text:
13/2010. (III. 4.) KHEM rendelete az Általános Robbantási Biztonsági Szabályzatról.
A bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény 50/A. § (2) bekezdés f) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a közlekedési,
hírközlési és energiaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 133/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. § (1) bekezdés c) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el: I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
A rendelet hatálya 1. § (1) A rendelet hatálya a polgári robbantási tevékenységre terjed ki.
(2) A rendelet hatálya nem terjed ki a) a Magyar Honvédség, a rendvédelmi szerv, továbbá a Magyar Köztársaság területén állomásozó fegyveres szerv
birtokában lévő robbanóanyag és lőszer, b) a polgári felhasználású pirotechnikai termék, és
c) a polgári felhasználású lőszer gyártására, tárolására, felhasználására és megsemmisítésére.
Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában 1. bányabeli raktár: robbanóanyag tárolására szolgáló egymással összefüggő földalatti térségekből álló és valamely
bejáratával bányatérséghez csatlakozó létesítmény; 2. biztonsági távolság: a) a veszélyességi fokozatba sorolt gyártó, tároló építmény és a környezetében levő védendő építmény vagy
létesítmény között – azok irányában – megtartandó olyan legkisebb távolság, amelynek határainál
az építményben esetlegesen bekövetkező robbanás ütőhullámának nyomásmaximuma legfeljebb megengedett
értéket ér el, b) a robbantás helyétől mért távolság, amelyen túl a robbantásnak a környezetre, személyekre gyakorolt hatása
veszélytelen; 3. brizáns robbanóanyag: olyan robbanóanyag, amelynek indítása csak megfelelő erősségű lökéshullámmal idézhető elő;
4. érvényességi kör: a robbantásvezetői vagy a robbantómesteri engedélyben megjelölt szakterület;
5. felügyeleti személy: termelést, munkát irányító, ellenőrző személy;
6. földalatti raktár: robbanóanyag tárolására szolgáló, egymással összefüggő, közvetlenül a külszínre nyíló földalatti
térségekből álló létesítmény, amelynek külszíni nyílásait kerítéssel határolják körül;
7. gyártóműi raktár és tárolóhely: a) bázisraktár: a létesítmény területén, a robbanóanyag-gyártó vagy feldolgozó (szerelő) üzemek körzetén kívül
telepített, állandó használatra épített raktár, amely lehet aa) alapanyag-raktár, amely a vásárolt vagy előállított – továbbfeldolgozásra alapanyagként szolgáló –
robbanóanyag tárolására szolgál, annak felhasználásáig, ab) készáruraktár, amely a gyártott robbanóanyag késztermék tárolására szolgál, annak értékesítéséig,
b) átmeneti raktár: a robbanóanyag-gyártó vagy feldolgozó (szerelő) üzem körzetén kívül telepített, vagy
az üzemhez, kutatóhoz, laboratóriumhoz rendelt, attól biztonsági távolságra telepített, állandó használatú raktár,
amely ba) a gyártási sorozat összeállítására váró, vizsgálat alatt álló vagy értékesítés előtti átcsomagolásra váró
befejezetlen késztermék, bb) további feldolgozásra (szerelésre) váró robbanóanyag, gyártmány,
bc) megsemmisítésre váró robbanóanyag, vagy bd) kutatórészleg által előállított kísérleti robbanóanyag
tárolására szolgál, c) kéziraktár: a robbanóanyag-gyártó vagy feldolgozó (szerelő) üzem, kutató- vagy ellenőrző laboratórium
közvetlen használatára létesített, biztonsági távolságra telepített raktár, amely a folyamatos termeléshez,
kutatáshoz vagy vizsgálathoz szükséges robbanóanyag, félkész- vagy késztermék, képződő selejt
– felhasználásáig vagy megsemmisítéséig tartó – tárolására szolgál,
d) tárolóhely: rendszerint a robbanóanyag-gyártó vagy feldolgozó (szerelő) üzem, kutatólaboratórium közvetlen
közelében létesített vagy kijelölt, a környezetet nem veszélyeztető módon védett helyiség, fülke vagy
páncélszekrény, amely a robbanóanyag gyártásközi műveletek közötti tárolására szolgál,
e) átrakodóhely: rendszerint a robbanóanyag-raktárak közelében, azok védett oldalán kiépített vagy kijelölt terület,
amely a robbanóanyag közúti járműre vagy vasúti kocsira történő átrakodására szolgál, és ahol a robbanóanyag
csak az átrakodás időtartamáig lehet jelen az egyidejűleg elszállításra kerülő mennyiségben;
8. gyutacs: robbanóanyag, valamint robbanóanyaggal töltött tárgy indítására szolgáló, szerelt termék;
9. hordláda: robbanóanyag szállítására kiképzett, e rendelet szerinti követelményeknek megfelelő eszköz;
10. indítás: a robbanóanyag robbanási folyamatának elindításához szükséges impulzus közlése elektromos, nem
elektromos, gyújtó- vagy robbanózsinóros, elektronikus gyújtóhálózaton keresztül; 11. indítótöltény: gyutaccsal vagy robbanózsinórral szerelt robbanóanyag-töltény;
12. jégrobbantó töltet, jéglyukasztó irányított töltet: robbanóanyagot tartalmazó, gyutaccsal összeszerelhető, kizárólag jég
robbantására használható szerkezet; 13. kifúvási irány: az a jellemző irány, amerre a robbanás ütőhulláma, a gáznemű égéstermékek, a repeszek és a törmelékek
túlnyomó része halad; 14. kifúvófal, kifúvófödém: a veszélyességi fokozatba sorolt helyiség olyan határoló fala, födéme, amely az esetlegesen
bekövetkező robbanásnak vagy heves égésnek már a kezdeti nyomására felszakad és kifúvódik, ezáltal az építmény
más szerkezetei mentesülnek a súlyos romboló hatástól; 15. kifúvófelület: a veszélyességi fokozatba sorolt helyiség határoló felületeinek azon szerkezeti egysége, amely
a helyiségben esetlegesen bekövetkező robbanásnak vagy heves égésnek már a kezdeti nyomására felszakad és
kifúvódik, 3 kN/m2-nél kisebb robbanási túlnyomás hatására megnyílik, és kiviteli formája a kifúvófal és a kifúvófödém;
16. külszíni raktár: robbanóanyag tárolására szolgáló, egy vagy több épületből álló, kerítéssel körülhatárolt létesítmény;
17. megállt töltet: olyan töltet, amelynek indítását megkísérelték, de nem vagy csak részben robbant fel;
18. mértékadó töltet (Qf): gyutacs használata esetén a 100 ms-on belül együtt indított töltetek közül az azonos késleltetési
fokozatban együttrobbanó töltetek mennyisége közül a legnagyobb; gyújtózsinór használata esetén a legnagyobb
töltet kétszerese; kábeltöltet esetén a 20 méter hosszú töltet tömege;
19. munkatér: az a helyiség, amelyben a robbanóanyaggal munkaműveletet (pl. csomagolást, töltést, ellenőrzést,
mérlegelést) végeznek; 20. műtárgy: épületnek nem minősülő építmény;
21. nyílt rendszerű technológiai berendezés: az a berendezés, amelynek üzemszerű működése során állandóan vagy
időszakosan veszélyes mértékű vegyianyag, robbanóanyag, robbanásveszélyes gőz, gáz vagy por juthat a levegőbe;
22. nyújtott töltet: olyan töltet, amelynek legnagyobb és legkisebb méretének hányadosa nagyobb ötnél és felrobbanása
után a feszültség hullám közelítőleg ellipszoid-felületen terjed; 23. osztott töltet: egyazon töltési térben több egymástól elkülönített szakaszból álló töltet;
24. primer robbanóanyag: olyan robbanóanyag, amelyben a lökéshullámon kívül egyéb energiaforrás (szúróláng,
súrlódás, ütés, felmelegedés) is kiválthatja a detonációt; 25. raktárkezelő: a robbanóanyag bevételezésével, kiadásával és elhelyezésével megbízott robbantásvezető vagy
robbantómester; 26. rátett töltet: a robbantandó tárgyon szabadon (előtét nélkül) elhelyezett robbantótöltet;
27. robbanás: nagy sebességű, energia-felszabadulással járó kémiai folyamat;
28. robbanóanyag: szilárd vagy folyékony halmazállapotú anyag vagy ezek keveréke, amely kémiai reakció révén képes
arra, hogy olyan sebességgel fejlesszen gázt, ami elegendő hőmérsékletű és akkora nyomáshullámot hoz létre, hogy
a környezetben károsodást idéz elő; 29. robbanóanyaggal kapcsolatos munka: a polgári felhasználású robbanóanyag gyártás, megszerzés, tárolás,
felhasználás, megsemmisítés, valamint a tárolással járó robbanóanyag forgalmazás gyakorlati végrehajtása;
30. robbanóanyaggal kapcsolatos munka kisegítő feladatai: azok a feladatok, amelyek nincsenek kizárólag
robbantómesteri feladatok közé sorolva; 31. robbanóanyag gyártó létesítmény, -építmény, -épület, -műtárgy, -tűzszakasz, -helyiség, -szabadtér: olyan létesítmény,
építmény, épület, műtárgy, tűzszakasz, helyiség, szabadtér, amelyben a végzett tevékenység robbanóanyag
gyártására vagy a gyártásával összefüggő kutatásra, vizsgálatra, tárolásra, szállításra, megsemmisítésre irányul;
32. robbanóanyagot tartalmazó tárgy: olyan tárgy, amely egy vagy több robbanóanyagot vagy pirotechnikai anyagot
tartalmaz, továbbá ezek gyártás közbeni selejtes darabjai, hulladékai, önmagában is robbanóanyagnak tekintendő
félkész termékei (a perforátor, a robbanózsinór, hajtótöltet, az ipari torpedó és a gyújtózsinór);
33. robbanóképes anyag: az az anyag, amelyben mechanikai, hő- vagy más iniciáló hatásra robbanás játszódik le;
34. robbantás: meghatározott célra megtervezett és szándékosan előidézett robbanás;
35. robbantás kezdete: az az időpont, amikor a gyutacsvezetékeket egymáshoz vagy a robbantóvezetékhez
csatlakoztatják, a gyújtózsinórt meggyújtják, vagy villamosérzéketlen gyutacs alkalmazása esetén a gyutacsot
a robbantó fővezetékhez csatlakoztatják; 36. robbantási munka: a robbantás érdekében a robbantótöltet elkészítésének megkezdésétől a robbantás befejezéséig
végzett tevékenység; 37. robbantás befejezése: az az időpont, amikor a robbantómester a robbantótöltet felrobbantásáról meggyőződött, vagy
a megállt töltetet hatástalanította; 38. robbantóhálózat: a gyutacsvezetékek, és a robbantóvezeték összekapcsolásával kialakított vezetékrendszer;
39. robbantóhálózat ellenállása: a gyutacsok vezeték hossztól függő össz-ellenállása és a robbanóvezeték ellenállása
figyelembevételével meghatározott összes ellenállás ohmban kifejezett értéke; 40. robbantótöltet elkészítésének megkezdése: az az időpont, amikor a robbantás helyén a robbanóanyagot felhasználás
céljából a hordládából vagy a gyári csomagolásból kiveszik;
41. sújtólégbiztos robbantás: sújtólégbiztos robbanóanyaggal és robbantógéppel, valamint a sújtólégbiztosság
követelményét kielégítő technológiával végrehajtott robbantás; 42. sújtólégbiztos robbanóanyag: az olyan robbanóanyag, amely kielégíti a sújtólégbiztossági feltételeket;
43. szállítási norma: az a tömegegységben vagy darabszámban meghatározott legnagyobb robbanóanyag-mennyiség,
amely – a szállítás módjától és a használt göngyöleg fajtájától függően – anyagmozgató, vagy szállítóeszközzel
egyszerre szállítható; 44. támfal: a védősánc belső vagy külső részén, annak lábazati biztosítására szolgáló, korlátozott magasságú építmény;
45. tárolási norma: az a tömegegységben vagy darabszámban meghatározott, egy vagy többféle robbanóanyag
legnagyobb mennyisége, amely a raktárban vagy tárolóhelyen egyidejűleg jelen lehet;
46. tároló: robbanóanyag elhelyezésére szolgáló épület; 47. tárolókamra: kizárólag robbanóanyag tárolására szolgáló földalatti térség;
48. tárolótér: legfeljebb 500 kg robbanóanyag tárolására szolgáló raktárban a tárolóhelyiség, vagy a tárolókamra helyett
létesített, elkülönített térség; 49. technológiai jellegű robbanás: a robbanóanyagok érzékenységéből adódó olyan, gyártási munka közben – védelem
mögött – bekövetkezett robbanás, amely nem okoz személyi sérülést vagy tüzet;
50. technológiai tér: a robbanóanyag gyártás folyamatában, a robbanóanyag szárítása, szitálása, préselése, melegítése
(megolvasztása) céljára szolgáló, bevédett tér, amelyben a művelet alatt ember nem tartózkodik;
51. terelőfal, terelőfödém: veszélyességi fokozatba sorolt építményben – az épülettel szerkezetileg összefüggő – nem
éghető anyagból készült térelhatároló szerkezet, amely a helyiségben esetlegesen bekövetkező robbanás, vagy heves
égés hatásának (nyomásának és repeszhatásának) ellenáll; 52. terhelési norma: az a tömegegységben vagy darabszámban meghatározott, egy vagy többféle robbanóanyag
mennyiség, amely a gyártási tevékenység végzése közben a munkahelyen egyidejűleg jelen lehet;
53. terhelési tényező: a veszélyességi fokozatba sorolt helyiségben esetlegesen felrobbanó robbanóanyag
TNT-egyenértékben kifejezett mennyiségének és a helyiség szabad térfogatának hányadosa kg/m3-ben kifejezve;
54. tnt-egyenérték: az a szám, amely megmutatja, hogy valamely robbanóanyag robbanáshője hányszorosa a TNT
(2,4,6-trinitro-toluol) robbanáshőjének; 55. töltet: a robbantásra előkészített, de még nem élesített robbanóanyag;
56. várakozási idő: az az időtartam, amely alatt
a) a töltet felrobbanása esetén a robbanás után tilos a robbantás helyére visszamenni,
b) megállt töltet esetén védett helyen kell tartózkodni;
57. védett külszíni raktár: olyan raktár, amelynek minden tárolója védett, vagy természetes védettsége a mesterséges
védettséggel legalább azonos értékű; 58. védett tároló: a védősánccal körülvett, vagy ezzel a védettséggel legalább azonos értékű természetes védettségű
(domb, hegy) tároló; 59. védőfal: a veszélyességi fokozatba sorolt építménytől szerkezetileg független – vasbetonból vagy más, nem éghető
szilárd anyagból épített – fal, amely a védősáncéval azonos szerepet tölt be;
60. védősánc: veszélyességi fokozatba sorolt építmény köré, előírt távolságra épített, meghatározott méretű, gyepesített
földtöltés, amely az építményben esetlegesen bekövetkező robbanás által okozott lökéshullámtól és repesztől védi
a környezetet; 61. veszélyességi fokozat (RV besorolás): a robbanóanyag gyártására, tárolására szolgáló helyiség, szabadtér, építmény,
létesítmény veszélyességi besorolására használt megjelölés („RV-1”–„RV-4”); 62. veszélyeztetett terület: a veszélyességi fokozatba sorolt építmény biztonsági távolságának határain belül eső terület;
63. villamosérzéketlen gyutacs: az a villamos gyutacs, amely 5 percig tartó 450 mA erősségű egyenáram hatására nem
robban fel; 64. zárt rendszerű technológia: az a technológiai berendezés, amelynek üzemszerű működése során egyáltalán nem, vagy
csak veszélytelen mértékben juthat vegyianyag, robbanóanyag, robbanásveszélyes gáz, gőz vagy por a légtérbe.
Személyi feltételek 3. § (1) Polgári robbantási tevékenység, robbanóanyag forgalmazás irányításával, felügyeletével az a személy bízható meg,
aki a) betöltötte a 21. életévét, b) rendelkezik a tevékenység végzéséhez szükséges, e rendelet szerinti képzettséggel és szakmai gyakorlattal, és
c) a munkakör ellátásához egészségügyileg alkalmas. (2) Robbanóanyag gyártásért felelős személyként az bízható meg, aki felső- vagy középfokú vegyipari végzettséggel és
legalább 3 éves vegyipari gyártási gyakorlattal rendelkezik. Keveréssel előállítható robbanóanyag esetén gyártásért
felelős személyként legalább 3 éves robbantásvezetői gyakorlattal rendelkező személy is megbízható.
(3) Robbanóanyag megszerzésének, tárolásának irányításával, ellenőrzésével robbantásvezetői képzettséggel, vagy
legalább középfokú iskolai végzettséggel és robbantómesteri képzettséggel rendelkező személy bízható meg.
(4) Robbantási munka tervezésével, irányításával, ellenőrzésével robbantásvezetői képzettséggel rendelkező személy
bízható meg. (5) Építményrobbantás tervének elkészítésével és kivitelezésével felsőfokú műszaki végzettségű, e területen szerzett
legalább 3 éves robbantásvezetői gyakorlattal rendelkező személy bízható meg.
4. § (1) Robbanóanyag gyártási munkával az a személy bízható meg, aki megfelelő végzettséggel rendelkezik. Keveréssel
előállítható robbanóanyag gyártásával robbantómesteri végzettséggel rendelkező személy is megbízható.
(2) Robbanóanyaggal kapcsolatos munka végrehajtásával robbantómesteri képzettséggel rendelkező személy bízható
meg. Robbantásvezetői képzettséggel rendelkező személy a robbantásvezetői engedélye szerinti érvényességi
körben robbantómesteri munkát is elláthat. (3) Robbanóanyaggal kapcsolatos munkák egyes kisegítő feladatainak elvégzésével arra alkalmas, kioktatott személyt
(a továbbiakban: robbantási segéderőt) is meg lehet bízni. Robbantási segéderő az lehet, akit az adott feladat
elvégzésére kioktattak és annak megfelelő elsajátításáról visszakérdezéssel meggyőződtek.
5. § (1) Robbantásvezetői engedélyt az kaphat, aki
a) 21. életévét betöltötte, b) felső- vagy középfokú műszaki végzettségű, és legalább 3 éves robbantási üzemi gyakorlatot szerzett,
c) az 1. melléklet szerinti, legalább 40 órás robbantásvezetői tanfolyamot végzett vagy robbantástechnikai
szakmérnök, és d) a robbanóanyaggal kapcsolatos munka végzésére egészségügyileg alkalmas.
(2) Robbantómesteri engedélyt az kaphat, aki a) 21. életévét betöltötte,
b) felsőfokú műszaki végzettségű, középfokú műszaki végzettségű vagy ipari (műszaki) szakmunkás, és legalább
egy éves robbantási üzemi gyakorlatot szerzett, továbbá c) az 1. melléklet szerinti, legalább 120 órás robbantómesteri tanfolyamot végzett vagy robbantástechnikai
szakmérnök, és d) a robbanóanyaggal kapcsolatos munka végzésére egészségügyileg alkalmas.
(3) Robbantásvezetői vagy robbantómesteri engedélyt kérelemre, a bányafelügyelet vizsgabizottsága előtt tett sikeres
vizsgát követően 5 évre, a (4) bekezdés szerinti érvényességi körre a bányafelügyelet adja meg. Az engedély
kérelemre, az 1. melléklet szerinti – robbantásvezető esetén 32, robbantómester esetén 16 órás – továbbképző
tanfolyam elvégzése és a bányafelügyelet vizsgabizottsága előtt tett sikeres vizsga esetén meghosszabbítható
további 5 évre. (4) Robbantásvezetői, illetve robbantómesteri engedély
a) külszíni aa) bányászati robbantási munka, ab) egyéb (szeizmikus, kohászati, víz alatti és jég-) robbantási munka;
b) épület-, építményrobbantási munka; c) mélyfúrási robbantási munka;
d) földalatti robbantási munka érvényességi körre adható. (5) A bányafelügyelet a robbantásvezető vagy a robbantómester engedélyét egy éves időtartamra felfüggeszti, ha
halmozottan vagy egy éven belül ismétlődően megszegi a vonatkozó biztonsági szabályokat, vagy szabályszegésével
súlyos balesetet vagy súlyos üzemzavart okoz. (6) A felfüggesztés időtartamát követően a robbantásvezető vagy a robbantómester az engedélye szerinti tevékenységet
csak akkor folytathatja, ha a (3) bekezdés szerinti tanfolyamon részt vett és sikeres vizsgát tett.
(7) A (3) bekezdés szerinti engedélyt a bányafelügyelet véglegesen visszavonja attól, aki feladatai ellátására
egészségügyileg (orvosi szakvélemény alapján) véglegesen alkalmatlanná vált. A robbanóanyag kezelés általános követelményei
6. § (1) A robbanóanyag gyártás, forgalmazás, szállítás és a robbantási tevékenység során biztosítani kell, hogy
a robbanóanyag ne vesszen el, és ne kerüljön illetéktelen személyhez.
(2) A robbanóanyagot óvatosan és kíméletesen kell kezelni és szállítani. A robbanóanyagot ideiglenesen sem szabad
elhelyezni ott, ahol tárgy vagy anyag rádőlhet, vagy ahonnan leeshet.
(3) A robbanóanyagot a gyártó által meghatározottak szerint kell tárolni és felhasználni, nem szabad olyan környezeti
hatásoknak kitenni, amelyek következtében a) akaratlanul felrobbanhat vagy minőségi jellemzői megváltozhatnak,
b) villamos áram, villamos töltés, láng vagy szikra hatása alá kerülhet,
c) eltulajdoníthatják vagy gondatlanságból kárt tehetnek benne, d) idegen tárgy rádőlhet vagy ráeshet,
e) az időjárási viszonyok kárt tehetnek benne, f) idegen tárggyal ütközhet vagy súrlódhat,
g) a környezetet szennyezheti. (4) Tilos a) olyan anyagban robbantani vagy olyan anyagot robbantani, amely a robbantás hatására akaratlanul
meggyulladhat vagy felrobbanhat, b) a robbanóanyag összetételét megváltoztatni, gyárilag szerelt robbanóanyaggal töltött tárgyat megbontani,
szétszerelni, gyújtózsinórral indítható gyutacsba bármilyen eszközzel benyúlni, c) a robbanóanyag 15 m-es körzetén belül dohányozni, nyílt lángot használni vagy nyílt lánggal járó tevékenységet
végezni, d) a robbanóanyag környezetében előre nem látható gyújtást eredményező villamos feszültségforrás elhelyezése és
fenntartása, e) a robbanóanyagot tartalmazó csomagolási egységeket dobálni, rázni, ütni, ejteni.
(5) Aki robbantási munkával kapcsolatban robbanóanyag elvesztéséről, eltulajdonításáról, engedély nélküli
felhasználásáról, őrizet nélkül hagyott robbanóanyagról tudomást szerez, robbanóanyagot talál, köteles erről
a robbantómesternek vagy a felügyeleti személynek haladéktalanul jelentést tenni. A jelentést intézkedés céljából
továbbítani kell a robbantás-vezetőnek. (6) A robbanóanyag elvesztéséről, eltulajdonításáról – függetlenül az elkövető személyének megállapításától – a
rendőrségnek, valamint a bányafelügyeletnek azonnal jelentést kell tenni.
II. FEJEZET
ROBBANÓANYAG GYÁRTÁS Általános rendelkezések 7. § (1) E fejezet alkalmazásában robbanóanyagon a robbanóanyagot tartalmazó tárgyat is érteni kell. A robbanóanyagot
tartalmazó tárgy tömege a robbanóanyag tárolására vonatkozó rendelkezések alkalmazása szempontjából a bele
töltött robbanóanyag tömegével egyenlő. (2) A gyártási tevékenység a robbanóanyaggal végzett
a) kutatási, kísérleti munka, b) előállítás, feldolgozás, c) átdolgozás, tovább feldolgozás,
d) szerelés, szétszerelés, visszaszerelés, e) válogatás, csomagolás, töltés, préselés,
f) vizsgálat, ellenőrzés, g) nem közúti anyagmozgatás, szállítás.
A veszélyességi fokozatba történő besorolás 8. § (1) A gyártónak a gyártás építményeinek robbanóanyagot tartalmazó helyiségeit, szabadtereit – az alkalmazott
technológia figyelembevételével – az építésre, az épületgépészeti és a villamos berendezésekre vonatkozó
követelmények megállapítása céljából a (2)–(5) bekezdés szerinti veszélyességi fokozatokba kell besorolni.
(2) „RV-1” veszélyességi fokozatba tartozik az a robbanóanyagot tartalmazó helyiség vagy szabadtér, amelynek
légterében robbanóanyag gőzének, porának, kondenzátumának, és A vagy B tűzveszélyességi osztályú gáznak,
gőznek vagy pornak a) veszélyes mértékű, állandó vagy időszakos jelenlétével, lerakódásával vagy
b) üzemszerűen nem veszélyes mennyiségű és módú, de üzemzavar vagy előrelátható meghibásodás esetén
veszélyes mértékű vagy módú előfordulásával kell számolni. (3) „RV-2” veszélyességi fokozatba tartozik az a robbanóanyagot tartalmazó helyiség vagy szabadtér, amelynek
légterében robbanóanyag gőzének, porának vagy kondenzátumának veszélyes mértékű, állandó vagy időszakos
jelenlétével, lerakódásával kell számolni, de A vagy B tűzveszélyességi osztályú anyag nem fordul elő még üzemzavar
vagy előrelátható meghibásodás esetén sem. (4) „RV-3” veszélyességi fokozatba tartozik az a robbanóanyagot tartalmazó helyiség vagy szabadtér, amelynek légterébe
a robbanóanyag gőze, pora, kondenzátuma és A vagy B tűzveszélyességi osztályú gáz, gőz vagy por csak üzemzavar
vagy előrelátható meghibásodás esetén csak rövid ideig kerülhet, és veszélyes mértékben legfeljebb a hibahely
közvetlen környezetében fordulhat elő. (5) „RV-4” veszélyességi fokozatba tartozik az a robbanóanyagot tartalmazó helyiség vagy szabadtér, amelynek
légterében a robbanóanyag, A vagy B tűzveszélyességi osztályú anyag üzemzavar vagy előrelátható meghibásodás
esetén is legfeljebb veszélytelen módon van jelen. (6) A gyártó építmény robbanóanyagot nem tartalmazó veszélyességi övezeteit, helyiségeit, szabadtereit és tűzszakaszait
be kell sorolni. (7) A gyártónak a gyártó építményt abba a veszélyességi fokozatba kell besorolni, amelyikbe a hozzátartozó
legveszélyesebb veszélyességi fokozatú gyártó helyiség, szabadtér tartozik. (8) A gyártó létesítményt abba a veszélyességi fokozatba kell besorolni, amelyikbe a hozzátartozó legveszélyesebb
veszélyességi fokozatú gyártó építmény tartozik. (9) A robbanóanyagok vizsgálatára szolgáló laboratóriumok helyiségeit – ha azokban a vizsgálatra kerülő robbanóanyag
minták egyidejűleg felrobbanható mennyiségének robbanási hatása a helyiségekre korlátozódik – a tűzvédelmi
előírások szerinti osztályba kell besorolni. Telepítési előírások 9. § (1) A gyártó létesítmény és a környezetében levő más, védendő létesítmény, valamint a gyártó létesítményen belül
az egyes létesítmények között legalább a 2. melléklet szerint számított biztonsági távolságot kell megtartani.
(2) Az (1) bekezdés szerinti biztonsági távolságokat 50%-kal meg kell növelni, ha a gyártó létesítményt belterület mellé
vagy külterületi lakott terület, országos közút, közforgalmú vasút, honvédelmi létesítmény, repülőtér vagy különleges
védelmet igénylő más létesítmény közelébe tervezik telepíteni. (3) Az „RV-besorolású” építmények között a nagyobb biztonsági távolságot igénylő építmény biztonsági távolságát kell
a telepítésnél megtartani. (4) Ha a gyártási technológia feltétlenül megköveteli, akkor kettő vagy több gyártó építmény is egymás közelébe vagy
egymás mellé telepíthető és egyetlen építménynek tekinthető. Ebben az esetben az épületrészek egymás közötti
védelmének kialakításáról gondoskodni kell. (5) A gyártó létesítmény kerítését az „RV-besorolású” építménytől a biztonsági távolságnak megfelelő távolságra,
legalább 5 m-re kell telepíteni. (6) Az „RV-besorolású” építmény által veszélyeztetett területre új építmény csak akkor telepíthető, ha az új építménnyel
egyidejűleg olyan külső védelem is létesül, amelynek figyelembevételével megállapított új biztonsági távolság
megfelel a telepítési követelményeknek. (7) A gyártónak a gyártó tevékenység vagy a technológia megváltoztatása esetén a biztonsági távolságokat és
a védőműveket – az új helyzetnek megfelelően – felül kell vizsgálni.
Az építmények belső védelmi rendszerének kialakítása 10. § (1) Az „RV-besorolású” építményt egyszintesre kell alakítani, több szintet igénylő gyártási folyamatnál csak
a technológiához szükséges épületrész alakítható ki többszintesre. (2) Az iniciáló robbanóanyaggal, a brizáns robbanóanyaggal vagy az azokat tartalmazó termékekkel kapcsolatos
tevékenység végzésére szolgáló gyártó építmény „RV-besorolású” helyiségeit minden más helyiségtől terelőfalakkal
kell elválasztani. (3) Azon gyártó helyiség terelőfalait, amely helyiségben a robbanás gyakori bekövetkezésével kell számolni, többszöri
robbanással szemben is ellenállónak kell kialakítani. A terelőfalak ténylegesen szükséges szerkezetét és falvastagságát
a helyiségben végzett technológiai folyamat, a berendezések, a jelenlevő anyagok minősége, mennyisége, a helyiség
terhelési tényezője és minden egyéb környezeti tényező figyelembevételével kell meghatározni.
(4) Azon gyártó helyiség terelőfalainak, amely helyiségben a tevékenység nagy biztonsággal kezelhető robbanóanyaggal
vagy robbanóanyagot tartalmazó tárggyal függ össze, meg kell felelniük a 14. §-ban foglalt követelményeknek.
(5) A (3) vagy a (4) bekezdés szerinti terelőfalakkal a 0,15 kg/m3-nél nagyobb terhelési tényező miatt be nem védhető
gyártó helyiséget – ha más helyiségekkel való szoros kapcsolatát a technológia nem követeli meg – önálló épületként
is lehet létesíteni. Az ilyen épület határoló falait – az üvegezésük és a tartószerkezetük kivételével – kifúvófalként is ki
lehet alakítani. (6) A terelőfalakkal elválasztott és az (5) bekezdés szerint létesített „RV-besorolású” helyiséget vagy épületet önálló
tűzszakaszként kell értelmezni úgy, hogy azokra a tűzszakasz fogalmát nem kell alkalmazni. Az ilyen helyiség, épület
alapterületét a technológia és a tevékenység helyigénye alapján kell megválasztani.
(7) A lőporral vagy az azt tartalmazó termékkel kapcsolatos tevékenységek végzésére szolgáló „RV-besorolású”
építményeket tűzszakaszokra kell osztani. (8) A tűzszakaszokat A1 REI-M60 teherhordó és A1 EI 60 térelhatároló tűzgátló szerkezetekkel (tűzfal, tűzgátló fal, tűzgátló
födém) kell egymástól elválasztani. (9) Az olyan gyártó helyiség esetén, amelyben robbanóanyagot tartalmazó termék robbanása esetében repeszhatással is
számolni kell, terelőfödémet kell kialakítani. A terelőfödémet a terelőfalakkal kell összeépíteni.
(10) Az esetleges robbanás vagy heves égés okozta túlnyomás levezetésére az építmények „RV-besorolású” helyiségeit
kifúvó felülettel kell ellátni a (11)–(13) bekezdés szerint.
(11) Minden „RV-besorolású” helyiség legalább egyik oldalát kifúvófallal kell ellátni, amelynek 3 kN/m2-nél kisebb
robbanási túlnyomás hatására fel kell szakadnia. A kifúvófalat a helyiség azon szabadba néző oldalán kell kialakítani,
amelyik a várható robbanás centrumához közelebb esik. A kifúvás irányát úgy kell megválasztani, hogy a robbanás
a környezetben levő védendő építményeket ne veszélyeztesse. (12) Az „RV-besorolású” helyiségnél – a tartószerkezetek fokozottabb védelme céljából – a robbanási túlnyomás
levezetésére kifúvófödém építhető, ha a helyiségben levő robbanóanyag robbanása esetében annak repeszhatásával
nem kell számolni. (13) A (11) bekezdésben előírtaktól el lehet térni abban az esetben, ha olyan technológiát alkalmaznak és olyan kis
mennyiségűek az egyszerre felrobbanni képes robbanóanyag mennyiségek, hogy az semmiféle veszéllyel nem jár.
(14) A különösen veszélyes munkahelyeken (különösen iniciáló robbanóanyag szárításánál, szitálásánál, száraz
keverésénél, préselésénél, brizáns robbanóanyag sajtolásánál) a munkavállalókat a technológiai tértől vasbeton fallal
és zsiliprendszerű mozgatható acéllappal el kell választani. A vasbeton fal és az acéllap kialakításának olyannak kell
lenni, hogy a technológiai térben esetleg felrobbanó összes robbanóanyag a munkavállalók testi épségét ne
veszélyeztesse. (15) A robbanóanyagokkal közvetlenül kézzel vagy szerszámmal végzett műveleteknél (szerelés, vizsgálat, ellenőrzés)
munkahelyi bevédéseket kell felszerelni. A munkahelyi bevédések védőképességét modell-kísérletekkel kell
ellenőrizni. Az ellenőrzést a tervezett terhelési norma 1,5-szeresének megfelelő mennyiségű robbanóanyag
robbantásával vagy meggyújtásával kell elvégezni. Az építmények külső védelmi rendszerének kialakítása
11. § (1) „RV-besorolású” építmény létesítésénél – belső védelme kialakításán túl – szükség esetén gondoskodni kell a környező
építmények és az azokban foglalkoztatott személyek külső védelméről is.
(2) Annál az építménynél, amelynek „RV besorolású” helyiségében csak olyan kis mennyiségű robbanóanyag egyidejű
robbanásának vagy heves égésének lehetőségével kell számolni, hogy annak hatása csak a helyiségre korlátozódik,
a környező építményekkel kapcsolatos kölcsönös védelem céljából legalább a tűztávolságot biztosítani kell.
(3) Annál az építménynél, amelynek „RV-besorolású” helyiségében olyan nagy mennyiségű iniciáló vagy brizáns
robbanóanyag egyidejű robbanásának lehetőségével kell számolni, hogy annak hatása túlterjed a helyiség
szerkezetein, ezáltal a környezetet is veszélyeztetheti, a környező építmények védelme érdekében
a) a robbanás ütőhullámának nyomásával szembeni védelem céljából
aa) az „RV-besorolású” építmény terelőfalakkal határolt irányában legalább a biztonsági távolságot vagy
a tűztávolságot meg kell tartani, ab) az „RV-besorolású” építmény kifúvási irányában védősáncot vagy védőfalat kell kiépíteni, valamint
a védősánc és a védőfal csillapítási tényezőinek figyelembevételével kiszámított biztonsági távolságot vagy
a tűztávolságot kell megtartani; b) ha a robbanástól tömeges repesz- vagy törmelékszóródás is várható, akkor az „RV-besorolású” építmény mellé
– a védendő építmény irányába eső oldalán – védősáncot vagy védőfalat kell építeni és a védőhatás
figyelembevételével kiszámított biztonsági távolságot vagy a tűztávolságot kell megtartani;
c) szükség esetén a védendő építmény mellé is külön védősáncot vagy védőfalat kell kiépíteni.
(4) A védősánc kialakításának követelményei a következők: a) a védősánc álljon ellen a 14. § (3) bekezdés a) pontjában meghatározott hatásoknak, az időjárási
viszontagságoknak és robbanás esetén ne okozzon káros visszaverődéseket,
b) a védősánc magassága legalább 1 m-rel haladja meg az épület párkánymagasságát, felső koronaszélessége
legalább 60 cm legyen, felületét füvesítsék, c) a védősánc tetején repeszfogó akadály építhető, amely nem készülhet olyan anyagból, amely repesz képzésére
alkalmas, d) a védősáncnak az épülettel ellentétes oldalán a földrézsű támfallal helyettesíthető,
e) a védősánc és a védett épület között legalább 1,2 m hasznos szélességű gyalogút legyen építhető; a védősánc és a
védett épület közötti legnagyobb távolság gyalogos forgalom esetén 3 m, járműforgalom esetén 5 m lehet,
f) közlekedési út védősáncon való átvezetésére alagutat kell építeni, amelynek hasznos belmagassága legalább
2,2 m, hasznos szélessége legalább 1,2 m, g) a védősáncon egyenesen átvezető alagút kijáratával szemben – attól legfeljebb 4 m-re – védősáncot vagy
védőfalat kell építeni, amelynek teteje és az alagút kijáratának teteje minimum 10°-os szöget zár be; a
védősáncnak minden irányban legalább 1 m-rel túl kell nyúlnia a kijáraton, és szélének legalább 10°-os szöget kell
bezárnia a kijárat oldalával; az útvonal iránytöréseinél tükröket kell alkalmazni,
h) ha a kijárattal szemben védősánc vagy védőfal nem építhető, akkkor a kijáratok tengelyeit egymáshoz képest el
kell tolni úgy, hogy az eltolt tengelyek közötti távolság nem lehet kisebb, mint az alagút szélessége +1 m,
az átmeneti pont iránytörése legalább 60° legyen, valamint az alagút ki- és bejáratánál tiltó- vagy jelzőlámpát kell
elhelyezni, i) a közművezetékek számára a védősáncba csak olyan méretű és elhelyezésű közműalagutat szabad építeni, amely
a védősánc hatását jelentős mértékben nem csökkenti, j) az alagutat szabadon kell hagyni, abban kaput, sorompót vagy egyéb repeszt képező anyagot elhelyezni tilos.
(5) A védőfallal szemben támasztott követelmények a következők:
a) védőfalat lehet építeni védősánc helyett, ha helyhiány miatt védősánc nem építhető,
b) a védőfal álljon ellen a 14. § (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott hatásoknak és ne okozzon káros
visszaverődéseket, c) a védőfal anyaga helyszínen öntött monolit vasbeton, amely legalább 0,6 m-rel legyen magasabb, mint az épület
párkánymagassága, a betonozást csak a terv szerinti munkahézagoknál szabad megszakítani,
d) a védőfal és a védett épület közötti távolság 3 m-nél kisebb és 6 m-nél nagyobb ne legyen,
e) a védőfalon átvezető út kijáratával szemben – attól legfeljebb 5 m-re – egy további védőfalat kell építeni úgy,
hogy a további védőfal teteje és az alagút kijáratának teteje minimum 10°-os szöget zárjon be, és minden
irányban legalább 1 m-rel takarja a kijáratot, valamint legalább 10°-os szöget zárjon be a védősánc széle a kijárat
oldalával, f) a szolgáltató vezetékek számára a védőfalba csak olyan áttöréseket szabad készíteni, amelyek a védőfal hatását
jelentős mértékben nem csökkentik. (6) Annál az építménynél, amelynek „RV-besorolású” helyiségeiben olyan nagy mennyiségű lőpor heves égésének
lehetőségével kell számolni, hogy a tűz hatása túlterjedhet a helyiség szerkezetein, a környező építmények védelme
céljából – a tűztávolság megtartása mellett – az „RV-besorolású” helyiségek mellé, a védendő építmények irányába eső
oldalaikon védősáncot vagy védőfalat kell kiépíteni a lángok veszélytelen irányba történő terelésére és a hősugárzás
veszélyének elhárítására. 12. § (1) A robbanóanyag kísérleti vagy vizsgálati robbantására szolgáló építményt a robbanás hatásának ellenálló falakkal kell
építeni, repeszhatású termékek esetében a tetőszerkezetüket is ellenállónak kell kialakítani, szükség esetén külön
védőberendezést is alkalmazni kell. (2) A kísérleti vagy vizsgálati robbantásra szolgáló szabadteret robbanásnak ellenálló külső védelemmel kell
körülhatárolni vagy olyan távolságra kell kijelölni, hogy a védendő építményeket és az azokban lévő személyeket
a robbanás káros hatásai ne veszélyeztessék. 13. § (1) A robbanóanyag-hulladék vagy robbanóanyag robbantással történő megsemmisítésére szolgáló építményt vagy
szabadteret a 9. § (5) és (6) bekezdésében foglalt szempontok szerint kell kialakítani.
(2) A szétrepülésre hajlamos alkatrészekből álló, robbanóanyaggal töltött termékek (pl. csappantyúk, vadásztöltények)
égetéssel történő megsemmisítéséhez szétrepülésüket megakadályozó szerkezeti felépítésű égető-berendezéseket
kell készíteni. (3) A robbanóanyag égetéssel történő megsemmisítése után visszamaradó, nehézfém-vegyületeket tartalmazó
– veszélyes hulladéknak minősülő – salakok átmeneti tárolására, ártalmatlanítására (lerakására) átmeneti tárolóhelyet
vagy lerakóhelyet kell létesíteni a hatályos előírások szerint.
(4) A vizsgálati vagy a megsemmisítő robbantás biztonságos elvégzéséhez a robbanás káros hatásai ellen védelmet
nyújtó fedezéket kell kiépíteni vagy – meglevő építményben – kijelölni a robbantást végző személy részére.
Az építmények szerkezeti kialakítása 14. § (1) Az „RV-besorolású” építményt és annak belső és külső védelmi rendszerét az építményben rendeltetésszerűen jelen
lévő robbanóanyag veszélyes tulajdonságainak és az alkalmazott technológia jellegének figyelembevételével kell
kiépíteni. Az építéshez használt anyagoknak és szerkezeteknek meg kell felelniük a (2)–(11) bekezdésben foglalt
követelményeknek. (2) A tűzszakaszok elválasztására szolgáló tűzfalakat, tűzgátló falakat és tűzgátló födémeket úgy kell kialakítani, hogy
a tűzfal legalább 50 cm-rel nyúljon a tetősík fölé. A terelőfal tűzfalnak is tekinthető.
(3) Az „RV-besorolású” helyiségek elválasztására szolgáló terelőfalat a következők szerint kell kialakítani:
a) az esetleges robbanás során keletkező léglökés nyomó és szívóhatásának, a szeizmikus hatásnak,
az épületszerkezetek és berendezések szétrepülő darabjainak, termék szétrepülő részeinek, a gyújtóhatásnak
ellen kell állnia, b) a terelőfal anyaga helyszínen öntött monolit vasbeton, amelynek a betonozását csak a terv szerinti
munkahézagoknál szabad megszakítani, c) a terelőfal teteje legalább 50 cm-rel legyen a tetősík felett, kifúvófalak mellett legalább 50 cm-rel nyúljon
a homlokzat síkja elé, d) terelőfalakba csak fém, az esetleges robbanás hatásának ellenálló nyílászáró szerkezeteket szabad beépíteni,
e) vezetékek áttörési helyein peremes védőcsövet kell a terelőfalba építeni úgy, hogy a védőcső és a vezetékek
közötti rést rugalmas, nem éghető anyaggal kell kitölteni.
(4) A kifúvófal létesítésének követelményei a következők: a) kifúvófalat nem szabad használni födém alátámasztására vagy bármilyen egyéb teherhordó célra,
b) a kifúvófalat úgy kell elhelyezni, hogy működésekor a robbanási túlnyomás ne veszélyeztesse a környezetet,
c) a kifúvófalra semmiféle technológiai, épületgépészeti, villamos szerelvényt, csővezetéket nem szabad
felerősíteni, d) a kifúvófal – az üvegfelületek kivételével – nem tartalmazhat 1000 kg/m3-nél nagyobb sűrűségű, robbanás esetén
kiszakadó elemet, e) a kifúvófal legfeljebb közepesen éghető lehet.
(5) A terelőfödém létesítésének követelményei a következők: a) terelőfödémet kell alkalmazni azokban az „RV-besorolású” helyiségekben, ahol terelőfal alkalmazása kötelező, és
a robbanás következtében repeszhatással kell számolni, b) a terelőfödém feleljen meg a terelőfallal szemben támasztott követelményeknek,
c) a terelőfödém anyaga helyszínen öntött monolit vasbeton,
d) a terelőfödémet össze kell építeni a terelőfalakkal, a szomszédos helyiségek födémeiből adódó
többtámaszúságot nem szabad figyelembe venni. (6) A kifúvófödém létesítésének követelményei a következők:
a) kifúvófödém alkalmazható az „RV-besorolású” helyiségeknél abban az esetben, ha a robbanásnál repeszhatással
nem kell számolni, b) a kifúvófödém fajlagos tömege legfeljebb 120 kg/m2 lehet,
c) a kifúvófödémet csak a meteorológiai terhekre szabad méretezni,
d) világítótesteket vagy egyéb szerelvényeket csak a kifúvófödém gerendáira szabad szerelni,
e) a kifúvófödém legfeljebb közepesen éghető lehet. (7) Az „RV-besorolású” helyiség ajtajának létesítési követelményei a következők:
a) az ajtónak tűzállósági szempontból A1-A2 tűzvédelmi osztályúnak kell lennie (kivétel a kifúvófalban lévő ajtó,
amely lehet D tűzvédelmi osztályú is), „RV-1” és „RV-2” besorolású helyiségnél EI 30, „RV-3” és „RV-4” besorolású
helyiségnél EI 15 tűzállósági határértékűnek kell lennie, b) terelőfalba ajtó beépítését kerülni kell, ha mégis szükséges, a robbanás hatásának ellenálló ajtót kell
rendszeresíteni, c) az ajtó nyitása külső falban a szabadba, terelőfalban a veszélyt okozó helyiség felé, tűzfalban a veszélyt nem okozó
helyiség felé, egyéb helyen a menekülés irányába történjen úgy, hogy az ajtón a nyitás irányát jól látható módon
jelölni kell, d) az ajtó anyaga és kialakítása olyan legyen, hogy a mechanikus szikraképződés és a sztatikus feltöltődés veszélye
ne álljon fenn, valamint az ajtólap felülete sima, könnyen tisztítható legyen, a porlerakódást elősegítő vízszintes
felületeket kerülni kell, e) a belső ajtónál kulcszárat alkalmazni nem szabad, a külső ajtó pedig csak kívülről lehet kulccsal nyitható,
f) csapóajtót nem lehet alkalmazni, g) az ajtóba – a külső bejárati ajtó kivételével – küszöböt nem lehet beépíteni,
h) a menekülési lehetőség biztosítása érdekében a helyiség bármely pontja és a szabadba vezető ajtó között
a távolság nem lehet nagyobb ha) „RV-1”, „RV-2” veszélyességi fokozat esetén 15 m-nél,
hb) „RV-3”, „RV-4” veszélyességi fokozat esetén 30 m-nél,
i) a szabadba nyíló ajtó szélességét 0,8 m és 2,4 m közöttire kell kialakítani.
(8) Az „RV-besorolású” helyiség ablakának létesítési követelményei a következők:
a) az ablak anyaga és kialakítása olyan legyen, hogy a mechanikus szikraképződés és az elektrosztatikus feltöltődés
veszélye ne álljon fenn, valamint az ablak nyitószerkezete a padlósíkról kezelhető legyen,
b) a robbanóanyagipari építmény ablakán legfeljebb 2 mm vastag síküveget szabad alkalmazni,
c) ha az „RV-besorolású” helyiségben fény- vagy hőérzékeny robbanóanyag van, akkor az ablak előtt külső árnyékoló
szerkezetet kell rendszeresíteni (úgy, hogy az ablak kifúvófelületként való működőképességét ne befolyásolja),
vagy át nem látszó és fényt visszaverő üveget kell alkalmazni,
d) kifúvófalba D tűzvédelmi osztályú ablakszerkezetet lehet alkalmazni,
e) egyéb falban „RV-1”, „RV-3” besorolású helyiségben A1-A2 tűzvédelmi osztályú (tűzállósági határérték: EI 15),
„RV-2”, „RV-4” besorolású helyiségben D tűzvédelmi osztályú (tűzállósági határérték: EI 15) ablakszerkezetet lehet
alkalmazni. (9) A terelőfalba – ha a technológia megköveteli – átadónyílást lehet kiképezni. A nyílás méretét a lehető legkisebbre kell
korlátozni. Az átadónyílás a terelőfalat nem gyengítheti oly mértékben, hogy az a 14. § (2) bekezdésében
meghatározott követelményeknek ne feleljen meg. Az átadónyílást záró lemez anyaga és kialakítása olyan legyen,
hogy a szikraképződés veszélye ne álljon fenn, és viselje el a technológiai robbanás hatását.
(10) Az átadónyílást reteszelni kell (szakaszos technológiánál egyoldali, folyamatos technológiánál kétoldali acéllemezzel
kell az átadónyílást lezárni) úgy, hogy a nyílás nyitott állapotában a művelet leálljon, és (folyamatosnál) egyidejűleg
csak az egyik oldali lemez legyen nyitható. (11) Az „RV-besorolású” létesítmény fedélhéjazatának kialakítási követelményei a következők:
a) lapostető esetén fedélhéjazatként megengedhető Broof(t1) anyag alkalmazása is,
b) meredek hajlású tető fedélhéjazatát A1-A2 tűzvédelmi osztályú anyagból kell készíteni,
c) a fedélhéjazatot a tetősíkon túlnyúló tűzfalakkal tűzszakaszokra kell bontani,
d) nem A1-A2 tűzvédelmi osztályú fedélhéjazatnál a túlnyúló falak fedő bádogozása és a csatlakozó
hajlatbádogozás együttes vízszintes vetületi szélessége legalább 50 cm.
(12) A belső felület, burkolat kialakításának követelményei a következők:
a) a belső felület, burkolat legyen könnyen tisztítható, sima, továbbá a porfogó vízszintes tagozatot, repedést,
kitüremlést kerülni kell, b) a helyiség belső színezése legyen világos, a robbanásveszélyes anyag színével kontraszthatásban, és a festő vagy
színező anyag a robbanóanyaggal ne lépjen kölcsönhatásba, c) többrétegű burkolatban ne legyen légrés, álmennyezetet létesíteni nem lehte,
d) a helyiség padlóburkolata hézagmentes, vízzáró, legalább Cfl tűzvédelmi osztályú, valamint csúszásmentes
legyen, valamint a széleken lábazati szegélyt kell alkalmazni,
e) veszélyes mértékű elektrosztatikus feltöltődésre hajlamos anyagot belső felületen alkalmazni nem szabad,
f) az „RV-1”, „RV-2” besorolású helyiség falai és mennyezetei mosható, padlóburkolata ne okozzon mechanikai
szikrát (nem szükséges a szikramentesség, ha a padlónak savállónak kell lennie, de a padlót rendszeresen
nedvesen kell tartani), g) az „RV-besorolású” helyiség padlója általában egyszintben legyen, ha ez nem lehetséges, az átjárást lépcső nélkül,
1,5%-nál nem nagyobb lejtővel kell biztosítani úgy, hogy helyiségenként a padló lejtése az 1,5%-ot nem
haladhatja meg. Közlekedési utak 15. § (1) A gyártó létesítmény országos közúttal való összeköttetésére két nyomtávú bekötőutat kell kiépíteni.
(2) A létesítményen belül egy- vagy kétirányú forgalom esetén a szükséges tengelyterhelésre méretezett utakat kell
kiépíteni az építmények gépjárművel és tűzoltó járművel való megközelítése érdekében. A robbanóanyag szállítására
kijelölt teherforgalmi út kellő teherbírású, sima felületű, pormentes legyen és minden időjárás mellett megfelelő
érdességgel rendelkezzen. (3) A robbanóanyag szállítására szolgáló utat meg kell jelölni.
(4) A robbanóanyag állandó jellegű kézi szálIításához télen is csúszás-mentesíthető gyalogutat kell kiépíteni.
A rendszeres, de csak időszakos kézi szállításhoz a gyalogút a közlekedési úttal párhuzamosan, a közlekedési út mellé is
kiépíthető vagy azon kijelölhető. A betonból készített út burkolata kellő teherbírású, felpúposodás- és kátyúmentes, valamint sima és portalan legyen.
(5) A létesítmény belső útjain a robbanóanyagok szállítása mellett megengedett más termék szállítása is, ebben
az esetben a létesítmény bejáratánál az egész telephelyre érvényes figyelmeztető, a közlekedés biztonságát szolgáló
táblát vagy feliratot kell elhelyezni. (6) Az „RV-besorolású” építmény kifúvási oldalán – biztonsági távolságon belül – nem lehet az átmenő forgalom számára
utat, iparvágányt vagy keskeny nyomközű iparvágányt kiépíteni. (7) Az „RV-besorolású” építmény megközelítésére és az építményen belül
a) a személyek közlekedésére legalább 0,8 m széles utat kell biztosítani, és
b) az építményben használatra engedélyezett szállítóeszköz közlekedésére, azok méreteitől és a rakodás
térigényétől függő, de legalább 0,8 m széles utakat kell a helyiségek padozatára kijelölni, amelyek széleit 10 cm-es
szélességben fehérre kell festeni és – indokolt esetben – korláttal kell határolni.
Növényzet 16. § (1) A gyártó létesítmény be nem épített vagy burkolattal be nem fedett területeire – a (2)–(3) bekezdés szerint –
növényzetet kell telepíteni. (2) A védősáncok rézsűit füvesíteni kell.
(3) Az összefüggő nagyobb területeket füvesíteni és fásítani kell. Az „RV-besorolású” építmény közelébe nem szabad
ültetni tűlevelű fát és olyan fát, amelynek virága, termése könnyen szálló (pehelyszerű) részekből áll.
(4) Az „RV-besorolású” építménytől mért 5 m távolságon belül fát nem szabad ültetni; bokrot, cserjét 10 m távolságon
belül nem szabad telepíteni. Állatok elleni védelem 17. § Az „RV-besorolású” építmény szellőzőnyílásait, nyitható ablakait és csatornakifolyóit – a madarak vagy a rágcsáló
állatok behatolása ellen – 10×10 mm lyukméretű rácsokkal vagy huzalszövetekkel le kell zárni.
Kerítés 18. § (1) A gyártó létesítményt illetéktelen személyek és erdei nagyvadak külső behatolásától védeni kell. E célból
a létesítményt (vagy a hatékonyabb ellenőrzés érdekében az üzem területét külön is) kerítéssel kell körülhatárolni.
A kerítések magassága legalább 1,8 m legyen. (2) A létesítmény külső kerítésén belül, annak teljes hosszában, legalább 3 m széles, növényzet mentes sávot kell
kialakítani az őrizendő terület jó áttekinthetősége és az esetleges erdőtűz átterjedésének megakadályozása
érdekében. Vízellátás és csatornázás 19. § (1) A gyártó létesítménynél olyan vízellátási rendszert kell kiépíteni, hogy annak vízvezetéki hálózatáról az egyes
építmények szociális, technológiai és oltóvíz igénye biztosítható legyen.
(2) Az egyes építményekben keletkező ipari és szociális jellegű szennyvíz kezelésére elkülönített csatornahálózatot,
ülepítő rendszert, szennyvízkezelő és -tisztító berendezést kell létesíteni.
(3) Az „RV-besorolású” építmény víz- és csatornahálózat létesítésének többletkövetelményei a következők:
a) „RV-1”, „RV-2” besorolású helyiség és szabadtér esetén vízelvezetés céljára csak nyitott csatornát szabad
alkalmazni, amelyet a lerakódást elősegítő helyek nélkül, megfelelő lejtéssel, könnyen tisztíthatóan kell képezni,
b) „RV-3” besorolású helyiség és szabadtér esetén falikutat, kiöntőt, nyitott csatornát, valamint félig zárt, nyitható
fedlapú csatornát szabad alkalmazni; a falikút csatornaelvezetésén kívül egyéb zárt csatornát nem szabad
alkalmazni, c) „RV-4” besorolású helyiség és szabadtér esetén
ca) zárt csatornát, csatornatönköt, szabadon vezetett csatornát, padlóban, falban, horonyban vezetett
csatornát, félig zárt fedlapú és nyitott csatornát szabad alkalmazni,
cb) a csatornákat egyenes pontokból, hirtelen iránytörések nélkül kell kialakítani.
Fűtés, hűtés 20. § (1) Az „RV-besorolású” építmény hőközpontját vagy hűtőközpontját általában külön épületben kell elhelyezni.
A hőközpont vagy a hűtőközpont az „RV-besorolású” épület külső bejáratú helyiségében is elhelyezhető, ha
az a technológiával szorosan összefügg, vagy ha nem kerül közvetlenül „RV-besorolású” helyiség mellé és a hőközpont
vagy a hűtőközpont esetleges robbanástól védett. (2) Az „RV-besorolású” építmény fűtő- vagy hűtőberendezéseinek létesítési követelményei a következők:
a) „RV-besorolású” helyiség fűtésére gőzfűtést nem szabad alkalmazni,
b) a fűtési rendszer hőfejlesztő, hőcserélő, keringető, stb. berendezését tilos „RV-besorolású” helyiségben
elhelyezni, helyiségen belül csak a csővezetékeket és hőleadókat szabad elhelyezni,
c) a fűtési vezetéket olyan módon és helyen kell a gerincvezetékre vagy a hőközpontra csatlakoztatni, hogy
rendkívüli esemény esetén is biztonságosan lehessen elzárni vagy szakaszolni,
d) a fűtési vezetéket az épületbe vagy helyiségbe való csatlakoztatás előtt az érintésvédelmi hálózattal
egyenpotenciálra kell hozni, e) a fűtőtestet a faltól legalább 10 cm, a padlótól legalább 20 cm távolságra kell elhelyezni,
f) a fűtőtest felülete és alátámasztása könnyen tisztítható legyen.
(3) Az „RV-besorolású” építmény fűtő- vagy hűtőberendezése létesítésének többletkövetelményei a következők:
a) „RV-1”, „RV-2” besorolású helyiség és szabadtér esetén
aa) a helyiségeket csak nyitott tágulási tartályú, a jelenlévő anyagok által meghatározott, legfeljebb 70 °C
hőmérsékletű melegvíz-fűtéssel szabad fűteni, ab) gőzfűtésű vezetéket vagy szerelvényt helyiségben vagy szabadtéren elhelyezni, vagy azon átvezetni tilos,
ac) csak sima csőfűtőtestet (csőregisztert) szabad alkalmazni, ad) a fűtőtestet olyan színűre kell festeni, amely elüt a fűtőtestre rakódható veszélyes anyag színétől,
ae) tilos fűtési vezetéket padlócsatornában vagy nehezen hozzáférhető helyen vezetni,
af) szabályozó vagy elzáró szerelvényt, légtelenítőt vagy más fűtési szerelvényt a helyiségben tilos elhelyezni,
ag) hőmérséklet-érzékelőt el szabad helyezni a helyiségben, ha kielégíti a technológia veszélyessége szerinti
biztonsági követelményeket; b) „RV-3” besorolású helyiség és szabadtér esetén
ba) csőfűtőtestet, lemezradiátort és egysoros kivitelű, hőleadó borda nélküli lapradiátort szabad alkalmazni,
bb) tágulási tartályt, légtelenítő szelepet és légtelenítő edényt a helyiségben nem szabad alkalmazni,
bc) szabályozó és elzáró szelep, nyomásmérő, hőmérő alkalmazása megengedett;
c) „RV-4” besorolású helyiség és szabadtér esetén ca) a fűtőtesten és a hozzá tartozó csővezetéken kívül a helyiségben szabályozó és elzáró szerelvényeket,
tágulási tartályt, légtelenítő szelepet, légtelenítő edényt, nyomásmérő és szabályozó szerelvényt,
hőmérsékletmérő és szabályozó szerelvényt szabad elhelyezni, cb) a bordás fűtőtest kivételével mindenfajta fűtőtestet szabad alkalmazni.
Légtechnika 21. § (1) Az „RV-1"–"RV-4” besorolású helyiségben olyan hatékonyságú szellőzést kell kialakítani, hogy üzemszerű körülmények
között a helyiség légterében a robbanóanyag gőzének, porának vagy kondenzátumának és az A–B tűzveszélyességi
osztályú gáz, gőz vagy por – egyedi vagy együttes – koncentrációja ne haladja meg az alsó robbanási határérték
20%-át. (2) Az „RV-1"–"RV-3” besorolású helyiség olyan munkahelyénél, amelynél a légszennyező anyag koncentrációja
üzemszerűen túllépheti az (1) bekezdésben meghatározott mértéket, helyi elszívást kell biztosítani.
(3) Az olyan „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben, amelyben a technológiai berendezésben keletkező üzemzavar vagy
előrelátható meghibásodás esetén az általános üzemi szellőzés nem elegendő az előírt levegőtisztasági
követelmények megtartására, vész-szellőzést kell biztosítani. (4) Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségből származó, légszennyező anyagot tartalmazó levegőt – szükség esetén –
olyan tisztítási műveletnek kell alávetni, hogy a szabadba kibocsátott levegő tisztasága megfelelő legyen.
(5) Minden olyan légtechnikai csővezetékben, amely robbanóanyag gőzével, porával vagy robbanásveszélyes gázzal,
gőzzel vagy porral szennyezett levegőt szállít, és azok egyedi vagy együttes koncentrációja elérheti az alsó robbanási
határkoncentráció 40%-át, robbanás tovaterjedése elleni védelmet kell kialakítani, valamint tűzszakasz határonként
tűzvédelmi csappantyúkat is be kell építeni. (6) Azon az „RV-besorolású” építményben, amelynek helyiségében az „R-veszélyes” robbanóanyag minősége vagy
a művelet biztonsága meghatározott paraméterű légállapotot követel meg, klimatizáló berendezést kell létesíteni.
(7) Az „RV-besorolású” helyiség szellőző- és klimatizáló berendezésének létesítési követelményei a következők:
a) a szellőztető berendezést úgy kell létesíteni, hogy a rendszer csak egy technológiához vagy egy tűzszakaszba
tartozó helyiségeket lásson el, b) madarak és rágcsálók behatolásának megakadályozására az épületek külső felületén elhelyezett kifúvó- és
beszívó-nyílásokat 10×10 mm-nél nem nagyobb osztású korrózió ellen védett huzalhálóval kell lefedni,
c) légtechnikai berendezést, szerelvényt vagy légcsatornát kifúvó felületen vagy kifúvó felület előtt tilos elhelyezni,
d) a légcsatornákat hirtelen iránytörések és egyéb lerakódást elősegítő helyek, szerkezetek nélkül kell kialakítani
úgy, hogy a légcsatorna külső és belső felülete könnyen tisztítható legyen,
e) elszívó-rendszerben alkalmazott nedves porleválasztók vizét gyűjtőaknába (medencébe, tartályba) kell vezetni,
és megfelelő tisztításáról, semlegesítéséről kell gondoskodni, f) a befúvó- és elszívó-szerkezetet úgy kell elhelyezni és kialakítani, hogy a szerkezet porzás-veszélyt ne okozzon,
g) visszakeringető szellőztető- és klímaberendezést nem szabad létesíteni,
h) „RV-4” besorolású helyiség kivételével ventilátort a helyiségben vagy azzal egy légtérben elhelyezni tilos.
(8) Az „RV-1”, „RV-2” besorolású helyiségre és szabadtérre vonatkozó többletkövetelmények a következők:
a) a helyiségen belül a szellőztető berendezésnek csak az elszívó vagy a befúvó oldali rácsait és a hozzájuk tartozó
légcsatornákat szabad elhelyezni, b) hőmérséklet-, füst-, nyomásérzékelőket, az egyéb érzékelőket el szabad helyezni a helyiségben, ha kielégítik
a biztonsági követelményeket, c) a légcsatornákat szabadon kell szerelni, nem lehet aknában, padlócsatornában vagy egyéb zárt helyen
légcsatornát vezetni, d) falon történő átvezetésnél csak kör keresztmetszetű légcsatornát szabad használni, amelyet nem éghető
anyaggal tömített csőhüvelyben kell vezetni, e) elszívó-rendszerbe csak olyan szerelvényeket és mozgó alkatrészeket szabad építeni, amelyek szikrát nem
okozhatnak, f) vészszellőztető berendezést automatikus vezérléssel kell ellátni úgy, hogy az indítható legyen a helyiségen
kívülről kézi működtetéssel is, g) a vészszellőztető berendezést úgy kell kialakítani, hogy működése ne hozzon létre vészhelyzetet,
h) a vészszellőztetés működését kiváltó mértékű légszennyeződésre figyelmeztető hang- és fényjelzésről kell
gondoskodni a helyiségen belül, valamint a helyiségen kívül a bejárat közelében,
i) a vészszellőztető berendezést az üzemi erőátviteli hálózattól független energiaellátó áramkörről kell működtetni.
(9) Az „RV-3” besorolású helyiségre és szabadtérre vonatkozó többletkövetelmények a következők:
a) a befúvó és elszívó oldali rácsokat és a hozzájuk tartozó légcsatornákat, a kézi állítású légmennyiség szabályozót, a
hőmérsékletmérőt és -szabályozót, a légnyomás-érzékelőt és szabályozót, a koncentrációérzékelőt szabad
a helyiségben elhelyezni, b) tilos elhelyezni a helyiségben porleválasztót, légszűrő és mosóberendezést, hűtési és fűtési hőcserélőt,
nyomáslevezető szerelvényt, kompresszort, vákuumszivattyút. Villamos berendezések létesítési előírásai
22. § (1) Az „RV-besorolású” építményben csak kis- és törpefeszültségű, erős- vagy gyengeáramú villamos berendezés
létesíthető. (2) Az „RV-besorolású” helyiségbe, szabadtérre telepített villamos berendezés megfelelőségéről az üzembehelyezés
előtti felülvizsgálat során kell meggyőződni. (3) A gyártási technológia megváltozása esetén a villamos berendezést az általa okozható veszély szempontjából felül kell
vizsgálni még abban az esetben is, ha a technológiai berendezések változatlanok maradnak.
23. § (1) Az „RV-1” besorolású helyiségben olyan villamos gyártmányt kell alkalmazni amely a technológiától függően 0, 1 vagy
2 zónába tartozik és megfelelőségét tanúsították. (2) Az „RV-besorolású” helyiségben és szabadtéren a rendeltetésszerű használathoz feltétlenül szükséges villamos
berendezést, készüléket és ezek vezetékeit úgy kell elhelyezni, hogy mechanikai, kémiai vagy egyéb károsító hatásnak
ne legyenek kitéve, vagy – ha ez elkerülhetetlen – a káros hatásnak ellenálló gyártmányokat vagy járulékos védelmet
kell alkalmazni. (3) Az „RV-2” és „RV-3” besorolású helyiségben olyan villamos gyártmányt kell alkalmazni, amely az ott alkalmazott
technológiától függően 20, 21 vagy 22-es zónába tartozik és megfelelőségét tanúsították.
(4) Az „RV-besorolású” helyiségben és szabadtéren, ha szigorúbb követelmény nincs előírva, olyan villamos gyártmányt
kell alkalmazni, amely helyhez kötött szerelés esetén legalább IP 40, hordozható berendezés esetén legalább IP 43
védettségi fokozatú. Ha a villamos gyártmány védettségi fokozata nem elégíti ki az előbbi követelményeket, ez
megoldható különálló (nem a gyártmány részét képező) burkolattal is, ha az megfelel legalább az IP 3X védettségi
fokozatnak vagy – ha a gyártmány könnyen érinthető vagy rá lehet állni – az IP 4X védettségi fokozatnak.
(5) Kifúvófal, kifúvófödém robbanás hatásának csak kis mértékben ellenálló szerkezeti elemeire villamos berendezést
szerelni tilos. (6) Ahol por lerakódása várható, a villamos berendezéseket, készülékeket, szerelvényeket porlerakódástól védetten kell
elhelyezni, és gondoskodni kell a tisztíthatóságukról. (7) Az „RV-besorolású” helyiségben vagy szabadtéren ideiglenes villamos berendezés csak a végleges berendezésekkel
azonos módon létesíthető. (8) Az „RV-1” besorolású helyiség villamos berendezését évente, az „RV-2” és „RV-3” besorolású helység villamos
berendezését 2 évente, az „RV-4” besorolású helység villamos berendezését 4 évente ellenőrizni kell.
24. § (1) Az „RV-besorolású” építmény villamos berendezésén érintésvédelmet kell alkalmazni, és évente érintésvédelmi
felülvizsgálatot végezni. (2) Nullázás esetén a nullavezető nem használható fel védővezetőként. A nullavezetőt a csoportos leválasztó (feszültség
mentesítő) kapcsoló előtti vezetékszakaszokról kell az erre a célra kialakított szerelvényen keresztül leágaztatni és
a védőhálózattal összekötni. (3) Az „RV-1”–„RV-4” besorolású és az „RV-besorolású” üzemen belüli A és B tűzveszélyességi osztályú helyiségben
egyenpotenciálra hozó (EPH) hálózatot kell kialakítani, és ebbe be kell vonni minden üzemszerűen feszültség alatt
nem álló, villamosan vezető anyagú technológiai, épületgépészeti berendezést és épületszerkezetet.
25. § (1) Minden gyártó építményt villámvédelemmel kell ellátni.
Az épületen villámvédelmi felülvizsgálatot kell elvégezni. A felülvizsgálat
a) „RV-1” besorolású helység esetén 3 évenként, b) „RV-2” és „RV-3” besorolású helység esetén 4 évenként,
c) „RV-4” besorolású helység esetén 6 évenként történik.
(2) Annál az „RV-besorolású” építménynél, amelyeknek helyiségében az esetlegesen bekövetkező robbanás vagy tűz
hatása túlléphet a helyiségek határoló falain, a villámvédelmi berendezést az építmény szerkezetétől független
formában kell kiépíteni. 26. § (1) Az „RV besorolású” épület biztonsági távolságain belül és az „RV besorolású” épülettől 200 m-en belül rádió adó-vevő
antennát telepíteni nem lehet. (2) Rádió adó-vevő készüléket az „RV besorolású” épülettől számított 100 m-en belül működtetni nem szabad.
27. § (1) Minden „RV-besorolású” helyiségben és szabadtéren elhelyezett, helyhez kötött villamos fogyasztó hálózatról való
leválasztására olyan, a terhelés megszakítására alkalmas kapcsolót vagy kapcsolókészüléket kell alkalmazni, amely
a fogyasztót a hálózat minden sarkáról leválasztja. Négyvezetékes, közvetlenül földelt rendszerben a közvetlenül
földelt nullavezető megbontása a leválasztáshoz nem szükséges, a négyvezetékes rendszerről leágaztatott két- vagy
három vezető esetén minden vezetékszálat le kell választani. A kapcsolót vagy kapcsolókészüléket úgy kell elhelyezni,
hogy leválasztás esetén a teljes fogyasztókészülék – beleértve a csatlakozó kapcsokat is – le legyen választva
a hálózatról. (2) A rendeltetésszerűen csak együtt működtethető villamos fogyasztócsoport (például világító-, szellőző berendezések,
gépcsoport) részére közös leválasztó kapcsoló is alkalmazható, ha az (1) bekezdés szerinti feltételek minden, így
leválasztott fogyasztóra teljesülnek. (3) Minden tűzszakasz részére külön tűzvédelmi leválasztó kapcsolót kell felszerelni a tűzszakasz bejárata (megközelítési
helye) közelében. (4) Az „RV-besorolású”, azonos funkciójú helyiségcsoport vagy építmény részére a veszélyességi övezeten kívül
tűzvédelmi leválasztó kapcsolót kell alkalmazni, amelynek olyan feszültségmentesítő kapcsolónak kell lennie, amely
a leválasztott hálózatot az esetleges töltések levezetése céljából minden leválasztott sarkon leföldeli.
(5) Minden védősánccal vagy védőfallal ellátott építményen a védősáncon, védőfalon kívül elhelyezett, a (4) bekezdésnek
megfelelő feszültségmentesítő kapcsolót kell alkalmazni. (6) A (3) és (4) bekezdés szerinti kapcsolónak a vészhelyzet elhárításával kapcsolatos berendezéseken kívül minden
villamos berendezést le kell választania. A vészhelyzet elhárításával kapcsolatos berendezések részére külön leválasztó
kapcsolókat kell a (3) és (4) bekezdés szerinti kapcsolók mellett elhelyezni, amelyek rendeltetését egyértelmű és tartós
felirattal kell megjelölni. (7) Különválasztott villamos hálózati rendszereknél hálózatonként alkalmazható leválasztó kapcsoló, de ezeket egymás
mellett kell elhelyezni, és a rendeltetésüket egyértelmű és tartós felirattal kell megjelölni.
(8) Leválasztó kapcsoló céljára távműködtetésű kapcsoló is alkalmazható, ebben az esetben a működtető szervre
alkalmazandók az elhelyezésre vonatkozó előírások. A távműködtetett főáramköri kapcsolóra a leválasztó kapcsoló
kialakítására vonatkozó előírásokat kell alkalmazni. A távműködtetett főáramköri kapcsolót úgy kell bekötni, hogy
a kapcsoló a leválasztott hálózat elosztó berendezésének betáplálási pontjait is leválassza és – feszültségmentesítő
kapcsoló esetén – földelje. (9) A leválasztó kapcsolót, a feszültség-mentesítő kapcsolót a beépítés helyén felirattal kell megjelölni. Ezeket
a kapcsolókat üzemszerű (rendszeres) kapcsolások céljára nem szabad használni.
(10) A leválasztó (feszültségmentesítő) kapcsolónak vagy a távműködtető szervnek csak egyértelműen megjelölt „ki” és
„be” állása lehet, a „ki” állás lakatolható vagy zárható kivitelű legyen. A leválasztó kapcsoló „be” állásban nem lehet
lakatolható vagy zárható. Kulcsos kivitel esetén a kulcs csak „ki” helyzetben lehet levehető.
28. § Csak olyan villamos berendezést szabad létesíteni és csak olyan villamos gyártmányt szabad alkalmazni, amely
megfelel a környezet jellegének. 29. § (1) Az „RV-1” és „RV-2” besorolású helyiségben és szabadtéren csak a technológiai jellemzők figyelembevételével
megfelelőnek véleményezett villamos gyártmány, szerelési mód és elhelyezés használható.
(2) Az „RV-3” besorolású helyiségben és szabadtéren, ahol robbanóanyag pora nem kerülhet a légtérbe, bármilyen
robbanásbiztos vagy nem robbanásbiztos, de legalább IP 54 (száraz helyen IP 50) védettségű villamos gyártmányok
alkalmazhatók. A megengedhető határhőmérsékletet a veszélyes anyagok függvényében kell meghatározni.
30. § (1) Minden villamos berendezést minden fázisban (nem földelt pólusban) túláram elleni védelemmel kell ellátni, és úgy
kell méretezni, hogy a védelem a zárlati vagy túlterhelést okozó áramot oly módon szakítsa meg vagy korlátozza, hogy
a villamos berendezésnek a környezeti légtérrel érintkező felületi hőmérséklete sehol se lépje túl a megengedhető
határhőmérsékletet. (2) Minden villamos berendezést – ahol ez szükséges és nincs tiltva – el kell látni túlfeszültség elleni, feszültségáthatolás
elleni és feszültségcsökkenés elleni védelemmel. 31. § (1) A berendezés bármely részének hőmérséklete, amely robbanóanyaggal érintkezhet, legfeljebb 70 �C lehet.
(2) A villamos gyártmányok elhelyezésénél gondoskodni kell az akadálytalan hőelvezetésről.
(3) A berendezés bármely részének az A vagy B tűzveszélyességi osztályú gázzal vagy gőzzel érintkező felületének
legnagyobb üzemi hőmérséklete nem érheti el a gáz vagy a gőz gyulladási hőmérsékletének 80%-át.
(4) A világítótestek, a villamos berendezések és burkolatai felületi hőmérséklete – ha egyéb előírás nincs – a 120 °C-ot nem
haladhatja meg. 32. § A villamos berendezés minden részének ellen kell állnia a fellépő és a berendezésre káros vegyi hatásoknak. A védelem
megfelelő tartós védőburkolattal is kialakítható. Villamos gyártmányok alkalmazhatósága és létesítési követelményei
33. § (1) Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben és szabadtéren kommutátoros vagy csúszógyűrűs villamos motort
alkalmazni tilos. (2) A villamos motor terhelhetőségét úgy kell meghatározni, hogy a megengedett terheléssel tartósan üzemeltetve
a környezeti légtérrel érintkező felületi hőmérséklet sehol se lépje túl a megengedett 70 °C határhőmérsékletet.
(3) Ha a villamos motor felületi hőmérséklete a terheléssel tartósan üzemeltetve túllépi a megengedett értéket,
a túlterhelés ellen védő készüléknél a legnagyobb megengedett áramot kiegészítő adattáblán kell feltüntetni.
(4) Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben és szabadtéren csak zárlatbiztos transzformátor létesíthető. Éghető
folyadék-hűtésű transzformátort nem lehet alkalmazni. (5) A transzformátor megengedett terhelhetőségét úgy kell meghatározni, hogy a környező légtérrel érintkező felülete
a megengedett terheléssel tartósan terhelve se lépje túl a megengedett határhőmérsékletet.
(6) A transzformátor hálózat felőli (betáplálási) oldalán olyan túláram-védelem alkalmazható, amely a megengedett
terheléshez tartozó áram túllépésekor azt megszakítja, vagy úgy korlátozza, hogy a határhőmérséklet még tartós
rövidzárlat esetén se emelkedjék a megengedett érték fölé.
(7) Az „RV-1”-„RV-3” besorolású helyiségben és szabadtéren nem lehet alkalmazni helyhez-kötött kondenzátort,
kondenzátor-telepet, akkumulátort, akkumulátor-telepet. (8) Az „RV-besorolású” helyiségben és szabadtéren nem lehet alkalmazni éghető folyadékot tartalmazó villamos
hőfejlesztő berendezést, készüléket. Csak olyan villamos fűtésű berendezés, készülék alkalmazható, amely
megfelelően védett, és méretezése vagy a hozzá tartozó önműködő hőmérsékletszabályozója biztonságosan kizárja,
hogy a környezeti légtérrel érintkező bármely felületrész a megengedett határhőmérséklet fölé emelkedjék.
34. § (1) Minden helyiség, építmény és szabadtér biztonságos megközelítéséhez és a rendeltetés szerinti tevékenység
biztonságos végzéséhez mesterséges, helyhez-kötött üzemi és tartalék világítási berendezést kell létesíteni. Kivételt
képeznek a kielégítő természetes világítással rendelkező és üzemszerűen csak természetes világítás mellett
megközelített, alárendelt helyek. Veszélyes anyagot tartalmazó technológiai berendezés és környezete nem
tekinthető alárendelt helynek. (2) A technológiailag összefüggő területek és a hozzájuk tartozó közlekedési, megközelítési útvonalak világítási
berendezésének működtetését egy helyről kezelhető vagy közös működtető készülékkel kell megoldani. Az egyszerre
működtetett világítási berendezés területe nem terjedhet túl az egyszerre leválasztott hálózaton.
(3) Azon „RV-besorolású” helyiségben, építményben, amely nem rendelkezik az (1) bekezdés szerinti helyhez-kötött
világítási berendezéssel, rendkívüli megközelítés és tevékenység esetére olyan hordozható világító berendezést kell
üzemkész állapotban készenlétben tartani, amely biztonságosan üzemeltethető és kielégítő megvilágítást szolgáltat
a megközelítéshez, a tevékenység időtartamára és a terület biztonságos elhagyásához.
(4) Minden helyhez-kötött mesterséges világítási berendezéssel ellátott „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben, ezek
megközelítési, menekülési útvonalain gondoskodni kell helyhez-kötött tartalékvilágításról. A tartalékvilágítási
berendezés által szolgáltatott megvilágítás legkisebb értékei a következők:
a) az üzemi világítás által szolgáltatott megvilágítás 20%-a, legalább 30 lux az olyan technológiai területeken, ahol
a tevékenység, a technológiai folyamat az üzemi világítás kimaradásakor nem állítható le 30 percen belül, vagy
a tevékenységet tovább kell folytatni, b) az üzemi világítás által szolgáltatott megvilágítás 15%-a, legalább 20 lux az olyan technológiai területeken, ahol
a tevékenység, a technológiai folyamat leállítása, veszélytelenítése (különösen nyomás alatti berendezések
lefúvatása, veszélyes anyagok biztonságba helyezése) és a terület kiürítése az üzemi világítás kimaradása után
hosszabb időt, legfeljebb 30 percet vesz igénybe, c) az üzemi világítás által szolgáltatott megvilágítás 10%-a, legalább 10 lux az a) és a b) pont alá nem tartozó
technológiai területeken, munkahelyeken, ahol az üzemi világítás kimaradása után a tevékenység azonnal
abbahagyható és a terület kiüríthető, d) az üzemi világítás által szolgáltatott megvilágítás 5%-a, legalább 5 lux az olyan közlekedési, menekülési, kiürítési
útvonalakon, ahol lépcsők, küszöbök, iránytörések, kikerülendő akadályok vannak.
(5) A (4) bekezdés szerinti megvilágítási értékeket a (4) bekezdés a) és b) pontja szerinti esetben a biztonságtechnikailag
jellemző felületre, a (4) bekezdés c) és d) pontja szerinti esetben a padlószinten, a menekülési-kiürítési útvonal
középvonalára kell vonatkoztatni. A (4) bekezdés c) és d) pontja szerinti esetben a megvilágítás egyenletessége
(Emin:Emax) legalább 1:40 legyen az útvonal középvonalán. (6) A (4) bekezdés a) és b) pontok szerinti helyeken biztonsági világítást is kell létesíteni a (4) bekezdés c) és d) pontja
szerint. (7) A tartalékvilágítás és az üzemi világítás között olyan kényszerkapcsolat szükséges, hogy az üzemi világítás ne legyen
működtethető csak ha a tartalékvilágítás már működik, vagy együtt kapcsolódnak be. A tartalékvilágítás az üzemi
világítástól függetlenül is működtethető legyen. (8) A tartalékvilágítás által szolgáltatott megvilágítás figyelembe vehető az üzemi világítás részeként, ha
a tartalékvilágítás mindig teljes fényárammal világít, és megengedett az üzemi világítás működésekor kisebb
fényáram-kibocsátású (tartalékkapcsolású) megoldás is. A tartalékvilágítás fényforrásainak fényárama ennél
a megoldásnál az üzemi világítás működésekor annyira csökkenthető, hogy a bekapcsolt állapot rátekintéssel még jól
észlelhető legyen. (9) A tartalékvilágítás az üzemi világítástól elkülönített vezetékhálózattal alakítandó ki. A leválasztó (feszültség mentesítő)
kapcsoló után nem lehetnek galvanikus kapcsolatban. (10) A (4) bekezdés c) és d) pontja szerinti világítás részére olyan központi tartalék áramforrásról kell gondoskodni, amely
ezt az üzemi világítás kimaradása után legalább egy órán keresztül képes üzemben tartani úgy, hogy a feszültség nem
csökken a névleges érték 75%-a alá. (11) A tartalékvilágításokat ellátó áramforrásoknak és kapcsoló berendezéseknek olyanoknak kell lenniük, hogy az üzemi
világítás kimaradása után legkésőbb fél percen belül a tartalékvilágítások teljes fénnyel üzemeljenek.
(12) A (4) bekezdés a) és b) pontja szerinti világítás részére olyan áramforrásról kell gondoskodni, amely ezt az üzemi
világítás kimaradása után mindaddig üzemben képes tartani, míg az adott tevékenységet folytatják.
(13) Azon a helyen, ahol személyek csak alkalmilag tartózkodhatnak és ahol csak ellenőrzést végeznek, a beépített
tartalékvilágítás helyett, az adott helyen veszélyt nem okozó egyéb világítóeszköz is megengedett, ha kellő számban
(üzemzavarral, meghibásodással is számolva) tartanak ilyet üzemkész állapotban, és utasítás teszi kötelezővé
a sötétedés utáni használatot. (14) A veszélyes anyagot tartalmazó építményben minden kijárat, vészkijáratot megközelítő útvonal, kiürítési, menekülési
útvonal megjelölésére irányfényként megfelelő jelekkel ellátott, a menekülési útvonalat egyértelműen jelölő világító
táblákat kell alkalmazni. Az utánvilágító táblák üzemszerű, kellő szintű megvilágításáról gondoskodni kell.
35. § (1) Az „RV-besorolású” helyiségben, szabadtéren éghető folyadékot tartalmazó kapcsolókat nem lehet alkalmazni.
(2) Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben és szabadtéren nem lehet alkalmazni dugós csatlakozókat, biztosítókat,
elosztótáblákat, elosztó-berendezéseket. (3) Műszer, irányítástechnikai, hírközlési és hasonló berendezés a technológia által megkövetelt biztonságot nyújtó
kivitelben alkalmazható. 36. § (1) Csak építményhez (kivéve kifúvófal, kifúvó födém) rögzítetten szerelt, vagy padlóban, földben elhelyezett kábel és
kábelszerű vezeték, vagy védőcsőbe húzott vezeték alkalmazható. Átfeszítést, légkábelt nem lehet alkalmazni.
(2) Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben és szabadtéren 16 mm2 vezeték keresztmetszetig, egyéb helyeken 4 mm2
vezeték keresztmetszetig csak vörösrézerű vezeték és kábel alkalmazható.
(3) Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségen belül átmenő vezeték nem létesíthető.
(4) Falon kívüli védőcsőként az „RV-1”–„RV-3” besorolási osztályú helyiségben és szabadtéren csak tömített szerelésű
acél-védőcső (gázcső) alkalmazható. Az „RV-1”–„RV-3” besorolású helyiségben kábelcsatorna és kábelalagút nem
alkalmazható. (5) Ahol por lerakódása várható, kerülni kell a falon kívüli vezeték alkalmazását. Ha ez elkerülhetetlen, a vezetéket portól
védetten és tisztíthatóan kell elhelyezni. (6) Csupasz vezeték kizárólag egyenpotenciálra hozás és érintésvédelem céljára – várható mechanikai igénybevételnek
ellenálló tömör keresztmetszettel – alkalmazható. (7) A kábeleket és a vezetékeket úgy kell méretezni, hogy a hálózaton sem tartós terhelés, sem túlterhelés vagy zárlat
következtében ne keletkezhessen a 31. §-ban megengedettnél nagyobb felületi hőmérséklet.
(8) Vezetékek, védőcsövek tűzszakasz határon történő átvezetésénél az épületszerkezetek tűzállósági követelményének
megfelelő tűzállósági határértékű védelemről gondoskodni kell. Technológiai berendezések létesítési előírásai
37. § (1) A technológiai berendezés csővezetékeit, csőszerelvényeit az általános vegyipari biztonságtechnikai követelmények
alapján kell megválasztani és szerelni. A csővezeték „RV-besorolású” helyiségek elválasztó falain történő
átvezetéséhez fali csőhüvelyeket kell alkalmazni, és azok réseit nem éghető tulajdonságú, rugalmas anyaggal kell
tömíteni. (2) A csővezetéket úgy kell szerelni és elhelyezni, hogy annak felülete könnyen hozzáférhető és tisztítható legyen.
(3) Csővezetéket vagy szerelvényt csatornában, aknában vagy egyéb, nehezen hozzáférhető helyen vezetni vagy
elhelyezni nem lehet. (4) Csővezetéket vagy szerelvényt kifúvófelületen elhelyezni nem lehet.
38. § (1) Robbanóanyag előállításának olyan technológiai folyamatánál, amelynél hőtermelő kémiai reakció játszódik le,
állandó keverést és hűtést kell alkalmazni. Ennek érdekében
a) a keverő és a hűtőfolyadék keringtetését végző szivattyú meghajtásához kettős energiabetáplálást kell biztosítani
úgy, hogy a hálózati villamos energia kimaradása esetében a tartalék áramforrás automatikusan lépjen
működésbe, b) a tartalék energiaforrást és a hűtőfolyadék tartalékolandó mennyiségét úgy kell megválasztani, hogy
a folyamatban levő művelet biztonságosan befejezhető legyen. (2) A technológiai berendezéshez a keverőt és a keverést úgy kell megválasztani, megvalósítani, hogy annak indítása,
folyamatos működése, leállása vagy leállítása robbanásveszélyt ne okozzon.
(3) A keverést, fűtést, hűtést vagy ezek kombinációit igénylő folyamatoknál olyan hőmérséklet-szabályozást kell
alkalmazni, amely a berendezésben az anyag hőmérsékletét az előírt hőmérséklet-tartományban,
a biztonságtechnikai szempontból megengedett határértékek között tartja üzemzavar vagy meghibásodás esetén is,
vagy a folyamatot veszélymentesen leállítja. (4) A technológiai berendezés indításához vagy leállításához az automatikus vezérlés mellett a nem üzemszerű kézi
kapcsolás lehetőségét is biztosítani kell. A hőmérséklet-szabályozásnál az automatika kiiktatási lehetősége és kézi
szabályozással történő helyettesítése csak indokolt esetben alkalmazható. (5) A fűtött, illetve hűtött technológiai berendezésben az anyag hőmérsékletének mérésére és ellenőrzésére legalább két
– egymástól független – hőmérőt (hőérzékelőt) kell elhelyezni, amelyek közül az egyik a helyszínen, a másik
a műszerfalon leolvasható, és amelyek jelzést és – indokolt esetben – regisztrálást is lehetővé tesznek.
(6) Az olyan technológiai berendezésnél, amelyben a hő hatására a főreakció veszélyes melléktermékek képződésének
irányába tolódhat el, vagy termikus bomlás jöhet létre, a tűz vagy robbanás megelőzésére elárasztó berendezést kell
létesíteni. A technológiai berendezéshez olyan érzékelő-beavatkozó biztonsági berendezést kell létesíteni, amely
a beállított hőmérsékleti határérték érzékelésekor az adagolást leállítja, és riasztó (hang- vagy fény-) jelzést ad, majd
az elárasztó berendezést is működésbe hozza. 39. § (1) A veszélyes mennyiségű mérgező hatású vagy tűz- és robbanásveszélyes gáz, gőz képződésével járó technológiát zárt
rendszerűre kell kialakítani, és belső légterének folyamatos szellőztetéséhez technológiai szellőző-berendezést kell
létesíteni. A porzással járó műveletnél helyi elszívást biztosító szellőző-berendezést kell alkalmazni.
(2) A technológiai mellékműveleti berendezéseket ugyanolyan műszaki biztonságúra kell kialakítani, mint a technológiai
főberendezéseket. (3) A szakaszos üzemű technológiai berendezést – a kölcsönös veszélyeztetés csökkentése érdekében – műveletenként
vagy művelet csoportonként egymástól külön kell választani. Az elkülönítést a veszély mértékétől függő távolság
tartásával, fallal vagy más szerkezet kialakításával kell megvalósítani. A különösen veszélyes műveletek berendezéseit
egymástól és a dolgozóktól terelőfalakkal kell elválasztani vagy külön építményekben kell elhelyezni.
(4) A különösen veszélyes szakaszos üzemű technológiai berendezés működését helyiségének ajtójával vagy
kezelőnyílásának ajtójával kényszerkapcsolatba kell hozni (reteszelni kell), hogy az ajtó becsukása nélkül ne legyen
indítható. (5) Azon a munkahelyen, ahol a robbanóanyag gőze vagy pora, illetve az A és B tűzveszélyességi osztályú gáz, gőz vagy
por veszélyes mértékben jelenhet meg, a technológiai berendezést a szellőző berendezéssel kényszerkapcsolatba kell
hozni. Technológiai művelet csak a szellőzés működése mellett végezhető.
(6) A vizsgáló és a megsemmisítő berendezést a robbanás és a tűz károsító hatásának ellenálló védelemmel kell létesíteni.
A robbantás jelzésére hang- vagy fényjelző berendezést kell biztosítani. A lőtereket – a meglevő nagy távolságok
miatt – kétféle, egymástól függetlenül működő jelzőberendezéssel kell ellátni.
Tűzvédelmi berendezésre vonatkozó előírások 40. § A gyártó létesítményen belül tűzjelző berendezést kell létesíteni, figyelembe véve az esetleges robbanás káros hatásai
elleni védelmet. 41. § (1) A gyártó létesítménynél a környezeti tűz oltásához a mértékadó tűzszakasz területe alapján oltóvizet kell biztosítani.
(2) Az „RV-besorolású” építménynél a tűzoltáshoz vízszerzési helyeket kell kialakítani. A vízvezetéki hálózatból legalább
400 kPa kifolyási nyomású oltóvizet kell biztosítani a) az iniciáló, a brizáns robbanóanyaggal vagy azokat tartalmazó termékekkel kapcsolatos „RV-besorolású”
építménynél legalább egy órán keresztül, b) a tolóhatású robbanóanyaggal vagy azokat tartalmazó termékekkel kapcsolatos „RV-besorolású” építménynél
400 MJ/m2 tűzterhelésig legalább egy órán, a 401–500 MJ/m2 közötti tűzterhelés esetében legalább másfél órán
keresztül. (3) Abban az „RV-besorolású” helyiségben vagy szabadtéren, ahol a jelenlevő robbanóanyag hosszú ideig tartó égése
várható, a személyi védelem céljára legalább egy-egy vészzuhanyt kell létesíteni. A vészzuhanyt a kijárat közelében,
elfagyás veszélyétől mentes helyen kell felszerelni. 42. § (1) Az „RV-besorolású” építményhez biztosítandó tűzoltó berendezést, készüléket, eszközt, felszerelést és anyagot
– a jelenlevő robbanóanyag tulajdonságaitól és az alkalmazott technológiától függően – kell létesíteni.
(2) Abban az „RV-besorolású” helyiségben, amelyben a technológiából adódóan nagy tömegű robbanóanyag égése
következhet be, és az ott dolgozó személyek veszélyes zónában végzik tevékenységüket, a vonatkozó műszaki
követelmény szerinti beépített vízzel oltóberendezést kell létesíteni. A vízzel heves kémiai reakcióba lépő
alkotórészeket tartalmazó „R-veszélyes” anyag tüzének oltásához megfelelő oltóanyagú tűzoltó készüléket vagy
berendezést kell elhelyezni. A gyártómű üzemeltetés általános biztonsági szabályai
43. § (1) A gyártó létesítményt vagy annak építményeit csak az építésügyi hatóság használatbavételi engedélyének birtokában
szabad használatba venni. (2) A gyártó építmény és a termelő berendezés csak munkavédelmi üzembe helyezési eljárás lefolytatása után helyezhető
üzembe. (3) A gyártó építmény bővítése vagy átalakítása, a termelő berendezés átalakítása, áttelepítése, egy évi üzemszünet utáni
újra indítása, új technológiai eljárás bevezetése esetében az (1) és (2) bekezdés szerint kell eljárni.
(4) A gyártó tevékenységhez korábban már használt gépet, berendezést, segédberendezést a tervezett átalakítás vagy
áttelepítés megkezdése előtt gondosan meg kell vizsgálni, hogy nem szennyezett-e robbanóanyaggal. A vizsgálat
eredményét jegyzőkönyvben kell rögzíteni. Csak teljesen robbanóanyag-mentesített gépet, berendezést szabad
átalakítani vagy új üzemeltetési helyére telepíteni. (5) A veszélyes létesítmény, munkahely, munkaeszköz csak az üzembe helyezési engedélyben meghatározott feltételek
mellett üzemeltethető. (6) A gyártó építmények „RV-besorolású” helyiségét a besorolásának megfelelő jelölést tartalmazó táblával kell
megjelölni, a táblát a helyiség bejárati ajtói fölé (kívül) tartósan kell rögzíteni.
(7) Az „RV-besorolású” építményben esetlegesen bekövetkező, épületszerkezetet is károsító – személyi sérülést vagy
tüzet nem okozó – technológiai jellegű robbanásokat, saját hatáskörben ki kell vizsgálni, és azok zárójelentésének
1 példányát a munkavédelmi hatóság részére meg kell küldeni.
44. § (1) A robbanóanyaggal kapcsolatos kutatási, fejlesztési munkára kísérleti gyártási technológiai utasítást kell készíteni,
amelyben az anyagi, tárgyi és személyi feltételeken túlmenően – az előzetes ismeretek alapján – a munkavédelmi
követelményeket is meg kell határozni. A kísérleti gyártási technológiai utasítást a gazdálkodó szervezet vezetője
hagyja jóvá. (2) A kísérleti gyártás irányítására – kellő szakmai és munkavédelmi ismeretekkel rendelkező – személyt kell megbízni.
A megbízást írásban kell kiadni. (3) A kísérleti gyártással összefüggésben
a) kísérleti robbantási tervet kell készíteni, és azt jóvá kell hagyatni annak a gazdálkodó szervezetnek a vezetőjével,
amely szervezet területén a robbantás végrehajtásra kerül, b) robbantásvezetőt kell megbízni a kísérleti robbantások végrehajtásának irányítására,
c) a kísérleti robbantási munka végrehajtásánál meg kell tartani az adott területre vonatkozó biztonsági
követelményeket. (4) A kísérleti gyártásról részletes munkanaplót kell vezetni, amelyben a kísérleti gyártással kapcsolatos minden jelentős
eseményt és adatot rögzíteni kell. (5) A kifejlesztésre kerülő robbanóanyag, vagy az új gyártási eljárás biztonságtechnikai, munkaegészségügyi és
környezetvédelmi vonatkozású hatásait még a kísérleti munkák időszakában kell megállapítani, hogy az üzemi gyártás
bevezetéséhez a szükséges intézkedések meghatározhatók legyenek. 45. § (1) A robbanóanyag gyártásához újonnan létesített (kifejlesztett vagy beszerzett) vagy más területről áttelepített gépet,
berendezést – üzemi körülmények között – próbaüzemeltetésnek kell alávetni. A berendezés próbaüzemeltetését
– a tömörségi próbák után – indokolt esetben először veszélytelen modell-anyaggal, majd a technológia szerinti anyag
felhasználásával kell elvégezni. (2) A próbaüzemeltetés végrehajtására próbaüzemi gyártási technológiai utasítást kell készíteni, amelyet a gazdálkodó
szervezet vezetője hagy jóvá. (3) A próbaüzemi gyártási technológiai utasításban rögzíteni kell mindazokat a műszaki adatokat, technológiai
paramétereket, anyag- és létszám normákat, műveleti tennivalókat és biztonsági követelményeket, amelyek az egyes
különálló vagy technológiai rendszerbe kapcsolt gépek, berendezések és biztonsági berendezések működésének
kipróbálásával, beszabályozásával, ellenőrzésével, valamint a technológiai folyamatban résztvevő és keletkező
anyagok minőségének ellenőrzésével függnek össze. (4) A próbaüzemeltetés megszervezésére, irányítására és ellenőrzésére egyszemélyi felelőst kell megbízni. A megbízást
írásban kell kiadni vagy a munkaköri leírásban kell rögzíteni.
(5) A próbaüzemeltetést csak akkor szabad elkezdeni, ha a munkahely megfelel a munkabiztonsági követelményekmek,
a szükséges biztonsági berendezések üzemképesek és a mentési eszközök rendelkezésre állnak.
(6) A próbaüzemeltetést a gép, berendezés tervezett gyártási kapacitásának eléréséig kell folytatni (ha a garanciális
feltételek más kikötést nem tartalmaznak). A próbaüzemeltetés időtartama a 180 próbaüzemi napot nem haladhatja
meg. (7) A próbaüzemeltetésről részletes munkanaplót (műszaknapló) kell vezetni, amelybe a próbaüzemeltetéssel
kapcsolatos minden lényeges adatot, eseményt és tapasztalatot be kell jegyezni, hogy azok a későbbiekben
visszakereshetők, az üzemszerű gyártás technológiai dokumentációjának elkészítéséhez felhasználhatók legyenek.
46. § (1) A robbanóanyag üzemszerű gyártásának szabályozására (beleértve a képződő melléktermékkel, hulladékkal és
szennyvízzel kapcsolatos tevékenységet is) technológiai, műveleti, kezelési és karbantartási utasításokat kell készíteni
a gép használati utasításának figyelembevételével. (2) A technológiai folyamatok önálló műveleteinek (beleértve a képződő melléktermékekkel, hulladékokkal és
szennyvizekkel kapcsolatos tevékenységeket is) szabályozására – a műveleteket végzőkre vonatkozólag – műveleti
utasításokat kell elkészíteni. A műveleti utasításokban – a technológiai utasítások előírásai alapján – rögzíteni kell
mindazokat a tennivalókat, amelyeket a műveletek megkezdése előtt, közben és befejezésekor el kell végezni,
továbbá, hogy hogyan kell elvégezni annak érdekében, hogy a műveletek biztonságosan legyenek végrehajthatók,
megfelelő minőségű termék keletkezzen. (3) A technológiai gépek, berendezések kezelésének szabályozására – a kezelőkre vonatkozólag – gépenként
külön-külön, vagy gépcsoportonként közös kezelési utasításokat kell elkészíteni. A kezelési utasításokban rögzíteni
kell a gép, berendezés rendeltetésszerű üzemeltetésével kapcsolatos tennivalókat (ellenőrzés, anyagbeadagolás,
indítás, művelet, leállítás, vészleállítás, újra indítás, ürítés, tisztítás), a baleseti veszélyforrásokat, azok elhárításának
az előrelátható vagy ismertté vált üzemzavarok biztonságos elhárításának módját, valamint meghibásodás esetén
a magatartási szabályokat. (4) A technológiai gép, berendezés karbantartásának (megbízhatóságuk fenntartásának, helyreállításának)
szabályozására – a karbantartókra vonatkozólag – gépenként külön-külön, vagy gépcsoportonként közös
karbantartási utasításokat kell elkészíteni, amelyekben rögzíteni kell a karbantartás megkezdésének előfeltételeit,
a végrehajtás módját, gyakoriságát, rendszerességét, személyi, tárgyi és biztonsági feltételeit.
(5) Az (1)–(4) bekezdésben foglalt utasításokat írásba kell foglalni, azokról az érintett személyeket ki kell oktatni, részükre
az utasításokat aláírás ellenében ki kell adni. (6) A robbanóanyagokat az (1)–(5) bekezdésben foglalt utasítások alapján kell gyártani.
47. § (1) A szakaszos üzemű, valamint a folyamatos üzemű, de szakaszos ütemű munkahelyre terhelési normákat kell
megállapítani. A terhelési normákat a folyamatos munkavégzéshez feltétlenül szükséges robbanóanyag mennyiség és
a munkahelyi bevédés védőképességének figyelembevételével kell meghatározni. A tömegegységben (kg-ban) vagy
darabszámban kifejezett terhelési normák adatait a munkahelyen jól látható módon ki kell függeszteni.
(2) A gyártásról részletes műszaknaplót kell vezetni, amelybe be kell jegyezni minden olyan adatot és eseményt, amely
a termeléssel és a gyártás biztonságával összefügg. 48. § (1) A gyártó tevékenység végzésére szolgáló munkahelyet állandóan rendben és tisztán kell tartani.
(2) A létesítmény területén történő anyagmozgatás, rakodás vagy tárolás közben az esetleg megsérült göngyölegben
levő robbanóanyagot át kell csomagolni, az átcsomagolás befejezéséig a többi robbanóanyagtól elkülönítve kell
tartani. Az új göngyölegre az eredetinek megfelelő feliratot kell ragasztani.
(3) A létesítmény területén kívül végzett szállítás vagy rakodás közben esetleg megsérült göngyölegből
a robbanóanyagot ki kell rakni, a javítható sérült göngyöleget meg kell javítani, a javítás után a robbanóanyagot vissza
kell csomagolni és a göngyöleget feltűnő módon meg kell jelölni. Ha a sérült göngyöleg nem javítható, akkor
a robbanóanyagot ép állapotú, más göngyölegbe kell átcsomagolni és az új göngyölegre az eredeti címke kézi
másolatát kell rögzíteni. Az átcsomagolt robbanóanyagot jegyzőkönyvvel együtt kell a felhasználó részére átadni.
(4) A kiszóródott robbanóanyagot érzékenységének megfelelően – szükség esetén érzéketlenítés után – azonnal fel kell
szedni vagy fel kell törölni. A feltörlés, felszedés után a robbanóanyagot vagy az azzal szennyezett anyagot zárható
edénybe kell helyezni, és műszakonként át kell adni megsemmisítésre.
(5) A kezelés közben esetleg szennyeződött robbanóanyagot a többi robbanóanyagtól elkülönítve kell elhelyezni, és
intézkedni kell a robbanóanyag átdolgozására vagy megsemmisítésre történő elszállítására.
A robbanóanyag üzemi vizsgálata 49. § (1) A robbanóanyaggal szemben támasztott minőségi követelmények teljesülését ellenőrizni kell.
(2) Robbanóanyagot vizsgálni vagy ellenőrizni csak az arra kijelölt vagy kialakított helyen, berendezésben és a vizsgált
robbanóanyag károsító hatásainak ellenálló védőberendezés alkalmazásával lehet. (3) A robbanóanyag robbantás-technikai vagy működőképességi vizsgálatának elvégzésére csak olyan személyek
foglalkoztathatók, akik a vonatkozó rendelet szerinti képzésben részt vettek, annak tananyagából eredményes vizsgát
tettek. (4) A robbanóanyag fizikai és kémiai jellegű vizsgálatának elvégzésével csak olyan személyek bízhatók meg, akik
szakirányú képesítéssel rendelkeznek. Az építmény, valamint a technológiai, a villamos és az épületgépészeti berendezés üzemeltetése
50. § (1) Az „RV-besorolású” építmény villamos és épületgépészeti berendezéseit csak a 43. § (2) bekezdése szerinti eljárás után
szabad üzemszerűen feszültség és nyomás alá helyezni. (2) Az építmény, valamint a technológiai, a villamos és az épületgépészeti berendezés rendeltetésszerű használatának,
karbantartásának a feltételeit, az arra feljogosított személyeket, továbbá a rendkívüli eseménnyel kapcsolatos
teendőket, intézkedéseket az üzemeltetési dokumentációkban, utasításokban kell rögzíteni.
(3) Csak hibátlan és üzemkész állapotban lévő berendezést szabad üzemeltetni.
(4) Gondoskodni kell az építmény és a berendezés állandó tisztántartásáról és állagmegóvásáról.
51. § (1) A tűzvédelmi, a robbanás elleni védelmi, az érintésvédelmi, a túláramvédelmi és a baleset elleni védelmi automatikák
működőképességét rendszeresen, legalább havonta kell működési próbákkal ellenőrizni.
(2) Az egyéb berendezéseket az üzembentartónak rendszeresen, de legalább évenként kell ellenőrizni. Az ellenőrzésnek
ki kell terjednie a) a berendezés épségére (szemrevételezéssel),
b) arra, hogy az előző ellenőrzés vagy felülvizsgálat óta történt-e változás (bontás, bővítés, csere) a berendezésben,
c) a berendezés és az automatika rendeltetésszerű működésére (kapcsolási, működtetési próbákkal),
d) a földelő- és védőhálózati rendszerek folytonosságára, szabványosságára.
(3) A rendszeres ellenőrzésekről naplót kell vezetni. Az ellenőrzés alapján az ellenőrzött berendezést „megfelelő”-nek
vagy „nem megfelelő”-nek kell minősíteni, és a minősítést a naplóba be kell jegyezni. A minősítést az ellenőrzést
végzőnek alá kell írnia, a minősítés tudomásulvételét a berendezések üzemeltetőjének is alá kell írnia. Az ellenőrzött
berendezés csak akkor minősíthető „megfelelő”-nek, ha az ellenőrzéskor végrehajtott esetleges pótlás, kisebb javítás
után mindenben megfelel a követelményeknek. Ennek hiányában a berendezés csak „nem megfelelő”-nek
minősíthető. (4) A „nem megfelelő”-nek minősített berendezés felelős vezetőjének haladéktalanul intézkednie kell a berendezés
beindításának megtiltásáról, a hibák soron kívüli elhárításáról és újbóli ellenőrzéséről.
(5) Az ellenőrzést csak a berendezés szerelésének irányítására jogosult személy végezheti.
(6) Az (1) és (2) bekezdés szerinti ellenőrzések gyakoriságát az egyes berendezésekre (üzemekre) a veszélyességüktől,
kialakításuktól függően, külön-külön kell meghatározni és a kezelési utasításban rögzíteni.
52. § (1) A gyártó építmény technológiai, épületgépészeti, villamos, villámvédelmi és elektrosztatikus feltöltődés elleni
védelmi berendezéseit a) tűz- és robbanás elleni védelem,
b) érintésvédelem, c) elektrosztatikus feltöltődés elleni védelem, d) szabályos szerelés,
e) rendeltetésszerű működés, f) szabályos használat, g) baleset elleni védelem
szempontjából az első üzembehelyezés előtt és időszakosan biztonsági felülvizsgálatnak kell alávetni.
(2) A felülvizsgálatot el kell végezni a) az „RV-1” és az „RV-2” veszélyességi fokozatba sorolt építménynél 2 évenként,
b) az „RV-3” besorolású építménynél 3 évenként, c) az „RV-4” besorolású építménynél 6 évenként.
(3) A felülvizsgálat során a) el kell végezni az építmény, a technológiai berendezés, a biztonsági berendezés és a villamos berendezés
időszakos biztonsági felülvizsgálatát, b) ellenőrizni kell, hogy a rendszeres ellenőrzéseket az előírt időszakokban megtartották-e.
(4) A felülvizsgálatról felülvizsgálati jelentést, a mérésekről mérési jegyzőkönyvet kell készíteni.
(5) Az időszakos biztonsági felülvizsgálatot csak a kijelölt intézet, a villamos felülvizsgálatokat csak olyan személyek
végezhetik, akik az előírt szakképzettséggel rendelkeznek. (6) A munkavédelmi hatóság a létesítmény nem kielégítő biztonsága esetén jogosult a létesítmény vagy annak egyes
részei üzemeltetésének ideiglenes – a kielégítő biztonságú állapot megvalósításáig tartó – felfüggesztését elrendelni.
53. § (1) A gyártó épület gépészeti, villamos, villámvédelmi, elektrosztatikus feltöltődés elleni védelmi berendezésein szerelési,
átalakítási, karbantartási, bontási munkákat csak az érintett környezetnek a 64. § (2) bekezdésében leírt
veszélytelenítése (robbanóanyag-mentesítése), a villamos berendezések feszültségmentesítése után, munkavégzési
engedély birtokában szabad végezni. A munkavégzési engedélyben részletesen fel kell sorolni a munkavégzés
esetleges egyéb feltételeit is. A munkavégzési engedélyt az érintett üzem vezetőjének kell kiadnia.
(2) A használaton vagy üzemen kívül helyezett, vagy leszerelt technológiai és gépészeti berendezéshez tartozó villamos
berendezést le kell bontani. Elektrosztatikus feltöltődés elleni védelem
54. § (1) Az „RV-besorolású” építményben, ahol az elektrosztatikus töltés felhalmozódása veszélyt jelenthet, gondoskodni kell
az elektrosztatikus feltöltődés veszélyes szintre való emelkedésének megakadályozásáról. Az „RV-besorolású”
építményben elektrosztatikusan vezető és elektrosztatikus kisülésgátló anyagot kell alkalmazni.
(2) Az elektrosztatikus feltöltődés elleni védelmet gyártás során az alapanyag, a félkész anyag (precursorok) és
a késztermék közül a legnagyobb szikraérzékenységgel rendelkezőt figyelembe véve kell megtervezni, a technológiai
folyamatot és a berendezést úgy kell kialakítani, hogy az elektrosztatikus feltöltődésből adódó veszély minimálisra
csökkenjen. (3) Az elektrosztatikus feltöltődés elleni és a másodlagos villámcsapás elleni védőintézkedéseket a villamos
berendezéseknél alkalmazott érintésvédelmi és egyéb védőintézkedésekkel összhangba kell hozni.
55. § (1) Az elektrosztatikus feltöltődés elleni védelem létesítési előírásait az üzemeltetés során is alkalmazni kell.
(2) Minden robbanóanyagot és minden olyan szikraérzékeny anyagot, amellyel a robbanóanyag a gyártás vagy
feldolgozás során érintkezésbe kerülhet – a minimális gyulladási energiája alapján – a következő szikraérzékenységi
osztályok valamelyikébe be kell sorolni: a) rendkívül nagy szikraérzékenység (a továbbiakban: RSZ), ahol a minimális gyulladási energia mértéke 0,1 mJ alatt
van, b) nagy szikraérzékenység (a továbbiakban: NSZ), ahol a minimális gyulladási energia mértéke 0,1 mJ és 4,0 mJ
között van, c) átlagos szikraérzékenység (a továbbiakban: ÁSZ), ahol a minimális gyulladási energia mértéke 4 mJ és 20 mJ
között van, d) kis szikraérzékenység (a továbbiakban: KSZ), ahol a minimális gyulladási energia mértéke 20 mJ felett van.
(3) A robbanóanyag minimális gyulladási energiáját meg kell határozni.
56. § (1) A kis szikraérzékenységű robbanóanyaggal végzett munka során
a) biztosítani kell, hogy a vezetőtestek elektrosztatikailag földeltek legyenek, amelyek levezetési ellenállása sehol
sem haladhatja meg a 106 ohm-ot, b) könnyen feltöltődő alsó vagy felső ruhanemű használata tilos,
c) a munkavállaló keze és a föld közötti eredő szigetelési ellenállás 107 ohm-nál nem lehet nagyobb, adott esetben
a munkavállaló kezén levő kesztyűt is figyelembe kell venni,
d) a 106 ohm-nál nagyobb felületi ellenállású szigetelőanyagok használatát kerülni kell, használatuk szükségessége
esetében a felületük az 1 m2 nagyságrendet nem haladhatja meg.
(2) Az átlagos szikraérzékenységű robbanóanyagokkal végzett munka során
a) minden vezetőtestet 106 ohm-nál kisebb levezetési ellenállásmértékig földelni kell,
b) a helyiségben vezetőképes padlót, vagy a munkahely mozgáskörzetében – földelőhálózatba bekötött –
vezetőképes gumiszőnyeget kell biztosítani, c) a munkavállalók részére feltöltődésre nem hajlamos alsó és felső ruhaneműt, valamint vezetőképes talpú (vagy
sarkú) lábbelit kell biztosítani, d) a munkavállaló keze és a föld közötti eredő szigetelési ellenállás – még ha kesztyűben dolgozik is – nem lehet
nagyobb 106 ohm-nál, e) a szigetelőanyagok használatát kerülni kell, a 106 ohm-nál nagyobb felületi ellenállású szigetelőanyagokból
legfeljebb 1 dm2 nagyságrendű felületű darabok használhatók, f) az előírt ruhanemű és lábbeli használatát, valamint az eredő szigetelési ellenállást rendszeresen – a műveleti
utasításokban előírt gyakorisággal – kell ellenőrizni. 57. § (1) Az olyan helyiségben, ahol nagy szikraérzékenységű robbanóanyagot dolgoznak fel, ahol ilyen érzékenységű anyag
előfordulhat, vagy elektrosztatikus szikra kisülés hatásának közvetlenül vagy közvetve ki lehet téve – az 56. §
(2) bekezdésében meghatározottakon túlmenően – a következő rendelkezéseket kell megtartani:
a) a munkavállaló és a föld közötti eredő szigetelési ellenállást hetenként legalább egyszer – szúrópróbaszerűen –
műszerrel kell ellenőrizni és bizonylatolni, b) a könnyen feltöltődő ruhanemű viselési tilalmának megtartását műszakváltásonként – szúrópróbaszerűen – kell
ellenőrizni, c) a műveleti utasításokban kell meghatározni az elektrosztatikus feltöltődés elleni védekezés módozatát,
a munkavállalókat ki kell oktatni a védekezési teendőkre.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak vonatkoznak minden olyan helyiségre is, ahol 4,0 mJ feletti minimális gyulladási
energiájú robbanóanyag van, de egyidejűleg 4,0 mJ alatti minimális gyulladási energiájú oldószergőz, gáz vagy por is
jelen lehet. 58. § A rendkívüli szikraérzékenységű robbanóanyag gyártásánál és feldolgozásánál – az 56. §-ban meghatározottakon
túlmenően – a következő feltételeket, intézkedéseket kell megtartani:
a) 106 ohm-nál nagyobb felületi ellenállású szigetelőanyagot nem szabad használni,
b) a rendkívüli érzékeny anyagokkal csak olyan személyeket szabad foglalkoztatni, akiket az elektrosztatikus
feltöltődésre való hajlam egyedi ellenőrzése alapján arra alkalmasnak találtak,
c) a munkavállaló keze és a föld közötti eredő szigetelési ellenállást naponként, a munka megkezdése előtt
műszerrel kell ellenőrizni és bizonylatolni, d) a padló, a berendezés tisztítására használható eszközöket, a tisztítás módját és időközét műveleti utasításban kell
rögzíteni, továbbá elő kell írni az ellenőrzés módját és gyakoriságát is,
e) munkakezdés előtt – általában minden munkavállalóra kiterjedően – műszerrel ellenőrizni kell, hogy sztatikusan
feltöltődő ruhaneműt nem viselnek-e; az egyedi ellenőrzés minden olyan munkahelyen kötelező, ahol
a robbanóanyag viszonylag nagy mennyisége miatt hatékony munkahelyi bevédés nem biztosítható,
f) a munkát legkorábban 10 perccel az előírt munkaruhába való átöltözés után szabad megkezdeni, amely időt 60%
feletti relatív nedvességtartalmú légtérben kell eltölteni, g) a munka megkezdése előtt a berendezéshez létesített, földelt fogantyút meg kell fogni az esetleges sztatikus
feltöltődés levezetésére, h) a technológiai folyamatot, műveletet úgy kell végrehajtani, a berendezést úgy kell kialakítani, hogy a mozgó
vezetőanyag (beleértve a dolgozót is) indukció útján való feltöltődéséből adódó veszély is a minimálisra
csökkenjen, i) a feltöltődés lehetőségével járó részművelet után – a műveleti utasításban előírt – kötelező várakozási idő
beiktatásával kell biztosítani az esetleg felhalmozódott töltés levezetését,
j) a műveleti utasítást a robbanóanyag elektrosztatikus kisülésekkel szembeni érzékenységének szem előtt
tartásával kell elkészíteni és a munkavállalókat ki kell oktatni a feltöltődés elleni tudatos védekezés elméleti
ismereteire és gyakorlati teendőire. 59. § (1) Az elektrosztatikus feltöltődés elleni védelem (a továbbiakban: védelem) teljesül,
a) ha a tervezést, létesítést, üzemeltetést és karbantartást az elektrosztatikus feltöltődés elkerülését biztosító módon
végzik, b) ha az elektrosztatikus feltöltődés elleni védelmet a felülvizsgálatot követően a felülvizsgáló megfelelőnek
minősíti c) ha az „RV-1”, „RV-2” és „RV-3” besorolású helyiségben tartózkodó személyeket a robbanásveszélyes környezetben
használható egyéni védőeszközökkel (védőruházattal, védőfelszereléssel) látták el. (2) A védelmet szolgáló
a) megoldások, eszközök, b) elektrosztatikai földelések, c) padlóburkolatok, falburkolatok
megfelelőségét kell vizsgálni. (3) A felülvizsgálat célja a védelem hatásos működésének ellenőrzése.
(4) Felülvizsgálatot kell végezni a) az üzembe helyezés előtt,
b) az átalakítás, bővítés után, c) a technológia változása után,
d) a meglévő védelmen legalább 3 évente, ha a gyártó, a telepítő a műszaki leírásban, dokumentációban vagy
a telepítési technológiai dokmentációban nem rendelkezik a felülvizsgálat idejéről.
(5) A felülvizsgálatot csak a) a Magyar Mérnöki Kamarában bejegyzett villamosmérnök szakértő,
b) igazságügyi villamos szakértő, c) akkreditált vizsgáló intézet vagy
d) az a) és b) pont szerinti szakértőket foglalkoztató szervezet
végezheti. (6) A felülvizsgálatról minősítő iratot kell készíteni, és ebben fel kell tüntetni
a) az ellenőrzés és a megelőző vizsgálat időpontját,
b) vizsgált létesítmény megnevezését a vizsgálat tárgyának egyértelmű meghatározásával,
c) a felhasznált szabványokat, tanúsítványokat, előírásokat, d) a mérési körülményeket és a mérőeszközök adatait,
e) a mért eredményeket, f) a mérési eredmények kiértékelését,
g) a minősítő véleményt – a szükséges esetekben indoklással – a vizsgálat tárgyának megfelelőségéről,
a hiányosságok felsorolását, h) az ellenőrzést végző személy nevét, székhelyét, aláírását, szakképzettségét, szakértői bizonyítvány számát,
szervezet esetén az előbbieken túl a szervezet székhelyét és a cégszerű aláírást.
Technológiai gép, berendezés karbantartása, javítása és átalakítása 60. § (1) Az „RV-besorolású” építménybe telepített technológiai gép, berendezés és annak mérő-, ellenőrző- és
vezérlőműszereinek rendszeres karbantartására éves tervet kell készíteni, és a terv szerinti karbantartást egyeztetett
időpontban, az egyes berendezésekre vonatkozó karbantartási utasítások alapján kell elvégezni.
(2) A karbantartási munka megkezdése előtt a) a gépet, berendezést és közvetlen környezetét a robbanóanyagtól meg kell tisztítani,
b) a helyiséget vagy az egész épületet szükség szerint a robbanóanyag szennyeződéstől mentesíteni kell.
(3) Nyílt láng használatával járó karbantartási munka végzése esetében a helyiségből és a karbantartási munkával
veszélyeztetett más helyiségekből is az összes robbanóanyagot, valamint a robbanóanyaggal szennyezett
munkaeszközöket, mozgatható berendezéseket és tárolóedényeket el kell szállítani, ezután a helyiség padozatát,
padlócsatornáját, falait és épületgépészeti berendezéseit meg kell tisztítani (szükség esetében vegyszeres
lemosással), a gép, berendezés kapcsolatát a környező gépekkel, berendezésekkel meg kell szakítani.
(4) Az „RV-besorolású” építménybe telepített technológiai gép, berendezés karbantartását csak munkavégzési engedély
birtokában lehet megkezdeni. (5) A karbantartás elvégzéséről jegyzőkönyvet kell kiállítani, és a jegyzőkönyvet öt évig meg kell őrizni. A jegyzőkönyvnek
tartalmaznia kell a) a karbantartás, javítás időpontját, b) az elvégzett munka felsorolását,
c) a karbantartást végzők nevét és d) az elvégzett munka megfelelő minőségének tanúsítását.
61. § Az üzemeltetés közben váratlanul meghibásodott gép, berendezés javítását a 60. § (2)–(4) bekezdésében foglaltak
szerint kell elvégezni. Ha a mentesítés az adott helyzetben csak részlegesen végezhető el, akkor a javítási munkát csak
a munkáltató által megbízott felügyeleti személy irányítása mellett szabad elvégezni.
62. § A gyártó technológiai gépet, berendezést csak a 60. § (2)–(4) bekezdésében foglalt mentesítés és engedélyezés után
szabad lebontani átalakítás vagy áttelepítés céljából. Tűzvédelmi előírások
63. § (1) A gyártó építmény és berendezés üzemeltetésének tűzvédelmi szabályait a Tűzvédelmi Szabályzatban kell rögzíteni.
(2) Az építmény, helyiség bejáratánál – jól látható helyen – a robbanásveszélyre, a tűzveszélyre, valamint a vonatkozó
előírásokra figyelmeztető és tiltó rendelkezéseket tartalmazó táblákat vagy feliratokat kell elhelyezni.
(3) Abban a helyiségben, amelyben gyártási tevékenység folyik, tüzet gyújtani vagy nyílt láng használatával járó munkát
végezni nem lehet. Az „RV-besorolású” építményen (helyiségen) belül nyílt láng használatával járó munka csak teljes
robbanóanyag-mentesítés (veszélytelenítés) után, külön engedély birtokában, a Tűzvédelmi Szabályzatban
szabályozott módon végezhető. (4) Abba az építménybe (helyiségbe), amelyben gyártási tevékenység folyik, gyújtóeszközt bevinni vagy abba
lőfegyverrel belépni nem lehet. (5) Az „RV-besorolású” építmény legalább 15 m-es körzetében – beleértve a védősáncokat is – a füvet rendszeresen le kell
kaszálni, valamint az elszáradó növényzetet és minden olyan anyagot, amely csökkenti az építmény tűzbiztonságát,
rendszeresen, legalább hetenként el kell távolítani. (6) A védősánccal be nem védett „RV-besorolású” építmény legalább 5 m-es körzetén belül ki kell vágni a fákat, továbbá
10 m-es körzeten belül a fákat a terepszinttől mért legalább 2 m magasságig le kell gallyazni, a cserjét, bozótot ki kell
irtani. A robbanóanyag-gyártás építményeinek és berendezéseinek mentesítése, átalakítása, bontása
64. § (1) Gyártó építményben bármilyen átalakítási, bontási vagy átépítési munkát csak az építmény érintett
épületszerkezeteinek és közvetlen környezetének, valamint a robbanóanyaggal szennyezett technológiai,
épületgépészeti és villamos gépek, berendezések mentesítése után szabad végezni.
(2) Az építmény és környezetének mentesítése történhet a) kémiai eljárással,
b) robbantással, c) égetéssel, d) az a)–c) pontban meghatározott módszerek kombinációjával.
(3) A robbanóanyaggal szennyezett technológiai, épületgépészeti és villamos gép, berendezés, valamint azok
csőhálózatának, vezetékeinek és szerelvényeinek mentesítése történhet a) száraz eljárással,
b) fizikai eljárással, c) kémiai eljárással, d) kiégetéssel,
e) robbantással, f) az a)–e) pontban meghatározott módszerek kombinációjával.
(4) A gyártó építmény és gépei, berendezései mentesítését csak részletesen kidolgozott technológiai terv szerint szabad
elvégezni. Ez alól kivételt képez, ha rendkívüli esemény bekövetkezése esetében – a további veszély elhárítása
érdekében – robbantásos vagy égetéses mentesítés végrehajtása halaszthatatlanul szükségessé válik. Ebben
az esetben a gazdálkodó szervezet vezetője engedélyezheti vagy elrendelheti – megfelelő képzettségű, felelős vezető
közvetlen irányításával – a robbantással vagy égetéssel történő mentesítés azonnali végrehajtását.
(5) A gyártó építményt és érintett környezetét, valamint berendezéseit minden átalakítás, bontás esetén, valamint
a gyártási tevékenység végleges leállítása után mentesíteni kell. A véglegesen leállított üzem építményeinek és
berendezéseinek mentesítését még akkor is el kell végezni, ha az építményeket és a hozzájuk tartozó berendezéseket
más profilú célra nem tervezik felhasználni, és lebontásukat sem tervezik.
65. § (1) A mentesítési munkálat irányítására felelős műszaki vezetőt kell megbízni, a megbízást részére írásban kell kiadni.
A felelős műszaki vezetőnek – a mentesítés végrehajtása után – nyilatkozatot kell kiadnia a mentesítés
hatékonyságáról, a mentesített terület, térség és berendezések robbanóanyagtól való mentességéről.
(2) Az építményben az átalakítást, bontást, átépítést csak a mentesítés végrehajtása után, a felelős műszaki vezető írásos
engedélyének birtokában lehet elkezdeni. (3) Az átalakítást, bontást vagy átépítést a mentesítésről kiadott engedély feltételeinek figyelembevételével kell
végrehajtani. (4) Az épület bontásánál a biztonsági előírásokat meg kell tartani.
66. § (1) A gyártó építmény bontásánál az évszaktól és a hőmérséklettől függetlenül – a robbanóanyaggal szennyezett falat,
nyílászáró szerkezetet, padozatot, altalajt szükség szerinti locsolással állandóan nedvesen kell tartani. A nedvesítésnek
olyan mérvűnek kell lennie, hogy akár kézi, akár gépi bontásnál gyújtóképes mechanikai szikra ne keletkezhessék.
(2) A robbanóanyaggal szennyezett épület falazatának és nyílászáró szerkezeteinek kibontásához, a gép, berendezés
leszereléséhez csak szikrát nem okozó szerszám használható, illetve gumi vagy bőr alátéteket kell alkalmazni.
A csavarral rögzített gép, berendezés kibontása előtt a csavart meglazítás előtt gépolajjal vagy csavarlazító vegyszerrel
kell előkezelni. 67. § (1) A gyártó építmény mentesítéséhez csak erre a feladatra önként vállalkozó és valamennyi személyi feltétellel
rendelkező személy osztható be. (2) A mentesítés robbantással vagy égetéssel történő végrehajtásával csak a 49. § (3) bekezdése szerinti képesítésű
személyek bízhatók meg. A kémiai módszerű mentesítéshez vegyipari szakmunkást, a gép, berendezés leszereléséhez
lakatos és csőszerelő szakmunkást kell megbízni. A képesítéshez kötött gép, berendezés használatára megfelelő
képesítésű személyt kell alkalmazni. (3) A mentesítési munka megkezdése előtt az építmény villamos berendezéseit le kell választani a hálózatról, ennek
megtörténtét az azzal megbízott villanyszerelőnek írásban kell igazolnia.
(4) A felelős műszaki vezető köteles a mentesítő munkálatban résztvevőket (robbantás és égetés esetén a biztonsági
őröket is) személyesen kioktatni. Az oktatás megtörténtét az azon résztvevők kötelesek – az erre a célra vezetett
naplóban – aláírásukkal igazolni. (5) A nehezebb fizikai munkáknál a felelős műszaki vezetőnek váltásról vagy pihenők közbeiktatásáról kell gondoskodnia.
(6) Egy-egy munkafázishoz egy munkahelyre legfeljebb 4 főt lehet beosztani. A munkacsoportok között a szabadban
legalább 10 m távolságot kell tartani. (7) Az épületszerkezetekből, altalajból, berendezésekből vett minták vizsgálatával rendszeresen ellenőrizni kell
a mentesítés hatékonyságát. (8) A munkaterületet a mentesítés befejezéséig le kell zárni, gondoskodni kell arról, hogy az oda be nem osztottak ne
léphessenek be. (9) A munkaterületet – ha az nincs körülkerítve – az oda vezető utak mentén szín- és alakjelekkel kell jelölni.
(10) A munka időtartamára segélyhelyet kell kijelölni, és gondoskodni kell arról, hogy megfelelő képzettségű
elsősegélynyújtó és mentő gépkocsi állandóan rendelkezésre álljon. (11) A mentesítés naponkénti megkezdéséről és befejezéséről értesíteni kell az érdekelt szervezeti egységeket.
68. § (1) A mentesítő munkálatokról naprakész munkanaplót kell vezetni, amelybe be kell jegyezni
a) az elvégzett munkát, b) a munkákban résztvevő nevét,
c) a felhasznált anyag fajtáját és mennyiségét, d) a munkálat eseményeit, a szerzett tapasztalatot,
e) a vizsgálat, ellenőrzés eredményeit, a művelet folytathatóságának esetleges akadályait vagy módosítását,
f) mindazon adatot, amely a mentesítéssel szorosan összefügg.
(2) A munkanapló nem selejtezhető. (3) Ha a munkavégzés során a jóváhagyott mentesítési technológiai terv módosítandó, azt a felelős műszaki vezető
köteles a terv készítőjével egyeztetve a munkanaplóba bejegyezni. A módosítás a biztonságot nem csökkentheti.
(4) Robbantásos mentesítésről értesíteni kell a robbantásos mentesítés helye szerint illetékes
a) rendőr-főkapitányságot, b) az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság területi szervét.
(5) A menetesítő munkálatok során esetleg bekövetkező, azonnali bejelentésre kötelezett rendkívüli eseményről
értesíteni kell az engedélyező hatóságot. (6) A mentesített gyártó építményből kibontott haszonanyag kiszerelt technológiai, épületgépészeti és villamos gép,
berendezés, valamint azok vezetékeinek és szerelvényeinek robbanóanyagtól való mentességéről a mentesítési
munkák felelős műszaki vezetőjének vizsgálatok útján kell meggyőződnie, és írásban kell nyilatkoznia azok további
felhasználhatóságáról. III. FEJEZET
ROBBANÓANYAGOK FELHASZNÁLÁSA Robbantási munkák felügyelete, ellenőrzése
69. § (1) A robbantási munka felügyeletét, ellenőrzését a robbantásvezető köteles ellátni.
(2) Az egyszeri alkalomra érvényes engedély alapján végzett robbantást a helyszínen robbantás-vezetőnek kell irányítani.
(3) A robbantási tevékenységet, a tevékenységhez kapcsolódó létesítményeket, az alkalmazott eszközöket és
a felhasználandó robbanóanyagot a robbantás-vezetőnek rendszeresen ellenőrizni kell.
(4) A robbantás-vezető, a felügyeleti személy haladéktalanul köteles intézkedni az észlelt vagy tudomására jutott
biztonságellenes állapot megszüntetésére. (5) Ha a robbantás-vezető, a robbantómester vagy a felügyeleti személy a hatáskörét meghaladó intézkedés kiadását
tartja szükségesnek, vagy a biztonságos munkavégzéshez nem áll rendelkezésére a szükséges technikai felszerelés
vagy munkaerő, köteles a személyi biztonság érdekében haladéktalanul intézkedni, és felettesének késedelem nélkül
jelentést tenni. A robbantási munkák tervezése 70. § (1) A robbantási munkát – a katasztrófavédelmi jellegű robbantási feladatok kivételével – írásban, dokumentáltan meg
kell tervezni, és úgy kell végezni, hogy a robbantás személyeket és vagyontárgyakat ne veszélyeztessen.
(2) Minden robbantásra tervet kell készíteni, és azt a robbantást végző robbantómesternek vagy a robbantás-vezetőnek
aláírás ellenében át kell adni. (3) Az ismétlődő, a veszélyek és a robbantás-technikai jellemzők szempontjából azonosnak tekinthető, robbantásvezető
helyszíni felügyeletét nem igénylő robbantásokra robbantási technológiai előírást (a továbbiakban: RTE) kell készíteni,
és azt aláírás ellenében a robbantást végző robbantómesternek át kell adni. Ebben az esetben nem kell robbantási
tervet készíteni. (4) Az RTE-t a 3. mellékletben foglaltak figyelembevételével kell összeállítani.
(5) Az RTE-t módosítani kell, ha a robbantás körülményei megváltoznak vagy azt egyéb ok szükségessé teszi.
(6) Gondoskodni kell arról, hogy a robbantás káros hatásai (különösen szeizmikus hatása, repeszhatása, a légnyomás)
személyeket, védendő létesítményeket ne veszélyeztessen. (7) Ha a robbantás káros hatása az előzetesen megállapított biztonsági távolságon túl is észlelhető, a robbantási
tevékenység nem folytatható és a robbantási engedély módosítását kell kezdeményezni.
(8) A robbantás megkezdése előtt számítással meg kell határozni a szeizmikus biztonsági távolságot. A biztonsági
távolságon belül lévő védendő létesítmények esetében a 4. melléklet A) pontja szerint meg kell állapítani
a létesítmény statikai jellemzői figyelembevételével a várható rezgésterhelést. A számított rezgési sebesség nem
haladhatja meg a 4. melléklet A) pont 1. táblázatában megengedett rezgési sebesség értéket.
A számításnál alkalmazott adatok megfelelőségét – a robbantások alkalmával – a robbantási engedélyben megadott
rendszerességgel mérésekkel ellenőrizni kell. (9) A robbantás repeszhatása és a légnyomás nem veszélyeztetheti személyek, valamint védendő létesítmények
biztonságát, épségét. A repeszhatás és a légnyomás elleni védelmet szolgáló biztonsági távolságot a 4. melléklet B) és
C) pontja szerint kell előzetesen meghatározni, amelyet a robbantási tevékenység során szükség esetén ellenőrizni és
haladéktalanul módosítani kell. A robbantási munka 71. § (1) A robbantási munkához rendelkezésre kell bocsátani a feladat biztonságos elvégzéséhez szükséges anyagokat és
eszközöket. (2) A robbantási munkához annyi személyt kell beosztani, amennyi a robbantás helyének megközelítéséhez, a robbantás
előkészítéséhez és a robbantás által veszélyeztetett terület lezárásához szükséges.
(3) Az indítótöltény elkészítésének, a robbantószerkezet összeszerelésének vagy a megállt töltet hatástalanításának
megkezdése előtt a robbantómester köteles az általa meghatározott körzetből a robbantáshoz be nem osztott
személyeket eltávolítani. (4) Az indítótöltény, a robbantószerkezet elkészítését megkezdeni vagy folytatni nem lehet, ha a robbantás elvégzését
akadályozó vagy tiltó körülmény áll fenn, vagy ilyennel számolni kell.
(5) A robbantómester köteles – szükség esetén őrökkel – biztosítani, hogy a robbantás kezdetétől annak befejezéséig
a személyek védelmére előírt biztonsági távolságon belül – a védett helyen levők és a robbantáshoz beosztottak
kivételével –, valamint a robbantási gázok által veszélyeztetett körzetben személyek ne tartózkodjanak.
(6) A robbantómester köteles az érintett személyekkel jelzés útján vagy egyéb módon közölni azt az időpontot, amikor
a biztonsági távolságon túlra vagy védett helyre kell távozniuk, valamint a robbantás befejezését.
(7) A védett helyet a robbantómester köteles kijelölni. Védett helyként csak olyan helyet lehet kijelölni, ahol a személyek
védelme a robbantás káros hatása ellen biztosított. (8) A robbanóanyagot nem lehet felrobbantani, amíg a biztonsági távolságon belül – a védett helyen levők kivételével –
személy tartózkodik. A robbantás helyét a robbantómester utolsóként köteles elhagyni.
(9) A robbantás befejezése előtt a robbantómester engedélyével lehet a védett helyet elhagyni, vagy a biztonsági
távolság által meghatározott területre belépni. (10) Az őröket a jelzési rendre, valamint kötelességeikre ki kell oktatni, és pontosan közölni kell velük őrhelyüket. Arról,
hogy az őrök feladataikat megértették-e, visszakérdezéssel meg kell győződni.
(11) Robbantást – a gyújtózsinóros indítás kivételével – robbantóállomáson kell végrehajtani. A robbantóállomást
a repeszhatás és a légnyomás elleni biztonsági távolságon túl vagy védett helyen kell kialakítani. A robbantóállomáson
a robbantás tartama alatt csak a robbantómester engedélyével lehet tartózkodni.
(12) A következő munkákat csak robbantómester végezheti: a) robbanóanyag átvétele,
b) robbanóanyag kézi szállításának irányítása, felügyelete, c) robbanóanyag tárolási helyének kijelölése a munkahelyen,
d) indítótöltény elkészítése, e) robbanózsinór előkészítése és összekötése,
f) gyújtózsinór vagy robbanózsinór gyutaccsal való felszerelése, g) robbantószerkezet összeszerelése, szétszerelése,
h) túlnyomásos légtérben végzett robbantás, valamint meleg anyagok robbantása során a robbantótöltet
elkészítése, elhelyezése és fojtása, i) külszíni robbantásnál az indítótöltény elhelyezése,
j) robbantóhálózat kialakítása, ellenőrzése, robbantógépre kapcsolása, k) robbantógép működőképességének ellenőrzése,
l) a robbantógép működtetése, m) megállt töltet hatástalanítása,
n) robbanóanyag megsemmisítése. (13) A robbantási munkával kapcsolatos, a (10) bekezdésben meg nem határozott tevékenységet – robbantómester
jelenlétében – a feladatra kioktatott robbantási segéderő is végezheti. Arról, hogy a robbantási segéderő feladatát
megértette-e visszakérdezéssel meg kell győződni. (14) A robbantási segéderő csak a következő robbantási műveletek végzésével bízható meg:
a) a robbanóanyag kézi szállítása, b) a robbantási jel leadása,
c) a robbanóanyag és a robbanótöltet elhelyezése, töltése, a robbanó töltet elkészítése és elhelyezése, a fekete lőpor
töltet elkészítése kivételével, d) a fojtás elkészítése, e) a kötöző vezeték és gyújtó vezeték lefektetése, a robbantó vezetékek összekötése, a gyújtócsövek
csatlakoztatása, f) segítség a megállt töltet hatástalanításánál, g) segítség a robbanóanyag és a gyutacs megsemmisítésénél.
(15) Ha ugyanazon robbantásnál több robbantómester tevékenykedik az egyik robbantómestert a munka irányítójának
kell kijelölni. A robbanóanyag átvétele felhasználásra 72. § (1) Robbanóanyagot csak a robbantásvezető által megbízott, átvételre jogosult robbantómesternek lehet kiadni vagy
átadni. (2) Átvételkor vagy az eredeti csomagolású robbanóanyag csomagolásának felbontásakor a robbantómester köteles
a robbanóanyag mennyiségét ellenőrizni. A többletről vagy a hiányról a robbantásvezető számára haladéktalanul
jelentést kell tenni. (3) A robbanóanyag átvételére jogosult robbantómestereket a robbantásvezető által hitelesített, sorszámozott és
oldalanként számozott Robbanóanyag-felhasználási könyvvel kell ellátni. (4) A robbantómester köteles
a) a robbanóanyag átvételét az átadó személy által vezetett nyilvántartásban aláírásával igazolni,
b) Robbanóanyag-felhasználási könyvébe az átvett robbanóanyag megnevezését és mennyiségét bejegyezni, és azt
az átadó személlyel igazoltatni, c) a robbantás helyét és időpontját (év, hó, nap, óra, perc), valamint az egyidejűleg felhasználásra kerülő
robbanóanyag mennyiségét a robbantás kezdete előtt a Robbanóanyag-felhasználási könyvbe bejegyezni.
(5) A nyilvántartást golyóstollal kell vezetni, a bejegyzést átírással megváltoztatni tilos. A téves bejegyzést egyszeri
áthúzással kell törölni. (6) A Robbanóanyag-felhasználási könyvet a használatból való kivonás után három hónapig meg kell őrizni.
(7) A robbantás helyszínén a felhasználásra kerülő robbanóanyagot szemrevételezéssel ellenőrizni kell. A nem megfelelő
robbanóanyagot vissza kell adni a robbanóanyag-raktárba. A robbantótöltet elkészítése és fojtása
73. § (1) Az indítótöltényt elkészíteni, a robbantószerkezetet összeszerelni, gyújtózsinórt vagy robbanózsinórt gyutaccsal
felszerelni csak a felhasználás helyén, közvetlenül elhelyezésük előtt szabad.
(2) A robbantótöltet elkészítéséhez és fojtásához mechanikai hatásra szikrát adó fémből készült eszközt nem lehet
használni. (3) Lőzsákba lyukat fúrni nem lehet. Töltés előtt a fúrólyukat a törmeléktől meg kell tisztítani.
(4) A fúrólyuk RTE szerinti telepítését, kiképzését, a robbanóanyag elhelyezésének akadálymentességét
a robbantómester töltés előtt köteles ellenőrizni. A fúrólyukban megszorult indítótöltényt nem lehet továbbítani vagy
kihúzni. (5) Robbanóanyag csak a gyártó által megadott használati feltételek mellett alkalmazható.
(6) Emelkedő irányú fúrólyukban elhelyezett robbanóanyag visszacsúszását vagy kiesését meg kell akadályozni.
(7) Leeresztés esetén az indítótöltényben, a robbantószerkezetben a gyutacsot kihúzódás ellen rögzíteni kell. Az 1 kg-nál
nagyobb tömegű indítótöltényt, robbantószerkezetet nem lehet a gyutacs vezetékénél, a gyújtózsinórnál vagy
a robbanózsinórnál fogva leereszteni. (8) A gyújtózsinórt, robbanózsinórt vagy gyutacsot vezetékénél fogva nem lehet az indítótöltényből kihúzni, kirántani.
(9) A fojtásnak a robbantótöltettel érintkező részét döngölni nem lehet. Közvetlenül a töltetre darabos anyagot szórni
nem lehet. Robbantás gyújtózsinórral 74. § (1) A gyújtózsinór felhasználásra kerülő végét az ép lőportöltetig kell levágni.
(2) A gyutacshüvely peremét erre a célra kialakított gyutacsfogóval kell a gyújtózsinórra szorítani.
(3) A gyújtózsinór hosszát az égésidő figyelembevételével kell megválasztani úgy, hogy a robbanásig elegendő idő
maradjon a védett helyre való távozásra. (4) Több gyújtózsinór egy sorozatban való gyújtása esetén hosszúságukat úgy kell megválasztani, a gyújtózsinórok
meggyújtásához annyi személyt kell beosztani, hogy az első gyújtózsinór meggyújtása után elegendő idő maradjon
a hátralevő valamennyi gyújtózsinór meggyújtására és a védett helyre való távozásra.
(5) 1 m-nél rövidebb vagy 4 m-nél hosszabb gyújtózsinórt nem lehet használni, kivéve a jégrobbantásnál alkalmazott
dobótöltet esetét. (6) Az indítótöltényt a fúrólyukba utolsóként kell elhelyezni.
(7) A gyújtózsinórt megtörni, toldani vagy az indítótöltény köré tekerni nem lehet.
(8) A fúrólyukból legalább 20 cm hosszú gyújtózsinór-darabnak ki kell állnia.
(9) A gyújtózsinórt úgy kell vezetni, hogy egyes pontjai egymáshoz vagy a szomszédos gyújtózsinórhoz 10 cm-nél
közelebb ne kerüljenek. (10) Lőportöltet esetén a gyújtózsinórt vagy a villamos izzógyújtót úgy kell a töltetben elhelyezni, hogy szúrólángja vagy
gyúelegye a lőport közvetlenül érje. (11) Gyújtózsinórt szúrólángot adó gyújtóeszközzel kell meggyújtani.
(12) Gyújtózsinóros indítás más indítási módszerrel együtt nem alkalmazható.
Robbantás robbanózsinórral 75. § (1) Robbanózsinórt tengelyére merőlegesen, éles késsel, sima keményfa alátéten lehet elvágni. A robbanózsinór
töltetének kiszóródását meg kell akadályozni. (2) Robbanózsinórt robbanóanyag-töltényhez vagy robbanózsinórhoz legalább 10 cm hosszú átfedéssel kell szerelni.
Fémburkolatú robbanózsinórok toldásához összekötőhüvelyt kell használni. (3) A robbanózsinórt törés nélkül, úgy kell vezetni, hogy egyes szakaszai egymás vagy szomszédos robbanózsinór
biztonságos működését ne zavarja. (4) A robbanózsinórt villamos vagy nem-elektromos rendszerű gyutaccsal kell indítani.
(5) A gyutacsnak teljes hosszában szorosan érintkeznie kell az indítandó robbanózsinórral. A gyutacsot elmozdulás ellen
biztosítani lell, vagy tengelyirányú szerelés esetén összekötőhüvelyt kell használni.
Robbantás villamos gyutaccsal 76. § (1) A robbantógép működőképességét használata előtt a kezelési utasításban előírt módszerrel ellenőrizni kell.
(2) Villamos gyutacs indításához csak olyan robbantógépet szabad használni, amelyen az évenkénti időszakos biztonsági
felülvizsgálatot elvégezték, a megfelelőségét igazoló tanúsítvány rendelkezésre áll, kifogástalanul működik, valamint
alkalmas az indításhoz szükséges energia kibocsátására. 77. § (1) A robbantó hálózatot műszerrel kell ellenőrizni.
(2) Soros kapcsolás esetén a) a robbantóhálózat összellenállását ki kell számítani, és ha az a robbantógép terhelhetőségének 80%-át eléri,
tényleges ellenállását ellenőrző műszerrel meg kell mérni, b) a robbantóhálózat összellenállását úgy kell kialakítani, hogy az ne legyen nagyobb, mint a robbantógép ohmban
feltüntetett terhelhetősége. (3) Párhuzamos kapcsolás esetén csak olyan villamos gyutacsokat lehet használni, amelyeknek összellenállását
előzetesen ellenőrizték. (4) Vegyes kapcsolás esetén a párhuzamos részáramkörök ellenállását ellenőrző műszerrel meg kell mérni, és az egyes
részáramkörök ellenállását ki kell egyenlíteni. (5) Párhuzamos és vegyes kapcsolás esetén az RTE kidolgozása során
a) számítással ellenőrizni kell, hogy a gyutacsok indításához az előírt fajlagos energia biztosított-e,
b) az egyes gyutacsok vagy részáramkörök ellenállásaként a legnagyobb ellenállású gyutacs vagy részáramkör
ellenállását kell figyelembe venni. (6) A robbantóhálózat vagy a részáramkörök ellenállásának mérését csak a robbantóállomáson szabad elvégezni.
(7) Párhuzamos kapcsolás esetén csak olyan villamos gyutacsokat lehet használni, amelyek megfelelőségét előzetesen
ellenállásméréssel ellenőrizték. (8) Vegyes kapcsolás esetén a párhuzamos részáramkörök ellenállásainak kiegyenlítéséről gondoskodni kell oly módon,
hogy a részáramkörök ellenállásainak eltérése a számított párhuzamos részáramkör ellenállás értékének legfeljebb
10%-a lehet. (9) A gyutacsvezeték rövidre zárását megszüntetni, vagy a teljes hosszában szigetelt gyutacsvezeték végéről a szigetelést
eltávolítani csak közvetlenül a gyutacsvezetékek összekapcsolása, meghosszabbítása vagy robbantóvezetékhez való
csatlakoztatása előtt szabad. (10) A robbantási munka tartamára a robbantóhálózat 10 m-es körzetén belül található nem burkolt, szigeteletlen villamos
vezetéket feszültségmentesíteni kell. (11) A gyutacsvezeték-tekercset hurokképződés nélkül kell szétbontani. Szétbontás közben a gyutacsvezeték befogásának
helyét húzó igénybevételnek kitenni nem lehet. (12) Ha több gyutacsot helyeznek egy robbantótöltetbe, az azonos színű gyutacsvezeték-párokat a szétbontás előtt
megkülönböztethetően meg kell jelölni. (13) Egy töltési térben különböző időzítésű gyutacsot nem lehet használni.
(14) Robbantóhálózat kialakításához csak azonos érzékenységű (fajlagos energiaigényű) villamos gyutacsok
alkalmazhatók. 78. § (1) A gyutacsvezetéket robbantóvezetékkel vagy egy darabból álló gyári gyutacsvezetékkel szabad meghosszabbítani
úgy, hogy a vezetékek összekötése követhető és áttekinthető legyen.
(2) A gyutacsvezeték, a robbantóvezeték, valamint ezek közös kötési helyeit szigetelni kell, vagy úgy kell elrendezni, hogy
egymással vagy vezetőképes anyaggal ne érintkezhessenek. (3) A robbantómester köteles a gyutacsok összekapcsolásának és a kötési helyek szigetelésének, elrendezésének
megfelelőségét ellenőrizni. (4) Robbantóvezetékként sodrott, réz erű, a robbantógép csúcsfeszültségének megfelelő szigetelésű vezetéket lehet
használni. (5) A nem állandó beépítésű robbantóvezetéket a robbantás kezdetéig és a robbantás befejezésétől kezdve dobra
csévélve, végeit a robbantógépre vagy a csatlakozó robbantóvezetékre való kapcsolásig rövidre zártan kell tartani.
A rövidre zárás kötelezettsége nem vonatkozik az alumíniumkohókban, valamint a rádióadó, televízióadó,
radarállomás 2 km-es körzetében végzett robbantásra. (6) Az állandó beépítésű csatlakozó robbantóvezeték a robbantás helyét legfeljebb 50 m távolságra közelítheti meg.
Az ilyen vezetéket más célra nem lehet használni.
(7) A robbantóvezetéket csak akkor lehet a robbantó hálózathoz csatlakoztatni, ha a gyutacsok összekapcsolása már
megtörtént. (8) A robbantóvezetéket robbantómester felügyelete mellett, a töltetektől a robbantóállomás felé haladóan kell fektetni.
(9) A robbantóvezetéket úgy kell fektetni, hogy feszültség alatt álló villamos berendezéssel ne érintkezhessen.
(10) Robbantóvezeték hosszabbítása esetén a kötési helyeket megfelelően szigetelni kell.
(11) Fektetéskor szemrevételezéssel ellenőrizni kell a robbantóvezeték burkolatát, szigetelését. Sérült robbantóvezeték
nem használható. 79. § (1) A robbantógépet csak a robbantóállomáson – az indítás tartamára – lehet a robbantóvezetékhez kapcsolni.
(2) A robbantógépet csak robbantásvezető vagy robbantómester működtetheti.
(3) Villamos gyutaccsal való robbantás esetén, ha a robbantógép működtetésekor a robbanás nem következett be,
a robbantásvezető vagy a robbantómester köteles a robbantóvezetéket a robbantógépről leválasztani és a robbanás
elmaradásának okát megállapítani. Robbantás nem elektromos gyutaccsal 80. § (1) Egy fúrólyukban csak azonos fajtájú gyutacs használható, több gyutaccsal való indítás szükségessége esetén
a fúrólyukban különböző késleltetés is alkalmazható az eltérő hosszúságú nem elektromos vezetékekből adódó
késleltetések figyelembevételével. (2) A gyutacs vezetéket a fúrólyukban toldani nem lehet.
(3) A nem elektromos vezetéket éles késsel, a tengelyére merőlegesen kell elvágni.
(4) A nem elektromos hálózat villamos gyutaccsal történő indítása esetén a villamos gyutacs teljes hosszában, szorosan,
elmozdulás-mentesen kell érintkeznie az indítandó vezetékkel. (5) A robbantási munka tartama alatt biztosítani kell, hogy a robbantóhálózatot csak a robbantómester tudja indítani.
(6) A gyutacsvezeték-tekercset hurokképződés nélkül kell szétbontani. Szétbontás közben a gyutacsvezeték befogásának
helyét húzó igénybevételnek kitenni nem lehet. Várakozási idő és ellenőrzés robbantás után
81. § (1) Robbantás után a várakozási idő elteltével lehet a robbantás helyére visszamenni.
(2) A várakozási idő meleg anyagban megállt töltet esetén legalább 60 perc, továbbá ha gyújtózsinóros robbantáskor
az indított töltetek felrobbanása a robbanások száma alapján kétséget kizáróan nem volt megállapítható, a töltet
elsodródott vagy megállt – a katasztrófavédelmi jellegű robbantási feladatok kivételével – legalább 30 perc.
A várakozási idő alatt védett helyen kell tartózkodni.
(3) A várakozási időt a robbantást végző mérni köteles.
(4) A robbantást követően – közvetlenül a várakozási idő eltelte után – a robbantást végző vagy a töltetek telepítését és
nagyságát ismerő robbantómester köteles a robbantás sikerességéről meggyőződni, az esetleges robbanóanyag
maradványt összegyűjteni és nyilvántartásba venni. Megállt töltet 82. § (1) Megállt töltet esetén a robbantást végző robbantómesternek vagy a robbantásvezetőnek kell megállapítania
a megállt töltet helyét és végeznie a hatástalanítást.
(2) A hatástalanítás után meg kell győződni annak sikerességéről.
(3) A megállt töltetek indítása kisebb sorozatokban vagy egyenként is megkísérelhető, ha a teljes sorozat felrobbantása
ellenőrzött vagy másik robbantóvezetékkel és robbantógéppel sem sikerült.
(4) A biztonságosan hozzáférhető vagy hozzáférhetővé tehető (különösen töltet kimosatása, homokfojtás kifúvatása,
jégrobbantó töltet visszahúzása) megállt töltet szabad kézzel eltávolítható vagy újabb indítótölténnyel
hatástalanítható. (5) A fúrólyukban megállt töltetet 60 mm-nél kisebb átmérőjű vagy 5 m-nél rövidebb fúrólyukkal 30 cm-re, egyéb méretű
fúrólyukkal 1 m-re szabad megközelíteni. (6) A fojtást szerszámmal vagy fúrással eltávolítani nem lehet.
(7) Ha a megállt töltet hatástalanítása nem sikerült, a robbantómester köteles
a) gondoskodni a megállt töltet őrzéséről, intézkedni arról, hogy az általa meghatározott körzetben senki ne
tartózkodjék, valamint jelentést tenni a robbantásvezetőnek, b) a hatástalanítást a helyszínen irányítani.
Robbanóanyagok ellenőrző vizsgálata 83. § (1) A nem megfelelő, a lejárt szavatossági idejű robbanóanyagot felhasználni nem lehet.
(2) A villamos gyutacs összellenállásának ellenőrzését a robbantásvezető által erre a célra kijelölt és berendezett helyen,
valamint műszerrel kell végezni. (3) Tárolóban, tárolókamrában, tárolótérben, raktárhelyiségben és ezek előterében gyutacsellenőrzést nem lehet
végezni. (4) Az ellenőrzés helyiségében (térségében) a vizsgálat tartama alatt legfeljebb 1500 db gyutacsot lehet tartani, egyéb
robbanóanyagot nem lehet elhelyezni. (5) Az ellenőrző vizsgálat helyiségét úgy kell berendezni, valamint az ellenőrzést úgy kell végezni, hogy az ellenőrzött
gyutacs esetleges felrobbanása személy sérülését ne okozhassa, és az ott tartott gyutacsok felrobbanása kizárt legyen.
(6) Ellenőrző vizsgálattal csak a robbantásvezető által kioktatott személyt lehet megbízni.
(7) Az ellenőrzést végző személyek részére szolgálati utasítást kell kiadni, amelynek tartalmaznia kell az ellenőrző vizsgálat
módját és rendjét, a gyutacsok előírt összellenállását, az ellenőrzött gyutacsok tárolásának nyilvántartásának rendjét.
Robbantás földalatti térségben 84. § (1) Robbanóanyag, valamint tűz- vagy robbanásveszélyes egyéb anyag tárolására használt raktártól számított 30 m
távolságon belül nem lehet robbantani. (2) Álló- vagy folyóvíz medre, víztároló vagy -tározó alatt végzett robbantás esetén a föld alatti térség (a továbbiakban:
bányatérség) feletti rétegek vastagságának és minőségének figyelembevételével kell a robbantást tervezni.
(3) Az indítótöltény elkészítését megkezdeni vagy folytatni nem lehet, ha a robbantás elvégzésének biztonságát
befolyásoló körülményt észlelnek vagy ilyennel számolni kell. (4) Az indítótöltényt közvetlenül a robbantólyukba történő betöltés előtt kell elkészíteni.
(5) Szellőztetési üzemzavar alatt – az üzemzavarral érintett bányatérségben – nem lehet robbantani.
85. § (1) Védett helyként nem jelölhető ki
a) a robbantás helyéhez csatlakozó egyenes vágat (akna) első 100 m-es szakasza, frontfejtésben a robbantás
helyének 30 m-es körzete, egyéb esetben a robbantás helyének 50 m-es körzete,
b) olyan hely, ahol a levegő mérgezőgáz-tartalma a robbantás következtében a megengedett érték fölé emelkedhet.
(2) A robbantás helyéhez csatlakozó egyenes vágat 100 m-en túli szakasza védett helyként csak mesterséges védettség
esetén jelölhető ki. (3) A várakozási idő helyességét a robbantásvezető által meghatározott időközönként ellenőrizni kell. Az ellenőrzéskor
– a megengedett legnagyobb robbanóanyag-mennyiség egyidejű robbantása mellett – a levegő
mérgezőgáz-tartalmát méréssel kell meghatározni. 86. § (1) A töltetet fojtani kell.
(2) Fojtásként nem lehet éghető anyagot használni. (3) Egymáshoz 15 m-nél közelebb eső bányatérségek bármelyikében történő robbantás esetén a szomszédos
bányatérségben való tartózkodásra a robbantás helyére vonatkozó rendelkezéseket kell megtartani.
(4) Egymás felé haladó munkahelyeken (ellenvájvégek) egyidejűleg nem lehet robbantani, ha azok egymást 15 m-re
megközelítették. (5) Meddőkőzetben végzett robbantás esetén a robbantás helyéhez 80 m-nél közelebb eső, széntelepben hajtott gurítói
munkahelyről a robbantás kezdetétől a robbantás befejezéséig a dolgozókat ki kell vonni.
(6) Gondoskodni kell arról, hogy a (3)–(5) bekezdés rendelkezéseinek megtartásához szükséges adatokról az érintett
robbantómesterek kellő időben tájékoztatást kapjanak. (7) Az egyidejűleg robbantott rátett töltetek együttes tömege legfeljebb 1 kg, érctömb darabolása esetén 10 kg lehet.
(8) Biztosítószerkezet kirablására irányuló robbantás esetén csak azonos időzítési fokozatú gyutacsokat lehet használni.
(9) Aknamélyítésnél csak olyan villamos gyutacsot lehet használni, amelynek megfelelőségét előzetesen
ellenállásméréssel ellenőrizték. Kiegészítő előírások sújtólégveszélyes bányákra 87. § (1) Sújtóléges bányában
a) ha a robbantás helyének 3 m-es körzetében vagy a robbantóállomáson a főte alatt 30 cm-ben a levegő
metántartalma az 1 V/V%-ot meghaladja, b) ha a robbanótöltet 3 m-es körzetében ellenőrizhetetlen levegőösszetételű üreg van vagy ilyennel számolni kell,
c) fejtésben omlasztással egyidejűleg, d) döntőgurítóban vagy bunkerben, ha abban szenet tárolnak,
nem lehet robbantani. (2) Abban az I. osztályú sújtóléges bányában, ahol a sújtólégveszélyességi osztályba sorolás és a besorolás felülvizsgálata
során a fajlagos metán-fejlődés eléri az 1,00 m3 CH4/t-t, a bánya „b” fokozatú bányatérségeiben, a II. és III. osztályú
sújtóléges bányában, valamint a fokozottan szénporrobbanás-veszélyes bányában – a 83. § (3) bekezdésében foglalt
kivétellel – csak sújtólégbiztos robbantást lehet végezni, csak sújtólégbiztos robbanóanyagot, robbantógépet,
ellenőrző műszert lehet használni. A sújtólégbiztos robbantás alkalmazására az I. osztályú sújtóléges bányák esetén
– a mérések alapján – a felelős műszaki vezető köteles intézkedni.
(3) Nem kell sújtólégbiztos robbanóanyagot használni a II. és III. osztályú sújtóléges és a fokozottan
szénporrobbanás-veszélyes bánya meddő kőzetben hajtott nem sújtólégveszélyes és nem
szénporrobbanás-veszélyes bányatérségben, ha arra a robbantásvezető írásban engedélyt adott.
(4) A III. osztályú sújtóléges bánya szénomlasztásos fejtésében, valamint 30°-nál nagyobb dőléssel felfelé szénben hajtott
bányatérségében csak kiürített légosztály mellett lehet robbantani. (5) A II. és III. osztályú sújtóléges bányában gyutacsot és robbanóanyagot ugyanabban a hordládában együtt szállítani és
tárolni nem lehet. A gyutacsot és robbanóanyagot tartalmazó hordládákat egymástól legalább 1 m távolságban kell
tartani. (6) A robbantás helyén töltetet elhelyezni, azt elhagyni, továbbá a robbantóállomáson robbantóhálózatot az ellenőrző
műszerrel vagy a robbantógéppel összekapcsolni csak akkor lehet, ha a robbantómester előzetesen ellenőrzése során
a levegő metántartalma nem haladta meg az 1,00%V/V-ot.
(7) Ahol csak sújtólégbiztos robbanóanyagot lehet használni, ott
a) a fúrólyukat úgy kell telepíteni, hogy a robbantótöltet és a legközelebbi szabad felület vagy fúrólyuk közötti
távolság szénben legalább 50 cm, meddőben legalább 30 cm legyen,
b) a fúrólyuk átmérője legfeljebb 10 mm-rel haladhatja meg a használt robbanóanyag-töltény átmérőjét,
c) az indítótöltényt a fúrólyuk szájától számítva elsőként vagy másodikként kell elhelyezni úgy, hogy a gyutacs talpa
a fúrólyuk talpa felé nézzen, d) a töltényeket szorosan kell egymáshoz illeszteni,
e) kombinált (víz és agyag vagy víz és homok) fojtást kell használni, és a vízfojtást közvetlenül a töltetre kell helyezni,
f) a vízfojtás hosszának legalább 25 cm-nek, az agyag- vagy homokfojtás hosszának legalább 25 cm-nek kell lennie,
g) sűrített levegővel végzett homokfojtás esetén a homok nyirkos, kézi nyomásra összetapadó legyen,
h) több töltet egyidejű indítása esetén az elsőként és az utolsóként robbanó villamos gyutacs névleges időzítése
között a különbség legfeljebb 120 ms lehet, i) rátett töltetet alkalmazni nem lehet,
j) védett hely frontfejtésben nem jelölhető ki, k) főteprovokálás esetén a robbantóállomást a behúzó vágatban, a fejtés homlokától legalább 150 m távolságban
kell kijelölni, továbbá a robbantóállomás és a fejtés közötti vágatba robbanásfojtó zárat kell beépíteni.
(8) A II. osztályú sújtólégveszélyes bányában végzett főteprovokáláskor a fejtési légosztály kihúzó légáramában
személyek nem tartózkodhatnak. A III. osztályú sújtóléges bányában a főteprovokálást kiürített légosztály mellett kell
végezni. Kiegészítő előírások szénporrobbanás-veszélyes bányákra 88. § (1) Nem lehet robbantani
a) rátett töltettel, b) döntőgurítóban, bunkerban, ha abban szenet tárolnak vagy leülepedett szénpor van.
(2) Szénben kombinált fojtást kell alkalmazni. A ködzár alkalmazása csak kiegészítő védelem lehet. A kombinált fojtásra
a 87. § (6) bekezdése az irányadó. (3) A III. osztályú sújtólég-, és szénporrobbanás-veszélyes bánya fejtésében csak előzetes szénfal-átnedvesítést követően
szabad robbantani. Kiegészítő előírás metángázkitörés-veszélyes bányára 89. § A metángázkitörés-veszélyes bányára a III. osztályú sújtóléges bányára vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
Provokációs robbantás 90. § (1) A robbantólyukaknak a jövesztési fogásmélységnél legalább 0,5 m-rel hosszabbaknak kell lenniük.
A robbantólyukakat lehetőleg a vágatkontúron kell telepíteni úgy, hogy számuk a kitörési szelvényre vonatkoztatva
meddőkőzetben m2-enként legalább 1 db legyen. (2) Szénben robbantólyukat csak forgatva működő fúrógéppel lehet fúrni.
(3) A robbantáshoz sújtólégbiztos robbanóanyagot kell használni. Az elsőként és az utolsóként robbanó töltet robbanási
ideje közti különbség legfeljebb 300 ms lehet. A felhasználásra kerülő gyutacs összellenállását előzetesen ellenőrizni
kell. (4) A robbantáshoz fel nem használt fúrólyukat a jövesztési fogásmélységnél legalább 0,5 m-rel hosszabban be kell tömni
a robbantótöltetek elkészítése előtt. 91. § (1) A provokációs robbantás által védett vágatszakaszt a robbantólyukak hosszúsága, a robbantó töltetek
összmennyisége és a kőzetviszonyok figyelembevételével a provokációs robbantás technológiai előírásában meg kell
határozni. E rendelkezés szempontjából védett vágatpontnak azt a vágatszakaszt kell tekinteni, amely további
provokációs robbantás nélkül kihajtható. (2) Ha a provokációs robbantással egyidejűleg jövesztő robbantást is végeznek, a teljes szelvényt egyszerre kell
robbantani, és valamennyi töltetet egyidejűleg kell indítani. Ebben az esetben a provokációs robbantás
robbantólyukainak töltetét indító gyutacsok a jövesztő robbantásnál használt utolsó fokozat gyutacsaival azonos
fokozatúak. Az elsőként és utolsóként robbanó villamos gyutacs névleges időzítése között a különbség 300 ms-nál
nagyobb nem lehet. A provokációs robbantáskor valamennyi töltetet egyenes indítással (a lyuk szájától számított
elsőként vagy másodikként elhelyezett indítótölténnyel) kell indítani. 92. § (1) A robbantást csak akkor lehet végrehajtani, ha a gázkitörésveszélyes bányatérségben a robbantómester előzetes
meggyőződése vagy a felügyeleti személytől kapott értesítés szerint
a) senki sem tartózkodik, b) a légvezetési berendezések állapota az előírásoknak megfelel,
c) a villamosberendezéseket – „ia” gyújtószikramentes osztályú vagy túlnyomásos szellőzésű gép, készülék, valamint
az aknaszállítás jelzőberendezése kivételével – feszültségmentesítették, d) nyílt tűz nincs (a robbantás helyének 150 m-es körzetében legátolt és el nem oltott tüzet e rendelkezés
szempontjából nyílt tűznek kell tekinteni). (2) A robbantás tartamára a kiürített bányatérségekhez vezető vágat bejáratához – a gázkitörésveszélyes bányatérségen
kívül – őrt kell állítani. (3) Ha ugyanabban a légosztályban több munkahelyen nem egyidejűleg kerül sor a provokációs robbantásra, akkor
azokat a légáram irányával ellentétes irányban haladó sorrendben, az egyes robbantásokra előírt várakozási idő eltelte
és az ellenőrzés elvégzése után lehet elvégezni. (4) A robbantás tartama alatt egy aknaszállító gépet üzemben kell tartani, és arra a szintre kell kapcsolni, ahol
a provokációs robbantást végzik. (5) A provokációs robbantás helyét és időpontját a felügyeleti személyek előtt ismertetni kell.
(6) A robbantóállomást a felelős műszaki vezető jelöli ki. A robbantóállomást gázkitörésveszélyes bányatérségen kívül,
a behúzó légáramban kell kijelölni. A robbantóállomáson légzőhelyet kell kialakítani. A légzőhelyen – veszély esetére –
a levegőt sűrített levegős csőhálózat útján vagy palackokból kell biztosítani.
(7) A robbantóállomáson csak a robbantómester és a műszakvezető vájár tartózkodhat. Más személynek
a robbantóállomást 50 m-nél kisebb távolságra megközelíteni nem lehet.
(8) A töltetek felrobbanása után a robbantómester a műszakvezető vájár jelenlétében a robbantási technológiai
előírásban előírt várakozási idő elteltével köteles a munkahelyet ellenőrizni. A várakozási idő – ha gázkitörés nem
következett be – 30 percnél rövidebb nem lehet. A várakozási időt növelni kell, ahol gázkitörés a várakozási időn túl
bekövetkezett. Robbantás gázkitörésveszélyes munkahelyen 93. § Gázkitörésveszélyes munkahelyen – a provokációs robbantás kivételével – meg kell tartani a 92. § (1) és
(2) bekezdésében meghatározott szabályokat, továbbá a robbantóállomást a gázkitörésveszélyes bányatérségen
kívül, behúzó légáramban kell kijelölni. Robbantás gázkitörés-veszélyes munkahely környezetében
94. § Gázkitörés-veszélyes munkahely vájvégének 80 m-es környezetében robbantani csak abban az esetben lehet, ha
a gázkitörés-veszélyes munkahelyet kiürítették, valamint a gázkitörés-veszélyes munkahely 150 m-es körzetében
legátolt és el nem oltott tűz nincs. A gázkitörés-veszélyes munkahelyre visszamenni csak a robbantási munkahelyre
előírt várakozási idő eltelte után lehet. Robbantás túlnyomásos légtérben (keszonban)
95. § (1) A munkahelyre a robbanóanyagot – csak annyit, amennyit egyidejűleg indítani fognak – csak közvetlenül a töltés
megkezdése előtt lehet beszállítani. (2) A robbantási munkához két robbantómestert kell beosztani, akik közül az egyiket meg kell bízni a robbantási munka
irányításával. (3) A robbantási munka megkezdése előtt a) a robbantáshoz be nem osztott személyeket védett helyre kell küldeni,
b) a szívócsöveket (szifonokat) ki kell nyitni, és ellenőrizni kell eltömődés-mentes állapotukat.
(4) A robbantótöltetet csak villamos vagy nem elektromos rendszerű gyutaccsal lehet indítani.
(5) A szívócsöveket a várakozási idő alatt nyitva kell tartani.
(6) A védett helynek a robbantás helyétől legalább 100 m távolságra kell lennie, vagy védett helyként keszonon kívüli
alagútpontot vagy az előkamrát kell kijelölni. (7) Búvárharangban végzett robbantás esetén védett hely csak a külszínen, a búvárharang 20 m-es körzetén kívül
jelölhető ki. Robbantás külszínen 96. § (1) A robbantás idejére a repeszhatás elleni biztonsági távolság határán a keresztező utakat útőrökkel kell lezárni.
Járműközlekedésre szolgáló út esetén az őrt láthatósági mellénnyel, jelzőtárcsával, illetve piros fényű lámpával kell
ellátni. (2) Ha közforgalmú út forgalmának leállítása vagy a közlekedés időleges elterelése szükséges, a közlekedési hatóság
vonatkozó előírása szerint kell eljárni. (3) Ismétlődő robbantások esetén a repeszhatás elleni biztonsági távolság határát a keresztező utakon a robbantási
veszélyre figyelmeztető táblákkal tartósan meg kell jelölni. 97. § (1) A robbantással kapcsolatban a biztonsági távolságon belül jól hallhatóan, jelzésrend szerinti jelzéseket legalább
kétszer kell leadni. (2) Az első jelzést a robbantás tervezett időpontja előtt úgy kell leadni, hogy a robbantás előtt az őrök elfoglalhassák
kijelölt őrhelyeiket, és a robbantás biztonsági távolságán belül lévő személyek védett helyre távozhassanak.
(3) Az első jelzés elhangzásakor az őrség köteles – a robbantást végzők kivételével – mindenkit haladéktalanul
a biztonsági távolságon túlra vagy védett helyre küldeni. Ha a biztonsági távolságon belül építmény van, abból
a benntartózkodókat az őrség köteles távozásra felszólítani vagy – ha a létesítmény védett helynek minősül – a hely
elhagyásának tilalmára figyelmeztetni. (4) Ha az érintett személyek a felszólításnak nem tesznek eleget, az őrség köteles a tényt azonnal a robbantómester
tudomására hozni. (5) Jelzés útján kell a robbantás befejezését az érintettekkel tudatni.
(6) Ha a kiküldendő őrség ellenére a robbantás által veszélyeztetett övezeten belül személyek észrevétlenül
tartózkodhatnak, vagy oda jóhiszeműen bejuthatnak, a robbantás előtt legalább 3 nappal, ismétlődő robbantás
esetén évenként a helyileg szokásos módon, közhírré tétellel fel kell hívni a lakosság figyelmét a repeszhatás elleni
biztonsági távolság határának jelzésére, a robbantási jelzésrendre, valamint a követendő magatartásra. A felhívást
minden helységben meg kell tenni, amelyek területét a robbantás káros hatása érintheti.
98. § (1) Bányászati célú robbantáshoz a robbantásvezető köteles RTE-ről gondoskodni.
(2) Karsztvizes vagy vízvédelmi szempontból védett területen, ha a töltet részei a töltési téren kívülre vagy a kritikus
átmérőnél kisebb méretű helyre kerülhetnek, ezt meg kell akadályozni.
(3) Lőpor csak olyan robbantólyukba tölthető, amelyben töltő vagy töltősúly használata nélkül elhelyezhető. A töltet
szabadon nem ejthető. A töltéshez elektrosztatikus feltöltődésre nem hajlamos anyagból készült, legalább 1 méter
szárhosszúságú tölcsért vagy töltőcsövet kell használni. (4) Folyékony anyagban elhelyezendő robbantó töltet esetén biztosítani kell, hogy a robbantásig az ne mozduljon el.
(5) Ha a robbantótöltet indításához két gyutacs használata kötelező, csak olyan villamos gyutacs használható, amelynek
villamos összellenállását előzetesen műszerrel ellenőrizték. (6) Villamos indítás esetén, ha zivatar előjele észlelhető és a robbantás haladéktalanul nem végezhető el, a zivatar
elvonulásáig a robbantás előkészítését nem lehet folytatni. Az elhelyezett villamos gyutacsok vezetékeinek végeit,
valamint a már kialakított robbantóhálózat vagy hálózatrész végeit külön-külön szigetelni kell. Ezzel egyidejűleg
gondoskodni kell az első jelzés leadásáról. (7) Az elektromágneses sugárzást kibocsátó adóállomások 2 km-es körzetében, aluminíum kohóban, továbbá olyan
helyeken végzendő robbantásoknál, ahol a kóboráram mért értéke a 60 mA-t eléri
a) gyújtózsinóros indítási módot, b) nem elektromos rendszert vagy
c) villamosérzéketlen gyutacsot kell használni. (8) A villamos gyutacsokat, a robbantóhálózatot vagy annak valamely pontját a robbantógépre kapcsolásig rövidre zártan
tartani tilos. (9) Azon a helyen, ahol kóboráram veszélyével kell számolni, a robbantás előkészítésének megkezdése előtt a kóboráram
erősségét meg kell mérni. Kivető robbantás nagy átmérőjű robbantólyukak tölteteivel
99. § (1) A nagy átmérőjű – 60 mm-nél nagyobb – robbantólyukak kialakításához a robbantás-vezetőnek telepítési tervet kell
készíteni. A telepítési tervet a fúrást végzőnek a munka megkezdése előtt átvételi elismervény ellenében ki kell adni.
(2) A robbantásvezető vagy akadályoztatása esetén az általa írásban megbízott robbantásvezető képesítésű személy
köteles a nyújtott töltetek elhelyezése előtt a töltési terek méreteit ellenőrizni, a tervtől való eltérés esetén
a töltetszámítást felülvizsgálni, szükség esetén a töltetek tömegét módosítani.
(3) A 20 m-nél hosszabb, nagy átmérőjű robbantólyukakban elhelyezett egyetlen nyújtott töltetet két gyutaccsal vagy két
robbanózsinórral kell indítani. A robbanózsinórnak a töltettel legalább kétharmad hosszban érintkeznie kell. Nem
elektromos rendszer alkalmazása esetén egyetlen nyújtott töltetbe két különböző késleltetésű gyutacs is
elhelyezhető. A fojtás alá kerülő indítótölténynek később kell robbanni, mint a töltet alsó részében kerülő indítónak.
A késleltetés mértékének legalább 25 ms-nek kell lenni.
(4) A robbantásvezető vagy akadályoztatása esetén az általa megbízott robbantásvezető képesítésű személy köteles
ellenőrizni a robbanóanyag és az indítótöltények tervnek megfelelő elhelyezését, a robbantóhálózat ellenállását.
(5) Ha az egyidejűleg robbanó töltet tömege nagyobb a mértékadó töltet tömegénél, a robbantás helyét, időpontját,
a töltetek tömegét, elhelyezésük és indításuk módját írásban rögzíteni kell. Az e célra szolgáló naplót a robbantástól
számított legalább 1 évig meg kell őrizni. (6) A robbantásvezetőnek a nagy átmérőjű robbantólyukak tölteteinek indításánál jelen kell lennie.
Robbantólyuk bővítése robbantással 100. § (1) Kis és nagy átmérőjű robbantólyuk robbantásos bővítéséhez csak töltényezett robbanóanyag használható.
(2) Bővítő robbantás közben és után a töltés előtt a várakozási idő legalább 30 perc.
(3) A robbantásos bővítés befejezésekor a robbantólyuk hosszának növekedését meg kell határozni, a betölthető
robbanóanyag tömegét ennek ismeretében kell megbecsülni. Megállt töltetnél a töltet elhelyezkedését
a robbantólyuk hossz-növekedésének megfelelő térben kell feltételezni. (4) Ha a robbantással bővített robbantólyukba elhelyezett töltet tömege 25 kg-nál nagyobb, két gyutaccsal vagy
robbanózsinórral kell indítani. Hézagolás 101. § Hézagokban, repedésekben elhelyezett töltetek csak pillanathatású vagy azonos késleltetésű gyutaccsal indíthatók.
Aprítás rátett töltetekkel 102. § (1) Az aprítási célt szolgáló töltet a kőzettömb alá nem helyezhető el.
(2) A töltetek indításánál időzítés nem alkalmazható. Fémtárgyak robbantása
103. § (1) Fémtárgy rendszeres darabolását csak erre a célra készített, valamint az egyidejűleg indítani tervezett töltetek
1,5-szeresére méretezett és kipróbált zárt robbantókamrában lehet végezni. Az állandó beépítésű robbantóvezeték
a robbantókamrát 5 m távolságra megközelítheti. (2) Fémszerkezetű létesítmény bontására, döntésére szolgáló töltetek indítására csak villamos gyutacsok vagy nem
elektromos rendszer elemei használhatók. (3) Fémtárgy robbantókamrán kívüli darabolása, fémszerkezetű építmény bontása esetén a repeszhatás csökkentéséről
gondoskodni kell. (4) Fojtásként olyan anyagot nem lehet használni, amely töltetmegállás esetén biztonságosan nem távolítható el.
Meleg anyagok robbantása 104. § (1) Ha a robbantandó anyag vagy a benne kialakított töltési tér hőmérséklete meghaladja az alkalmazandó
robbanóanyag használhatóságára előírt felső hőmérsékleti határértéket, a meleg anyagok robbantására vonatkozó
szabályokat kell betartani. (2) A robbantótöltet hőszigetelésének módját és mértékét a várható hőmérséklet függvényében, kísérleti úton
előzetesen meg kell határozni. A hőszigetelés akkor megfelelő, ha biztosítja, hogy a töltet önrobbanása 5 percen belül
nem következik be. A több töltényből álló töltetet közös hőszigeteléssel kell ellátni.
(3) Csak olyan villamos gyutacs használható, amelynek összellenállását előzetesen, műszeres méréssel ellenőrizték.
(4) A töltet hőszigetelését és elhelyezését csak robbantómester végezheti. A tölteteket a robbantásvezető által kijelölt
szerelőhelyiségben kell elkészíteni, és azokat e célra készített – a hordládára előírt anyagú és kivitelű – ládában kell
a robbantás helyére szállítani. (5) A töltet elhelyezése előtt a töltési tér hőmérsékletét meg kell mérni, a mért értéket a Robbanóanyag felhasználási
könyvben rögzíteni kell. A töltet hőszigetelését a mért hőmérsékletnek megfelelően kell elkészíteni.
(6) A tölteteket a legrövidebb időn belül kell elhelyezni, és a töltést végzőknek a töltés megkezdésétől számított 1 percen
belül védett helyre kell indulniuk. (7) A robbantóvezeték a töltés előtt is fektethető.
Robbantás alumínium-kohóban 105. § (1) A töltetet a kohócsarnokon kívül kell elkészíteni és hordládában kell szállítani.
(2) Robbantóhálózatot szerelni, robbantóvezetéket fektetni csak szigetelő gumiszőnyegen lehet. A gyutacsvezeték
robbantólyukba kerülő részét műanyag védőcsőbe kell húzni és a kötési helyeket szigeteléssel kell ellátni.
(3) A robbantóhálózat egyetlen pontját sem lehet a robbantógépre való kapcsolásig rövidre zártan tartani.
(4) Robbantóvezetékként csak két-eres tömlővezeték vagy kábel használható.
(5) Megállt töltet esetén a robbantóvezetéknek a robbantógépről lekapcsolt végeit rövidre zárás nélkül szigetelni kell.
(6) Meleg anyag esetén a 104. §-ban meghatározottakat is be kell tartani.
Építmények bontása robbantással 106. § (1) A töltési tér átmérőjének nagyobbnak kell lennie az alkalmazandó robbanóanyag töltény átmérőjénél. Kis átmérőjű
nyújtott töltet átmérője nem lehet kisebb a robbanóanyag kritikus átmérőjénél. Az alkalmazandó robbanóanyag
töltény és a töltési tér átmérője közötti különbség legfeljebb akkora lehet, hogy a csatorna-effektus kialakulása ne
jöhessen létre. (2) Csak olyan villamos gyutacsot lehet az indításhoz használni, amelynek ellenállását előzetesen műszeres méréssel
ellenőrizték. (3) Vegyes kötésű robbantóhálózat soros kötésű ágainak és a teljes robbantóhálózat eredő ellenállását műszeres
méréssel meg kell határozni, és a mért értékeket össze kell vetni a számítottal.
(4) Robbantás befejezése után, ha az építmény részben vagy egészben nem omlott össze, a robbantás helyét
a robbantásvezető és a bontási munka irányítására jogosult személy engedélyével, valamint az általuk meghatározott
feltételek betartásával lehet megközelíteni. (5) Ha egyidejűleg a mértékadó töltet tömegénél nagyobb kerül felrobbantásra, a robbantás helyét, időpontját, a töltetek
tömegét, elhelyezésük és indításuk módját a robbantásvezetőnek írásban rögzíteni kell. Az e célra szolgáló naplót
a felhasználási engedély jogosítottja a robbantástól számított legalább 1 évig köteles megőrizni.
Víz alatti és jégrobbantás 107. § (1) Az egyidejűleg indítandó töltetek tömegének figyelembevételével biztosítani kell, hogy a robbantás ideje alatt
a következő távolságokon belül személyek a vízben ne tartózkodjanak:
a) 1 kg tömegű töltetig 100 m, b) 10 kg tömegű töltetig 500 m,
c) 50 kg tömegű töltetig 1000 m, d) 50 kg tömegű töltet felett 2000 m.
(2) Éles folyókanyar esetén, ha a töltet tömege a 10 kg-ot meghaladja, a távolság a felére csökkenthető.
(3) Ha egyidejűleg a mértékadó töltet tömegénél nagyobb kerül felrobbantásra, a robbantás helyét, időpontját, a töltet
tömegét, elhelyezésének és indításának módját írásban rögzíteni kell. Az e célra szolgáló naplót a robbantástól
számított 1 évig meg kell őrizni. (4) Víz alatti robbantás esetén a robbantótöltetet és a robbantóhálózatot vízbe merítés előtt kell elkészíteni.
(5) A víz alatti létesítmény elbontására szolgáló töltetet rögzíteni kell.
(6) Ha a töltetet csak búvár helyezheti el, akkor
a) a munka végzésével csak robbantómester képesítésű búvárt szabad megbízni,
b) a töltetet olyan fogantyúval kell ellátni, hogy az egy kézben szállítható legyen.
(7) Zajló jeget csak partról, védendő létesítményről vagy géphajóról, gyújtózsinórral szerelt gyutaccsal élesített, dobott
töltettel lehet robbantani. (8) Dobott töltet esetén a gyújtózsinór hossza legalább 0,25 m. A töltetet gyújtás után azonnal dobni kell. Egy személy
csak egyetlen töltetet gyújthat és dobhat, ezt követően azonnal védett helyre kell távoznia.
Fúrólyuk perforálása, torpedózása robbantással 108. § (1) A robbantószerkezettel (perforátorpuska, perforátorfüzér, torpedó) végzett robbantást az esetenkénti írásbeli
rendelkezéseknek megfelelően és az RTE szerint kell végezni. Az esetenkénti írásbeli rendelkezésnek tartalmaznia kell
a robbantás helyét (a fúrólyuk megnevezését), a használandó robbantószerkezet megválasztásához szükséges
adatokat és az elhelyezési mélységét. Az esetenkénti írásbeli rendelkezést a robbantást követő 60 napig meg kell
őrizni. (2) A robbantószerkezettel végzett robbantási munka során fúrómesternek is jelen kell lennie, aki köteles a kitörés elleni
védelem érdekében szükséges intézkedéseket megtenni. (3) Robbantószerkezetet gyutaccsal csak a felhasználás helyén lehet összeszerelni. A robbantószerkezeteket nem lehet
egymásra rakni, azokat elmozdulás ellen egyenként biztosítani kell.
(4) Robbantószerkezetet tölteni, szerelni csak a robbantás helyszínén vagy erre a célra berendezett külön helyiségben
(töltőhelyiség) lehet. (5) A töltőhelyiségben töltőpadot, a töltésre kerülő robbanóanyag tartására asztalt, szükség esetén állványt kell
elhelyezni. Töltőpadonként legalább 6 m2 szabad alapterületet kell biztosítani. A töltött robbantószerkezet tárolására
használt állvány 1,6 m-nél magasabb nem lehet. (6) A töltőhelyiségben
a) dohányozni és nyílt lángot használni, b) a töltéshez szükséges anyagokon, berendezéseken és szerszámokon kívül mást tartani,
c) a töltést és az ellenőrzést végző személyeken kívül másnak tartózkodni,
d) 10-nél több robbantószerkezet töltéséhez szükséges robbanóanyagot vagy 10-nél több töltött
robbantószerkezetet tartani, e) töltött robbantószerkezeteket a töltési munka befejezése után tárolni
nem lehet. (7) A robbantószerkezetet úgy kell kialakítani, hogy a robbanóanyagot a megengedettől eltérő környezeti hatás ne érje,
továbbá a robbantószerkezetet olyan függesztő-szerkezettel kell ellátni, amellyel a fúrólyukba való leeresztése
biztonságosan elvégezhető. (8) A robbantószerkezetet töltése előtt meg kell vizsgálni. Csak megfelelő, ép robbantószerkezetet lehet megtölteni.
(9) A perforátorpuskát azonosításra alkalmas jelzéssel kell ellátni.
(10) Robbantószerkezet töltését és szerelését csak robbantómester vagy – a gyutaccsal való szerelés és a szétszerelés
kivételével – robbantómester jelenlétében a töltési utasításban előírtakra kioktatott személy végezheti.
109. § (1) A robbantószerkezetek töltésére és szétszerelésére utasítást kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell
a) a töltésre alkalmas robbantószerkezetek minőségi jellemzőit és a vizsgálat módját,
b) az egymás után végzendő munkák sorrendjét és módját,
c) a robbanóanyag kezelésére, a töltést vagy szétszerelést végző személyek magatartására és tevékenységére
vonatkozó általános szabályokon túlmenő biztonsági előírásokat, d) a töltéshez vagy szétszereléshez szükséges szerszámok és eszközök felsorolását.
(2) Az utasítást ki kell adni a robbantómestereknek, a töltéssel megbízott személyeknek. Az utasítás egy példányát
a töltőhelyiségben ki kell függeszteni. 110. § (1) Robbantószerkezetet – a torpedó kivételével – csak töltőpadon lehet tölteni.
(2) Töltött robbantószerkezetet a töltési munka befejezése után csak töltőhelyiségben vagy külön raktárhelyiségben,
állványon lehet tárolni. (3) A töltőhelyiségben – a robbantószerkezetekbe töltött robbanóanyag mennyiségét is figyelembe véve – csak
a robbantásvezető által meghatározott fajtájú és mennyiségű robbanóanyagot lehet tárolni úgy, hogy mennyisége
a) perforátorból az 1000 db-ot, b) robbanózsinórból a 200 m-t,
c) villamos gyutacsból a 200 db-ot, d) robbanóanyagból az 5 kg-ot
nem haladhatja meg. (4) A töltőhelyiséget biztonsági zárral vagy lakattal zárható, tömör ajtóval kell ellátni.
(5) A töltőhelyiségben a robbanóanyagokat tűzbiztos szekrényben, a különböző fajta robbanóanyagokat külön polcon
(rekeszben), a villamos gyutacsokat külön szekrényben kell tárolni. A szekrény belső felületeit puha anyaggal kell
bélelni. (6) A töltőhelyiségben legalább egy 12 kg-os porral oltó kézi tűzoltókészüléket kell elhelyezni.
(7) A töltőhelyiségre egyebekben az V. Fejezet előírásait kell alkalmazni.
111. § (1) A helyiségben tárolt robbanóanyagokat úgy kell nyilvántartani, hogy a nyilvántartásból a robbantószerkezetbe töltött
robbanóanyag mennyisége is megállapítható legyen. (2) A Robbanóanyag-felhasználási könyvet töltött robbantószerkezet esetén is vezetni kell.
112. § (1) Robbantószerkezetben csak olyan villamos gyutacsot szabad használni, amelynek összellenállását előzetesen
ellenőrizték. (2) A torpedót két gyutaccsal kell indítani.
(3) Robbantóvezetékként a robbantószerkezet leeresztéséhez alkalmazott kábel használata is megengedett.
(4) A robbantószerkezet fúrólyukban való szabad mozgásának lehetőségét idomdarab (sablon) használatával előzetesen
ellenőrizni kell. (5) A robbantószerkezetet csak fékkel ellátott emelőszerkezettel lehet a fúrólyukba beemelni és leereszteni.
(6) A fúrólyukban megakadt vagy megállt robbantószerkezet visszahúzását meg kell kísérelni. Ha a visszahúzás nem volt
lehetséges, minden további munkát csak a mentési munkát irányító felügyeleti személy jelenlétében és utasítása
szerint lehet végezni. (7) A fúrólyukból kiemelt robbantószerkezetet a robbantóvezetékről haladéktalanul le kell kapcsolni, és a gyutacsot
a helyszínen ki kell szerelni. (8) Olyan robbantószerkezetet, amelynél fennáll az önrobbanás veszélye, a fúrólyukból nem lehet kiemelni.
(9) Ha a robbantószerkezetből a gyutacsot nem sikerült kiszerelni, a robbantószerkezetet a helyszínen meg kell
semmisíteni. (10) A lyukfal-mintavevő és az echométer töltésére, szerelésére és használatára utasítást kell készíteni, amelyre az érintett
robbantómestereket ki kell oktatni. Szeizmikus robbantás 113. § (1) A 15 m-nél mélyebb fúrólyukba az alkalmazott robbanóanyag biztonsági adatlapja szerinti vízállósági idő
figyelembevételével meghatározott időn belül, rövidebb fúrólyukba az adott műszakon belül robbantásra kerülő
töltetek akkor is elhelyezhetők, ha azokat nem egyidejűleg indítják.
(2) A robbantóvezeték a töltés előtt a repeszhatás biztonsági távolságának határáig fektethető. A csatlakozó
robbantóvezetéket a robbantás előtt a fúrólyuktól kiindulva kell fektetni, addig dobra csévélve kell tartani.
(3) A robbantóvezetéken a közbenső csatlakozási helyeket nem kell szigetelni, de biztosítani kell, hogy azok szilárd
anyaggal vagy folyadékkal ne érintkezhessenek. (4) A robbantóvezetéket a csatlakozási helyeken vagy egész hosszában megkülönböztető jellel kell ellátni.
(5) A robbantógépet az indítást végző robbantómester csak akkor működtetheti, ha a robbantás elvégzésére
a robbantóhálózat szerelését végző robbantómester az engedélyt megadta.
(6) A szerelést és az indítást végző robbantómesterek között a robbantóhálózattól független távbeszélő- vagy
rádió-összeköttetést kell biztosítani. (7) A megállt töltetet a legalább 20 J ütésérzékenységű robbanóanyag használata esetén hatástalanítani nem kell, ha
a töltet 15 m-nél mélyebben van, és a gyutacs felrobbanása kétséget kizáróan megállapítható volt. Ilyen esetben
a fúrólyukat szájáig be kell tömedékelni, és a tömedéket le kell döngölni.
IV. FEJEZET
A ROBBANÓANYAGOK MEGSEMMISÍTÉSE Általános előírások 114. § (1) A nem megfelelő működésű vagy lejárt szavatossági idejű terméket a gyártó által meghatározott módon 30 napon
belül meg kell semmisíteni, kivéve ha az arra jogosult vizsgáló szervezet felülvizsgálat után megfelelőnek minősítette.
(2) A robbanóanyagok gyártása közben vagy a kísérletek és a vizsgálatok során keletkező termékselejt vagy hulladék
megsemmisítésének módját, helyét üzemi utasításban kell szabályozni. Az utasításokat a biztonságtechnikai,
tűzvédelmi és más hatósági előírások figyelembevételével, a helyi adottságoknak megfelelően, esetleg kísérletek
alapján kell kidolgozni. (3) A (2) bekezdés szerinti üzemi utasításban rögzíteni kell azt, hogy
a) kinek, hogyan, milyen bizonylattal kell elszállítania a megsemmisítő-telepre a megsemmisítendő
robbanóanyagokat, azokat ki és hol veszi át, és hogyan kell tárolni azokat a megsemmisítésükig,
b) a helyi adottságok, biztonsági távolságok figyelembevételével anyagfajtánként egyszerre milyen mennyiségek
semmisíthetők meg, c) a megsemmisítés milyen időpontban (nap, óra) hajtható végre.
(4) A megsemmisítendő anyagokról, termékekről a) anyagmérleget kell készíteni,
b) nyilvántartást kell vezetni, c) a megsemmisítés helye szerint illetékes környezetvédelmi hatóságtól – a megsemmisítésükhöz – állandó vagy
eseti engedélyt kell kérni. (5) A megsemmisítés végrehajtása előtt minden esetben meg kell állapítani az időjárási és talajviszonyokat, valamint
figyelembe kell venni azok rövid időn belül várható változásait.
(6) A robbanóanyagokat – a robbanóanyagok fajtájától és a helyi körülményektől függően – robbantással vagy
elégetéssel kell megsemmisíteni. Megsemmisítés robbantással 115. § (1) A megsemmisítendő robbanóanyagot az üzemi utasításban megengedett mennyiségben, rátett töltettel – védelmet
nyújtó fedezékből – robbantógéppel kell indítani. A robbanóanyagot erre a célra térszín alatt kiképzett mélyedésben
kell elhelyezni, és gondoskodni kell a robbanóanyag szétrepülésének megakadályozásáról. Ugyanabban
a mélyedésben újabb robbanóanyagot csak akkor szabad elhelyezni, ha a mélyedés és környezete lehűlt.
(2) A robbantást kísérő füst megszűnése után a helyszínen ellenőrizni kell, hogy a robbanóanyag teljes mennyisége
megsemmisült-e. A robbantás után található robbanóanyag-maradványt össze kell gyűjteni és újabb robbantással kell
megsemmisíteni. (3) Robbantással csak a robbanóképes robbanóanyagot lehet megsemmisíteni.
(4) A robbantásos megsemmisítő munkálatot minden esetben két személynek kell végeznie, akik közül legalább az egyik
személynek robbantómesteri képesítéssel kell rendelkeznie. Megsemmisítés elégetéssel 116. § (1) Az elégetéssel megsemmisíthető robbanóanyagot, az azzal szennyezett, éghető anyagú göngyöleget az üzemi
utasításban megengedett mennyiségben és előírt módon kell megsemmisíteni. Halmazban való elégetés esetén
az egyidejűleg megsemmisíthető robbanóanyag mennyisége legfeljebb 20 kg lehet.
(2) A megsemmisítendő robbanóanyag vagy termék tulajdonságaitól, valamint az égés közben tanúsított viselkedésüktől
függően az égetést szabadban kijelölt égetőtéren vagy zárt speciális berendezésben kell elvégezni.
A robbanóanyaggal töltött olyan terméket, amelynek alkatrészei az égetés közben szétrepülésre hajlamosak,
szétrepülésüket megakadályozó módon kialakított berendezésben kell elégetni. Indokolt esetben a terméket funkció
szerinti működtetéssel kell megsemmisíteni. (3) A nyíltterű égetéshez a kijelölt égetőtér körül – a tűz továbbterjedésének megakadályozása céljából – gyúlékony
anyagtól mentes övezetet kell kialakítani. Az égetőtéren a megsemmisítendő anyagot vékony rétegben, keskeny
csíkok formájában kell kiszórni. (4) A könnyen gyulladó és azonnal továbbégő sajátosságú anyagot – biztonságos fedezékből – távgyújtással (villamos
izzógyújtófej, robbantókábel és robbantógép alkalmazásával) kell meggyújtani. (5) A nehezen gyulladó és önmagában bizonytalanul égő anyag (különösen ammónium-nitrát és olaj keverékek) kiterített
anyagcsíkja alá és fölé könnyen égő anyagból olyan mennyiséget kell helyezni, hogy az égetés közben a tűz táplálására
ne legyen szükség. A gyújtást villamos izzófejjel vagy gyújtózsinórral, távgyújtással kell elvégezni. A gyújtás
elősegítésére kevés lőpor is alkalmazható. (6) A gyújtást mindig a légáramlástól függően kell elvégezni úgy, hogy az égés a légáramlással szemben haladjon előre.
(7) A nyílttéri égetéses megsemmisítést csak szélmentes vagy gyenge szeles (0–1,5 m/s) és csapadékmentes időben,
száraz talajon lehet – segédeszközök használata nélkül – végrehajtani. Fagyott vagy nedves talaj esetén száraz
homokot kell szórni a talajra, vagy több rétegben hullámpapírt kell a talajra fektetni, és az elégetendő anyagot
csíkokban erre kell kiszórni. (8) Az égetés helyét csak az égés látható jeleinek megszűnése után lehet megközelíteni. Minden égetés után meg kell
győződni arról, hogy nem maradt-e vissza el nem égett robbanóanyag. Az esetleges maradványokat össze kell szedni,
és azokat a soron következő elégetendő adaghoz kell hozzátenni. Az előző égetés helyétől csak legalább 1 m
távolságra lehet az újabb elégetendő adagot kiteríteni. Az égetés helyét csak a talaj teljes lehűlése után lehet igénybe
venni. (9) Az égetőteret csak akkor lehet elhagyni, ha minden meggyújtott anyag már teljesen elégett.
(10) Az égetést követően visszamaradt anyag kezeléséről gondoskodni kell.
V. FEJEZET
ROBBANÓANYAGOK TÁROLÁSA Általános követelmények 117. § (1) Robbanóanyagot – az engedélyezés feltételei és a biztonsági előírások megtartásával – csak robbanóanyag-raktárban
(a továbbiakban: raktár), ideiglenes tárolóhelyen, raktárhelyiségben, munkahelyen, valamint a Magyar Honvédség,
rendvédelmi szervek zárt területén vagy raktáraiban szabad tárolni.
(2) Gyutaccsal közvetlenül nem indítható, keveréssel előállított robbanóanyag nem éghető anyagú építményben vagy
konténerben is tárolható, ha az a külszíni vagy a földalatti raktár területén (kerítésén belül) van.
118. § (1) Raktárban, tárolóban, tárolóhelyiségben, tárolókamrában, tárolótérben csak a tárolási engedélyben megjelölt fajtájú
és mennyiségű robbanóanyagot lehet tárolni. Gyújtózsinór másfajta robbanóanyaggal együtt is tárolható.
(2) Az előtérben csak polcon elhelyezett, zárt hordládában levő robbanóanyagot lehet tárolni.
(3) A raktárban – ha ott robbanóanyagot tárolnak – javítási (fenntartási, bővítési) munkát csak a robbantásvezető utasítása
szerint lehet végezni. (4) A raktárban az előírt, engedélyezett tárgyakon és berendezéseken kívül egyéb anyagot vagy tárgyat nem lehet tartani.
119. § (1) Tárolóban, tárolóhelyiségben, tárolókamrában, tárolótérben a tárolható robbanóanyag fajtáját és mennyiségét
a bejáratnál elhelyezett táblán fel kell tüntetni. (2) A raktár előterében ki kell függeszteni a tárolási engedély másolatát, valamint a raktárkezelő nevét és robbantómesteri
igazolványa számát, továbbá a robbanóanyag átvételére jogosult robbantómesterek névsorát és
Robbanóanyag-felhasználási könyvük sorszámát. 120. § (1) Ahol a raktár állandó őrzéséről gondoskodni kell, őrhelyiség létesítése kötelező. Az őrszemélyzet részére szolgálati
utasítást kell kiadni. (2) A raktár kerítésének kapuját, továbbá a raktárnak azokat az ajtóit, amelyeket zárhatóan kell készíteni, zárva kell tartani.
A kapukulcsot az őrhelyiségben kell tartani. A raktárkulcsokat a raktárkezelő, azok másodpéldányait
a robbantásvezető köteles őrizni. 121. § (1) A raktár kerítésén belül és a raktárban nyílt lángot használni vagy dohányozni nem lehet.
(2) Ha a raktár területén vagy a raktárban tűz keletkezett, azonnal meg kell kezdeni a tűz oltását. Ha nincs lehetőség arra,
hogy a tűznek robbanóanyagra való átterjedését megakadályozzák, mindenki köteles haladéktalanul biztonsági
távolságon túlra vagy védett helyre távozni. (3) Külszíni és föld alatti raktár esetén a tűz oltásának megkezdésével egyidejűleg értesíteni kell a tűzoltóságot.
A tűzoltóságot az eloltott tűzről is értesíteni kell.
122. § (1) A raktár területére és a raktárba a robbantásvezető engedélye nélkül csak a robbanóanyag átvételére jogosult
robbantómester, a robbanóanyag szállítását végző személy, az ellenőrző munkakört betöltő műszaki dolgozó,
továbbá az ellenőrzésre hatáskörrel rendelkező hatóság nevében eljáró személy léphet be. A belépők jogosultságáról
az őrszemélyzet vagy a raktárkezelő köteles meggyőződni. (2) A raktárban tartózkodni csak a raktárkezelő vagy a robbantásvezető jelenlétében lehet.
(3) A raktárkezelő köteles a) robbanóanyagot a gyártási idejének megfelelő sorrendben kiadni, és erről nyilvántartást vezetni;
b) a robbantásvezetőnek jelentést tenni, ha ba) robbanóanyag-hiányt vagy -többletet állapított meg,
bb) szabálytalan csomagolást észlelt, bc) a raktárban tárolt robbanóanyag mennyisége meghaladja az engedélyezettet,
bd) a raktárban felújítás, felszerelés, a berendezés pótlása vagy kiegészítése szükséges,
be) a robbanóanyag nem megfelelő vagy szavatossági ideje lejárt;
c) a robbanóanyag kiadását megtagadni, ha ca) a robbantómester a robbanóanyag átvételére nem jogosult,
cb) a robbantómester a korábban átvett robbanóanyaggal még nem számolt el,
cc) a szállítóeszköz e rendelet előírásainak nem felel meg.
(4) Nem megfelelő vagy lejárt jótállási idejű robbanóanyagot a raktárból felhasználásra nem lehet kiadni.
123. § (1) A raktárban tárolt és kiadott, valamint a keveréssel előállított robbanóanyagokról nyilvántartási könyvet kell vezetni.
A nyilvántartási könyv a robbantásvezető által hitelesített, oldalanként számozott és megfelelően kitöltött.
(2) A nyilvántartási könyvet ceruzával vezetni, bejegyzést átírással megváltoztatni nem lehet. A téves bejegyzést egyszeri
áthúzással kell törölni. (3) A nyilvántartási könyvben a robbanóanyag-készletet naponta, több raktárkezelő esetén a szolgálat átadásakor ki kell
mutatni. (4) A robbanóanyag-bevételt és -kiadást tételenként kell bejegyezni és igazoltatni.
(5) A különböző megnevezésű robbanóanyagokat külön kell nyilvántartani. A nyilvántartásban a készletváltozás okát fel
kell tüntetni. A készletváltozás oka vásárlás, eladás, beszállítás, elszállítás, felhasználás, visszavétel, megsemmisítés
lehet. (6) Az (5) bekezdés alkalmazásában a) beszállítás vagy elszállítás: másik raktárból (nem vásárlás) érkezett, vagy másik raktárba (nem eladás) szállított
robbanóanyag, b) visszavétel: felhasználásra kiadott, de fel nem használt (maradvány) robbanóanyag,
c) megsemmisítés: megsemmisítés céljából kiadott, vagy bevételezett robbanóanyag.
(7) A használatból kivont nyilvántartási könyvet legalább egy évig meg kell őrizni.
124. § (1) Robbanóanyag elhelyezésére szolgáló tárolóban maximum–minimum hőmérőt kell tartani, és a hőmérsékletet
rendszeresen figyelemmel kell kísérni. Ha a tárolóban a hőmérséklet a gyártó által megadott érték alá csökkent,
a robbanóanyagot fagyottnak kell tekinteni. (2) A robbanóanyag csomagolását csak az előtérben vagy a robbantásvezető által erre a célra kijelölt helyen lehet
felbontani. (3) A robbanóanyag csomagolását mechanikai hatásra szikrát nem adó anyagból készült szerszámokkal kell felbontani.
A szerszámokat a raktár előterében kell tartani. (4) A raktárban esetleg behatoló rágcsálók irtásáról gondoskodni kell.
(5) A raktárban a robbanóanyagot mindaddig bontatlan gyári csomagolásban kell tárolni, amíg annak kiadás vagy
ellenőrzés céljából való megbontása nem szükséges. Bontott csomagolású robbanóanyag csak polcon tárolható.
(6) Ha a raktárból közvetlen felhasználásra is történik kiadás, a bontott csomagolásból a gyutacskötegek vagy a dobozolt
gyutacsok, perforátorok kivehetők. Ezeket rekeszekre osztott polcon kell elhelyezni.
(7) A bontatlan gyári csomagolású robbanóanyag oszlopba rakva is tárolható.
(8) Oszlopban való tárolás esetén a) az alsó sort alátétre (raklapra) vagy megfelelő teherbírású polcra kell helyezni,
b) az oszlop magassága a padlótól vagy a talptól mérve legfeljebb 1,8 m lehet, és megközelítésére legalább 1,4 m
széles szabad utat kell biztosítani, c) egy oszlopban csak azonos megnevezésű robbanóanyag tárolható,
d) az oszlopokat a faltól legalább 10 cm távolságra kell helyezni.
125. § (1) Természetes vagy állandó beépítésű hálózati világítás hiányában a raktárba csak szárazelemes vagy akkumulátoros
villamos lámpával lehet belépni. (2) A tároló, a földalatti raktár földalatti térségei, valamint a bányabeli raktár állandó világítási hálózatát le kell kapcsolni,
ha a raktárban senki sem tartózkodik. 126. § (1) A villámhárító berendezés rendszeres felülvizsgálatát évenként kell elvégezni.
(2) A tűzoltókészülékeket, valamint a tűzvédelmi egyéb berendezéseket és létesítményeket állandóan használható
állapotban kell tartani. (3) A raktárt mindig tisztán kell tartani.
(4) A vízelvezető csatornát rendszeresen takarítani kell. (5) Az üres ládákat, csomagoló eszközöket a raktárból el kell távolítani azzal, hogy a bányabeli raktár összekötő vágatában
létesített légzsákokban ezek ideiglenesen tárolhatók. 127. § (1) Robbantási munkához szükséges robbanóanyag – a tárolásra vonatkozó előírások értelemszerű alkalmazása mellett –
ideiglenes tárolóhelyen is tárolható, ha annak őrzése biztosított.
(2) Járművön az együtt szállítható robbanóanyag-mennyiség együtt tárolható.
(3) Az ideiglenes tárolás helyét, módját, a tárolható robbanóanyag mennyiségét a robbantásvezető köteles
meghatározni. (4) A robbanóanyag ideiglenes tárolását, a tárolás várható időtartamát, a tárolás megszüntetését a bányafelügyeletnek és
a rendőrségnek haladéktalanul be kell jelenteni. Külszíni robbanóanyag-raktár kiviteli, üzemeltetési követelményei
128. § (1) A tárolókat nem éghető anyagból készült, legalább 2,5 m magas kerítéssel kell körülvenni. Az oszlopok felső részét
a zárt terület felé hajlítottan kell elkészíteni, és a hajlított részen 3 sor, egymástól 15–20 cm távolságra elhelyezett
szögesdrótot kell kifeszíteni. A kerítést úgy kell kialakítani, hogy erőszak alkalmazása nélkül ne lehessen a raktár
területére behatolni. (2) A kerítést a tárolóktól legalább 20 m távolságra kell építeni.
(3) A kerítésen 3 m széles, biztonsági zárral vagy lakattal zárható kaput kell kiképezni.
(4) Ha különböző fajta robbanóanyagok együttes tárolása esetén a TNT egyenérték alapján átszámított mennyiség
a) az 5000 kg-ot meghaladja, az egyes robbanóanyagokat külön tárolókban kell elhelyezni;
b) 500 kg-nál több, és nem haladja meg az 5000 kg-ot, egy tárolóban legfeljebb
ba) 2000 kg robbanóanyag, bb) 500 kg lőpor,
bc) 15 000 db gyutacs, bd) 1000 db perforátor és
be) 1000 m robbanózsinór tárolható együtt; c) az 500 kg-ot nem haladja meg, legfeljebb
ca) 250 kg lőpor, cb) 3000 db gyutacs,
cc) 500 db perforátor és cd) 500 m robbanózsinór
tárolható együtt. (5) Az azonos fajta robbanóanyagból ugyanabban a tárolóban legfeljebb
a) robbanóanyagból 40 000 kg, b) lőporból 5 000 kg,
c) gyutacsból 400 000 db, d) perforátorból 5 000 db,
e) robbanózsinórból 5 000 m tárolható. (6) Az együtt tárolható robbanóanyag mennyiségének számításánál, meghatározásánál azt kell figyelembe venni, hogy
1 kg robbanóanyaggal a) lőporból 1 kg, b) gyutacsból 100 db,
c) perforátorból 10 db, d) robbanózsinórból 10 m
az egyenértékű mennyiség. (7) A kerítésen belül a tárolókon, a robbanóanyag előírt ellenőrzéséhez, átcsomagolásához, közvetlen felhasználásra
történő kiadásához szükséges épületeken, valamint a tűz- és villámvédelmi létesítményeken kívül más létesítményt
nem lehet elhelyezni. (8) A kerítésen kívül kell elhelyezni az őrzéssel, a villamosenergia-ellátással kapcsolatos, valamint a robbanóanyag
csomagolásához használt göngyölegek tárolására szolgáló létesítményeket. 129. § (1) Az őrhelyiségben távközlő berendezésről kell gondoskodni és biztosítani kell az összeköttetést a tűzoltósággal,
a rendőrséggel és a raktár kezelőjével (üzemmel). (2) Az őrzéssel kapcsolatos létesítményi követelmények (különösen őrhelyiség, különleges világítás stb.) tekintetében a
rendőrség esetenkénti véleményét figyelembe kell venni. 130. § (1) A tárolóhoz vezető, kéziszállításra szolgáló út legalább 1,4 m széles, szintkülönbség esetén kétoldalt kapaszkodó
karfával ellátott, a biztonságos közlekedésnek megfelelően méretezett lépcsővel ellátott.
(2) Több tároló esetén a szomszédos tárolók közötti távolságot az 5. melléklet alapján kell megállapítani azzal, hogy
a) a tárolók közötti távolságot a raktár minden tárolójára külön meg kell határozni és a szomszédos tárolók
tekintetében a nagyobb távolságot kell figyelembe venni, b) különböző fajta robbanóanyag együtt tárolására szolgáló tároló esetén a távolságnak legalább 50 m-nek kell
lennie. (3) A tárolók közötti távolságot felére lehet csökkenteni, ha a szomszédos tárolók közül az egyiket védetten építik. Ez
a távolság 15 m-nél kisebb nem lehet. (4) Robbanóanyag ellenőrzésére, előkészítésére szolgáló épületet a tárolóhoz 15 m-nél közelebb nem lehet létesíteni.
(5) A földsáncot úgy kell kialakítani, hogy függőleges magassága a tároló padlózatától számítva legalább 4 m,
koronaszélessége legalább 1 m legyen, oldalát az anyaga szerinti természetes rézsű képezze. A rézsű alsó része a belső
oldalon legfeljebb 1 m, egyéb helyen legfeljebb 2 m magas támfallal is biztosítható. A földsánc alapjának belső
határvonalát a tároló falától 2–3 m-re kell elhelyezni.
(6) A földsáncon a robbanóanyag szállításához szükséges, legalább 1,4 m széles rést kell hagyni. A rés előtt a sánc alapjától
2–3 m távolságra külön védősáncot kell létesíteni. A védősánc méretei azonosak az (5) bekezdésben előírtakkal, és
olyan hosszúak, hogy gerincvonaluk a rést legalább 3-3 m-rel túlfedjék.
(7) A földsánc (támfal) és a tároló között vízelvezető csatornát kell létesíteni. A rézsű állékonyságát biztosítani kell.
(8) A földsánc helyett vele azonos magasságú, legalább 1 m vastag, megfelelően alapozott vasbeton támfal is létesíthető.
(9) Ha a kerítésen belül létesített épületek fokozottan tűz- és robbanásveszélyes tűzveszélyességi osztályba tartoznak,
építőanyaguk és külső nyílászáró szerkezeteik nem lehetnek éghető anyagúak.
131. § (1) Tárolóként csak egyszintes, padlástér nélküli, könnyű födémszerkezetű, 2,5–3,5 m belső magasságú épületet lehet
létesíteni, és olyan nem éghető anyagú hőszigetelést kell alkalmazni, amely a tárolóban a –15 °C-tól +30 °C-ig terjedő
hőmérsékletet biztosítja. (2) A tároló padlózatát mechanikai hatásra szikrát nem adó és elektrosztatikus feltöltődésre nem hajlamos anyagból,
hézagmentesen kell elkészíteni. A lőportároló padlózatát világos színű, az elektrosztatikus feltöltődés ellen védett
gumi- vagy műanyagburkolattal kell borítani. (3) A tároló bármely része szabadba nyíló kijárattól 15 m-nél távolabb nem lehet.
(4) A szabadba nyíló kijáratot kettős ajtóval kell ellátni. Az ajtó-nyílást küszöb nélkül, legalább 1,4×2,2 m szelvénymérettel
kell kiképezni. A külső ajtó kifelé nyíló és tömör, a belső ajtó rácsos lehet.
(5) A tároló ajtóit biztonsági zárral, vagy lakattal zárhatóan kell készíteni.
(6) A tárolót a szellőztetés biztosítására nyitható ablakokkal kell ellátni. Az ablakokra a behatolás megakadályozására
rácsot kell felszerelni. Az ablakok üvegeit a nap hőhatása ellen védő, fehér színű festékkel kell bevonni, vagy homályos
üveget kell használni. (7) Az ablakok alsó széle legalább 1,6 m magasan lehet a padlószint felett. Az ablakok világító felületének és a tároló adott
helyisége alapterületének aránya 1:25–1:30 lehet. (8) A tárolóban a különböző fajta robbanóanyag elhelyezésére – a gyújtózsinór kivételével – külön-külön tárolóhelyiséget
kell létesíteni. (9) Ha a tárolóban különböző fajta robbanóanyagokat tárolnak vagy a tárolóból közvetlen felhasználásra is történik
kiszolgálás, a tárolón belül előteret kell létesíteni. 132. § (1) A tárolóhelyiségeket egymástól és az előtértől legalább 25 cm vastag, födémig érő tűzfallal, tűzgátló fallal kell
elválasztani. A tárolóhelyiségek egymásba nem nyílhatnak. (2) Az előtérből a tárolóhelyiségbe vezető ajtónyílást küszöb nélkül, legalább 1,4 × 2,2 m szelvénymérettel kell kiképezni.
Az ajtó kifelé nyílhat, kivitele rácsos is lehet.
(3) Az előtér alapterületét a szükséges tevékenység és a berendezések (kiadóasztal, polcok) figyelembevételével kell
meghatározni úgy, hogy legalább 6 m2 szabad alapterületet biztosítson.
(4) Az előtérben peremes, gumival vagy lágy műanyaggal borított asztalt kell elhelyezni, ha ott közvetlen felhasználásra is
terveznek robbanóanyagot kiszolgálni. Az asztalborítást az elektrosztatikus feltöltődés ellen védeni kell.
(5) Ha az előtérben a robbantómesterek hordládáit vagy robbantógépeket is terveznek tárolni, ezek elhelyezésére polcot
kell beépíteni. 133. § (1) A robbanóanyag elhelyezésére – a gyújtózsinór kivételével – állványra helyezett, mechanikai hatásra szikrát nem adó
és elektrosztatikus feltöltődésre nem hajlamos anyagból készült polcokat kell használni.
(2) A polc szélessége nem lehet kisebb a robbanóanyag hordláda hosszánál.
(3) A polcokat egymás felett olyan távolságra kell beépíteni, hogy a polcra helyezett robbanóanyag láda és a felette levő
polc tartója között legalább 4 cm szabad távolság maradjon. A legalsó polc és a padlóburkolat között legalább 10 cm
távolságot kell tartani, a legfelső polc magassága nem haladhatja meg az 1,6 m-t.
(4) A polcokat a tárolóhelyiség falától legalább 10 cm távolságra kell elhelyezni.
(5) A polcokat tartó állvány méreteit a várható legnagyobb terhelés figyelembevételével kell megállapítani. Az állványt
elmozdulás, eldőlés ellen biztosítani kell. (6) A polcokat az állványhoz rögzíteni kell. A rögzítést úgy kell megoldani, hogy kiálló kötőelemek a rögzítésnél ne
legyenek. (7) Valamennyi állványsor megközelítésére legalább 1,4 m széles szabad utat kell biztosítani.
(8) A robbanóanyag vagy a gyújtózsinór ládáinak elhelyezésére legalább 10×10 cm szelvényű fagerendákat kell
alátétként beépíteni. 134. § (1) A raktár területén a helyhez kötött (állandó beépítésű) világítási lámpatesteken, az esetleges tűzjelző berendezésen,
az ezeket tápláló kábeleken, valamint a villamos biztosítókon és kapcsolókon kívül más villamos berendezést nem
lehet létesíteni. (2) A raktár területén a villamos berendezések létesítésénél a következő követelményeknek is teljesülni kell:
a) 220 V-nál nagyobb névleges feszültségű villamos berendezés, valamint szabad vezeték létesítése tilos, a villamos
berendezések táplálására csak kábelt szabad használni, b) villamos berendezést a fokozottan tűz- és robbanásveszélyes tűzveszélyességi osztályra vonatkozó előírások
szerint kell létesíteni, c) a lőpor tárolóban létesített villamos berendezések felületi hőmérséklete nem haladhatja meg a környezetének
(tárgyak, gázok, gőzök) gyulladási hőmérsékletének 80%-át, d) olajtöltésű villamos berendezés létesítése, valamint késleltetett túláramvédelem (túlterhelésvédelem,
zárlatvédelem) alkalmazása tilos, e) a lámpatestet, kábelt a robbanóanyag ládáktól legalább 1 m távolságra kell elhelyezni,
f) a világítási hálózat kapcsolóját csak az épületen kívül szabad elhelyezni.
(3) A tápkábeleket a táplálási ponttól az épületekig földbe (kábelcsatornába) kell fektetni.
(4) A raktár területén levő utak, valamint a tároló- és egyéb helyiségek világítására helyhez kötött, hálózati lámpatesteket
kell beépíteni. Nem kell hálózati világítást létesíteni, ha a robbanóanyag kezelését, rakodását csak nappali világítás
mellett végzik. (5) A raktár épületének védelmére villámhárító berendezést kell létesíteni.
(6) A villámhárító berendezés létesítésénél a következő követelményeknek is teljesülni kell:
a) a villámhárító berendezést a fokozottan tűz- és robbanásveszélyes épületre vonatkozó előírások szerint kell
létesíteni, b) a felfogó hálózat az épülettől független, a felfogó „V6d”, a levezető „L5d”, a földelő „F2” fokozatú, szétterjedési
ellenállása „r” fokozatú legyen, c) az épületben levő fémtárgyat (különösen kábel fémburkolata és páncélzata, csővezeték, nyílászáró szerkezet)
földelni kell, d) a földelőt az épület külső falfelületétől legalább 1 m távolságra és legalább 0,8 m mélyen, elhelyezett és
körvezeték alakjában elkészített földelővezetékkel kell összekötni, e) az épületben levő azon fémtárgyakat, amelyeket egymástól 0,1 m-nél kisebb távolságra, vagy egymástól 1 m-nél
kisebb távolságban párhuzamosan helyeznek el, egymással össze kell kötni,
f) az összekötő vezetőket úgy kell kialakítani, hogy a rajtuk áthaladó villámáram útja lefelé vagy rövid ponton
vízszintesen vezessen, és méreteik folytán el tudják viselni a villámáramtól eredő terheléseket,
g) feszültségmentesítő és földelő kapcsoló alkalmazása az erős- és a gyengeáramú villamos berendezésnél is
kötelező. 135. § (1) A raktár területén levő valamennyi épületben, továbbá az őr-helyiségben villamos tűz oltására is alkalmas, kézi
tűzoltókészüléket kell elhelyezni. Ha az épület alapterülete 50 m2-nél nagyobb, minden további 50 m2 alapterületre
egy-egy tűzoltókészülékről kell gondoskodni. A tűzoltókészülékeket a bejárat közelében kell elhelyezni.
(2) A létesítményen belül tűzjelző berendezést, tűzoltáshoz szükséges vízellátási létesítményt (vízhálózat, víztartály,
fecskendő), valamint beépített tűzoltóberendezést csak abban az esetben kell létesíteni, ha azt a tűzvédelmi hatóság
előírja. (3) A raktár területén és a kerítésen kívül 5 m szélességben a tűlevelű fákat és a bozótot, a tároló 2 m-es körzetében
a növényzetet (gyepet) ki kell irtani. (4) A raktár és épületeinek bejáratánál a nyílt láng használatát és a dohányzást tiltó, valamint a robbanásveszélyt jelző
figyelmeztető táblákat kell elhelyezni. (5) A legfeljebb 500 kg mennyiség tárolására szolgáló raktár esetén
a) alkalmazni kell a 128. § (5) bekezdés c) pontját az együtt tárolásra,
b) a tárolót a villamos szabadvezetékhez a vezeték magasságának 12 m-rel megnövelt távolságánál közelebb
létesíteni nem szabad, c) a kerítés a tárolótól 10 m távolságra építhető és a kapu mérete csökkenthető,
d) zárt üzemterületen a kerítés létesítése nem kötelező, amely esetben a raktár területén a tároló 10 m-es körzetét
kell érteni, e) a tárolóhelyiségek helyett – egymástól legalább 25 cm vastag, födémig érő tűzgátló fallal elválasztott – közös
légterű tárolóterek létesíthetők, ahol a tárolóterek megközelítésére legalább 1,4 m széles szabad utat kell
biztosítani. Gyártóművi raktárra vonatkozó eltérő előírások 136. § (1) Robbanóanyagot tárolni csak az arra létesített vagy átalakított – más építményektől biztonsági távolságra levő –
építményben (raktárban), és az „RV-besorolású” építmény védetten kialakított helyiségében (tárolóhelyen) lehet.
(2) A raktárra és a tárolóhelyre tárolási normákat kell megállapítani.
(3) A raktár tárolási normáját – a benne tárolni kívánt robbanóanyag (vagy robbanóanyagok) fajtájától, a raktár védelmi
módjától és a környezetben levő, védendő építmény jellegétől, védelmi módjától és távolságától függően –
a biztonsági távolság meghatározási módszerei alapján kell megállapítani.
(4) A tárolóhely tárolási normáját – a benne tárolni kívánt robbanóanyag (vagy robbanóanyagok) fajtájától függően –
a munka folyamatos végzéséhez feltétlenül szükséges mennyiség figyelembevételével kell megállapítani.
(5) A robbanóanyag-bázisraktárt használni a robbanóanyag gyártásért felelős személy írásbeli engedélye alapján szabad.
(6) A robbanóanyag létesítményen belüli tárolásának szabályait belső utasításban kell meghatározni.
137. § (1) A raktárban és tárolóhelyen csak a használati engedélyükben feltüntetett fajtájú és mennyiségű robbanóanyagot
lehet tárolni. Ha az engedélyek lehetővé teszik különböző robbanóanyagok együttes tárolását, akkor az egyes fajtákat
a raktárban vagy tárolóhelyen egymástól elkülönítve kell elhelyezni, és azokat jól látható módon kell megjelölni.
(2) A raktárban és a tárolóhelyen a megállapított tárolási normákat még átmeneti ideig sem lehet túllépni.
138. § (1) A robbanóanyagot úgy kell elhelyezni, hogy a környezetétől veszélyes hatású károsodást ne szenvedjen.
(2) A bázis- és átmeneti raktárban a robbanóanyag csak lezárt szállítási csomagolásban tárolható. Ebben a raktárban
a robbanóanyaggal manipulációt végezni – a mintavétel kivételével – nem lehet. Mintavétel szüksége esetén
a kiválasztott csomagolási egységet csak elkülönített helyen lehet felbontani.
(3) A raktárban és tárolóhelyen a robbanóanyag csak a gyártástechnológiában előírt göngyölegbe csomagolva tárolható.
(4) A raktárban és tárolóhelyen a használatra engedélyezett anyagon és eszközön kívül (különösen csomagolóanyag, kézi
szerszám, szállítóeszköz) egyéb anyag vagy eszköz nem tartható.
(5) A mechanikai szikrára érzékeny robbanóanyag göngyölegeinek nyitásához vagy lezárásához csak szikrát nem okozó
anyagból készült vagy szikramentesített kivitelű szerszámot lehet használni.
(6) A raktárban és a tárolóhelyen a rágcsálók és a rovarok ellen irtószerek alkalmazásával kell védekezni.
(7) A raktárban és a tárolóhelyen csak olyan robbanóanyagok tárolhatók együtt, amelyek nem esnek együvérakási tilalom
alá. (8) A robbanóanyaggal A–C tűzveszélyességi osztályú anyagot nem szabad együtt tárolni.
139. § (1) A robbanóanyag a csomagolási módjától függően asztallapokra szerelt rekeszben, állványon, polcon, faalátéten vagy
raklapon helyezve tárolható. (2) Az állványt és a polcot eldőlés ellen rögzíteni kell, az azokon végzett tárolás esetében a tárolási normát az állvány, polc
terhelhetőségének figyelembevételével kell megállapítani. (3) A robbanóanyagot tartalmazó ládát, dobozt vagy zsákot – 3–10 cm vastagságú faalátétekre (a ládák alsó hevederei
a faalátéteket helyettesíthetik) vagy farácsokra helyezve – oszlopokba kell rakni, több oszlopból oszlopsort, több
oszlopsorból rakatot kell kialakítani a következők figyelembevételével: a) egy oszlopba csak egyforma méretű ládába csomagolt, azonos tartalmú és azonos gyártási sorozathoz tartozó
robbanóanyagot lehet rakni (a dobozokra és zsákokra ugyanez vonatkozik),
b) az oszlop, illetve a rakat magassága legfeljebb 1,8 m lehet, a rakatok hossza és szélessége legfeljebb 5 m lehet,
c) a rakatok széle és az épület fala között – a szellőzés lehetővé tétele érdekében – legalább 10 cm távolságot kell
megtartani, d) a rakatok között a csomagolási egységek méretétől és megfogási lehetőségétől, illetve a rakodó vagy
szállítóeszköz térigényétől függő, de legalább 0,8 m-es távolságokat kell biztosítani.
(4) A robbanóanyagot tartalmazó tonnereket – faalátétekre helyezve – sorokba kell lerakni, és a sorokból rakatokat kell
kialakítani. A fogantyúkkal ellátott vagy a 25 kg-nál kisebb össztömegű tonnerek – legfeljebb két sorban – egymás fölé
is rakhatók, ekkor az alsó sor tetejére is faalátéteket kell fektetni. A rakatok között a rakodáshoz szükséges térközt
szabadon kell hagyni. (5) A robbanóanyagot tartalmazó ládákkal, dobozokkal vagy zsákokkal megrakott raklapokat sorban egymás mellé úgy
kell elhelyezni, hogy a ki- vagy betároláskor egymással ne ütközzenek.
(6) A raktárakban (és indokolt esetben a tárolóhelyeken is) – a közlekedés és a rakodás biztonsága érdekében – a rakodás
módjától és a szállítóeszköz méreteitől függő, de legalább 0,8 m szélességű térközt szabadon kell hagyni, az ajtót és
a közlekedési utat robbanóanyag-csomagokkal vagy más anyagokkal eltorlaszolni, illetve elfoglalni átmenetileg sem
lehet. 140. § A raktárt és a tárolóhelyet el kell látni
a) a Tűzvédelmi Szabályzatban előírt tűzoltó készülékkel, berendezéssel, felszereléssel,
b) hőre érzékeny robbanóanyag tárolása esetén minimum-maximum hőmérővel,
c) nedvességre érzékeny robbanóanyag tárolása esetén légnedvesség-mérővel. 141. § (1) A raktárban és a tárolóhelyen a bennük tárolt robbanóanyag tulajdonságaitól függő szellőztetésről kell gondoskodni.
(2) A raktár anyagforgalmáról naprakész nyilvántartást kell vezetni.
(3) A raktár ajtóit – használaton kívül – zárva kell tartani, és a napi anyagforgalom lebonyolítása után a zárószerkezetüket
le kell plombálni. 142. § (1) A bázisraktárat és a készáru (vagy befejezetlen készáru) átmeneti raktárat csak olyan személy kezelheti, aki
a) a 20. életévét betöltötte, b) legalább általános iskolai végzettséggel rendelkezik,
c) a munkakör ellátására egészségügyileg alkalmas, d) legalább egyéves robbanóanyag-ipari gyakorlattal rendelkezik,
e) az ismétlődő munkavédelmi oktatáson rendszeresen részt vesz és
f) a raktárkezelési képzésben részt vett, annak tananyagából sikeres vizsgát tett.
(2) A beosztott raktári dolgozó csak raktárkezelő jelenlétében végezhet munkát, teendőire a raktárkezelő köteles
kioktatni. (3) Az átmeneti-raktárt, kéziraktárt és tárolóhelyet – a teendői biztonságos ellátására kioktatott és gyakorlattal rendelkező –
beosztott dolgozó is kezelheti. (4) Minden bázisraktárban, készáru- (vagy befejezetlen készáru-) átmeneti raktárban – jól látható módon – ki kell
függeszteni a) a raktárhasználati engedélyt, b) a tárolási normát,
c) a raktárkezelői és a beosztott raktári dolgozó nevét,
d) azt, hogy kik léphetnek be a raktárba ellenőrzés céljából,
e) a raktárban tárolt robbanóanyag kezelési és tárolási előírásait,
f) a raktárra vonatkozó tűzvédelmi előírásokat, g) a biztonsági szín- és alakjeleket, figyelmeztető táblákat és feliratokat.
(5) A raktártelepre, a bázisraktárba és a készáru- (vagy befejezetlen készáru-) átmeneti raktárba idegen – még a hatósági
ellenőrző személy is – csak a raktár használatának engedélyezésére jogosult vezető írásbeli engedélyével és csak kísérő
jelenlétében léphet be. (6) Az átmeneti raktárban, kéziraktárban és tárolóhelyen – jól látható módon – ki kell függeszteni
a) a használati engedélyt, b) a tárolási normát,
c) az ott foglalkoztatott dolgozó nevét és d) a raktárra vagy tárolóhelyre vonatkozó tűzvédelmi előírásokat.
(7) A gyártó üzem területére, valamint az üzemhez tartozó átmeneti raktárba, kéziraktárba és tárolóhelyre csak az oda
beosztott dolgozó és – az üzemvezető előzetes tájékoztatása mellett az oda beosztott dolgozó kíséretében – az
ellenőrzésre jogosult személy léphet be. Földalatti robbanóanyag-raktár telepítési, kiviteli, üzemeltetési követelményei
143. § (1) Földalatti raktár – az egyenérték alapján átszámított – legfeljebb 60 000 kg mennyiség tárolására létesíthető. Az
500 kg-ot meg nem haladó mennyiség esetén a 153. § a) pontjában foglalt eltérések alkalmazhatók. A robbanóanyag
átszámítására a 128. § (6) bekezdés a) pontja az irányadó.
(2) Az azonos fajta robbanóanyag tárolására külön tárolókamrát kell építeni, ha
a) robbanóanyagból 10 000 kg-ot, b) lőporból 2 000 kg-ot,
c) gyutacsból 200 000 db-ot, d) perforátorból 5 000 db-ot,
e) robbanózsinórból 5 000 fm-t meghaladó mennyiség tárolása szükséges.
(3) A különböző fajta robbanóanyag tárolására – a gyújtózsinór kivételével – külön-külön tárolókamrát kell építeni.
144. § (1) A földalatti térség bejáratait, valamint a vészkijáratot és a szellőző nyílásokat nem éghető anyagból készült kerítéssel
kell körülvenni. (2) A kerítést a földalatti térség bejárataitól és a vészkijárattól legalább 20 m, a szellőző nyílásoktól legalább 5 m távolságra
kell építeni. A kerítés kivitelére a 128. § (2) és (4) bekezdésében meghatározottak az irányadók.
(3) A földalatti térség bejárata előtt 15 m-en belül földsáncot kell létesíteni, ha a terep olyan természetes védettséget nem
biztosít, amely megfelel a földsánccal kapcsolatos követelményeknek. (4) A földsánc méreteire és kivitelére a 130. § (5)–(8) bekezdése az irányadó azzal, hogy a földsánc függőleges magasságát
a bejárati táró talpszintjétől kell számítani, és gerincvonalának hossza legalább 10 m.
(5) A kerítésen belül és kívül elhelyezett létesítményre és az útra a 128. § (8) bekezdése és a 130. § (9) bekezdése az
irányadó. 145. § (1) A földalatti térséget két bejárati táróval kell kiképezni. Az egyik táró helyett személyközlekedésre is alkalmas
vészkijárat létesíthető. A táró bejáratát támfallal kell kiképezni.
(2) A bejárati táró és az összekötő vágat szabad szélessége legalább 1,6 m, magassága legalább 2,5 m lehet. A bejárati táró
talpát egyenetlenségektől mentesen, a bejárat felé 3–5‰ lejtéssel kell kiképezni.
(3) Az összekötő vágatot a bejárati táró és a legközelebbi tárolókamra bejárata között legalább három – derékszögű –
iránytöréssel kell kiképezni. A vágattengelyek metszéspontjai közötti távolság legalább 12 m lehet.
(4) Az iránytörésnél, valamint a tárolókamra bejáratával szemben legalább 2 m hosszú és az összekötő vágat szelvényével
megegyező szelvényű térséget (légzsákot) kell létesíteni. (5) A vészkijáratot az összekötővágatnak a bejárati tárótól számított legtávolabbi részén, a legközelebbi tárolókamrától
legalább 12 m-re kell létesíteni. Szabad szelvények bármely mérete nem lehet kisebb 0,8 m-nél.
(6) Ha szellőzőnyílás létesítése is szükséges, azt a legközelebbi tárolókamrától legalább 12 m-re lehet kiképezni.
(7) A földalatti térség bejárata és a legtávolabbi tárolókamra között vasutat kell fektetni. Az iránytörésben a vasutat
kanyarral kell kiképezni, vagy fordítókorongot kell beépíteni. A vasút fektetése nem kötelező, ha a raktáron belüli
szállításra engedélyezett szállítóeszköz nem vágányhoz kötött. 146. § (1) A tárolókamra felett legalább 10 m vastag fedőréteg lehet.
(2) A tárolókamrát az összekötő vágatra merőlegesen kell kiképezni úgy, hogy a harmadik iránytörés és a legközelebbi
tárolókamra közötti távolság – a vágattengelyek metszéspontjai között mérve – legalább 10 m lehet.
(3) A szomszédos tárolókamrák között az ép kőzetpillér legalább 6 m vastag lehet.
(4) A tárolókamra hossza – áthúzó légáram hiányában – legfeljebb 15 m, magassága legalább 2,5 m lehet. Szélességére és
berendezésére a 133. § az irányadó. (5) A tárolókamra talpát egyenetlenségektől mentesen kell kiképezni, és salakkal vagy homokkal kell borítani. Lőportároló
kamra, valamint padlózat alkalmazása esetén a 131. § (2) bekezdése az irányadó.
(6) Ha a raktárból közvetlen felhasználásra is történik kiszolgáltatás, a földalatti térség bejárata és az első iránytörés között
legalább 2,5 m magas előteret kell létesíteni. Az előtér alapterületére, berendezésére a 132. § (3)–(5) bekezdése az
irányadó. (7) Az előteret az egyéb földalatti térségektől zárható, a 131. § (8) és (9) bekezdésének, 132. § (1) és (2) bekezdésének
megfelelő ajtóval kell elválasztani. 147. § (1) A földalatti térséget nem éghető anyaggal (biztosító szerkezettel, béleléssel) kell biztosítani. Ha a tárolókamrát nem
falazattal biztosítják, a főtét és az oldalakat teljes béleléssel kell ellátni. A biztosítást nem igénylő szilárd kőzetben
kiképzett térséget legalább 5 cm vastagon torkrétozni kell.
(2) Gondoskodni kell a fakadó víz kizárásáról, vagy ha ez nem lehetséges, a csepegő víz elleni védelemről és a víz
elvezetéséről. 148. § (1) A bejárati tárót a támfaltól legalább 3 m távolságra, 0,4 m vastag falazott gátkeretbe épített, kettős, fémből készült
ajtóval kell ellátni. Az ajtónyílást küszöb nélkül, legalább 1,4×2,2 m szelvénymérettel kell kiképezni. A külső ajtónak
kifelé nyílónak, zárható szellőzőnyílással ellátottnak és tömörnek, a belső ajtónak rácsosnak kell lennie.
(2) A vészkijáratot legalább 0,4 m vastag, falazott gátkeretbe épített, fémből készült rácsos, kifelé nyíló – belülről is
nyitható – ajtóval kell ellátni. (3) A bejárati táró, illetve a vészkijárat ajtóit biztonsági zárral vagy lakattal zárhatóan kell készíteni.
149. § (1) A vészkijáratot, valamint a szellőző nyílást a csapadék behatolása ellen védeni kell, a szellőzőnyílást ráccsal kell elzárni.
Az összekötő vágatban a szellőzőnyílás előtt nem éghető anyagból 0,8–1 m magas gátat kell készíteni.
(2) Ha a földalatti térség légterének óránkénti legalább négyszeres levegőcseréjét a természetes szellőztetés nem
biztosítja, szellőztetőgépet kell beépíteni. A szellőztetőgépet a raktár földalatti térségén kívül kell elhelyezni.
150. § (1) A villamos berendezés létesítésére a 134. § (1)–(3) bekezdése az irányadó azzal, hogy
a) az épület megnevezésen a földalatti térséget is érteni kell,
b) a raktár területén az esetleg szükséges szellőztetőgép is elhelyezhető.
(2) A raktár területén levő út, valamint a földalatti térség világítására helyhez kötött hálózati lámpatesteket kell beépíteni.
Az út megvilágítására nem kell hálózati világítást létesíteni, ha a robbanóanyag kezelését, rakodását csak nappali
világítás mellett végzik. (3) A megvilágítás erőssége a) a raktár területén levő utakon 1 lux-nál,
b) az összekötő vágatok talpszintjén 5 lux-nál, c) a tárolókamrák talpszintjén 40 lux-nál,
d) az előtér talpszintjén 60 lux-nál nem lehet kisebb.
151. § (1) A raktár épületének, valamint a fémbiztosítású szellőző nyílás védelmére a 134. § (6) és (7) bekezdése szerinti
villámhárító berendezést kell létesíteni. (2) A földalatti térségbe vezetett fémtárgyat (különösen kábel fémburkolata és páncélzata, csővezeték, vasút) közvetlenül
a bejárati ajtón kívül le kell földelni. A földalatti térségben levő azon fémtárgyakat, amelyeket egymástól 0,1 m-nél
kisebb távolságra vagy egymástól 1 m-nél kisebb távolságban párhuzamosan helyeznek el, egymással össze kell kötni.
(3) A földelő „F2” fokozatú, szétterjedési ellenállása „r” fokozatú lehet. Az összekötő vezetőket úgy kell kialakítani, hogy
a rajtuk áthaladó villámáram útja lefelé vagy rövid ponton vízszintesen vezessen, és méreteik folytán el tudják viselni
a villámáramtól eredő terheléseket. 152. § (1) A raktár területén levő valamennyi épületben, tárolókamránál és az előtérben, továbbá az őrhelyiségben villamos tűz
oltására is alkalmas, földalatti használatra engedélyezett típusú, kézi tűzoltó készüléket kell elhelyezni.
A tűzoltó-készülékeket a bejárat közelében kell elhelyezni. (2) A létesítményen belül tűzjelző berendezést, tűzoltáshoz szükséges vízellátási létesítményt (vízhálózat, víztartály,
fecskendő), valamint beépített tűzoltó berendezést csak abban az esetben kell létesíteni, ha azt a tűzvédelmi hatóság
előírja. (3) A raktár területén a tűlevelű fákat, bozótot, továbbá a vészkijárat, illetve a szellőző nyílás 2 m-es körzetében
a növényzetet (gyepet) ki kell irtani. (4) A raktár és épületeinek, továbbá a földalatti térség bejáratánál a nyílt láng használatát és a dohányzást tiltó, valamint
a robbanásveszélyt jelző figyelmeztető táblákat kell elhelyezni. 153. § Az egyenérték alapján átszámított, legfeljebb 500 kg mennyiség tárolására szolgáló raktár esetén a következő
követelményeket kell teljesíteni: a) a raktárban legfeljebb aa) 250 kg lőpor,
ad) 500 fm robbanózsinór tárolható együtt; b) a kerítés a földalatti térség bejáratától 10 m távolságra építhető és a kapu mérete csökkenthető;
c) zárt üzemterületen a kerítés létesítése nem kötelező, amely esetben a raktár területén a bejárat 10 m-es körzetét is
érteni kell; d) a földalatti térség egy bejárattal, iránytörés nélkül képezhető ki, hossza 10–20 m, szabad magassága legalább 2 m
legyen, vasút fektetése tilos; e) a tárolókamrák helyett – egymástól és az előtértől legalább 2 m vastag, ép kőzetpillérrel, vagy főtéig érő, legalább
25 cm vastag tűzgátló fallal elválasztott – közös légterű tárolótereket szabad létesíteni úgy, hogy az első tárolótér
és a bejárati ajtó között legalább 5 m távolság legyen, melyet előtérként kell kiképezni;
f) a bejárati ajtó egyszeres, legalább 2 m magas lehet, fémből vagy acéllemezzel borított fából készülhet,
közvetlenül a támfalnál is beépíthető; g) hálózati világítás létesítése, valamint szellőztetőgép használata nem kötelező;
h) a földalatti térség védelmére a 134. § (6) és (7) bekezdése szerinti villámhárító berendezést kell létesíteni, ha
a tárolóterek feletti fedőréteg vastagsága a 6 m-t nem éri el.
Bányabeli raktárak telepítési, kiviteli, üzemeltetési követelményei 154. § (1) Bányabeli raktárban legfeljebb 5 tárolókamrát lehet létesíteni.
(2) Az egyenérték alapján átszámított, legfeljebb 500 kg mennyiség tárolására szolgáló raktár esetén a 163. §
(2) bekezdésében foglalt eltérések alkalmazhatók. (3) A raktár helyét úgy kell kijelölni, hogy bármely tárolókamra és
a) a bánya vagy bányamező kijáratul szolgáló, behúzó légáramú akna vagy vágat, a bánya vagy bányamező
energiaellátását szolgáló villamos kamra, a bánya fővízmentesítő telepe, tűz- vagy robbanásveszélyes
anyagraktára között legalább 100 m, b) az egyéb nyitott bányatérség között legalább 25 m távolság
legyen. 155. § (1) A raktár szellőztetéséről, szénporrobbanás-veszélyes bánya esetén a raktár kőpor-, illetve vízzárral való védelméről
gondoskodni kell. (2) Az azonos fajta robbanóanyag tárolására külön tárolókamrát kell építeni, ha
a) robbanóanyagból 2 000 kg-ot, b) gyutacsból 50 000 db-ot
meghaladó mennyiség tárolása szükséges. (3) A különböző fajta robbanóanyag tárolására külön-külön tárolókamrát kell építeni.
156. § (1) A raktárt két bejárattal kell kiképezni. A bejáratot legalább 0,4 m vastag falazott gátkeretbe épített, fémből készült
ajtóval kell ellátni. Az ajtónyílást küszöb nélkül, legalább 1,4 × 2,2 m szelvénymérettel kell kiképezni. Az ajtó kifelé nyíló,
zárható szellőztető nyílással ellátott, tömör kivitelű lehet. (2) A raktár ajtaját biztonsági zárral vagy lakattal zárhatóan kell készíteni.
157. § (1) A szomszédos tárolókamrák között az ép kőzetpillér legalább 10 m vastag lehet.
(2) Az összekötő vágat szelvényére és kiképzésére, a vasútfektetésre a 145. § irányadó azzal, hogy sújtóléges bánya esetén
az összekötő vágat tárolókamrák közötti szakaszának főtéje legalább 0,2 m-rel magasabb mint a tárolókamrák főtéje.
158. § A tárolókamrák és az előtér létesítésére, berendezésére a 146. § (1)–(5) bekezdése az irányadó azzal, hogy sújtóléges
bányában a tárolókamrák főtéjét szintesen kell kiképezni. 159. § (1) A raktárt nem éghető anyaggal (biztosító szerkezettel, béleléssel) kell biztosítani. Ha a raktárt nem falazattal biztosítják,
a főtét és az oldalakat teljes béleléssel kell ellátni. A biztosítást nem igénylő szilárd kőzetben kiképzett raktárt legalább
5 cm vastagon torkrétozni kell. (2) A raktár bejáratához csatlakozó bányatérségeket 30 m hosszban legalább lángmentesített anyaggal kell biztosítani.
160. § (1) A széntelepben kiképzett raktárt, a raktár széntelepet harántoló vágatszakaszait a telep előtti 5 m-től a telep utáni
5 m-ig zárt falazattal kell biztosítani. (2) Gondoskodni kell a fakadó víz kizárásáról, vagy ha ez nem lehetséges, a csepegővíz elleni védelemről és a víz
elvezetéséről. (3) A raktárt olyan áthúzó légárammal kell szellőztetni, amely légterének óránkénti legalább négyszeres levegőcseréjét
biztosítja. 161. § (1) A raktárban a helyhez kötött világítási lámpatesteken, valamint az ezeket tápláló kábeleken kívül más villamos
berendezést létesíteni nem lehet. (2) A fokozottan sújtólégveszélyes bányatérségekben a raktár villamos berendezéseinek létesítésénél a következő
feltételeknek is teljesülni kell: a) a villamos berendezés táplálására csak kábelt szabad használni,
b) késleltetett túláramvédelem (túlterhelés-védelem, zárlatvédelem) alkalmazása tilos, c) a lámpatestet, kábelt a robbanóanyag ládáktól legalább 1 m távolságra kell elhelyezni,
d) a tároló kamrában a lámpatesteket csak a diffúziós szellőztetésre megengedett távolságon belül szabad
beépíteni, e) a világítási hálózat kapcsolóját a raktár bejáratánál – kívül – kell elhelyezni.
(3) A raktár világítására helyhez kötött hálózati lámpatesteket kell beépíteni. A megvilágítás erősségének meg kell felelnie
a 150. § (3) bekezdésében foglaltaknak. 162. § (1) A raktár bejárata előtt, az előtérben és valamennyi tárolókamránál villamos tűz oltására is alkalmas, földalatti
használatra engedélyezett típusú, kézi tűzoltó készüléket kell elhelyezni.
(2) A raktár bejáratánál a robbanásveszélyt jelző, továbbá – ha a bányában egyébként a nyílt láng és a dohányzás
megengedett – a nyílt láng használatát és a dohányzást tiltó figyelmeztető táblákat kell elhelyezni.
163. § (1) Ha a raktár valamely bejárata közvetlenül a külszínről nyílik, a raktár helyének kijelölésére, a bejárat kiképzésére,
lezárására, körülkerítésére és külszíni létesítményeire a földalatti raktárra vonatkozó rendelkezések az irányadók.
(2) Az egyenérték alapján átszámított, legfeljebb 500 kg mennyiség tárolására szolgáló raktár esetén a következő
követelményeket kell teljesíteni: a) a raktárban a robbanóanyaggal legfeljebb 3000 db gyutacs tárolható együtt,
b) a raktár olyan áthúzó légáramú bányatérségből is nyílhat, amelynek kihúzó légárama frontfejtést nem érint, és a
154. § (3) bekezdés a) pontjában meghatározott létesítményektől 50 m, az egyéb nyitott bányatérségektől
– csatlakozó vágata kivételével – 20 m távolságra lehet,
c) a raktár kiképzésére, méreteire a 153. § (1) bekezdés c) és d) pontja az irányadó,
d) a raktár lángmentesített anyaggal is biztosítható, e) a csatlakozó vágattól való elválasztására főtéig érő, lángmentesített anyagú válaszfalat vagy rácsozatot szabad
beépíteni, az ajtó rácsos, legalább 1,8 m magas is lehet,
f) az előtér kivételével a raktárban hálózati világítás létesítése nem kötelező.
VI. FEJEZET
ROBBANÓANYAG SZÁLLÍTÁSA A robbanóanyag szállítása telephelyen belül
164. § (1) A robbanóanyag létesítményen vagy telephelyen belül történő szállításának részletes anyagi, tárgyi, személyi és
biztonsági feltételeit belső utasításban kell meghatározni. (2) A telephelyen belül a robbanóanyag kézi vagy gépi erővel szállítható (ide nem értve a szállítószalagos és görgőpályás
mozgatást, valamint a csővezetéken történő szállítást). (3) A szállítóeszköz szállítási normáját annak fajtájától, teherbírásától, a csomagolás módjától, az együtt rakás vagy együtt
szállíthatóság megengedett mennyiségétől, valamint a szállítás útvonala mentén levő építmény jellegétől és
távolságától függően kell megállapítani. A tömeg egységben, darabszámban vagy csomagolási egységben kifejezett
szállítási norma adatait a szállítás kiindulási helyén, jól látható módon ki kell függeszteni.
(4) A robbanóanyag szállításához csak kifogástalan állapotban levő eszközöket szabad használni, azokat a rakodás
megkezdése előtt meg kell vizsgálni, és rakfelületüket gondosan meg kell tisztítani.
(5) A szállítóeszköz megfelelő műszaki állapotáról, valamint az előírt feltételek és felszerelések biztosításáról az eszköz
üzembentartója köteles gondoskodni. 165. § (1) A robbanóanyag csomagolási egységeit szorosan egymás mellé vagy egymás fölé rakva kell elhelyezni a szállító
eszköz rakfelületén. A csomagolási egységeket a leesés és az elmozdulás ellen rögzíteni kell.
(2) Robbanóanyaggal más anyagot vagy tárgyat nem szabad együtt szállítani.
(3) Kézi rakodás közben egy személy legfeljebb 25 kg tömegű robbanóanyagot tartalmazó csomagolási egységet
emelhet. A robbanóanyagot tartalmazó ládát vagy fém-tonnert egymáson vagy a padozaton és rakfelületen nem
szabad csúsztatni. A henger alakú tonner az alsó peremén görgethető.
(4) Robbanóanyag-szállítmányt őrizetlenül hagyni nem szabad. (5) Zivatar közeledtével robbanóanyagot nem szabad rakodni, a megkezdett rakodást abba kell hagyni.
A robbanóanyaggal rakott szállító járművet a gyártó építmény villámvédelmi berendezésének védőkörzetén belül kell
hagyni, a robbanóanyagot a beázástól meg kell védeni. A jármű őrzését látótávolságból kell biztosítani. Zivatar ideje
alatt robbanóanyagot szállítani nem szabad. 166. § Telephelyen belül a gyári csomagolástól el lehet tekinteni a gyutaccsal közvetlenül nem indítható, helyszíni keveréssel
előállított robbanóanyag szállítása esetén, valamint ha a robbanóanyagot a robbanóanyag-raktárból a felhasználás
helyére hordládában, a hordládára előírt kivitelű ládában vagy földalatt zárható szállítóeszközben szállítják.
167. § (1) A robbanóanyag-rakományt elmozdulás ellen rögzíteni kell. A rögzítés módját a szállítás módjára figyelemmel
a szállítónak kell meghatároznia és a szállítmány kísérőjének kell ellenőriznie.
(2) Különböző fajtájú robbanóanyag együttes szállítása esetén – ha a robbanóanyagokat a szállítóeszközön több sorban
helyezik el – a veszélyesebb besorolású robbanóanyagot felül kell elhelyezni.
168. § (1) Oszlopban végzett szállítás esetén a szállítmányt legalább két kísérőnek kell felügyelnie, akik közül az egyiknek az első,
a másiknak az utolsó szállító eszközön kell tartózkodnia. Üzemzavar miatt a kiválni kényszerült szállító eszközt kísérő
nélkül nem lehet hátrahagyni. (2) Telephelyen belüli szállítás esetén szállítmánykísérőnek robbantómester is beosztható.
(3) Telephelyen belüli szállítás esetén a szállítást (fuvarozást) végző gazdálkodó szervezet köteles a szállítási útvonalat
írásban közölni a szállítmánykísérővel, amelytől csak rendkívüli esetben lehet eltérni.
169. § (1) A szállítmánnyal szállítás közben megállni vagy várakozni csak ott lehet, ahol valószínűsíthetően nem fenyeget veszély
vagy a szállítmány sérülést nem szenvedhet. (2) Robbanóanyag szállítása során bekövetkező minden olyan rendkívüli eseményt, amely a közbiztonságot érinti,
haladéktalanul be kell jelenteni a rendőrségnek és a bányafelügyeletnek.
(3) A szállítmánynak a rendeltetési helyre érkezésekor ellenőrizni kell a szállítmány sértetlenségét. Ha a szállítmány
hiányosan érkezett, jegyzőkönyvet kell felvenni, és erről a feladót, a rendeltetési hely szerint illetékes
bányafelügyeletet és a rendőrséget értesíteni kell. (4) Ha a szállítmány a címzettnek valamilyen ok miatt azonnal nem adható át, a szállítmány őrzéséről a szállítmány
átadásáig a szállítmánykísérő köteles gondoskodni. 170. § Robbanóanyag telephelyi szállítását nem lehet végezni
a) közforgalmú személyszállító eszközön, annak utánfutóján, pótkocsiján, b) ANDO kivételével munkagépen, vontatón és annak pótkocsiján,
c) billenő rakfelületű szállítóeszközön, d) üzemi vasúti szerelvény mozdonyán,
e) folyamatos szállítóberendezésen, fékműves szállítópályán, valamint személyszállításra nem engedélyezett
függőkötél- vagy függősín-pályán. Szállítás kézi erővel 171. § (1) Robbanóanyagot csak hordládába helyezve lehet szállítani. Egy személy egyidejűleg csak egy hordládát vihet
magával. Gyutacsot, robbanózsinórt vagy perforátort csak robbantómester szállíthat.
(2) A hordládában legfeljebb 6 kg nedves vagy 3 kg száraz iniciáló robbanóanyag, valamint 25 kg egyéb robbanóanyag,
400 db gyutacs, 250 m robbanózsinór vagy 250 db perforátor szállítható. Egy hordládában legfeljebb 10 kg
robbanóanyag, valamint külön rekeszben legfeljebb 50 db gyutacs együtt is elhelyezhető. E rendelkezés nem
vonatkozik a II. és III. osztályú sújtóléges bányákra.
(3) A hordládát fából, elektrosztatikus feltöltődésre nem hajlamos hézagmentes béleléssel, a terhelésnek megfelelő
szilárdságú fogantyúval, valamint lecsapódás ellen biztosított fedéllel kell elkészíteni.
(4) A robbanóanyag kézi szállítására kijelölt útvonalat állandóan csúszás és botlásveszély-mentesen kell tartani. Ha
a robbanóanyagot nem robbantómester szállítja, a biztonságos szállításért ez esetben is a robbantómester a felelős.
(5) A robbanóanyag kézi erővel történő szállításához csak két- vagy többkerekű, gumiabroncsú szállítóeszköz
használható. A megszaladásra hajlamos szállítóeszközt önfékező kézifékkel kell ellátni.
(6) A robbanóanyaggal megrakott, merev vonórudas kézi kocsit csak húzni, más kézi kocsit csak tolni szabad. A kézi kocsin
a rakományt úgy kell elhelyezni, hogy az útra való rálátást ne akadályozza.
Szállítás targoncán 172. § (1) A targoncán csak az eredeti, megfelelő szállítási csomagolású vagy előírás szerint lezárt göngyölegbe csomagolt
(műveletközi csomagolású) robbanóanyagot szabad szállítani. (2) Robbanóanyag szállításához csak gumiabroncsú platós targonca, targonca-utánfutó és emelővillás targonca
használható. A szállítótargonca és a targonca-utánfutó rakfelületét minden oldalán szilárd oldalfalakkal kell ellátni.
(3) Robbanásbiztos kivitelű targoncával mind a szállítási, mind a műveletközi csomagolású, de ládázott robbanóanyag
a targoncára rakva szállítható. (4) A nem robbanásbiztos kivitelű targonca platóján csak szállítási csomagolású robbanóanyag szállítható. Műveletközi
csomagolású robbanóanyagot csak a targoncákhoz kapcsolt utánfutóra szabad rakni.
(5) Az emelővillás targoncával csak rakodólapra helyezett, szállítási csomagolásban levő robbanóanyag szállítható.
(6) Távkábeles targoncán robbanóanyagot nem lehet szállítani. (7) Targoncával nem szabad behajtani olyan helyiségbe, amelyben robbanóanyag gyártási tevékenységet folytatnak,
kivéve azt a helyiséget, ahol csomagolnak. (8) Targoncával történő robbanóanyag-szállításra csak targoncavezetői igazolvánnyal rendelkező olyan személy bízható
meg, aki a szállítandó robbanóanyag veszélyes tulajdonságait és a szállítási előírásokat ismeri. Robbanóanyag-szállítás
közben kísérő személyt csak külön üléssel rendelkező targoncán szabad szállítani.
(9) Robbanóanyag-szállítás közben a targoncával az út-, a látási és a forgalmi viszonyoknak megfelelően kell közlekedni.
A targoncák sebességét az út minőségétől, a csomagolás módjától és a szállított robbanóanyag mechanikai hatásokra
való érzékenységétől függően kell megválasztani, amely legfeljebb 20 km/óra lehet.
Szállítás gépkocsin, telephelyen belül 173. § (1) A robbanóanyag telephelyen belüli szállítására csak közúti szállításra is alkalmas gépkocsi és pótkocsi használható.
(2) Robbanóanyagot csak leállított motorú gépkocsira lehet rakodni.
(3) Személygépkocsival – a telephelyen belüli robbanóanyag szállítás esetében – legfeljebb 5 kg tömegű robbanóanyag,
valamint az ahhoz szükséges, külön hordládába helyezett iniciáló eszköz szállítható. Ebben az esetben
a szállítmánykísérőn kívül más személyt szállítani tilos. (4) Robbanóanyag-szállító gépkocsit csak olyan személy vezethet, akinek a járműkategóriára érvényes jogosítványa van,
és aki a szállítandó robbanóanyag veszélyes tulajdonságait, valamint a szállítási előírásokat ismeri. A gépkocsi
vezetőjét a jármű üzembentartójának kell kioktatnia a szükséges ismeretekre, az oktatási anyagot a rendelkezésére
kell bocsátania, le kell vizsgáztatnia és az oktatás tényét írásban kell rögzítenie.
(5) Raktárból a felhasználás helyére és vissza a) 500 kg robbanóanyagot,
b) 1000 m robbanózsinórt, c) 1000 m gyújtózsinórt vagy
d) 20 kg robbanóanyagot és 1000 db perforátort vagy 500 m robbanózsinórt,
és az indításukhoz az RTE szerint szükséges mennyiségű gyutacsot ugyanazon járművön szabad szállítani.
(6) Perforátorral és robbanózsinórral szerelt robbantószerkezetet, és együtt szállítás alkalmával a robbanóanyagot,
perforátort, robbanózsinórt és a gyutacsot külön-külön, a járműben rögzített, kellő szilárdságú, fémből készült, belül
burkolt, villamos feltöltődésre nem hajlamos és szikramentes burkolatú, zárható, tömören záró tartóban rögzítetten
kell elhelyezni, amely biztosítja az ütődésmentes szállítást. (7) Robbanóanyag szállításához csak zárt szekrényes vagy szilárd oldal- és hátsó falakkal határolt fedett rakfelületű
szállítóeszközt lehet használni. Oldalmagasító használata tilos. (8) A robbanóanyagot szállító járműnek és járműszerelvénynek meg kell felelnie az általános közlekedésbiztonsági
előírásoknak. A járművet legalább két db 12 kg töltetű porral oltó vagy ennek megfelelő vizsgálati tűz oltására
alkalmas kézi tűzoltó készülékkel kell felszerelni. (9) A járművet megengedett terhelésének 90%-áig, lőpor, gyutacs, perforátor vagy robbanózsinór szállítása esetén
a megengedett terhelésének legfeljebb 66%-áig lehet igénybe venni. A rakomány az oldalfal peremén nem nyúlhat
túl. Szállítás iparvágányon 174. § (1) A robbanóanyagnak iparvágányon történő szállítására ugyanazok az előírások kötelezőek, mint a robbanóanyagnak
a közforgalmi vasúton történő szállítására. A vasúti kocsi, vontató jármű műszaki állapotáért az iparvágányt
üzemeltető a felelős. (2) A robbanóanyag szállítására csak zártszekrényes, tiszta és száraz vasúti kocsi használható, amelynek ajtói és ablakai
hézagmentesen záródók és bezárhatók. (3) A robbanóanyag ki- és berakodásához csak olyan rakodógépet, eszközt lehet használni, amely a robbanóanyaggal
végzendő rakodási munkák biztonságát nem veszélyezteti. (4) A vasúti kocsiba való rakodás után a robbanóanyag-rakományt elmozdulás ellen – az üzembentartó által
rendszeresített eszközzel – biztosítani kell. Ellenőrizni kell továbbá a vasúti kocsi ablakának záródását, majd az ajtót,
ablakot be kell zárni és le kell plombálni. Mindezeket az intézkedéseket kell megtenni abban az esetben is, ha
a robbanóanyag csupán a gyártó más raktárába vagy más átrakóállomásra kerül elszállításra.
Robbanóanyag szállítása saját vasúton 175. § (1) Saját használatú vasúton robbanóanyagot csak tehervonattal, villamos berendezés és fék nélküli vasúti kocsiban vagy
csillében (a továbbiakban együtt: kocsi) lehet szállítani. (2) A vonaton csak a vonat személyzete, a szállítmánykísérő, valamint a felügyeleti személy által engedélyezett személy
tartózkodhat. (3) A vasúton történő robbanóanyag-szállítást szolgálati utasításban kell szabályozni, és az abban foglaltakra az érdekelt
személyeket ki kell oktatni, a szolgálati utasítást vagy kivonatát részükre át kell adni. A szolgálati utasításban
szabályozni kell a szállításban részt vevők feladatai mellett a szállítás feltételeit, a rakodási helyeket, a fel- és lerakodás
során megtartandó külön szabályokat (pl. vágánylezárás, jelzők állítása).
(4) A robbanóanyagot szállító kocsikat lehetőleg a vonat második felét alkotó kocsik közé kell besorolni.
(5) A mozdony és a robbanóanyagot szállító kocsi között, valamint a robbanóanyagot szállító kocsi után
a) 100 kg-nál kevesebb robbanóanyag esetén legalább egy,
b) 100 kg-nál több robbanóanyag esetén legalább három
kocsit kell elhelyezni. (6) Csővel, idomvassal, sínnel, bányafával vagy hasonló jellegű anyaggal rakott kocsi és a robbanóanyagot szállító kocsi
közé legalább egy végfalas vagy fedett kocsit kell besorolni.
(7) Kocsit rakterén túl robbanóanyaggal terhelni tilos. Lőpor, gyutacs, perforátor vagy robbanózsinór szállítása esetén
a kocsit rakterének legfeljebb 66%-áig lehet igénybe venni.
(8) A robbanóanyagot szállító kocsi rendezését elővigyázattal, lökés (szalasztás) és hirtelen fékezés nélkül kell végezni.
Robbanóanyagot szállító kocsit szabadon vagy gurító lejtőről futtatni nem szabad.
(9) Kocsirendezés során a kocsi sebessége nem haladhatja meg a 10 km/h-t.
(10) Robbanóanyagot szállító kocsit csak szintes vasúti pályán, a be- és kirakodóhely hossza mentén szabad kézi (emberi)
erővel tolni. (11) Robbanóanyagot csillében lejtős pályán csak akkor szabad szállítani, ha a pálya, a kapcsolószerkezetek, a csillefogók és
a jelzőberendezés kifogástalan állapotáról közvetlenül a szállítás előtt a robbantómester vagy más felügyeleti személy
meggyőződött. (12) Robbanóanyagot szállító csilléket 50‰-nél nagyobb lejtésű kötélszállítású pályára csak egyesével szabad feladni.
Robbanóanyag szállítására vonatkozó külön előírások 176. § (1) Személyszállításra vagy rendszeres járásra szolgáló vágatban műszakváltás alatt robbanóanyagot csak kézi erővel,
hordládában lehet szállítani. (2) Robbanóanyag-szállítás ideje alatt az aknában nem lehet személyeket szállítani. Ez nem vonatkozik a hordládában
robbanóanyagot szállítani jogosult személyekre. (3) Kasos aknaszállítás esetén a robbanóanyagot csillékbe kell helyezni. Az aknamélyítő bödönt magasságának legfeljebb
2/3-áig lehet robbanóanyaggal megtölteni. Szkipben robbanóanyagot szállítani nem lehet.
(4) Aknában robbanóanyagot csak a személyszállításra megengedett sebességgel lehet szállítani.
(5) A csillében szállított robbanóanyagot robbantómesternek kell kísérni. Ez nem vonatkozik az aknára, valamint az olyan
szállítópályára, amelyen szállítás közben járni, tartózkodni tilos. Robbanóanyag szállítása telephelyen kívül
177. § (1) Telephelyen kívül robbanóanyag vagy robbanóanyagot tartalmazó termék közúton, vasúton, légi úton vagy hajón
csak a veszélyes áruk szállítására vonatkozó előírások betartásával szállítható.
(2) Robbanóanyagot postán – levélben vagy csomagban – feladni nem lehet.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 178. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba, rendelkezéseit a hatálybalépését követően indult
eljárásokban kell alkalmazni. (2) Az e rendelet hatálybalépése előtt létesített robbanóanyag-raktárak működésüket tovább folytathatják, azzal, hogy a
rendelet hatálybalépését követő két éven belül meg kell felelniük e rendelet előírásainak.
(3) A bányafelügyelet által adott felmentési engedélyek érvényességi idejük lejártáig érvényesek.
(4) A rendelet tervezetének a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és
az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1998. június 22-i 98/34/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelv 8–10. cikkében előírt egyeztetése megtörtént.
Hónig Péter s. k.,
közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter