, valamint alapszabályban meghatározott tisztségviselőinek
megválasztása,
b) az országos küldöttek megválasztása,
c) az alapszabályban meghatározott döntések meghozatala.
(4) A megyei (fővárosi) elnök:
a) tagja az országos küldöttgyűlésnek,
b) tagja az országos elnökségnek, továbbá
c) ellátja az e törvényben, valamint az alapszabályban meghatározott feladatokat.
(5) Az agrárkamara megyei (fővárosi) szervezetében az alapszabályban meghatározottak szerinti testületi szervek
működnek.
Az elnökség 22. § (1) Az elnökség feladata a küldöttgyűlések közötti időszakban, a küldöttgyűlés határozatainak megfelelően a gazdasági
kamara működésének irányítása. Az elnökség testületi szerv.
(2) Az elnökség tagjai:
a) az agrárkamara elnöke,
b) az agrárkamara alelnökei,
c) az agrárkamara megyei szervezetének elnökei.
(3) Az elnökség ülésein az agrárkamara főigazgatója, valamint a kamarai osztályok vezetői állandó meghívottként
tanácskozási joggal vesznek részt.
Az elnök, az alelnökök 23. § (1) Az agrárkamarát az elnök önállóan képviseli. Jogkörét az alapszabályban meghatározott módon, valamint esetenként
és az ügyek meghatározott csoportjaira nézve az alelnökre, főigazgatóra, igazgatóra írásban átruházhatja.
(2) Az agrárkamara küldöttgyűlése négy alelnököt választ, akik közül 1-1 fő felelős:
a) a mezőgazdaságért,
b) az élelmiszeriparért,
c) a vidékfejlesztésért,
d) a mikro-, kis-, és középvállalkozásokért, valamint az általános agrárgazdasági ügyekért, aki egyben az elnök
általános helyettese.
(3) A kamarai osztályok szakmai tevékenységét – az alapszabályban meghatározottak szerint – az alelnök felügyeli.
(4) Az alapszabály az alelnököket felhatalmazhatja az agrárkamara általános vagy meghatározott ügyekben történő
képviseletére.
(5) Az elnök és az alelnökök az agrárkamarával munkaviszonyban álló választott tisztségviselők, akik feladatuk elvégzése
során a törvényeknek, valamint az agrárkamara alapszabályának és más önkormányzati szabályzatának alávetve az
agrárkamara érdekében járnak el. A munkáltatói jogokat a jogviszony létesítése és megszüntetése tekintetében az
országos küldöttgyűlés, egyebekben az elnökség gyakorolja.
Az ellenőrző bizottság 24. § (1) Az országos küldöttgyűlés legalább háromtagú ellenőrző bizottságot választ. Az ellenőrző bizottság testületi szerv,
amely elnökét tagjai közül maga választja.
(2) Az ellenőrző bizottság vizsgálja, hogy az agrárkamara tevékenysége, gazdálkodása megfelel-e a jogszabályoknak, az
agrárkamara alapszabályának és más önkormányzati szabályzatainak. Az ellenőrző bizottság vizsgálja a gazdálkodás
célszerűségét is.
(3) Az ellenőrző bizottság az agrárkamara tisztségviselőitől és ügyintéző szervezetétől minden olyan adatot, tájékoztatást
megkérhet, illetve minden olyan iratot megtekinthet, amely feladatainak ellátásához szükséges.
(4) Az ellenőrző bizottság köteles az agrárkamara gazdálkodását legalább évenként független könyvvizsgálóval
megvizsgáltatni.
(5) Az országos küldöttgyűlés az agrárkamara éves költségvetéséről és az éves beszámolóról valamint a mérlegről csak
az ellenőrző bizottság véleményének ismeretében dönthet.
(6) Az ellenőrző bizottság tevékenységéről az országos küldöttgyűlésnek számol be, tagjai részére feladataik ellátása
körében utasítás nem adható.
25. § (1) Az ellenőrző bizottság felhívja az elnökséget a szükséges intézkedések megtételére annak érdekében, hogy
az agrárkamara tevékenysége, gazdálkodása megfeleljen a jogszabályoknak, a kamara alapszabályának és más
önkormányzati szabályzatainak, továbbá a gazdálkodási célszerűségnek is.
(2) Ha az elnökség nem tesz eleget a felhívásnak, az ellenőrző bizottság kezdeményezi az országos küldöttgyűlés
összehívását.
(3) Az ellenőrző bizottság elnöke összehívja az országos küldöttgyűlést, ha az elnök nem tesz eleget erre vonatkozó
kötelességének.
Az etikai bizottság 26. § (1) Az etikai bizottság látja el – az etikai szabályok megállapítása kivételével – a 14. § (2) bekezdés a)–c) és g)–h) pontjában
meghatározott agrárkamarai feladatokat. Az agrárkamara tisztségviselői az etikai bizottság tevékenységében
– szükség szerint – közreműködnek. Az etikai bizottság testületi szerv, amelynek tagjait az országos küldöttgyűlés,
elnökét tagjai közül maga választja.
(2) Az etikai bizottság elnöke a bizottság feladatkörében képviseli az agrárkamarát. E jogkörét esetenként vagy az ügyek
meghatározott csoportjaira nézve a bizottság tagjaira írásban átruházhatja.
A főigazgató és a kamara ügyintéző szervezete 27. § (1) A főigazgató az agrárkamara országos ügyintéző szervezetének, az igazgató az agrárkamara megyei (fővárosi)
ügyintéző szervezetének vezetője, az agrárkamarával munkaviszonyban állnak. Főigazgató és igazgató csak az lehet,
aki a közszolgálati tisztviselők jogállásáról szóló törvény szerint kormányzati szolgálati viszonyba kinevezhető.
A főigazgató kinevezését megelőzően annak személyéről a miniszter véleményét ki kell kérni.
(2) A főigazgató az agrárkamara megyei szervezete elnökével történt előzetes egyeztetés alapján gyakorolja az igazgatók
és az agrárkamara ügyintéző szervezetében dolgozó munkavállalók felett a munkáltatói jogokat.
(3) A főigazgató felett a munkaviszony létesítésével és megszüntetésével, továbbá a munkaszerződés módosításával
kapcsolatos munkáltatói jogokat az elnökség, az egyéb munkáltatói jogokat pedig az elnök gyakorolja.
(4) Az agrárkamara hatáskörébe utalt közigazgatási ügyekben a főigazgató a közigazgatási szerv vezetőjeként jár el.
Ezekben az ügyekben ügyintézőként csak az járhat el, aki a közszolgálati tisztviselők jogállásáról szóló törvény szerint
köztisztviselőnek vagy ügykezelőnek kinevezhető.
28. § (1) Az agrárkamara országos, megyei ügyfélszolgálati rendszert működtet. Az agrárkamara az ügyfélszolgálaton keresztül
teljesíti a 14–16. §-ban előírt igazgatási és szolgáltatási jellegű feladatait. Az ügyfélszolgálat működési területének
kijelölését, működési rendjét az elnökség által elfogadott szervezeti és működési szabályzat tartalmazza, melyet
a főigazgató köteles előterjeszteni.
(2) Az agrárkamara közfeladatként országos tanácsadói hálózatot működtet.
Az agrárkamara tisztségviselőire vonatkozó közös rendelkezések 29. § Az agrárkamara tisztségviselői:
a) az elnök, az alelnökök, az elnökség tagja;
b) az ellenőrző bizottság elnöke;
c) az etikai bizottság elnöke;
d) a főigazgató;
e) a területi szervezet elnöke.
30. § (1) Agrárkamarai tisztségre választható a pártoló és a tiszteletbeli tag kivételével minden agrárkamarai tag, ha büntetlen
előéletű és vele szemben összeférhetetlenségi ok nem áll fenn.
(2) Összeférhetetlen az agrárkamarai tisztség viselésével, ha a tag
a) vezetői munkakört betöltve közszolgálati tisztviselői jogviszonyban áll,
b) olyan államigazgatási szervnél folytat főállásban (legalább heti 36 órás) közszolgálati tisztviselői tevékenységet,
amely államigazgatási szerv illetékességi területe részben vagy egészben egybeesik az adott területi szervezet
illetékességi területével,
c) politikai pártban országos tisztséget tölt be,
d) másik gazdasági kamarában tisztségviselő.
(3) Nem viselhet tisztséget az agrárkamarában, aki
a) nem választható küldöttnek;
b) Magyarországon nem rendelkezik állandó lakóhellyel.
(4) A (2) bekezdés c) pontja szerinti összeférhetetlenségi ok fennállása kérdésében, amennyiben az kétséges, a politikai
párt nyilatkozata az irányadó.
(5) A tisztségviselő azonos agrárkamarai szervezeten belül egyidejűleg egy agrárkamarai tisztséget tölthet be. A területi
szervezet elnöke nem lehet egyidejűleg az országos szervezet elnöke, alelnöke vagy főigazgatója.
(6) Az elnökségnek, az etikai és a felügyelő bizottságnak a tagjai nem lehetnek egymásnak a Ptk. szerinti közeli
hozzátartozói és munkakörükben egymás alá- és fölérendeltjei.
(7) A (2), (3), (5) és (6) bekezdésben megjelölt összeférhetetlenségi ok fennállásáról az érintett a megválasztása előtt
köteles nyilatkozni. Nyilatkozatában egyúttal vállalja, hogy megválasztása esetén harminc napon belül az
összeférhetetlenségi okot megszünteti. Amennyiben az összeférhetetlenség a választást követően merül fel, az
érintett az attól számított tizenöt napon belül köteles az összeférhetetlenséget megszüntetni. Az összeférhetetlenség
megszüntetéséről az érintett a választására jogosult testületet haladéktalanul tájékoztatja.
(8) Ha az érintett az összeférhetetlenségi okot a (7) bekezdésben foglalt határidőn belül nem szünteti meg, az
összeférhetetlenség kimondásáról az elnökség, területi szervezet tisztségviselője esetében – ide nem értve a területi
szervezet elnökét – a területi szervezet elnöke határoz bárki kezdeményezésére vagy hivatalból.
Egyéb szervek, szervezeti egységek 31. § (1) Az agrárkamarán belül testületi szervként szakmai osztályokat kell létrehozni.
(2) Az agrárkamara feladatainak ellátásához további szervezeti egységeket hozhat létre. Ebben az esetben meg kell
állapítani a szervezeti egységek feladatkörét, továbbá az agrárkamara más szerveivel való kapcsolódásuk rendjét.
(3) Az alapszabály a (2) bekezdésben említett szervezeti egységet testületi szervnek minősítheti.
32. § (1) Az agrárkamara állandó választottbíróságot működtet.
(2) Az agrárkamara által működtetett állandó választottbíróság alávetés esetén az agrárgazdasági tevékenységgel
kapcsolatos jogvitákban kizárólagos hatáskörrel rendelkezik.
(3) Az állandó választottbíróság tagjait a küldöttgyűlés öt évre titkos szavazással választja.
VI. FEJEZET
VÁLASZTÁSI SZABÁLYOK 33. § Az agrárkamara tagjai az agrárkamarai küldöttek (pótküldöttek) választása céljából megyénként országos
küldöttválasztó közgyűlést tartanak.
34. § Az országos küldöttgyűlésbe a megyei (fővárosi) küldöttgyűlések az alapszabályban rögzített arányban delegálhatnak
tagokat és póttagokat.
35. § (1) Az országos, illetve a megyei küldöttválasztó közgyűlés eljárásáról szóló részletes szabályokat az agrárkamara
alapszabálya vagy egyéb önkormányzati szabályzata határozza meg. Az alapszabályban – e törvény keretei közt –
rendelkezni kell a kamarai osztályok megalakításáról, összehívásáról, üléseinek és határozathozataluk rendjéről.
(2) A küldöttválasztó közgyűlés eljárási szabályainak figyelemmel kell lenni a tagok és a küldöttek ágazati érdekeinek
és területi tagozódásának arányos meghatározására.
(3) A kamarai osztály szükség szerint, de évente legalább egyszer tart ülést. A kamarai osztály ülését akkor is össze kell
hívni, ha az osztály legalább egyötöde írásban kéri. A kamarai osztály tagjait egy-egy szavazat illeti meg.
36. § (1) Az országos, illetve a megyei küldöttek, a testületi szervek tagjai, valamint a kamara elnöke, alelnökei és más választott
tisztségviselői legfeljebb ötévi időtartamra választhatók meg, és – ha az alapszabály eltérően nem rendelkezik –
újraválaszthatók.
(2) Az országos, illetve a megyei küldöttet, a testületi szervek tagját, valamint az agrárkamara elnökét, alelnökeit és más
választott tisztségviselőjét az őket megválasztó szerv visszahívhatja. A visszahívás feltételeit és eljárási szabályait
az alapszabály határozza meg.
37. § (1) Ha e törvény eltérően nem rendelkezik, országos-, illetve megyei küldöttnek az választható, aki
a) nagykorú;
b) az agrárkamara tagja vagy gazdálkodó szervezet tag esetén annak törvényes képviselője.
(2) Nem választható országos, illetve megyei küldöttnek, aki
a) cselekvőképességet korlátozó vagy kizáró gondnokság alatt áll;
b) büntetett előéletű.
VII. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA MŰKÖDÉSE Az agrárkamara kapcsolata más gazdasági kamarákkal, szakmai kamarákkal és egyéb szervekkel
38. § (1) Az agrárkamara feladatainak ellátása nem érinti az egyesülési szabadság érvényesülését, így különösen nem
korlátozza a civil szervezetek ahhoz való jogát, hogy tevékenységük célját – az egyesülési jogról szóló törvény
rendelkezéseivel összhangban – szabadon határozzák meg.
(2) Ha az agrárkamara tagja egyidejűleg más gazdasági kamara, szakmai kamara vagy hegyközségi szervezet tagja is,
úgy az agrárkamara köteles egyeztetést kezdeményezni annak érdekében, hogy a testületek a tagjukkal szemben
egymásnak ellentmondó döntést vagy ellentétes tartalmú határozatot ne hozzanak. Amennyiben más gazdasági
kamara, szakmai kamara vagy hegyközség döntése a tagra nézve – agrárkamarai tagságával összefüggésben –
indokolatlan hátrányt okoz, az agrárkamara köteles fellépni tagjának védelme és a hátrány megszüntetése érdekében.
39. § (1) Az agrárkamara feladatai ellátása érdekében együttműködik más gazdasági és szakmai kamarákkal, az állami, a helyi
önkormányzati szervekkel és a fogyasztóvédelmi érdekvédelmi szervezetekkel.
(2) Az agrárkamara feladatainak ellátása és a közös érdekek előmozdítása érdekében együttműködik más gazdasági
kamarával, szakmai kamarákkal, a hegyközségekkel, valamint a feladatköréhez kapcsolódó érdek-képviseleti
szervezetekkel. Az agrárkamara az alapszabályában meghatározottak szerint kapcsolatot tarthat a külföldi gazdasági
kamarák országos és megyei szervezeteivel, továbbá más nemzetközi gazdasági, társadalmi szervezetekkel.
(3) Az agrárkamara feladatai ellátása során kifejtett tevékenysége nem sértheti a tisztességtelen piaci magatartás és
a versenykorlátozás tilalmáról szóló törvényben, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződésben
(különösen a szerződés 101. és 102. cikkében) és az európai uniós jogi aktusokban foglaltakat.
40. § Az agrárkamara az agrárgazdaság szereplőinek általános és együttes érdekét tömörítő, megfogalmazó és az
összérdeket képviselő szervezet, ezért az egyes osztályok ágazati érdekeinek képviseletét más osztályok érdekével
szemben nem képviselheti. Az osztályok egymás közötti belső egyeztetésének folyamatát az alapszabályban vagy
a szervezeti és működési szabályzatban kell meghatározni.
VIII. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA MŰKÖDÉSÉNEK PÉNZÜGYI FORRÁSAI 41. § (1) Az agrárkamara a közfeladatai ellátásával, illetve működésével járó költségeket a következő bevételekből fedezi:
a) tagdíjakból;
b) kamarai hozzájárulásból;
c) az agrárkamara szolgáltatásaiért fizetett díjakból;
d) az agrárkamara által alapított gazdasági társaság tevékenységéből származó bevételből;
e) a költségvetési törvényben megállapított támogatásból;
f) egyéb bevételekből, ideértve az önkéntesen felajánlott hozzájárulásokat is.
(2) Az agrárkamara alanyi adó- és illetékmentességet élvez.
(3) Az (1) bekezdés e) pontjában megállapított, az agrárkamara közfeladatainak ellátásához kapcsolódó költségvetési
támogatást a miniszter által vezetett minisztérium költségvetési fejezetében kell megtervezni.
(4) A költségvetési támogatás felhasználásáról az agrárkamara évente beszámol a miniszternek.
Társaság alapítása 42. § (1) Az agrárkamara üzletszerűen – nyereség és vagyonszerzés céljából – termelő, feldolgozó kereskedelmi vagy
szolgáltató tevékenységet nem folytathat, gazdasági társaságnak nem lehet tagja és ilyen társaságban nem szerezhet
részesedést.
(2) Az agrárkamara – gazdasági tevékenységet is igénylő közfeladatainak ellátása érdekében – nonprofit gazdasági
társaságot alapíthat.
(3) Az agrárkamara közfeladatainak ellátása érdekében csak olyan gazdasági társaságnak lehet tagja, illetve olyan
társaságban szerezhet részesedést, amelyben felelőssége vagyoni hozzájárulásának mértékét nem haladja meg.
(4) Az agrárkamara (2) bekezdés szerinti gazdasági társasága közfeladatok ellátását veszélyeztető mértékű kölcsönt nem
vehet fel, váltót, illetve más hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt nem bocsáthat ki, az államháztartás alrendszereitől
kapott támogatást kölcsön fedezetéül, illetve kölcsön törlesztésére nem használhatja fel, továbbá ideiglenesen
felszabaduló szabad pénzeszközeit csak állami garanciavállalás mellett kibocsátott értékpapírba fektetheti.
IX. FEJEZET
AZ AGRÁRKAMARA ÁLLAMI FELÜGYELETE ÉS ÖNKORMÁNYZATI HATÁROZATAINAK BÍRÓSÁGI
FELÜLVIZSGÁLATA
43. § (1) Az agrárkamara felett az ügyészség az – e törvényben foglalt kivételekkel – az ügyészségről szóló törvény
rendelkezései szerint ellenőrzést gyakorol. Az ellenőrzés nem terjed ki az állandó választottbíróságra, továbbá az olyan
ügyekre, amelyekben egyébként bírósági vagy közigazgatási hatósági eljárásnak van helye.
(2) Az ügyészség ellenőrzi, hogy az agrárkamara
a) alapszabálya és más önkormányzati szabályzatai, illetve azok módosításai megfelelnek-e a jogszabályoknak;
b) működése, határozatai nem sértik-e a jogszabályokat, az alapszabályt vagy az egyéb önkormányzati
szabályzatokat. (3) Ha az agrárkamara működésének törvényessége másképpen nem biztosítható, az ügyészség törvényességi
ellenőrzési jogkörében eljárva keresettel bírósághoz fordulhat. A bíróság
a) a kamara jogsértő alapszabályát, határozatát, az egyéb önkormányzati szabályzatot, vagy ezek jogsértő részét
hatályon kívül helyezi és szükség esetén új határozat meghozatalát rendeli el;
b) a működés törvényességének helyreállítása érdekében összehívja a kamara küldöttgyűlését;
c) ismételt vagy súlyos törvénysértés esetén a kamarának vagy a kamara egyes szerveinek működését felfüggeszti,
egyidejűleg – a törvénysértő állapot megszüntetésének időtartamára – felügyelőbiztost jelöl ki. A bíróság
meghatározza a felügyelőbiztos feladatát, a törvényes állapot helyreállítására határidőt állapít meg, szükség
szerint új felügyelőbiztost nevezhet ki a korábbi felügyelőbiztos felmentése mellett. A felügyelőbiztos
tevékenységével okozott kárért a polgári jog szabályai szerint felel.
(4) A felügyelőbiztos köteles a működés törvényességének helyreállítása céljából haladéktalanul összehívni az
agrárkamara országos küldöttgyűlését. Amennyiben a bíróság az elnök vagy az elnökség működését függesztette fel,
a felügyelőbiztos a halaszthatatlan ügyekben intézkedik az elnök, illetve az elnökség jogkörében.
44. § (1) Az agrárkamara tagja a sérelmesnek vélt határozat közzétételét követő harminc napon belül kérheti a bíróságtól
az agrárkamara valamely testületi szerve vagy tisztségviselője által a kamarai önkormányzati jogkörben, illetve
közfeladat ellátási hatáskörben hozott határozatának felülvizsgálatát, amely e törvény rendelkezéseibe, más
jogszabályba, az alapszabályba vagy más önkormányzati szabályzatába ütközik.
(2) Perindítás előtt a tag köteles a jogsértést az ellenőrző bizottságnak bejelenteni.
(3) Az ellenőrző bizottság a bejelentést követő harminc napon belül köteles írásban állást foglalni.
(4) A pert a tagnak az ellenőrző bizottság állásfoglalásától, vagy a (3) bekezdés szerinti határidő eredménytelen elteltétől
számított harminc napon belül kell megindítania. A perindításnak nincs halasztó hatálya, a bíróság azonban
a határozat végrehajtását felfüggesztheti.
(5) A (4) bekezdésben megállapított határidő elmulasztása esetén igazolásnak nincs helye. A bíróság eljárására
egyebekben a polgári perrendtartásról szóló törvény szabályait kell alkalmazni.
X. FEJEZET
ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK 45. § (1) Az agrárkamara az első kamarai választásokat követően, a küldöttgyűlés megalakulásával és az alapszabály
elfogadásával egyidejűleg jön létre. Az agrárkamara alakuló ülését az első választások lezárását követő harmincadik
napon, de legkésőbb 2013. március 31-ig kell megtartani.
(2) Az agrárkamara létrejöttének napján az agrárkamara tagjává válnak az e törvény hatálybalépésének időpontjában
agrárgazdasági tevékenységet folytató gazdák és gazdálkodó szervezetek.
(3) Az agrárkamarai tagságra kötelezett személyek a tagnyilvántartás összeállítása és működtetése érdekében e törvény
hatálybalépését követő hatvan napon belül kötelesek az agrárkamarai tagnyilvántartásba bejelentkezni és ötezer
forint kamarai hozzájárulást fizetni. A kamarai hozzájárulást az agrárkamara köteles a tagjegyzék működtetésére és
a kamarai közfeladatok ellátására fordítani.
(4) Nem kötelezhető a nyilvántartásba vételi díj megfizetésére az a gazdálkodó szervezet, amely igazolja, hogy
a gazdasági kamarákról szóló törvény 37/A. § (2) bekezdésében foglalt összeget korábban a kereskedelmi és
iparkamara részére befizette. A befizetést igazoló gazdálkodó szervezetek tekintetében a Magyar Kereskedelmi és
Iparkamara köteles az agrárkamarával elszámolni és az e törvény szerint agrárkamarai tagságra kötelezett személyek
által befizetett kamarai hozzájárulást megfizetni az agrárkamara részére.
(5) A gazdasági kamarákról szóló törvény szerint létrehozott Magyar Agrárkamara és a területi agrárkamarák az
agrárkamara megalakulásával egyidejűleg általános jogutódlással beolvadnak az agrárkamarába.
(6) A Magyar Agrárkamarának, illetve a területi agrárkamaráknak a gazdasági kamarákról szóló törvényben és az annak
felhatalmazása alapján kibocsátott kormányrendeletekben meghatározott feladatait és szerződésben vállalt
kötelezettségeit az agrárkamara létrejöttétől az agrárkamara látja el.
(7) E törvény hatályba lépését követő harminc napon belül az agrárkamarai rendszer új szervezeti és működési feltételei
kialakításának elősegítésével összefüggő egyes kérdéseiről szóló 2010. évi CXLIV. törvény szerinti kamarai biztos
átadja az átmeneti elnökség részére a Magyar Agrárkamara és a területi agrárkamarák jogutódlás fordulónapjával
elkészített vagyonleltárral alátámasztott zárómérlegét és a jogutód agrárkamara átalakulási nyitómérleg tervezetét
valamint az összes folyamatban lévő szerződés és pályázat listáját teljességi nyilatkozattal alátámasztva. Az
átadás-átvétellel egyidejűleg a kamarai biztost e minőségében megillető jogok és kötelezettségek az átmeneti
elnökre szállnak át.
(8) A jogelőd területi agrárkamarák által korábban megkötött és a jogutódlás időpontjában hatályos szerződéseket
változatlan tartalommal veszi át a jogutód agrárkamara.
(9) A Magyar Agrárkamara és a gazdasági kamarákról szóló törvény szerint létrehozott területi agrárkamarák választott
tisztségviselőinek megbízatása az átmeneti elnökség megalakulásával egyidejűleg megszűnik.
46. § (1) E törvény hatályba lépését követő harminc napon belül a miniszter kinevezi az agrárkamara húsz fős átmeneti
elnökségének tagjait továbbá az átmeneti elnököt (továbbiakban együttesen: átmeneti elnökség) és kitűzi a megyei-,
illetve országos küldöttválasztó gyűlések időpontját. A megyei- és az országos küldöttválasztó közgyűlés időpontját
úgy kell kitűzni, hogy a megválasztott küldöttek legkésőbb 2013. március 31-én megtartsák az agrárkamara alakuló
ülését.
(2) Az átmeneti elnökség tagjává csak olyan személy nevezhető ki, aki megfelel a tisztségviselővé választás e törvény
30. §-ában meghatározott feltételeinek.
(3) Az átmeneti elnökség megbízatása a választásokkal létrejövő agrárkamara megalakulásáig, de legfeljebb 2013.
március 31-ig szól, működését az általa elfogadott ideiglenes ügyrend alapján gyakorolja.
(4) Az átmeneti elnökség az elnökségi tagok kinevezését követő 30 napon belül köteles elfogadni ideiglenes ügyrendjét.
Az elnökségi tagok kinevezése és az ideiglenes ügyrend elfogadása között az agrárkamara vezetését a kamarai biztos
látja el. Az ideiglenes ügyrend elfogadásával egyidejűleg a kamarai biztos jogköre megszűnik, feladatait az átmeneti
elnök veszi át.
47. § (1) Az átmeneti elnök
a) közreműködik a Magyar Agrárkamara és a területi agrárkamarák jogutódlásának e törvény szerinti
lebonyolításában;
b) figyelemmel kíséri a Magyar Agrárkamara és a területi agrárkamarák kötelezettségvállalásainak átadás-átvételét;
c) ellenőrizheti a Magyar Agrárkamara gazdálkodását célszerűségi és eredményességi szempontból;
d) ellátja mindazokat a feladatokat, amelyeket az agrárpolitikáért felelős miniszter részére meghatároz.
(2) Az átmeneti elnök az (1) bekezdésben foglaltak szerinti feladatai ellátása érdekében:
a) képviseli az agrárkamarát;
b) képviseleti jogát az ügyek meghatározott csoportjára nézve az átmeneti elnökség tagjaira átruházhatja;
c) az agrárkamara részére feladatot határozhat meg;
d) az agrárkamarától jelentést, tájékoztatót kérhet;
e) az agrárkamara bármely iratát megtekintheti;
f) az agrárkamara által használt bármely helyiségbe beléphet;
g) az agrárkamarával bármilyen jogviszonyban levő személytől tájékoztatást kérhet.
(3) Az átmeneti elnökség előkészíti az agrárkamara megyei- és országos küldötteinek megválasztását és jóváhagyja az
első választások lebonyolításáról szóló ideiglenes választási szabályzatot.
(4) Az átmeneti elnökség:
a) jóváhagyja a 41. § (4) bekezdés szerinti beszámolót;
b) összeállítja a kamarai tagjegyzéket és ez alapján megállapítja a választói névjegyzéket és a kamarai osztályok
tagsági körét;
c) a tagjegyzék alapján felállítja a kamarai osztályokat és a tagokat kamarai osztályokba sorolja;
d) e törvényben foglaltak figyelembevételével kialakítja a küldöttválasztó közgyűlés összehívásának,
lebonyolításának részletes szabályait és gondoskodik a küldöttválasztó közgyűlés összehívásáról;
e) javaslatot tesz a kamara alapszabályára és más önkormányzati szabályzatára;
f) dönt a küldöttválasztó alakuló gyűlés megszervezésével, lebonyolításával összefüggő, halaszhatatlan intézkedést
igénylő kérdésben;
g) előkészíti és lebonyolítja a kamarai küldöttválasztó alakuló gyűlést és a tisztségviselők megválasztását.
(5) A (3) bekezdésben foglalt választási szabályokat az átmeneti elnökség jóváhagyását követően a miniszter hagyja jóvá.
(6) Az agrárkamara működésének jogfolytonosságát és az ügyintéző szervezet működését az átmeneti elnökség alatt az
átmeneti elnök irányítja és ellenőrzi, e körben biztosítja a jogelőd területi agrárkamarák törvényben meghatározott
vagy szerződésben vállalt kötelezettségeinek és a Magyar Agrárkamara nemzetközi szerződésekben vállalt
kötelezettségeinek folyamatos teljesítését.
(7) A 7. § (6) bekezdésében meghatározott adatokat az agrárkamara első alkalommal a megalakulását követő hatvan
napon belül egyedi azonosításra alkalmas módon, statisztikai célra, térítésmentesen átadja a Központi Statisztikai
Hivatal részére.
48. § A nemzetközi szerződésekben, továbbá Magyar Agrárkamara által külföldi szervezetekkel, gazdasági, kereskedelmi
kamarákkal kötött szerződésekben a Magyar Agrárkamara részére megállapított – kamarai feladatokkal összefüggő –
jogok és kötelezettségek az agrárkamarára szállnak át megalakulásával egyidejűleg.
XI. FEJEZET
VEGYES ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 49. § (1) E törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
(2) A 16. § (2) bekezdés c)–j) pontja 2013. április 1. napján lép hatályba.
50. § Ahol jogszabály agrárkamarát, Magyar Agrárkamarát, területi agrárkamarát említ azon a Magyar Agrár-,
Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamarát kell érteni.
51. § A Magyar Agrárkamara mellett működő Állandó Választottbíróság előtti folyamatban levő eljárásokat e törvény
hatálybalépése nem érinti.
52. § (1) A gazdasági kamarákról szóló 1999. évi CXXI. törvény (a továbbiakban: Gktv.) 1. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„1. § E törvény hatálya Magyarország területén székhellyel vagy fiókteleppel rendelkező gazdálkodó szervezetekre,
a kereskedelmi és iparkamarára, valamint – az érdek-képviseleti jogok gyakorlása tekintetében – gazdasági
érdek-képviseleti szervezetekre terjed ki.”
(2) A Gktv. 2. § a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[E törvény alkalmazásában]
„a) gazdálkodó szervezet: a gazdasági társaság, az egyéni cég, az egyesülés, az egyes jogi személyek vállalata,
a leányvállalat, a külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi fióktelepe, a lakásszövetkezet kivételével a szövetkezet,
az egyéni vállalkozó, amely nem minősül a Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamaráról szóló
2012. évi CXXVI. törvény 2. § c) pontja alapján az agrárkamara tagjának;”
(3) A Gktv. 2. § g) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[E törvény alkalmazásában]
„g) gazdasági kamara: a kereskedelmi és iparkamara területi és országos szervezetei, továbbá az agrárkamara;”
(4) A Gktv. 3. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Gazdasági kamaraként kereskedelmi és iparkamarákat kell alakítani. Másfajta gazdasági kamara e törvény szerint
nem hozható létre. A kereskedelmi, ipari és kézműipari tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetekkel kapcsolatos
kamarai közfeladatokat a kereskedelmi és iparkamarák látják el.”
(5) A Gktv. 6. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Országos gazdasági kamaraként a kereskedelmi és iparkamaráknak a Magyar Kereskedelmi és Iparkamarát kell
megalakítaniuk.”
(6) A Gktv. 8/A. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A gazdálkodó szervezet a kereskedelmi és iparkamaránál köteles kérni a kamarai nyilvántartásba való
bejegyzését.”
(7) A Gktv. 9/A. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A gazdasági kamarák – külön törvények rendelkezései szerint – részt vesznek az (1) bekezdésben, valamint
a 9. §-ban meghatározott feladataikkal összefüggő célokat szolgáló elkülönített állami pénzalapok és költségvetési
előirányzatok felhasználására vonatkozó döntések előkészítésében.”
(8) A Gktv. 26. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„26. § A területi kereskedelmi és iparkamarán belül – e törvény rendelkezéseinek keretei között – kereskedelmi, ipari
és kézműipari tagozatot kell létrehozni. A gazdasági kamara feladatainak ellátásához további szervezeti egységeket
hozhat létre. Ebben az esetben meg kell állapítani a szervezeti egységek feladatkörét, továbbá a kamara más szerveivel
való kapcsolódásuk rendjét. A kereskedelmi és iparkamarán belül az e törvényben meghatározottakon túlmenő
tagozatok létrehozásáról – a választási időszakok megtartásának figyelembevételével – a kamara alapszabálya
rendelkezhet.”
(9) A Gktv. 30. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A kamarai küldötteket (pótküldötteket) a választási névjegyzékben szereplő gazdálkodó szervezetek
a kereskedelmi és iparkamarákban tagozatokban választják meg. A gazdálkodó szervezetek szavazati jogukat
kizárólag a választási névjegyzékben szavazásra jogosult személyként feltüntetett személy útján gyakorolhatják.
Minden gazdálkodó szervezetet a kamarai választások során egy szavazat illet meg.”
(10) A Gktv. 30. § (3) és (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„(3) Valamennyi gazdálkodó szervezetet be kell osztani a kereskedelmi és iparkamarákban tagozatokba.
(4) Az egyes kamarai tagozatokba a (3) bekezdés szerinti beosztott gazdálkodó szervezetek a tagozat gazdasági
súlyának megfelelő számú kamarai küldöttet (pótküldöttet) választanak. Az egyes tagozatok által választott küldöttek
(pótküldöttek) számát a területi gazdasági kamara alapszabálya határozza meg.”
(11) A Gktv. 31. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A gazdálkodó szervezetekről a kereskedelmi és ipari kamarán belül tagozatonként a gazdasági kamara köteles
választási névjegyzéket és tagjegyzéket összeállítani és vezetni. A névjegyzék tartalmazza a gazdálkodó szervezet
nyilvántartási számát, nevét, székhelyét, tevékenységi körét, a kamarai választások során a gazdálkodó szervezet
képviseletében szavazásra jogosult személy(ek) nevét. A tagjegyzék tartalmazza a kamarai tag nevét, székhelyét,
tevékenységi körét, a tagsági jogviszony kezdőidőpontját és a tagsági jogviszonnyal összefüggő kérdésekben
a kamarai tag nevében e törvény rendelkezései szerint képviseletre jogosult személy(ek) nevét. A tagjegyzék
a választási névjegyzék része.”
(12) A Gktv. 31. § (3) és (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lép:
„(3) A kamara tagja a naptári év utolsó napjára szóló hatállyal kérheti, hogy a gazdasági kamara a következő naptári év
első napjától kezdődően a kereskedelmi és iparkamarán belül másik tagozatba sorolja át.
(4) A gazdálkodó szervezet a gazdasági kamaránál a naptári év utolsó napjára szóló hatállyal kérheti választási
jogosultsága megszüntetését és a választási névjegyzékből való törlését, ha szavazati jogával nem kíván élni, vagy
ha egyszerre folytat kereskedelmi és ipari szakmák körébe és a külön törvény szerinti agrárkamarai tagságot
eredményező tevékenységek körébe tartozó tevékenységet, és a következő naptári év első napjától kezdődően az
agrárkamarában kíván választójoggal élni.”
53. § Felhatalmazást kap a kormány, hogy rendeletben határozza meg az ingatlanügyi hatóság, az adóhatóság,
a mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szerv és a mezőgazdasági szakigazgatási szerv általi adatszolgáltatási
kötelezettség szabályait.
54. § (1) Hatályát veszti a Gktv. 2. § d) pontja, 9/A. § (3) bekezdése, 12. § (4) bekezdése 16. § c) pontjában „az osztályok,”
szövegrész, 16. § j) pontja, és 52. §-a.
(2) A 46. § (4) bekezdése szerinti ideiglenes ügyrend elfogadása napján hatályát veszti az agrárkamarai rendszer
új szervezeti és működési feltételei kialakításának elősegítésével összefüggő egyes kérdéseiről szóló 2010. évi
CXLIV. törvény.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
491/2015. (XII. 3.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére – Pethő
Gyula rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem Magyarország teheráni
nagykövetségének a vezetésére, valamint Magyarország Türkmenisztánban való képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2015. április 3. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
76/2017. (VI. 30.) ME határozata főiskolai rektor megbízásáról.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011.  évi CCIV.  törvény 37.  § (8)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– az emberi erőforrások miniszterének a fenntartóval egyetértésben tett előterjesztésére –
az Apor Vilmos Katolikus Főiskolán Libor Józsefné dr. főiskolai tanárt
– a 2017. augusztus 1-jétől 2022. július 31-éig terjedő időtartamra –
a rektori teendők ellátásával megbízom. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
18/2011. (III. 23.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 665/2010. (XI. 17.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján kifogás érkezett
az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 665/2010. (XI. 17.) OVB határozata
(a továbbiakban: OVBh.) ellen.
A kezdeményező – aki azonos a kifogástevővel – 2010. október 21-én országos népszavazás kezdeményezésére
irányulóan aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be, amelyen az alábbi kérdés szerepelt: „Egyetért-e Ön azzal,
hogy a magánnyugdíjpénztári befizetéseket az Állam (Kormány) semmilyen módon, még átmenetileg sem vonhatja
el?”
Az OVB az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadta. Megállapította, hogy a kezdeményezésben
foglalt kérdés nem felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény
(a továbbiakban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének.
Az OVB szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés megfogalmazása nem egyértelmű, mivel nem állapítható meg,
hogy a kezdeményező a „magánnyugdíjpénztári befizetések” alatt, a nyugdíjjárulékot vagy a tagdíjat, esetlegesen
mindkettőt érti-e. Az OVB hivatkozik a társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint
e szolgáltatások fedezetéről szóló 1997. évi LXXX. törvény (a továbbiakban: Tbj.) 18. § (2) bekezdésére, mely
értelmében a magánnyugdíjpénztár tagja nyugdíjjárulék és tagdíj fizetésére kötelezett.
Az OVB szerint nem egyértelmű továbbá a feltenni kívánt kérdés a tekintetben sem, hogy kezdeményező mit ért
az „Állam”, illetőleg a „(Kormány)” fogalma, mint a magánnyugdíjpénztári befizetések elvonására jogosult alatt. A két
fogalom kezdeményezésben megjelölt módon történő egymás melletti használata azt a téves látszatot kelti, mintha
az Állam és Kormány szinonim fogalmak lennének. Nem egyértelmű a népszavazásra feltenni kívánt kérdés azért sem,
mivel a Kormány, mint központi államigazgatási szerv nem gyakorolhatja közvetlenül a népszavazásra feltenni kívánt
kérdésben foglaltakat.
Az OVB álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem egyértelmű a választópolgár számára, ugyanis
nem állapítható meg, hogy a kezdeményező mit ért a befizetések elvonása alatt. Ezen kifejezés pontatlan
megfogalmazása miatt a kérdés nyelvtani értelmezését követően sem állapítható meg, hogy egy eredményes
népszavazást követően milyen tartalmú törvény megalkotására lenne köteles a jogalkotó.
Mindezekre tekintettel az OVB – hivatkozással az Nsztv. 10. § c) pontjára és 13. § (1) bekezdésére – a kérdés hitelesítését
megtagadta.
A kifogástevő szerint az OVB mérlegelése helytelen és az általa idézett – az egyértelműség követelményével
kapcsolatos – alkotmánybírósági határozatokba ütközik.
Az OVB azon érve, mely szerint a „magánnyugdíjpénztári befizetések” kifejezés nem egyértelmű nincs összhangban
a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló 1997. évi LXXXII. törvény 1. §-ában meghatározott célokkal.
Véleménye szerint nem elvárható és nem követelmény a Tbj. 18. § (2) bekezdése szerinti elhatárolás, illetve
köztudomású tény, hogy a tagdíj nem azonos (fogalom) a nyugdíjjárulékkal, továbbá a kérdés a népszavazásra
bocsátását követően nyilvános vita tárgyává válik, ami szintén a választópolgárok tájékozódását segíti.
Kifejti továbbá, hogy az OVB azon érve, mely szerint az Állam és a Kormány szinonim fogalomként való használata
téves látszatot kelt irreleváns és figyelmen kívül hagyja a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi
LXXXI. törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendeletet, ami alapján tény, hogy egy Kormány
végrehajtási rendeletek útján jogilag képes elvonni a magánnyugdíjpénztári befizetéseket.
Álláspontja szerint a kérdésben szereplő elvonás szó pedig minden választópolgár számára világosan, közérthető
módon kifejezi a népszavazási kezdeményezés mögötti szándékot, illetve jogalkotási kérést.
Mindezekre tekintettel a kifogástevő az OVBh. megsemmisítését és az OVB új eljárásra való utasítását kérte
az Alkotmánybíróságtól.
Az OVB kifogással támadott határozata a Magyar Közlöny 2010. évi 175. számában 2010. november 17-én jelent meg,
a kifogást 2010. november 26-án – a törvényi határidőn belül – terjesztették elő az OVB-nél.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjában foglaltaknak megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján
lefolytatott eljárása jogorvoslati eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és
rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és
a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési
eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el. [63/2002. (XII. 3.) AB határozat,
ABH 2002, 342, 344.].
2. Az OVB a kifogással támadott határozatában megállapította, hogy a kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének.
Az Alkotmánybíróság – az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve – a kifogást nem találta
megalapozottnak. Ezért a 665/2010. (XI. 17.) OVB határozatot az abban foglalt indokok helyességére tekintettel,
azonos indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2011. március 22. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1123/2019. (III. 13.) Korm. határozata a „30 éve szabadon” emlékév koordinálásáért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól.
1. A  Kormány a  kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 12.  § (1)  bekezdésében meghatározott
feladatkörében eljárva, az  1989–90-es rendszerváltoztatás 30. évfordulójára történő méltó megemlékezés
érdekében –  2019. március 15. napjától 2 éves időtartamra – dr. Schmidt Máriát a  „30 éve szabadon” emlékév
koordinálásáért felelős kormánybiztossá nevezi ki.
2. A kormánybiztos az 1. pont szerinti feladatkörében
a) ellátja az  1989–90-es rendszerváltoztatás 30. évfordulójával kapcsolatos megemlékezések, rendezvények,
ismeretterjesztő programok (a  továbbiakban együtt: Programok) tekintetében adódó hazai és nemzetközi
koordinációs feladatokat,
b) koordinálja a  Programokhoz előirányzott közpénzek felhasználásával kapcsolatos döntés-előkészítő
tevékenységet,
c) egyezteti a Programokat az érintett szervezetekkel,
d) kezdeményezi a Programok megvalósításához szükséges lépéseket, koordinálja a feladatok végrehajtását,
e) megszervezi és koordinálja a „30 éve szabadon” emlékévről szóló 1002/2019. (I. 9.) Korm. határozat szerinti
Emlékbizottság működését,
f ) külön hangsúlyt fordít a rendszerváltoztatás után született generációk tájékoztatására és a Programokba való
bevonására,
g) koncepciót dolgoz ki a  „30 éve szabadon” emlékév eseményeit feldolgozó és bemutató, a  köznevelés
rendszerében alkalmazható oktatási segédanyag kidolgozására.
 3. A kormánybiztos feladatkörében eljárva
a) véleményezi a feladatával összefüggő kormány-előterjesztéseket,
b) részt vesz a feladatához kapcsolódó kormányzati egyeztetéseken.
4. A kormánybiztos tevékenységét a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítja.
 5. A kormánybiztos e tevékenységéért díjazásban és juttatásban nem részesül, tevékenységét titkárság nem segíti.
 6. A Kormány felhívja az irányítása alatt álló szerveket, intézményeket, hogy a kormánybiztos feladatának ellátásához
szükséges – személyes adatnak nem minősülő – adatokat, információkat, elemzéseket bocsássák a kormánybiztos
rendelkezésére.
7. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
4/2013. (V. 2.) PSZÁF rendelete a befektetési alapokkal összefüggő bejelentési kötelezettségek teljesítésének tartalmi és formai feltételeiről.
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 117.  § (1)  bekezdés f )  pontjában kapott
felhatalmazás alapján, a  Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 21.  § n)  pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában:
1. ÁÉKBV: a  befektetési alapkezelőkről és a  kollektív befektetési formákról szóló 2011. évi CXCIII. törvény
(a továbbiakban: Batv.) 3. § 1. pontjában meghatározott fogalom;
2. ÁÉKBV-alapkezelő: a Batv. 3. § 2. pontjában meghatározott fogalom;
3. befektetési alapkezelő: a Batv. 3. § 11. pontjában meghatározott fogalom;
4. cél-ÁÉKBV: a Batv. 3. § 19. pontjában meghatározott fogalom;
5. elektronikus űrlap: a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokról és az  állam által kötelezően
nyújtandó szolgáltatásokról szóló 83/2012. (IV. 21.) Korm. rendelet 2. § 3. pontjában meghatározott fogalom;
6. ERA rendszer: a  Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete (a  továbbiakban: Felügyelet) által a  hiteles adatok
fogadásához kialakított és üzemeltetett, biztonságos kézbesítési szolgáltatásnak minősülő elektronikus
kézbesítési rendszer;
7. gyűjtő-ÁÉKBV: a Batv. 3. § 35. pontjában meghatározott fogalom.
2. § (1) A  rendelet hatálya kiterjed a  befektetési alapkezelőre, az  ÁÉKBV-alapkezelőre, az  ÁÉKBV-re, valamint
a gyűjtő-ÁÉKBV-re (a továbbiakban együtt: bejelentésre kötelezett személy).
(2) A  rendelet hatálya nem terjed ki a  Batv. 136.  § (1)  bekezdés l)  pontja alapján történő bejelentési kötelezettség
teljesítésére.
3. § (1) A befektetési alapkezelőnek
a) a  Batv. 53.  § (3)  bekezdésén alapuló – a  zártkörű befektetési alap kezelési szabályzatának módosítására
vonatkozó – bejelentési kötelezettségét az 1. mellékletben,
b) a  Batv. 84.  § (3)  bekezdésén alapuló – a  nyilvános zárt végű befektetési alapok esetében a  kibocsátási
program keretében történő egyes kibocsátások végleges feltételeire vonatkozó – bejelentési kötelezettségét
a 2. mellékletben,
c) a  Batv. 92.  § (1)  bekezdésén alapuló – a  befektetési jegyek folyamatos forgalmazásának szüneteltetésére
vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 3. mellékletben,
d) a  Batv. 93.  § (3)  bekezdésén alapuló – a  befektetési jegyek folyamatos forgalmazásának felfüggesztésére
vonatkozó – bejelentési kötelezettségét a 4. mellékletben,
e) a  Batv. 103.  § (7)  bekezdésén alapuló – az  illikviddé vált eszközök elkülönítésére vonatkozó – bejelentési
kötelezettségét az 5. mellékletben,
f ) a  Batv. 114.  § (1)  bekezdésén alapuló – a  nyilvános nyílt végű befektetési alapra vonatkozó rendkívüli
tájékoztatási kötelezettséggel kapcsolatos – bejelentési kötelezettségét a 6. mellékletben
meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon kell teljesítenie az engedélyezési, jóváhagyási és nyilvántartásba
vételi, törlési eljárásokban, valamint a bejelentések során alkalmazott elektronikus űrlapok benyújtásának technikai
feltételeiről szóló 2/2013. (II. 12.) PSZÁF rendelet (a továbbiakban: Rendelet) rendelkezései szerint az ERA rendszeren
keresztül.
(2) Az  ÁÉKBV-alapkezelőnek a  Batv. 118.  § (5)  bekezdésén alapuló – a  gyűjtő-ÁÉKBV tervezett megszüntetésére
vonatkozó – bejelentési kötelezettséget a  7.  mellékletben meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon kell
teljesítenie az (1) bekezdésben meghatározott módon.
(3) A  gyűjtő-ÁÉKBV-nek a  Batv. 121.  § (3)  bekezdésén alapuló – a  cél-ÁÉKBV tájékoztatójára, kiemelt befektetői
információjára és ezek módosításaira, valamint éves és féléves jelentéseire vonatkozó – bejelentési kötelezettséget
a  8.  mellékletben meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon kell teljesítenie az  (1)  bekezdésben
meghatározott módon.
4. § (1) Egy elektronikus űrlapon egy befektetési alap több adatát vagy adatának változását is be lehet jelenteni, de egy
elektronikus űrlapon csak egy befektetési alappal kapcsolatban lehet bejelentési kötelezettséget teljesíteni.
(2) Az elektronikus űrlaphoz csatolni kell az adat változását, és – amennyiben releváns – a változás hatálybalépésének
időpontját alátámasztó dokumentumokat, valamint azokat a  jogszabály által előírt dokumentumokat, amelyek
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény alapján az ügyféltől bekérhetők.
5. § (1) Ha a  bejelentés kijavítást, kiegészítést igényel – ideértve a  bejelentésben foglaltak dokumentumokkal történő
alátámasztását is –, a  Felügyelet a  bejelentésre kötelezett személyt felszólítja ennek teljesítésére. A  bejelentésre
kötelezett személy a  bejelentés kijavítását, kiegészítését a  3.  §-ban meghatározottak szerint az  elektronikus űrlap
ismételt kitöltésével, megismételt bejelentésben teljesíti. A  megismételt bejelentésben hivatkozni kell a  korábbi
bejelentés számára, valamint a megfelelő rovatnak is tartalmaznia kell a bejelentés megismételt jellegét.
(2) Ha a  bejelentésre kötelezett személy önellenőrzése, belső ellenőrzése vagy egyéb lefolytatott ellenőrzése
során kiderül, hogy a  korábban bejelentett adatok javítása, módosítása szükséges, a  bejelentésre kötelezett
személynek a tény feltárásától számítva haladéktalanul, de legkésőbb 5 munkanapon belül kell az (1) bekezdésben
meghatározott megismételt bejelentést megtennie.
6. § (1) A Rendelet 2. § (1) bekezdésében a „természetes” szövegrész helyébe a „természetes személy” szöveg lép.
 (2) A  Rendelet 5.  § (1)  bekezdésében a  „2.  § (3)  bekezdésében meghatározott” szövegrész helyébe a  „2.  §
(4) bekezdésében meghatározott” szöveg lép. 7. § Ez a rendelet 2013. július 1-jén lép hatályba.
Dr. Szász Károly s. k.,
 a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének elnöke


text:
3/2010. (I. 29.) KüM utasítása a Külügyminisztérium pénzkezelési szabályzatáról.
A számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 14. § (5) bekezdésének d) pontja, valamint az államháztartás szervezetei beszámolási és
könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló 249/2000. (XII. 24.) Korm. rendelet 8. § (4) bekezdésének d) pontjában
meghatározottak szerint – a Külügyminisztérium számviteli politikájának részeként – a Külügyminisztérium pénzkezelési
szabályzatáról az alábbiak szerint rendelkezem: I. A Külügyminisztérium házipénztár-kezelési szabályait jelen utasítás 1. számú mellékletét képező Házipénztár-kezelési
Szabályzatban (a továbbiakban: Házipénztár-kezelési Szabályzat) határozom meg. II.
A Külügyminisztérium bankszámla-kezelési szabályait jelen utasítás 2. számú mellékletét képező Bankszámla-kezelési
Szabályzatban (a továbbiakban: Bankszámla-vezetési Szabályzat) határozom meg. III.
1. Jelen utasítás hatálya a Központi Igazgatás és – a külképviseleteken működő pénztárak pénz- és értékkezelésének
kivételével – a Külképviseletek Igazgatása költségvetési alcímekre, valamint a Külügyminisztérium fejezeti kezelésű
előirányzataira terjed ki. 2. A külképviseleteken működő pénztárak pénz- és értékkezelését külön utasítás szabályozza.
IV. Jelen utasítás a Magyar Közlöny mellékletét képező Hivatalos Értesítőben történő közzétételt követő nyolcadik napon
lép hatályba, és ezzel egyidejűleg hatályát veszti a Külügyminisztérium Házipénztár-kezelési Szabályzatáról szóló
16/2006. KüM utasítás. Dr. Balázs Péter s. k.,
külügyminiszter


text:
28/2003. (VI. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság önkormányzati rendelet törvényellenességének és alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta az alábbi
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Kecskemét Megyei Jogú Város Közgyűlése által alkotott, a fizetővárakozóhelyekről szóló 7/2001. (III. 12.) KR. számú
rendelet 3. § (4) bekezdésének ,,fizető-várakozóhelyek
rendeltetéstől eltérő, valamint’’ szövegrésze alkotmányellenes, ezért azt megsemmisíti. A megsemmisítést követően a 3. § (4) bekezdése a következő szöveggel marad
hatályban:
,,(4) A rendezvényekhez egyéb parkolók és közterületek
fizető-várakozóhelyként történő — alkalmi jellegű —
használatát a Piac- és Vásárigazgatóság, valamint Kecskemét Megyei Jogú Város Jegyzőjének javaslata alapján
Kecskemét Megyei Jogú Város Önkormányzatának (a továbbiakban: Önkormányzat) Pénzügyi és Költségvetési Bizottsága engedélyezi. A rendeltetéstől eltérő használat során a vonatkozó jogszabályi előírások betartása kötelező.’’
2. Az Alkotmánybíróság a Kecskemét Megyei Jogú
Város Közgyűlése által alkotott, a fizető-várakozóhelyekről szóló 7/2001. (III. 12.) KR. számú rendelet 5. § (2) bekezdése törvényellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
3. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a közúti
közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény végrehajtásáról
rendelkező 30/1988. (IV. 21.) MT rendelet 27. § (1) bekezdése, és a közutak igazgatásáról szóló 19/1994. (V. 31.)
KHVM rendelet 6. § (4) bekezdése, továbbá 4. számú melléklete hatályának a helyi közutakra történő kiterjesztése
alkotmányellenes, ezért azokat 2003. szeptember 30. napjával megsemmisíti.
Ezt a határozatát az Alkotmánybíróság a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. A Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője
(a továbbiakban: hivatalvezető) — miután törvényességi
észrevételét Kecskemét Megyei Jogú Város Közgyűlése
(a továbbiakban: Közgyűlés) nem fogadta el — a helyi
önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ö tv.) 99. § (2) bekezdés a) pontja alapján indítványozta az Alkotmánybíróságnál a Közgyűlés által alkotott, a fizető-várakozóhelyekről szóló, 7/2001. (III. 12.)
KR. számú rendelet (a továbbiakban: Ör.) 3. § (4) bekezdés első mondatrésze, valamint az 5. § (2) bekezdése törvény-, illetőleg alkotmányellenességének megállapítását és
megsemmisítését. A hivatalvezető álláspontja szerint az
Ör. 3. § (4) bekezdése összekeveri a hatásköröket, önálló
jegyzői hatáskört von el, az Ör. 5. § (2) bekezdésében a
Közgyűlés a díjtételek megállapítására bizottságát hatalmazta fel, pedig az törvényi felhatalmazás alapján kizárólag rendeletben történhet.
II. Az Alkotmánybíróság a rendelkező részben foglalt döntését a következő jogszabályi rendelkezések alapján hozta
meg:
1. Az Alkotmány rendelkezései:
,,2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus
jogállam.’’
,,44/A. § (1) A helyi képviselő-testület:
a) önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igaz
gat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható
felül, b) gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében
a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat,
(...)
(2) A helyi képviselő-testület a feladatkörében rendele
tet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű
jogszabállyal.’’
2. Az Ö tv. rendelkezései:
,,16. § (1) A képviselő-testület a törvény által nem sza
bályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá
törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.’’
3. A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény
(a továbbiakban: Ktv.) rendelkezései:
,,9. § (2) A közúti közlekedéssel összefüggő önkormányzati feladatok ellátásáról a helyi önkormányzat képviselőtestülete gondoskodik.’’
,,15. § (3) Közút területén vagy a közút területén kívüli
közterületen létesített, illetőleg kijelölt várakozóhelyen a
közút kezelője díj és pótdíj szedését rendelheti el.’’
,,32. § (1) A közúthálózat országos közutakból és helyi
közutakból áll. Az országos közutak az állam tulajdonában, a helyi közutak — beleértve a kerékpárutakat is — a
települési önkormányzatok tulajdonában vannak. Az
egyéb jogi személyek, a jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok, valamint a magánszemélyek tulajdonában álló területen levő utak: magánutak. Magánútnak
kell tekinteni az állam vagy az önkormányzat tulajdonában
álló területen levő, közforgalom elől elzárt utat, továbbá
az állam tulajdonában és a vízügyi igazgatóságok kezelésében levő elsőrendű árvízvédelmi fővonalakon a kerékpáros
forgalom számára megnyitott utat is.’’
,,33. § (1) A közút kezelői:
a) a koncessziós szerződés alapján működtetett orszá
gos közút tekintetében a koncessziós társaság;
b) az a) pontban nem említett országos közút vonatko
zásában a közlekedési és vízügyi miniszter által a fenntartásra, a fejlesztésre és a fejlesztéssel összefüggő üzemeltetésre alapított közhasznú társaság (a továbbiakban: közútkezelő közhasznú társaság), költségvetési szerv, illetve
olyan gazdálkodó szervezet, amelyben az állam többségi
részesedéssel, szavazati joggal vagy tartós kisebbségi állami
tulajdoni részesedés esetén szavazatelsőbbségi részvénnyel
rendelkezik;
c) a helyi közutak tekintetében a helyi önkormányzat;
a koncessziós szerződés alapján működtetett helyi közutak
és műtárgyaik tekintetében a koncessziós társaság, illetőleg a 9/B. § (3) bekezdése szerint szerződés alapján azzal
megbízott gazdálkodó szervezet;
d) a magánutak tekintetében annak a területnek a tulajdonosa, amelyen a magánút van; állami tulajdonban levő
ingatlanon fekvő magánút esetében tulajdonosnak az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett kezelő (használó) tekintendő.’’
,,36. § (1) A közút felbontásához, annak területén, az
alatt vagy felett építmény vagy más létesítmény (a továbbiakban együtt: építmény) elhelyezéséhez, a közút területének egyéb nem közlekedési célú elfoglalásához (a továbbiakban együtt: nem közlekedési célú igénybevétel) a közút
kezelőjének a hozzájárulása szükséges. A hozzájárulásban
a közút kezelője feltételeket írhat elő.’’
,,37. § (1) A közút területének nem közlekedési célú
igénybevételéért — az úttesten kívül végzett közműépítési
vagy fenntartási munka kivételével — igénybevételi díjat
kell fizetni.’’
4. A Ktv. végrehajtásáról szóló 30/1988. (IV. 21.) MT
rendelet (a továbbiakban: Vhr.) rendelkezései:
,,27. § (1) A közút nem közlekedési célú igénybevételéhez a kezelői hozzájárulás eljárási szabályait, az igénybevételi díj összegét, valamint a díj és pótdíj fizetésének módját
— az elfoglalt, illetőleg felbontott közúti terület forgalmi
jelentőségére és nagyságára figyelemmel — a közlekedési
és vízügyi miniszter állapítja meg. A pótdíj legfeljebb az
igénybevételi díj tízszerese lehet.’’
5. A közutak igazgatásáról szóló 19/1994. (V. 31.)
KHVM rendelet (a továbbiakban: KHVMr.) rendelkezései:
,,6. § (4) A közút igénybevételéért fizetendő díj összegét
— e rendelet 4. számú mellékletében foglalt díjtételek és
szorzószámok alkalmazásával — a közút kezelője állapítja
meg. Nem kell díjat fizetni a közút kezelője által vagy
megrendelésére végzett üzemeltetéshez, fenntartáshoz és
építéshez kapcsolódó nem közlekedési célú igénybevétel
esetén.’’
,,4. számú melléklet a 19/1994. (V. 31.) KHVM rendelethez
Közutak, járdák nem közlekedési célú igénybevétele
esetén fizetendő díjak
Közutak kategóriái Igénybevétel jellege országos
közutak helyi
közutak
sport-, kulturális
rendezvény vásár,
egyéb építési
munkaterület Autópálya Belterületi
elsőrendű út
II. rendű főút Belterületi
másodrendű út 2—10 Ft/m
2/nap 8—15 Ft/m2/nap
25—50 Ft/m2/nap
Összekötő út Bekötőutak, állomáshoz vezető utak, gyorsforgalmi utak
csomóponti ágai
és pihenőhelyi
útjai, egyéb országos közutak
csomóponti
ágai, parkolóhelyi útjai
Belterületi mellékutak, lakó- és
kiszolgáló utak,
külterületi közutak, kerékpárutak, gyalogutak
és járdák
1—5 Ft/m2/nap 2—10 Ft/m2/nap 5—25 Ft/m2/nap Figyelembe vehető egyéb szempontok Szorzószám
Városközpont, belváros 2 Közút teljes lezárása 3—5 6. A helyi önkormányzatok és szerveik, a köztársasági
megbízottak, valamint egyes centrális alárendeltségű szervek feladat- és hatásköreiről szóló 1991. évi XX. törvény
(a továbbiakban: Htv.) rendelkezései:
,,92. § (10) A közút kezelőjén a helyi közutak tekintetében
a) a Ktv. 15. §-ának (2) bekezdésében, 29. §-ának
(3) bekezdésében, 31. §-ában, 34. §-ának (1), (2), (5) bekezdéseiben, 35. §-ában, 43. §-ának (1) bekezdésében és
45. §-ának (1) bekezdésében a helyi önkormányzat képviselő-testületét kell érteni,
b) a Ktv. 3. §-ának (2) bekezdésében, 7. §-ának (3) bekezdésében, 14. §-ának (1) bekezdésében, 34. §-ának (3) és
(4) bekezdéseiben, 36. §-ának (1) és (3) bekezdéseiben,
39. §-ában, 41. §-ának (2) bekezdésében és 42/A. §-ának
(1) bekezdésében a jegyzőt (főjegyzőt) kell érteni.’’
7. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló
1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: É t.) rendelkezései:
,,2. § E törvény alkalmazásában:
(...)
13. Közterület: közhasználatra szolgáló minden olyan
állami vagy önkormányzati tulajdonban álló földterület,
amelyet a rendeltetésének megfelelően bárki használhat,
és az ingatlan-nyilvántartás ekként tart nyilván. Egyéb ingatlanoknak a közhasználat céljára átadott területrészére
— az erről szóló külön szerződésben foglaltak keretei között — a közterületre vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni. Közterület rendeltetése különösen: a közlekedés biztosítása (utak, terek), a pihenő és emlékhelyek kialakítása (parkok, köztéri szobrok stb.), a közművek elhelyezése.’’
8. Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) rendelkezései:
,,10. § (3) Fizetési kötelezettséget előírni, a fizetésre
kötelezettek körét, a fizetési kötelezettség mértékét, a kedvezmények, mentességek körét és mértékét, továbbá előlegfizetési kötelezettséget megállapítani — a díj, a bírság
és a nemzetközi szerződésekben nem rögzített vámtételek,
továbbá a nemzetközi kötelezettségünkkel összhangban
kihirdetett, az áruk, szolgáltatások és anyagi értéket képviselő jogok behozatalánál alkalmazható piacvédelmi intézkedések, valamint a dömpingellenes és az értékkiegyenlítő vámokra vonatkozó szabályozások eredményeként fizetendő vámterhek kivételével — csak törvényben, illetve
törvény felhatalmazása alapján önkormányzati rendeletben lehet.’’
9. Az Ör. rendelkezései:
,,3. § (4) A fizető-várakozóhelyek rendeltetéstől eltérő,
valamint rendezvényekhez egyéb parkolók és közterületek
fizető-várakozóhelyként történő — alkalmi jellegű —
használatát a Piac- és Vásárigazgatóság, valamint Kecskemét Megyei Jogú Város Jegyzőjének javaslata alapján
Kecskemét Megyei Jogú Város Önkormányzatának (a továbbiakban: Önkormányzat) Pénzügyi és Költségvetési Bizottsága engedélyezi. A rendeltetéstől eltérő használat során a vonatkozó jogszabályi előírások betartása kötelező.’’
,,5. § (1) A fizető-várakozóhelyek igénybevételéért díjat
kell fizetni.
(2) A díjtételeket a Piac- és Vásárigazgatóság javaslata
alapján — a mindenkori piaci árak figyelembevételével —
az Önkormányzat Pénzügyi és Költségvetési bizottsága állapítja meg.’’
III. Az indítvány részben megalapozott. 1. A Közgyűlés az Ör.-t a Ktv. felhatalmazása alapján
alkotta meg. Az Ör. 1. §-a alapján a rendelet hatálya a város
közigazgatási területén a Közgyűlés kezelésében lévő közút területén vagy a közút területén kívüli közterületen
létesített, illetőleg kijelölt várakozóhelyekre terjed ki. A
fizető-várakozóhelyeket az Ör. a mellékletében jelölte ki,
elrendelte, hogy a fizető-várakozóhelyek igénybevételéért
díjat kell fizetni. Közhatalmi jogkörét gyakorolva a Közgyűlés ezzel eleget tett a normatív szabályozás követelményének.
Az Ör. támadott 3. § (4) bekezdése két esetkörben hatalmazza fel a Pénzügyi és Költségvetési Bizottságot
(a továbbiakban: Bizottság) engedélyezésre. A Bizottság
alkalmi jelleggel engedélyezheti
— fizető-várakozóhelyek rendeltetéstől eltérő használatát, valamint — rendezvényekhez egyéb parkolók és közterületek fizető-várakozóhelyként történő használatát.
Az indítványozó sem vitatja azt, hogy a Közgyűlés jogosult felhatalmazni a Bizottságot rendezvényekhez egyéb
parkolók és közterületek fizető-várakozóhelyként történő,
alkalmi jellegű, használatának engedélyezésére. Ez a közútnak közlekedési célú igénybevételét jelenti.
A közút nem közlekedési célú igénybevételének engedélyezésére viszont külön jogszabályok vonatkoznak. A Ktv.
36. § (1) bekezdése szerint a közút felbontásához, annak
területén, az alatt vagy felett építmény vagy más létesítmény (a továbbiakban együtt: építmény) elhelyezéséhez, a
közút területének egyéb nem közlekedési célú elfoglalásához (a továbbiakban együtt: nem közlekedési célú igénybevétel) a közút kezelőjének a hozzájárulása szükséges. Ez az
engedélyezés — önkormányzati tulajdonról való rendelkezés miatt vitathatóan, de a Htv. 92. § (10) bekezdés
b) pontja alapján — a jegyző hatásköre. Az Ör. 3. § (4) bekezdésének érintett szövegrésze a hatáskört a törvényi rendelkezéssel ellentétesen, az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésébe ütközés miatt alkotmányellenesen, a Bizottságnak
adta, ezért az Alkotmánybíróság ezt a szövegrészt megsemmisítette.
2. A Ktv.-t 1988-ban alkották, amikor az állami tulajdonban lévő közutaknak az állami szervek és a tanácsok is
csak kezelői voltak, ezért a törvény általában a közutak
kezelőiről rendelkezik. A Ktv.-nek a Ktv. módosításáról
szóló 1996. évi X. törvény 6. §-ával megállapított szövege
szerint a közúthálózat országos közutakból és helyi közutakból áll. Az országos közutak az állam tulajdonában, a
helyi közutak — beleértve a kerékpárutakat is — a települési önkormányzatok tulajdonában vannak.
Az Ö tv. 107. § (1) bekezdés a) pontja alapján, a törvény
hatálybalépésének napján kerültek az állam tulajdonából
az önkormányzatok tulajdonába az önkormányzat köz
igazgatási területén lévő helyi közutak. Az Alkotmány
44/A. § (1) bekezdés b) pont első fordulatának megfelelően a helyi képviselő-testület gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat.
Az Ö tv. 80. § (1) bekezdés második mondata úgy rendelkezik, hogy a tulajdonost megillető jogok gyakorlásáról a
képviselő-testület rendelkezik. A használati, a birtoklási és
a rendelkezési jog a tulajdonjog tartalmát adó, a tulajdonjoghoz tartozó részjogosítványok.
A Ktv.-ben szereplő kezelői feladatokat és hatásköröket
a helyi közutak tekintetében a Htv. 1991-ben megosztotta
az önkormányzat képviselő-testülete és jegyzője között.
A Ktv. 15. § (3) bekezdése alapján a közút területén vagy
a közút területén kívüli közterületen létesített, illetőleg
kijelölt várakozóhelyen a közút kezelője díj és pótdíj szedését rendelheti el. Ez a hatáskör a Htv. 92. § (10) bekezdés
a) pontja alapján a képviselő-testület hatásköre és a Közgyűlés ennek a felhatalmazásnak az alapján alkotta meg az
Ör.-t. (Megjegyzi az Alkotmánybíróság: a Ktv. módosításáról szóló 1998. évi LXXIII. törvény 4. §-a módosította a
Ktv. 15. § bekezdéseinek a számozását, a Htv. módosítását
viszont elmulasztotta, így a hatáskör tartalma alapján állapítható meg.)
A várakozó helyeken a Ktv. nem teszi kötelezővé a díj,
pótdíj szedését, hanem a 15. § (3) bekezdés alapján a képviselő-testület ,,díj és pótdíj szedését rendelheti el’’. Az Ör.
5. § (1) bekezdése a díj szedését elrendelte: ,,A fizető-várakozóhelyek igénybevételéért díjat kell fizetni.’’ A Ktv. nem
írja elő azt, hogy a díjat (pótdíjat) rendeletben kell megállapítani. A díjnak rendeletben történő megállapítása nem
következik az Áht. 10. § (3) bekezdéséből sem, ellenkezőleg, a hivatkozott rendelkezés a díjat kiveszi abból a körből,
amely körben fizetési kötelezettséget előírni, a fizetésre
kötelezettek körét, a fizetési kötelezettség mértékét, a kedvezmények, mentességek körét és mértékét, továbbá előlegfizetési kötelezettséget megállapítani csak törvényben,
illetve törvény felhatalmazása alapján önkormányzati rendeletben lehet. A Közgyűlés felhatalmazása arra szólt,
hogy ,,díj és pótdíj szedését rendelheti el’’. Ennek a felhatalmazásnak a Közgyűlés eleget tett, ezen túl a díj megállapításáról már tulajdonosként rendelkezett: az Ö tv. 80. §
(1) bekezdése alapján felhatalmazta a Bizottságot a díjtételek megállapítására. A fentiek alapján ez a felhatalmazás
nem ütközik törvényi rendelkezésbe, ezért az indítványt
ebben a részében az Alkotmánybíróság elutasította.
3. A települési önkormányzat tulajdonában lévő helyi
közút igénybevétele esetén fizetendő díj megállapításának
joga — amelynek megállapítására az indítvány is irányul —
nem választható el az önkormányzat tulajdonosi jogainak
a gyakorlásától. E szoros tartalmi összefüggésre tekintettel
az Alkotmánybíróság az alkotmányossági vizsgálatot eddig
folytatott következetes gyakorlatának megfelelően kiterjesztette [Például: 3/1992. (I. 23.) AB határozat, ABH 1992,
329, 330.; 6/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992, 40, 41.;
54/1992. (X. 29.) AB határozat, ABH 1992, 266, 268.;
60/1994. (XII. 24.) AB határozat, ABH 1994, 342, 345.;
25/1993. (IV. 23.) AB határozat, ABH 1993, 188, 193.;
26/1995. (V. 15.) AB határozat, ABH 1995, 123, 124.;
31/1995. (V. 25.) AB határozat, ABH 1995, 158, 159.;
81/1995. (XII. 21.) AB határozat, ABH 1995, 421, 423.;
4/1998. (III. 1.) AB határozat, ABH 1998, 71, 72; 16/1998.
(V. 8.) AB határozat, ABH 1998, 140, 153.; 10/2001.
(IV. 12.) AB határozat, ABH 2001, 123, 149.; 31/2001.
(VII. 11.) AB határozat, ABH 2001, 258, 270.] az önkormányzat tulajdonában lévő helyi közutak nem közlekedési
célú igénybevétele esetén a díj megállapítására való jogosultságot szabályozó rendelkezésekre.
A közút nem közlekedési célú igénybevételéről a Ktv.
36. § (1) bekezdése rendelkezik, amely tartalma — többek
között — a közút területének egyéb nem közlekedési célú
elfoglalása (nem közlekedési célú igénybevétel), amihez a
közút kezelőjének a hozzájárulása szükséges. A hozzájárulásban a közút kezelője feltételeket írhat elő. A Ktv. 37. §-a
szerint a közút területének nem közlekedési célú igénybevételéért — az úttesten kívül végzett közműépítési vagy
fenntartási munka kivételével — igénybevételi díjat kell
fizetni. Ebben az esetben tehát a díjfizetés kötelező.
A Vhr. 27. § (1) bekezdése — nem különböztetve az
állami tulajdonban lévő országos, illetőleg önkormányzati
tulajdonban lévő helyi közút között — úgy rendelkezik,
hogy a közút nem közlekedési célú igénybevételéhez a
kezelői hozzájárulás eljárási szabályait, az igénybevételi díj
összegét, valamint a díj és pótdíj fizetésének módját — az
elfoglalt, illetőleg felbontott közúti terület forgalmi jelentőségére és nagyságára figyelemmel — a közlekedési és
vízügyi miniszter állapítja meg. A szabályozást a KHVMr.
végezte el, amelynek 6. § (4) bekezdése szerint a közút
igénybevételéért fizetendő díj összegét — e rendelet 4. számú mellékletében foglalt díjtételek és szorzószámok alkalmazásával — a közút kezelője állapítja meg. A 4. számú
melléklet az önkormányzati tulajdonban lévő helyi közutakra is vonatkozik. A miniszter felhatalmazása és a felhatalmazás alapján kiadott miniszteri szabályozás hatályának az önkormányzatok tulajdonában lévő helyi közutakra
való kiterjesztése alkotmányellenes, sérti a települési önkormányzatoknak az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés
b) pontjában biztosított tulajdonjogát, tulajdonosi jogait,
ezért e rendelkezéseket az Alkotmánybíróság megsemmisítette. A megsemmisítés határidejének a megállapításával az
Alkotmánybíróság lehetőséget adott az országos közutak tekintetében szükséges központi szabályok megalkotására.
A határozat közzététele az Alkotmánybíróságról szóló
1989. évi XXXII. törvény 41. §-án alapul.
Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


text:
1373/2019. (VI. 25.) Korm. határozata a Pásztó és térsége árvízvédelmi biztonságának megteremtése érdekében szükséges előkészítési, tervezési feladatok forrásának biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért a Pásztó és térsége komplex árvízvédelmi biztonságának megteremtése érdekében szükséges beruházások
előkészítési, tervezési feladatainak (a  továbbiakban: Beruházás) végrehajtásával, és jóváhagyja a  Beruházás
koncepcióját;
2. a Beruházás előkészítésének kormányzati felelőseként a belügyminisztert jelöli ki;
 3. a  Beruházásnak a  Beruházás Előkészítési Alap felhasználásáról szóló 233/2018. (XII. 6.) Korm. rendelet
(a  továbbiakban: Rendelet) 2.  § (2)  bekezdés a), c), f ), g), n), o) és p)  pontja szerinti előkészítési fázisaira
a Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet
XV. Pénzügyminisztérium fejezet, 26. Központi kezelésű előirányzatok cím, 2. Központi tartalékok alcím, 4. Beruházás
Előkészítési Alap jogcímcsoport terhére összesen 119 000 000 forintot biztosít azzal, hogy az előkészítési fázisokat
legkésőbb 2021. március 31-ig kell megvalósítani;
4. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva elrendeli
a Kvtv. 1. melléklet XV. Pénzügyminisztérium fejezet, 26. Központi kezelésű előirányzatok cím, 2. Központi tartalékok
alcím, 4. Beruházás Előkészítési Alap jogcímcsoport terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XIV. Belügyminisztérium fejezet,
17. Vízügyi Igazgatóságok cím javára 119 000 000 forint egyszeri átcsoportosítását, a  fel nem használt rész
tekintetében a Beruházás Előkészítési Alapba történő visszatérítési kötelezettséggel, az 1. melléklet szerint;
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: pénzügyminiszter
belügyminiszter Határidő: azonnal
Az elszámolási és a visszatérítési kötelezettség tekintetében
Felelős: belügyminiszter
Határidő: a 8. pont a) alpontja szerinti jelentés tudomásulvételét követő 15 napon belül
5. egyetért azzal, hogy a  3.  pont szerinti előkészítési fázisokat az  Országos Vízügyi Főigazgatóság, a  Beruházást
a Beruházási Ügynökség valósítsa meg;
6. jóváhagyja a Beruházás 2. melléklet szerinti helyszíneit;
 7. a Beruházás során létrejött építmények jövőbeni vagyonkezelőjét, üzemeltetőjét és használóját a 2. melléklet szerint
jelöli ki;
 8. felhívja a belügyminisztert, hogy a) készítsen jelentést a  Rendelet 8.  § (1)  bekezdése szerint a  Kormány részére az  előkészítési fázisok
végrehajtásáról, valamint az átcsoportosított forrás felhasznált összegéről,
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2021. április 30.
b) az  előkészítési fázisok eredménye alapján készítsen előterjesztést a  Kormány részére a  Beruházás
megvalósításának kérdésében, a  kivitelezéshez és az  üzemeltetéshez kapcsolódó feladatok, költségek,
forrásigény, ütemezés, a  felelősök, valamint a  hazai és európai uniós források bevonása lehetőségének
bemutatásával.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2021. április 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök