type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
45/2011. (XII. 7.) BM rendelete a tűzvédelmi szakvizsgára kötelezett foglalkozási ágakról, munkakörökről, a tűzvédelmi szakvizsgával összefüggő oktatásszervezésről és a tűzvédelmi szakvizsga részletes szabályairól.
A tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény 47. § (2) bekezdés 5. és 24. pontjában
kapott felhatalmazás alapján és az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről
szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. §. q) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § (1) Az 1. mellékletben meghatározott foglalkozási ágak, illetve munkakörök szerinti tevékenységet csak érvényes
tűzvédelmi szakvizsgával (a továbbiakban: szakvizsga) rendelkező személy végezhet.
(2) Szakvizsgával kell rendelkeznie annak a vezetőnek (munkáltatónak) is, aki az 1. melléklet 1–9., és 12–13. pontjaiban
meghatározott tevékenységet végzők munkáját közvetlenül irányítja.
(3) Nem kötelezett szakvizsga megszerzésére:
a) az 1. melléklet 6. foglalkozási ág (munkakör) esetében a csak az 1. pirotechnikai osztályba tartozó pirotechnikai
termékek forgalmazását végző személy,
b) az 1. melléklet 1–5. és 12–13. pontjaiban meghatározott foglalkozási ágat (munkakört) betöltő vagy a (2)
bekezdés szerinti vezető (munkáltató) személy, ha a 3. § (1) bekezdése szerint szakvizsgáztatásra jogosultsághoz
szükséges végzettséggel és szakképesítéssel rendelkezik.
(4) Az 1. melléklet 10. pontja szerinti szakvizsga képesít az 1. melléklet 8. pontja szerinti, az 1. melléklet 11. pontja szerinti
szakvizsga az 1. melléklet 9. pontja szerinti munkakör betöltésére is.
(5) A tűzvédelmi szakvizsga bizonyítvány (a továbbiakban: bizonyítvány) számozása a 4. melléklet szerint történik.
2. § Szakvizsgával összefüggő oktatásszervező (a továbbiakban: oktatásszervező) az a felnőttképzési tevékenységet
folytató jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet vagy egyéni vállalkozó lehet, amely a tűzvédelmi
szakvizsgára történő felkészítést és a szakvizsgáztatást szervezi, a tűzvédelmi szakvizsgához szükséges oktatási
segédanyaggal és oktatási tematikával rendelkezik és azt az oktatáshoz biztosítja. Az oktatási tematika és az oktatási
segédanyag a szakvizsga típusához igazodó, törzsanyagon alapuló szakszerű és aktuális ismereteket tartalmazza.
3. § (1) Szakvizsgáztatásra az jogosult, aki
a) az 1. melléklet 1–5. vagy 12. pontja szerinti foglalkozási ágakra (munkakörökre) előírt szakvizsgák esetében a
felsőoktatásról szóló törvényben meghatározott felsőoktatási intézményben szerzett felsőfokú végzettséggel és
legalább középszintű tűzvédelmi szakmai képesítéssel, továbbá tűzvédelmi szakterületen a szakmai képesítés
megszerzésétől számított legalább ötéves szakmai gyakorlattal,
b) az 1. melléklet 6–11. és 13. pontja szerinti foglalkozási ágakra (munkakörökre) előírt szakvizsgák esetében műszaki
képzési területen szerzett mérnöki szakképzettséggel, végzettséggel és felsőszintű tűzvédelmi szakmai
képesítéssel, továbbá tűzvédelmi szakterületen a szakmai képesítés megszerzésétől számított legalább ötéves
szakmai gyakorlattal
rendelkezik.
(2) Az 1. melléklet szerinti foglalkozási ágak (munkakörök) vonatkozásában a szakvizsgáztatásra való jogosultság további
feltétele az adott foglalkozási ághoz tartozó érvényes szakvizsga megléte.
(3) A szakvizsgabizottság háromtagú. Elnökét és két tagját az oktatásszervező kéri fel a szakvizsgáztatásra jogosultak
közül. A felkérés az 5. § (1) bekezdésben foglalt adatokat tartalmazza, melyet a szakvizsgáztató legalább egy évig
megőriz.
(4) A szakvizsgabizottság elnöke nem lehet:
a) az oktatásszervező,
b) az oktatásszervezővel a szakvizsgáztatással összefüggő tevékenységen felül munkaviszonyban vagy
munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban álló személy,
c) az oktatásszervező hozzátartozója.
(5) A szakvizsgabizottság tagja, elnöke nem működhet közre közeli hozzátartozójának, valamint az ugyanannál a
munkáltatónál alkalmazásban álló szakvizsgázónak a szakvizsgáztatásában, valamint egyéb olyan esetekben, ahol
az elfogulatlan szakvizsgáztatás tőle nem várható el.
(6) A kizárási okot a szakvizsgabizottság tagjának, elnökének, vagy a szakvizsgázónak a szakvizsga előtti nyolc napig kell
bejelentenie az oktatásszervezőnek. Az oktatásszervező módosított összetételű szakvizsgabizottság felkérésével
köteles az összeférhetetlenségi okot megszüntetni.
4. § A szakvizsgabizottság elnöke a szakvizsga megkezdése előtt vizsgálja, hogy a szakvizsgabizottság megalakítása és
a szakvizsga megszervezése az oktatásszervező jogosultságainak megfelelően, e rendelet előírásai szerint történt-e.
A szakvizsga folyamán a szakvizsgabizottság elnöke köteles gondoskodni az e rendeletben foglaltak betartásáról.
A szakvizsgabizottság tagjai felelősek a szakvizsga megfelelő szakmai színvonalának biztosításáért.
5. § (1) Az oktatásszervező az oktatás és a szakvizsga megkezdése előtt írásban bejelenti a székhelye szerint illetékes
tűzvédelmi hatóságnak
a) oktatás esetén annak helyét (pontos címét), kezdő időpontját (év, hó, nap, óra, perc) és időtartamát,
b) szakvizsga esetén annak helyét (pontos címét), kezdő időpontját (év, hó, nap, óra, perc),
c) a szakvizsgabizottság tagjainak, elnökének nevét, az adott foglalkozási ághoz tartozó bizonyítvány számát és
nyilvántartási számukat,
d) a foglalkozási ág vagy munkakör 1. melléklet szerinti sorszámát és megnevezését.
(2) A bejelentésben jelezni kell a felkészítés módját.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott adatokat úgy kell közölni a tűzvédelmi hatósággal, hogy az a bejelentést
legalább az oktatás időpontja előtt nyolc nappal korábban megkapja és erről az oktatásszervező köteles
meggyőződni.
(4) Az e rendeletben előírt feltételek hiányában az oktatást megtartani és a szakvizsgát lefolytatni nem lehet.
(5) Az (1) bekezdés a)–c) pontjaiban bejelentett adatokban – az oktatás, szakvizsga időpontjának kivételével –
bekövetkező esetleges változást, az illetékes tűzvédelmi hatósággal az oktatás vagy a szakvizsga időpontja előtt
legalább egy munkanappal korábban, írásban és szóban is közölni kell. A szakvizsga helyszíne csak az adott
településen belül változtatható, az oktatás, szakvizsga időpontja nem változtatható.
(6) Az oktatásszervező bejelentésében – legfeljebb 3 fő – tartalék szakvizsgáztató személyt nevezhet meg
– az (1) bekezdés c) pont szerinti adatok megadásával –, aki szükség esetén a vizsgabizottság elnökét, tagját
helyettesítheti. A helyettesítés esetén az (5) bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni.
6. § Szakvizsgára az a személy bocsátható, aki az oktatási tematika szerint megtartott felkészítő tanfolyamon vagy
továbbképzésen részt vett, és
a) az 1. melléklet 5. vagy 7–9. pontjaiban meghatározott foglalkozási ág (munkakör) esetében legalább az Országos
Képzési Jegyzékben szereplő műszaki szakképesítéssel vagy érettségivel,
b) az 1. melléklet 7. pontjában meghatározott foglalkozási ág (munkakör) esetében az a) pontban foglaltakon
túlmenően
ba) legalább három hónap tűzoltó-készülék karbantartó műhelyben eltöltött gyakorlati idővel,
bb) legalább három hónap tűzoltó-készülék gyártónál eltöltött gyakorlati idővel, vagy
bc) legalább két év a tűzoltókészülék karbantartó műhely felügyeletével kapcsolatos hivatali beosztásban
eltöltött gyakorlattal,
c) az 1. melléklet 10–11. pontjaiban meghatározott foglalkozási ág (munkakör) esetében műszaki képzési területen
szerzett mérnök szakképzettséggel és legalább egy év tervezési tevékenységet végző szolgáltató által igazolt
gyakorlattal vagy tervellenőrzési gyakorlattal,
d) az 1. melléklet 4., 12. vagy 13. pontjaiban meghatározott foglalkozási ág (munkakör) esetében legalább az
Országos Képzési Jegyzékben szereplő műszaki vagy építőipari vagy tűzvédelmi eszköz- és rendszerszerelő,
karbantartó szakképesítéssel vagy érettségivel
rendelkezik. 7. § (1) A szakvizsga elméleti és az 1. melléklet 7. pontjában meghatározott foglalkozási ág (munkakör) esetében gyakorlati
részből áll, amely az alapkarbantartás fázisaira terjed ki, különös tekintettel a működési nyomás és a nyomásmérő
műszer akadálytalan működésének ellenőrzésére.
(2) Az elméleti vizsga minden esetben írásbeli részből áll, melyet abban az esetben követ szóbeli rész, amennyiben a
vizsgázó az írásbeli vizsgán 50–89% közötti arányban adott helyes választ. Amennyiben a vizsgázó legalább 90%-os
arányban helyes választ adott, nem kötelező szóbeli vizsgát tennie, a vizsga sikeresnek minősül. Amennyiben
a vizsgázó 50% alatti arányban adott helyes választ, a vizsga sikertelennek minősül.
(3) A sikeres szakvizsgáról az oktatásszervező a 2. melléklet szerinti bizonyítványt állít ki, ami a szakvizsga napjától
számított öt évig érvényes.
(4) Sikertelen szakvizsga esetén az oktatásszervező – a felkészítő tanfolyam vagy továbbképzés újbóli elvégzésének
kötelezettsége nélkül – biztosítja a szakvizsga megismétlését.
(5) A bizonyítvány érvényességének lejárta előtt ismételt szakvizsga tehető a szakvizsga törzsanyagában meghatározott
óraszámú felkészítő továbbképzés elvégzésével, a 6. §-ban meghatározott követelmények igazolásának
kötelezettsége nélkül. Amennyiben a szakvizsga-bizonyítvány lejár, a felkészítő tanfolyamot ismételten el kell végezni.
(6) A szakvizsgára bocsáthatóság szakképzettségre, gyakorlatra vonatkozó feltételeit az oktatásszervező a szakvizsgára
felkészítő képzésre és a szakvizsgára való jelentkezés során ellenőrzi.
8. § (1) Az oktatásszervező a szakvizsgáról a 3. melléklet szerinti jegyzőkönyvet vesz fel, amelyet az írásbeli vizsgaanyagokkal
együtt hat évig megőriz. Az oktatásszervező jogutód nélküli megszűnése esetén a jegyzőkönyveket és
vizsgaanyagokat a tűzvédelmi hatóságnak átadja, amely gondoskodik azok megőrzéséről.
(2) Az oktatásszervező a szakvizsgáról készült jegyzőkönyv egy eredeti, aláírásokkal és az oktatásszervező bélyegzőjével
ellátott példányát, továbbá egy elektronikus példányát a szakvizsgát követő nyolc napon belül megküldi a tűzvédelmi
hatóságnak.
(3) A munkáltató a szakvizsgára kötelezett foglalkozási ágakról és munkakörökről, valamint a szakvizsgára kötelezett
személyekről kimutatást vezet, amelyet az ellenőrző tűzvédelmi hatóságnak, a szakvizsga bizonyítványok
másolataival együtt – a hatósági ellenőrzés során – köteles bemutatni.
(4) A tűzvédelmi hatóság az eredményes szakvizsgát tett személyekről az oktatásszervezők által megküldött
jegyzőkönyvek alapján összesítést készít.
(5) Az 1. melléklet 4., 12. vagy 13. foglalkozási ágak, munkakörök esetében a tevékenységet végzőnek rendelkeznie kell
az általa kivitelezett, karbantartott, javított, telepített, felülvizsgált termék magyar nyelvű ismertetőjével,
a használatra, karbantartásra és felülvizsgálatra, alkalmazási korlátozásra is kiterjedő alkalmazástechnikai leírással.
(6) Az 1. melléklet 4., 12. vagy 13. foglalkozási ágak, munkakörök esetében a kivitelezést, karbantartást, javítást, telepítést,
felülvizsgálatot végzőnek rendelkeznie kell a gyártó által a kivitelezéshez, karbantartáshoz, javításhoz, telepítéshez,
felülvizsgálathoz meghatározott eszközökkel, anyagokkal.
9. § (1) A szakvizsgával rendelkező személy bizonyítványa érvénytelen, ha
a) a tűzvédelmi hatóság megállapította, hogy az oktatás vagy a szakvizsgáztatás az e rendeletben foglalt előírásokat
súlyosan sérti (különösen ilyennek minősül, ha az oktatás részben vagy teljesen elmarad, a szakvizsga lefolytatása
vagy a szakismeretek számonkérése nélkül történik meg a bizonyítvány kiállítása),
b) a tűzvédelmi hatóság megállapította, hogy a szakvizsgával rendelkező személy foglalkozása körében tűzvédelmi
szabály megszegésével tüzet okoz, vagy munkája közvetlen tűzveszélyt jelent környezetére,
c) a tűzvédelmi hatóság megállapította, hogy a tűzoltó-technikai termék tervezését, kivitelezését, karbantartását
a jogszabályban, tűzvédelmi műszaki követelményben, a tűzvédelmi hatósági engedélyben foglaltaktól eltérő
módon, vagy annak működőképességét veszélyeztetve végzi.
(2) A tűzvédelmi hatóság dönt a szakvizsga bizonyítványok érvénytelenítéséről, amennyiben az oktatásról,
a szakvizsgáról a tűzvédelmi hatóság értesítése olyan tartalommal és módon történt meg, amely a tűzvédelmi
hatósági ellenőrzés szakszerű lefolytatását nem tette lehetővé.
(3) Az érvénytelen bizonyítványt az oktatásszervező köteles visszavonni. Az oktatásszervező a bizonyítvány
visszavonásáról a bizonyítvány számának megadásával nyolc napon belül írásban értesíti a tűzvédelmi hatóságot és
a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóságot (a továbbiakban: BM OKF). A BM OKF a bizonyítvány számát,
a szakvizsgázó nevét, az oktatásszervező nevét és a vizsga időpontját a honlapján közzéteszi.
(4) Ha az érvénytelen bizonyítvány visszavonásra kerül, akkor az ismételt szakvizsgára bocsáthatóság feltétele a felkészítő
tanfolyam újbóli elvégzése.
(5) Ha a bizonyítvány érvénytelenségét a tűzvédelmi hatóság az (1) bekezdés a) pontja alapján állapította meg, akkor az
ismételt tanfolyam vagy továbbképzés elvégzésére kötelezett a szakvizsgára felkészítő képzést és a vizsgát
díjmentesen végezheti el.
(6) A tűzvédelmi hatóság a tűzvédelmi szakvizsga bizonyítvány érvénytelenítése ügyében hozott döntését az ügyfélen
kívül jogerőre emelkedés után megküldi
a) a BM OKF, és
b) az (1) bekezdés b)–c) pontjában foglalt esetekben az oktatásszervező részére.
10. § (1) E rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – 2012. január 1-jén lép hatályba.
(2) A rendelet 3. § (2) bekezdése 2012. május 1-jén lép hatályba.
11. § (1) A szakvizsga törzsanyagát és a javasolt szakirodalom körét a BM OKF az e rendelet hatálybalépését követő 45 napon
belül honlapján és Magyar Közlöny mellékleteként megjelenő Hivatalos Értesítőben közzéteszi. A törzsanyagban
hivatkozott jogszabályok, szabványok változását az oktatásszervezők az oktatási segédanyag és oktatási tematika
összeállításánál kötelesek figyelembe venni.
(2) A szakvizsga törzsanyagának és a javasolt szakirodalom változásait a (1) bekezdésben meghatározott módon kell
közzétenni.
(3) Az 1. melléklet 4., 12. vagy 13. foglalkozási ága, munkaköre, 2012. január 1. és 2012. május 1. között érvényes
tűzvédelmi szakvizsga bizonyítvány nélkül végezhető.
(4) A 2012. január 1. előtt érvényes foglalkozási ágak, munkakörök a következő megváltozott foglalkozási ágaknak,
munkaköröknek felelnek meg:
a) a propán-bután gáz lefejtését, töltését, kiszolgálását végzők, továbbá azon propán-bután gáz üzemű targoncák
kezelői, akik a targonca üzemanyag palackjának (tartályának) cseréjét is végzik foglalkozási ág az 1. melléklet
3. pont szerinti foglalkozási ágnak,
b) a pirotechnikai szakbolti eladó, raktárkezelő, terméküzemeltető, anyag- és termékgyártás-vezető, kivétel a csak
I. kategóriájú (játékos) pirotechnikai termékek kereskedését folytatók foglalkozási ág az 1. melléklet 6. pont
szerinti foglalkozási ágnak,
c) a beépített tűzjelző berendezések szerelését, telepítését, felülvizsgálatát, javítását és karbantartását végzők
foglalkozási ág az 1. melléklet 8. pont szerinti foglalkozási ágnak,
d) a beépített tűzoltó berendezések szerelését, telepítését, felülvizsgálatát, javítását és karbantartását végzők
foglalkozási ág az 1. melléklet 9. pont szerinti foglalkozási ágnak,
e) a beépített tűzjelző berendezéseket tervezők, valamint a kivitelezésért felelős, műszaki vezetők az 1. melléklet
10. pont szerinti foglalkozási ágnak,
f) a beépített tűzoltó berendezéseket tervezők, valamint a kivitelezésért felelős, műszaki vezetők az 1. melléklet
11. pont szerinti foglalkozási ágnak.
12. § Hatályát veszti a tűzvédelmi szakvizsgára kötelezett foglalkozási ágakról, munkakörökről, a tűzvédelmi szakvizsgával
összefüggő oktatásszervezésről és a tűzvédelmi szakvizsga részletes szabályairól szóló 27/2009. (X. 29.) ÖM rendelet.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


text:
1711/2015. (X. 5.) Korm. határozata a Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap adósságkonszolidációjáról és a feladatellátásához nem szükséges állami tulajdonú ingatlanok tulajdonosi joggyakorlásának visszaadásáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy az állam a Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap fennálló 35 570,14 millió forint
tőkeösszegű ingatlanfinanszírozási hitelét és 11 578,95 millió forint összegű forgóeszközhitelét a  2015. év során
átvállalja;
2. felhívja az államháztartásért felelős minisztert, hogy az 1. pontban szereplő hitelátvállalásokhoz szükséges törvényi
felhatalmazás érdekében – az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 41/A. §-ával összhangban – készítse
elő a Magyarország 2015. évi központi költségvetéséről szóló 2014. évi C. törvény módosítását;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 3. felhívja az  állami vagyon felügyeletéért felelős minisztert, hogy – a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen
működő Részvénytársaság (a  továbbiakban: MNV Zrt.) útján – tegye meg a  szükséges intézkedéseket
a Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap tulajdonosi joggyakorlása alatt álló, annak feladatellátásához
nem szükséges, per-, teher- és igénymentes állami tulajdonú ingatlanok tulajdonosi joggyakorlásának a  MNV  Zrt.
részére történő átadását tartalmazó, a  médiaszolgáltatásokról és a  tömegkommunikációról szóló 2010. évi
CLXXXV. törvény 137/D. §-a szerinti megállapodás megkötése érdekében;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2. pont szerinti törvényjavaslat országgyűlési elfogadásához igazodóan
4. felkéri a  Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsának elnökét, hogy gondoskodjon a  3.  pont szerinti
megállapodás Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap által történő megkötéséről.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
10/2015. (III. 13.) FM rendelete az éghajlat és környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtandó támogatás igénybevételének szabályairól, valamint a szántóterület, az állandó gyepterület és az állandó kultúrával fedett földterület növénytermesztésre vagy legeltetésre alkalmas állapotban tartásának feltételeiről.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (4) bekezdés a) pontjában,
az 5. alcím tekintetében a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez
kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (4) bekezdés d) pontjában
kapott felhatalmazás alapján a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 65.  §
1.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.)
Korm. rendelet 4. § 7. pontjában meghatározott feladatkörében eljáró Miniszterelnökséget vezető miniszterrel egyetértésben –
a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
KÖZÖS SZABÁLYOK 1. Értelmező rendelkezések 1. § (1) E rendelet alkalmazásában:
 1. agrár-erdészeti terület: az  a  szántóterület, amely után az  Európai Parlament és Tanács az  Európai
Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK
tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-ei 1305/2013/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet (a továbbiakban: 1305/2013/EU rendelet) 23. cikke szerinti támogatást vesznek igénybe;
2. alávetés: olyan növénytermesztési technológia, amelynek keretében ugyanarról a  földterületről egy
tenyészidő alatt több növényfaj kerül betakarításra oly módon, hogy egy növényfaj egyedei közé más
növényfaj is vetésre kerül és a különböző növényfajok tenyészidőszakának vége nem esik egy időbe;
3. állandó gyepterület: a  közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a  mezőgazdasági
termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint
a  637/2008/EK és a  73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-ei
1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban: 1307/2013/EU rendelet) 4.  cikk
(1) bekezdés h) pontja szerinti terület;
4. állandó kultúra: az  állandó gyepterülettől eltérő, a  vetésforgón kívül termesztett növénykultúra, amely öt
vagy öt évnél több ideig foglalja el a  földterületet és ismétlődően termést hoz, ideértve a  faiskolát, a  rövid
vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvényt, a fás szárú egyéb ültetvényeket, valamint a levendula, orvosi
zsálya, kerti ruta, mezei cickafark, fehér üröm, kasvirág, évelő édeskömény, kerti kakukkfű, csipke, lósóska,
szurokfű, törpe berkenye lágyszárú fajokat;
5. egységes kérelem: az  Európai Mezőgazdasági Garancia Alapból, valamint a  központi költségvetésből
finanszírozott egyes támogatások igénybevételével kapcsolatos egységes eljárási szabályokról szóló, tárgyévi
miniszteri rendeletben meghatározott támogatási kérelem;
6. erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv: erdőterülettel határos, támogatható szántóterületen elhelyezkedő,
legfeljebb tíz méter széles földterület;
7. fás sáv: legalább 50%-ban fás szárú vegetációval borított, szántóterülettel határosan elhelyezkedő, legfeljebb
tíz méter széles földterület;
8. fasor: olyan, szántóterülettel határosan elhelyezkedő, egy sor fából álló állomány, amely legalább huszonöt
méter hosszú, a  fák lombkoronája legalább négy méter átmérőjű és a  lombkoronák közötti távolság
legfeljebb öt méter;
9. hüvelyes növény: a 2. melléklet szerinti nitrogénmegkötő növény;
10. ideiglenes gyepterület: olyan gyep vagy egyéb, az  1.  mellékletben felsorolt fajokból álló takarmánynövény
vetés nélküli vagy vetéssel történő termesztésére használt földterület, amely a telepítéstől számítva öt évnél
fiatalabb és nem az állandó gyepterület visszaállítási kötelezettség okán került telepítésre;
11. környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterület: az  európai közösségi jelentőségű természetvédelmi
rendeltetésű területekről szóló 275/2004. (X. 8.) Korm. rendelet hatálya alá tartozó, Natura 2000 területnek
minősülő és a Mezőgazdasági Parcella Azonosító Rendszerben (a továbbiakban: MePAR) lehatárolt tematikus
fedvény szerinti földterület;
12. másodvetés: a  tárgyévre az egységes kérelemben bejelentett első növény betakarítása után a következő év
első növényének vetéséig betakarított, vagy zöldtrágya-növényként talajba forgatott növénykultúra;
13. mechanikai gyomirtás: minden olyan talajművelő eszközzel végzett művelet, amely alkalmas a gyomnövény
vegyszerek használata nélküli ritkítására, elpusztítására;
14. Mezőgazdasági Parcella Azonosító Rendszer: a Mezőgazdasági Parcella Azonosító Rendszerről szóló miniszteri
rendelet szerinti adatbázis;
15. mezőgazdasági termelő: az  a  természetes személy, jogi személy, vagy egyéb szervezet, aki vagy amely
– a mezőgazdasági termelők részére nyújtandó közvetlen támogatás igénybevételére vonatkozó szabályokról
szóló miniszteri rendelet szerint – közvetlen támogatásra jogosult;
16. nitrogénmegkötő növényekkel bevetett terület: a  2.  mellékletben felsorolt, vagy a  21.  § (2)  bekezdésében
meghatározott bármely nitrogénmegkötő növénnyel vagy azok keverékével hasznosított földterület;
17. ökológiai gazdálkodásba vont terület: tanúsító szervezet által tanúsított, a  mezőgazdasági termékek és
élelmiszerek ökológiai gazdálkodási követelmények szerinti tanúsításáról, előállításáról, forgalmazásáról,
jelöléséről és ellenőrzésének eljárásrendjéről szóló 34/2013. (V. 14.) VM rendelet [a  továbbiakban: 34/2013.
(V. 14.) VM rendelet] szerint hasznosított földterület;
18. ökológiai jelentőségű másodvetés: a  tárgyévre az egységes kérelemben bejelentett első növény betakarítása
után és a következő év első növényének vetése előtt, tárgyév július 1-jétől október 1-jéig terjedő időszakban
–  a  3.  mellékletben felsorolt, vagy a  22.  § (2)  bekezdésében meghatározott, legalább két fajból – vetett
növényállomány, amelyet zöldtrágyának, vagy téli takarónövénynek használnak és a  következő évi első
növény vetése előtt beforgatnak;
19. parlagon hagyott terület: adott tárgyévre vonatkozóan az  a  legalább 0,25 hektár nagyságú szántóterület,
amelyen a  pihentetési időszakban semmilyen növénykultúrát nem vetnek vagy telepítenek, és nem
takarítanak be;
20. rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvény: a  4.  mellékletben felsorolt növényekből álló, a  fás szárú
energetikai ültetvényekről szóló 71/2007. (IV. 14.) Korm. rendeletben foglaltaknak megfelelő ültetvény;
21. szántóterület: a szántóföldi növénytermesztés céljából megművelt vagy szántóföldi növénytermesztés céljára
rendelkezésre álló földterület, beleértve a parlagon hagyott területet és az ideiglenes gyepterületet is;
22. táblaszegély: a  szántóterülettől elkülönülő, de azzal közvetlenül határos, legalább egy méter és legfeljebb
húsz méter széles, jellemzően vonalas kiterjedésű, legalább 50%-ban lágy szárú növényzettel borított
földterület;
23. tájelem: az  egységes területalapú támogatások és egyes vidékfejlesztési támogatások igényléséhez
teljesítendő „Helyes Mezőgazdasági és Környezeti Állapot” fenntartásához szükséges feltételrendszer,
valamint az  állatok állategységre való átváltási arányának meghatározásáról szóló 50/2008. (IV. 24.)
FVM rendelet [a továbbiakban: 50/2008. (IV. 24.) FVM rendelet] szerinti védett tájképi elem, valamint a fás sáv,
a fasor, a táblaszegély, és a vizesárok;
24. víz alatt álló kultúra: rizs, indiánrizs;
25. vizesárok: öntözés vagy vízelvezetés céljára szolgáló mesterséges létesítmény és a  hozzá tartozó legfeljebb
két méter széles part menti földterület, amelynek együttes szélessége legfeljebb hat méter, kivéve a betonnal
vagy egyéb mesterséges szilárd burkolattal ellátott csatornákat, műtárgyakat.
(2) Az  (1) bekezdésben foglaltakon túl e rendelet alkalmazásában az 50/2008. (IV. 24.) FVM rendelet szerinti fogalommeghatározásokat kell figyelembe venni.
2. A szántóterület, az állandó gyepterület és az állandó kultúrával fedett földterület
növénytermesztésre vagy legeltetésre alkalmas állapotban tartása
2. § A szántóterület, az  állandó gyepterület és az  állandó kultúrával fedett földterület növénytermesztésre vagy
legeltetésre alkalmas állapotban tartására vonatkozó, a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek
alapján a  mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról
szóló 1307/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről, és X.  mellékletének módosításáról szóló,
2014. március 11-i 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (a  továbbiakban: 639/2014/EU
rendelet) 4. cikk (1) bekezdés b) pontjában foglaltaknak való megfelelés a következő feltételek együttes teljesítése
esetén áll fenn:
a) a  szántóterületen, az  állandó gyepterületen, vagy az  állandó kultúrával fedett területen a  különböző
– kémiai, fizikai, biológiai – gyomszabályozási módszerek alkalmazásával olyan mértékben megakadályozzák
a  gyomnövények, beleértve a  7.  mellékletben meghatározott veszélyes gyomnövények kelését, a  szaporító
képletek kialakulását, hogy a  kultúrnövény, illetve gyep fejlődése a  gyomnövények által kiváltott
gyökérversengés és árnyékolás következtében nem kerül veszélybe, vagy a  parlagon hagyott terület
esetében – szükség szerint kaszálásnak, szárzúzásnak, egyéb mechanikai gyomirtásnak vagy eseti tisztító
legeltetésnek köszönhetően – a virágzó gyomok jelenléte nem olyan mértékű, hogy az jelentősen megnöveli
a  következő növénykultúra megfelelő fejlődéséhez szükséges növényvédelmi munkálatok mennyiségét,
költségét, vegyszerhasználatát,
b) a szántóterület, az állandó gyepterület, vagy az állandó kultúrával fedett terület a hasznosítás szempontjából
nemkívánatos fás szárú növényektől mentes,
c) az állandó gyepterületen rendszeres legeltetés hiányában tárgyév augusztus 31-éig legalább egyszer tisztító
kaszálás elvégzésre kerül, valamint
d) nem áll fenn az  állandó gyepterület olyan helytelen legeltetési módból eredő károsodása (túllegeltetés),
amelynek során az állományalkotó fűfélék rövidre rágása és taposás következtében a gyep foltokban kiritkult
és a talajfelszín fedetlenné vált.
3. A támogatás igénybevételének feltételei 3. § (1) E  rendelet szerinti támogatásra jogosult az  az 1307/2013/EU rendelet 43.  cikk (1)  bekezdése alapján éghajlat és
környezet szempontjából előnyös gyakorlatok folytatására kötelezett, egységes területalapú támogatásra jogosult
mezőgazdasági termelő, aki a tárgyévben egységes kérelmet nyújt be és teljesíti az 1307/2013/EU rendelet III. Cím
III. Fejezetében és az e rendeletben foglalt feltételeket.
(2) Az 1307/2013/EU rendelet 43. cikk (11) bekezdésének alkalmazása során a mezőgazdasági termelőnek
a) a  tárgyév június 9-én és szeptember 30-án meg kell felelnie a  34/2013. (V. 14.) VM rendeletben foglalt
követelményeknek, valamint
b) rendelkeznie kell a  34/2013. (V. 14.) VM rendelet szerinti tanúsító szervezet által kiállított, az  a)  pontban
foglaltakról szóló tanúsítvánnyal.
 (3) Ha a mezőgazdasági termelő párhuzamos gazdálkodást folytat, vagy a tanúsító szervezet tanúsítványa szerint nem
a földterülete egésze felel meg a (2) bekezdésben foglaltaknak, akkor a mezőgazdasági termelő a tanúsító szervezet
által nem igazolt földterület tekintetében teljesítenie kell az e rendeletben előírt kötelezettségeket.
(4) A  tanúsító szervezet évente, az  adott év augusztus 1-jéig a  Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
(a  továbbiakban: MVH) adatszolgáltatása alapján az  MVH részére tájékoztatást nyújt a  mezőgazdasági termelő
(2)  bekezdés a)  pontjában foglaltaknak való megfeleléséről, valamint arról, hogy a  támogatási kérelemben
a kérelmező által megjelölt ökológiai gazdálkodásba vont terület a tanúsító szervezet nyilvántartásában szerepel.
(5) Ha egy, az  e  rendelet szerinti támogatással érintett földterület ökológiai tanúsítása megszüntetésre kerül, akkor
a tanúsító szervezet a megszüntetést követő nyolc munkanapon belül megküldi az MVH-nak az érintett földterület
és a mezőgazdasági termelő azonosító adatait.
4. A támogatási kérelem benyújtása 4. § Az e rendelet szerinti támogatás évente, az egységes kérelem keretében igényelhető.
5. Az elháríthatatlan külső ok esetén alkalmazandó különös szabály
5. § Az elháríthatatlan külső ok (vis maior) esetén alkalmazandó egyes szabályokról, valamint egyes agrár tárgyú
miniszteri rendeletek módosításáról szóló 44/2007. (VI. 8.) FVM rendeletben foglaltak nem alkalmazhatóak
a) a környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterület engedély nélküli feltörése esetén, valamint
b) olyan, a  IV. Fejezet szerinti ökológiai jelentőségű terület vonatkozásában, amely nem a  mezőgazdasági
termelő tulajdonában vagy használatában van, hanem az a mezőgazdasági termelő rendelkezésére áll a 26. §
(1) bekezdésében foglaltak szerint.
6. A támogatás mértéke, a támogatási döntés 6. § (1) A  támogatás összegét az  MVH az  1307/2013/EU rendelet 43.  cikk (9)  bekezdésének megfelelően, hektáronkénti
átalánytámogatás formájában állapítja meg.
(2) Az MVH által hozott támogatási döntésnek az alábbiakat kell tartalmaznia:
a) azon földterület nagyságát, amelyre a támogatási kérelemben támogatást igényeltek,
b) támogatható földterület nagyságát,
c) a mezőgazdasági termelőt megillető támogatás összegét, és
d) az alkalmazott jogkövetkezményeket.
II. FEJEZET
A NÖVÉNYTERMESZTÉS DIVERZIFIKÁLÁSA 7. Általános feltétel
7. § (1) A  növénytermesztés diverzifikálása (a  továbbiakban: terménydiverzifikáció) szempontjából azok a  növénykultúrák
vehetőek figyelembe, amelyek a  tárgyév május 1-jétől szeptember 30-ig terjedő időszakban a  leghosszabb ideig
–  az  adott növénykultúra vegetációs idejére figyelemmel – vannak jelen a  mezőgazdasági termelő egységes
kérelmében bejelentett szántóterületének részét képező tábláin.
(2) Az  egyazon területen a  tárgyévben termesztett növénykultúrák közül a  terménydiverzifikáció szempontjából
figyelembe vehető növénykultúrákat az  MVH az  egységes kérelemben bejelentett vetési időpontok alapján
határozza meg.
(3) Ha a mezőgazdasági termelő a  terménydiverzifikáció követelményének teljesítése céljából lucerna- vagy herefélét
jelent be az  egységes kérelmében, akkor az  MVH köteles megvizsgálni, hogy a  mezőgazdasági termelőre nézve
a 9. § c) pont cb) alpontjában vagy d) pont db) alpontjában foglalt mentességi feltétel fennáll-e. Ha a mentességi
feltétel fennáll, akkor az MVH hivatalból megállapítja a mezőgazdasági termelő 7. és 8. § szerinti követelmények alóli
mentesülését.
8. A növénykultúrák elkülönítése 8. § (1) A terménydiverzifikáció szempontjából a következő növénykultúrák minősülnek különbözőnek:
a) a 6. melléklet I. táblázatában felsorolt, különböző nemzetségekbe tartozó növények,
b) a  6.  melléklet II. táblázatában felsorolt káposztafélék, burgonyafélék és tökfélék növénycsaládjába tartozó
bármely faj,
c) parlagon hagyott terület, beleértve a  szántóterületen elhelyezkedő, de mezőgazdasági termelésre tárgyév
január 1. és augusztus 31. között nem használt vízvédelmi sávot és a mezőgazdasági termelés alatt nem álló,
erdőszélek mentén fekvő támogatható sávot,
d) ideiglenes gyepterület,
e) a 6. melléklet III. táblázatában felsorolt, ugyanazon nemzetség őszi és tavaszi vetésű növénye,
f ) a (2) bekezdés szerint megállapított növénykultúra.
(2) Ha az egységes kérelemben bejelentett növénykultúra nem szerepel a 6. mellékletben, akkor az MVH az egységes
nemzetközi binominális nomenklatúra alapján állapítja meg, hogy az  adott növénykultúra különböző
növénykultúrának minősül-e.
(3) Ha a  táblaszegély vagy a  vízvédelmi sáv az  Európai Mezőgazdasági Garancia Alapból finanszírozott egységes
területalapú támogatás, valamint az ahhoz kapcsolódó átmeneti nemzeti támogatás igénybevételével kapcsolatos
egyes kérdésekről szóló 5/2015 (II. 19.) FM rendelet 1. § 14. pontja szerinti támogatható terület, akkor az egységes
kérelemben a  táblaszegélyt a  szomszédos szántóterület hasznosításával azonos hasznosításúnak vagy parlagon
hagyott területként kell bejelenteni, és a terménydiverzifikáció szempontjából is ekként vehető figyelembe.
(4) Azon területek esetében, ahol a  termesztés úgy valósul meg, hogy két vagy több növénykultúrát külön sorban
termesztenek és mindegyik növénykultúra a terület legalább 25%-át elfoglalja, az egyes termesztett növénykultúrák
önálló növénykultúraként vehetők figyelembe.
(5) Alávetés nem vehető figyelembe különböző növénykultúraként. (6) A  másodvetés és az  ökológiai jelentőségű másodvetés a  terménydiverzifikáció szempontjából külön
növénykultúraként vehető figyelembe, ha a másodvetés tárgyév május 1-jétől szeptember 30-ig terjedő időszakban
a leghosszabb ideig van jelen a mezőgazdasági termelő egységes kérelmében bejelentett szántóterületén.
(7) Több vetőmagkeverék használata esetén, ha a  vetőmagkeverékek összetevői egymástól eltérnek, akkor
a vetőmagkeverékeket különböző növénykultúrának kell tekinteni.
(8) Az MVH a mezőgazdasági termelő által használt, minősített vetőmag származási bizonylatát jogosult ellenőrizni.
9. Mentességi feltételek 9. § A 7. és 8. § szerinti követelmények alól mentesül az a mezőgazdasági termelő,
a) aki a szántóterülete egészén és a növénytermesztési ciklus jelentős részében víz alatt álló kultúrát termel;
b) aki az egységes kérelmében tíz hektárnál kisebb nagyságú szántóterületet jelentett be;
c) akinek a szántóterülete több mint 75%-a
ca) parlagon hagyott terület,
cb) ideiglenes gyepterület, vagy
cc) a ca) és a cb) alpontokban meghatározottak kombinációja
és a fennmaradó szántóterülete nem haladja meg a harminc hektárt;
d) akinek a szántóterülete, az állandó gyepterülete és az állandó kultúra által együttesen elfoglalt területe több
mint 75%-a
da) állandó gyepterület,
db) ideiglenes gyepterület,
dc) víz alatt álló kultúrával bevetett terület, vagy
dd) a da)–dc) alpontban meghatározott területek kombinációja
és a fennmaradó szántóterülete nem haladja meg a harminc hektárt; vagy
e) akinek a  tárgyévi egységes kérelemben bejelentett szántóterülete több mint 50%-át az  előző évi egységes
kérelmében nem jelentette be, vagy nem ugyanazon mezőgazdasági termelő jelentette be, és a szántóterület
egészén az előző naptári évben termesztettől növényektől eltérő növényeket termeszt.
III. FEJEZET
ÁLLANDÓ GYEPTERÜLET 10. Általános rendelkezés 10. § Az állandó gyepterület elhelyezkedését, valamint annak feltörése tényét az  MVH az  egységes kérelem adatai,
a MePAR-ban rendelkezésre álló adatok, valamint a helyszíni ellenőrzés eredménye alapján állapítja meg.
11. Környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterülettel kapcsolatos kötelezettségek
11. § (1) Az MVH a környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterület feltöréséről értesíti a természetvédelmi hatóságot.
 (2) A  természetvédelmi hatóság a  környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterület engedély nélküli feltörése
esetén haladéktalanul tájékoztatja az MVH-t.
 (3) Ha a mezőgazdasági termelő a környezeti szempontból érzékeny állandó gyepterületet engedély nélkül feltöri vagy
más hasznosítású területté átalakítja, úgy a területileg illetékes természetvédelmi hatóság haladéktalanul elrendeli
a  feltört vagy átalakított földterület gyepterületté történő visszaállítását. Az  érintett földterületek gyepterületté
történő visszaállításának végső határideje legkésőbb a  támogatási kérelem benyújtását követő évi egységes
kérelem benyújtásának kezdő határnapja. A  visszaállítási kötelezettség megállapítása érdekében az  MVH adatot
szolgáltat a természetvédelmi hatóságnak az érintett mezőgazdasági termelőről és a gyepterületté visszaállítandó
földterületek elhelyezkedéséről, kiterjedéséről.
(4) A  visszaállítási kötelezettségnek való megfelelést a  természetvédelmi hatóság helyszíni ellenőrzés keretében
állapítja meg. A visszaállítási kötelezettség teljesítése kizárólag az érintett földterület egészének visszaállítása esetén
állapítható meg. Az  ellenőrzés eredményéről a  természetvédelmi hatóság és az  MVH kölcsönösen tájékoztatja
egymást.
12. Állandó gyepterület visszaállítása az állandó gyepterület országos arányának csökkenése esetén
12. § (1) Az  állandó gyepterület arányát minden évben országos szinten az  MVH állapítja meg a  639/2014/EU rendelet
43. cikke szerint.
(2) Ha az  (1)  bekezdés szerint megállapított tárgyévi állandó gyepterület aránya több mint 5%-kal csökken
a  2015.  évben meghatározásra kerülő referencia arányhoz képest, és az  állandó gyepterület tárgyévi összterülete
legalább 0,5%-ot meghaladó mértékben csökken a  referencia arányban szereplő állandó gyepterület
összterületéhez képest, akkor egyes, állandó gyepterületnek nem minősülő területeket állandó gyepterületté kell
visszaállítani. A referenciaarány megállapításánál a 639/2014/EU rendelet 43. cikk (2) bekezdésében foglaltakat kell
alkalmazni.
(3) Ha az  állandó gyepterület aránya országos szinten 3%-ot meghaladó mértékben csökken a  referenciaarányhoz
képest, akkor az MVH erről a tényről tájékoztatja a természetvédelmi hatóságot.
(4) Az  állandó gyepterület visszaállítására kötelezett mezőgazdasági termelőket azon mezőgazdasági termelők közül
kell kiválasztani, akik 2015-ben az  azt megelőző három, a  további támogatási években az  adott támogatási évet
megelőző két naptári évben olyan földterülettel rendelkeztek, amelyek más célú földterületté lettek átalakítva
a  támogatás igénylésekor állandó gyepterületként vagy állandó legelőként használt földterületből. A  visszaállítási
kötelezettség megállapítása során az  utólagos erdőtelepítéssel érintett állandó gyepterületet – a  karácsonyfaültetvények és energetikai faültetvények kivételével – figyelmen kívül kell hagyni.
(5) A mezőgazdasági termelők visszaállítási kötelezettségének mértékét
a) az  állandó gyepterület arány országos szintjének 5%-os küszöb fölé emeléséhez szükséges visszaállítandó
földterületek mérete, valamint
b) az  érintett mezőgazdasági termelők által a  2015. évben az  azt megelőző három, a  további támogatási
években az adott támogatási évet megelőző két évben feltört, a támogatás igénylésekor állandó legelőnek és
állandó gyepterületnek minősülő földterületek országos területének mérete
figyelembevételével kell megállapítani.
 (6) A mezőgazdasági termelő számára az MVH állapítja meg az egyéni visszaállítási kötelezettséget a mezőgazdasági
termelő által a korábbi két – a 2015-ös támogatási év vonatkozásában a korábbi három – évben feltört, a támogatás
igénylésekor állandó legelőnek, illetve állandó gyepterületnek minősülő földterület méretének alapján,
az (5) bekezdésben meghatározott területek százalékos arányának mértékéig.
(7) Az  MVH a  tárgyév december 31-ig döntést hoz a  mezőgazdasági termelőt terhelő visszaállítási kötelezettségről,
annak mértékéről, és határidejéről, amely nem lehet hosszabb a következő évi egységes kérelem benyújtására előírt
határidőnél.
(8) Ha a mezőgazdasági termelő által visszaállítandó terület nagysága kisebb, mint 0,25 hektár, akkor a mezőgazdasági
termelő mentesül a visszaállítási kötelezettség alól.
(9) A mezőgazdasági termelő a visszaállítási kötelezettségének
a) feltört vagy átalakított állandó gyepterület állandó gyepterületté történő visszaállításával, vagy
b) feltört vagy átalakított állandó gyepterület helyett más terület – az  erdőterület kivételével – állandó
gyepterületté alakításával
tehet eleget. (10) A visszaállítást egyenként legalább 0,25 hektár kiterjedésű földterületen kell elvégezni.
 (11) A visszaállítási kötelezettség teljesítését a mezőgazdasági termelőnek a tárgyévet követő évi egységes kérelemben
kell bejelentenie, megjelölve az  állandó gyepterületei közül azon területeket, amelyeket az  előző évi visszaállítási
kötelezettség teljesítése során alakított ki. Ideiglenes gyepterület állandó gyepterületté alakítása esetén
a mezőgazdasági termelőnek az egységes kérelemben arról is nyilatkoznia kell, hogy hány évre visszamenőlegesen
minősül a szóban forgó földterület ideiglenes gyepterületnek.
(12) A visszaállítási kötelezettségnek való megfelelést az MVH ellenőrzi.
 (13) Az  állandó gyepterületté visszaállított vagy állandó gyepterületként létrehozott területek a  visszaállítás vagy
létrehozás első napjától kezdve állandó gyepterületnek minősülnek.
 (14) Ha a  mezőgazdasági termelő a  tárgyévet megelőző évben bejelentett és elismert vis maior esemény miatt nem
teljesítette a visszaállítási kötelezettségét, úgy a tárgyévben köteles ennek eleget tenni, továbbá a tárgyévi egységes
kérelemben állandó gyepterületként bejelentett földterületei tekintetében további vis maior esemény elismerését
nem kezdeményezheti.
IV. FEJEZET
ÖKOLÓGIAI JELENTŐSÉGŰ TERÜLET 13. Az ökológiai jelentőségű terület típusai
13. § (1) Ökológiai jelentőségű területként a következő földterületek vehetők figyelembe:
a) parlagon hagyott terület;
b) terasz;
c) tájelem;
d) vízvédelmi sáv;
e) agrár-erdészeti terület;
f ) erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv;
g) rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvény;
h) az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a  mezőgazdasági területek erdősítéséhez nyújtandó
támogatás igénybevételének részletes szabályairól szóló 88/2007. (VIII. 17.) FVM rendelet és a  Nemzeti
Vidékfejlesztési Terv alapján az  Európai Unió által társfinanszírozott mezőgazdasági területek erdősítéséhez
nyújtott támogatás igénybevételének részletes szabályairól szóló 132/2004. (IX. 11.) FVM rendelet, valamint
az 1305/2013/EU rendelet alapján erdősített terület (a továbbiakban: erdősített terület);
i) ökológiai jelentőségű másodvetés;
j) nitrogénmegkötő növényekkel bevetett terület.
(2) Az  ökológiai jelentőségű terület típusát, minimális és maximális szélességét, kiterjedését, elhelyezkedését,
az  egységes kérelemben történő megjelenítésének módját, valamint az  átváltási, és súlyozási tényezőket
az 5. melléklet tartalmazza.
14. Az ökológiai jelentőségű terület elhelyezkedése 14. § (1) Az  ökológiai jelentőségű területnek a  mezőgazdasági termelő által az  egységes kérelmében bejelentett
szántóterületen vagy azzal közvetlenül szomszédosan kell elhelyezkednie.
(2) A rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvénynek és az erdősített területnek a mezőgazdasági termelő által
az egységes kérelmében bejelentett szántóterületen vagy a szántóterületén kívüli, más művelési ágú földterületen
kell elhelyezkednie.
15. Az ökológiai jelentőségű terület figyelembevétele 15. § (1) A  tájelemek földterülete abban az  esetben vehető figyelembe ökológiai jelentőségű területként, ha
az a mezőgazdasági termelő rendelkezésére áll a 26. § (1) bekezdése szerint, vagy az 50/2008. (IV. 24.) FVM rendelet
szerint védett tájképi elem, és azt a  mezőgazdasági termelő az  egységes kérelmében ökológiai jelentőségű
területként jelentette be.
(2) A  tulajdonos vagy a  vagyonkezelő a  26.  § (1)  bekezdése szerinti nyilatkozatát – annak benyújtásával egyidejű
nyilvántartási kötelezettségének teljesítésével – az  MVH által rendszeresített és az  MVH honlapján közzétett
nyomtatványon, az adott tájelem helyrajzi-számának megjelölésével teheti meg.
16. § (1) Adott támogatási év vonatkozásában ugyanazon földterületen kizárólag egy ökológiai jelentőségű terület vehető
figyelembe.
(2) Az  5.  mellékletben meghatározott minimális szélességet el nem érő, vagy a  maximális szélességet meghaladó
ökológiai jelentőségű terület esetében az  előírtnál keskenyebb, vagy szélesebb területrészek nem vehetők
figyelembe ökológiai jelentőségű területként.
(3) Ha a táblaszegély, fás sáv, vízvédelmi sáv, vagy vizesárok ökológiai jelentőségű területen belül az adott tájelem teljes
szélességében két méternél hosszabb szakaszon megszakad, akkor az  érintett részeket különállóan kell ökológiai
jelentőségű területként figyelembe venni.
(4) Ha egy tájelem az  50/2008. (IV. 24.) FVM rendelet szerint védett tájképi elem, akkor az  azzal közvetlenül határos
ökológiai jelentőségű terület is figyelembe vehető ökológiai jelentőségű területként a  mezőgazdasági termelő
javára.
(5) Az  egyes ökológiai jelentőségű területeknek önállóan kell megfelelniük a  méretkorlátoknak, azok egy másik
ökológiai jelentőségű terület részeként nem vehetők figyelembe ökológiai jelentőségű területként.
(6) Az 5. melléklet szerinti, lineáris típusú ökológiai jelentőségű területnek – a fasor kivételével – legalább tíz méteres
hosszúságban kell érintkeznie az egységes kérelemben bejelentett szántóterülettel.
(7) Egybeművelt tábla szomszédságában elhelyezkedő földterület ökológiai jelentőségű területként nem vehető
figyelembe.
16. A többes igénylés 17. § (1) Ha két vagy több mezőgazdasági termelő ugyanazon rendelkezésre álló földterületet jelent be az  egységes
kérelemben ökológiai jelentőségű területként, akkor az  MVH elsődlegesen a  földhasználati nyilvántartás adatait
vizsgálja annak megállapítása érdekében, hogy melyik mezőgazdasági termelő részére vehető figyelembe
a  bejelentett földterület ökológiai jelentőségű területként. Ha ez  a  földhasználati nyilvántartás alapján nem
állapítható meg, úgy az MVH az ingatlan-nyilvántartás adatait vizsgálja meg. Ha ezen adatok alapján sem állapítható
meg, hogy melyik mezőgazdasági termelő jogosult a  földterületet ökológiai jelentőségű területként figyelembe
venni, akkor az  MVH az  ökológiai jelentőségű területet annak kerületi arányosításával osztja fel a  földterületet
bejelentő mezőgazdasági termelők között. A  kerületi arányosítással az  egyes mezőgazdasági termelők olyan
arányban vehetik figyelembe az ökológiai jelentőségű terület többes igényléssel érintett részét, amilyen arányban
a szántóterületeik érintkeznek az ökológiai jelentőségű területtel.
(2) Ha a  fás sáv, a  táblaszegély, a  fasor, és a  vizesárok tájelem esetében a  mezőgazdasági termelő az  egységes
kérelemben a  tájelemet nem a  jogszabályban meghatározott típusának megfelelően jelentette be ökológiai
jelentőségű területként, akkor az  MVH a  tájelemet – a  terület elhelyezkedési adatainak megváltoztatása nélkül  –
a  jogszabályban megállapított típusának, valamint a  típusra vonatkozó átváltási és súlyozási tényezőnek
megfelelően veszi figyelembe ökológiai jelentőségű területként. Ebben az  esetben a  megállapított ökológiai
jelentőségű terület súlyozott értéke nem lehet nagyobb, mint a  mezőgazdasági termelő által az  egységes
kérelemben bejelentett terület súlyozott értéke.
17. A parlagon hagyott terület 18. § (1) A  parlagon hagyott terület akkor minősül ökológiai jelentőségű területnek, ha annak pihentetési időtartama
a 2015. évben legalább március 1-jétől augusztus 31-éig, az azt követő években legalább a  tárgyév január 1-jétől
augusztus 31-éig tart.
(2) Az öt évnél hosszabb ideig – ökológiai jelentőségű terület céljára – parlagon hagyott területet is szántóterületnek
kell tekinteni.
18. A tájelem 19. § (1) Az ökológiai jelentőségű területként figyelembe vett táblaszegélyen mezőgazdasági termelés nem folytatható, azon
kizárólag a kultúrállapot fenntartása érdekében végezhető kaszálás, legeltetés, valamint mechanikai gyomirtás.
(2) A  kis kiterjedésű tó tájelem esetében az  ökológiai jelentőségű területként figyelembe vehető terület nagyságába
a kis kiterjedésű tó partja mentén fekvő, legfeljebb tíz méter széles vegetációs sáv is beszámítható.
(3) Az  5.  melléklet szerinti, lineáris típusú tájelem abban az  esetben vehető figyelembe ökológiai jelentőségű
területként, ha az  – a  fizikai paraméterei alapján – a  hosszabbik határvonalán közvetlenül szomszédos
a  mezőgazdasági termelő szántóterületével. Nem lineáris típusú tájelem esetén a  mezőgazdasági termelő
szántóterületével érintkező tájelem is figyelembe vehető ökológiai jelentőségű területként.
(4) Ha a  támogatható területtel szomszédos tájelemen belül egy olyan tájelem is található, amelynek szélessége
az 5. mellékletben található legkisebb méretet nem éri el, és a két tájelem területe nem különül el egymástól, akkor
a nagyobb kiterjedésű tájelemet kell figyelembe venni ökológiai jelentőségű területként.
19. A rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvény
20. § (1) Rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvény abban az  esetben vehető figyelembe ökológiai jelentőségű
területként, ha azon nem használnak műtrágyát és növényvédőszert.
(2) Legalább 0,25 hektár nagyságú rövid vágásfordulójú fás szárú energiaültetvény vehető figyelembe ökológiai
jelentőségű területként.
(3) Rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvény ökológiai jelentőségű területként történő figyelembevétele
esetén a  mezőgazdasági termelő köteles – a  8.  mellékletben meghatározott adattartalmú, az  MVH által
rendszeresített és az MVH honlapján közzétett nyomtatványnak megfelelő – műveleti naplót vezetni.
20. A nitrogénmegkötő növényekkel bevetett terület 21. § (1) Magyarország bármely szántóterületén elhelyezkedő, egységes területalapú támogatással érintett, és
a  2.  mellékletben, vagy a  (2)  bekezdésben meghatározott növényfajokból önállóan, vagy azokból készített
magkeverékkel bevetett földterület figyelembe vehető ökológiai jelentőségű területként.
(2) Ha a növényfaj nem szerepel a 2. mellékletben, akkor az MVH az egységes nemzetközi binominális nomenklatúra, és
az Európai Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóságának Kommunikációs elektronikus felületére
2014. október 1-jéig bejelentett, az agrárpolitikáért felelős miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzétett
növényfaj lista alapján állapítja meg, hogy az  adott növényfajjal vagy a  részben abból készített magkeverékkel
bevetett földterület figyelembe vehető-e ökológiai jelentőségű területként.
(3) Legalább 0,25 hektár nagyságú nitrogénmegkötő növényekkel bevetett terület vehető figyelembe ökológiai
jelentőségű területként.
(4) Ha a  kölcsönös megfeleltetési ellenőrzések során bizonyítást nyer, hogy a  nitrát érzékeny területen gazdálkodó
mezőgazdasági termelő az adott területen nem tartja be az 50/2008. (IV. 24.) FVM rendeletben foglaltakat, valamint
a vizek mezőgazdasági eredetű nitrát szennyezéssel szembeni védelméhez szükséges cselekvési program részletes
szabályairól, valamint az adatszolgáltatás és nyilvántartás rendjéről szóló 59/2008. (IV. 29.) FVM rendelet hatóanyagkijuttatási korlátra vonatkozó előírásait, akkor az  adott terület ökológiai jelentőségű területként nem vehető
figyelembe.
(5) A  nitrogénmegkötő növényfajok esetében a  termesztési időszak az  évelő növények esetében május 1-jétől
szeptember 30-ig, az  egynyári növények esetében április 1-jétől május 31-ig tart. Az  ökológiai jelentőségű
területen vetett nitrogénmegkötő növénykultúrának ezen időszakok teljes tartamában – évelő növények
esetében a  növénykultúra telepítésének és kiforgatásának évében is – jelen kell lennie a  mezőgazdasági termelő
földterületén.
(6) A  nitrogénmegkötő növényekkel bevetett, ökológiai jelentőségű területként figyelembe vett földterületen
–  évelő növénykultúra vetése esetén az  e  rendelet hatálybalépését követően vetett földterületen – minősített
szaporítóanyagot vagy saját előállítású, minősítési eljáráson átesett és alkalmasnak minősített szaporítóanyagot kell
használni a mezei borsó kivételével.
(7) A  mezei borsóval bevetett földterület ökológiai jelentőségű területként történő figyelembe vétele esetén
a  mezőgazdasági termelőnek a  termeléshez kötött közvetlen támogatások igénybevételének szabályairól szóló
9/2015. (III. 13.) FM rendelet 6.  mellékletében meghatározott hektáronkénti minimális vetőmag felhasználásáról
és a  felhasznált mennyiségéről szóló nyilatkozatát elektronikus úton tárgyév július 31-ig meg kell küldenie
az MVH részére.
21. Az ökológiai jelentőségű másodvetés 22. § (1) Az ökológiai jelentőségű másodvetés az 5. mellékletben foglaltak szerint vehető figyelembe ökológiai jelentőségű
területként.
(2) Ha az  ökológiai jelentőségű másodvetés növényállományának valamely faja nem szerepel a  3.  mellékletben,
akkor az  MVH az  egységes nemzetközi binominális nomenklatúra, és az  Európai Bizottság Mezőgazdasági és
Vidékfejlesztési Főigazgatóságának Kommunikációs elektronikus felületére 2014. október 1-jéig bejelentett
növényfaj lista alapján állapítja meg, hogy az  adott növényfajjal vagy azokból készített magkeverékkel bevetett
földterület figyelembe vehető-e ökológiai jelentőségű területként.
(3) Az ökológiai jelentőségű másodvetés területének legalább 0,25 hektár nagyságúnak kell lennie.
 (4) Az ökológiai jelentőségű másodvetésként figyelembe vett területen a mezőgazdasági termelőnek a 3. mellékletben
meghatározott növényfajok keverékéből álló vetőmagok felhasználását a 9. melléklet szerinti gazdálkodási naplóval,
vagy a minősített szaporítóanyag címkéjének vagy a minősítést igazoló bizonyítványnak a másolatával kell igazolnia.
22. Az erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv 23. § (1) Az  erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv abban az  esetben vehető figyelembe ökológiai jelentőségű
területként, ha az erdő közvetlenül határos a támogatható földterülettel.
(2) Mezőgazdasági termelés alatt álló, és mezőgazdasági termelés alatt nem álló erdőszélek mentén fekvő támogatható
sáv is figyelembe vehető ökológiai jelentőségű területként.
(3) Azon erdőszélek mentén fekvő támogatható sávon, amely nem áll mezőgazdasági termelés alatt, legeltetés
és kaszálás abban az  esetben végezhető, ha az  erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv továbbra is
megkülönböztethető marad a vele határos támogatható földterülettől.
(4) Azon erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv esetében, amely részben vagy egészben termelés alatt áll, a  sáv
teljes terjedelme vonatkozásában az 5. melléklet 7. sorában megadott súlyozási tényezőt kell alkalmazni.
(5) Mezőgazdasági termelés alatt nem álló erdőszélek mentén fekvő támogatható sáv a  súlyozási tényezőjével akkor
vehető figyelembe, ha annak teljes területén nem folytatnak mezőgazdasági termelést.
23. A vízvédelmi sáv 24. § (1) A  vízvédelmi sáv abban az  esetben vehető figyelembe ökológiai jelentőségű területként, ha azon nem történik
mezőgazdasági termelés.
(2) A  vízvédelmi sávon kizárólag a  kultúrállapot fenntartása érdekében végezhető kaszálás, legeltetés, valamint
mechanikai gyomirtás oly módon, hogy a  vízvédelmi sáv továbbra is elkülöníthető legyen a  vele határos
támogatható földterülettől.
24. Az ökológiai jelentőségű terület figyelembevétele alóli mentesség
25. § E fejezet szerinti követelmények teljesítése alól mentesül az a mezőgazdasági termelő, akinek
a) szántóterülete több mint 75%-a
aa) parlagon hagyott terület,
ab) ideiglenes gyepterület,
ac) hüvelyes növénnyel bevetett terület, vagy
ad) az aa)–ac) alpontokban meghatározottak kombinációja
és a fennmaradó szántóterülete nem haladja meg a harminc hektárt; vagy
b) szántóterülete, állandó gyepterülete és az állandó kultúra által együttesen elfoglalt területe több mint 75%-a
ba) állandó gyepterület,
bb) ideiglenes gyepterület,
bc) víz alatt álló kultúrával bevetett terület, vagy
bd) a ba)–bc) alpontban meghatározottak kombinációja
és a fennmaradó szántóterülete nem haladja meg a harminc hektárt.
25. Az ökológiai jelentőségű területre vonatkozó különös rendelkezések
26. § (1) Ökológiai jelentőségű területként vehető figyelembe a  közvetlen területalapú támogatás vonatkozásában nem
támogatható területen elhelyezkedő fás sáv, fasor, táblaszegély, valamint vizesárok, amely közvetlenül határos
azzal a  szántóterülettel, amely vonatkozásában az  e  rendelet szerint támogatást igényeltek, és a  fás sáv, a  fasor,
a táblaszegély, vagy a vizesárok tulajdonosa vagy vagyonkezelője tárgyév április 15-éig – az MVH-nál – nem kérte,
hogy az adott tájelem ökológiai jelentőségű területként ne legyen figyelembe vehető.
(2) Az  MVH a  tárgyév augusztus 31. napjáig honlapján közzéteszi az  (1)  bekezdés alapján figyelembe vehető azon
ökológiai jelentőségű területek helyrajzi számát, amelyeket ökológiai jelentőségű területként ténylegesen
bejelentettek az egységes kérelemben.
(3) A (2) bekezdés szerinti ökológiai jelentőségű terület tulajdonosa vagy vagyonkezelője kérheti az MVH-tól az adott
ökológiai jelentőségű területet bejelentő mezőgazdasági termelő a  mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési,
valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi
XVII. törvény 28. § (2) bekezdése szerinti adatait.
(4) Az ökológiai jelentőségű területre tekintettel támogatásban részesülő mezőgazdasági termelő köteles az ökológiai
jelentőségű terület tulajdonosának vagy vagyonkezelőjének erre irányuló felhívása esetén a támogatás időtartama
alatt az adott ökológiai jelentőségű területen
a) elvégezni a parlagfű és más veszélyes gyomok elleni védekezést a jogszabályban foglaltaknak megfelelően,
b) elszállítani a szilárd hulladékot, és
c) elvégezni a rágcsálók és egyéb állati kártevők elleni védekezést.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 26. Hatálybalépés 27. § Ez a rendelet a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
27. Az Európai Unió jogának való megfelelés 28. § Ez a rendelet
a) a  közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján az  aktív mezőgazdasági termelők
részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a  637/2008/EK és
a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-ei 1307/2013/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet,
b) a  közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a  mezőgazdasági termelők részére
nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013 európai parlamenti
és tanácsi rendelet kiegészítéséről, és X. mellékletének módosításáról szóló, 2014. március 11-ei 639/2014/EU
felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet,
c) az  1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az  integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer,
a  kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a  közvetlen kifizetésekre,
a  vidékfejlesztési támogatásokra és a  kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók
tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11-ei 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló
bizottsági rendelet,
d) a  közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a  mezőgazdasági termelők részére
nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013 európai parlamenti
és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2014. június 16-i 641/2014/EU bizottsági
végrehajtási rendelet,
e) az  1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az  integrált igazgatási
és kontrollrendszer, a  vidékfejlesztési intézkedések és a  kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő
megállapításáról szóló, 2014. július 17-ei 809/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg. Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 földművelésügyi miniszter


text:
95/2015. (XI. 11.) ME határozata állami felsőoktatási intézmény kancellárja megbízásának visszavonásáról.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 37.  § (4a)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– az oktatásért felelős miniszter előterjesztésére –
a Szegedi Tudományegyetemen Devecz Miklós kancellári megbízását – a  közalkalmazottak jogállásáról szóló
1992. évi XXXIII. törvény 23. § (4) bekezdésében foglaltakra tekintettel –
2015. december 2. napjával visszavonom. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
4/2018. (V. 8.) OGY határozata az Országgyűlés háznagyának megválasztásáról.
1. Az Országgyűlés az Országgyűlésről szóló 2012. évi XXXVI. törvény 7. §-a alapján
Mátrai Mártát az Országgyűlés háznagyává megválasztja. 2. Ez a határozat az elfogadásakor lép hatályba.
3. Hatályát veszti az Országgyűlés háznagyának megválasztásáról szóló 12/2014. (V. 6.) OGY határozat.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
786/D/2005. AB végzés.  Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság az illetékekről szóló 1990. évi
XCIII. törvény 39–42., 46–48., 56–62. és 74. §-a, a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény 149. §
(1)–(2) bekezdése és 156. § (1) bekezdése, valamint az
egyesülési jogról szóló 1989. évi II. törvény 10. § (2) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására irányuló, a Legfelsőbb Bíróság mint másodfokú bíróság
Pf.IV.24.769/2005/2. számú végzésével összefüggésben
előterjesztett alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
I. Az indítványozók alkotmányjogi panaszt nyújtottak be
az Alkotmánybírósághoz a Legfelsőbb Bíróság mint másodfokú bíróság Pf.IV.24.769/2005/2. számú végzésével
helybenhagyott határozatok – így a Fővárosi Bíróság
8.P.25.647/2004/6. számú végzése, illetve a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pkf.26.068/2004/4. számú végzése – ellen, melyben kérték az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény
(a továbbiakban: Itv.) 39–42., 46–48., 56–62., illetve
74. §-a, a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 149. § (1)–(2) bekezdése és
156. § (1) bekezdése, valamint az egyesülési jogról szóló
1989. évi II. törvény (a továbbiakban: Etv.) 10. § (2) bekezdése megsemmisítését.
1. Az indítványozók kérték az Itv. több rendelkezésének megsemmisítését, mivel azokat ellentétesnek tartják
a jogállamiság elvével, valamint az Alkotmány 57. §
(1) és (5) bekezdésével. Álláspontjuk szerint a fenti alkotmányi rendelkezések magukban foglalják az eljárás
során – akár egyesítés, elkülönítés tárgyában – hozott határozatok elleni jogorvoslati jogot is, „minden további
közteher megfizetése nélkül”. Szerintük a jogállamiság
elvét sérti, hogy az Itv. nem határozza meg, hogy a keresethez kapcsolódó részkérdésekben a bírósági határozat
elleni jogorvoslat milyen illetékfizetési kötelezettség alá
esik, és az ilyen tartalmú alkotmányos szabályozás hiánya miatt az indítványozóknak a társadalmi szervezet
határozata felfüggesztését elutasító végzés elleni fellebbezésnél ugyanannyi illetéket kellene (kellett volna)
leróniuk, mint az ügy érdemében hozott határozat elleninél.
Megítélésük szerint az illetékfizetési kötelezettségnél
alkotmányos követelmény, hogy a fél tudhassa, milyen
összegű illetéket kell fizetnie, és e követelménynek a hatályos szabályok nem felelnek meg: szerintük nincsen
szabályozva, hogy a felmerülő illetéket a bíróságnak fellebbezhető határozatban összegszerűen kell meghatározni. Ugyanakkor „indokolatlan és szükségtelen megkülönböztetést” is jelent, hogy a bírósági határozat típusától
(határozat vagy végzés), illetve attól függően, hogy a bíróság a kereseti kérelmet egy vagy több határozatban bírálja el, másképpen alakul a kirótt illeték mértéke.
Az indítványozók szerint a jogállamiságot sérti az is,
hogy a bíróság hivatalból hozott végzései elleni fellebbezésnél is fennáll az illetékfizetési kötelezettség akkor is,
ha a bíróság a kérelmet érdemben nem bírálja el, hanem
formai okból elutasítja. Tartalmát tekintve tehát alkotmányjogi panaszukban az indítványozók szabályozási
hiányt jelölnek meg jogsérelmük okaként.
2. Az indítványozók szerint sérti a kérelemhez kötöttség elvét, a tisztességes eljáráshoz való jogot az, hogy a
Pp. 149. § (1)–(2) bekezdése hivatalból – a felek kérelme
nélkül, illetve annak ellenére – lehetővé teszi az ügyek
egyesítését vagy elkülönítését, továbbá sérülni látják az
Alkotmány 57. § (5) bekezdését is, mivel az ilyen határozatok ellen a Pp. külön fellebbezést nem tesz lehetővé.
3. Az indítványozók szerint az Etv. 10. § (2) bekezdés
nem határozza meg, hogy a társadalmi szervezet határozatának felfüggesztéséről a bíróságnak „milyen eljárás keretei között és eljárási szabályok mellett kell határozatot
hozni”, illetve, hogy a társadalmi szervezetnek milyen kötelezettségei vannak a kérelem elbírálása előtt, valamint a
Pp. nem tartalmaz külön eljárási szabályokat a társadalmi
szervezet határozata felfüggesztésének elbírálására. Szerintük nem állapítható meg az sem, hogy a Pp. 156. § szerinti ideiglenes intézkedés elbírálása peres vagy nemperes
eljárást igényel, illetve a Pp. 156. § „konkurál” az Etv.
10. § (2) bekezdésével. Sérülni látják az indítványozók a
„tárgyaláshoz való alkotmányos alapjogot” is azáltal, hogy
az ideiglenes intézkedés elbírálásakor – szerintük – nem
kell a feleket meghallgatni, illetve a bíróság tárgyalás tartása nélkül is határozhat.
Az indítványozók szerint a jogállamiság elvét sérti az
is, hogy az Etv. 10. § (2) bekezdésben az „indokolt eset”
fogalma nincsen meghatározva, valamint nincsen szabályozva a társadalmi szervezet határozata felfüggesztésével kapcsolatos bírósági eljárás sem.
Álláspontjuk szerint e szabályozási hiány a jogállamiság sérelmén túl sérti az Alkotmány 63. § (1) bekezdésében megfogalmazott egyesüléshez való jogot is. Tartalmát tekintve tehát az Etv. 10. § (2) bekezdésével és a Pp.
156. § (1) bekezdésével összefüggésben az indítványozók szabályozási hiányt jelölnek meg jogsérelmük okaként.
II. Az indítvány érdemi elbírálásra alkalmatlan. 1. Az Alkotmánybíróság elsőként az alkotmányjogi
panasz elbírálhatóságát vizsgálta meg. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 48. § (1) bekezdése szerint az Alkotmányban
biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz az, akinek a
jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása
folytán következett be, és egyéb jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, illetőleg más jogorvoslati lehetőség
nincs számára biztosítva. Az alkotmányjogi panasz előterjesztésének alapvető feltétele, hogy a kérdéses jogszabályt a panasz alapjául szolgáló döntés meghozatala során alkalmazták. A (2) bekezdés értelmében az alkotmányjogi panaszt a jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet az Alkotmánybírósághoz
benyújtani.
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az Abtv.
48. § (1) és (2) bekezdésében foglalt törvényi rendelkezéseket (feltételeket) az alkotmányjogi panasz elbírálása
során, együttesen kell értelmezni és figyelembe venni.
[23/1991. (V. 18.) AB végzés, ABH 1991, 311.;
41/1998. (X. 2.) AB határozat, ABH 1998, 306.;
663/D/2000. AB határozat, ABH 2003, 1223.]
2. Az Alkotmánybíróság eljárása során megállapította, hogy a kifogásolt végzésében a Legfelsőbb Bíróság a
Pp.-nek az indítványozók által megjelölt 149. §
(1)–(2) bekezdését nem alkalmazta.
Az alkotmányjogi panasz benyújtásának alapvető feltétele, hogy a panaszban támadott bírósági határozatban
az alkotmányellenesnek vélt jogszabályt alkalmazzák,
ennek a követelménynek az indítvány nem felel meg. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és
annak közzétételéről szóló, módosított és egységes szerkezetbe foglalt 3/2001. (XII. 3.) Tü. határozat (a továbbiakban: Ügyrend, ABH 2003, 2065.) 29. § e) pontja
alapján visszautasította.
3. Az Itv. támadott rendelkezéseivel, az Etv. 10. §
(2) bekezdésével és a Pp. 156. § (1) bekezdésével összefüggésben az indítványozók az alkotmányellenesség
megállapítását a fentebb már ismertetett szabályozási hiányosságokra tekintettel kérték, ezért az Alkotmánybíróság azt – tartalma alapján – mulasztásban megnyilvánuló kérelemként vizsgálta meg.
Az Abtv. fent már idézett szabálya szerint az alkotmányjogi panasz benyújtásának feltételei közé tartozik,
hogy az Alkotmányban biztosított jog sérelme „az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán” következzék be. Az Alkotmánybíróság már több határozatában rámutatott, hogy az Abtv. alapján a szabályozás hiányossága miatt, azaz mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértés megállapítására irányuló indítvány alkotmányjogi panaszként való előterjesztése az Abtv.-ből
nem vezethető le, alkotmányellenes mulasztásra nem
lehet sikerrel panaszt alapozni (1044/B/1997. AB határozat, ABH 2004, 1160, 1176.; 685/B/1999. AB határozat, ABH 2005, 889, 900.). Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a benyújtott alkotmányjogi panasz ebben a részében sem felel meg az
Abtv. 48. § (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételeknek,
ezért azt az Ügyrend 29. § e) pontja alapján visszautasította.
Budapest, 2008. december 2. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
302/2010. (XII. 23.) Korm. rendelete az Európai Unió jogának való megfelelés érdekében szükséges jogszabály-előkészítési feladatok teljesítéséről.
A Kormány a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 30. § (1) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány
35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. jogharmonizációs programozás: az Európai Unió jogának való megfelelés érdekében szükséges jogalkotási feladatok
meghatározása és ütemezése, 2. megfelelési táblázat: az uniós jogi aktus egyes rendelkezéseinek és az e rendelkezések átültetését vagy végrehajtását
szolgáló jogszabályi rendelkezések egymásnak való megfeleltetését bemutató táblázat,
3. notifikáció: az uniós jogi aktus átültetését szolgáló jogszabályoknak az Európai Bizottság részére történő bejelentése,
4. speciális notifikáció: információnak, jelentésnek vagy más tájékoztatásnak a notifikációtól különböző, az uniós jogi
aktus által előírt megküldése az Európai Unió intézménye részére,
5. szakaszos átültetés, illetve szakaszos végrehajtás: az uniós jogi aktus által meghatározott több egymást követő
időszakban meg valósuló jogalkotási feladat teljesítése. 2. A jogharmonizációs programozás
2. § (1) A jogharmonizációs programozás alapjául a jogharmonizációs javaslat szolgál. Jogharmonizációs javaslatot kell
készíteni az uniós jogi aktus átültetéséhez, végrehajtásához, vagy az Európai Unió jogának való megfeleléshez
egyébként szükséges jogalkotási feladatról. (2) A jogharmonizációs javaslatot akkor is el kell készíteni, ha az uniós jogi aktusból jogalkotási kötelezettség ered, de
jogalkotásra azért nincs szükség, mert a hatályos jogszabályok az uniós jogi aktus rendelkezéseinek teljes mértékben
megfelelnek. (3) A jogharmonizációs javaslatban az uniós jogi aktus átültetését vagy végrehajtását szolgáló jogalkotási feladat
teljesítésének ütemezését az uniós jogi aktusban meghatározott átültetési vagy végrehajtási határidő
figyelembevételével kell meghatározni, oly módon, hogy az átültetést vagy végrehajtást szolgáló jogszabály
kihirdetése e határidőt megelőző időpontra essen. (4) Ha az uniós jogi aktus szakaszos átültetést vagy végrehajtást ír elő, ennek tényét, az átültetés szakaszainak számát és
az egyes szakaszokhoz tartozó jogalkotási feladatokat a jogharmonizációs javaslatban megfelelően fel kell tüntetni.
(5) A jogharmonizációs javaslatot az 1. mellékletben meghatározott formában kell elkészíteni.
3. § (1) A jogharmonizációs javaslat tervezetét – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével – a jogharmonizációhoz szükséges
jogalkotási feladat előkészítéséért a kormányzati feladat- és hatáskörmegosztás alapján felelősséget viselő miniszter
készíti el és bocsátja egyeztetésre. Ha a jogalkotási feladatok előkészítése több miniszter feladatkörébe tartozik,
a jogharmonizációs javaslat tervezetét az Európai Unió döntéshozatali tevékenységében való részvételre vonatkozó
szabályok alapján az uniós jogi aktus elfogadására irányuló eljárás során a kormányzati álláspont kialakításáért
elsőhelyi felelősséget viselő miniszter készíti el és bocsátja egyeztetésre.
(2) Ha az Európai Unió döntéshozatali tevékenységében való részvételre vonatkozó szabályok alapján az uniós jogi aktus
elfogadására irányuló eljárás során a tárgyalási álláspont kialakításáért nem miniszter, hanem más állami szerv
vezetője felelős, a jogharmonizációs javaslatot az állami szerv vezetője készíti el és bocsátja egyeztetésre.
(3) A jogharmonizációs javaslat elkészítéséért és egyeztetéséért az (1) és (2) bekezdés alapján felelős miniszter vagy állami
szerv vezetője (a továbbiakban: a jogharmonizációs javaslat felelőse) a jogharmonizációs javaslat tervezetét
az átültetést vagy végrehajtást igénylő uniós jogi aktus kihirdetésétől, illetve a (7)–(8) bekezdésben meghatározott
esetben a kijelölésétől számított 30 napon belül készíti el és küldi meg egyeztetés céljából az igazságügyért,
a kormányzati tevékenység összehangolásáért, az európai integrációs ügyekért és az államháztartásért felelős
miniszter részére. Ha a jogharmonizációs javaslat tervezete szerint az uniós jogi aktus átültetéséhez vagy
végrehajtásához olyan jogalkotási feladat előkészítése vagy teljesítése is szükséges, amely más miniszter
feladatkörébe tartozik, a tervezetet e miniszternek is meg kell küldeni.
(4) Ha a már elfogadott, de még ki nem hirdetett uniós jogi aktus kivételesen sürgős intézkedést igényel,
a jogharmonizációs javaslat felelőse az uniós jogi aktus elfogadását, illetve az értesítést követően olyan időpontban
készíti el és küldi meg egyeztetésre a jogharmonizációs javaslat tervezetét, hogy az uniós jogi aktus által megkívánt
határidőre a szükséges jogalkotási feladat teljesíthető legyen. (5) A jogharmonizációs javaslat felelőse az egyeztetésbe bevont miniszterekkel 30 napon belül – sürgős intézkedést
igénylő esetben haladéktalanul – egyezteti a jogharmonizációs javaslat tervezetét. A jogharmonizációs javaslat
felelőse az egyeztetés eredményét megküldi az igazságügyért felelős miniszternek.
(6) Ha az Európai Bizottság által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 258. cikke alapján indított
kötelezettségszegési eljárással vagy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke alapján elfogadott
határozattal összefüggésben konkrét jogalkotási feladat merül fel, és e feladat ütemezése is meghatározásra kerül,
a jogharmonizációs javaslat egyeztetése és elfogadása a kormányzati álláspont elfogadására irányuló eljárásban
történik. (7) Ha a jogharmonizációs javaslat felelőse tekintetében az uniós jogi aktus kihirdetésétől számított 30 napon belül nem
jön létre megegyezés, a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter tesz javaslatot a felelős
személyére. (8) A kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter vagy az igazságügyért felelős miniszter a Kormány
döntését kérheti, ha az érintett miniszterek a (7) bekezdés szerinti javaslattal nem értenek egyet, illetve ha
a jogharmonizációs javaslat elkészítése egyéb okból jelentős késedelmet szenved, továbbá ha a jogharmonizációs
javaslattal vagy a jogharmonizációs feladat teljesítésével kapcsolatban kiemelkedően fontos, koncepcionális kérdést
illetően nem jött létre megegyezés. 4. § (1) Ha a jogharmonizációs javaslatban szereplő jogalkotási feladatok körének, az egyes feladatok felelőseinek vagy
a jogalkotási feladatok ütemezésének felülvizsgálata szükséges, a jogharmonizációs javaslat felelőse
a jogharmonizációs javaslat módosítását kezdeményezi. (2) A jogharmonizációs javaslat csak kivételesen, az igazságügyért felelős miniszter egyetértésével módosítható úgy,
hogy az eredetileg az uniós jogi aktus átültetésére vagy végrehajtására nyitva álló határidőt megelőző időpontra
ütemezett jogalkotási feladat e határidőt követően valósuljon meg.
(3) A jogharmonizációs javaslat módosításának szükségességét az igazságügyért, a kormányzati tevékenység
összehangolásáért, az európai integrációs ügyekért, az államháztartásért és a jogharmonizációs javaslatban szereplő
vagy szerepeltetni szükséges további jogalkotási feladatért felelős miniszter is jelezheti a jogharmonizációs javaslat
felelősének. Ha a jelzés nem az igazságügyért felelős minisztertől származik, a jogharmonizációs javaslat
módosításának szükségességéről egyidejűleg tájékoztatni kell. (4) A módosított jogharmonizációs javaslat tervezetét a módosításra okot adó körülmény felmerülésétől vagy az erre
vonatkozó jelzés beérkezésétől számított 30 napon belül kell elkészíteni és egyeztetésre bocsátani. A módosított
jogharmonizációs javaslat egyeztetésére a jogharmonizációs javaslat tervezetének egyeztetésére vonatkozó
szabályokat kell megfelelően alkalmazni. (5) Ha az Európai Bizottság által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 258. cikke alapján indított
kötelezettségszegési eljárással összefüggésben a korábban elfogadott jogharmonizációs javaslatot érintő konkrét
jogalkotási feladat merül fel és e feladat ütemezése is meghatározásra kerül, a jogharmonizációs javaslat
módosításának egyeztetése és elfogadása a kormányzati álláspont elfogadására irányuló eljárásban történik.
5. § (1) A Kormány jogalkotási tervének és a miniszterek jogalkotási tájékoztatójának előkészítése során a jogharmonizációs
célú jogalkotás tekintetében a jogharmonizációs javaslatok figyelembevételével kell eljárni.
(2) Ha a Kormány jogalkotási tervében szereplő jogalkotási feladat vagy annak ütemezése nem áll összhangban
a jogharmonizációs javaslatban foglaltakkal, a jogharmonizációs javaslat felelőse az igazságügyért felelős
miniszternek megküldi a Kormány jogalkotási tervének megfelelően módosított jogharmonizációs javaslatot.
3. Az uniós jogi aktusoknak való megfelelés bemutatása
6. § (1) A jogharmonizációs feladatok teljesítésének ellenőrizhetősége érdekében az uniós jogi aktusok átültetését vagy
végrehajtását szolgáló jogszabály-tervezetekhez a jogszabályt előkészítő miniszter megfelelési táblázatot mellékel.
(2) Ha az uniós jogi aktusból notifikációs kötelezettség származik, a megfelelési táblázatot akkor is el kell készíteni, ha
az uniós jogi aktusból jogalkotási kötelezettség ered, de jogalkotásra azért nincs szükség, mert a hatályos jogszabályok
az uniós jogi aktus rendelkezéseinek teljes mértékben megfelelnek.
(3) A jogszabályt előkészítő miniszter, illetve nem a Kormány által előterjesztett törvényjavaslat esetében a szabályozás
tárgya szerint felelős miniszter a jogszabály kihirdetését követően a megfelelési táblázatot véglegesíti és megküldi
az igazságügyért felelős miniszternek. (4) Ha az uniós jogi aktus átültetését vagy végrehajtását szolgáló jogszabály módosítására, hatályon kívül helyezésére,
illetve az átültetést vagy végrehajtást szolgáló új jogszabály elfogadására kerül sor, a megfelelési táblázatot
a szabályozás tárgya szerint felelős miniszter módosítja és a módosított megfelelési táblázatot megküldi
az igazságügyért felelős miniszternek. Ha ilyen jogalkotásra az Európai Bizottság által az Európai Unió működéséről
szóló szerződés 258. cikke alapján indított kötelezettségszegési eljárással összefüggésben kerül sor, a módosított
megfelelési táblázatot az európai integrációs ügyekért felelős miniszternek is meg kell küldeni.
(5) Ha az uniós jogi aktus átültetését vagy végrehajtását több miniszter feladatkörébe tartozó jogszabály valósítja meg,
az érintett miniszterek a megfelelési táblázatot együttesen készítik el olyan módon, hogy az egyes miniszterek
a feladatkörükbe tartozó jogszabályokra vonatkozó elemekkel töltik ki a megfelelési táblázatot. A teljes megfelelési
táblázat elkészítéséért – a jogharmonizációs javaslat felelősének koordinálása mellett – az érintett miniszterek
együttesen felelősek. (6) A megfelelési táblázatot a 2. mellékletben meghatározott formában kell elkészíteni.
4. A jogharmonizációs adatbázis 7. § (1) Az igazságügyért felelős miniszter jogharmonizációs adatbázisban rögzíti és tartja nyilván a jogharmonizációs
javaslatokban szereplő és a jogharmonizációhoz kapcsolódó egyéb adatokat.
(2) Az igazságügyért felelős miniszter a jogharmonizációs adatbázis alapján a minisztérium honlapján tájékoztatást tesz
közzé az egyes uniós jogi aktusok átültetéséhez vagy végrehajtásához szükséges jogalkotási feladatokról és az uniós
jogi aktus átültetést vagy végrehajtást szolgáló már elfogadott jogszabályokról.
5. A jogharmonizációhoz kapcsolódó jogszabály-előkészítési feladatok ellenőrzése 8. § (1) Az igazságügyért felelős miniszter a jogharmonizációs kötelezettségek teljesítése érdekében ellenőrzi
a jogszabály-tervezetek Európai Unió jogának való megfelelését. (2) Az igazságügyért felelős miniszter folyamatosan figyelemmel követi a jogharmonizációs programozással és
a jogharmonizációs célú jogalkotással kapcsolatos egyéb feladatok teljesülését, és az európai integrációs ügyekért
felelős miniszterrel közösen rendszeresen beszámol a Kormánynak az e feladatokban tapasztalható elmaradásokról.
(3) A jogharmonizációs elmaradásokról szóló beszámoló a jogharmonizációs adatbázisban szereplő azon adatokon
alapul, amelyek a beszámoló alapjául szolgáló referencia-időpontban szerepelnek a jogharmonizációs javaslat felelőse
által megfelelően elkészített és egyeztetett, majd az egyeztetés révén elfogadott jogharmonizációs javaslatban.
(4) Ha egyes jogharmonizációhoz kapcsolódó jogszabály-előkészítési feladatok teljesítése tekintetében jelentős
elmaradás állapítható meg vagy azonnali intézkedés szükséges, az igazságügyért felelős miniszter indokolt esetben
külön előterjesztést készít a Kormány számára. 6. Notifikáció
9. § (1) Ha az uniós jogi aktus notifikációs kötelezettséget ír elő, az uniós jogi aktus átültetését szolgáló jogszabályt előkészítő
miniszter, illetve nem a Kormány által előterjesztett törvényjavaslat esetében a szabályozás tárgya szerint felelős
miniszter (a továbbiakban: a notifikáció kezdeményezéséért felelős miniszter) a jogszabály kihirdetését követően
haladéktalanul értesíti az európai integrációs ügyekért felelős minisztert a kihirdetés megtörténtéről, és egyidejűleg
megküldi számára a notifikáció teljesítéséhez szükséges adatokat tartalmazó notifikációs adatlapot, valamint az uniós
jogi aktusra vonatkozó megfelelési táblázatot. (2) Az európai integrációs ügyekért felelős miniszter a notifikációs adatlapot és a megfelelési táblázatot megküldi
az igazságügyért és a notifikációval érintett uniós jogi aktus átültetését szolgáló esetleges további jogszabályok
előkészítéséért felelős minisztereknek egyeztetés céljából. Az egyeztetésbe bevont miniszterek egyetértése esetén
a notifikáció kezdeményezéséért felelős miniszter a véglegesített notifikációs adatlapot és megfelelési táblázatot
megküldi az európai integrációs ügyekért felelős miniszternek, aki gondoskodik az uniós jogi aktust átültető
jogszabályoknak az Európai Bizottság részére történő bejelentéséről. (3) Ha az uniós jogi aktus speciális notifikációs kötelezettséget ír elő, a speciális notifikációért felelős miniszter a speciális
notifikáció teljesítéséhez szükséges információt, jelentést vagy más tájékoztatást megküldi az európai integrációs
ügyekért felelős miniszternek, aki gondoskodik az Európai Unió érintett intézményének történő megküldéséről.
(4) Ha az európai uniós jogának való megfelelés szempontjából a speciális notifikáció teljesítéséhez szükséges információ,
jelentés vagy más tájékoztatás tartalmi ellenőrzése szükséges, az európai integrációs ügyekért felelős miniszter
az igazságügyért felelős miniszter egyetértésével gondoskodik a speciális notifikációnak az Európai Unió érintett
intézménye részére történő megküldéséről. (5) A notifikációs adatlapot a 3. mellékletben szereplő formában kell elkészíteni.
7. Záró rendelkezések 10. § Ez a rendelet 2011. január 1-jén lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
74/2014. (VII. 2.) ME határozata helyettes államtitkár megbízatása megszűnésének megállapításáról és kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 223.  § (3)  bekezdésében és 220.  § (2)  bekezdésében
foglalt jogkörömben eljárva, a nemzeti fejlesztési miniszter előterjesztésére megállapítom, hogy
Kádár Andrea Beatrix helyettes államtitkár e megbízatása a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény
221. § (2) bekezdés a) pontja alapján történő áthelyezésére tekintettel a Miniszterelnökségen
– 2014. június 30-ai hatállyal – megszűnik, egyidejűleg
Kádár Andrea Beatrixet a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium helyettes államtitkárává
– 2014. július 1-jei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
158/2015. (HK 7.) HVKF szakutasítása a Gépjárművezetési Kézikönyv kiadásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrenden bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján a következő
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra,
a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre, a honvédelmi miniszter irányítása alá
tartozó központi hivatalokra, és a Magyar Honvédség
(a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire terjed ki.
2. Felkérem a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat főigazgatóját, hogy szakterületén biztosítsa a szakutasításban foglaltak végrehajtását.
3. A szakutasítás 1. mellékleteként kiadom a Gépjárművezetési Kézikönyv című dokumentumot.
4. A szakutasítás egy elektronikus példányát az MH Kiképzési és Doktrinális Központ feltölti az MH Központi
Doktrinális Adatbázis állományába.
5. Ez a szakutasítás a közzétételét követő 30. napon lép
hatályba.
A távollévő HVKF helyett:
Dr. Orosz Zoltán s. k.,


text:
64/2011. (VI. 10.) HM utasítása az európai fegyverzetkorlátozási, leszerelési, valamint nemzetközi biztonságpolitikai egyezmények által előírt feladatok végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdés f) pontjában, valamint a 97. § (1) bekezdés i) pontjában kapott felhatalmazás alapján – figyelemmel az Európai Hagyományos Fegyveres Erőkről szóló Szerződés és kiegészítő dokumentumainak együttes kihirdetéséről szóló 1999. évi VI. törvényre, az 1992. március 24-én, Helsinkiben aláírt Nyitott
Égbolt Szerződés végrehajtásáról szóló 2043/2004.
(III. 4.) Korm. határozatra – az európai fegyverzetkorlátozási, leszerelési, valamint nemzetközi biztonságpolitikai
egyezmények által előírt feladatok végrehajtásáról a következő
utasítást adom ki: 1. Általános rendelkezések 1. §
Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter (a továbbiakban:
miniszter) közvetlen alárendeltségébe, fenntartói irányítása, valamint felügyelete alá tartozó szervezetekre, továbbá
a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezet)
terjed ki.
2. § Az európai fegyverzetkorlátozási, leszerelési, valamint
nemzetközi biztonságpolitikai egyezményekben (a továbbiakban: Szerződések) előírt kötelezettségekből adódó fel
adatok szakmai irányítását a HM védelempolitikáért és védelmi tervezésért felelős helyettes államtitkára (a továbbiakban: HM VPVT HÁT) végzi.
3. § (1) A Szerződések által előírt feladatok végrehajtásának
biztonság- és védelempolitikai szempontból történő folyamatos nyomon követése, értékelése, a fegyverzetellenőrzés koncepcionális kérdéseinek és a különböző tárgyalási
fórumokon képviselendő, az érintett tárcákkal és szervezettel egyeztetett magyar álláspont HM vonatkozású részének kidolgozása, a Szerződések végrehajtásának tárcaszintű és a tárcák közötti koordinálása a HM Védelempolitikai Főosztály (a továbbiakban: HM VPF) feladata.
(2) A HM Nemzetközi Együttműködési és Fegyverzetellenőrzési Hivatal (a továbbiakban: HM NEFEH) felelős
a Szerződésekből eredő adatszolgáltatási, fegyverzetcsökkentési, -ellenőrzési, megfigyelési, kísérési (a továbbiakban együtt: fegyverzet-ellenőrzési) feladatok tervezéséért,
szervezéséért és végrehajtásáért, továbbá a honvédelmi
szervezetek fegyverzet-ellenőrzési feladatainak koordinálásáért, a Szerződésekben előírt korlátozások betartásának
felügyeletéért.
2. A Szerződések előírásaiból
a HM tárcára háruló feladatok tervezése
4. § (1) A Szerződések előírásainak végrehajtása érdekében
a tárgyévet követő év fegyverzet-ellenőrzési feladataira
vonatkozó tervezési irányelvekről szóló HM utasítás tervezetet a HM VPF – a Külügyminisztérium (a továbbiakban: KüM) Biztonságpolitikai és Non-proliferációs Főosztály, valamint a HM NEFEH javaslatainak bekérését követően március 31-ig állítja össze és a Honvédelmi Minisztérium Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló
87/2010. (X. 6.) HM utasításban meghatározott eljárási
rend betartásával – a HM Jogi Főosztállyal egyeztetve, a
Honvéd Vezérkar főnöke (a továbbiakban: HVKF) útján –
terjeszti fel a miniszter részére.
(2) A HM NEFEH az (1) bekezdés szerinti HM utasításban foglaltak alapján – a feladatok végrehajtásában érintett honvédelmi szervezetek bevonásával – összeállítja a
tárgyévet követő év fegyverzet-ellenőrzési feladatai végrehajtásának részletes tervét (a továbbiakban: NEFET) és
azt május 30-ig – a HM VPF útján – jóváhagyásra felterjeszti a HM VPVT HÁT részére.
(3) A fegyverzet-ellenőrzési feladatokban érintett honvédelmi szervezetek a jóváhagyott és részükre megküldött
NEFET alapján:
a) a honvédelmi tárca 1+3 évekre vonatkozó rövid távú
tervének kidolgozásáról szóló, évente kiadásra kerülő HM
utasításban foglalt eljárási rend szerint pontosítják a tárgyévet követő évi fegyverzet-ellenőrzési feladataik erőforrás- és költségigényét,
b) a költségvetés tervezése során a tervezésre vonatkozó, évente kiadásra kerülő HM utasításokban meghatározottak szerint készítik el az intézményi, központi és a fejezeti kezelésű előirányzatok „Nonprofit korlátolt felelősségű társaságok támogatása” jogcímcsoportjára vonatkozó
költségvetési tervjavaslataikat.
(4) Amennyiben a (3) bekezdés szerinti tervezés során a
fegyverzetellenőrzési feladatok előirányzatai (keretei) a
jóváhagyott NEFET előirányzataitól (kereteitől) eltérnek,
az érintett honvédelmi szervezet a HM NEFEH-t haladéktalanul értesíti.
5. § (1) A fegyverzet-ellenőrzési feladatok végrehajtására
biztosított teljes költségvetési támogatás keretgazdája a
HM NEFEH, a végrehajtáshoz biztosított erőforrások felett rendelkezési joggal bír. A fegyverzet-ellenőrzési feladatokkal összefüggő utazási (személyszállítási), ellátási
(napidíj, étkezés), készletbeszerzési, valamint különböző
protokolláris és szállásköltség kiadási előirányzatai a HM
Protokoll és Rendezvényszervező Igazgatóság (a továbbiakban: HM PRI) nemzetközi csapat költségvetésében kerülnek tervezésre és biztosításra.
(2) A fegyverzet-ellenőrzési feladatokkal kapcsolatban
igénybe vett légi, illetve közúti járművek hajtóanyag-szükségletei – a Nyitott Égbolt repülőgép-hajtóanyag költségei figyelembevételével – az MH Összhaderőnemi Parancsnokság központi ellátása keretében kerülnek tervezésre, a Nyitott Égbolt repülései során igénybe
vett hajtóanyag szükségletei pedig – a NEFET-ben meghatározott tervezési mérőszámok alapján – a HM PRI központi költségvetésében kerülnek biztosításra.
(3) A Nyitott Égbolt megfigyelő repülések végrehajtása
és fogadása során ellátott szenzor- és laboratóriumi szakfeladatok személyi, anyag- és amortizációs költségeinek –
beleértve a szakemberek ki- és továbbképzését, a hozzájuk
kapcsolódó intézményi háttér biztosítását, a felhasznált
film-, kidolgozó- és egyéb anyagok, alkalmazott szoftverek, eszközök és berendezések biztosításával, beszerzésével, karbantartásával, javításával és cseréjével összefüggő
kiadásokat – tervezését a HM Térképészeti Közhasznú
Nonprofit Kft. végzi és biztosítja a tulajdonostól kapott céltámogatás keretéből.
3. A Szerződések előírásaiból
a HM tárcára háruló feladatok végrehajtása
6. § (1) A Szerződések által előírt adatszolgáltatási kötelezettségek végrehajtását, a Magyar Köztársaság hagyomá
nyos fegyverzetére és létszámára, valamint a Katonai Információk Globális Cseréjére vonatkozó adattárak összeállítását és továbbítását, azok naprakészen tartását az adatszolgáltatásban érintett szervezetek bedolgozásai alapján a
HM NEFEH végzi.
(2) A Szerződések rendelkezései alapján a részes/résztvevő államok ellenőr-csoportjai által a Magyar Köztársaság területén végzett, valamint a Magyar Köztársaság által
a részes/résztvevő államok területén végrehajtott helyszíni
ellenőrzések, rendezvények és megfigyelő repülések koordinálásáért, a fegyverzetcsökkentési feladatok felügyeletéért a HM NEFEH a felelős.
(3) A fegyverzet-ellenőrzési feladatok végrehajtásában
érintett honvédelmi szervezetek a Szerződések által előírt
ellenőrzéseket a visszautasítás lehetősége nélkül kötelesek
fogadni. A Magyar Köztársaság területére bejelentett helyszíni ellenőrzés visszautasításáról csak a HM VPVT HÁT
egyetértésével születhet döntés.
(4) A HM NEFEH a fegyverzet-ellenőrzési gyakorlati
feladatok végrehajtása érdekében folyamatos munkakapcsolatot tart fenn a feladat végrehajtásában érintett hazai és
nemzetközi szervezetekkel és társminisztériumokkal. A
feladatok végrehajtása során közvetlen kapcsolattartásra
jogosult a külföldi társszervezetekkel, valamint a NATO
és az EBESZ fegyverzet-ellenőrzés végrehajtását koordináló testületeivel.
4. A gazdálkodás sajátos rendje 7. § (1) A fegyverzet-ellenőrzési tevékenységek költségvetési és ellátási terveinek, számvetéseinek összeállításánál,
az ellenőrzési feladatokban részt vevő teljes személyi állománnyal – beleértve a külföldi vagy nem honvédelmi szervezetek állományába tartozó szakembereket és ellenőröket is – kell tervezni, részükre a meghatározott normák
szerinti ellátást kell biztosítani. Az adott fegyverzet-ellenőrzési feladatban részt vevők létszámát, körét, a vonatkozó
Szerződés előírásainak figyelembevételével a HM NEFEH határozza meg.
(2) A Nyitott Égbolt megfigyelő repülések hajtóanyag-költségeinek elszámolását a külföldi fegyveres erők
repülő-eszközei magyarországi, valamint az MH repülő-eszközei külföldön végrehajtott üzemanyag-feltöltésének és -elszámolásának rendjéről szóló 141/2007.
(HK 1/2008). HM utasítás szerint kell végezni.
(3) A nemzetközi fegyverzet-ellenőrzési tevékenység
végrehajtásához szükséges diplomata-útleveleket a HM
PRI tárolja. Az útlevelek kiadását és bevonását a HM PRI
a HM NEFEH igényei alapján végzi. Az útlevelek érvényességi idejének lejárta előtt legalább hat hónappal a HM
NEFEH javaslatára a HM PRI saját hatáskörében kezdeményezi az új útlevél készítését, illetve a lejárat utáni bevonást.
(4) A HM PRI minden negyedévet követő hónap 10-éig
elszámolást küld a HM NEFEH részére az 5. § szerinti keretek felhasználásának helyzetéről, majd az éves felhasználásról a tárgyévet követő év január 10-ig.
(5) A fegyverzet-ellenőrzési tevékenység végrehajtásában érintett katonai szervezetek, intézmények az általuk
kezelt, a HM NEFEH keretgazdai kezelésébe tartozó költségvetési előirányzatok, illetve erőforrások felhasználásának helyzetéről minden negyedévet követő hónap 10-ig,
az éves felhasználás helyzetéről pedig a tárgyévet követő
év január 10-ig tájékoztató jelentést kötelesek készíteni a
HM NEFEH részére.
(6) Az összesített tájékoztató alapján a HM NEFEH félévente összefoglaló jelentést tesz a HM VPVT HÁT részére a NEFET teljesítésének helyzetéről és jelentést készít a
HVKF részére az alárendelt szervezeteknél végzett tevékenységekről, valamint pontosítja a következő félévi feladatokat.
5. Záró rendelkezések 8. § (1) Az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
(2) A hatálybalépést követő 30 napon belül a HM KÁT
és a HVKF együttes intézkedésben szabályozza a Szerződések végrehajtásában érintett honvédelmi szervezetek
feladatait az adatszolgáltatás, valamint a helyszíni ellenőrzések, a megfigyelő repülések és a rendezvények lebonyolítása során.
(3) A honvédelmi miniszter által alapított gazdasági társaságok vezetői az európai fegyverzetkorlátozási, valamint nemzetközi biztonságpolitikai egyezmények által
előírt feladataikat – figyelemmel a (2) bekezdés szerinti
együttes intézkedésre – a HM NEFEH-hel egyeztetve szabályozzák.
(4) Hatályát veszti az európai fegyverzetkorlátozási, leszerelési, valamint a nemzetközi biztonságpolitikai egyezmények a Honvédelmi Minisztériumot és a Magyar Honvédséget érintő feladatainak végrehajtásáról szóló
29/2007. (HK 6.) HM utasítás.
Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter