text:
2016. CL. törvény az általános közigazgatási rendtartásról.
I. FEJEZET
ALAPELVEK ÉS A TÖRVÉNY HATÁLYA 1. Alapelvek
1. § [Az alapelvek szerepe]
A közigazgatási hatósági eljárásokban – összhangban az  Alaptörvény XXIV. és XXVIII.  cikkével – az  eljárás
minden résztvevője a  rá irányadó szabályoknak megfelelően és az  eljárás minden szakaszában az  e  fejezetben
meghatározott alapelvek és alapvető szabályok érvényre juttatásával jár el.
2. § [A jogszerűség elve]
 (1) A  közigazgatási hatóság (a  továbbiakban: hatóság) jogszabály felhatalmazása alapján, hatáskörét a  jogszabály
keretei között, rendeltetésszerűen gyakorolva jár el.
 (2) A hatóság a hatásköre gyakorlása során
a) a  szakszerűség, az  egyszerűség, az  ügyféllel való együttműködés és a  jóhiszeműség követelményeinek
megfelelően,
b) a  törvény előtti egyenlőség és az  egyenlő bánásmód követelményét megtartva, indokolatlan
megkülönböztetés és részrehajlás nélkül,
c) a jogszabályban meghatározott határidőn belül, észszerű időben
jár el.
3. § [A hivatalbóliság elve]
A hatóság a  kizárólag kérelemre indítható eljárások kivételével hivatalból eljárást indíthat, a  kérelemre indult
eljárást jogszabályban meghatározott feltételek fennállása esetén folytathatja. Hivatalból állapítja meg a tényállást,
határozza meg a  bizonyítás módját és terjedelmét, valamint e  törvény keretei között felülvizsgálhatja a  saját és
a felügyelete alá tartozó hatóság döntését és eljárását.
4. § [A hatékonyság elve]
A hatóság a  hatékonyság érdekében úgy szervezi meg a  tevékenységét, hogy az  az eljárás valamennyi
résztvevőjének a  legkevesebb költséget okozza, és – a  tényállás tisztázására vonatkozó követelmények sérelme
nélkül, a fejlett technológiák alkalmazásával – az eljárás a lehető leggyorsabban lezárható legyen.
5. § [Az ügyfélre vonatkozó alapelvek]
 (1) Az ügyfél az eljárás során bármikor nyilatkozatot, észrevételt tehet.
 (2) A hatóság biztosítja
a) az ügyfél, továbbá
b) a  tanú, a  hatósági tanú, a  szakértő, a  tolmács, a  szemletárgy birtokosa és az  ügyfél képviselője
(a továbbiakban együtt: eljárás egyéb résztvevője)
számára, hogy jogaikat és kötelezettségeiket megismerhessék, és előmozdítja az ügyféli jogok gyakorlását.
6. § [A jóhiszeműség elve és a bizalmi elv]
 (1) Az eljárás valamennyi résztvevője köteles jóhiszeműen eljárni és a többi résztvevővel együttműködni.
 (2) Senkinek a  magatartása nem irányulhat a  hatóság megtévesztésére vagy a  döntéshozatal, illetve a  végrehajtás
indokolatlan késleltetésére. A törvényt az Országgyűlés a 2016. december 6-i ülésnapján fogadta el.
(3) Az  ügyfél és az  eljárás egyéb résztvevője jóhiszeműségét az  eljárásban vélelmezni kell. A  rosszhiszeműség
bizonyítása a hatóságot terheli.
2. A törvény hatálya 7. § [A hatósági ügy]
 (1) A hatóság eljárása során az e  törvény hatálya alá tartozó közigazgatási hatósági ügyben (a  továbbiakban: ügy) és
a hatósági ellenőrzés során e törvény rendelkezéseit alkalmazza.
 (2) E  törvény alkalmazásában ügy az, amelynek intézése során a  hatóság döntésével az  ügyfél jogát vagy
kötelezettségét megállapítja, jogvitáját eldönti, jogsértését megállapítja, tényt, állapotot, adatot (a  továbbiakban
együtt: adat) igazol vagy nyilvántartást vezet, illetve az ezeket érintő döntését érvényesíti.
8. § [Általános és különös eljárási szabályok viszonya]
 (1) E törvény hatálya nem terjed ki
a) a szabálysértési eljárásra,
b) a választási eljárásra, a népszavazás kezdeményezésére és a népszavazási eljárásra,
c) az adó-, valamint vámigazgatási eljárásra és
d) a  menekültügyi és idegenrendészeti, valamint – az  állampolgársági bizonyítvány kiadásának kivételével  –
az állampolgársági eljárásra.
 (2) Az  (1)  bekezdésben nem említett közigazgatási hatósági eljárásokra vonatkozó jogszabályok e  törvény
rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha azt e törvény megengedi.
 (3) Miniszteri rendelet kivételével jogszabály e  törvény szabályaival összhangban álló, kiegészítő eljárási
rendelkezéseket állapíthat meg. 9. § [A hatóság]
E törvény alkalmazásában hatóság az a szerv, szervezet vagy személy, amelyet (akit) törvény, kormányrendelet vagy
önkormányzati hatósági ügyben önkormányzati rendelet hatósági hatáskör gyakorlására jogosít fel vagy jogszabály
hatósági hatáskör gyakorlására jelöl ki. A hatóságtól a hatáskörébe tartozó ügy nem vonható el.
10. § [Az ügyfél]
 (1) Ügyfél az  a  természetes vagy jogi személy, egyéb szervezet, akinek (amelynek) jogát vagy jogos érdekét az  ügy
közvetlenül érinti, akire (amelyre) nézve a  hatósági nyilvántartás adatot tartalmaz, vagy akit (amelyet) hatósági
ellenőrzés alá vontak.
(2) Törvény vagy kormányrendelet meghatározott ügyfajtában megállapíthatja azon személyek és szervezetek körét,
akik (amelyek) a jogszabály erejénél fogva ügyfélnek minősülnek.
11. § [Az ügyféli jogutódlás szabályai]
 (1) Ha az  ügy személyes jellege vagy a  kötelezettség tartalma nem zárja ki, a  kieső ügyfél helyébe a  polgári jog
szabályai szerinti jogutódja lép.
 (2) Ha az ügy tárgya dologi jogot érint, a kieső ügyfél helyébe az üggyel érintett dologi jog új jogosultja lép.
3. Eljárási képesség és képviselet 12. § [Az eljárási képesség]
A természetes személy ügyfél akkor rendelkezik eljárási képességgel, ha az  ügy tárgyára tekintettel
cselekvőképesnek minősül.
13. § [A képviselet általános szabályai]
 (1) Ha törvény nem írja elő az ügyfél személyes eljárását,
a) helyette törvényes képviselője, vagy az  általa, illetve törvényes képviselője által meghatalmazott személy,
továbbá
b) az ügyfél és képviselője együtt
is eljárhat.
(2) Jogi személy törvényes képviselőjének eljárása személyes eljárásnak minősül.
(3) Az ellenérdekű ügyfelek képviseletét nem láthatja el ugyanaz a személy.
 (4) A hatóság visszautasítja a képviselő eljárását, ha
a) az nyilvánvalóan nem alkalmas az ügyben a képviselet ellátására, vagy
b) képviseleti jogosultságát az erre irányuló hiánypótlási felhívás ellenére sem igazolja.
(5) A  képviselő visszautasítása esetén a  hatóság felhívja az  ügyfelet, hogy járjon el személyesen, vagy gondoskodjék
a képviselet ellátására alkalmas képviselőről.
(6) Ha az  ügyfélnek képviselője van, és az  ügyfél eltérően nem rendelkezik, az  iratokat a  hatóság – a  személyes
megjelenésre szóló idézés kivételével – a  képviselő részére küldi meg. A  személyes megjelenésre szóló idézésről
a hatóság a képviselőt egyidejűleg értesíti.
(7) A  hatóság nyilatkozattételre hívja fel az  ügyfelet, ha az  eljárás során az  ügyfél és a  képviselő vagy a  képviselők
nyilatkozata eltér egymástól, vagy egyéb eljárási cselekményeik ellentétesek. Ha az ügyfél eltérően nem nyilatkozik,
a hatóság a későbbi cselekményt, nyilatkozatot tekinti érvényesnek.
(8) A természetes személy ügyfél részére, akinek nincs képviselője és
a) ismeretlen helyen tartózkodik, vagy
b) nem tud az ügyben eljárni,
az eljáró hatóság gondoskodik ügygondnok kirendeléséről.
14. § [A meghatalmazásra vonatkozó szabályok]
 (1) A  meghatalmazott a  képviseleti jogosultságát – ha azt a  rendelkezési nyilvántartás nem tartalmazza – köteles
igazolni. A meghatalmazást közokiratba vagy teljes bizonyító erejű magánokiratba kell foglalni vagy jegyzőkönyvbe
kell mondani.
(2) Ha a  meghatalmazásból más nem tűnik ki, az  kiterjed az  eljárással kapcsolatos valamennyi nyilatkozatra és
cselekményre.
(3) Ha a  képviseleti jogosultság visszavonás, felmondás vagy az  ügyfél, illetve a  meghatalmazott halála miatt
megszűnik, a megszűnés a hatósággal szemben a hatóságnak való bejelentéstől, a többi ügyféllel szemben a velük
való közléstől hatályos.
II. FEJEZET
ALAPVETŐ RENDELKEZÉSEK 4. Az eljárási kötelezettség
15. § [Az eljárási kötelezettség]
 (1) A hatóság a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén, vagy kijelölés alapján köteles eljárni.
 (2) Ha a hatóság – a jogszerű hallgatás esetét kivéve – eljárási kötelességének az ügyintézési határidőn belül nem tesz
eleget, a jogszabályban meghatározott felügyeleti szerve (a továbbiakban: felügyeleti szerv) az eljárás lefolytatására
utasítja. Ha nincs felügyeleti szerv, vagy az  nem intézkedik, az  eljárás lefolytatására a  közigazgatási perben eljáró
bíróság (a továbbiakban: közigazgatási bíróság) kötelezi a hatóságot.
5. Illetékesség 16. § [Az illetékesség]
 (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az  azonos hatáskörű hatóságok közül az  jár el, amelynek illetékességi
területén
a) az ügy tárgyát képező ingatlan fekszik, ennek hiányában
b) a tevékenységet gyakorolják vagy gyakorolni kívánják, ennek hiányában
c) a jogellenes magatartást elkövették.
(2) Ha az  (1)  bekezdés alapján nem állapítható meg az  illetékes hatóság, a  kérelmező ügyfél választása szerint
lakóhelye vagy tartózkodási helye (a  továbbiakban együtt: lakóhely), illetve székhelye, telephelye vagy fióktelepe
(a továbbiakban együtt: székhely) szerint illetékes hatóság jár el.
(3) Ha az  ügyfél lakóhelye ismeretlen vagy nem rendelkezik magyarországi lakóhellyel vagy értesítési címmel
(a  továbbiakban együtt: lakcím), a  (2)  bekezdésre alapított illetékességet az  ügyfél utolsó ismert hazai lakcíme
alapján kell megállapítani.
(4) Ha az  (1)–(3)  bekezdésben foglaltakra figyelemmel nem állapítható meg az  illetékes hatóság – ha jogszabály
másként nem rendelkezik –, az  eljárásra az  adott ügyfajtában a  fővárosban eljárásra jogosult hatóság jár el, több
azonos hatáskörű fővárosi hatóság esetén pedig az illetékességi vita szabályait kell megfelelően alkalmazni.
(5) Az ügyben illetékes hatóságok közül az jár el, amelynél az eljárás előbb indult meg (a továbbiakban: megelőzés).
6. A hatáskör és az illetékesség vizsgálata 17. § [A hatáskör és az illetékesség vizsgálata]
A hatóság a hatáskörét és illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból vizsgálja. Ha valamelyik hiányát
észleli, és kétséget kizáróan megállapítható az ügyben hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóság, az ügyet
átteszi, ennek hiányában a kérelmet visszautasítja vagy az eljárást megszünteti.
7. Hatásköri és illetékességi vita 18. § [A hatásköri és az illetékességi vita]
 (1) Ha ugyanabban az ügyben
a) több hatóság állapította meg hatáskörét és illetékességét,
b) több hatóság állapította meg hatáskörének és illetékességének hiányát, és emiatt az  eljárás nem indulhat
meg vagy nincs folyamatban, vagy
c) több illetékes hatóság előtt indult az  eljárás, és a  megelőzés alapján nem lehet eldönteni, hogy melyik
hatóság jogosult az eljárásra,
az érdekelt hatóságok kötelesek egymás között azonnal, de legfeljebb három napon belül megkísérelni a  vita
eldöntését.
(2) Az  egyeztetést az  a  hatóság kezdeményezi, amelyiknél az  eljárás később indult meg, amelyik hatáskörének és
illetékességének hiányát később állapította meg, vagy amelyik hatóságnál az ügyfél az egyeztetés lefolytatása iránti
kérelmét benyújtotta.
(3) Ha az (1) bekezdés szerinti eljárás nem vezetett eredményre, az eljáró hatóságot
a) illetékességi összeütközés esetén a  legközelebbi közös felügyeleti szerv, ennek hiányában a vita eldöntését
kérő hatóság működési területe szerint illetékes fővárosi és megyei kormányhivatal öt napon belül,
b) hatásköri összeütközés esetén a közigazgatási bíróság
jelöli ki.
8. Eljárás az illetékességi területen kívül 19. § [Eljárás az illetékességi területen kívül]
 (1) A  hatóság az  illetékességi területén kívül is végezhet eljárási cselekményt, ennek keretében ideiglenes biztosítási
intézkedést is hozhat.
 (2) Ha a hatóság illetékességi területén kívül kíván eljárási cselekményt végezni, erről az illetékes hatóságot előzetesen
értesíti. 9. Nyelvhasználat 20. § [Az eljárás hivatalos nyelve]
 (1) Magyarországon a közigazgatási hatósági eljárás hivatalos nyelve a magyar. Ez nem akadálya a konzuli tisztviselő és
a külpolitikáért felelős miniszter eljárása során más nyelv használatának.
 (2) A  települési, a  területi és az  országos nemzetiségi önkormányzat testülete határozatában meghatározhatja
a hatáskörébe tartozó hatósági eljárás magyar nyelv melletti hivatalos nyelvét.
 (3) A nemzetiségi civil szervezet nevében eljáró személy, valamint az a természetes személy, aki a nemzetiségek jogairól
szóló törvény hatálya alá tartozik, a hatóságnál használhatja nemzetiségi nyelvét. A nemzetiségi nyelven benyújtott
kérelem tárgyában hozott magyar nyelvű döntést a  hatóság az  ügyfél kérésére a  kérelemben használt nyelvre
lefordítja.
(4) Ha a  hatóság döntésének magyar és idegen nyelvű szövege között eltérés van, a  magyar nyelvű szöveget kell
hitelesnek tekinteni.
(5) A  hatósági igazolvány, hatósági bizonyítvány kiállítására és a  hatósági nyilvántartásba történő bejegyzés módjára
jogszabály eltérő nyelvhasználati szabályokat állapíthat meg.
21. § [Külföldiek nyelvhasználati joga]
 (1) Ha a  hatóság nem magyar állampolgár, a  magyar nyelvet nem ismerő természetes személy ügyfél ügyében
magyarországi tartózkodásának tartama alatt hivatalból indít azonnali eljárási cselekménnyel járó eljárást, vagy
a  természetes személy ügyfél azonnali jogvédelemért fordul a  magyar hatósághoz, a  hatóság gondoskodik arról,
hogy az ügyfelet ne érje joghátrány a magyar nyelv ismeretének hiánya miatt.
(2) A  magyar nyelvet nem ismerő ügyfél – a  fordítási és tolmácsolási költség előlegezése és viselése mellett –
az (1) bekezdés hatálya alá nem tartozó esetekben is kérheti, hogy a hatóság bírálja el az anyanyelvén vagy valamely
közvetítő nyelven megfogalmazott kérelmét.
10. Kizárás 22. § [A kizárás általános szabálya]
Az ügy elintézésében nem vehet részt az a személy, akitől nem várható el az ügy tárgyilagos megítélése.
23. § [A kizárási okok]
 (1) Az ügy elintézéséből kizárt az a személy, akinek jogát vagy jogos érdekét az ügy közvetlenül érinti, továbbá az, aki
az  ügyben tanúvallomást tett, az  ügyfél képviselőjeként vagy hatósági tanúként járt el, a  szakértő, a  szemletárgy
birtokosa és a támogató.
(2) Az ügy másodfokú elintézésében nem vehet részt az, aki az ügy elintézésében első fokon részt vett.
 (3) Az ügy elintézésében nem vehet részt az a hatóság, amelynek jogát vagy jogos érdekét az ügy közvetlenül érinti.
A  hatóság nem válik kizárttá azért, mert a  határozatban megállapított fizetési kötelezettség teljesítése az  általa
megjelölt számlára történik.
(4) A  jegyző nem vehet részt annak az  ügynek az  elintézésében, amelyben az  illetékességi területének
az önkormányzata, annak szerve vagy a polgármester
a) az  eljárásban hozott határozattal jogosulttá vagy kötelezetté válhat, vagy az  eljárás tárgyával összefüggő
kötelezettséget vállal, vagy
b) ellenérdekű ügyfél. (5) Az ügy elintézésében nem vehet részt az a hatóság, amelynek vezetőjével szemben kizárási ok merül fel.
24. § [Döntés a kizárásról és az eljáró ügyintéző vagy hatóság kijelölése]
 (1) Az ügyintéző a kizárási ok észlelését követően bejelenti a hatóság vezetőjének a kizárási ok fennállását. A kizárási
okot az ügyfél is bejelentheti.
 (2) A  kizárás tárgyában a  hatóság vezetője dönt, szükség esetén más ügyintézőt jelöl ki, és arról is dönt, hogy meg
kell-e ismételni azokat az eljárási cselekményeket, amelyekben a kizárt ügyintéző járt el. Ha a kizárási okot az ügyfél
jelentette be, a kizárásról a hatóság végzésben dönt, és azt az ügyféllel is közli.
(3) Ha az  ügyfél nyilvánvalóan alaptalanul tesz kizárásra irányuló bejelentést, vagy ugyanabban az  eljárásban
ugyanazon ügyintéző ellen ismételten alaptalan bejelentést tesz, őt a  kizárást megtagadó végzésben eljárási
bírsággal lehet sújtani.
(4) Ha a  kizárási ok a  hatáskör gyakorlójával vagy a  hatósággal szemben merül fel, az  ügyben – jogszabály eltérő
rendelkezése hiányában – a felügyeleti szerv vezetője által kijelölt másik azonos hatáskörű hatóság jár el.
(5) Ha
a) nincs kijelölhető másik, azonos hatáskörű hatóság, vagy
b) a hatóságnak nincs felügyeleti szerve,
az a hatóság jár el, amelyikkel szemben kizárási ok áll fenn.
(6) A hatóság az (5) bekezdésben foglaltakról az ügyfelet és a felügyeleti szervet értesíti.
 (7) Az  ügyben eljáró testület tagjával és vezetőjével, továbbá az  eljáró hatóság kiadmányozási jogkörrel rendelkező
vezetőjével szemben a  kizárás szabályait megfelelően alkalmazni kell azzal, hogy ha a  hatóságnál nincs másik
kiadmányozási jogkörrel rendelkező vagy azzal felruházható személy, a hatáskör gyakorlója jár el.
(8) Önkormányzati hatósági ügyben a  kizárásra vonatkozó döntésre a  törvényben meghatározott, személyes
érintettséggel kapcsolatos eljárás az irányadó.
11. Megkeresés 25. § [A megkeresés szabályai]
 (1) A hatóság – legalább ötnapos határidő tűzésével – más szervet vagy személyt kereshet meg, ha
a) az ügyben a megkereső hatóság illetékességi területén kívül kell eljárási cselekményt végezni, vagy
b) az eljárás során szükséges adattal vagy irattal más rendelkezik.
(2) A  megkeresett szerv a  megkeresés teljesítését megtagadja, ha az  nem tartozik a  hatáskörébe, vagy arra nem
illetékes.
12. A kapcsolattartás általános szabályai 26. § [A kapcsolattartás általános szabályai]
 (1) A  hatóság írásban, az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános szabályairól szóló törvényben
(a  továbbiakban: Eüsztv.) meghatározott elektronikus úton (a  továbbiakban együtt: írásban), vagy személyesen,
írásbelinek nem minősülő elektronikus úton (a  továbbiakban együtt: szóban) tart kapcsolatot az  ügyféllel és
az eljárásban résztvevőkkel.
(2) Ha törvény másként nem rendelkezik, a kapcsolattartás formáját a hatóság tájékoztatása alapján az ügyfél választja
meg. Az ügyfél a választott kapcsolattartási módról más – a hatóságnál rendelkezésre álló – módra áttérhet.
(3) Életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzet esetén a hatóság választja meg a kapcsolattartás módját.
13. Adatkezelés 27. § [Az adatkezelés szabályai]
 (1) A hatóság jogosult az ügyfél és az eljárás egyéb résztvevője természetes személyazonosító adatainak és az ügyfajtát
szabályozó törvényben meghatározott személyes adatok, továbbá – ha törvény másként nem rendelkezik –
a  tényállás tisztázásához elengedhetetlenül szükséges más személyes adatok megismerésére és kezelésére.
A  kérelemre induló eljárásban vélelmezni kell, hogy a  kérelmező ügyfél a  tényállás tisztázásához szükséges
személyes adatok – ideértve a különleges adatokat is – kezeléséhez hozzájárulást adott.
(2) A  hatóság gondoskodik arról, hogy a  törvény által védett titok (a  továbbiakban: védett adat) ne kerüljön
nyilvánosságra, ne juthasson illetéktelen személy tudomására, és a személyes adatok védelme biztosított legyen.
(3) A hatóság az eljárása során annak lefolytatásához – jogszabályban meghatározott módon és körben – megismerheti
azokat a  védett adatokat, amelyek eljárásával összefüggnek, illetve amelyek kezelése az  eljárás eredményes
lefolytatása érdekében szükséges.
14. Adatok zárt kezelése 28. § [Az adatok zárt kezelése]
 (1) Indokolt esetben a hatóság kérelemre vagy hivatalból elrendeli az ügyfél és az eljárás egyéb résztvevője természetes
személyazonosító adatainak és lakcímének zárt kezelését, ha az  eljárásban való közreműködése miatt súlyosan
hátrányos következmény érheti. A végzést a kérelmet előterjesztővel kell közölni.
(2) A  szakértő az  (1)  bekezdésben foglaltak szerint az  igazságügyi szakértői névjegyzék nyilvános adatain kívüli
természetes személyazonosító adatai és lakcíme zárt kezelését kérheti.
(3) A természetes személyazonosító adatokat és a  lakcímet a hatóság az ügy iratai között elkülönítve, zártan kezeli és
biztosítja, hogy a zártan kezelt adatok az eljárási cselekmények során ne váljanak megismerhetővé.
15. A kiskorú, a cselekvőképtelen és a cselekvőképességében részlegesen korlátozott nagykorú,
valamint a fogyatékossággal élő személy eljárási védelme
29. § [Általános szabályok]
 (1) A  kiskorút, a  cselekvőképtelen és a  cselekvőképességében részlegesen korlátozott nagykorút, valamint
a fogyatékossággal élő személyt a közigazgatási hatósági eljárásban fokozott védelem illeti meg, ezért
a) tárgyaláson történő meghallgatására csak abban az  esetben kerülhet sor, ha az  eljárásban részt vevő más
személyek jelenlétében történő meghallgatása az érdekeit nem sérti,
b) lehetőség szerint lakóhelyén kell meghallgatni,
c) akkor hívható fel személyes nyilatkozattételre és akkor hallgatható meg tanúként, ha ezt állapota megengedi
és személyes nyilatkozata vagy tanúvallomása más módon nem pótolható, valamint
d) az egyenlő esélyű hozzáférést számára biztosítani kell.
 (2) Az, aki nem cselekvőképes, nyilatkozattételre csak akkor hívható fel, illetve tanúként akkor hallgatható meg, ha
nyilatkozatot, illetve tanúvallomást kíván tenni, és a  törvényes képviselője, vagy – érdekellentét esetén – eseti
gondnoka vagy eseti gyámja (a  továbbiakban együtt: eseti gondnok) ehhez hozzájárul. A  szóbeli nyilatkozat,
illetve a  tanúvallomás megtételére csak a  törvényes képviselő vagy az  eseti gondnok jelenlétében kerülhet sor,
az írásbeli nyilatkozathoz a törvényes képviselő vagy az eseti gondnok aláírása szükséges. A cselekvőképtelen tanú
meghallgatása esetén a hatóság mellőzi a hamis tanúzás következményeire való figyelmeztetést.
(3) Ha az  ügyfél vagy az  eljárás egyéb résztvevője hallássérült, kérésére jelnyelvi tolmács közreműködésével kell
meghallgatni, vagy a meghallgatás helyett a jelen lévő hallássérült írásban is nyilatkozatot tehet. Ha az ügyfél vagy
az  eljárás egyéb résztvevője siketvak, kérésére jelnyelvi tolmács közreműködésével kell meghallgatni. Ha a  jelen
lévő ügyfél vagy az  eljárás egyéb résztvevője beszédfogyatékos, kérésére a  meghallgatás helyett írásban tehet
nyilatkozatot.
30. § [Az adatok zárt kezelésére és az iratbetekintési jog korlátozására vonatkozó különös szabályok]
A hatóság a  kiskorú, a  cselekvőképtelen és a  cselekvőképességében részlegesen korlátozott nagykorú ügyfél,
tanú, szemletárgy-birtokos vagy megfigyelt személy védelme érdekében erre irányuló kérelem nélkül is dönthet
az  érintett személy adatainak zárt kezeléséről és az  iratbetekintési jog korlátozásáról. Az  erről szóló végzést
a törvényes képviselővel is közölni kell.
31. § [Az idézésre vonatkozó különös szabályok]
Ha az idézett személy korlátozottan cselekvőképes vagy cselekvőképességében részlegesen korlátozott, a hatóság
a  törvényes képviselőjét értesíti. Ha az  idézett személy cselekvőképtelen, a  hatóság törvényes képviselője útján
idézi. A törvényes képviselő gondoskodik az idézett személy megjelenéséről.
16. A támogató 32. § [A támogató]
A cselekvőképességet nem érintő támogatott döntéshozatal elősegítése érdekében a gyámhatóság által kirendelt,
a Polgári Törvénykönyvről szóló törvény (a továbbiakban: Ptk.) szerinti támogató
a) a  támogatott személlyel egyidejűleg az  eljárás során valamennyi eljárási cselekménynél – ideértve
a  nyilvánosság kizárásával megtartott tárgyalást is – jelen lehet, távolléte azonban az  eljárási cselekmény
teljesítésének, valamint az eljárás folytatásának nem akadálya,
b) a  nyilatkozat, adatszolgáltatás megtételének elősegítése érdekében a  támogatott személlyel – az  eljárási
cselekmény rendjét meg nem zavaró módon – egyeztethet.
17. Betekintés az eljárás irataiba 33. § [Az iratbetekintési jog]
 (1) Az ügyfél az eljárás bármely szakaszában és annak befejezését követően is betekinthet az eljárás során keletkezett
iratba.
 (2) A tanú a vallomását tartalmazó iratba, a szemletárgy birtokosa a szemléről készített iratba tekinthet be.
 (3) Harmadik személy akkor tekinthet be a  személyes adatot vagy védett adatot tartalmazó iratba, ha igazolja, hogy
az  adat megismerése joga érvényesítéséhez, illetve jogszabályon, bírósági vagy hatósági határozaton alapuló
kötelezettsége teljesítéséhez szükséges.
(4) Az iratbetekintés során az arra jogosult másolatot, kivonatot készíthet vagy – kormányrendeletben meghatározott
költségtérítés ellenében – másolatot kérhet, amelyet a hatóság kérelemre hitelesít.
(5) Ha törvény a döntés nyilvánosságát nem korlátozza vagy nem zárja ki, az eljárás befejezését követően a személyes
adatot és védett adatot nem tartalmazó véglegessé vált határozatot, valamint az  elsőfokú határozatot
megsemmisítő és az  elsőfokú határozatot hozó hatóságot új eljárásra utasító végzést bárki korlátozás nélkül
megismerheti.
(6) Törvény egyes ügyfajtákban meghatározhatja az  iratbetekintés további feltételeit és a  (3)  bekezdés alapján
iratbetekintésre jogosult személyek körét.
34. § [Az iratbetekintési jog korlátai]
 (1) Nem lehet betekinteni a döntés tervezetébe.
 (2) Nem ismerhető meg az olyan irat vagy az irat olyan része, amelyből következtetés vonható le valamely védett adatra
vagy olyan személyes adatra, amely megismerésének törvényben meghatározott feltételei nem állnak fenn, kivéve,
ha az  adat – ide nem értve a  minősített adatot – megismerésének hiánya megakadályozná az  iratbetekintésre
jogosultat az e törvényben biztosított jogai gyakorlásában.
(3) A hatóság a kérelem alapján az iratbetekintést biztosítja – az eljárás befejezését követően is –, vagy azt végzésben
elutasítja.
III. FEJEZET
A KÉRELEMRE INDULÓ HATÓSÁGI ELJÁRÁS 18. A kérelem
35. § [A kérelem]
 (1) A kérelem az ügyfél olyan nyilatkozata, amellyel hatósági eljárás lefolytatását, illetve a hatóság döntését kéri jogának
vagy jogos érdekének érvényesítése érdekében.
 (2) Ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik, a  kérelmet a  hatósághoz írásban vagy személyesen
lehet előterjeszteni.
 (3) Az ügyfél kérelmével a tárgyában hozott döntés véglegessé válásáig rendelkezhet.
 (4) E  § rendelkezéseit az  eljárás megindítására irányuló kérelmen kívüli egyéb, az  eljárás valamennyi résztvevőjének
az eljárással összefüggő kérelmeire is megfelelően alkalmazni kell.
36. § [A kérelem tartalma]
 (1) Ha jogszabály további követelményt nem állapít meg, a kérelem tartalmazza az ügyfél és képviselője azonosításához
szükséges adatokat és elérhetőségét.
 (2) Nem kérhető az ügyféltől szakhatósági állásfoglalás vagy előzetes szakhatósági állásfoglalás csatolása, és az ügyfél
azonosításához szükséges adatok kivételével olyan adat, amely nyilvános, vagy amelyet jogszabállyal rendszeresített
közhiteles nyilvántartásnak tartalmaznia kell.
37. § [A kérelem előterjesztése]
 (1) A kérelem az  illetékes hatóságnál vagy – ha azt törvény vagy kormányrendelet nem zárja ki – a kormányablaknál
terjeszthető elő.
 (2) Az eljárás a kérelemnek az eljáró hatósághoz történő megérkezését követő napon indul.
38. § [A kérelem elbírálása]
A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha az nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel.
19. Sommás eljárás és teljes eljárás 39. § [Az eljárás fajtái]
A kérelem automatikus döntéshozatali eljárásban, sommás vagy teljes eljárásban bírálható el. Törvény egyes
ügyekben kizárhatja a sommás eljárás alkalmazását.
40. § [Automatikus döntéshozatal]
Automatikus döntéshozatalnak van helye, ha
a) azt törvény vagy kormányrendelet megengedi,
b) a hatóság részére a kérelem benyújtásakor minden adat rendelkezésére áll,
c) a döntés meghozatala mérlegelést nem igényel, és
d) nincs ellenérdekű ügyfél.
41. § [A sommás eljárás]
 (1) A hatóság sommás eljárásban a döntését azonnal, de legfeljebb nyolc napon belül meghozza, ha
a) a  hiánytalanul előterjesztett kérelem és mellékletei, valamint a  hatóság rendelkezésére álló adatok alapján
a tényállás tisztázott és
b) nincs ellenérdekű ügyfél.
 (2) Ha a hatóság megállapítja, hogy az (1) bekezdésben meghatározott bármely feltétel nem áll fenn, a sommás eljárás
szabályait mellőzi, és függő hatályú döntést vagy a  43.  § (7) vagy (13)  bekezdésében meghatározott valamely
döntést hoz.
(3) Ha az ügyfél erre irányuló felhívás nélkül terjeszt elő új bizonyítékot, vagy tesz bizonyítási indítványt, ezt a hatóság
az ügy teljes eljárásban való lefolytatása iránti kérelemnek tekinti, és a kérelmet teljes eljárásban bírálja el.
42. § [Kérelem teljes eljárásban való elbírálása]
Az automatikus döntéshozatali eljárásban és a  sommás eljárásban hozott döntés közlését követő öt napon belül
az ügyfél kérheti, hogy a hatóság a kérelmét ismételten, teljes eljárásban bírálja el.
43. § [Függő hatályú döntés]
 (1) A  hatóság – az  e  §-ban meghatározottak szerint – az  eljárás megindításától számított nyolc napon belül függő
hatályú döntést hoz.
 (2) A függő hatályú döntésben a hatóság rendelkezik arról, hogy
a) az eljárás lefolytatásáért fizetendő illetéknek vagy az illetékekről szóló törvény szerinti közigazgatási hatósági
eljárásokért, vagy igazgatási jellegű szolgáltatások igénybevételért fizetett igazgatási szolgáltatási díjnak
(a  továbbiakban: díj) megfelelő összeget, ennek hiányában tízezer forintot a  hatóság köteles a  kérelmező
ügyfél részére megfizetni,
b) a kérelmező ügyfél mentesül az eljárási költségek megfizetése alól,
c) a kérelmezett jog gyakorlása az ügyfelet megilleti.
(3) A (2) bekezdés c) pontját nem kell alkalmazni
a) a hatósági bizonyítvány kiállítására,
b) a hatósági igazolvány kiállítására,
c) a hatósági nyilvántartásba való bejegyzésre, törlésre és módosításra,
d) azon eljárásokban, ahol az  ügy érdemében a  hatóság mérlegelésétől vagy a  tényállás tisztázásától függő
összeget kell meghatározni,
e) ha az ügyben jogszabály hatósági szerződés kötését teszi lehetővé vagy írja elő, valamint
f ) ha törvény ekként rendelkezik.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott döntéshez akkor kapcsolódnak joghatások, ha az ügyintézési határidő elteltével
a hatóság a hatósági ügy érdemében nem döntött és az eljárást nem szüntette meg. A felfüggesztést elrendelő vagy
szünetelést megállapító döntést megelőzően hozott függő hatályú döntéshez joghatás nem kapcsolódik.
(5) Az  eljárás szünetelése, felfüggesztése vagy függőben tartása esetén az  eljáró hatóság – a  (7)  bekezdés megfelelő
alkalmazásával – legkésőbb a  szünetelés, felfüggesztés vagy függőben tartás időtartamának végét követő
nyolcadik napon függő hatályú döntést hoz, amelyben rendelkezik az eljárás folytatásáról és a (4) bekezdés szerinti,
a szünetelés, felfüggesztés vagy függőben tartás időtartamának figyelmen kívül hagyásával számított időpontról.
(6) A  (2)  bekezdés c)  pontja szerinti rendelkezést tartalmazó határozat elleni jogorvoslati határidő a  közlés és
a (4) bekezdésben meghatározott feltételek teljesülését követő napon kezdődik.
(7) Az  (1) bekezdésben meghatározott döntést mellőzi a hatóság, ha az eljárás megindításától számított nyolc napon
belül
a) a kérelmet visszautasítja,
b) az eljárást megszünteti,
c) érdemben dönt,
d) az eljárást felfüggeszti vagy a beadvány elintézését függőben tartja, vagy
e) az eljárás szünetel.
(8) Nincs helye függő hatályú döntés meghozatalának
a) ha a döntés
aa) – központi hivatal kivételével – központi államigazgatási szerv, vagy
ab) a Magyar Nemzeti Bank
hatáskörébe tartozik,
b) az ügy tárgya honvédelmi és katonai, továbbá nemzetbiztonsági célú építmény.
(9) A függő hatályú döntés tartalmazza a (4) bekezdés szerinti időpontot, naptári dátum szerint meghatározva.
 (10) A  függő hatályú döntés véglegessé válásáról a  hatóság értesíti a  felügyeleti szervét, valamint akikkel a  döntést
közölte, és intézkedik a (2) bekezdés a) pontja szerinti összeg megfizetése, valamint a kérelmező által az eljárásért,
valamint a  szakhatósági eljárásért megfizetett illeték vagy díj, továbbá az  általa előlegezett eljárási költség
visszatérítése iránt.
(11) A szakhatóság és a megkeresett szerv a (10) bekezdésben foglalt esetben a véglegessé válásról szóló értesítésétől
számított öt napon belül intézkedik az eljárására tekintettel felmerült és a kérelmező ügyfelet terhelő illeték vagy díj,
továbbá az eljárására tekintettel felmerült és a kérelmező ügyfelet terhelő eljárási költség eljáró hatóságnak történő
megfizetéséről.
(12) A  függő hatályú határozattal szembeni jogorvoslati és döntés-felülvizsgálati eljárásban vizsgálni kell, hogy
a kérelmezett jogosultság gyakorlásának feltételei – ide nem értve e § rendelkezéseit – fennállnak-e.
(13) Ha az  (1)  bekezdés szerinti döntés meghozatalának nincs helye, a  hatóság az  ügyet teljes eljárásban intézi
el. A  hatóság – szükség esetén – szakhatóságot keres meg, rendelkezik a  (7)  bekezdés d) és e)  pontjában
meghatározottakról, a tényállás tisztázásához szükséges előre látható eljárási cselekményekről, hiánypótlásra hív fel,
továbbá tájékoztatást ad a határidő túllépésének jogkövetkezményeiről.
20. Hiánypótlás 44. § [A hiánypótlás]
Ha a kérelem a jogszabályban foglalt követelményeknek
a) nem felel meg, vagy
b) megfelel, de a tényállás tisztázása során felmerült új adatra tekintettel az szükséges,
az eljáró hatóság határidő megjelölésével, a  mulasztás jogkövetkezményeire történő figyelmeztetés mellett – ha
törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik – egy ízben hiánypótlásra hívja fel a kérelmezőt.
21. A kapcsolódó eljárás 45. § [A kapcsolódó eljárás]
 (1) Ha a  hatóság döntése valamely más hatósági eljárásban (a  továbbiakban: kapcsolódó eljárás) meghozható
döntésnek feltétele, a  hatóság tájékoztatja az  ügyfelet, hogy a  kapcsolódó eljárásban eljáró hatósághoz
benyújtandó kérelmet nála is előterjesztheti.
(2) Ha az  ügyfél a  tájékoztatás alapján kéri, a  hatóság a  döntését, a  nála előterjesztett kérelmet és a  birtokában
lévő, a  kapcsolódó eljáráshoz szükséges bizonyítékokat továbbítja a  kapcsolódó eljárásban eljáró hatóságnak.
A kapcsolódó eljárásban eljáró hatóság a döntését a hatóság útján közli az ügyféllel.
(3) A hatóság az  (1) és (2) bekezdés szerint jár el akkor is, ha a kapcsolódó eljárásban eljáró hatóság döntése további
kapcsolódó eljárás lefolytatásához szükséges. Ilyenkor a  hatóság az  ügyfelet valamennyi kapcsolódó eljárásról
tájékoztatja.
(4) Ha az ügyfél az (1) bekezdésben meghatározott kapcsolódó eljárás iránti kérelmet anélkül nyújtja be, hogy az abban
hozandó döntés feltételét képező eljárás (a  továbbiakban: megelőző eljárás) iránti kérelmét benyújtotta volna,
a kérelmet a kapcsolódó eljárásban eljáró hatóság átteszi a megelőző eljárásban eljáró hatósághoz.
(5) Ha jogszabály nem zárja ki, vagy az ügyfél eltérően nem nyilatkozik, úgy kell tekinteni, hogy a kapcsolódó eljárás
iránti kérelme a megelőző eljárás lefolytatására is irányul.
(6) A  megelőző eljárásban eljáró hatóság a  véglegessé vált döntését megküldi a  kapcsolódó eljárásban eljáró
hatóságnak.
(7) Ha a kapcsolódó eljárás iránti kérelem benyújtásának időpontjához jogszabály jogkövetkezményt fűz, e tekintetben
a  kérelem (4)  bekezdés szerinti benyújtásának időpontját kell figyelembe venni azzal, hogy a  kapcsolódó eljárás
a  megelőző eljárásban hozott, véglegessé vált döntésnek a  kapcsolódó eljárásban eljáró hatósághoz történő
megérkezését követő napon indul.
22. A kérelem visszautasítása 46. § [A kérelem visszautasítása]
 (1) A hatóság a kérelmet visszautasítja, ha
a) az  eljárás megindításának jogszabályban meghatározott feltétele hiányzik, és e  törvény ahhoz más
jogkövetkezményt nem fűz, vagy
b) az  ugyanazon jog érvényesítésére irányuló kérelmet a  bíróság vagy a  hatóság érdemben már elbírálta, és
a kérelem tartalma, valamint az irányadó jogi szabályozás nem változott.
(2) A hatóság a kérelmet visszautasíthatja, ha azt nem az előírt formában terjesztették elő. Ha a kérelmező a kérelmét öt
napon belül az előírt formában ismételten előterjeszti, a hatóság az eljárást teljes eljárásban folytatja le, azzal, hogy
a kérelmet az eredeti benyújtáskor előterjesztettnek kell tekinteni, de az ügyintézési határidőt az ismételt benyújtást
követő naptól kell számítani.
(3) Ha az  ügyfél a  (2)  bekezdés szerint ismételten terjeszti elő kérelmét, és a  jogszabály határidőt vagy határnapot
állapít meg, a kérelem előterjesztése szempontjából a határidő és a határnap megtartottnak tekintendő.
(4) Az  ismételt benyújtás a  visszautasító döntés elleni jogorvoslatról való lemondásnak, illetve visszavonásának
minősül.
23. Az eljárás megszüntetése 47. § [Az eljárás megszüntetése]
 (1) A hatóság az eljárást megszünteti, ha
a) a  kérelem visszautasításának lett volna helye, annak oka azonban az  eljárás megindítását követően jutott
a hatóság tudomására,
b) a kérelmező ügyfél a hatóság felhívására nem nyilatkozik, és ennek hiányában a kérelem nem bírálható el, és
az eljárást hivatalból nem folytatja,
c) az eljárás okafogyottá vált,
d) az ügyfél nem tesz eleget eljárási költség előlegezési kötelezettségének,
e) az  eljárás kérelemre indult, és valamennyi kérelmező ügyfél kérelmét visszavonta, illetve ahhoz
az ellenérdekű ügyfelek hozzájárultak, és az eljárás hivatalból nem folytatható,
f ) a  hatóság megállapítja, hogy az  ügyben más hatóság már eljárt, vagy más hatóság kijelölésére került sor,
vagy
g) az  ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ (a  továbbiakban: előkérdés), amely
bíróság vagy más szerv hatáskörébe tartozik, és az ügyfél a hatóságnak az eljárás megindítására vonatkozó
felhívásának nem tesz eleget.
(2) Az  (1) bekezdés f ) pontja szerinti esetben a hatóság szükség esetén a döntést visszavonja, és erről szóló döntését
a korábban eljárt vagy kijelölt hatósággal is közli.
24. Az eljárás felfüggesztése és szünetelése 48. § [Az eljárás felfüggesztése]
 (1) A hatóság felfüggeszti az eljárást, ha
a) az előkérdés bíróság hatáskörébe tartozik, vagy
b) az ügyben külföldi szervet kell megkeresni.
(2) Törvény lehetővé teheti az eljárás felfüggesztését, ha az előkérdés más szerv hatáskörébe tartozik, vagy ugyanannak
a hatóságnak az adott üggyel szorosan összefüggő más hatósági döntése nélkül megalapozottan nem dönthető el.
(3) Ha a  bíróság vagy más szerv előtti eljárás megindítására az  ügyfél jogosult, erre őt a  hatóság megfelelő határidő
tűzése mellett felhívja.
(4) Az  (1)  bekezdés a)  pontjában és a  (2)  bekezdésben foglalt esetekben az  ügyfél (több ügyfél esetén az  ügyfelek
együttes) kérelmére a hatóság érdemben dönt.
(5) A hatóság az eljárás felfüggesztéséről szóló végzését a bírósággal, vagy a (2) bekezdésben meghatározott szervvel is
közli azzal, hogy az eljárás befejezéséről tájékoztassa.
49. § [Az eljárás szünetelése]
 (1) Az  eljárás szünetel, ha azt – jogszabály kizáró rendelkezésének hiányában – az  ügyfél kéri, több ügyfél esetén
az ügyfelek együttesen kérik.
 (2) Az eljárást bármelyik ügyfél kérelmére folytatni kell. Hat hónapi szünetelés után a csak kérelemre folytatható eljárás
megszűnik. A megszűnés tényéről a hatóság értesíti azokat, akikkel a határozatot közölné.
25. Az ügyintézési határidő és a határidő számítása
50. § [Az ügyintézési határidő]
 (1) Ha törvény eltérően nem rendelkezik, az ügyintézési határidő az eljárás megindulásának napján kezdődik.
 (2) Az ügyintézési határidő
a) automatikus döntéshozatal esetén huszonnégy óra,
b) sommás eljárásban nyolc nap,
c) teljes eljárásban hatvan nap.
(3) A (2) bekezdés c) pontjában meghatározott ügyintézési határidőnél hosszabb határidőt törvény, rövidebb határidőt
jogszabály állapíthat meg.
(4) Az ügyintézési határidőn belül a döntés közlése iránt is intézkedni kell.
 (5) Az ügyintézési határidőbe nem számít be
a) az eljárás felfüggesztésének, szünetelésének és
b) – ha függő hatályú döntés meghozatalának nincs helye – az ügyfél mulasztásának vagy késedelmének
időtartama.
(6) Ha törvény vagy kormányrendelet valamely eljárási cselekmény teljesítésének határidejéről nem rendelkezik,
a  hatóság, az  ügyfél és az  eljárás egyéb résztvevője azonnal, de legkésőbb nyolc napon belül gondoskodik arról,
hogy az eljárási cselekményt teljesítse vagy a végzést meghozza.
(7) Ha a  hatóság testületi szerv, a  hatáskörébe tartozó ügyben az  ügyintézési határidőn belül, vagy ha ez  nem
lehetséges, a határidő letelte utáni első testületi ülésen határoz.
(8) Az ügyet soron kívül kell elintézni, ha
a) a kiskorú ügyfél érdekeinek veszélyeztetettsége indokolja,
b) életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzet elhárítása indokolja,
c) a hatóság ideiglenes biztosítási intézkedést rendelt el, vagy
d) a közbiztonság, a közrend vagy a nemzetbiztonság érdekében egyébként szükséges.
(9) Ha a határidőből kevesebb mint tizenöt nap van hátra, a további eljárási cselekményeket soron kívül kell elvégezni.
51. § [A határidő túllépése]
Ha a hatóság
a) határidőben nem hoz függő hatályú döntést,
b) az ügyintézési határidőt túllépi – és függő hatályú döntés meghozatalának nem volt helye –, vagy
c) az automatikus döntéshozatal, vagy a sommás eljárás szabályait indokolatlanul mellőzi,
az eljárás lefolytatásáért illetéknek vagy díjnak megfelelő összeget, ennek hiányában tízezer forintot megfizet
a kérelmező ügyfélnek, aki mentesül az eljárási költségek megfizetése alól is.
52. § [A határidő számítása]
 (1) A napokban megállapított határidőbe nem számít bele a határidő kezdetére okot adó cselekmény vagy körülmény
bekövetkezésének, a közlésnek, a kézbesítésnek, a hirdetmény kifüggesztésének és levételének, valamint a közhírré
tétel napja.
(2) A  hónapokban vagy években megállapított határidő azon a  napon jár le, amely számánál fogva megfelel
a kezdőnapnak, ha pedig ez a nap a lejárat hónapjában hiányzik, a hónap utolsó napján.
(3) Az órákban megállapított határidő az okot adó cselekményt követő óra első percében kezdődik.
 (4) Ha a határidő utolsó napja olyan nap, amelyen a hatóságnál a munka szünetel, a határidő – az ügyintézési határidő
kivételével – a következő munkanapon jár le.
 (5) A  postán küldött beadvány és megkeresés előterjesztési ideje a  postára adás napja. A  határozott naphoz kötött
jogszerzés a nap kezdetén következik be. A határidő elmulasztása vagy a késedelem jogkövetkezménye a határidő
utolsó napjának elteltével áll be.
(6) A határidőt kétség esetén megtartottnak kell tekinteni.
26. Igazolási kérelem 53. § [Az igazolási kérelem előterjesztése]
 (1) Aki az eljárás során valamely határnapot, határidőt önhibáján kívül elmulasztott, igazolási kérelmet terjeszthet elő.
 (2) Az  igazolási kérelemről az  a  hatóság dönt, amelynek eljárása során a  mulasztás történt. A  jogorvoslatra
megállapított határidő elmulasztásával kapcsolatos igazolási kérelmet a  jogorvoslati kérelmet elbíráló szerv
bírálja el.
(3) Az  igazolási kérelmet a  mulasztásról való tudomásszerzést vagy az  akadály megszűnését követően, de legkésőbb
az elmulasztott határnaptól vagy a határidő utolsó napjától számított, az igazolni kívánt eljárási cselekményre előírt
határidővel megegyező időtartamon, de legfeljebb negyvenöt napon belül lehet előterjeszteni.
(4) A határidő elmulasztása esetén az igazolási kérelemmel egyidejűleg pótolni kell az elmulasztott cselekményt is, ha
ennek feltételei fennállnak.
(5) Az  igazolási kérelem előterjesztése és a  kérelem alapján megismételt eljárási cselekmény határidejének
elmulasztása miatt nincs helye igazolásnak.
54. § [Az igazolási kérelem elfogadásának joghatása]
Ha a  hatóság az  igazolási kérelemnek helyt ad, az  elmulasztott határnapot vagy határidőt megtartottnak tekinti,
ezért ha szükséges, a döntését módosítja vagy visszavonja, illetve egyes eljárási cselekményeket megismétel.
27. A szakhatóság közreműködése 55. § [A szakhatósági eljárás]
 (1) Törvény vagy a  szakhatóságok kijelöléséről szóló kormányrendelet közérdeken alapuló kényszerítő indok alapján
az  ügyben érdemi döntésre jogosult hatóság számára előírhatja, hogy az  ott meghatározott szakkérdésben és
határidőben más hatóság (a továbbiakban: szakhatóság) kötelező állásfoglalását kell beszereznie.
(2) Ha e  törvény eltérően nem rendelkezik, a  szakhatóságra a  hatóságra, a  szakhatóság állásfoglalására a  döntésre
vonatkozó rendelkezéseket megfelelően alkalmazni kell. Az ügyintézési határidőre vonatkozó rendelkezéseket csak
az előzetes szakhatósági állásfoglalás esetén kell alkalmazni.
(3) Nem kell a szakhatóságot megkeresni, ha a kérelmet vissza kell utasítani.
 (4) A szakhatóság döntése az eljárást befejező döntés elleni jogorvoslat keretében támadható meg.
 (5) A hatóság és a szakhatóság, valamint a szakhatóságok egymás között a kérelem teljesítésére vonatkozó feltételeket
egyeztetés útján állapítják meg. 56. § [A szakhatósági állásfoglalás]
 (1) Ha a  szakhatóság utóbb észleli, hogy állásfoglalása jogszabályt sért, állásfoglalását a  hatóság határozatának vagy
eljárást megszüntető végzésének véglegessé válásáig egy ízben módosíthatja.
 (2) A  szakhatóság mellőzése esetén az  erről való tudomásszerzést követően egyeztet a  hatósággal, ennek
eredményéhez képest adja ki állásfoglalását. A szakhatóság az állásfoglalását a hatóság felügyeleti szervével is közli.
57. § [Az előzetes szakhatósági állásfoglalás]
Ha törvény vagy kormányrendelet nem zárja ki, az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére
a  szakhatóság a  szakhatósági állásfoglalásra vonatkozó szabályok megfelelő alkalmazásával előzetes szakhatósági
állásfoglalást ad ki. A  kérelemhez egy évnél nem régebbi előzetes szakhatósági állásfoglalás csatolható be, ha
törvény vagy kormányrendelet más időtartamot nem állapít meg. A  hatóság a  kérelemmel benyújtott előzetes
szakhatósági állásfoglalást szakhatósági állásfoglalásként használja fel.
28. Idézés 58. § [Az idézés általános szabályai]
 (1) Azt, akinek személyes meghallgatása az  eljárás során szükséges, a  hatóság kötelezi, hogy a  megjelölt helyen
és időpontban jelenjen meg. Ha az  idézett személy kora, egészségi állapota vagy más méltányolható ok miatt
a hatóság előtt nem képes megjelenni, az idézett személyt a tartózkodási helyén is meg lehet hallgatni.
(2) Az idézést – ha az ügy körülményeiből más nem következik – úgy kell közölni, hogy arról az idézett a meghallgatást
megelőzően legalább öt nappal értesüljön.
(3) Az  idézésben meg kell jelölni, hogy a  hatóság az  idézett személyt milyen ügyben és milyen minőségben kívánja
meghallgatni. Az idézett személyt figyelmeztetni kell a megjelenés elmulasztásának következményeire.
59. § [Az idézés helye]
 (1) A hatóság az illetékességi területén lakóhellyel nem rendelkező személyt vagy székhellyel nem rendelkező szervezet
törvényes képviselőjét akkor idézheti a székhelyére, ha
a) ezt jogszabály írja elő,
b) az idézés célja a tárgyaláson, egyeztetésen való részvétel,
c) a megkeresés útján történő meghallgatás csorbítaná bármely ügyfél eljárási jogait,
d) az idézni kívánt személy lakóhelyén nem működik olyan hatóság, amely megfelelő szakismeretek birtokában
tudná elvégezni a szükséges eljárási cselekményt, vagy
e) azt az idézett személy kéri.
(2) A fővárosban működő hatóság a főváros egész területéről idézhet.
60. § [Az idézett személy megjelenési kötelezettsége]
 (1) Ha az idézett személy
a) a  szabályszerű idézésnek nem tesz eleget, vagy meghallgatása előtt az  eljárás helyéről engedély nélkül
eltávozik, és távolmaradását előzetesen alapos okkal nem menti ki, vagy utólag megfelelően nem igazolja,
vagy
b) az idézésre meghallgatásra alkalmatlan állapotban jelenik meg, és ezt a körülményt nem menti ki,
eljárási bírsággal sújtható.
(2) Ha az  idézett személy az  idézésre nem jelent meg, és távolmaradását nem mentette ki, a  rendőrség útján
elővezettethető. Az elővezetés foganatosításához az ügyésznek a hatóság vezetője által kért előzetes hozzájárulása
szükséges.
(3) Ha a hatóságnak tudomása van arról, hogy az elővezetni kívánt személy a Magyar Honvédség tényleges állományú
vagy a  rendvédelmi szervek hivatásos állományú tagja, az  elővezetés céljából az  állományilletékes parancsnokot
keresi meg.
(4) Ha az  idézett személy igazolja a  távolmaradásának vagy eltávozásának menthető indokát, a  hatóság visszavonja
az eljárási bírságot megállapító és az elővezetést elrendelő végzést.
(5) Ha jogi személy vagy egyéb szervezet szervezeti képviselője nem jelent meg az  idézésre, és a  képviselő nevét
a  törvényes képviselő a  hatóság felhívására nem közli, a  felhívott törvényes képviselő, illetve a  jogi személy vagy
egyéb szervezet eljárási bírsággal sújtható. Ebben az  esetben az  elővezetést a  felhívott törvényes képviselővel
szemben is alkalmazni lehet.
29. Értesítés eljárási cselekményről 61. § [Értesítés eljárási cselekményről]
 (1) Ha nem szükséges az  ügyfél idézése, a  hatóság az  ügyfelet a  tanú és a  szakértő meghallgatásáról, a  szemléről és
a  tárgyalásról értesíti azzal a  tájékoztatással, hogy az  eljárási cselekményen részt vehet, de megjelenése nem
kötelező. Az  értesítést – ha az  ügy körülményeiből más nem következik – úgy kell közölni, hogy azt az  ügyfél
legalább öt nappal korábban megkapja.
(2) A  szakhatóságot – ha az  a  feladat- és hatáskörét érinti – az  eljárási cselekményről legalább öt nappal korábban
értesíteni kell.
30. A tényállás tisztázása 62. § [A tényállás tisztázása]
 (1) Ha a döntéshozatalhoz nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, a hatóság bizonyítási eljárást folytat le.
 (2) A  hatósági eljárásban minden olyan bizonyíték felhasználható, amely a  tényállás tisztázására alkalmas. Nem
használható fel bizonyítékként a hatóság által, jogszabálysértéssel megszerzett bizonyíték.
 (3) A hatóság által hivatalosan ismert és a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani.
 (4) A  hatóság szabadon választja meg a  bizonyítás módját, és a  rendelkezésre álló bizonyítékokat szabad
meggyőződése szerint értékeli. (5) Törvény vagy kormányrendelet közérdeken alapuló kényszerítő indok alapján, meghatározott ügyekben kötelezővé
teheti valamely okirat vagy más irat bizonyítási eszközként történő alkalmazását.
31. Az ügyfél nyilatkozata 63. § [Az ügyfél nyilatkozata]
Ha a tényállás tisztázása azt szükségessé teszi, a hatóság az ügyfelet nyilatkozattételre hívhatja fel.
64. § [Az ügyfél nyilatkozatának kiemelt szerepe]
 (1) Ha jogszabály nem zárja ki, az ügyfél a nyilatkozatával pótolhatja a hiányzó bizonyítékot, ha annak beszerzése nem
lehetséges.
 (2) Ha az  ügyfél vagy képviselője más tudomása ellenére az  ügy szempontjából jelentős adatot valótlanul állít
vagy elhallgat – ide nem értve, ha vele szemben a  66.  § (2)  bekezdésében vagy (3)  bekezdés b) és c)  pontjában
meghatározott ok áll fenn –, illetve ha a  kötelező adatszolgáltatás körében a  105.  § (2)  bekezdésében foglalt ok
hiányában adatszolgáltatási kötelezettségét nem teljesíti, eljárási bírsággal sújtható.
(3) A  hatóság az  (1)  bekezdés szerinti esetben figyelmezteti az  ügyfelet jogaira, kötelességeire és a  hamis, hamisított
vagy valótlan tartalmú bizonyíték szolgáltatásának jogkövetkezményeire.
32. Irat 65. § [Az iratra vonatkozó szabályok]
 (1) A  hatóság, ha a  tényállás tisztázása során szükséges, és az  az Eüsztv. alapján nem szerezhető be – a  36.  §
(2) bekezdésben meghatározottak kivételével – felhívhatja az ügyfelet okirat vagy más irat bemutatására.
 (2) Ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik, az  ügyfél az  iratot másolatban is benyújthatja, ha
nyilatkozik arról, hogy az az eredetivel mindenben megegyezik.
 (3) Ha a külföldön kiállított közokirat eredetiségével vagy tartalmával kapcsolatban kétség merül fel, a hatóság felhívja
az ügyfelet felülhitelesített külföldön kiállított közokirat bemutatására.
 (4) Ha az ügyfél a nem magyar nyelven kiállított irat mellé annak magyar nyelvű hiteles fordítását is csatolja, a hatóság
azt a fordítás szerinti tartalommal fogadja el. 33. Tanú
66. § [A tanúra vonatkozó általános szabályok]
 (1) A tanúként idézett személy – az e törvényben meghatározott kivétellel – köteles tanúvallomást tenni.
 (2) Tanúként nem hallgatható meg
a) az, akitől nem várható bizonyítékként értékelhető vallomás,
b) védett adatnak minősülő tényről az, aki nem kapott felmentést a titoktartás alól.
(3) A tanú a vallomástételt megtagadhatja, ha
a) bármelyik ügyfél Ptk. szerinti hozzátartozója (a továbbiakban: hozzátartozó),
b) vallomásával saját magát vagy hozzátartozóját bűncselekmény elkövetésével vádolná,
c) a  sajtószabadságról és a  médiatartalmak alapvető szabályairól szóló törvény szerinti médiatartalom
szolgáltató (a  továbbiakban: médiatartalom-szolgáltató), vagy vele munkaviszonyban vagy munkavégzésre
irányuló egyéb jogviszonyban álló személy – a  jogviszonya megszűnése után is –, és a  tanúvallomásával
a  számára a  médiatartalom-szolgáltatói tevékenységgel összefüggésben információt átadó személy kilétét
felfedné, vagy
d) diplomáciai mentességben részesülő személy. 67. § [A tanúmeghallgatás]
 (1) A  meghallgatás kezdetén a  hatóság megállapítja a  tanú személyazonosságát. A  hatóság felhívja a  tanút, hogy
nyilatkozzon arról, hogy az  ügyfelekkel milyen viszonyban van, és elfogult-e, egyúttal figyelmezteti jogaira,
kötelességeire és a hamis tanúzás jogkövetkezményeire is.
(2) A még meg nem hallgatott tanú nem lehet jelen az ügyfél, más tanú és a szakértő meghallgatásakor.
 (3) A meghallgatásra a tárgyalás szabályait kell alkalmazni akkor is, ha a hatóság a tanút tárgyaláson kívül hallgatja meg.
(4) A  tanú meghallgatásán nem lehet jelen az  ügyfél és az  eljárás egyéb résztvevője, ha a  tanú védett adatról tesz
vallomást, vagy ha elrendelték a tanú természetes személyazonosító adatainak és lakcímének zárt kezelését.
(5) A hatóság engedélyezheti, hogy a tanú a meghallgatását követően vagy helyette írásban tegyen tanúvallomást.
 (6) Ha a  tanú meghallgatás nélkül vagy a  meghallgatását követően írásban tesz tanúvallomást, az  írásbeli
tanúvallomásból ki kell tűnnie, hogy a  tanú a  vallomást a  vallomástétel akadályainak, valamint a  hamis tanúzás
következményeinek ismeretében tette meg. Erre a  tanút a  hatóság az  írásbeli tanúvallomás megtételének
engedélyezésével egyidejűleg, a vallomástétel akadályainak és a hamis tanúzás következményeinek ismertetésével
figyelmezteti.
34. Szemle 68. § [A szemlére vonatkozó általános szabályok]
 (1) Ha a  tényállás tisztázására ingó, ingatlan (a  továbbiakban együtt: szemletárgy) vagy személy megtekintése vagy
megfigyelése szükséges, a hatóság szemlét rendelhet el.
 (2) A  szemletárgy birtokosát és az  (1)  bekezdésben meghatározott személyt – ha az  a  szemle eredményességét nem
veszélyezteti – a szemléről előzetesen értesíteni kell.
 (3) A szemletárgy birtokosának távolléte – ha jelenléte nem szükségszerű – nem akadálya a szemle megtartásának.
 (4) Ha a szemletárgy birtokosa természetes személyazonosító adatainak és lakcímének zárt kezelését nem rendelték el,
a szemlén az ügyfél jelen lehet. 69. § [A szemle lefolytatása]
 (1) A szemle megtartása során – az ismert tulajdonos értesítésével egyidejűleg – a szemletárgy birtokosa kötelezhető
a szemletárgy felmutatására, illetve arra, hogy az ügyfelet a szemle helyszínére beengedje.
 (2) A szemle során a hatóság eljáró tagja jogosult különösen
a) a szemlével érintett területre, építménybe és egyéb létesítménybe belépni,
b) bármely iratot, tárgyat vagy munkafolyamatot megvizsgálni,
c) felvilágosítást kérni, illetve
d) mintát venni.
70. § [Az azonnali eljárási cselekmény érdekében lefolytatott szemle]
 (1) A szemle eredményes és biztonságos lefolytatása érdekében a hatóság a rendőrség közreműködését kérheti.
 (2) A  rendőrség a  rendőrségről szóló törvény végrehajtási eljárás lefolytatásában való közreműködésre vonatkozó
szabályai szerint, a hatóság felkérésére – előzetes megkeresése nélkül – azonnal, a hatóság által megjelölt helyen és
ideig biztosítja a közreműködést.
(3) Ha a  helyszíni szemlére életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzetben, azonnali eljárási cselekmény
érdekében van szükség, illetve, ha ezt törvény más fontos okból megengedi, a helyszíni szemlét a hatóság a lezárt
terület, épület, helyiség felnyitásával, az ott tartózkodó személyek akarata ellenére is megtarthatja.
(4) A  (3)  bekezdésben meghatározott módon történő szemle megtartásáról az  ügyészt előzetesen – a  szemle
megtartásáról való hatósági döntést követően haladéktalanul – értesíteni kell, továbbá ahhoz a  rendőrség és
lehetőség szerint hatósági tanú közreműködését kell kérni.
35. Szakértő 71. § [A szakértő kirendelésére vonatkozó szabályok]
 (1) Szakértőt kell meghallgatni vagy – legalább tizenöt napos határidő tűzésével – szakvéleményt kell kérni, ha
az  ügyben jelentős tény vagy egyéb körülmény megállapításához különleges szakértelem szükséges, és az  eljáró
hatóság nem rendelkezik megfelelő szakértelemmel.
(2) Nincs helye szakértő kirendelésének, ha ugyanabban a szakkérdésben szakhatóság állásfoglalását kell beszerezni.
 (3) A szakértő kizárására a 23. § szabályait kell megfelelően alkalmazni.
72. § [A szakértői vizsgálatra vonatkozó általános szabályok]
 (1) Törvény elrendelheti az ügyfél szakértői vizsgálatban való közreműködését.
 (2) A szakértőt a véleményadás előtt figyelmeztetni kell a hamis véleményadás jogkövetkezményeire.
(3) Az  itt nem szabályozott kérdésekben a  szakértőkre az  igazságügyi szakértőkről szóló törvény rendelkezései
irányadóak.
36. Tolmács 73. § [A tolmács]
 (1) Ha az ügyfél vagy az eljárás egyéb résztvevője által használt idegen nyelvet az ügyintéző nem beszéli, tolmácsot kell
alkalmazni.
 (2) Az ügyben eljáró hatóság el nem járó tagja, valamint – ha az a tényállás tisztázáshoz elengedhetetlen – az ellenőrzés
helyszínén tartózkodó, idegen nyelvet beszélő személy tolmácsként igénybe vehető.
 (3) A tolmácsra egyebekben a szakértőre vonatkozó rendelkezések irányadóak.
37. Tárgyalás 74. § [A tárgyalás]
 (1) A hatóság tárgyalást tart, ha
a) a  tényállás tisztázásához szükség van a  felek együttes meghallgatására, az  ellenérdekű ügyféllel szemben,
kérelemre indított eljárásban (a továbbiakban: jogvitás eljárás),
b) az ügy természete lehetővé teszi, ellenérdekű ügyfelek részvételével zajló eljárásban, vagy
c) a tényállás tisztázásához szükség van az eljárásban részt vevő személyek együttes meghallgatására.
(2) A hatóság helyszíni szemle keretében is lefolytathatja a tárgyalást, ha annak feltételei biztosítottak.
 (3) Az ügyfél bizonyítási indítványt tehet és kérdést intézhet a meghallgatott személyhez.
 (4) Azt, aki a tárgyalás rendjét zavarja, a tárgyalás vezetője rendreutasítja, ismételt vagy súlyosabb rendzavarás esetén
kiutasíthatja és eljárási bírsággal sújthatja. 38. Egyezségi kísérlet
75. § [Az egyezségi kísérlet]
Ha a hatóság tárgyalást tart, a tárgyaláson megkísérli az ellenérdekű ügyfelek között egyezség létrehozását.
39. A bizonyítékok ismertetése az ügyféllel 76. § [A bizonyítékok ismertetése az ügyféllel]
Ha a hatóság az ügyben bizonyítási eljárást folytatott le, melynek során a hatóság nem biztosította, hogy az ügyfél
minden bizonyítékot megismerjen, annak befejezését követően értesíti az  ügyfelet, hogy – az  iratokba való
betekintés szabályai figyelembevételével – megismerhesse a  bizonyítékokat, és további bizonyításra irányuló
indítványt terjeszthessen elő.
40. Az eljárás akadályozásának következményei 77. § [Az eljárás akadályozásának következményei]
 (1) Azt, aki a  kötelezettségét önhibájából megszegi, a  hatóság az  okozott többletköltségek megtérítésére kötelezi,
illetve eljárási bírsággal sújthatja.
 (2) Az  eljárási bírság legkisebb összege esetenként tízezer forint, legmagasabb összege – ha törvény másként nem
rendelkezik – természetes személy esetén ötszázezer forint, jogi személy vagy egyéb szervezet esetén egymillió
forint.
(3) Az eljárási bírság kiszabásánál a hatóság figyelembe veszi
a) a jogellenes magatartás súlyát,
b) – ha az erre vonatkozó adatok rendelkezésre állnak – az érintett vagyoni helyzetét és jövedelmi viszonyait,
továbbá
c) az  eljárási bírságnak ugyanabban az  eljárásban történő ismételt kiszabása esetén az  előző bírságolások
számát és mértékét. 41. Az eljárási cselekmények rögzítése
78. § [Az eljárási cselekmények rögzítése]
 (1) A szóbeli kérelemről – ha azt nyomban nem teljesítik –, valamint a tényállás tisztázása érdekében lefolytatott eljárási
cselekményről az ügyfél vagy az eljárás más résztvevője részvétele esetén jegyzőkönyvet, más esetben feljegyzést
kell készíteni.
(2) A feljegyzés tartalmazza készítésének helyét és idejét, az eljárási cselekményen részt vevő személyek azonosításához
szükséges adatokat, nyilatkozataik lényegét, illetve a  cselekmény lefolytatása során a  tényállás tisztázásával
összefüggő ténymegállapításokat. A jegyzőkönyv ezen túlmenően tartalmazza a jogokra és kötelezettségekre való
figyelmeztetést.
(3) A  feljegyzést annak készítője, a  jegyzőkönyvet – annak minden oldalán – az  eljárási cselekményen részt vevő
személyek aláírják.
(4) A  hatóság egyes eljárási cselekményekről kép- és hangfelvételt készíthet. A  rögzítés ilyen módja esetén
a jegyzőkönyvben csak az eljárási cselekményen résztvevő személyek azonosításához szükséges adatokat, valamint
az elkészítés helyét, idejét kell feltüntetni.
79. § [A hatósági tanú]
 (1) A  hatóság a  biztosítási intézkedés alkalmazása során, szemlénél, lefoglalásnál és hatósági ellenőrzésnél hatósági
tanút vehet igénybe, aki az eljárási cselekmény során történt eseményeket és az általa tapasztalt tényeket igazolja.
Hatósági tanúként való közreműködésre senki nem kötelezhető.
(2) Nem lehet hatósági tanú az  ügyfél, az  ügyfél hozzátartozója vagy képviselője, az  eljáró hatósággal közszolgálati,
illetve egyéb munkavégzésre irányuló jogviszonyban álló személy és az  eljárási képességgel nem rendelkező
személy.
(3) Az eljárási cselekmény előtt a hatósági tanút a jogairól és kötelességeiről fel kell világosítani. A hatósági tanú a tanú
költségeinek megtérítésére vonatkozó szabályok szerint jogosult költségtérítésre.
(4) A hatósági tanút az eljárási cselekmény során tudomására jutott tényekre, adatokra nézve titoktartási kötelezettség
terheli, amely alól az  eljáró hatóság, a  fellebbezés elbírálására jogosult hatóság (a  továbbiakban: másodfokú
hatóság) vagy bíróság az ügy tárgyát érintő tényekre, adatokra, körülményekre nézve felmentheti.
IV. FEJEZET
A HATÓSÁG DÖNTÉSEI 42. Határozat és végzés
80. § [A döntés formái]
 (1) A  döntés határozat vagy végzés. A  hatóság – a  (4)  bekezdésben meghatározott kivétellel – az  ügy érdemében
határozatot hoz, az eljárás során hozott egyéb döntések végzések.
 (2) Az  ügyfelet megilleti a  kérelmezett jog gyakorlása, ha a  hatóság az  ügyintézési határidőn belül mellőzi
a határozathozatalt (jogszerű hallgatás). Jogszerű hallgatásnak van helye, ha
a) automatikus döntéshozatali eljárásban intézhető ügyben törvény vagy kormányrendelet nem zárja ki,
b) sommás eljárásban intézhető ügyben törvény vagy kormányrendelet így rendelkezik,
c) teljes eljárásban törvény vagy kormányrendelet így rendelkezik, továbbá nincs helye függő hatályú döntés
meghozatalának, és az ügyben nincs ellenérdekű ügyfél.
 (3) A jogszerű hallgatás esetén a hatóság a megszerzett jogot rávezeti a kérelemre, és annak az ügyfél birtokában levő
másolati példányára, vagy a hatóságnál levő példányról az ügyfél részére másolatot ad ki.
 (4) Ha az  eljárás a  jogszabályban meghatározott jogosultak pénzbeli ellátásának mérlegelés nélkül a  jogszabályban
meghatározott mértékre történő emelésére irányul, a hatóság mellőzi a határozathozatalt.
81. § [A döntés tartalma és formája]
 (1) A  döntés tartalmazza az  eljáró hatóság, az  ügyfelek és az  ügy azonosításához szükséges minden adatot,
a  rendelkező részt – a  hatóság döntésével, a  szakhatóság állásfoglalásával, a  jogorvoslat igénybevételével
kapcsolatos tájékoztatással és a felmerült eljárási költséggel –, továbbá a megállapított tényállásra, a bizonyítékokra,
a  szakhatósági állásfoglalás indokolására, a  mérlegelés és a  döntés indokaira, valamint az  azt megalapozó
jogszabályhelyek megjelölésére is kiterjedő indokolást.
(2) Jogorvoslatról való tájékoztatást mellőző, az  indokolásban pedig csak az  azt megalapozó jogszabályhelyek
megjelölését tartalmazó egyszerűsített döntés hozható
a) ha a hatóság a kérelemnek teljes egészében helyt ad, és az ügyben nincs ellenérdekű ügyfél, vagy a döntés
az ellenérdekű ügyfél jogát vagy jogos érdekét nem érinti, vagy
b) az egyezség jóváhagyásáról.
(3) Az önállóan nem fellebbezhető végzésről az  indokolásban csak az azt megalapozó jogszabályhelyek megjelölését
tartalmazó egyszerűsített döntés hozható.
(4) A hatóság a döntést külön okiratban szövegezi meg, jegyzőkönyvbe foglalja vagy az ügyiratra feljegyzi.
 (5) Azonnali eljárási cselekményt igénylő ügyben a döntés előzetes írásba foglalása mellőzhető és az ügyféllel szóban is
közölhető. Ilyenkor a hatóság a döntést utólag írásba foglalja és közli.
43. A hatóság döntésének véglegessége 82. § [A döntés véglegessége]
 (1) A  hatóság döntése végleges, ha azt a  hatóság már – az  e  törvényben meghatározott kivételekkel – nem
változtathatja meg. A véglegesség a döntés közlésével áll be.
 (2) Ha az adott ügytípusban törvény megengedi a fellebbezést, a hatóság döntése véglegessé válik, ha
a) ellene nem fellebbeztek, és a fellebbezési határidő letelt,
b) a fellebbezésről lemondtak vagy a fellebbezést visszavonták, vagy
c) a másodfokú hatóság az elsőfokú hatóság döntését helybenhagyta, a másodfokú döntés közlésével.
(3) A fellebbezésről lemondás vagy a fellebbezés visszavonása esetén véglegessé válik a döntés
a) az  elsőfokú döntés közlésekor, ha az  ügyfél a  kérelem teljesítése esetére már a  döntés közlése előtt
lemondott a fellebbezésről, és az ügyben nincs ellenérdekű ügyfél,
b) az  utolsóként kézhez kapott lemondás vagy visszavonás hatósághoz való megérkezésének napján, ha
a  fellebbezési határidő tartama alatt valamennyi fellebbezésre jogosult lemond a  fellebbezésről vagy
visszavonja fellebbezését.
(4) A  fellebbezési eljárás megszüntetése esetén a  hatóság fellebbezéssel támadható elsőfokú döntése a  fellebbezési
eljárás megszüntetéséről szóló végzés véglegessé válásának napján válik véglegessé.
(5) Az  elsőfokú döntés fellebbezéssel nem érintett rendelkezései a  (2)–(4)  bekezdésben meghatározottak szerint
véglegessé válnak, ha
a) csak az eljárás egyéb résztvevője fellebbezett a döntés rá vonatkozó rendelkezése ellen, vagy
b) kizárólag a  döntés egyes rendelkezései ellen nyújtottak be fellebbezést, és az  ügy jellegéből adódóan
a fellebbezés elbírálása nem hat ki a fellebbezéssel meg nem támadott rendelkezésekre.
44. Az egyezség jóváhagyása 83. § [Az egyezség jóváhagyása]
Ha az  egyezségi kísérlet eredményre vezet vagy az  ügyfelek egyezséget kötnek, és az  egyezség megfelel
az Alaptörvénynek és a jogszabályoknak, az kiterjed a teljesítési határidőre, valamint az eljárási költség viselésére is,
a hatóság azt jóváhagyja és határozatba foglalja.
45. Azonnali végrehajthatóság 84. § [Azonnali végrehajthatóság]
A hatóság a döntést azonnal végrehajthatónak nyilvánítja, ha
a) életveszéllyel, súlyos kárral vagy a  személyiségi jogok jelentős sérelmével fenyegető helyzet megelőzése,
elhárítása vagy káros következményeinek enyhítése miatt szükséges,
b) nemzetbiztonsági, honvédelmi vagy közbiztonsági érdekből, illetve a közérdek védelme miatt szükséges,
c) a döntés valakinek a tartásáról vagy gondozásáról rendelkezik, vagy
d) a hatósági nyilvántartásba történő haladéktalan bejegyzést törvény írja elő.
46. A döntés közlése 85. § [A döntés közlésének általános szabályai]
 (1) A  határozatot a  hatóság közli az  ügyféllel, azzal, akire nézve az  rendelkezést tartalmaz, az  ügyben eljárt
szakhatósággal.
 (2) A végzést a hatóság közli azzal, akire nézve az rendelkezést tartalmaz, és akinek a  jogát vagy jogos érdekét érinti.
A hatóság az ügyfél kérelmére egy ízben, külön illeték vagy díj felszámítása nélkül ad ki másolatot a vele nem közölt
végzésről.
(3) A  hatóság a  döntést írásbeli kapcsolattartás esetén hivatalos iratként vagy az  Eüsztv.-ben meghatározott
elektronikus úton kézbesíti.
(4) Ha jogszabály nem zárja ki, a döntést szóban is közölni lehet az  (1) és (2) bekezdésben meghatározott személlyel.
A  közlés tényét és időpontját az  iratra fel kell jegyezni, és azt alá kell íratni. Ha azt az  (1) és (2)  bekezdésben
meghatározott személy kéri, a szóban közölt döntést a hatóság írásban is megküldi a részére.
(5) Ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik, a döntés közlésének napja
a) az a nap, amelyen azt írásban vagy szóban közölték, vagy
b) a hirdetmény kifüggesztését követő tizenötödik nap.
(6) Ha a  hatóság életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzetben, valamint törvény rendelkezése alapján
a döntést nem az e törvényben meghatározott feltételeknek megfelelő módon közli, a döntést írásban is megküldi.
A  döntés közlésének napja ilyenkor – kizárólag a  jogorvoslati határidők számításának szempontjából – az  írásbeli
közlés napja.
86. § [A kézbesítésre vonatkozó szabályok]
 (1) A nem elektronikusan közölt iratot a kézbesítés megkísérlésének napján kézbesítettnek kell tekinteni, ha a címzett
az átvételt megtagadta. Ha a kézbesítés azért volt sikertelen, mert az a címzett hatósági nyilvántartásban szereplő
lakcíméről vagy székhelyéről a hatósághoz
a) „nem kereste” jelzéssel érkezett vissza, az iratot a kézbesítés második megkísérlésének napját,
b) „ismeretlen” vagy „elköltözött” jelzéssel érkezett vissza, az iratot a kézbesítés megkísérlésének napját
követő ötödik munkanapon kézbesítettnek kell tekinteni.
(2) Ha a címzett tudomást szerez arról, hogy a neki küldött iratot a hatóság kézbesítettnek tekinti, a tudomásszerzéstől
számított tizenöt napon belül, de legkésőbb a közléstől számított negyvenöt napon belül kifogást terjeszthet elő.
(3) A kifogásnak a hatóság akkor ad helyt, ha a címzett az iratot azért nem vehette át, mert
a) a kézbesítés a hivatalos iratok kézbesítésére vonatkozó jogszabályok megsértésével történt, vagy más okból
nem volt szabályszerű, vagy
b) az iratot más, az a) pontban nem említett önhibáján kívüli okból nem volt módja átvenni.
(4) Nem természetes személy címzett csak akkor terjeszthet elő kifogást, ha a kézbesítés nem szabályszerűen történt.
 (5) A  kifogásban elő kell adni azokat a  tényeket, illetve körülményeket, amelyek a  kézbesítés szabálytalanságát
igazolják vagy az önhiba hiányát valószínűsítik. Ha a kifogásnak a hatóság helyt ad, az igazolási kérelemre vonatkozó
szabályokat kell alkalmazni.
(6) A kifogást az a hatóság bírálja el, amelyik a kézbesítés tárgyát képező iratot kiadmányozta.
 (7) A hatósági kézbesítő általi kézbesítésre az e §-ban foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni.
87. § [A kézbesítési meghatalmazottra vonatkozó szabályok]
 (1) Az  ügyfél köteles az  első kapcsolatfelvétel alkalmával – a  kézbesítési meghatalmazás előterjesztésével együtt –
kézbesítési meghatalmazottat megnevezni, ha
a) magyarországi lakcímmel vagy székhellyel nem rendelkezik,
b) képviselőt nem nevezett meg, és
c) elektronikus kapcsolattartásnak nincs helye.
(2) A  kézbesítési meghatalmazott az  eljárásban keletkezett, az  ügyféllel közlendő döntéseket és iratokat átveszi, és
azokat az ügyfél részére továbbítja.
(3) Az  ügyfél részére szóló és a  kézbesítési meghatalmazottal szabályszerűen közölt döntést úgy kell tekinteni, hogy
az a meghatalmazottal történt közlést követő tizenötödik napon minősül az ügyféllel közöltnek.
(4) Ha hirdetményi közlésnek lenne helye, és a  döntés az  ügyfél számára kötelezettséget állapít meg, vagy alapvető
jogát vonja el vagy korlátozza, a döntés közlésének megkísérlése érdekében kézbesítési ügygondnok rendelhető ki,
aki gondoskodik az ügyfél tartózkodási helyének megállapításáról és a döntés kézbesítéséről.
(5) Ha a  kézbesítési ügygondnok nem járt sikerrel, a  döntést azon a  napon kell kézbesítettnek tekinteni, amikor
a  kézbesítés sikertelenségét a  kézbesítési ügygondnok az  őt kirendelő hatóságnak bejelenti, de legkésőbb
a kirendeléstől számított tizenötödik napon.
(6) Sikeres kézbesítés esetén a kézbesítési ügygondnok a sikeres kézbesítés napjáról és az ügyfél tartózkodási helyéről
haladéktalanul értesíti az őt kirendelő hatóságot.
88. § [A hirdetményi közlés]
 (1) A közlést hirdetmény útján kell teljesíteni, ha
a) az ügyfél ismeretlen helyen tartózkodik,
b) a  kézbesítés egyéb elháríthatatlan akadályba ütközik, vagy annak megkísérlése már előre is
eredménytelennek mutatkozik, vagy
c) azt törvény vagy kormányrendelet előírja.
(2) A hirdetmény tartalmazza
a) a kifüggesztés, a honlapon történő közzététel esetén a közzététel napját,
b) az eljáró hatóság megnevezését,
c) az ügy számát és tárgyát,
d) az ügyfél nevét és utolsó ismert lakcímét (székhelyét), továbbá
e) azt a figyelemfelhívást, hogy a hatóság az ügyben döntést hozott, de annak kézbesítése akadályba ütközött,
ezért az ügyfél vagy képviselője a döntést a hatóságnál átveheti.
 (3) A hirdetményt a hatóság hirdetőtábláján, valamint a honlapján helyezi el.
89. § [Közhírré tétel]
 (1) Ha az  ügyfelek köre pontosan nem megállapítható, vagy ha törvény vagy kormányrendelet azt előírja, a  hatóság
a  döntéséről készült közleményt közhírré teszi. A  közlemény – a  88.  § (2)  bekezdés a)–d)  pontjában foglaltakon
túl – tartalmazza
a) a döntés rendelkező részét és indokolásának kivonatát, valamint
b) azt a figyelemfelhívást, hogy a döntés a hatóságnál megtekinthető.
(2) A közleményt a hatóság a hirdetőtábláján, valamint a honlapján helyezi el.
 (3) A hatóság közhírré teszi azt a véglegessé vált vagy azonnal végrehajthatóvá nyilvánított döntést,
a) amelyet közérdekű keresettel lehet megtámadni,
b) amelyet személyek széles vagy pontosan meg nem határozható köre számára életveszéllyel vagy súlyos
kárral fenyegető helyzet megelőzése, elhárítása vagy káros következményeinek enyhítése érdekében hozott,
vagy
c) amelyet a  közbiztonság fenntartása érdekében vagy fontos közrendvédelmi, környezet- vagy
természetvédelmi okból hozott.
(4) A hatóság közhírré teszi azt a véglegessé vált vagy azonnal végrehajthatóvá nyilvánított határozatot, amelyet több
mint ötven ügyfél részvételével zajló eljárásban hozott.
47. A döntés kijavítása és kiegészítése 90. § [A döntés kijavítása]
 (1) Ha a döntésben elírás, illetve számítási hiba van, és az nem hat ki az ügy érdemére, a hatóság a döntést kijavítja.
 (2) A kijavítást a hatóság közli azzal, akivel az eredeti döntést közölte.
 (3) A döntés kijavítással érintett része ellen ugyanolyan jogorvoslatnak van helye, mint az eredeti döntés ellen volt.
91. § [A döntés kiegészítése]
 (1) Ha döntésből jogszabály által előírt kötelező tartalmi elem hiányzik, vagy az ügy érdeméhez tartozó kérdésben nem
született döntés, a hatóság a döntést kiegészíti.
 (2) Nincs helye a döntés kiegészítésének, ha a döntés véglegessé válásától számított egy év eltelt.
 (3) A kiegészítést a hatóság egységes döntésbe foglalva, lehetőleg a döntés kicserélésével közli.
 (4) A kiegészítés ellen ugyanolyan jogorvoslatnak van helye, mint az eredeti döntés ellen volt.
 (5) A kiegészítést közölni kell azzal, akivel a kiegészített döntést közölték.
48. Hatósági szerződés 92. § [A hatósági szerződés megkötése]
 (1) Jogszabály lehetővé teheti vagy előírhatja, hogy a hatóság a hatáskörébe tartozó ügynek a közérdek és az ügyfél
szempontjából is előnyös rendezése érdekében határozathozatal helyett az  ügyféllel írásban hatósági szerződést
kössön. A hatósági szerződés közigazgatási szerződés.
(2) A  hatósági szerződés tartalmazza a  szerződő feleket, a  szerződés tárgyát, a  felek által vállalt kötelezettségeket és
biztosított jogokat, a  szakhatósági állásfoglalásban foglalt kikötéseket, a  szerződésszegés jogkövetkezményeit,
a teljesítés körében felmerült viták rendezésének módját, a szerződést lehetővé vagy kötelezővé tevő jogszabályban
előírt kikötéseket és adatokat, továbbá a felek által lényegesnek tekintett kérdésekben kötött megállapodást.
(3) Ha az  ügyfél olyan kötelezettséget vállal, amelynek teljesítésére hatósági határozattal egyébként nem lenne
kötelezhető, az  ügyfélnek a  hatósági szerződésben nyilatkoznia kell arról, hogy a  saját szerződésszegése
esetére a  többletkötelezettség tekintetében a  hatósági szerződésben aláveti magát a  szerződésszegés 93.  §
(3) bekezdésében megállapított jogkövetkezményének.
(4) A  szerződést a  hatóság a  többi ügyféllel is közli, akik tizenöt napon belül kezdeményezhetik a  hatóságnál
a  szerződés módosítását. Ennek elmaradása esetén a  nem szerződő ügyfél harminc napon belül megtámadhatja
a szerződést a közigazgatási bíróság előtt.
93. § [A hatósági szerződés módosítása és teljesítése]
 (1) Az  ügy szempontjából jelentős új tény felmerülése, illetve a  szerződéskötéskor fennálló körülmények lényeges
megváltozása esetén bármelyik fél kezdeményezheti a szerződés módosítását.
 (2) A  módosítás meghiúsulása esetén bármelyik fél a  közigazgatási bírósághoz fordulhat, ez  azonban nem érinti
a hatósági szerződés végrehajtását, illetve érvényesítését.
 (3) Ha a  szerződő ügyfél a  szerződésben foglaltakat megszegi, a  hatóság intézkedik a  szerződésszegés szerződésben
vállalt jogkövetkezményének kikényszerítése iránt, és ha szükséges, megindítja a végrehajtást.
 (4) Ha a  hatósági szerződésben foglaltakat a  hatóság nem teljesíti, a  szerződő ügyfél a  teljesítésre irányuló felhívás
eredménytelensége esetén – a  szerződésszegés tudomására jutásától számított harminc napon belül –
a közigazgatási bírósághoz fordulhat.
(5) Az e törvényben nem szabályozott kérdésekben a hatósági szerződésre az azt szabályozó jogszabály rendelkezéseit,
ennek hiányában a Ptk. szerződésekre vonatkozó általános szabályait kell alkalmazni.
V. FEJEZET
HATÓSÁGI BIZONYÍTVÁNY, IGAZOLVÁNY ÉS NYILVÁNTARTÁS 49. Közös szabályok
94. § [A hatósági bizonyítványra, igazolványra és nyilvántartásra vonatkozó általános szabályok]
 (1) E  törvény rendelkezéseit a  hatósági bizonyítvánnyal, igazolvánnyal és nyilvántartással kapcsolatos eljárásokban
az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
 (2) A hatósági bizonyítvány, igazolvány, valamint a hatósági nyilvántartásba történt bejegyzés határozat.
50. Hatósági bizonyítvány 95. § [A hatósági bizonyítványra vonatkozó szabályok]
 (1) A hatóság a jogszabályban meghatározott esetekben az ügyfél kérelmére – a felhasználás céljának feltüntetésével –
adat igazolására hatósági bizonyítványt ad ki.
 (2) Ha a hatósági bizonyítványt a hatóság visszavonta, a határozatot annak a hatóságnak, szervnek is meg kell küldeni,
amelynek eljárásában az ügyfél a hatósági bizonyítványt felhasználta vagy fel kívánta használni.
 (3) Ha az  ügyfél valótlan vagy olyan adat igazolását kéri, amellyel a  hatóság nem rendelkezik, a  hatóság a  hatósági
bizonyítvány kiadását megtagadja. 51. Hatósági igazolvány 96. § [A hatósági igazolványra vonatkozó szabályok]
A hatóság – jogszabályban meghatározott esetben és adattartalommal – az  ügyfél adatainak vagy jogainak
rendszeres igazolására hatósági igazolványt ad ki.
52. Hatósági nyilvántartás 97. § [A hatósági nyilvántartásra vonatkozó szabályok]
 (1) A hatóság a jogszabályban meghatározott adatokról hatósági nyilvántartást vezet, ha
a) a  nyilvántartásba történő bejegyzés, annak módosítása és a  nyilvántartásból való törlés az  ügyfél jogait és
kötelezettségeit keletkezteti, módosítja vagy szünteti meg, vagy
b) a nyilvántartás vezetésének célja a benne foglalt adatok közhitelű igazolására, bizonyítására szolgál
(közhiteles hatósági nyilvántartás).
(2) Ha törvény eltérően nem rendelkezik, a  hatósági nyilvántartás közhitelessége alapján az  ellenkező bizonyításáig
vélelmezni kell annak jóhiszeműségét, aki a  hatósági nyilvántartásban szereplő adatokban bízva szerez jogot.
Az  ellenkező bizonyításáig a  hatósági nyilvántartásba bejegyzett adatról vélelmezni kell, hogy az  fennáll, és
a hatósági nyilvántartásból törölt adatról vélelmezni kell, hogy nem áll fenn.
(3) A  hatósági nyilvántartásba történő hivatalbóli, mérlegelés nélküli bejegyzésre a  határozatra vonatkozó,
a 80–82. §-ban és a 86. §-ban foglaltakat nem kell alkalmazni, és a döntés a nyilvántartásba való bejegyzés napján
véglegessé válik.
(4) Az ügyfél jogorvoslati kérelmének benyújtására nyitva álló határidő akkor kezdődik, amikor a bejegyzés tényét vagy
az annak megtagadásáról szóló határozatot az ügyféllel közölték.
VI. FEJEZET
HATÓSÁGI ELLENŐRZÉS 53. Általános szabályok 98. § [A hatósági eljárásra vonatkozó szabályok alkalmazása]
E törvény hatósági eljárásra vonatkozó rendelkezéseit a hatósági ellenőrzésre az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell
alkalmazni.
99. § [A hatósági ellenőrzés tárgya]
A hatóság – a  hatáskörének keretei között – ellenőrzi a  jogszabályban foglalt rendelkezések betartását, valamint
a végrehajtható döntésben foglaltak teljesítését.
54. A hatósági ellenőrzés lefolytatása 100. § [A hatósági ellenőrzés megindítására vonatkozó általános szabályok]
 (1) A hatósági ellenőrzés hivatalból indul meg, azt a hatóság a hivatalbóli eljárás szabályai szerint folytatja le.
 (2) Hatósági ellenőrzését az ügyfél is kérheti, kivéve, ha
a) a kérelem benyújtásának időpontjában a hatóság előtt arra vonatkozóan hatósági ellenőrzés, vagy az alapján
eljárás van folyamatban,
b) a hatóság az ügyfélnél egyébként folyamatosan lát el ellenőrzési feladatot,
c) törvény kizárja, vagy
d) a  hatóság ugyanazon ügyfél kérelmére az  újabb kérelem benyújtását megelőző egy éven belül lefolytatott
ellenőrzése során jogsértést nem tárt fel, kivéve, ha a  kérelem benyújtására az  ellenőrzés lefolytatását
követően felmerült ok vagy körülmény miatt kerül sor.
55. A hatósági ellenőrzés lezárása 101. § [A hatósági ellenőrzés lezárására vonatkozó általános szabályok]
 (1) Ha a hatóság a hatósági ellenőrzés során jogsértést tapasztal,
a) megindítja az eljárást, vagy
b) ha a feltárt jogsértés miatt az eljárás más szerv illetékességébe tartozik, annak eljárását kezdeményezi.
(2) Ha a  hatóság az  ügyfél kérelmére lefolytatott hatósági ellenőrzés során jogsértést nem tapasztal, ennek tényéről
hatósági bizonyítványt állít ki. A  hivatalból folytatott hatósági ellenőrzés eredményéről a  hatóság az  ügyfél
kérelmére állít ki hatósági bizonyítványt.
102. § [Folyamatos ellenőrzési feladat ellátására vonatkozó különös szabályok]
Ha a  hatóság az  ügyfélnél folyamatosan lát el ellenőrzési feladatot, az  ügyfél ellenőrzést megelőző értesítése
mellőzhető.
VII. FEJEZET
A HIVATALBÓLI ELJÁRÁS 103. § [A hivatalbóli eljárás]
 (1) A  hivatalbóli eljárásokban e  törvénynek a  kérelemre indult eljárásokra vonatkozó rendelkezéseit az  e  fejezetben
foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
 (2) A  hivatalbóli eljárásokban szünetelésnek nincs helye, és a  hatóság felfüggesztés esetén sem dönt érdemben
az ügyfél vagy ügyfelek együttes kérelmére. Nincs helye az eljárás megszüntetésének, ha az ügyfél eljárási költség
előlegezési kötelezettségének nem tesz eleget.
(3) A hivatalbóli eljárásokban az ügyintézési határidőbe csak az eljárás felfüggesztésének időtartama nem számít be.
 (4) Ha a  hatóság a  hivatalbóli eljárásban az  ügyintézési határidő kétszeresét túllépi, a  jogsértés tényének
megállapításán és a jogellenes magatartás megszüntetésére vagy a jogszerű állapot helyreállítására kötelezésen túl
egyéb jogkövetkezményt nem alkalmazhat. Ez esetben ugyanazon ügyféllel szemben, ugyanazon ténybeli és jogi
alapon nem indítható új eljárás.
104. § [Az eljárás megindítása]
 (1) A hatóság az illetékességi területén hivatalból megindítja az eljárást, ha
a) az eljárás megindítására okot adó körülmény jut a tudomására,
b) erre bíróság kötelezte,
c) erre felügyeleti szerve utasította,
d) életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzetről szerez tudomást, vagy
e) ezt egyébként jogszabály előírja.
(2) A hivatalból indított eljárás szabályait kell alkalmazni azon eljárásokra, amelyekben a hatóság az ügyfél kérelmére
induló eljárást hivatalból folytatja.
(3) A  hivatalbóli eljárás az  első eljárási cselekmény elvégzésének napján kezdődik, megindításáról az  ismert ügyfelet
a hatóság értesíti. Az értesítés csak akkor mellőzhető, ha
a) az eljárás megindítása után a hatóság nyolc napon belül dönt, vagy az eljárást megszünteti,
b) azt honvédelmi, nemzetbiztonsági, közbiztonsági okból törvény kizárja, vagy
c) az az eljárás sikerét meghiúsítaná.
(4) Az értesítés tartalmazza
a) az  ügy tárgyát és számát, az  eljárás megindításának napját és az  ügyintézési határidőt, az  ügyintézési
határidőbe nem számító időtartamokat, az ügyintéző nevét és hivatali elérhetőségét, és
b) az ügyféli jogokra és kötelezettségekre vonatkozó tájékoztatást.
(5) Ha a  hatósági ellenőrzés jogsértést tárt fel, és a  döntés feltételei egyébként fennállnak, a  hatóság az  ügyben
érdemben dönt, és azt a jelenlévő ügyféllel nyomban közli.
(6) Ha a  döntés mérlegelést nem igényel, a  hatóság a  hivatalbóli eljárást automatikus döntéshozatali eljárásban is
lefolytathatja.
56. Az ügyfél adatszolgáltatási kötelezettsége 105. § [Az ügyfél adatszolgáltatási kötelezettsége a hivatalbóli eljárásban]
 (1) A hivatalbóli eljárásban az ügyfél a hatóság erre irányuló felhívására köteles közölni az érdemi döntéshez szükséges
adatokat. Törvény vagy kormányrendelet jogkövetkezményeket állapíthat meg az  adatszolgáltatási kötelezettség
elmulasztása vagy valótlan adatok közlése esetére.
(2) Az adatszolgáltatást az ügyfél akkor tagadhatja meg, ha arra a tanúvallomást megtagadhatná.
VIII. FEJEZET
AZ EGYES HATÓSÁGI INTÉZKEDÉSEK KÜLÖNÖS SZABÁLYAI
57. Az ideiglenes intézkedés 106. § [Az ideiglenes intézkedés]
 (1) A  hatóság – tekintet nélkül a  hatáskörére és az  illetékességére – hivatalból köteles megtenni azt az  ideiglenes
intézkedést, amelynek hiányában a  késedelem elháríthatatlan kárral, veszéllyel vagy a  személyiségi jogok
elháríthatatlan sérelmével járna. A hatóság haladéktalanul értesíti a megtett intézkedésről az illetékes hatóságot.
(2) A  hatóság a  hivatalból megtett ideiglenes intézkedéséről szóló végzését közli az  ügyféllel, valamint az  illetékes
hatósággal, amely az ideiglenes intézkedés szükségességét felülvizsgálja, és szükség esetén intézkedik.
(3) Az ideiglenes intézkedés felülvizsgálatánál nem érvényesül a jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogok védelme.
58. Biztosítási intézkedések 107. § [A biztosítási intézkedések]
 (1) Ha az  eljárás tárgyát képező kötelezettség későbbi teljesítése veszélyben van, a  teljesítési határidő lejárta
előtt, az  erre okot adó körülmény felmerülésétől számított öt napon belül a  hatóság biztosítási intézkedésként
pénzkövetelés biztosítását rendeli el, vagy a meghatározott dolgot zár alá veszi, vagy lefoglalja.
(2) A biztosítási intézkedést a végrehajtást foganatosító szerv hajtja végre.
 (3) A biztosítási intézkedést vissza kell vonni, ha
a) azt pénzfizetési kötelezettség biztosítására rendelték el, és ezt az összeget a döntést hozó hatóságnál vagy
a végrehajtást foganatosító szervnél letétbe helyezték,
b) azt meghatározott cselekmény biztosítása érdekében rendelték el, és a  kötelezett kétséget kizáró módon
igazolja, hogy az önkéntes teljesítéshez minden szükséges előkészületet megtett, és azt már csak a biztosítási
intézkedés akadályozza, vagy
c) elrendelésének oka egyébként megszűnt.
 (4) Ha megalapozottan feltételezhető, hogy az érdemi döntésben elrendelhető kötelezettség teljesítése elmaradásának
veszélye áll fenn, a  hatóság az  (1)  bekezdésben meghatározott intézkedéseket – ideiglenes biztosítási
intézkedésként – három napon belül megteszi.
(5) Az ideiglenes biztosítási intézkedés hatályát veszti az eljárást befejező döntés véglegessé válásával.
59. Zár alá vétel és lefoglalás 108. § [A zár alá vétel és lefoglalás általános szabályai]
 (1) Ha a  tényállás másként nem tisztázható vagy az  jelentős késedelemmel járna, vagy a  zár alá vétel mellőzése
a  tényállás tisztázásának sikerét veszélyeztetné, a  hatóság jogosult valamely dolog birtokának a  birtokos
rendelkezése alóli elvonására (a  továbbiakban: zár alá vétel). Nem vehető zár alá olyan dolog, amely
a birtokosának élete, egészsége fenntartásához, illetve az életfeltételei fenntartásához egyébként nélkülözhetetlen
jövedelemszerzéséhez szükséges. Az  ilyen dolgot a  hatóság lefoglalja, és a  birtokos őrizetében hagyja, aki azt
rendeltetésszerűen használhatja.
(2) A  zár alá vétel érdekében a  dolog birtokosát fel kell szólítani, hogy a  dolgot adja át. Nem kötelezhető a  dolog
átadására az, aki – a megtagadási okkal összefüggésben – a tanúvallomást megtagadhatja, vagy aki a védett adat
tekintetében nem kapott felmentést a titoktartás alól.
(3) Ha a dolog átadására köteles személy nem adja át a dolgot, a hatóság a zár alá vételt a rendőrség közreműködésével
foganatosítja, és a dolog átadására köteles személyt eljárási bírsággal sújtja.
(4) A zár alá vétel foganatosítására a szemle szabályai irányadóak azzal, hogy a szemletárgy birtokosa alatt a zár alá vett
dolog birtokosát kell érteni. A zár alá vételre és a  lefoglalásra egyebekben a bírósági végrehajtásról szóló törvény
(a továbbiakban: Vht.) szabályait megfelelően kell alkalmazni.
109. § [A zár alá vétel megszüntetése és a dolog kiadása]
 (1) A zár alá vételt a hatóság megszünteti, ha
a) az elrendelésének oka megszűnt,
b) a hatóság az eljárást megszüntette, vagy
c) az ügy érdemében döntést hozott.
(2) Ha törvény másként nem rendelkezik, a  tényállás tisztázásához a  továbbiakban már nem szükséges zár alá vett
dolgot ki kell adni annak, akitől azt zár alá vették. Ha a hatóság más szerv hatáskörébe tartozó eljárást kezdeményez,
az eljárás lefolytatásához szükséges zár alá vett iratokat és tárgyi bizonyítékokat átadja a megkeresett szervnek.
(3) Ha a  körülmények alapján nyilvánvaló, hogy az, akitől a  dolgot zár alá vették, a  dolog birtoklására nem jogosult,
a hatóság a dolgot az arra jogos igényt bejelentő személynek adja ki.
(4) Ha a  dolog természetben már nem adható ki, a  dolog előzetes értékesítéséből befolyt ellenértéket alapul véve,
a  kezeléséből, tárolásából eredő költséggel csökkentett, a  megtérítés időpontjáig eltelt időre számított, a  Ptk.
szerinti késedelmi kamattal (a  továbbiakban: törvényes kamat) növelt összeget kell megtéríteni. A  jogosult az  ezt
meghaladó igényét a polgári jog szabályai szerint érvényesítheti. Ha a zár alá vétel alaptalan volt, a dolog előzetes
értékesítéséből befolyt ellenérték a dolog kezeléséből, tárolásából eredő költséggel nem csökkenthető.
110. § [A zár alá vett dolog értékesítése, megsemmisítése]
 (1) A zár alá vett dolgot – a romlandó dolgok kivételével – nem lehet előzetesen értékesíteni.
 (2) Ha a hatóság felhívását követő három hónapon belül a dolog kiadása iránt nem jelentettek be jogos igényt, a zár alá
vett dolog értékesíthető.
 (3) A zár alá vett dolog értékesítéséből befolyt ellenérték a dolog helyébe lép.
 (4) Ha a zár alá vett dolog értéktelen, vagy az értékesítés sikertelen volt, a zár alá vétel megszüntetése után azt meg kell
semmisíteni. A megsemmisítés költségei a zár alá vett dolog tulajdonosát és birtokosát egyetemlegesen terhelik.
IX. FEJEZET
JOGORVOSLAT 111. § [A jogorvoslat szabályainak alkalmazása]
A jogorvoslati eljárásban e törvény rendelkezéseit az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
112. § [A jogorvoslathoz való jog]
A hatóság határozata ellen önálló jogorvoslatnak van helye. A  hatóság végzése ellen önálló jogorvoslatnak akkor
van helye, ha azt törvény megengedi, egyéb esetben a végzés elleni jogorvoslati jog a határozat, ennek hiányában
az eljárást megszüntető végzés ellen igénybe vehető jogorvoslat keretében gyakorolható.
113. § [Jogorvoslati eljárások]
 (1) Kérelemre induló jogorvoslati eljárások
a) a közigazgatási per,
b) a fellebbezési eljárás.
(2) Hivatalból induló jogorvoslati eljárások
a) a döntés módosítása vagy visszavonása a hatóság saját hatáskörében,
b) a felügyeleti eljárás,
c) az ügyészségről szóló törvény szerinti ügyészi felhívás és fellépés nyomán indított eljárás.
60. Közigazgatási per 114. § [A közigazgatási per lehetősége]
 (1) Az  ügyfél – az  önálló fellebbezéssel nem támadható végzések kivételével – a  véglegessé vált döntés ellen
közigazgatási pert indíthat. Fellebbezéssel támadható döntés esetén közigazgatási per akkor indítható, ha az  arra
jogosultak valamelyike fellebbezett és a fellebbezést elbírálták.
(2) Ha a  jogsértés megszüntetésére felszólító ügyészi felhívásban megállapított határidő eredménytelenül
eltelt, az  ügyész közigazgatási pert indíthat a  hatóság véglegessé vált döntése ellen, vagy a  hatóság eljárási
kötelezettségének elmulasztása esetén a hatóság eljárásra kötelezése iránt.
61. A döntés módosítása vagy visszavonása a keresetlevél alapján
115. § [A döntés módosítása vagy visszavonása a keresetlevél alapján]
 (1) Ha a keresetlevél alapján a hatóság megállapítja, hogy döntése jogszabályt sért, azt módosítja vagy visszavonja.
 (2) Ha a keresetlevélben foglaltakkal egyetért és az ügyben nincs ellenérdekű ügyfél, a hatóság a nem jogszabálysértő
döntést is visszavonhatja, illetve a keresetlevélben foglaltaknak megfelelően módosíthatja.
 (3) Ha a  szakhatóság a  keresetlevél alapján módosítja állásfoglalását, a  hatóság a  döntését ennek megfelelően
módosítja vagy visszavonja.
 (4) A döntést visszavonni, módosítani egy ízben lehet.
62. Fellebbezés 116. § [A fellebbezés általános szabályai]
 (1) Az ügyfél, vagy akire a döntés rendelkezést tartalmaz, az elsőfokú döntés ellen akkor fellebbezhet, ha azt törvény
kifejezetten megengedi.
 (2) Fellebbezésnek van helye, ha a határozatot
a) járási (kerületi) hivatal vezetője vagy – a képviselő testület kivételével – helyi önkormányzat szerve, vagy
b) rendvédelmi szerv helyi szerve
hozta.
(3) Önálló fellebbezésnek van helye
a) az ideiglenes biztosítási intézkedésről szóló,
b) az ügyféli jogállásról vagy jogutódlásról rendelkező,
c) a kérelmet visszautasító,
d) az eljárást megszüntető,
e) az eljárás felfüggesztése vagy szünetelése tárgyában hozott,
f ) az eljárási bírságot kiszabó,
g) a fellebbezési határidő elmulasztása miatt benyújtott igazolási kérelmet elutasító,
h) a zár alá vételt vagy lefoglalást elrendelő, valamint ezek megszüntetése iránti kérelmet elutasító,
i) az iratbetekintési jog gyakorlására irányuló kérelem tárgyában hozott elutasító,
j) az iratbetekintési jog korlátozására irányuló kérelem tárgyában hozott, valamint
k) az eljárási költség megállapításával és viselésével kapcsolatos, a költségmentesség iránti kérelmet elutasító,
a költségmentesség módosításáról vagy visszavonásáról szóló
elsőfokú végzés ellen.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben foglalt esetekben sincs helye fellebbezésnek
a) ha az elsőfokú döntést – a központi hivatal kivételével – központi államigazgatási szerv vezetője hozta,
b) ha a képviselő-testület önkormányzati hatósági ügyben hozott döntést,
c) a másodfokú hatóság által hozott önállóan fellebbezhető végzés esetén,
d) ha nincs kijelölt másodfokú hatóság,
e) nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségűvé nyilvánított ügyben,
f ) ha a hatósági szerződés alapján végrehajtást rendeltek el.
117. § [A fellebbezés halasztó hatálya]
 (1) Ha a hatóság a döntést nem nyilvánította azonnal végrehajthatónak, a  fellebbezésnek – a  (2) bekezdésben foglalt
kivételekkel – a döntés végrehajtására halasztó hatálya van.
(2) Az ideiglenes biztosítási intézkedésről szóló, valamint az iratbetekintési jog korlátozása iránti kérelemnek helyt adó
végzés elleni fellebbezésnek nincs halasztó hatálya.
118. § [A fellebbezés előterjesztése]
 (1) Fellebbezni csak a megtámadott döntésre vonatkozóan, tartalmilag azzal közvetlenül összefüggő okból, illetve csak
a döntésből közvetlenül adódó jog- vagy érdeksérelemre hivatkozva lehet.
 (2) A fellebbezést indokolni kell. A fellebbezésben csak olyan új tényre lehet hivatkozni, amelyről az elsőfokú eljárásban
az ügyfélnek nem volt tudomása, vagy arra önhibáján kívül eső ok miatt nem hivatkozott.
 (3) A fellebbezést a döntés közlésétől számított tizenöt napon belül az azt meghozó hatóságnál lehet előterjeszteni.
 (4) A  fellebbezésre jogosult a  fellebbezési határidőn belül a  fellebbezési jogáról lemondhat. A  fellebbezési jogról
történő lemondás nem vonható vissza, arra egyebekben a kérelemre vonatkozó szabályok az irányadóak.
119. § [A fellebbezés különös szabályai]
 (1) Ha a fellebbezés alapján a hatóság megállapítja, hogy döntése jogszabályt sért, azt módosítja vagy visszavonja.
 (2) Ha a fellebbezésben foglaltakkal egyetért, és az ügyben nincs ellenérdekű ügyfél, a hatóság a nem jogszabálysértő
döntését is visszavonhatja, illetve a fellebbezésben foglaltaknak megfelelően módosíthatja.
 (3) Ha a  hatóság a  megtámadott döntést nem vonja vissza, illetve a  fellebbezésnek megfelelően azt nem módosítja,
javítja vagy egészíti ki, a  fellebbezést a  hatóság az  ügy összes iratával, a  fellebbezési határidő leteltét követően
felterjeszti a – jogszabályban kijelölt – másodfokú hatósághoz.
(4) A  fellebbezést a  másodfokú hatóság bírálja el, amely a  fellebbezéssel megtámadott döntést és az  azt megelőző
eljárást megvizsgálja. A másodfokú hatóság eljárása során nincs kötve a fellebbezésben foglaltakhoz.
(5) A  másodfokú hatóság a  döntést helybenhagyja, a  fellebbezésben hivatkozott érdeksérelem miatt, vagy
jogszabálysértés esetén azt megváltoztatja vagy megsemmisíti.
(6) Ha a  döntés meghozatalához nincs elég adat, vagy ha egyébként szükséges, a  másodfokú hatóság tisztázza
a tényállást és meghozza a döntést.
(7) Ha valamennyi fellebbező visszavonta a fellebbezését, a másodfokú hatóság a fellebbezési eljárást megszünteti.
63. A döntés módosítása vagy visszavonása 120. § [A döntés módosítása vagy visszavonása]
 (1) Ha a hatóság megállapítja, hogy a másodfokú hatóság, a felügyeleti szerv vagy a közigazgatási bíróság által el nem
bírált döntése jogszabályt sért, a döntését annak közlésétől számított egy éven belül, legfeljebb egy ízben módosítja
vagy visszavonja.
(2) Törvény vagy kormányrendelet eltérő rendelkezése hiányában a döntést a hatósági igazolványba és bizonyítványba
felvett téves bejegyzés kivételével nem lehet módosítani vagy visszavonni, ha az jóhiszeműen szerzett és gyakorolt
jogot sértene.
64. Felügyeleti eljárás 121. § [A felügyeleti eljárás általános szabályai]
 (1) A felügyeleti szerv hivatalból megvizsgálhatja az ügyben eljáró hatóság eljárását, illetve döntését, és ennek alapján
a) megteszi a szükséges intézkedést a jogszabálysértő mulasztás felszámolására, illetve
b) gyakorolja a (2) bekezdésben szabályozott felügyeleti jogkört.
(2) Ha a  hatóság döntése jogszabályt sért, a  felügyeleti szerv legfeljebb egy ízben azt megváltoztatja vagy
megsemmisíti, és szükség esetén a döntést hozó hatóságot új eljárásra utasítja.
(3) A hatóság döntése nem változtatható meg és nem semmisíthető meg, ha
a) azt a közigazgatási bíróság érdemben elbírálta,
b) semmisségi ok esetén a 123. §-ban foglalt idő eltelt,
c) semmisségi ok hiányában az ügyfél jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogát sértené, vagy
d) a kötelezettséget megállapító döntés véglegessé válásától, vagy, ha az hosszabb, a teljesítési határidő utolsó
napjától számított öt év eltelt.
 (4) A felügyeleti eljárásban hozott döntés közigazgatási bíróság előtt támadható meg.
65. Ügyészi felhívás és fellépés 122. § [Az ügyészi felhívás és fellépés]
Ha az ügyész az ügyészségről szóló törvény alapján felhívással él, vagy sikertelen felhívás esetén fellép, a hatóság
az  ügyész által kifogásolt döntését korlátozás nélkül módosíthatja (megváltoztathatja), illetve visszavonhatja
(megsemmisítheti), akkor is, ha a  közigazgatási hatósági eljárásra vonatkozó jogszabály ezt egyébként korlátozza,
vagy nem teszi lehetővé.
66. Semmisség 123. § [A semmisség általános szabályai]
 (1) Az  e  fejezetben szabályozott eljárások során a  döntést meg kell semmisíteni, illetve vissza kell vonni, és szükség
esetén új eljárást kell lefolytatni, ha
a) – az ideiglenes intézkedést kivéve – az ügy nem tartozik az eljáró hatóság hatáskörébe,
b) azt a  szakhatóság kötelező megkeresése nélkül vagy a  szakhatóság állásfoglalásának figyelmen kívül
hagyásával hozták meg,
c) a döntést hozó testületi szerv nem volt jogszabályszerűen megalakítva, nem volt határozatképes, vagy nem
volt meg a döntéshez szükséges szavazati arány,
d) annak tartalmát bűncselekmény befolyásolta, feltéve, hogy a  bűncselekmény elkövetését jogerős ítélet
megállapította, vagy ilyen ítélet meghozatalát nem a bizonyítottság hiánya zárja ki,
e) az ügyész a vádemelést elhalasztotta és annak tartama eredményesen telt el,
f ) a tartalma a közigazgatási bíróság adott ügyben hozott határozatával ellentétes, vagy
g) annak meghozatala során valamely, törvényben meghatározott súlyos eljárási jogszabálysértést követtek el.
(2) A döntés – a (3) bekezdésben foglaltak kivételével – semmisségi ok esetén sem semmisíthető meg, ha
a) az  az ügyfél jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogát sértené, és a  döntés véglegessé válása óta három év
eltelt,
b) a kötelezettséget megállapító döntés véglegessé válásától, vagy ha az hosszabb, a teljesítési határidő utolsó
napjától, a folyamatos kötelezettséget megállapító döntés esetén az utolsó teljesítéstől számított öt év eltelt,
vagy
c) ahhoz a mellőzött, vagy megkeresni elmulasztott szakhatóság az 56. § (2) bekezdése szerint hozzájárult.
 (3) Az (1) bekezdés d) és e) pontjában foglalt semmisségi ok esetében a döntés időkorlátozás nélkül megsemmisíthető,
ha az jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot nem érint.
X. FEJEZET
ELJÁRÁSI KÖLTSÉG, AZ ELJÁRÁSI KÖLTSÉG ELŐLEGEZÉSE ÉS VISELÉSE
67. Az eljárási költségre vonatkozó általános szabályok 124. § [Az eljárási költség]
Eljárási költség mindaz a költség, ami az eljárás során felmerül.
68. Az eljárási költség viselése 125. § [Az eljárási költség viselésének általános szabálya]
 (1) Ha törvény eltérően nem rendelkezik, az eljárás költségeit az viseli, akinél azok felmerültek.
 (2) Az eljárás résztvevője viseli a jogellenes magatartásával okozott költségeket.
 (3) Azon eljárási költséget, amelynek viselésére senki nem kötelezhető, az eljáró hatóság viseli.
126. § [Az eljárási költség ügyfél általi viselése]
 (1) Több azonos érdekű ügyfél esetén az ügyfelek egyetemlegesen felelősek az eljárási költség viseléséért.
 (2) A jogvitás eljárásban a hatóság az eljárási költségek viselésére kötelezi
a) a kérelem elutasítása esetén a kérelmező ügyfelet,
b) a kérelemnek helyt adó döntés esetén az ellenérdekű ügyfelet.
(3) Ha a határozat a kérelemnek részben ad helyt, a hatóság az eljárási költség arányos viselésére kötelezi a kérelmező
ügyfelet és az ellenérdekű ügyfelet.
127. § [Az eljárási költség hatóság és az eljárásban részt vevő egyéb személy általi viselése]
 (1) A megkeresett szerv vagy személy eljárása során felmerült eljárási költséget a megkereső hatóság megtéríti.
 (2) Az eljáró hatóság viseli a nyelvhasználat 21. § (1) bekezdése alapján felmerült fordítási és tolmácsolási költségét.
69. Az eljárási költség előlegezése 128. § [Az eljárási költség előlegezésére vonatkozó általános szabályok]
 (1) Kérelemre indult eljárásban az  eljárási költséget – ha jogszabály másként nem rendelkezik – a  kérelmező ügyfél
előlegezi. Több azonos érdekű ügyfél esetén az ügyfelek egyetemlegesen felelősek az eljárási költség előlegezéséért.
 (2) Az ügyfél nem kötelezhető olyan eljárási költség előlegezésére, amelyet a díj tartalmaz.
 (3) A bizonyítási eljárással járó költségeket a bizonyítást indítványozó fél előlegezi.
 (4) A rendőrség igénybevételével kapcsolatos költséget az igénybevételt kérő hatóság előlegezi.
 (5) Az előlegezésről a hatóság a költségek felmerülésekor dönt, ha azonban a felmerülő költségek jelentősebb összeget
érnek el, vagy más körülmény ezt indokolttá teszi, a  hatóság elrendelheti, hogy az  ügyfél a  költségek fedezésére
előreláthatóan szükséges összeget a hatóságnál előzetesen helyezze letétbe.
(6) Hivatalból indult vagy folytatott eljárásban az  eljárási költséget – az  ügyfél megjelenésével kapcsolatos költség,
az  ügyfél képviseletében eljáró személy költsége, a  nem hatóság által viselendő fordítási költség, és az  ügyfél,
valamint az  eljárás egyéb résztvevője részéről felmerült levelezési, dokumentumtovábbítási költség kivételével –
a hatóság előlegezi.
70. Döntés az eljárási költség viseléséről 129. § [Döntés az eljárási költség viseléséről]
 (1) Az eljárási költséget a hatóság összegszerűen határozza meg, és dönt a költség viseléséről, illetve a megelőlegezett
költség esetleges visszatérítéséről.
 (2) Az eljárási költség összegét az azt alátámasztó bizonyítékok figyelembevételével kell megállapítani.
 (3) A hatóság az indokolatlanul magas eljárási költség helyett alacsonyabb összeget állapít meg.
71. Költségmentesség 130. § [A költségmentességre vonatkozó általános szabályok]
 (1) A  hatóság annak a  természetes személy ügyfélnek, aki kereseti, jövedelmi és vagyoni viszonyai miatt az  eljárási
költséget vagy egy részét nem képes viselni, jogai érvényesítésének megkönnyítésére, vagy törvényben
meghatározott más fontos okból költségmentességet engedélyezhet.
(2) A költségmentesség az eljárási költség előlegezése és viselése alóli teljes vagy részleges mentességet jelent.
 (3) A költségmentesség a kérelem előterjesztésétől kezdve az eljárás egész tartamára és a végrehajtási eljárásra terjed
ki. A  hatóság előlegezi az  ügyfél első alkalommal előterjesztett költségmentesség iránti kérelme benyújtásától
az  arról szóló döntés véglegessé válásáig terjedő időszakban felmerült olyan eljárási költséget, amelynek
előlegezése az ügyfelet terhelné.
(4) A költségmentességet engedélyező, a költségmentesség módosításáról és visszavonásáról szóló végzést a hatóság
közli az eljárásban részt vevő azon hatóságokkal, amelyek eljárása illeték- vagy díjfizetési kötelezettség alá esik.
(5) Törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet meghatározhat olyan ügyfajtát, amelyben az  ügyfelet
költségmentesség illeti meg.
XI. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS 131. § [A végrehajtás általános szabályai]
 (1) E törvény rendelkezéseit a végrehajtási eljárásban az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
 (2) E törvény eltérő rendelkezése hiányában a Vht.-t kell alkalmazni.
(3) Ha e  fejezet másként nem rendelkezik, ahol a  Vht. bíróságot említ, azon végrehajtást elrendelő hatóságot, ahol
végrehajtót, azon végrehajtást foganatosító szervet, ahol végrehajtható okiratot, azon végrehajtható döntést, ahol
adóst, azon kötelezettet kell érteni. Ahol a Vht. végrehajtói letéti számlára teljesítésről rendelkezik, a  végrehajtást
foganatosító szerv számlájára kell teljesíteni. A  végrehajtási eljárás során felmerülő költségek előlegezésére és
viselésére, valamint a végrehajtási eljárásban eljárási bírság kiszabására e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(4) A  végrehajtást foganatosító szerv eljárása miatt a  végrehajtási kifogást a  felügyeleti szerve, ennek hiányában
a közigazgatási bíróság bírálja el.
(5) A Vht. ingó és ingatlan elektronikus árverésére vonatkozó rendelkezéseit akkor kell alkalmazni, ha önálló bírósági
végrehajtó foganatosítja a végrehajtást.
72. Végrehajtható döntések 132. § [A végrehajtható döntések]
Ha az ügyfél a hatóság végleges döntésében foglalt kötelezésnek nem tett eleget, az végrehajtható.
73. A végrehajtás elrendelése 133. § [A végrehajtás elrendelésének általános szabályai]
 (1) A végrehajtást – ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik – a döntést hozó hatóság, másodfokú
döntés esetén pedig az elsőfokú hatóság rendeli el.
 (2) A hatóság a végrehajtást hivatalból vagy a jogosult kérelmére rendeli el. A hatóság a döntés végrehajthatóságától,
illetve a végrehajtás elrendelésére irányuló kérelem beérkezésétől számított öt napon belül elrendeli a végrehajtást,
és a döntést közli a végrehajtást foganatosító szervvel is.
74. A végrehajtás foganatosítása 134. § [A végrehajtás foganatosításának általános szabályai]
 (1) A végrehajtást – ha törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati hatósági ügyben helyi önkormányzat rendelete
másként nem rendelkezik – az állami adóhatóság foganatosítja.
 (2) A  végrehajtást foganatosító szerv a  végrehajtásra önálló bírósági végrehajtóval szerződést köthet, a  végrehajtás
során azonban csak a végrehajtást elrendelő hatóság jogosult végzést hozni.
75. Késedelmi pótlék 135. § [A késedelmi pótlékra vonatkozó szabályok]
Ha a kötelezett pénzfizetési kötelezettségének határidőben nem tesz eleget, illetve az állam által előlegezett költség
után a  megelőlegezés időtartamára a  jogosultnak a  törvényes kamatnak megfelelő mértékű késedelmi pótlékot
fizet.
76. A végrehajtás felfüggesztése 136. § [A végrehajtás felfüggesztésének általános szabályai]
 (1) A végrehajtást az azt elrendelő hatóság vagy a másodfokú hatóság függesztheti fel.
 (2) A végrehajtást akkor is fel kell függeszteni, ha
a) a  végrehajtás alá vont vagyontárggyal kapcsolatos igényper van folyamatban, vagy a  vagyontárgyat
a  bírósági végrehajtó más követelés végrehajtása érdekében korábban lefoglalta, feltéve, hogy más
lefoglalható vagyontárgy nincs,
b) kézbesítettnek tekintettséggel szembeni kifogást terjesztettek elő, és az  abban előadott tények és
körülmények a kifogás elfogadását valószínűsítik,
c) a kötelezett meghalt vagy megszűnt, a jogutódlás tárgyában hozott végzés véglegessé válásáig,
d) azt az ügyész a végrehajtható döntés elleni ügyészi felhívásban indítványozza,
e) a  végrehajtás folytatása életveszéllyel vagy helyrehozhatatlan kárral járna, vagy az  közegészségügyi vagy
közbiztonsági okból szükséges, vagy
f ) azt jogszabály elrendeli.
(3) A végrehajtást foganatosító szerv a tudomására jutott felfüggesztési okokról és a felfüggesztés megszüntetésének
lehetőségéről a végrehajtást elrendelő hatóságot értesíti.
(4) A  végrehajtást elrendelő hatóság a  kötelezett kérelmére kivételesen akkor függesztheti fel a  végrehajtást, ha
a kötelezett a felfüggesztésre okot adó, méltányolható körülményt igazolta, és a kötelezettet a végrehajtási eljárás
során korábban nem sújtották eljárási bírsággal.
(5) Ha a  felfüggesztésre okot adó körülmény megszűnt, a  végrehajtást elrendelő hatóság dönt a  végrehajtás
folytatásáról.
77. A végrehajtás megszüntetése 137. § [A végrehajtás megszüntetésére vonatkozó általános szabályok]
 (1) A végrehajtást elrendelő hatóság a végrehajtást akkor is megszünteti, ha
a) a jogosult a végrehajtás megszüntetését kéri, és ez mások jogait nem sérti,
b) a követelés elévült, és a végrehajtás megszüntetését a kötelezett kéri, vagy
c) a további végrehajtási eljárási cselekményektől eredmény nem várható.
(2) A  végrehajtást foganatosító szerv a  tudomására jutott megszüntetési okokról és a  végrehajtás befejezéséről
a végrehajtást elrendelő hatóságot értesíti.
78. A végrehajtási jog elévülése 138. § [A végrehajtási jog elévülése]
 (1) A  végrehajtási jog a  teljesítési határidő utolsó napjától számított három év elteltével évül el. Törvény vagy
kormányrendelet ennél rövidebb elévülési határidőt is megállapíthat.
 (2) Nyugszik az elévülés a végrehajtás felfüggesztése, a végrehajtási eljárásban engedélyezett fizetési kedvezmény, és
a pénzfizetési kötelezettség folyamatos végrehajtásának időtartama alatt.
 (3) A  végrehajtás elévülését bármely végrehajtási cselekmény megszakítja. Az  (1)  bekezdésben meghatározott
időponttól számított hat év elteltével azonban a határozat nem hajtható végre.
XII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 79. Felhatalmazó rendelkezések 139. § [A Kormány számára adott felhatalmazások]
Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg
a) az  eljárási költségek körére, a  költségmentesség megállapítására, valamint az  iratbetekintéssel összefüggő
költségtérítés mértékére és a költségek megfizetésére,
b) a közérdeken alapuló kényszerítő indok esetén az ügyben közreműködő szakhatóság kijelölésére
vonatkozó szabályokat.
140. § [A miniszterek számára adott felhatalmazások]
Felhatalmazást kap az igazságügyért felelős miniszter, hogy rendeletben állapítsa meg
a) a közigazgatási hatósági eljárás során zár alá vett vagy lefoglalt dolgok tárolására és értékesítésére, valamint
a hatósági letétre,
b) az  államháztartásért felelős miniszterrel egyetértésben a  közigazgatási hatósági eljárásban közreműködő
tolmácsok díjazására,
c) az  államháztartásért felelős miniszterrel egyetértésben a  tanú és a  hatósági tanú által felszámítható
költségekre, valamint
d) az  államháztartásért felelős miniszterrel, valamint a  társadalmi felzárkózásért felelős miniszterrel
egyetértésben a jelnyelvi tolmácsok díjazására
vonatkozó szabályokat. A Magyar Közlönyt az Igazságügyi Minisztérium szerkeszti.
A szerkesztésért felelős: dr. Salgó László Péter.
A szerkesztőség címe: Budapest V., Kossuth tér 4.
A Magyar Közlöny hiteles tartalma elektronikus dokumentumként a http://www.magyarkozlony.hu
honlapon érhető el.
A Magyar Közlöny oldalhű másolatát papíron kiadja a Magyar Közlöny Lap- és Könyvkiadó.
Felelős kiadó: Köves Béla ügyvezető.
80. Hatálybalépés 141. § [A törvény hatálybalépése]
Ez a törvény 2018. január 1. napján lép hatályba.
142. § [Hatályon kívül helyező rendelkezések]
Hatályát veszti a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény.
81. Átmeneti rendelkezések 143. § [Átmeneti rendelkezések]
 (1) E törvény rendelkezéseit a hatálybalépését követően indult és a megismételt eljárásokban kell alkalmazni.
 (2) E törvény végrehajtásra vonatkozó rendelkezéseit
a) a törvény hatálybalépésekor még el nem rendelt, és
b) a törvény hatálybalépésekor folyamatban lévő
végrehajtási eljárásokra is alkalmazni kell.
(3) Az  e  törvény hatálybalépése előtt kiadott jogerős hatósági döntéseket e  törvény alkalmazásában véglegessé
vált döntésnek kell tekinteni. Ahol jogszabály közigazgatási hatóság jogerős döntését említi, azon e  törvény
alkalmazásában a hatóság végleges döntését kell érteni.
82. A törvény hivatalos rövid megjelölése 144. § [A törvény hivatalos rövid megjelölése]
E törvénynek más jogszabályban alkalmazandó rövid megjelölése: Ákr.
Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke