text:
78/2013. (HK 11.) HM KÁT–HVKF együttes intézkedése.  a Magyar Honvédség nyilvánosnak minősülő
adatairól A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (1) bekezdése alapján
– figyelemmel a honvédelemről és a Magyar Honvédségről,
valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény 38. § (7) és (8) bekezdésére, valamint 40. § (1) és (1a) bekezdésére – a következő
együttes intézkedést adjuk ki: 1. Az intézkedés hatálya a Honvédelmi Minisztériumra
(a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen
alárendeltségébe tartozó szervezetekre, továbbá a Magyar
Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a
továbbiakban együtt: honvédelmi szervezetek) terjed ki.
2. A Honvéd Vezérkar főnöke engedélyezi a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges
jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi
CXIII. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 38. § (7) és (8), valamint a 40. § (1) és (1a) bekezdése hatálya alá tartozó,
nem minősített, a honvédelmi tárca általános közzétételi
listáján szereplő adatoknak a Magyar Honvédség Adatvédelmi, Adatbiztonsági és Közérdekű adatok kezelésére vonatkozó Szabályzat (a továbbiakban: Szabályzat) 49. pontja szerinti közzétételét.
3. Engedélyezi továbbá, hogy a Hvt. 38. § (7) és (8), valamint a 40. § (1) és (1a) bekezdése hatálya alá tartozó – a
4–9. pontokban foglalt – közérdekű adatokat a Szabályzat
69. pontjában meghatározott módon – közérdekű adatigénylés esetén – az adatigénylő részére kiadják.
4. Szervezeti felépítéssel kapcsolatban a 3. pont szerint
az adatigénylő részére kiadható adatok különösen:
a) a honvédelmi szervezet keretfelépítése és rendszeresített létszáma feltöltöttségi adatok nélkül;
b) a honvédelmi szervezet alá-fölérendeltségi viszonyai; c) a honvédelmi szervezetek működését támogató alapítványok, közalapítványok tájékoztató adatai, így különösen: céljai, gazdálkodása, szervei;
d) a különböző katasztrófavédelmi feladatokba, közfeladatokba, a polgári kezdeményezésű, honvédségi részvé
tellel végrehajtásra kerülő rendezvényekre, a Magyar
Honvédség által megrendezésre kerülő nyilvános rendezvényekkel kapcsolatos, a végrehajtásra létrehozott, illetve
abba bevonásra kerülő ideiglenes csoportok szervezeti felépítése, működése, a bevont haditechnikai eszközök,
anyagok, hadfelszerelések darabszáma, valamint a résztvevő személyi állomány összlétszáma;
e) az MH személyi állományának Országgyűlés által
engedélyezett összlétszáma;
f) az MH meteorológiai támogató rendszerének – a Meteorológiai Világszervezet (WMO) alapelveinek megfelelő – felépítésére vonatkozó adatok köre;
g) az MH meteorológiai támogató rendszerének békeidős működése, a rendszerben keletkező adatok és előrejelzések;
h) a válságreagálási rendszer működtetésében részt
vevő felelős-, ágazati és együttműködő központi államigazgatási szerv megnevezése.
5. A honvédelmi szervezet működésével kapcsolatban a
3. pont szerint az adatigénylő részére kiadható adatok különösen:
5.1. a honvédelmi szervezet Magyarország Alaptörvényében és a Hvt.-ben meghatározott feladatai;
5.2. a honvédelmi szervezet működésére vonatkozó –
alapító okiratban meghatározott – adatok;
5.3. a honvédelmi szervezet kezelésében lévő honvédelmi célra feleslegessé nyilvánított katonai objektumokra
vonatkozó adatok, annak neve, címe, veszélyességi besorolása;
5.4. a honvédelmi szervezet együttműködése a civil
szervezetekkel, a társadalmi kapcsolatok ápolásával kapcsolatos tájékoztatások, nyilatkozatok;
5.5. felkészítés, kiképzés keretfeladatai általánosságban
a hazai, nemzetközi gyakorlatok és CREVAL ellenőrzések
vonatkozásában;
5.6. haderőnemi együttműködésre vonatkozó általános
adatok; 5.7. nemzetközi együttműködésre vonatkozó általános
adatok;
5.8. missziós szerepvállalások keretei általánosságban,
azok helye, célja, missziónkénti összlétszáma;
5.9. az Önkéntes Tartalékos Rendszerhez kapcsolódó
felkészítés, kiképzés keretei általánosságban, azok helye,
célja, résztvevők összlétszáma;
5.10. az MH Egészségügyi Központ (a továbbiakban:
MH EK) működéséhez kapcsolódó, betegekre is kiterjedő
szabályzatok, tájékoztatók, úgy mint Adatvédelmi Szabályzat, Térítési Díjszabályzat, Házirend, egészségügyi
dokumentáció kikérésének rendje, rendelők térképe;
5.11. az MH EK védelem-egészségügyi tevékenységével kapcsolatos adatok, így különösen: az alkalmasság-vizsgálatok helyszíne, vizsgálatok köre;
5.12. MH Közegészségügyi és Járványügyi Szolgálat
hatósági tevékenységéhez kapcsolódó ügytípusok, eljárási
szabályok, egészségügyi szakkiképzések követelményei;
5.13. az MH EK minőségirányításához kapcsolódó minőségügyi alap dokumentumok, mint minőségpolitika,
környezeti politika, küldetési nyilatkozat-jövőkép, tanúsítványok, az MH EK szakmai tevékenységének mutatói,
finanszírozási-, teljesítmény adatok főbb mutatói; betegpanaszok alakulása; műhiba perek száma, betegelégedettségi vizsgálatok megállapításai, várólista információk;
5.14. az MH EK által használt egészségügyi eszközök,
műszerek típusai;
5.15. az MH EK által használt gépjárművek, informatikai eszközök típusai;
5.16. a honvédelmi szervezetre vonatkozó Operatív
Belső Kontrollok Rendszere Szabályzat;
5.17. jogszabály által meghatározott illetmények, külszolgálati ellátmányok összegei legfeljebb rendfokozatonkénti bontásban;
5.18. adott időszakban kifizetésre kerülő pénzügyi járandóságok összege legfeljebb állománycsoportonkénti
bontásban;
5.19. jogszabály által meghatározott béren kívüli juttatások összegei legfeljebb állománycsoportonkénti bontásban;
5.20. a kötelező gépjármű felelősség biztosítási kötelezettség alól mentes honvédségi gépjárművek által harmadik személynek okozott kárral kapcsolatos összesített adatok;
5.21. a HM Védelemgazdasági Hivatal (a továbbiakban:
HM VGH) hatáskörébe tartozó, az MH kártérítési felelősségével összefüggő káreljárásokkal kapcsolatos összesített adatok;
5.22. a HM VGH feladatkörébe tartozó, a honvédelmi
szervezetet megillető pénzügyi követelések érvényesítésével – ide értve a végrehajtási eljárásokat is – kapcsolatos
összesített adatok;
5.23. a válságreagálási rendszer központi államigazgatási szervei működésének rendjére vonatkozó nyílt adatok.
6. Haditechnikai eszközökkel, anyagokkal kapcsolatban a 3. pont szerint az adatigénylő részére kiadhatók a
rendelkezésre álló darabszám és hadrafoghatósági mutatók nélkül megadott rendszeresített haditechnikai eszközök típusai, alap harcászat-technikai adatai, amennyiben
nemzetközi szerződés nem tiltja.
7. Hadfelszereléssel kapcsolatban adatok a 3. pont szerint az adatigénylő részére, amennyiben nemzetközi szerződés nem tiltja, kiadhatók a hadrafoghatósági és rendelkezésre állási információk nélkül.
8. A honvédelmi szervezetek tevékenységéhez kapcsolódó ingatlanokkal kapcsolatban a 3. pont szerint az adatigénylő részére kiadhatók:
a) a hatósági, szakhatósági eljárások során érintett HM
vagyonkezelt ingatlanok helyrajzi számai, békeidőszaki
rendeltetésük, tervezői egyeztetés során a honvédelmi érdek érvényesítéséhez szükséges műszaki adatok, paraméterek;
b) a településrendezési, területrendezési eljárások során
vonatkozó mértékben az érintett HM vagyonkezelt ingatlanok helyrajzi számai, békeidőszaki rendeltetésük, fejlesztési elképzelések;
c) az elidegenítésre kijelölt ingatlanokkal összefüggésben a jogügylet előkészítéséhez szükséges adatok.
9. Az MH védelmi képességének, hadrafoghatóságának
biztosításával összefüggő személyi állománnyal kapcsolatban a 3. pont szerint az adatigénylő részére kiadható
adatok különösen:
a) a honvédelmi szervezeteknél foglalkoztatott kormánytisztviselők, közalkalmazottak, munkavállalók létszámadatai;
b) az MH EK betegellátó osztályain dolgozó orvosok
neve, létszáma;
c) az MH EK egészségügyi szakdolgozóinak létszáma
munkaköri csoportok szerint;
d) az MH EK közreműködőinek, önkéntes segítőinek,
rezidenseinek létszáma, névadatok nélkül.
10. A Honvéd Vezérkar főnöke engedélyezi a beszerzések vonatkozásában a jogszabály által előírt közzétételi
kötelezettség körében azon beszerzések adatainak közzétételét, melyeknek tárgya megegyezik a 6–8. pontokban
foglaltakkal, és a Hvt. 38. § (7) és (8) bekezdése hatálya alá
tartozik.
11. Amennyiben a Hvt. 38. § (7) és (8), valamint a 40. §
(1) és (1a) bekezdése hatálya alá tartozó – az intézkedés
4–10. pontjaiban foglalt – közérdekű adatok körén túlmenően merül fel igény az adatszolgáltatásra, úgy a Szabályzat
69a. és 69b. pontjaiban foglalt eljárásrendet kell követni.
12. Ez az intézkedés az aláírását követő 5. napon lép hatályba.
Dr. Dankó István s. k.,
HM közigazgatási államtitkár


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
201/2011. (VIII. 31.) KE határozata Magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok Aliyar Lebbe
Abdul Azeez rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek Sri Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság magyarországi rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez bécsi székhellyel.
Budapest, 2011. augusztus 15. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
10/2011. (II. 3.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi
XXXI. törvény 2. § (1) bekezdése alapján a miniszterelnök előterjesztésére
példaértékű irodalmi, történész életműve elismeréseként
Borbándi Gyula Széchenyi-díjas történésznek, írónak, esszéistának a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND
középkereszt a csillaggal
polgári tagozata;
Magyarországon és a határon túl élő magyar közösségek közötti kapcsolatok ápolása terén végzett több évtizedes
tevékenysége elismeréseként
Gémes István evangélikus lelkésznek, teológusnak a MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND
tisztikeresztje
polgári tagozata
kitüntetést adományozom. Budapest, 2011. január 24. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
20/2019. (I. 15.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés c) pontja, valamint a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 27. §
(3)  bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének javaslatára – dr. Varga György Csabát 2019. január 1.
napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2018. december 12. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
699/B/2010. AB végzés.  Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
v é g z é s t: Az Alkotmánybíróság a Büntető Törvénykönyvről
szóló 1978. évi IV. törvény 269/C. §-a alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványa alapján indult eljárást megszünteti.
1. Az indítványozó a Büntető Törvénykönyvről szóló
1978. évi IV. törvény (a továbbiakban: Btk.) 269/C. §-a alkotmányellenességének megállapítása és megsemmisítése
iránt fordult az Alkotmánybírósághoz. A holokauszt nyilvános tagadása bűncselekményét a Btk.-t módosító
2010. évi XXXVI. törvény 1. §-a iktatta be a törvénybe
2010. április 10-i hatállyal.
Az indítványozó álláspontja szerint az új bűncselekményi tényállás sérti az Alkotmány 61. § (1) bekezdésében
biztosított szabad véleménynyilvánítás alapjogát, valamint a 70/G. §-át, amely szerint a Magyar Köztársaság
tiszteletben tartja és támogatja a tudományos és művészeti
élet szabadságát, a tanszabadságot és a tanítás szabadságát, tudományos igazságok kérdésében dönteni, kutatások
tudományos értékét megállapítani kizárólag a tudomány
művelői jogosultak.
2. Az indítvány benyújtását követően a támadott rendelkezés helyébe a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi
IV. törvényt módosító 2010. évi LVI. törvény 7. §-a új alcímet és új tényállást iktatott be. A módosítás a törvény
8. §-ának megfelelően 2010. július 23. napján lépett hatályba.
A jogszabályváltozásra tekintettel az Alkotmánybíróság nyilatkozat tételére hívta fel az indítványozót, aki a felhívásnak a megadott határidőben nem tett eleget.
3. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 20. §-a szerint az Alkotmánybíróság az arra jogosult indítványa alapján jár el – és
főszabályként – csak a hatályban lévő jogszabály alkotmányosságát vizsgálja. Ez alól kivétel lehet, ha az eljárás az
Abtv. 38. §-a alapján bírói kezdeményezés, vagy a 48. §-a
alapján alkotmányjogi panasz tárgyában folyik. [10/1992.
(II. 25.) AB határozat, ABH 1992, 72, 76.; 335/B/1990.
AB határozat, ABH 1990, 261, 262.] Ugyancsak sor kerül
a hatályon kívül helyezett rendelkezések érdemi vizsgálatára akkor is, ha az indítványozó által támadott jogszabály
az új jogszabályban is változatlan tartalommal jelenik
meg. Amennyiben az időközben hatályát vesztett jogszabály helyébe lépő új jogszabály – azonos jogi környezetben – szintén tartalmazza a vitatott normát, az Alkotmánybíróság az eljárást az új rendelkezés tekintetében folytatja
le. (137/B/1991. AB határozat, ABH 1992, 456, 457.;
157/B/2003. AB határozat, ABH 2008, 1921, 1922.)
A jelen esetben az indítvány elbírálásának egyik feltétele sem áll fenn, annak indokolása szorosan kapcsolódott a
holokauszt tagadásának tényállási eleméhez. Ezért az Alkotmánybíróság az eljárást – az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször
módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.)
Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.) 31. § a) pontja alapján – megszüntette.
Budapest, 2010. október 12. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
169/2012. (VII. 10.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet felmentéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére dr. Pólyi Csaba rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetet felmentem a Magyar Köztársaság brazíliavárosi nagykövetségének vezetésére, valamint a Magyar
Köztársaság Guyanai Szövetkezeti Köztársaságban és a Suriname-i Köztársaságban való képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2010. augusztus 19. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
314/2016. (IX. 19.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés c)  pontja, valamint a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény
27.  §  (3)  bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének javaslatára – Ablonczyné dr. Mihályka Líviát
2016. október 15. napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2016. szeptember 2. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
52/2017. (II. 21.) KE határozata dandártábornok szolgálati viszonyának megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés e)  pontja, valamint a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 32. § (1) bekezdése, 80. § (2) bekezdés d) pontja
és 86.  § (2)  bekezdés e)  pontja alapján – a  belügyminiszter javaslatára – dr. Takács Árpád tűzoltó dandártábornok
hivatásos szolgálati viszonyát 2017. február 11-ei hatállyal felmentéssel megszüntetem.
Budapest, 2017. február 10. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
10/2012. (II. 28.) NEFMI rendelete a gyógyító-megelőző ellátás jogcímén az Egészségbiztosítási Alap terhére finanszírozható homogén betegségcsoportok kódolási és besorolási szabályairól.
A kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83. § (6) bekezdés f) pontjában kapott felhatalmazás
alapján,
a 17. § (12) bekezdése, a 18–19. §, valamint az 1., a 10., a 14. és a 15. melléklet tekintetében a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól
szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83. § (6) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján
az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm.
rendelet 41. § b) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A rendelet hatálya 1. § E rendelet hatálya kiterjed az Országos Egészségbiztosítási Pénztárra (a továbbiakban: OEP), valamint a kötelező
egészségbiztosítás keretében szolgáltatást nyújtó egészségügyi szolgáltatókra.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
a) BNO (Betegségek Nemzetközi Osztályozása) kód: a betegségek és az egészséggel kapcsolatos problémák
nemzetközi statisztikai osztályozása alapján alkalmazott, a Betegségek Nemzetközi Osztályozása X. Revíziója
bevezetéséről szóló 42/1995. (XI. 14.) NM rendelet által alkalmazni rendelt kód;
b) OENO (Orvosi Eljárások Nemzetközi Osztályozása) kód: az egészségügyi eljárások jelölésére használatos és az
egészségügyi dokumentációban alkalmazandó, az egészségügyi eljárások azonosítására és csoportosítására
használatos kód;
c) FNO (Funkcióképesség, fogyatékosság és egészség Nemzetközi Osztályozása): a funkcióképesség, fogyatékosság és
egészség nemzetközi osztályozására használt kódrendszer;
d) finanszírozási eset: az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának
részletes szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kr.) és az egészségügyi szakellátás
társadalombiztosítási finanszírozásának egyes kérdéseiről szóló 9/1993. (IV. 2.) NM rendelet (a továbbiakban: R.)
alapján megállapított önálló – az összetartozó ellátási esetek komplex egységeként meghatározott –
finanszírozási tétel;
e) homogén betegségcsoport (HBCs): az aktív fekvőbeteg szakellátási esetek osztályozási rendszere az orvos-szakmai
és a ráfordítás-igényesség szerinti azonosság vagy hasonlóság alapján;
f) homogén betegségcsoportok besorolási tényezői: az ellátás azon objektív tényezői, amelyek alapvetően
meghatározzák az ellátás erőforrás igényét;
g) elsődleges besorolási tényező: az ellátást indokoló fődiagnózis, valamint a beavatkozással végzett ellátások esetén
– amennyiben az szerepel a 2. mellékletben – az ellátást igénylő fődiagnózis miatt végzett beavatkozás, továbbá
ezen beavatkozás kombinációja más minősítéssel feltüntetett beavatkozással, vagy beavatkozásokkal;
h) másodlagos besorolási tényező: olyan beavatkozások, amelyek meghatározott ápolást indokoló fődiagnózissal
együtt való előfordulása egyértelműen jelzi a preferálandó magas szintű ellátás elvégzését, vagy egy speciális
ellátási esemény megvalósítását;
i) homogén betegségcsoport elő-főcsoportjába tartozó finanszírozási esetek: az olyan különösen magas költségű,
vagy több főcsoportba tartozó megbetegedés esetén is alkalmazandó beavatkozásokkal jellemzett csoportok,
amelyek a besorolás szempontjából elsődleges besorolási prioritással rendelkeznek a főcsoportok szerinti
besorolással szemben;
j) elő-főcsoport: főcsoport nélküli homogén betegségcsoportok;
k) homogén betegségcsoport főcsoportjaiba tartozó finanszírozási esetek: olyan ellátások, amelyeknél a besorolást a
finanszírozási eset ellátást indokoló fődiagnózisa alapján kell meghatározni, ha egyébként az ellátás nem felelt
meg az elő-főcsoportba tartozó csoportok besorolási feltételeinek;
l) homogén betegségcsoportok megkülönböztetett jelzései főcsoporton belül:
la) beavatkozással jelzett csoport: a HBCs kódban a főcsoport jel melletti „P” jelzéssel minősített csoport, amely
alapján a betegségek mellett meghatározott szabályok szerint, az elvégzett beavatkozásokat is figyelembe
kell venni a besorolási feltételek között;
lb) beavatkozással nem jelzett csoport: a HBCs kódban a főcsoport jel mellett „M” jelzéssel minősített csoport,
amely alapján a betegségek mellett – az igazoló eljárások kivételével – beavatkozás nem szerepel a
besorolási feltételek között;
lc) sürgősségi jelzéssel minősített csoport: a HBCs kódban a főcsoport jel mellett „S” jelzéssel minősített csoport,
amely a legalább 6 órás fekvőbeteg intézeti ellátást igénylő – általában 6–24 óra között lezajló – speciális
ellátási esetet jelöli, amelyek során a betegek számára az előírt feltételeknek megfelelő beavatkozásokat
elvégezték;
ld) társult betegséggel minősített csoportok: az ellátás során olyan társult betegségek kezelését jelzi, amely
megfelel a 19. §-ban és az 5. mellékletben foglaltaknak;
le) súlyos társult betegséggel minősített csoport: a HBCs kódban a csoportkód utolsó karakterén „Z” betűvel
minősített csoportok, mely alapján a beteg állapota és az elvégzett beavatkozások megfeleltek a 20. §-ban
és a 6. mellékletben meghatározott feltételeknek;
lf) életkori határral minősített csoport: a 2. melléklet szerinti életkori csoportra meghatározott csoport;
m) betegszámla: az egyedi ellátások költségráfordításai alapján egy betegségcsoportra kiszámított átlagköltség, az
egyes költségelemek feltüntetésével;
n) garanciális szabály: a Kr. 40. § (13) és (14) bekezdése, valamint az R. 1. § (14) bekezdése szerinti szabály;
o) hosszúnap: a Kr. 40. § (8) bekezdése szerinti eset.
3. A homogén betegségcsoportok létrehozásának részletszabályai 3. § (1) Új HBCs-t létrehozni abban az esetben lehetséges, amennyiben a szakmai és a várható erőforrás-igényesség szerinti
homogenitás növekedését idézi elő. A HBCs homogenitása a variancia csökkenésével mérhető, oly módon, hogy minél
nagyobb az elért variancia csökkenés mértéke, annál homogénebbek az új HBCs-k.
(2) Új HBCs létrehozásakor meg kell különböztetni a koncentráltan, kevés szolgáltatónál ellátott esetcsoportokat a
kórházak többségénél egyforma valószínűséggel megjelenő esetcsoportoktól. Új HBCs-t akkor kell létrehozni, ha az
esetszám mértéke és az esetek koncentrációja ezt indokolja.
4. § (1) A HBCs-k osztályozása elő-főcsoportnak és főcsoportnak nevezett alcsoportokat, valamint ezeken belül
megkülönböztetett csoport tételeket tartalmaz, a besorolási tényezőknek, besorolási szabályoknak és a besorolási
táblázatoknak megfelelően.
(2) Új HBCs kialakításának folyamata:
a) az előre definiált csoportokba történő besorolás érdekében – statisztikai adatokon és a szakmai ismereteken
alapulóan – betegségek és beavatkozások orvos-szakmai meghatározása;
b) a kialakított besorolási szabályok szerinti vizsgált esetek betegségcsoportokba történő besorolása;
c) betegszámla elkészítése.
(3) A betegszámla elkészítése során vizsgálni kell:
a) az egyedi ellátási esetek költségét;
b) matematikai statisztikai módszerekkel a csoportok költség szerinti homogenitását;
c) a kiemelt tételek (laboratóriumi vizsgálatok, röntgen, gyógyszer, stb.) egyedi mennyiségét, a szolgáltatás típus
egységköltségét;
d) az erőforrás felhasználások költségét, a tényleges ráfordítások mennyisége alapján;
e) az adott ellátási osztályon végzett és egyedileg megfigyelhető – a ráfordítási adatoknak megfelelő – orvosi
szolgáltatások költségét;
f) az osztályos orvosi tevékenység költségét, a külön nem megfigyelt egyéb osztályos orvosi tevékenységek
költségeként, szakma szerinti megkülönböztetéssel;
g) az ápolás költségét (szakképzett ápolók bére, szakmai anyagok és eszközök költsége);
h) hotelszolgáltatás költségét (kisegítő személyzet bére, nem orvos-szakmai anyagok, eszközök költsége,
segédüzemi szolgáltatások, energia, szállítás, mosoda, élelmezés költsége);
i) központi irányítás, vezetés költségét.
(4) Az egyes HBCs-k ráfordítás-igényességi súlyszámát az adott HBCs tényleges átlagköltsége és a teljes minta
átlagköltsége hányadosaként kell kiszámítani. A súlyszám alapján megállapítható, hogy
a) egy adott HBCs ráfordítás-igényessége mennyivel alacsonyabb vagy magasabb az átlagköltségnél,
b) milyen a HBCs-k egymáshoz viszonyított költségigénye.
4. Általános szabályok, az osztályos ellátás során kezelt megbetegedés diagnózisainak meghatározása
5. § (1) A beteg állapotának pontos definiálását a kórházi ápolás okainak kiválasztásával, minősítésével, a különböző diagnózis
típusok megfelelő használatával kell biztosítani. A minősítéseket az osztályos ellátás jellemzői alapján kell megtenni.
(2) Az osztályos ellátást jellemző BNO kódokat az osztályos ellátás végén, az összes vizsgálati eredmény birtokában, az
osztályos elbocsátáskor, a diagnosztikus vizsgálatok elvégzését követően, az összes lényeges ismeret birtokában és
szintjének megfelelően kell meghatározni.
(3) Az „F” típusjelű diagnózisként jelentendő funkcionális állapot kódokat a beteg felvételkori státuszának megfelelően
kell rögzíteni.
(4) Az ellátás jellemzőinek meghatározásához kiválasztott diagnózisoknak és diagnózis típus minősítéseknek azonosnak
kell lennie a beteg kóranyagában, zárójelentésében feltüntetett diagnózisokkal és minősítésekkel. A betegségkódok
és minősítések nem lehetnek ellentmondásban az egyéb az ellátásról vezetett szakmai dokumentációkban leírtakkal
sem.
(5) Egy betegség nem adható meg általánosabb BNO kóddal, mint ahogy az adott osztályos ellátás vagy a megelőző
egészségügyi ellátások során végzett és dokumentált diagnosztikus eljárásokkal már meghatároztak.
6. § (1) Beutaló iránydiagnózisként kell minősíteni azt a diagnózist, amely a beteg beutalóján a kórházi ellátás igényének fő
okaként feltüntetésre került. A beutaló iránydiagnózist „0” típusjellel minősítve kell jelölni, melyet a kórházon belül az
első osztályos ellátás során kell meghatározni. E jelöléssel egy diagnózis jelölhető. Kitöltése kötelező minden olyan
esetben, amikor a kórházi ellátásra egészségügyi szolgáltató beutalásával került sor.
(2) A beteg osztályos ellátási esetének kórházi ápolást indokoló fődiagnózisaként azon kórismét kell kiválasztani,
amelynek kezelésére az osztályos ellátás irányult, amely fő oka volt az elvégzett vizsgálatoknak és beavatkozásoknak.
Amennyiben nem állítottak fel diagnózist, akkor a főtünetet, vagy problémát kell helyette kiválasztani.
A meghatározása minden esetben kötelező, amelyet a „3” jellel minősítve kell kódolni. Csak egy diagnózis kaphatja ezt
a minősítést. Ha több jelentős oka volt az osztályos ellátásnak, azaz egymástól függetlenül, párhuzamosan többféle
megbetegedési folyamat is jellemezte az ellátott osztályos esetet, azt a megbetegedési folyamatot kell kiválasztani,
amely leginkább felelős a ráfordításokért. A kiválasztott fő megbetegedési folyamatnak a kódolási szabályok szerinti
fődiagnózisát kell ezzel a minősítéssel kódolni.
(3) Az ápolást indokoló fődiagnózis alapjául szolgáló betegség (alapbetegség) minősítéssel az ellátott osztályos ellátási
esetének azon diagnózisát kell megjelölni, amely a kórházi kezelést indokoló fődiagnózis kialakulásának alapjául
szolgált, a kialakulásához közvetlenül hozzájárult. A meghatározása kötelező, „1” jellel kell kódolni. Ezzel a minősítéssel
kizárólag egy diagnózis jelölhető. Az ápolást indokoló fődiagnózis és az ápolást indokoló fődiagnózis alapjául szolgáló
betegség azonos is lehet.
(4) Szövődményként kell feltüntetni azt a megbetegedést, amely az ellátást indokoló fő kórisme, vagy a gyógykezelés
következményeként jelentkezett. A szövődményeket az eredetük alapján az alábbi kategóriák szerint kell minősíteni:
a) az ápolást indokoló fődiagnózis következményeként kialakult szövődmény jele „4”;
b) a kórházi ellátás során, a kezelés következtében kialakult nosocomiális eredetű fertőzés jele „C”;
c) az adott kórházi ellátás során, a kezelés következtében kialakult egyéb, nem nosocomiális eredetű fertőzés jele
„D”.
(5) Kísérő megbetegedésként azon betegség folyamatot kell jelölni, amely az ellátást indokoló fődiagnózissal egy időben,
vagy az adott ellátást megelőzően jelentkezett, de egymás között ok-okozati kapcsolat nem áll fenn. A kísérő
megbetegedés ellátás során kezelt betegségnek minősül, kivéve a (6) bekezdésben foglaltakat. A kísérő
megbetegedés jele „5”.
(6) Kísérő betegségnek minősül a fődiagnózistól eltérő diagnózisú olyan traumás sérülés is, amely azzal egyidejűleg,
ugyanazon külső körülmény miatt keletkezett, függetlenül attól, hogy az ellátást indokoló fődiagnózissal azonos vagy
attól eltérő testtájon keletkezett.
(7) Áthelyezést indokoló diagnózisként azt a fő okot kell megjelölni, amely miatt elsődlegesen szükségessé vált a beteg
más ápoló osztályra, vagy más kórházba történő áthelyezése. Áthelyezés esetén a meghatározása kötelező, típusjele
„2”.
(8) Az ellátás igénybevételi okának meghatározásához a „V” jelű „Z” kódokat abban az esetben lehet rögzíteni, ha az
egészségi állapotra ható és az egészségügyi szolgálat igénybevételét befolyásoló tényezők kerülnek definiálásra.
A kód feltüntetése a 2. mellékletben nevesített esetekben, valamint a 11. melléklet I. rész 1.4. pontja szerint kötelező.
(9) Az „E” jelű, „A sérülések és mérgezések külső okai”-nak kiegészítő osztályozására kialakított BNO-kódokat (a BNO–10 S,
T, V, W, X, Y betűvel kezdődő tételei) kötelezően kell használni, amikor a diagnózisok között megjelennek a sérülések,
mérgezések, egyéb külső okok következményei. Ezt a jelzést akkor is alkalmazni kell, ha a T80-T88 kóddal, (Orvosi
ellátás máshova nem osztályozott szövődményei”) „K” jelzéssel az állapot oka más jellemző kiemelésével már
minősítésre került.
(10) A morfológiai kódokat „M” jelzéssel minősítve kell rögzíteni. A morfológiai kódok alkalmazása kötelező minden olyan
esetben, amikor az ellátást indokoló fődiagnózis, vagy az ellátást indokoló fődiagnózis alapjául szolgáló betegség,
vagy a kísérőbetegség vagy a szövődmény daganatos betegség, és a daganatos betegség igazolása a szakma
szabályai szerint legalább kórszövettani vizsgálattal, képalkotó eljárással, vagy molekuláris biológiai módszerrel
megtörtént.
7. § A más jelzéssel már definiált állapotokra az állapot pontosításaként kiegészítő minősítés határozható meg „K” jelzéssel,
az alábbiak szerint:
a) az ellátást indokoló fődiagnózisra valamennyi kiegészítő minősítés alkalmazható, a szövődmények pontosítására
kizárólag a c) pontban meghatározott kiegészítő minősítések adhatók meg;
b) amennyiben fődiagnózisként „†” jelű BNO került rögzítésre, minden esetben kötelező annak valamelyik „” jelű
párját is rögzíteni;
c) minden esetben alkalmazni kell a következmény kódot, ha az a 2. mellékletnek megfelelően besorolási szempont;
d) amikor a szövődmény vagy a fődiagnózis orvosi kezelés következtében jött létre, a BNO–10. XIX. „Sérülések,
mérgezések és külső okok bizonyos egyéb következményei” főcsoportjából alkalmazni kell az erre utaló kódokat;
e) az osztályos ellátás befejezését követően érkezett diagnosztikus lelet alapján „K” jelzéssel az előzetesen már
meghatározott ellátást indokoló fődiagnózis utólagosan pontosítható. 5. A haláloki diagnózisok meghatározása
8. § (1) A halálokok jelölésének meg kell felelnie a WHO előírásainak, a halottvizsgálati bizonyítványnak, illetve boncolás
esetén a boncolási jegyzőkönyv kitöltésére vonatkozó szabályoknak. A klinikusi diagnózisok megadása minden
esetben kötelező, a többi diagnózis csak boncolás esetén.
(2) Halálozás esetén a diagnózis típusokat a BNO–10 előírásai alapján az alábbiak szerint kell meghatározni:
a) a megelőző ok, vagyis azon betegség vagy állapot megállapítása a patológus által „A” típusjellel, amely
közvetlenül előidézte a halált okozó betegséget vagy állapotot;
b) a halált közvetlenül előidéző betegség vagy állapot megjelölése a klinikus „6” jellel és a patológus „8” jel szerint,
amely az események sorozatában az alapbetegségből kiindulva a halált közvetlenül előidézte;
c) a halál alapjául szolgáló betegség vagy állapot megjelölése a patológus által „7” jellel és a klinikus „B” jellel, amely
a halálhoz vezető események sorozatát elindította;
d) kísérő betegségek vagy állapotok megállapítása a patológus által „9” jellel, amely még kedvezőtlenebbül
befolyásolta a kóros folyamat lezajlását és így hozzájárult a halálhoz.
6. A különböző diagnózis típusok kódolásának szabályai 9. § (1) Ápolást indokoló fődiagnózis, ápolást indokoló fődiagnózis miatti szövődmény, kísérő betegség, nosocomiális
eredetű szövődmény a kezelés következtében, egyéb szövődmény a kezelés következtében diagnózisként csak olyan
BNO kód tüntethető fel, amely a beteg állapotát az osztályos ellátás során is jellemezte.
(2) Egy megbetegedés az (1) bekezdésben meghatározott diagnózis típusok körén belül kétszer nem rögzíthető sem
eltérő, sem azonos típusú minősítéssel, sem azonos, sem más, de tartalmában azonos, vagy ugyanazon állapot
különböző szintű definiálását jelentő BNO kóddal, sem annak tüneteivel.
(3) Az ápolást indokoló fődiagnózis csak olyan betegség lehet, amelynek kezelésére az osztályos ellátás során legalább
egy releváns vizsgálatot – amely lehet az adott ellátást megelőzően már elvégzett, dokumentált vizsgálat kontrollja is
– és egy releváns terápiát elvégeztek.
(4) Csak olyan betegség minősíthető az ápolást indokoló fődiagnózis miatti szövődménynek vagy kísérő betegségnek,
amelyet az ellátás során meghatározott módon, a minősítésének megfelelően elláttak. Ezen megbetegedések akkor
tekinthetők kezelt betegségnek, ha az ellátás során az adott betegségre legalább egy releváns vizsgálatot elvégeztek,
vagy rendelkeztek a diagnózisra vonatkozó, más orvosi szolgálat által igazolt érvényes dokumentummal, és egy
releváns terápiát alkalmaztak.
(5) Nosocomiális eredetű szövődmény a kezelés következtében (C), vagy egyéb szövődmény a kezelés következtében
(D) típusú diagnózisok lehetnek nem kezelt betegségek is. Ezeket a diagnózis típusokat kötelező rögzíteni, ha az adott
ellátás következtében alakultak ki. Ez a szabály vonatkozik arra az esetre is, ha az adott ellátás során már nem került sor
a létrejött szövődmény kezelésére, azt majd egy másik egészségügyi szolgáltató végzi.
(6) Nem adható meg az osztályos eset leírásában olyan diagnózis, amelyre vonatkozóan adekvát, a szakmai szabályok
szerint elegendőnek minősülő információ az osztályos elbocsátás végén nem áll rendelkezésre, kivéve a kiegészítő
kódokra vonatkozó 7. § e) pontjában leírt eseteket, továbbá halálozás esetén a kórbonctani diagnózisokat. Az állapot
leírását az ismeret szintjének megfelelően kell megtenni.
7. A kórházi ellátást indokoló fődiagnózis kapcsolata az alapbetegséggel és a fődiagnózis miatti
szövődménnyel
10. § (1) A megbetegedés stádiumának súlyosbodása esetén a betegség folyamatot eltérő módon kell rögzíteni:
a) amennyiben az ellátást megelőzően vagy az ellátás során az adott megbetegedés saját rendszerén belül változik,
a folyamatot mindig az „alapbetegség-fődiagnózis” kapcsolattal kell leírni oly módon, hogy az osztályon ellátott
előrehaladott stádiumú megbetegedést fődiagnózisként, az eredeti megbetegedést alapbetegségként kell
rögzíteni;
b) a megbetegedés stádiuma más szervrendszerre való kiterjedéssel is változik, amely folyamat
a „fődiagnózis-szövődmény a fődiagnózis miatt” kapcsolattal, és egyes esetekben az „alapbetegség-fődiagnózis”
kapcsolattal is definiálható.
(2) A kezelt betegségnek minősülő krónikus megbetegedések – ha nem áll fenn kapcsolat a fődiagnózissal – kísérő
betegségként írhatók le. Ha a krónikus megbetegedés a szabályokban megfogalmazottak szerint kapcsolatban van
a fődiagnózissal, akkor értelemszerűen rögzíthető alapbetegségként is a (3)–(4) bekezdésben foglalt szabályok szerint.
(3) A szövődmény nem lehet az ellátás fődiagnózisa a következő esetekben:
a) ha az ellátás az eredeti megbetegedés felszámolására irányul és a szövődmény felszámolása ennek nyomán
következik be, akkor az eredeti betegséget fődiagnózisként, a szövődményt szövődményként kell rögzíteni;
b) amennyiben a szövődmény megjelenése ad közvetlen okot a kórházi felvételre, de az az eredeti betegség
kezelése nélkül nem szüntethető meg, szintén az eredeti megbetegedés a fődiagnózis – a 6. § (3) bekezdése
szerinti esetben az eredeti megbetegedés rögzíthető alapbetegségként is, a betegség kiterjedését jelző BNO
kódok szövődménynek minősítve jelenthetők;
c) ha a kórházi ellátás ideje alatt a megbetegedés súlyosbodik és az ellátás alapjául szolgáló betegség kiterjed más
szervrendszerre, a kiterjedésre vonatkozó diagnózist szövődményként, az ezt kiváltó eredeti megbetegedést
fődiagnózisként kell minősíteni.
(4) Az eredeti megbetegedés következtében fellépő szövődmény csak akkor rögzíthető fődiagnózisként, ha önmagában
kezelve is megszüntethető, miközben az eredeti betegség közvetlen ellátására beavatkozás egyáltalán nem, vagy
elhanyagolható mértékben történt.
(5) Ha valamely betegségre jellemző tünetcsoport megjelenése miatt került sor kórházi ellátásra, a kezelést indokoló
fődiagnózis mellett a tünetcsoport diagnózisai nem rögzíthetőek.
(6) A diagnózis típusok kiválasztási szabályait minden szakma esetén alkalmazni kell, a betegségek rögzítését az összes
szabály együttes alkalmazásával kell elvégezni.
(7) Az ellátás adatainak meghatározásánál alkalmazni kell a Kr. 14. számú mellékletének „Kitöltési útmutató” előírásait is.
8. A kórházi ellátást indokoló fődiagnózis, a fődiagnózis szövődménye és a fődiagnózis miatt végzett
beavatkozások kapcsolata
11. § (1) Nem adható meg egy besorolási szempontnak számító beavatkozás mellett fődiagnózisként olyan betegség, amely az
eredeti betegség tüneteként vagy szövődményeként lépett fel, még akkor sem, ha ez a betegség adott okot
a vizsgálatok elkezdésére, és csak az eredeti betegség megismerését követően, az eredeti betegség megoldására
végzett beavatkozással szüntethető meg.
(2) Minden olyan kórházi bázisadatnak minősülő beavatkozást rögzíteni kell az adatlapon, amelyet az adott ellátás során
elvégeztek, beleértve az ebben az időtartamban más szervezeti egységben, vagy más egészségügyi szolgáltatónál
végzett ellátásokat is. A bázisadatoknak minősülő beavatkozások listáját a 4. melléklet tartalmazza.
(3) A beavatkozás típusok minősítésének ki kell fejeznie a diagnózis típusokkal meghatározott megbetegedésekkel
fennálló kapcsolatot. A besorolási tényezőnek számító beavatkozás kódolása során ezzel összhangban kell
meghatározni és kiválasztani az ellátás tényleges szakmai jellegével összhangban a fődiagnózist.
9. Besorolási szabályok 12. § (1) A HBCs rendszer egy elő-főcsoportból és 25, a betegségek szerint meghatározott főcsoportból áll. Az elő-főcsoportra
végzett vizsgálatokat követően az eseteket főcsoporthoz kell rendelni, majd a főcsoporton belül a megfelelő csoportot
ki kell választani.
(2) A besorolás eljárása arra irányul, hogy az ellátás összes jellemzőjének ismeretében, az esettípus jellegét figyelembe
véve, a szakmai szempontból meghatározható legmagasabb súlyszám kerüljön elszámolásra.
(3) A besorolás első lépésében vizsgálni kell, hogy az elő-főcsoportba tartozás feltételei fennállnak-e. Az elő-főcsoportba
tartozás általános jele a „99” főcsoport kód, de egyéb főcsoportban is találhatóak olyan csoportok, amelyeket
a besorolás elő-főcsoportként kezel.
(4) Elő-főcsoportba tartoznak azok az ellátások, amelyeknél:
a) az ellátás jellegét meghatározó fődiagnózisok alapján a csoport tételei többféle betegség szerinti főcsoportba is
tartozhatnának, a kezelés homogén jellege azonban nem indokolja, hogy betegségtől függően minden
főcsoportban önálló altételként jelenjenek meg;
b) az eset-csoport ráfordítás-igényessége, súlyossága miatt indokolt. (5) Ha a besorolási paraméterek alapján az eset mind az elő-főcsoport egy HBCs-jébe, mind valamely főcsoport P jelű
HBCs-jébe is besorolható, akkor a magasabb súlyszámú HBCs-t kell elszámolni, a 15. sorszámú „Újszülöttek” főcsoport
kivételével.
13. § (1) Az elő-főcsoportba nem tartozó esetek a fődiagnózis alapján kerülnek a főcsoportba besorolásra. A főcsoportba
tartozik az adott szervrendszer minden megbetegedése, amennyiben az az adott szervrendszerre lokalizáltan jelenik
meg. A fertőzéses eredetű megbetegedések, valamint a sérülések, mérgezések, daganatos betegségek önálló
főcsoporttal is rendelkeznek, amelyekbe azonban csak a szisztémás, több szervrendszert érintő megbetegedések
kerülhetnek.
(2) A főcsoportokba sorolást követően az adott betegségek mellett már csak meghatározott beavatkozások fogadhatók
el besorolási tényezőként. Nem megfelelő fődiagnózis választása esetén az elvégzett beavatkozás már nem besorolási
tényező.
14. § A főcsoporton belüli csoportok meghatározásának módszerei:
a) a kombinációs besorolásoktól eltekintve a besorolás fő tényezői az ellátást indokoló fődiagnózis, és a fődiagnózis
miatt végzett főbeavatkozás;
b) besorolás történhet a fődiagnózis és a fődiagnózis miatti főbeavatkozás együttes figyelembe vételével, azok
együttes fennállása esetén;
c) besorolás történhet csak a fődiagnózis szerint;
d) besorolás történhet csak a főbeavatkozás szerint, ha az a főcsoportba tartozó összes megbetegedéssel
előfordulhat;
e) megadott beavatkozások kombinációjának meghatározásával; f) a besorolás feltétele egy adott beavatkozás kizárólagos elvégzése, amennyiben azonban más beavatkozásra is sor
kerül, akkor az eset másik csoportba sorolódhat;
g) megadott betegségek, betegség típusok kombinációja alapján;
h) megadott betegség kombinációk és beavatkozás kombinációk együttes fennállása alapján;
i) a besorolás típusok variálódhatnak a szerint is, hogy a beteg honnan érkezett, hova távozik, mi a további sorsa;
j) újszülöttek esetén meghatározó tényező a születési, ezt követően a felvételkori testsúly;
k) igazoló eljárások esetén besorolást befolyásoló tényező a szolgáltatás mennyisége;
l) csoport besorolást módosító tényező meghatározott esetekben a társult betegség vagy a súlyos társult betegség
fennállása és kezelése. 10. A társult betegség minősítésének szabályai
15. § (1) Az esetek – a szülészeti és az újszülött ellátás főcsoportokat kivéve – a társult betegségek alapján négyféle minősítésű
kategóriába kerülhetnek:
a) társult betegség nélkül,
b) társult betegséggel,
c) súlyos társult betegséggel,
d) társult betegség szerint nem minősített.
(2) Az esetnek csak azon másodlagos diagnózisa kaphat társult betegség minősítést, amely adatai között volt
szövődmény az ellátást indokoló fődiagnózis miatt, vagy kísérő betegség minősítéssel megjelenő diagnózis, valamint
a több osztályos ellátásból álló ellátási eseteknél a fő ellátási eseten kívüli ellátások szakmai szempontból ezzel
egyenértékű diagnózisai is.
(3) Nem lehetnek társult betegségek a kezelés miatt bekövetkezett szövődmények.
(4) Nem besorolási szempontnak számító társult betegségek:
a) tünet, tüneti diagnózis;
b) amennyiben a fődiagnózis és a társult betegség „M” jelű HBCs-je megegyezik, vagy a társult betegség „M” jelű
HBCs-ben fődiagnózisként nem elfogadható;
c) a kezelés következménye;
d) a 5. melléklet szerint egyéb speciális kizáró feltétel esetén megjelölt betegség.
11. A súlyos társult betegség minősítésének szabályai 16. § (1) A társult betegségnek számító betegségek közül meghatározott betegségek súlyos társult minősítést kapnak,
melyeket a 6. melléklet tartalmaz. Súlyos társult betegség lehet az a megbetegedés, amely
a) társult betegségnek számít az adott ellátási eset HBCs jellemzőinek tekintetében, és
b) ezen belül súlyos társult betegség minősítést kapott.
(2) Az ellátási eset súlyos társult betegség minősítést akkor kaphat, ha
a) a beteg rendelkezik legalább egy súlyos társult betegséggel,
b) a kórház rendelkezik súlyos társult betegség ellátására alkalmas egységgel és
c) a b) pont szerinti egységen egy napot meghaladó időtartamban ellátták a beteget, és itt a részére
ca) egy napot meghaladó időtartamban igazolható eljárást végeztek, vagy
cb) immunglobulin pótlás esetén az alkalmazott mennyiség eléri a meghatározott betegségekben, illetve
életkori csoportokban besorolási feltételként elfogadott minimumot.
(3) Egy napot meghaladó a súlyos társult betegség ellátása akkor, ha egyfajta igazoló eljárást legalább 36 órán keresztül
folyamatosan végeztek, vagy legalább kétfajta igazoló eljárásból nem egyidejűleg biztosítottak ellátást egy-egy
napon, azaz legalább kétszer 20 órán keresztül.
(4) Az intenzív igazoló eljárásnál egy ellátási nap akkor kerülhet beírásra, ha azt a beteg részére legalább 20 órán keresztül
nyújtották.
(5) A 36 órát meghaladó ellátásokat lehet 2 ellátási napként rögzíteni.
(6) Az újszülött problémák minősítésénél a súlyos társult betegségek listája az újszülött súlyos problémák kódjával bővül.
12. Speciális besorolási szabályok 17. § (1) A beültetett implantátumok eszköz kódja „A” jelzéssel csak akkor rögzíthető, ha azt számlával igazolható módon az
ellátó intézmény biztosította a beteg részére és az implantátum nem tételesen finanszírozott. Ha az implantátumok
egy része tételes elszámolással („6” és „8” beavatkozás típus), vagy egyéb módon („7”, „9” és „D” beavatkozás típus)
finanszírozott, az implantátum árát nem tartalmazó csoportoknál az implantátum beépítése besorolási tényezőként
meghatározott esetekben figyelembe vehető.
(2) Műtét esetén csak a fődiagnózis miatti főműtét (1-es típus) vehető figyelembe, kivéve, ha kombinációs besorolást kell
elvégezni, vagy igazoló eljárással végzett ellátást kell minősíteni.
(3) Műtéti úton végzett biopsiák esetén – ha nem terápiás célú műtét közben történik a mintavétel – „1” típusú
beavatkozásként rögzíteni kell azt a feltáró műtétet, amely az eljárást lehetővé tette, és „2” típussal kell megadni a
biopsia kódját.
(4) Az igazoló eljárásként besorolási tényezőnek számító tevékenységeket, ha más besorolási tényezőnek számító
beavatkozást nem végeztek, „1” jelzéssel kell ellátni, az elsődleges besorolási szempontnak számító beavatkozás
mellett pedig „2” jelzéssel kell rögzíteni.
(5) A beavatkozás kódok meghatározásánál – kivéve a műtéti úton végzett biopsiákat és egyéb műtéti mintanyerési
eljárásokat – egy eljárást csak azzal a jellel kell megnevezni, amely a tevékenységet teljes mértékben azonosítja. Nem
rögzíthetők önálló beavatkozás jelekkel azok az eljárások, amelyek minden esetben szerves részei egy másik
eljárásnak.
(6) A beavatkozások mennyiségi rovatába a mennyiségi egységben meghatározott értéket kell beírni.
(7) A Kr. 14. számú mellékletében a „Beavatkozás minősítése az ellátásban elfoglalt helye szerint (M)” mezőt csak
onkológiai daganatellenes kezelések és reoperáció esetén kell kitölteni.
(8) A daganatellenes kezeléseknél meg kell jelölni a beavatkozás helyét a betegellátás folyamatában az alábbi kódok
szerint:
a) 1. adjuváns beavatkozás,
b) 2. első vonalbeli kezelés,
c) 3. másodvonalbeli kezelés,
d) 4. harmad vonalbeli kezelés.
(9) Az „M” mezőben 5 kódjelű reoperáció az a műtéti beavatkozás, amelyet egy megelőző, bármely egészségügyi
szolgáltatónál végzett műtéti jellegű tevékenységet követően ugyanabban a régióban végeznek
a) a beavatkozás nem tervezett elégtelensége miatt, ide nem értve a bármilyen ok miatt tervezetten szükséges
sorozat műtéteket, vagy
b) a beavatkozás következtében kialakult szövődmény elhárítása céljából.
(10) A tételesen finanszírozott gyógyszeres kezelést tartalmazó protokollokat „F” beavatkozás típussal kell rögzíteni. Ezzel
párhuzamosan az „F” beavatkozás típussal jelentett protokollokban felhasznált tételes elszámolás alá eső
gyógyszereket is jelenteni kell az R. 1/A. számú mellékletében meghatározott OENO kóddal, szintén „F” beavatkozás
típussal.
(11) Abban az esetben, ha a beteg adott ellátást követően visszatér a megbetegedés következményeinek további
kezelésére, és ezen megbetegedés ténylegesen már nem áll fenn, vagy csak tünet szintű következménye
regisztrálható, a következő kódolási szabályt kell alkalmazni:
a) az alapbetegség megjelölése, amely az a megbetegedés, ami korábban fennállt, de vizsgálat során már nem, vagy
amelyre korábban már történt kórházi ellátás, és amely következményének vizsgálatára vagy ellátására került sor
az aktuális kórházi ellátásban;
b) kórházi ellátást indokoló fődiagnózis megjelölése, az állapotnak megfelelően U9920 Status post sanationem BNO
kóddal.
(12) Aktív részszámlák esetén a legnagyobb felső határnapú HBCs felső határnapját meghaladó ápolási napokra
számolhatók el hosszúnapok a hosszúnap elszámolás szabálya szerint. Azaz a legnagyobb felső határnapú HBCs felső
határnapját meghaladó időtartamból intenzív osztályon töltött napokra intenzív hosszúnap jár, a többi osztályos
ápolásra hosszúnap. A tényleges elszámolási csoport hosszúnapja szerint járó különbözet az eset lezárásakor kerül
elszámolásra.
18. § (1) Az „S” jelű sürgősségi csoportok elszámolása csak Sürgősségi Betegellátó Osztályon (SBO) végzett 6–24 óra közötti
időtartamú ellátásokra történhet meg, ha az ellátás megfelel a vonatkozó besorolási szempontoknak. A 6 óránál
rövidebb SBO-n végzett ellátási események járóbeteg-szakellátásként számolhatók el. A sürgősségi csoportba tartozó
esetet az összevonási és garanciális szabály alkalmazásakor esetenként egy ápolási nappal kell figyelembe venni. Az
„S” jelű csoportok a 24 órát meghaladó ellátás esetén a nem SBO-n is elszámolhatók.
(2) A 24 órán belüli ellátási események, amelyek nem sorolhatók be az egynapos műtéti eseményekbe, az „S” jelű
csoportokba, vagy a Kr. 36. § (2) bekezdésében meghatározott kivételek közé, ambuláns ellátásként számolhatók el.
(3) A „társult betegséggel”, illetve „súlyos társult betegséggel” minősített csoport csak akkor számolható el, ha a kórházi
ápolás ideje elérte az adott társult betegséges HBCs alsó határnapját. A társult betegséges, az R. 1. § (7) bekezdés
b) pontja szerinti rövid eseteket a minősítés nélküli HBCs-be kell besorolni.
(4) A „609Z Veseelégtelenség súlyos társult betegséggel” csoport csak akkor kerülhet elszámolásra, ha az egyéb feltételek
teljesülése mellett a beteg részesült peritonealis vagy haemodializálási szolgáltatásban – a 88530, 88531, 88585,
88586, 88570, 88600, 88604, 88605 kódok alapján – is a kórházi ellátás időtartama alatt. Ha a beteg nem részesült
dializálási szolgáltatásban, akkor a besorolást a 2. mellékletben foglaltak szerint a következő elszámolható
legmagasabb súlyszámú HBCs szerint kell elvégezni.
(5) A tételesen finanszírozott, nagy értékű országosan nem elterjedt műtéti eljárással, az eljárással összefüggő ellátások
esetén két finanszírozási eset számolható el, amennyiben a kórházi felvétel és a nagy értékű műtét elvégzésének
időpontja között 10 ápolási napnál hosszabb idő telt el. Ebben az esetben a nagy értékű műtéti eljárás, valamint az azt
megelőző ellátás önálló finanszírozási tételként számolható el az elszámolási szabályok figyelembe vételével. Az
adatlapok kitöltésére az általános fekvőbeteg jelentési szabályok érvényesek, azzal, hogy nagy értékű, országosan
nem elterjedt műtéti beavatkozás előtti ellátás lezárása az adatlapon „További sorsa = „N” jelzéssel” rögzíthető. Ezt az
értéket kell rögzíteni az osztályos eset további sorsa mezőjébe is, ha a továbbiakban műszív beültetésre vagy
transzplantációra kerül sor.
13. Összevonási szabályok 19. § (1) A Kr. 40. § (3) bekezdése alapján az egy kórházi ellátás során több aktív osztályon történt kezelést – az áthelyezés
indokától függetlenül–egy finanszírozási esetként kell elszámolni. Ez alól kivételt jelent, ha
a) két aktív osztályos esemény között 30 napot meghaladó krónikus ellátásra került sor,
b) a kórházi felvételtől számított 10 napon túl történt az R. 8. számú mellékletének 1., 2., és 8–12. pontja szerinti nagy
értékű beavatkozást tartalmazó ellátás és az azt megelőző ellátás önálló finanszírozási esetként számolható el.
(2) Az összevonás – a R. 14. számú mellékletében meghatározott kivételektől eltekintve – az első ellátás elszámolási
csoportjának felső határnapját megelőzően ugyanazon kórházba visszavett betegek ellátási eseteire is vonatkozik. Az
összevonás elvégzése során érvényesíteni kell a legmagasabb díj elszámolásának szabályát.
(3) Az összevont kórházi eset meghatározásának fő szabályai:
a) az aktív osztályos esetek közül fő osztályos esetként – önálló HBCs besorolással – ki kell választani azt az ellátást,
amelynek erőforrásigénye a legjelentősebb – csoportjának súlyszáma a legmagasabb – volt;
b) a kiválasztott fő osztályos eset „3” típusú diagnózisát és a besorolásban hozzátartozó beavatkozást kell az
összevont eset „3” típusú diagnózisának és „1” típusú beavatkozásának tekinteni, a többi osztályos eset
diagnózisai és beavatkozásai társult betegségként, egyéb szövődményként, egyéb beavatkozásként
kezelendőek;
c) az a) és b) pontok alól kivételt jelentenek az önálló intenzív osztályon végzett ellátást tartalmazó több osztályos
ápolások;
d) ha az intenzív osztályos ápolás „3”, vagy „4”, vagy „5” típusú diagnózisai – a típustól függetlenül – és az elvégzett
beavatkozások alapján „súlyos társult betegséggel” minősítésnek megfelelő, akkor a többi osztályos eset adatait
ki kell egészíteni az intenzív ellátás jellemzőivel, és ezt követően kell elvégezni a súlyszám értékek alapján történő
kiválasztást;
e) az intenzív ellátás csak akkor nem vehető figyelembe a kiválasztásban, ha
ea) a fődiagnózis („3”) légzőrendszeri megbetegedés, de a többi osztályos ellátás fődiagnózisa nem
légzőrendszeri megbetegedés, vagy
eb) a szeptikémiás csoporthoz tartozó a fődiagnózis (kivéve „A4191 Septicaemia többszervi elégtelenséggel”),
de a többi osztályon nem szeptikémiás a fődiagnózis;
f) az összevont eset összes jellemzője szerint kell meghatározni a végső HBCs-t, mely alól kivételt képez, ha a fő
osztályos esetnek tekintett ellátás önálló besorolással meghatározott súlyszáma magasabb, mint az összevont
eset összes jellemzője alapján meghatározott HBCs súlyszám;
g) újszülött esetén elsődlegesen újszülött-ellátási csoport kerül kiválasztásra;
h) szülés első ellátása esetén elsődlegesen szülési csoport kerül kiválasztásra;
i) a garanciális szabály alkalmazásakor az összevonás előtt történik annak a vizsgálata, hogy megfelel-e az eset a
garancia kivételnek, garancia kivétel vizsgálata minden esetben a súlyos társult minősítés nélküli csoportra
történik.
(4) Az összevonási algoritmust részletesen az 1. melléklet „I. Az aktív és kúraszerű ellátások folyamatábrái” rész 1. pontja
tartalmazza.
(5) A más intézetben folytatódó aktív fekvőbeteg-ellátás elszámolásának szabályai az 1. melléklet „II. A más intézetben
folytatódó aktív fekvőbeteg ellátás folyamatábrája” rész szerinti folyamatábrában találhatók.
(6) Ha egy adott kórházi eset a besorolási feltételeknek megfelelően a polirezisztens TBC csoportba tartozó,
akkor–függetlenül az ellátó osztályok számától és jellegétől – a normatív napig mindenképpen aktív finanszírozási
esetként kell elszámolni a „1360 Gümőkór polirezisztens kórokozóval” csoportban. Az összevonás során nem kell
érvényesíteni a 30 napot meghaladó krónikus ellátás esetén új aktív finanszírozási eset elszámolására vonatkozó
szabályt. Amennyiben az összes osztályos eset ellátási napjai együttesen meghaladják a fenti csoport normatív idejét,
a normatív feletti napokra az ellátó osztály jellegétől függően vagy az aktív elszámolási szabályokat kell alkalmazni,
vagy a krónikus ellátásra járó naparányos díjat kell elszámolni.
(7) A HBCs összevonási és garanciális szabályt alkalmazni kell a kúraszerű ellátásra, valamint a fekvőbeteg- és kúraszerű
ellátási események között is. A kúraszerű ellátási események kezelése ebben a tekintetben is azonos a kórházi ellátási
eseményekkel.
14. Ismételt besorolást igénylő elszámolási szabályok az alkalmazás sorrendjében
20. § (1) Ha fődiagnózisként a tünetek az „R” betűvel kezdődő BNO kódok, valamint az U9990, az U9920, alapbetegségként
daganat, váz-izomrendszeri betegségek, a maxillofacialis régió megbetegedései, vagy a Q6760, az S4270, az S5270, az
S6240, az S6270 diagnózisok vannak feltüntetve, és a beavatkozás megtörtént, akkor a besorolás az alapbetegség és a
beavatkozás alapján történik.
(2) Ha a besorolási paraméterek alapján az eset mind az elő-főcsoport egy HBCs-jébe, mind valamely főcsoport P jelű
HBCs-jébe is besorolható, akkor a magasabb súlyszámú HBCs-t kell elszámolni, kivéve a „15. Újszülöttek” főcsoportot.
(3) Amennyiben egy csillagos HBCs-be tartozó ellátásra az adott intézet nem jogosult, és az eset nem tartozik
a 14. mellékletben meghatározott kivételek közé, a következő elszámolható legmagasabb súlyszámú csoportba kell
besorolni.
(4) A társult betegséggel, illetve súlyos társult betegséggel minősített csoport csak akkor számolható el, ha a kórházi
ápolás ideje elérte az adott társult betegség HBCs alsó határnapját. A társult betegséges rövid eseteket a minősítés
nélküli HBCs-be kell besorolni.
21. § (1) A rehabilitációs ellátási program szerinti nappali ellátás keretében rehabilitációs tevékenységnek elfogadott, a
16. mellékletben szereplő OENO kódok esetén az adatlapon a mennyiség rovatba a tevékenység elvégzésének
tényleges időtartamát kell beírni percben, kezelési naponként.
(2) A rehabilitáció eredményességének mérése érdekében a rehabilitációs ellátási program szerinti nappali ellátás
keretében a nappali ellátási program kezdetén, a program közepén és végén, a beteg hazabocsátásakor szükséges a
beteg állapotát felmérni, és a beteg állapotának megfelelő – a 9. mellékletben szereplő – funkcionális kódot rögzíteni.
Az adatlapon a köztes kezelési napokon az előző felmérés eredményét kell feltüntetni.
22. § (1) Az aktív és kúraszerű ellátások, valamint a más intézetben folytatódó aktív fekvőbeteg ellátás folyamatábráit az
1. melléklet tartalmazza.
(2) Az aktív fekvőbeteg-ellátás diagnózisainak és beavatkozásainak besorolási táblázatait a 2. melléklet tartalmazza.
(3) A meghatározott módon kódolható diagnózisok listáját a 3. melléklet tartalmazza.
(4) A beavatkozások listáját a 4. melléklet tartalmazza.
(5) A társult betegségként nem elfogadott, de kódolható BNO kódok listáját az 5. melléklet tartalmazza.
(6) A súlyos társult betegségek listáját a 6. melléklet tartalmazza.
(7) Az újszülöttek első ellátását követő kórházi ellátások során használható fődiagnózisok listáját a 7. melléklet
tartalmazza.
(8) Az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek rendeléséről és kiadásáról szóló 44/2004. (IV. 28.) ESZCSM rendelet 2/A. §
(6) bekezdése szerinti egyszerűsített eljárás értelmében indikáción túl alkalmazható gyógyszerek listáját a 8. melléklet
tartalmazza.
(9) Az FNO kódokat a 9. melléklet tartalmazza.
(10) A többparaméteres non-invazív monitorizálás tevékenység részletszabályait a 10. melléklet tartalmazza.
(11) A szülés és az újszülöttek kódolásának és besorolásának szabályait a 11. melléklet tartalmazza.
(12) Egyes különleges kórházi ellátások kódolásának és besorolásának szabályait a 12. melléklet tartalmazza.
(13) A kúraszerű ellátások kódolásának és besorolásának szabályait a 13. melléklet tartalmazza.
(14) A meghatározott intézeti körben végezhető ellátásokat tartalmazó homogén betegségcsoportok eseteinek
elszámolási szabályait a 14. melléklet tartalmazza.
(15) A rehabilitációs ellátási program szerinti nappali ellátás keretében végezhető rehabilitációs tevékenységek
elszámolási szabályait a 15. melléklet tartalmazza.
(16) A rehabilitációs ellátási program szerinti nappali ellátás keretében végezhető rehabilitációs tevékenységek besorolási
szabályait a 16. melléklet tartalmazza. 15. Záró rendelkezések
23. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetése napján 18 órakor lép hatályba.
(2) A 24. § és a 17. és 18. melléklet 2012. március 1-jén lép hatályba.
24. § (1) Az 1. melléklet helyébe a 17. melléklet lép.
(2) A 2. melléklet helyébe a 18. melléklet lép.
Dr. Réthelyi Miklós s. k.,
nemzeti erőforrás miniszter


text:
1959/2017. (XII. 15.) Korm. határozata az állami érdekű szoftverfejlesztéseket támogató egységes Állami Alkalmazásfejlesztési Környezetről.
Az állami érdekű szoftverfejlesztéseket támogató egységes Állami Alkalmazásfejlesztési Környezet létrehozásáról
szóló koncepcióról és az  ezzel kapcsolatos feladatokról szóló 1238/2017. (IV. 28.) Korm. határozat 7.  pontjában
foglaltaktól eltérően a  Kormány a  7.  pont szerinti feladat végrehajtásának határidejét a  közbeszerzésekről szóló
2015. évi CXLIII. törvény 40. §-a hatálybalépését követő 3. hónap 15. napjában állapítja meg.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
24/2015. (IV. 28.) MvM rendelete az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2015. évben igényelhető támogatások részletes feltételeiről.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (3) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4.  § 7.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 65.  § 1.  pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró földművelésügyi miniszterrel egyetértésben
a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
 1. életvitelszerű tartózkodási hely: az ügyfél azon – a lakcímet igazoló hatósági igazolványban szereplő – állandó
vagy ideiglenes tartózkodási helye, ahol évente több mint hat hónapot tölt, rendszerint elérhető, amelyeket
az életkörülményei is alátámasztanak;
2. főállásban foglalkoztatott munkavállaló: az  a  személy, aki az  ügyfél gazdaságában teljes munkaidőben
dolgozik;
3. főállású mezőgazdasági termelő: az  a  személy, aki nem rendelkezik munkaviszonyból vagy más nem önálló
tevékenységből származó jövedelemmel és a mezőgazdasági termelő tevékenységből származó árbevétele
meghaladja az összes árbevételének 50%-át;
4. főtevékenység: az  egyéni vállalkozói nyilvántartásban főtevékenységként megjelölt mezőgazdasági termelő
tevékenység;
5. gazdaság: a  termőföld, az  állatállomány, továbbá a  mezőgazdasági termelő tevékenységéhez kapcsolódó
mezőgazdasági vagyoni értékű jogok, gépek, épületek és készletek, és egyéb tárgyi eszközök összessége;
6. gazdaság vezetője: a gazdaság részét képező ingatlanok – beleértve a termőföldet is – tulajdonjogával vagy
használati jogával rendelkező, mezőgazdasági termelő tevékenységet végző egyéni vállalkozó;
7. kertészet: a  támogatási kérelemben az  üzleti terv részét képező standard fedezeti hozzájárulás
(a  továbbiakban: SFH) betétlapon az  ügyfél által jelölt, az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap
társfinanszírozásában megvalósuló támogatások igénybevételének általános szabályairól szóló 23/2007.
(IV. 17.) FVM rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 21. § (2) bekezdése szerinti közleményben közzétett D10, D14A,
D14B, D15, D16, D17, D23, D24, D34, E, G01A, G01C, G04A, G04B, G04C, G05, G07, I02, SFH-kódok legalább
egyikének megfelelő mezőgazdasági tevékenység;
8. mezőgazdasági termelő: a  Vhr. 3.  § 12.  pontjától eltérően az  a  természetes személy, aki mezőgazdasági
tevékenységet folytat;
9. mezőgazdasági termelő tevékenység: a  Vhr. 3.  § 11.  pontja szerinti tevékenységek közül a  01.11–01.50 és
01.70 szakágazatba tartozó tevékenység;
10. mezőgazdasági termelő tevékenységből származó árbevétel: a mezőgazdasági termelő tevékenységet folytató
mezőgazdasági termelő gazdaságából – a  növénytermesztés, kertészet, és állattenyésztés ágazataiból –
származó termékek értékesítéséből befolyó bevételek összege;
11. működtetési időszak: e  rendelet szerinti támogatási kérelmet jóváhagyó határozat jogerőre emelkedését
követő év január 1-jétől számított ötödik naptári év végéig terjedő időszak;
12. tanya: a  mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény 5.  § 25.  pontjában
meghatározott, vagy az ingatlan-nyilvántartásban majorként nyilvántartott földrészlet;
13. ügyfél: az a természetes személy, aki megfelel a 3. § (1) bekezdésében foglalt feltételeknek;
14. mezőgazdasági szakmai gyakorlat: munkaszerződéssel, munkaviszony igazolással, vagy a  gazdaság
vezetőjének igazolásával alátámasztott mezőgazdasági termelő tevékenység, az  önfoglalkoztatást ide nem
értve.
2. A támogatás jellege és tárgya 2. § (1) E  rendelet alapján egy alkalommal költségek fedezetére vagy fejlesztési célra támogatás vehető igénybe az üzleti
tervben vállalt, azzal szorosan összefüggő és ahhoz kapcsolódó kötelezettségek teljesítésére.
(2) A támogatási jogosultság kötelezettség átvállalás és jogutódlás keretében nem ruházható át.
3. A támogatás igénybevételének feltételei 3. § (1) Támogatást vehet igénybe az a természetes személy, aki:
a) a támogatási kérelem benyújtásakor elmúlt 18 éves, de a 40. életévét még nem töltötte be;
b) a támogatási kérelem benyújtásakor rendelkezik
ba) az 1. mellékletben meghatározott szakképesítések legalább egyikével,
bb) a 2. mellékletben meghatározott képzés keretében szerzett végzettségek legalább egyikével, vagy
bc) a külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló törvény szerint elismert, vagy honosított,
külföldön szerzett, a  ba) vagy bb)  alpont szerinti szakképesítést vagy végzettséget igazoló
bizonyítvánnyal vagy oklevéllel;
c) gazdálkodási tevékenysége fejlesztésére vonatkozó üzleti tervet, annak részét képező SFH-betétlapot és
pénzügyi tervet nyújt be a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (a továbbiakban: MVH) részére, valamint
d) vállalja, hogy a  működtetési időszaktól függetlenül, első alkalommal hoz létre gazdaságot és abban
a gazdaság vezetőjeként gazdálkodik.
(2) Az  (1)  bekezdés b)  pontjában foglaltaktól eltérően támogatást vehet igénybe az  is, aki az  1. és 2.  mellékletekben
felsoroltaktól eltérő szakképesítést szerzett, de a Nemzeti Agrárszaktanácsadási, Képzési és Vidékfejlesztési Intézet
– mint az Új Magyarország Vidékfejlesztési Program megvalósulását segítő szakképzés felügyeletét ellátó szervezet –
által kiadott állásfoglalással rendelkezik a támogatási kérelem benyújtásakor arra vonatkozóan, hogy szakképesítése
megfeleltethető az 1. és 2. mellékletben szereplő szakképesítések valamelyikének.
(3) Az (1) bekezdés b) pont bb) alpontjában meghatározott végzettséggel rendelkezőnek kell tekinteni azt a személyt
is, aki a  támogatási kérelem benyújtásakor rendelkezik olyan felsőoktatási intézmény által kiadott igazoló
dokumentummal, amely tanúsítja, hogy a támogatási kérelmet benyújtó személy a 2. mellékletben meghatározott
szakon végzett képzések legalább egyikének tekintetében sikeres záróvizsgát tett.
(4) E rendelet alapján nem adható támogatás annak, aki
a) az  e  rendelet szerinti támogatási kérelme benyújtása előtt már nyújtott be támogatási kérelmet vagy
pályázatot az  MVH-hoz, és amelynek forrása részben, vagy egészben az  Európai Mezőgazdasági és
Vidékfejlesztési Alap, az Európai Mezőgazdasági Garancia Alap, illetve az Európai Halászati Alap volt;
b) az  Európai Mezőgazdasági Garancia Alapból, valamint a  központi költségvetésből finanszírozott egyes
támogatások 2015. évi igénybevételével kapcsolatos egységes eljárási szabályokról szóló 12/2015.
(III. 30.) FM rendelet (a továbbiakban: FM r.) 1. § 5. pontja szerinti támogatási kérelmet nyújt be az FM r. 9. §
(1) bekezdésében és a 15. §-ban meghatározott időszakban.
(5) A (4) bekezdéstől eltérően támogatás adható annak, aki
a) az Agrár- és Vidékfejlesztési Operatív Program 1. 4. Fiatal gazdálkodók induló támogatása című intézkedésre
nyújtott be pályázatot;
b) az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a  fiatal mezőgazdasági termelők számára nyújtandó
támogatások részletes feltételeiről szóló 67/2007. (VII. 26.) FVM rendelet, az  Európai Mezőgazdasági
Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2009. évtől nyújtandó támogatások
részletes feltételeiről szóló 113/2009. (VIII. 29.) FVM rendelet, az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési
Alapból a  fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a  2012. évben igényelhető támogatások részletes
feltételeiről szóló 57/2012. (VI. 21.) VM rendelet vagy az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból
a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2014. évben igényelhető támogatások részletes feltételeiről
szóló 34/2014. (IV. 4.) VM rendelet alapján nyújtott be támogatási kérelmet, amelyet az  MVH nem hagyott
jóvá és erről jogerős döntéssel rendelkezik, valamint ezen kérelem alapján felülvizsgálat vagy bírósági eljárás
nincs folyamatban;
c) az  Agrár- és Vidékfejlesztési Operatív Program 1. 5. Szakmai továbbképzés és átképzés támogatása című
intézkedésre nyújtott be pályázatot;
d) a 8. § (1) bekezdése szerinti támogatási kérelem benyújtási időszak megnyílta előtt, a (4) bekezdés a) pontja
szerinti pályázatát, támogatási kérelmét az  arra vonatkozó támogatási határozat jogerőre emelkedését
megelőzően visszavonta;
e) a  tehéntej termékpálya szabályozásában alkalmazott kvótarendszerről szóló jogszabály alapján az országos
kvótatartalékból történő, közvetlen értékesítési és beszállítási tejkvóta térítésmentes igénylésére nyújtott be
kérelmet, vagy a tejkvóta örökösödés útján történő átszállása miatt nyújtott be átírás iránti kérelmet;
f ) az  Európai Mezőgazdasági Garancia Alapból finanszírozott egységes területalapú támogatás, valamint
az  ahhoz kapcsolódó átmeneti nemzeti támogatások 2013. évi igénybevételével kapcsolatos egyes
kérdésekről szóló 23/2013. (IV. 9.) VM rendelet 2. § 19. pontja szerinti történelmi bázis jogosultságot örökölt;
g) a (4) bekezdés b) pontja szerinti kérelmét visszavonta.
 (6) Nem adható támogatás annak az ügyfélnek, akinek a 3. mellékletben foglalt táblázat
a) „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális szempontok rész értékelési szempontjai alapján kapott pontjai
nem érik el a 47 pontot;
b) „C” Pénzügyi terv rész értékelési szempontjai alapján kapott pontjai nem érik el a 4 pontot; vagy
c) „D” Üzleti terv rész értékelési szempontjai alapján kapott pontjai nem érik el a 20 pontot.
4. Kötelezettségek 4. § (1) Az ügyfél köteles
a) a gazdaságot személyes közreműködésével vezetni;
b) a támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtásának időpontjától a működtetési időszak
végéig a  mezőgazdasági termelő tevékenységet főtevékenységként, egyéni vállalkozóként folyamatosan
folytatni;
c) a  támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtása előtt az  Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz kapcsolódóan megvalósítandó vidékfejlesztési program
keretében megszervezett, a  fiatal mezőgazdasági termelők elindítása című kötelező képzésen legkésőbb
2016. december 31-ig részt venni és azt elvégezni;
d) a működtetési időszak végéig a 3. mellékletben foglalt táblázat „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális
szempontok rész alapján tett vállalásokat, nyilatkozatokat fenntartani, valamint a  kötelezettségeket
teljesíteni;
e) a működtetési időszak alatt a tartási helyek, a tenyészetek és az ezekkel kapcsolatos egyes adatok országos
nyilvántartási rendszeréről szóló miniszteri rendelet (a  továbbiakban: TIR rendelet) alapján vezetett
nyilvántartásban az állatállomány tartójaként szerepelni, valamint eleget tenni
ea) a szarvasmarhafélékre vonatkozóan a szarvasmarha fajok egyedeinek jelöléséről, valamint Egységes
Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
eb) a  lófélékre vonatkozóan az  egyes állatfajok egyedeinek Egységes Nyilvántartási és Azonosítási
Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
ec) a  juh-, kecskefélékre vonatkozóan a  juh- és kecskefélék egyedeinek Egységes Nyilvántartási és
Azonosítási Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
ed) a sertésfélékre vonatkozóan a sertések jelöléséről, valamint Egységes Nyilvántartási és Azonosítási
Rendszeréről szóló miniszteri rendeletben,
ee) a  baromfifélékre vonatkozóan a  Baromfi Információs Rendszer létrehozásáról és működtetésének
rendjéről szóló miniszteri rendeletben
 előírt, az állatállományra vonatkozó bejelentési kötelezettségeknek;
f ) a  használatában lévő területeket a  földhasználati nyilvántartásba bejelenteni, amennyiben a  földhasználati
nyilvántartásba vétel jogszabályi feltételei fennállnak;
g) a  gazdálkodásával összefüggésben, a  gazdasága teljes területén elvégzett tevékenységekről
az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtott agrár-környezetgazdálkodási támogatások
igénybevételének részletes feltételeiről szóló 61/2009. (V. 14.) FVM rendelet 21. számú mellékletében
szereplő gazdálkodási napló GN-főlap, GN-06, GN-14, GN-17, GN-18 valamint GN-19 lapjait a  teljes
működtetési időszak alatt naprakészen vezetni.
(2) A  gazdaság személyes közreműködéssel történő vezetésének minősül a  támogatásra jogosult ügyfél általi
személyes vezetés, továbbá a (3) bekezdés szerinti közreműködő bevonásával történő vezetés.
(3) A  csecsemőgondozási díjban, gyermekgondozási díjban vagy gyermekgondozási segélyben (a  továbbiakban
együtt: családtámogatási ellátás) részesülő ügyfél a  gazdaság vezetésébe az  egyéni vállalkozóról és az  egyéni
cégről szóló törvény szerinti közreműködőt vonhat be. A  közreműködő bevonásának tényét teljes bizonyító erejű
magánokiratba kell foglalni, a 4. melléklet szerinti adattartalommal. A teljes bizonyító erejű magánokirat másolatát
a közreműködő bevonásának kezdetétől számított 8 munkanapon belül meg kell küldeni az MVH részére, amelyhez
igazolást kell mellékelni arról, hogy az ügyfél családtámogatási ellátásban részesül.
5. § (1) Az ügyfél gazdaságának el kell érnie a vállalt európai méretegységet (a  továbbiakban: EUME) az üzleti terv részét
képező SFH-betétlapon meghatározott ütemezés szerint, és azt fenn kell tartani a működtetési időszak végéig.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglaltakra tekintettel a  támogatásra jogosult ügyfél számára megengedett az  üzleti tervben
megnevezett termékek helyettesítése másik ágazaton belüli (állattenyésztés, kertészet, növénytermesztés)
termékekkel.
(3) Ha az ügyfél a támogatási kérelmében az állattenyésztés, a kertészet, vagy az állattenyésztés és a kertészet együttes
aránya tekintetében a működtetési időszak 4. évére vállalt EUME értékből részarányt vállalt, akkor az üzleti tervben
megnevezett termékek helyettesítése csak a  vállalt százalékos arány betartása mellett valósítható meg szankció
nélkül.
(4) Méhcsaládok beállítása kizárólag úgy vállalható, ha azok részaránya a  működtetési időszak 4. évének végén nem
haladja meg az üzleti tervben a 4. naptári év végére vállalt EUME érték 50%-át.
(5) A (4) bekezdésben foglaltak a (3) bekezdésben meghatározott esetben is alkalmazandóak.
 (6) Az  MVH az  (1)  bekezdés teljesülése tekintetében a  működtetési időszakban az  ellenőrzés időpontját megelőző
naptári éveket is ellenőrizheti. 6. § Az ügyfél köteles vállalni, hogy
a) a gazdaság üzemméretét a működtetési időszak 4. évének végéig az üzleti tervben vállalt méretre növeli, és
azt fenntartja a működtetési időszak végéig azzal, hogy amennyiben a gazdaság üzemmérete a működtetési
időszak 4. évének vége előtt eléri az  üzleti tervben a  4. naptári év végére vállalt méretet, akkor attól
az időponttól kezdődően azt az üzemméretet tartja fenn a működtetési időszak végéig;
b) gazdaságának üzemmérete legkésőbb a  működtetési időszak 4. évének végére eléri legalább a  4 EUME
méretet.
5. A támogatás forrása, keretösszege, mértéke 7. § (1) A  támogatás forrása az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz kapcsolódó 2007–2013. közötti
költségvetési időszakban megvalósítandó vidékfejlesztési program 112. intézkedéséhez rendelt keretösszeg, amely
31 692 000 eurónak megfelelő forintösszeg, de legalább 10 milliárd forint.
(2) A  támogatás összege, amennyiben a  támogatási kérelemben a  gazdaságnak a  működtetési időszak 4. évének
végére vállalt üzemmérete a Vhr. 21. § (2) bekezdése szerinti közleményben meghatározott SFH értékekkel számolva
a) legalább 4 EUME nagyságú, de nem éri el a 7 EUME-t, akkor 20 000 eurónak,
b) legalább 7 EUME nagyságú, de a 10 EUME-t nem éri el, akkor 30 000 eurónak,
c) legalább 10 EUME nagyságú, akkor 40 000 eurónak
megfelelő forintösszeg.
(3) A támogatás forintösszege a folyósítás évének január 1-jén érvényes, Európai Központi Bank (a továbbiakban: EKB)
által rögzített árfolyamon kerül kifizetésre.
(4) A  vállalt EUME méret számításánál a  Vhr. 21.  § (2) és (3)  bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni a  teljes
működtetési időszak alatt.
(5) Az EUME számítás alapjául szolgáló állatlétszámot a napi állományadatok éves átlaga alapján számított állatlétszám
alapján kell meghatározni, amelyet az MVH az egyes állatfajokra vonatkozó Egységes Nyilvántartási és Azonosítási
Rendszeréről és a Baromfi Információs Rendszerről szóló miniszteri rendeletekben meghatározottak alapján vezetett
nyilvántartásokból állapít meg.
(6) Az  (5)  bekezdés szerint megállapított állatlétszámot a  gazdálkodási naplóban rögzített állatállománynyilvántartásnak is alá kell támasztania.
(7) Az  MVH az  EUME számítás alapjául szolgáló területméretet és a  hasznosítás módját az  adott évben benyújtott
egységes területalapú támogatási kérelem adataiból ellenőrzi.
(8) Az  egységes területalapú támogatással nem érintett területek esetében a  terület mérete a  földhasználati
nyilvántartásból, az SFH érték az ügyfél nyilatkozata alapján kerül ellenőrzésre.
6. A támogatási kérelem benyújtása 8. § (1) A támogatási kérelmet 2015. május 18. és június 1. között lehet benyújtani postai úton az ügyfél lakóhelye szerint
illetékes MVH megyei kirendeltségére az MVH honlapján közleményben közzétett nyomtatványon.
(2) A nyomtatványt a következő adattartalommal kell az MVH-nak rendszeresítenie és az ügyfélnek kitöltenie:
a) ügyfél-azonosítási adatok;
b) az  ügyfél szakképesítésének megnevezése és azonosító száma vagy felsőfokú képzés keretében szerzett
végzettségének megnevezése a szak megjelölésével;
c) az  üzleti terv és annak részét képező pénzügyi terv, amelynek SFH-betétlapján be kell mutatni az  egyes
években megvalósítani tervezett, termékszintre lebontott termelési szerkezetet;
d) a  3.  melléklet „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális szempontok része alapján a  nyilatkozattal
alátámasztott pontozási szempontokhoz kapcsolódó adatok;
e) ha az  ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye – a  támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozata alapján –
tanyán van, abban az  esetben az  ügyfél köteles megadni az  életvitelszerű tartózkodási helyét a  település
nevének, az ingatlan fekvésének (kül- vagy belterület), és helyrajzi számának közlésével.
(3) A támogatási kérelemhez mellékelt üzleti terv részét képező SFH-betétlapon a működtetési időszak minden évére
vonatkozóan meg kell adni adatot, amely alapján – az  első év kivételével – az  egyes évekre vállalt EUME csak
nullánál nagyobb érték lehet.
(4) A támogatási kérelemhez csatolni kell
a) az ügyfél végzettségét igazoló dokumentum hiteles másolatát vagy a 3. § (2) bekezdése szerinti állásfoglalás
eredeti példányát vagy hiteles másolatát vagy a  3.  § (3)  bekezdése szerinti igazoló dokumentum eredeti
példányát vagy hiteles másolatát;
b) azokat az  igazolásokat, nyilatkozatokat, valamint dokumentumokat, amelyek a  3.  mellékletben szereplő
értékelési szempontokat alátámasztják; valamint
c) a  gazdálkodási tevékenység fejlesztésére vonatkozó üzleti tervet, amely egy SFH-betétlapot tartalmazó
pénzügyi tervet is magában foglal.
(5) Az  1.  melléklet szerinti szakképesítést igazoló dokumentumon a  szakképesítés megnevezésének és
azonosítószámának is egyeznie kell az  1.  mellékletben foglaltakkal. Ha a  dokumentumról valamely azonosító
hiányzik, úgy az ügyfél köteles 3. § (2) bekezdésében meghatározott állásfoglalás beszerzésére.
(6) Egy kérelmező csak egy támogatási kérelmet nyújthat be. Egyazon időszakban benyújtott több kérelem esetén
a  legkorábbi postára adási idejű kérelem kerül elbírálásra, az  azonos időszakban benyújtott későbbi kérelmek
elutasítása mellett.
(7) A támogatási kérelem vonatkozásában hiánypótlásnak helye nincs.
 (8) Több végzettséget igazoló dokumentum benyújtása esetén az értékelés során kizárólag az az egy végzettség kerül
figyelembe vételre, amely a (2) bekezdés b) pontja szerint került feltüntetésre.
 (9) Ha az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye – a támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozata alapján – tanyán van,
de az ingatlan nem tanyaként vagy majorként szerepel az ingatlan-nyilvántartásban, akkor a támogatási kérelemhez
mellékelni kell az  ingatlan fekvése szerint illetékes önkormányzat jegyzője által kiállított igazolást arról, hogy
az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye gazdálkodásra alkalmas.
(10) A támogatási kérelem rangsort nem érintő adataira irányuló módosítási kérelem legkésőbb az első kifizetési kérelem
benyújtásáig nyújtható be.
7. A támogatási kérelem elbírálása 9. § (1) A  támogatási kérelmet az  MVH e  rendeletben meghatározott feltételek szerint bírálja el, határozatát pedig
a  3.  mellékletben meghatározott pontozási rendszer alapján végzett értékeléssel és a  mezőgazdasági,
agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény (a továbbiakban: Tv.) 32. § (1) bekezdés c) pontja szerinti rangsor állításával
hozza meg.
(2) A rangsorba állított kérelmek esetén a támogatás igénybevételéhez szükséges minimális ponthatárt a rendelkezésre
álló forrás ismeretében, annak figyelembe vétele mellett az  irányító hatóság azon támogatási kérelem alapján
határozza meg, amelynek vonatkozásában a  támogatás nyújtására fordítható keretösszeg még teljességgel fedezi
az adott kérelem és a rangsorban azt megelőző támogatási kérelmek összesített támogatási igényét.
8. Kifizetési kérelem 10. § (1) Az  ügyfél a  támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelmét a  támogatási kérelemnek helyt adó vagy
részben helyt adó első fokú határozat jogerőre emelkedését követően, de legkésőbb 2015. szeptember 30-ig köteles
az  MVH által közzétett közleményben rendszeresített nyomtatványon, postai úton benyújtani az  ügyfél lakóhelye
szerint illetékes MVH megyei kirendeltségére.
(2) Amennyiben a  támogatási kérelemre vonatkozó döntés ellen az  ügyfél jogorvoslattal él és ennek következtében
támogató döntés születik, akkor a  támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelmét a  támogatási
kérelemnek helyt adó vagy részben helyt adó határozat jogerőre emelkedését követő 30 napon belül, de legkésőbb
2015. november 30-ig köteles az (1) bekezdés szerinti módon benyújtani.
(3) A támogatási összeg 90%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtásával az ügyfél lemond a támogatási kérelemnek
helyt adó vagy részben helyt adó határozat elleni fellebbezési jogáról.
(4) A támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó kifizetési kérelem benyújtására a 4. § (1) bekezdésében, az 5. §
(1) bekezdésében, valamint a 6. §-ban foglaltak teljesítését követően, legkorábban 2017. július 1. és 31. között, majd
ezt követően évente július 1. és 31. között megnyíló kifizetési időszakban van lehetőség.
(5) A támogatási összeg fennmaradó 10%-ára vonatkozó kifizetési kérelmet legkésőbb a működtetési időszak 5. évében
megnyíló kifizetési időszak végéig lehet benyújtani.
(6) A  (4)  bekezdés szerinti kifizetési kérelmet postai úton az  ügyfél lakóhelye szerint illetékes MVH megyei
kirendeltségére kell benyújtani, az MVH honlapján közleményben közzétett nyomtatványon.
(7) A (4) bekezdés szerinti kifizetési kérelemnek a következő adatokat kell tartalmaznia:
a) ügyfél-azonosítási adatok,
b) a kötelezettségek teljesítését igazoló adatok.
(8) Ha az ügyfél a támogatási kérelemben azt vállalta, hogy az életvitelszerű tartózkodási helyét a működtetési időszak
végéig tanyán tartja fenn, de az  ingatlan nem tanyaként vagy majorként szerepel az  ingatlan-nyilvántartásban,
akkor a  kifizetési kérelemhez mellékelni kell az  ingatlan fekvése szerint illetékes önkormányzat jegyzője által
kiállított igazolást arról, hogy az ügyfél külterületi életvitelszerű tartózkodási helye gazdálkodásra alkalmas.
9. Jogkövetkezmények 11. § (1) Ha az  MVH az  ellenőrzés során azt állapítja meg, hogy a  támogatásra jogosult nem teljesíti a  4.  § (1)  bekezdés
a), b) pontjában, valamint a 6. §-ban foglaltakat, az  intézkedésben való részvétellel összefüggésben megállapított
jogosultság megszűnik, és az igénybe vett támogatás egésze jogosultatlanul igénybe vett támogatásnak minősül.
(2) Ha az  ellenőrzés során bizonyosságot nyer, hogy a  támogatásra jogosult a  gazdálkodási napló vezetésében több
mint 6 hónapos elmaradásban van, az MVH 8 napos határidő tűzésével felszólítja az elmaradás pótlására.
(3) Amennyiben az  ügyfél a  (2)  bekezdés szerinti határidőben nem pótolja az  elmaradást, akkor köteles a  kifizetett
támogatási összeg 15%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni.
(4) Ha a  3.  mellékletben foglalt táblázat „A” Szakmai szempontok és „B” Horizontális szempontok része alapján
a  nyilatkozattal alátámasztott pontozási szempontok ellenőrzése során kiderül, hogy a  támogatásra jogosult
valótlan adatot szolgáltatott, akkor a  már igénybe vett támogatás jogosulatlannak minősül és az  ügyfél
támogatáshoz való joga megszűnik.
(5) Az  ügyfél az  érintett év vonatkozásában köteles az  e  bekezdésben meghatározott elmaradáson túli
százalékpontonként a  kifizetett támogatási összeg 0,5%-át, de legfeljebb a  kifizetett támogatási összeg 15%-át
intézkedésben való jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni az  üzemmérettől való elmaradás; és a  kifizetett
támogatási összeg 0,5%-át, de legfeljebb évente a  kifizetett támogatási összeg 10%-át intézkedésben való
jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni a mezőgazdasági tevékenységből származó bevételtől való elmaradás
esetén, ha
a) gazdaságának üzemmérete a működtetési időszak első három évében az üzleti tervben az adott évre vállalt
EUME mérettől 20%-ot meghaladóan marad el; b) gazdaságának üzemmérete az utolsó kifizetést követően a  jogerős támogatási határozatban a működtetési
időszak 4. évének végére vállalt EUME mérettől 20%-ot meghaladó mértékben marad el; vagy
c) az ügyfél pénzügyi tervében a működtetési időszak 4. vagy 5. évének végére vállalt mezőgazdasági termelő
tevékenységből származó bevétel 40%-ot meghaladó mértékben marad el.
(6) Az ügyfél köteles a kifizetett támogatási összeg 10%-át visszafizetni, ha nem teljesíti az 5. § (4) és (5) bekezdésében
foglalt kötelezettségét.
(7) Az ügyfél köteles a kifizetett támogatási összeg 2%-át visszafizetni, ha nem teljesíti a 4. § (1) bekezdés c) pontjában
foglalt kötelezettségét.
(8) Ha az utolsó kifizetést követően az üzemméret a működtetési időszak 4. évének végére vállalt EUME mérettől
a) 20%-nál kisebb mértékben marad el, és az  elmaradás az  üzemméret alacsonyabb kategóriába történő
kerülését eredményezi, úgy az ügyfél az addig igénybe vett támogatásból 10 000 eurónak megfelelő forint
összeget köteles visszafizetni;
b) 20%-ot meghaladó mértékben marad el, és az  elmaradás az  üzemméret alacsonyabb kategóriába történő
kerülését eredményezi, akkor az (5) bekezdés b) pontja szerint megállapított összegen felül az ügyfél az addig
igénybe vett támogatásból további 10 000 eurónak megfelelő forint összeget köteles visszafizetni.
(9) A  (8)  bekezdés a) és b)  pontja szerint visszafizetési kötelezettség megállapítása esetén a  10 000 euró összeg
visszakövetelésekor a támogatási összeg 90%-ának kifizetése során alkalmazott Ft/euró árfolyamot kell figyelembe
venni.
(10) Ha visszafizetési kötelezettség áll fenn az  ügyféllel szemben, akkor a  visszafizetendő támogatás együttes összege
nem haladhatja meg az igénybe vett támogatás összegét.
(11) Ha az ügyfél támogatási kérelmében vállalta, hogy
a) a működtetési időszak 4. évének végére vállalt EUME értéket
aa) az állattenyésztés,
ab) a kertészet, vagy
ac) az állattenyésztés és a kertészet együttes
aránya adja a vállalt százalékban, és az általa vállalt aránytól az ügyfél 30%-ot meghaladóan tér el más ágazat
irányába, akkor köteles a  30%-ot meghaladó eltérésen felüli százalékpontonként a  kifizetett támogatási
összeg 0,5%-át, de legfeljebb a kifizetett támogatási összeg 10%-át intézkedésben való jogosulatlan részvétel
jogcímén visszafizetni;
b) a  működtetési időszak teljes időtartama alatt a  gazdaság legtávolabbi pontja az  életvitelszerű tartózkodási
helyéhez képest legfeljebb 30 km-es sugarú körön belül található, és ezt nem teljesíti, akkor köteles
a kifizetett támogatási összeg 10%-át visszafizetni;
c) a  támogatási összeg fennmaradó 10%-ának igényléséig legalább a  2.  melléklet szerinti végzettségek
legalább egyike tekintetében BSc szintű szakirányú végzettséget szerez, és ezt nem teljesíti, akkor köteles
a kifizetett támogatási összeg 5%-át visszafizetni;
d) a  működtetési időszak 3. vagy 4. évének kezdetétől főállású mezőgazdasági termelővé válik, és ezt nem
teljesíti, akkor a már igénybe vett támogatás jogosulatlannak minősül és az ügyfél támogatáshoz való joga
megszűnik;
e) életvitelszerűen tanyára vagy a  Központi Statisztikai Hivatal által a  támogatási kérelembenyújtás évének
január 1-jei dátummal közzétett helységnévtár alapján 1000 fő alatti lakosságszámú településre költözik
legkésőbb a működtetési időszak első évének végéig és ezt a teljes működtetési időszak alatt fenntartja, és
ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 20%-át visszafizetni;
f ) életvitelszerűen tanyán vagy a  Központi Statisztikai Hivatal által a  támogatási kérelembenyújtás évének
január 1-jei dátummal közzétett helységnévtár alapján 1000 fő alatti lakosságszámú településen él
a  támogatási kérelem benyújtásának időpontjában és ezt fenntartja a  működtetési időszak végéig, de ezt
nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 20%-át visszafizetni;
g) a  főállásban foglalkoztatottak száma a  működtetési időszak 4. évétől – az  ügyfelet bele nem számítva –
legalább 1 fő lesz, de ezt nem teljesíti, akkor köteles a kifizetett támogatási összeg 2%-át intézkedésben való
jogosulatlan részvétel jogcímén visszafizetni.
(12) Az ügyfél támogatási jogosultsága megszűnik, ha nem teljesíti
a) a 10. § (1) vagy (2) bekezdésében meghatározott kérelembenyújtási kötelezettségét, vagy
b) a 10. § (5) bekezdésében meghatározott határidőig a kérelembenyújtási kötelezettségét.
(13) A (12) bekezdés b) pontja esetén, ha a 4. évre vállalt EUME méret teljesült, akkor az ügyfél támogatási jogosultsága
csak a támogatási összeg fennmaradó 10%-ára szűnik meg.
(14) Az  ügyfélre vonatkozóan megállapított összes visszafizetési kötelezettség nem haladhatja meg a  Tv. 69.  §
(5)  bekezdése szerint meghatározott, jogosulatlan részvétellel igénybe vett támogatás esetén alkalmazandó
szankció mértékét.
10. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
13. § Ez a  rendelet az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló,
2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet 22.  cikkének a  végrehajtásához szükséges rendelkezéseket
állapít meg.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
7/2007. (II. 2.) KüM határozata a Belga Királyság, a Cseh Köztársaság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság, a Szlovák Köztársaság, a Finn Köztársaság, a Svéd Királyság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (az Európai Unió tagállamai), valamint a Bolgár Köztársaság és Románia között a Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés kihirdetéséről szóló 2005. CVII. törvény 2–3. §-ainak hatálybalépéséről.
A 2005. évi CVII. törvénnyel, a Magyar Közlöny 2005.
október 15-ei számában kihirdetett, a Belga Királyság, a
Cseh Köztársaság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett
Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a
Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Lengyel
Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a Szlovén Köztársaság, a Szlovák Köztársaság, a Finn Köztársaság, a Svéd
Királyság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (az Európai Unió tagállamai), valamint a Bolgár
Köztársaság és Románia között a Bolgár Köztársaságnak
és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés 4. cikke szerint a szerződés 2007. január 1-jén lép hatályba, feltéve, hogy addig az időpontig valamennyi megerősítő okiratot letétbe helyezik.
Az utolsó ratifikációs okirat letétbe helyezése az Olasz
Köztársaság Kormányánál 2006. december 20-án megtörtént.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2005. évi CVII.
törvény 3. § (3) bekezdésével megállapítom, hogy a Belga
Királyság, a Cseh Köztársaság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, a
Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köz
társaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Magyar Köztársaság, a Máltai
Köztársaság, a Holland Királyság, az Osztrák Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Portugál Köztársaság, a
Szlovén Köztársaság, a Szlovák Köztársaság, a Finn Köztársaság, a Svéd Királyság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (az Európai Unió tagállamai),
valamint a Bolgár Köztársaság és Románia között a Bolgár
Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés kihirdetéséről szóló
2005. évi CVII. törvény 2–3. §-ai 2007. január 1-jén léptek
hatályba.
Horváthné dr. Fekszi Márta s. k.,
külügyminisztériumi államtitkár


text:
1099/2009. (VI. 26.) Korm. határozata a központi költségvetési fejezetek 2008. kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradványainak kezeléséről.
1. A Kormány az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény 93. § (10) bekezdésében foglaltak alap
ján jóváhagyja a központi költségvetési fejezetek 2008. évi kötelezettségvállalással nem terhelt előirány
zat-maradvány átcsoportosítását a melléklet szerinti részletezésben. Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: azonnal
2. A Roma Kulturális Központ létrehozásával össze függő egyes kérdésekről szóló 1041/2009. (IV. 8.) Korm.
határozat 1. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
„1. A Kormány felhívja az önkormányzati minisztert, hogy – utólagos elszámolási kötelezettséggel – támogatási
megállapodást kössön a Fővárosi Önkormányzattal roma kulturális központ létrehozásáról, és a támogatást az ön
kormányzatnál erre a célra létrehozott, elkülönített szám lára folyósítsa.”
Felelős: önkormányzati miniszter
Határidő: azonnal 3. Ez a határozat a közzétételével lép hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök