text:
14/2008. (III. 27.) ÖTM rendelete a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok kiegészítő támogatásának igénylési, folyósítási és elszámolási rendjéről.
A Magyar Köztársaság 2008. évi költségvetéséről szóló
2007. évi CLXIX. törvény 5. számú melléklet 17. pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az önkormányzati és területfejlesztési miniszter feladat- és hatásköréről szóló 168/2006.
(VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában foglalt feladatkörömben, a pénzügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló
169/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában foglalt
feladatkörében eljáró pénzügyminiszter véleményének kikérésével, a következőket rendelem el:
1. § Az e rendelet szerinti támogatás szolgál a fegyveres
szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény módosításáról szóló
2005. évi CLXXIX. törvény 22. §-ával a 2008. évre megállapított szolgálatteljesítési időcsökkentés végrehajtásának
támogatására.
2. § (1) A támogatást a készenléti szolgálattal rendelkező hivatásos önkormányzati tűzoltóságot fenntartó helyi önkormányzatok igényelhetik a készenléti jellegű beosztásban
dolgozók részére.
(2) Az önkormányzatok a támogatást a készenléti jellegű beosztásban dolgozók részére a 2008. évben teljesített
túlórák arányában, valamint a 2008. II. félévi túlszolgálatot kiváltó létszámbővítés kiadásainak finanszírozására
használhatják fel.
(3) E támogatás szempontjából az elismerhető szolgálati időkeret mértéke 2008. I., valamint II. félévére
1248-1248 óra.
(4) A támogatás formája vissza nem térítendő támogatás.
A teljesített túlórák kifizetéséhez igényelhető
támogatás szabályai 3. §
(1) Túlóraként azon szolgálatteljesítési időmennyiség
vehető figyelembe, amely a 2008. évre vonatkozó referen
ciaidőn belül teljesítendő heti 48 órás szolgálati időkeret
mértékét meghaladja, és nem lehet több a szolgálatteljesítési idő csökkentéséből keletkező túlszolgálat mértékénél.
(2) E rendelet értelmében csak az a szolgálatteljesítési
idő minősül túlszolgálatnak, amely a hatályos jogszabályoknak megfelelően a készenléti szerek működtetéséhez
rendszeresített kötelezően előírt létszámának beosztása
mellett keletkezik. A referencia időszakban a betöltetlen
létszámhely miatt keletkezett túlszolgálat e támogatás terhére nem számolható el.
(3) Szabadság, egészségügyi szabadság, felmentési idő,
iskolára, tanfolyamra vezénylés ideje alatt túlszolgálat
e rendelet alkalmazásában nem keletkezhet. Szabadnap,
illetménynélküli szabadság túlszolgálat szempontjából
nem minősül munkaidőnek.
(4) A támogatás igénylése az alábbiak szerint történik:
a) 2008. I. félévre az (1)–(3) bekezdés szerint ténylege
sen kifizetett túlórák arányában,
b) 2008. II. félévben a 2008. július–szeptember hóna
pokban az (1)–(3) bekezdés szerint esetlegesen felmerülő
túlórák átlagának hat hónapra számított arányában.
A 2008. II. félévi túlszolgálatot kiváltó létszámbővítés
kiadásaival kapcsolatos támogatás szabályai
4. § (1) A hivatásos önkormányzati tűzoltóságoknál a szolgálatteljesítési idő csökkentése miatt felmerülő létszámbővítés hivatásos önkormányzati tűzoltóságonként elismerhető mértékét az e rendelet 4. melléklete tartalmazza.
(2) Az (1) bekezdés szerinti létszámbővítésre – a 2. §
(2) bekezdésében meghatározott létszámfejlesztés keretében –, a tűzoltó hivatásos állományba történő kinevezésére
legkorábban 2008. július 1-jétől kerülhet sor.
(3) A támogatás szempontjából azon felvételre kerülő
tűzoltók vehetők figyelembe, akik – az egyes szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeiről szóló 16/2003.
(IV. 18.) BM rendelet 26. számú melléklete, IV. szakaszának 1. pontjára figyelemmel – a képzés időtartamára határozott idővel, a 2008. évi minimálbérnek megfelelő teljesítménybér jellegű, egyenlő mértékű illetménnyel, közalkalmazotti jogviszonyba kerülnek kinevezésre, illetőleg a
Regionális Képző Központok által szervezett tűzoltó képzésben vesznek részt. A képzés időszakára az e rendelet
5. melléklet 2. pont a) alpontja szerint igényelhető támogatás. A hallgatók kiképzése a Katasztrófavédelmi Oktatási
Központ, a Regionális Képző Központok, illetve a Megyei
Katasztrófavédelmi Igazgatóságok szervezésében történik.
(4) A támogatás igénylésének feltételei:
a) a közalkalmazotti jogviszony a határozott idő letel
tével megszüntetésre kerül, illetve b) a határozott idejű kinevezésben kötelezően rögzítésre kerül, hogy aki a képzési kötelezettségének nem tesz
eleget, vagy a szakmai vizsgát nem tudja letenni, annak a
közalkalmazotti jogviszonyát azonnali hatállyal meg kell
szüntetni; ebben az esetben az érintett 30 nap elteltével bocsátható ismételten vizsgára, sikeres vizsga esetén kinevezhető hivatásos tűzoltó állományba.
5. § (1) A képzési idő, valamint a hivatásos állományba történő kinevezés után – a tűzoltók száma alapján – támogatás az e rendelet 5. melléklet 2. pont b) alpontjában meghatározott illetmény és illetményjellegű járandóságok alapján igényelhető.
(2) A létszámbővítéssel érintett tűzoltóságoknak az
e rendelet 4. mellékletében meghatározott létszámát a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok készenlétben tartandó legkisebb gépjármű és technikai eszköz állományáról,
valamint a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok központilag finanszírozott létszámáról szóló 32/2007. (X. 25.)
ÖTM rendelet – a tűzoltóságok központilag finanszírozott
létszámát érintő – módosításának hatálybalépéséig – létszámfelettiként, az állományba felvett tűzoltók ezen eltérő
létszámhelyen foglalkoztathatóak.
(3) A támogatás a 2008. december 1-jéig kifizetett bérek
és egyéb juttatások, valamint a képzési költségek kiadásaira nyújt fedezetet.
(4) E rendelet szerinti támogatás nem terjed ki a tűzoltók védőruházatának finanszírozására.
(5) Az önkormányzat a tűzoltóképzéssel kapcsolatosan
felmerülő költségeket az e rendelet 6. mellékletének kitöltésével igényelheti.
A támogatás igénylésére, felhasználására
és elszámolására vonatkozó szabályok
6. § (1) A túlszolgálati díjjal kapcsolatos támogatási igényeket a helyi önkormányzatok az e rendelet 2., illetve
2. a) mellékletében meghatározott igénylési adatlapokon – papír alapon 2 példányban és elektronikus formában
is – megküldik a Magyar Államkincstár illetékes területi
szervéhez (a továbbiakban: Igazgatóság) az alábbiak
szerint:
a) a 2008. I. félévi túlszolgálati díj igények január–március havi összegével kapcsolatban 2008. április
15-éig,
b) a 2008. I. félévi túlszolgálati díj igények április–június havi összegével kapcsolatban 2008. július 10-éig,
c) a 2008. II. félévre vonatkozó esetlegesen felmerülő
túlszolgálati díjjal összefüggő igénylések esetében 2008.
november 14-éig.
(2) A közalkalmazotti állományba felvételt nyert dolgozók hivatásos állományba történő kinevezéséig felmerülő
képzési és egyéb költségeivel kapcsolatos egyösszegű igényét – az e rendelet 6. mellékletében meghatározott adatlap kitöltésével – a helyi önkormányzatok 2008. március
31-ig nyújthatják be az Igazgatóságokhoz.
(3) A helyi önkormányzatok a közalkalmazotti állományba felvételt nyert dolgozók hivatásos állományba történő kinevezéséig – a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény 68. § (1) bekezdése alapján – felmerülő
13. havi illetmény időarányos részére vonatkozó igényüket
az e rendelet 8. mellékletének kitöltésével 2008. június 16-áig
nyújthatják be az Igazgatósághoz.
(4) A 2008. július 1-jétől hivatásos tűzoltó állományba kinevezésre kerülők 5 havi bérével és egyéb bérjellegű juttatásaival kapcsolatos igényét – az e rendelet 7. mellékletében
meghatározott adatlap kitöltésével – a helyi önkormányzat
2008. július 18-áig nyújthatja be az Igazgatósághoz.
7. § (1) A 6. § (1) bekezdésében meghatározott igénylési
adatlapok kitöltésének alapjául az e rendelet 1., valamint
1. a) mellékleteiben meghatározott adatlapok szolgálnak.
Ezen adatlapokon, továbbá a 6. § (4) bekezdésében meghatározott adatlapon szereplő adatok kezelését az Igazgatóságok az érintettek előzetes hozzájárulásával, továbbá az
államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Áht.) 18/B. § (1) bekezdés e) pontja,
103/A. § (3) bekezdése, illetve a központosított illetményszámfejtésről szóló 172/2000. (X. 18.) Korm. rendelet 4. §
(1) bekezdés a) pontja, továbbá 10. §-a alapján végzik.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott mellékleteket – kitöltve – a hivatásos önkormányzati tűzoltóságot
fenntartó önkormányzat köteles megőrizni, és ellenőrzés
esetén az arra jogosult szervnek bemutatni.
(3) Az Igazgatóság – figyelemmel az Áht. 64/B. §
(3) bekezdésére – megvizsgálja a 6. §-ban meghatározott
igénylések szabályszerűségét, és hiányosság észlelése esetén az igénylő önkormányzatot hiánypótlásra szólítja fel.
Hiánypótlásra a hiánypótlási felszólítás kézhezvételétől
számított három napon belül van lehetőség.
(4) Az Igazgatóság a beérkezett adatokat megyénként,
településsoros bontásban – az e rendelet 3., 3. a), 6. a),
7. a), valamint 9. melléklete szerinti adatlapokon, elektronikus formában is – megküldi az Önkormányzati és Területfejlesztési Minisztérium (a továbbiakban: ÖTM),
valamint az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság
(a továbbiakban: OKF) részére a következők szerint:
a) a 6. § (3)–(4) bekezdésben meghatározott igényeket
2008. július 30-áig,
b) a 6. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott,
2008. I. félévi túlszolgálati díj igényeket 2008. április
25-éig,
c) a 6. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott,
2008. I. félévi túlszolgálati díj igényeket 2008. július
21-éig,
d) a 2008. II. félévre vonatkozó túlszolgálati díjakkal
összefüggő igényeket 2008. november 20-áig,
e) a 6. § (2) bekezdésében meghatározott közalkalmazotti állományba felvételt nyert dolgozók hivatásos állományba történő kinevezéséig felmerülő képzési és egyéb
költségeivel kapcsolatos egyösszegű igényeket 2008. április 3-ig.
(5) Az OKF a benyújtott igényeket tartalmilag felülvizsgálja, és a jogos igények vonatkozásában soron kívül a támogatás folyósítását kezdeményezi az ÖTM-nél az alábbiak szerint:
a) a (4) bekezdés a) pontjában meghatározott igénylések esetében 2008. augusztus 5-éig,
b) a (4) bekezdés b) pontjában meghatározott igénylések esetében 2008. május 2-ig,
c) a (4) bekezdés c) pontjában meghatározott igénylések esetében 2008. augusztus 1-jéig,
d) a (4) bekezdés d) pontja szerinti igénylések esetében
2008. december 1-jéig,
e) a (4) bekezdés e) pontja szerinti igénylések esetében
2008. április 4-éig.
(6) A támogatás folyósítása az alábbiak szerint történik:
a) a 6. § (1)–(3) bekezdésében meghatározott igények
esetében a soron következő nettó finanszírozás keretében,
b) a 6. § (4) bekezdésében meghatározott igények ese
tében havonta egyenlő részletekben, a 2008. augusztus–december hónapok nettó finanszírozása keretében.
8. § (1) Abban az esetben, ha a 7. § (3) bekezdésében foglalt
hiánypótlást követően a támogatási igény nem felel meg az
e rendelet szerinti feltételeknek, úgy az önkormányzat – a
6. § (1) bekezdésének c) pontja szerinti igénylés kivételével – az igényét kizárólag a következő igénylés alkalmával
ismételten benyújthatja.
(2) A támogatás felhasználását a külön jogszabályban
erre feljogosított szervek ellenőrzik.
(3) A jogtalanul igénybe vett támogatásról a helyi önkormányzat az államháztartás működési rendjéről szóló
217/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet 52. § (8) bekezdése
szerint köteles haladéktalanul lemondani, és erről az illetékes Igazgatóságon keresztül az ÖTM-et tájékoztatni.
(4) Az önkormányzat a támogatás felhasználásáról
tárgyév december 31-ei fordulónappal, a mindenkori zárszámadás keretében és rendje szerint köteles elszámolni.
9. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) A rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok kiegészítő támogatásának igénylési, folyósítási és elszámolási rendjéről szóló
3/2007. (II. 13.) ÖTM rendelet és az egyes önkormányzatok támogatását szabályozó miniszteri rendeletek módosításáról szóló 17/2007. (VII. 9.) ÖTM rendelet hatályát
veszti.
Bajnai Gordon s. k.,
önkormányzati és területfejlesztési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
3/2017. (II. 21.) AB határozata a Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Hörcherné dr. Marosi Ildikó és dr. Szalay
Péter alkotmánybírók párhuzamos indokolásával, valamint dr. Czine Ágnes, dr. Dienes-Oehm Egon és dr. Pokol Béla
alkotmánybírók különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3. számú ítélete alaptörvény-ellenes, ezért azt
megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának közzétételét a Magyar Közlönyben.
I. [1] 1. Az indítványozó jogi képviselője útján, az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.)
27. §-a alapján fordult alkotmányjogi panasszal az Alkotmánybírósághoz, kérve a Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3. számú
ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és annak megsemmisítését.
[2] A Kúria a  28/2014. (IX. 29.) AB határozat (a  továbbiakban: Abh1.) folytán eljárva Kpkf.IV.38.031/2014/2. számú
végzésével megállapította, hogy az  ügy előzményét képező Kúria Pfv.IV.20.784/2013/5. számú ítélete a  felek
közötti jogvita tekintetében joghatás kiváltására nem alkalmas, ezért a Kúria a Fővárosi Ítélőtáblát mint másodfokú
bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította.
[3] Az alapügyben – amelyet az Abh1.-ben az Alkotmánybíróság már vizsgált – az alperesi indítványozó 2011. május 6-án
tette közzé felismerhető módon a  négy felperes képét anélkül, hogy ahhoz a  felperesek hozzájárulását kérte volna.
A  Fővárosi Törvényszék 19.P.23.475/2011/4. számú ítélete megállapította a  személyiségi jogsértést, eltiltotta a  további
jogsértéstől az alperest és kötelezte arra, hogy magánlevélben fejezze ki sajnálkozását, valamint fizesse meg a terhére rótt
perköltséget. A Fővárosi Ítélőtábla alapügybeli jogerős ítéletében (Pf.20.656/2012/7.) helybenhagyta az elsőfokú ítéletet.
Ez ellen fordult az alperes alkotmányjogi panasszal az Alkotmánybírósághoz, amely a támadott ítéletet megsemmisítette,
mivel az  nem oldotta fel a  felperesek méltóságvédelmen alapuló képmáshoz való joga és a  sajtószabadság közötti
érdekütközést egyedi mérlegelésével. Az  alkotmányjogi panasz folytán elrendelt új eljárásban a  Fővárosi Ítélőtábla
a fellebbezés keretei között, de immár az Abh1. figyelembevételével bírálta el az ügyet.
[4] A Fővárosi Ítélőtábla 2.Pf.20.112/2015/4/I. számú ítéletével a  Fővárosi Törvényszék ítéletét ismét helybenhagyta.
Ítélete indokolásában kifejtette, hogy a közvetett hatály tana értelmében az Alaptörvény rendelkezései a magánjogi
generálklauzulákon keresztül szűrődnek be a polgári jogba, ezért elsősorban a képmásvédelem szabályai irányadók
a  perben. „Ennek hiányában a  polgári jog rendelkezéseire alapított igények teljes egészében relativizálódnának
a más jogág szabályainak érvényesülése miatt, holott a perben megállapított tényállás alapján a magánjog szabályai
alkalmazhatók.” A  jogerős ítéletet hozó bíróság újra elvégezte a  tényállás polgári jogi értékelését és ugyanarra
az  eredményre jutott: az  alperesi sajtószerv tevékenysége sérti a  felperesek képmáshoz fűződő jogát álláspontja
szerint. Ezt követően értékelte az  alapjogi konfliktust az  Abh1. figyelembevételével. Elsőként arra utalt, hogy
a sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól szóló 2010. évi CIV. törvény (Smtv.) 3. § (3) bekezdése
[helyesen: 4.  § (3)  bekezdése] tilalmazza a  sajtószabadság olyan gyakorlását, amely mások személyhez fűződő
jogainak sérelmével jár. A bíróság utalt arra, hogy a közhatalmat gyakorló rendőrök emberi méltósága nem sérült
a  fényképfelvétel közzététele miatt, mivel „feladatteljesítésük ténye túlnyomórészt nélkülözi ezt a  lehetőséget”.
Ugyanakkor „a képmásvédelem másik területe, a  saját személyiség kifejeződése feletti rendelkezési jogosultság
fennmarad, még a köz érdekében végzett tevékenység idején is.“ Ezt az önrendelkezési jogot a sajtószabadsággal
összemérve a tudósítás célját vizsgálta a bíróság, és bár elismerte a beszámoló jelenkori eseményről szóló tudósító
jellegét, kifejtette: „az ilyen eseményekről való tudósítás sem lehet korlátlan. Az elsődleges korlátot az Smtv. [4]. §
(3) bekezdésében foglalt, személyiségi jog sértésének tilalma adja. Az nem lehetett vitás, hogy a felperesek képmás
védelméhez fűződő személyiségi jogai sérültek az  alperesi magatartás eredményeként.” Bár a  nyilvánossághoz
közvetített demonstráció alapvetően közérdeklődésre számot tartó esemény volt, „azon a  felperesek jelenléte és
dokumentált cselekvéseik nem voltak olyan jelentőségűek, melyre tekintettel a  képmásvédelemmel kapcsolatos
rendelkezési jog háttérbe szorulhatott.” Mindezek egyedi mérlegelésével a  Fővárosi Ítélőtábla a  sajtószabadság
sérelmét nem látta megállapíthatónak és helybenhagyta az elsőfokú ítéletet.
[5] Az alperes felülvizsgálati kérelmére a  Kúria a  támadott jogerős ítéletet hatályában fenntartotta. Elutasította
azokat az alperesi érveket, amelyek szerint a megismételt eljárásban ne lenne mérlegelési joga: helyesen úgy kell
értelmezni az Abtv. 43. § (3) bekezdését, hogy a bíróság akár azonos eredményre is juthat korábbi álláspontjával, ha
az alkotmánybírósági határozatban foglalt mérlegelési szempontokat megfelelően figyelembe vette és ezek után is
ugyanaz a jogi álláspontja.
[6] A Kúria a  jogerős ítéletet hozó Fővárosi Ítélőtábla érveivel egyetértett, azokat kisebb részben kiegészítette. Így
utalt arra, hogy más foglalkozási ágakban is látnak el közhatalmi tevékenységet, ott mégsem merül fel azok
képmásának hozzájárulásuk nélkül történő nyilvánosságra hozatala. Egyetértett ugyan a  Kúria a  felülvizsgálatot
kérő alperesnek a sajtó ellenőrző funkcióját hangsúlyozó álláspontjával, mégis „[a] Kúria megítélése szerint – az EJEB
esetjogában és az  Alkotmánybíróság határozatában előírt szempontokra is figyelemmel – a  szolgálatot teljesítő
rendőr képmásának hozzájárulása nélkül történő nyilvánosságra hozatala akkor marad a  jelenkor történéseinek
bemutatása, illetve a  közhatalom gyakorlása szempontjából közérdeklődésre számot tartó tájékoztatás keretén
belül, ha az  az esemény hű illusztrálásához tartozik és a  konkrét cselekvőség – aktív intézkedés, vagy éppen
az  intézkedési kötelezettség képi megjelenítésből megállapítható nyilvánvaló elmulasztása – indokolttá teszi,
ezáltal a fényképfelvétellel közölt tartalom a tudósítás tárgyát képező eseménnyel összefüggő, hírértékű információt
hordoz.” Mivel ennek a feltételnek a konkrét képek nem feleltek meg, nincsen összefüggés a képek és a tudósított
esemény között, így a sérelmezett ábrázolási módot semmilyen társadalmi igény nem indokolja. A Kúria álláspontja
szerint a  „dokumentált fényképfelvételek semmilyen többlet információt nem nyújtanak ahhoz a  köztudomású
tényhez képest, hogy a  rendvédelmi szakszervezetek tüntetésén – mint általában a  tömegrendezvényeken,
demonstrációkon – szolgálatot teljesítő rendőrök biztosították a  helyszínt. Az  egyedi beazonosításra alkalmas
fényképfelvételeknek az  eseményről tudósító, közérdeklődésre számot tartó tájékoztatás szempontjából
jelentősége nincs. Ezért a  perben kifogásolt képfelvételeknek a  szolgálatot teljesítő rendőrök arcképmásával való
nyilvánosságra hozatala öncélú.” Mindezek miatt az  Abh1.-ben foglalt követelmények alapján a  sajtószabadság
a képmásvédelem előtt meghajolni kényszerül és a Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta.
[7] 2. Az  indítványozó az  Abtv. 27.  § alapján előterjesztett alkotmányjogi panaszában a  Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3.
számú ítélete alaptörvény-ellenessége megállapítását és megsemmisítését – a  2016. augusztus 4-én érkeztetett
beadványában – arra tekintettel kérte, hogy az  sérti az  Alaptörvény IX.  cikkének (1)  bekezdésében biztosított
véleménynyilvánítás szabadságát, és a IX. cikk (2) bekezdésében garantált sajtószabadságot.
[8] Az indítványozó alkotmányjogi panasza érdemi indokolásaként az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és (2)  bekezdése
vonatkozásaiban az  Alkotmánybíróság számos korábbi határozatára hivatkozott, különösen is az  ügy közvetlen
előzményét képező Abh1.-re. Az  indítványozó arra – a  már felülvizsgálati eljárásban is előadott – következtetésre
jutott, mely szerint a  megismételt eljárásban a  bíróságok mérlegelési jogköre az  Alkotmánybíróság által
meghatározott alkotmányjogi tartalom által determinált. Álláspontja szerint jelen ügyben a tényállás teljes volt és
az Alkotmánybíróság a konkrét ügyben alkalmazandó jogszabályok alkotmányos értelmezési tartományát határozta
meg. Az alkotmánybírósági határozat kötőerejét sérti meg a jogerős és a felülvizsgálati ítéletet hozó bíróság, amikor
– annak orvoslása helyett – megismételte azt az alapjogsérelmet, amit az Abh1. egyszer már megállapított.
II. [9] Az Alaptörvénynek az indítvánnyal érintett rendelkezései:
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
(2) Magyarország elismeri és védi a  sajtó szabadságát és sokszínűségét, biztosítja a  demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit.”
III. [10] Az indítvány a következők szerint megalapozott.
[11] 1. Az  Alkotmánybíróság a  panaszt befogadta, mivel az  az Abtv.-ben támasztott formai és tartalmi feltételeknek
maradéktalanul megfelelt. Az indítványozó érintettségét már az Abh1.-ben megvizsgálta és megalapozottnak találta
az  Alkotmánybíróság. Az  indítványozó a  támadott határozatot 2016. június 8-án vette át, alkotmányjogi panasza
2016. augusztus 4-én, határidőben érkezett az elsőfokú határozatot hozó Fővárosi Törvényszékhez. Az indítványozó
a  rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket kimerítette, és az  Abtv. 52.  §-a szerinti határozott kérelmet
terjesztett elő. A  bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség lehetőségének megítélése, illetve
alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés tekintetében előadta, hogy az  alkotmánybírósági határozat kötőerejét
kérdőjelezi meg az általa támadott döntés.
[12] 2. Az  ügy előzményeihez tartozik, hogy a  Kúria 1/2015. Büntető-Közigazgatási-Munkaügyi-Polgári Jogegységi
(a  továbbiakban: BKMPJE) határozatával, amely 2015. január 26-án kelt és 2015. február 17-én került közzétételre,
hatályon kívül helyezte a Kúria 1/2012. BKMPJE határozatát. E körülmény azért bír jelentőséggel, mert a jogegységi
határozat a  nyilvános helyen vagy közterületen szolgálati kötelezettséget teljesítő vagy munkát végző személyek
kapcsán mondta ki azt, hogy tevékenységük ellátása során nem minősülnek közszereplőnek, ezért a beazonosítható
módon, egyediesítetten ábrázoló képmás vagy hangfelvétel nyilvánosságra hozatalához szükséges
a  hozzájárulásuk. E  jogegységi határozat hatályon kívül helyezésével a  bíróságok ismét a  jogszabályok közvetlen
alkalmazásával, az Abh1.-ben foglalt tételek megfelelő figyelembevételével tudnak dönteni az egyedi ügyekben.
[13] 3.1. „Az Alkotmánybíróság a  bíróságok ítéleteit […] akkor bírálhatja felül, ha azok az  Alaptörvény megszabta
értelmezési tartományt megsértik, és ezáltal a bírói döntés alaptörvény-ellenes lesz.” {3119/2015. (VII. 2.) AB végzés,
Indokolás [22]; 3031/2016. (II. 23.) AB végzés, Indokolás [19]} Az  alkotmánybírósági vizsgálat terjedelme ahhoz
igazodik, hogy az  ítélet – összhangban az  Abh1.-ben foglalt elvi tartalommal – biztosítja-e a  véleménynyilvánítás
szabadságát, megfelelően ütköztetve azt a  fényképfelvételen szereplő felperes emberi méltósághoz való jogával.
Jelen ügy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdése: a  bíróság eleget tett-e annak az  alkotmánybírósági
határozatban megjelent álláspontnak, amely szerint a  bíróság feladata, hogy „a sajtószabadság és
a  méltóságvédelmen alapuló képmáshoz való jog közötti érdekütközést egyedi mérlegeléssel” oldja fel
{Abh, Indokolás [44]}, illetve ez a mérlegelés kellően érvényesíti-e az Alkotmánybíróság mindenkire nézve kötelező
határozatának teljes tartalmát {16/2016. (X. 20.) AB határozat (a  továbbiakban: Abh2.), Indokolás [16], [23], [25];
17/2016. (X. 20.) AB határozat (a továbbiakban: Abh3.), Indokolás [25], [29]}.
[14] Az Alkotmánybíróság 3/2015. (II. 2.) AB határozatában egy bírósági ítélet felülvizsgálata kapcsán már
kifejtette, hogy „az Alaptörvény 28.  cikke alapján a  bíróságnak alkotmányos kötelezettsége, hogy a  jelen ügyet
a  sajtószabadság korlátozására irányadó alkotmányos szempontok és az  azokat kibontó alkotmánybírósági
határozatok figyelembevételével bírálja el, és az  MNB közigazgatási határozatát a  piacbefolyásolás tilalmának
olyan értelmezése alapján vizsgálja felül, amely nem sérti a sajtószabadság alkotmányos tartalmát. Nem arról van
szó, hogy a  bíróságnak közvetlenül ezekre az  alaptörvényi rendelkezésekre kellene alapítania a  döntését, hanem
arról, hogy az  általa alkalmazandó jogszabály, a Tpt. értelmezése és a  konkrét tényállásra való alkalmazása során
figyelemmel kell lennie a  releváns alkotmányossági szempontokra.” {3/2015. (II. 2.) AB határozat, Indokolás [20],
hasonlóan lásd még Indokolás [53]} Ezt az alkotmánybírósági értelmezést erősítette meg az Abh2. és az Abh3. azzal,
hogy az  Abh1.-ben kifejtett értelmezési követelményeket megszorítóan alkalmazó bírósági határozatokat azok
Alaptörvénysértő jellege miatt megsemmisítette.
[15] 3.2. A jogerős ítéletet hozó Fővárosi Ítélőtábla nyilvánvalóan ismerte és értelmezte az Alkotmánybíróság határozatát,
amely az  előtte folyó ügy elbírálását közvetlenül érintette, mégsem vette megfelelően figyelembe annak
alkotmányos tartalmát. Bár elfogadta, hogy a  tudósítás, amelyhez a  sérelmezett képeket az  indítványozó csatolta,
jelenkori eseményről szólt, annak korlátjaként vette figyelembe az Smtv. 4. § (3) bekezdését. Indokolása szerint „[a]z
nem lehetett vitás, hogy a felperesek képmás védelméhez fűződő személyiségi jogai sérültek az alperesi magatartás
eredményeként.”
[16] Ezzel a  jogértelmezéssel szemben az  Alkotmánybíróság az  Abh1.-ben kifejezetten megállapította, hogy
„[m]indaddig, amíg valamely tájékoztatás nem visszaélés a  sajtószabadság gyakorlásával, az  emberi méltóság
védelmével összefüggésben a személyiségi jogok sérelmére való hivatkozás ritkán alapozza meg a sajtószabadság
gyakorlásának a  korlátozását. Valamely jelenkori eseménnyel kapcsolatban a  nyilvánosság figyelme elé került
személyről készült képmás általában az eseménnyel összefüggésben az engedélyük nélkül nyilvánosságra hozható.
Rendőri intézkedésről készült képfelvétel hozzájárulás nélkül is nyilvánosságra hozható, ha a nyilvánosságra hozatal
nem öncélú, vagyis az  eset körülményei alapján a  jelenkor eseményeiről szóló vagy a  közhatalom gyakorlása
szempontjából közérdeklődésre számot tartó tájékoztatásnak, közügyet érintő képi tudósításnak minősül.”
{Abh1., Indokolás [42]–[43]}
[17] A jogerős ítéletet hozó Fővárosi Ítélőtábla úgy találta, hogy bármennyire is közérdeklődésre számot tartó
a  tudósított esemény, „azon a  felperesek jelenléte és dokumentált cselekvéseik nem voltak olyan jelentőségűek,
melyre tekintettel a  képmásvédelemmel kapcsolatos rendelkezési jog háttérbe szorulhatott”. Ez  az  értelmezés
nem áll összhangban az Alaptörvény IX. cikk (1) és (2) bekezdésében foglaltakkal, ahogy azt az Alkotmánybíróság
az Abh1.-ben értelmezte. Az alkotmánybírósági értelmezés egyértelmű: a rendőri intézkedésről készült képfelvétel
nyilvánosságra hozható. E  főszabály alól kivételt képez, ha a  nyilvánosságra hozatal öncélú volna, amelyet
magyarázva az  Alkotmánybíróság kifejtette, hogy nem öncélú a  nyilvánosságra hozatal, ha az  akár az  eset összes
körülményei alapján a  jelenkor eseményeiről szóló tudósítás, akár a  közhatalom gyakorlása szempontjából
közérdeklődésre számot tartó tájékoztatásnak, közügyeket érintő képi tudósításnak minősül. Ebből következik,
hogy amennyiben a bíróság azt állapítja meg, hogy valamely tudósítás a  jelenkor eseményeiről szól – ahogy tette
azt a most felülvizsgált elsőfokú, másodfokú és a felülvizsgálati ítéletben is –, akkor az emberi méltóságból fakadó
személyiségi jogi sérelem csak ritkán (az emberi mivolt benső lényegét feltétlenül megillető védelem, pl. a hivatása
gyakorlása során megsérült rendőr szenvedésének bemutatása esetén) alapozza meg a sajtószabadság korlátozását.
[18] A sajtószabadság 7/2014. (III. 7.) AB határozatban, valamint az  Abh1.-ben értelmezett tartalmát korlátozza
az  a  bírósági értelmezés, amely a  felperesi rendőrök cselekvéseinek jelentőségét követeli meg a  jelenkori
eseményről szóló tudósításhoz kapcsolt képmások elkészítése és nyilvánosságra hozatala tekintetében. Ilyen
értelmezési korlátot az  Abh1. nem tartalmazott; ellenkezőleg: a  sajtószabadság elsőbbségének főszabályát
állapította meg annak nem öncélú gyakorlása esetén.
[19] 3.3. A Kúria felülvizsgálati ítéletében a megismételt másodfokú eljárásban született jogerős döntést vizsgálta felül
a felülvizsgálati kérelem tartalmi keretei között, az Abh1.-re figyelemmel.
[20] Az indítványozó felülvizsgálati kérelmében sérelmezte, hogy az  Abh1. nem érvényesül megfelelően a  jogerős
ítéletben, amelyre a  Kúria kifejtette, hogy a  bíróságoknak megmarad a  mérlegelési szabadsága, mivel ennek
hiányában az  alkotmánybírósági eljárást követő rendes bírósági eljárás formális automatizmussá válna.
Az  Alkotmánybíróság egyetért a  Kúria ezen következtetésével, a  következők szerint. Nem kétséges, hogy
az  Alkotmánybíróság alkotmányos jogrendben betöltött szerepe elkülönül a  bíróságok, különösen is a  Kúria
szerepétől. Az  Alaptörvény által elsőként említett Alkotmánybíróság feladata és felelőssége az  Alaptörvény
24. cikk (1) bekezdése alapján az Alaptörvény védelmének ellátása, mint e védelem legfőbb szerve. E védelemben
az  Alaptörvény szerint felállított jogállami szervezetrendszer további elemei, így a  bíróságok is részt vesznek.
A  bíróságok feladata az  Alaptörvény 25.  cikke szerint az  igazságszolgáltatás, mindazonáltal az  előzőekből, és
az  Alaptörvény R)  cikk (2)  bekezdéséből következő módon – amely szerint az  Alaptörvény és a  jogszabályok
mindenkire kötelezőek – az  igazságszolgáltatás során kötelesek figyelembe venni az  Alaptörvényt és annak
autentikus értelmezését, ahogy azt a védelmére hivatott legfőbb szerv, az Alkotmánybíróság meghatározta.
[21] A bíróságoknak tehát – a  Kúria döntésével egybehangzóan – továbbra is teljes az  igazságszolgáltatási hatalma:
az eléjük vitt jogvitát nekik kell a véglegesség igényével eldönteni. Ennek során azonban nem hagyhatják figyelmen
kívül, nem alkalmazhatják szelektíven vagy megszorítóan az Alaptörvény egyes rendelkezéseit, illetve azok kötelező
erővel bíró alkotmánybírósági értelmezését.
[22] A fentiek szerint a  Fővárosi Ítélőtábla jogerős határozata megszorítóan értelmezte az  Abh1.-ben foglalt
követelményeket, sértve ezáltal az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és (2)  bekezdésében védett, a  sajtót is megillető
véleménynyilvánítási szabadságot és a sajtószabadság elvét. De a Kúria ítélete is, amely részben elfogadta, részben
pedig továbbértelmezte a  helybenhagyó jogerős ítélet indokait, az  Alaptörvény e  cikkének sérelmére vezet.
A  Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3. számú ítélete [43] bekezdése szerint „a szolgálatot teljesítő rendőr képmásának
hozzájárulása nélkül történő nyilvánosságra hozatala akkor marad a  jelenkor történéseinek bemutatása, illetve
a közhatalom gyakorlása szempontjából közérdeklődésre számot tartó tájékoztatás keretén belül, ha az az esemény
hű illusztrálásához tartozik és a  konkrét cselekvőség – aktív intézkedés, vagy éppen az  intézkedési kötelezettség
képi megjelenítésből megállapítható nyilvánvaló elmulasztása – indokolttá teszi, ezáltal a fényképfelvétellel közölt
tartalom a  tudósítás tárgyát képező eseménnyel összefüggő, hírértékű információt hordoz.” A  Kúria tehát teljes
mértékben elfogadta a  Fővárosi Ítélőtábla jogerős ítéletében szereplő indokolást, amely a  képmás alanyának
cselekvőségét helyezi középpontba, és amelyről az  Alkotmánybíróság e  határozata 3.2.  pontjában már kifejtette,
hogy nem következik az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és (2)  bekezdésének alkotmányos tartalmából. De tovább is
fejlesztette a Kúria ezeket az érveket azáltal, hogy a hírértékű információ hordozását, mint feltételt hozzákapcsolta
a képfelvétel közléséhez.
[23] Az Alkotmánybíróság az  Abh1.-ben a  demonstrációkon történő rendőri bevetést – a  legújabbkori magyar
történelem ismeretében is – minden esetben a  jelenkor eseményének minősítette. Maga az  egész demonstráció,
annak teljessége a közvetítés tárgya, amely a róla szóló szöveges és képi tudósításból tevődik össze. A jelen esetben
felülvizsgált ügyben úgy a szöveges, mint a képi tudósítás vitán felül a konkrét demonstrációról szólt, és a képen
ábrázolt személyek nem vitatottan, sőt saját állításuk szerint is a meghatározott esemény szereplői voltak – rendőri
biztosító szerepkörben. Az  alapeljárásban felvett tényállás szerint – amelyet a  Fővárosi Ítélőtábla megismételt
eljárásában már nem érintett, így az  a  kúriai felülvizsgálati eljárásban is azonos volt – nem merül fel tehát olyan
körülmény, amely arra adna alapot, hogy a  közvetítés hamis látszatot kívánt volna kelteni, pl. azáltal, hogy más
eseményt biztosító rendőrök képét használta volna fel, nem a  perbeli demonstráción készült képeket használt
volna, vagy más, olyan módon szelektálta volna a  szöveges, illetve képi tudósítás anyagát, amely félrevezető
következtetések levonására adna alapot.
[24] Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy a  bíróságoknak az  eléjük vitt jogvita elbírálása során a  sajtószabadság
megfelelő alkotmányos védelme érdekében a tudósítással érintett helyzet teljességét kell megvizsgálniuk. Valóban
fennáll a bíróságoknak az a joga és kötelezettsége, hogy amennyiben a perben ilyen körülmény felmerül, vizsgálják
azt, hogy a sajtószerv megfelelően járt-e el. A médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi
CLXXXV. törvény (a  továbbiakban: Mttv.) 7.  § (1)  bekezdése előírja, hogy „[a] médiaszolgáltatók, a  sajtóterméket
kiadók, a kiegészítő médiaszolgáltatást nyújtók, a műsorterjesztők az e törvény hatálya alá tartozó tevékenységek
végzése során a  jóhiszeműség és a  tisztesség követelményének megfelelően, e  törvényben meghatározottak
szerint kötelesek egymással és a  nézőkkel, hallgatókkal, olvasókkal, felhasználókkal, előfizetőkkel kölcsönösen
együttműködve eljárni.” A  jóhiszeműség és tisztesség követelményét sértené, ha valamely sajtószerv a  jelenkor
eseményeiről, vagy más közérdeklődésre számot tartó eseményről a  valósággal ellentétes látszat közzétételével
úgy tudósítana, hogy a valóságról tudomással bírt. Másképpen megfogalmazva: az Mttv. a tisztességes sajtószervek
védelemben részesítésével védi a sajtószabadság érvényesülését, s ezen keresztül éri el az Smtv. 10. §-ában foglalt
azon követelményt, amely szerint „[a] médiarendszer egészének feladata a hiteles, gyors, pontos tájékoztatás ezen
ügyekről és eseményekről.”
[25] A bíróságok ilyen körülmények felmerülése esetén az  Smtv. és az  Mttv. hatálya alá tartozó sajtószerv esetén
vizsgálhatják a tudósítás egészének tisztességességét és jóhiszeműségét, amely vizsgálat során azonban a feleknek
– perbeli jóhiszeműségük tudatában – lehetőséget kell adni az  ilyen állítások megtételére, a  bizonyítékokkal való
alátámasztására, cáfolatára. Ha ilyen körülmény nem merült fel azonban – mint ahogy a perbeli esetben soha nem
volt kérdéses, a  felperesek sem állították, hogy a  tudósítás hamisan, ebből következően öncélúan ábrázolta volna
jelenlétüket és szerepüket a  tudósítással érintett eseménynél –, a  bíróságok az  Alaptörvény Alkotmánybíróság
által az  Abh1.-ben meghatározott értelmezési tartományának megfelelően a  jelenkori események bemutatásához
fűződő alkotmányos érdek primátusát kötelesek érvényesíteni.
[26] Az Alkotmánybíróság utal arra továbbá, hogy az  Abh2.-ben alaptörvény-ellenesnek találta azt a  megszorító
értelmezést, amely szerint kizárólag akkor volna lehetséges a felvétel készítése és közzététele, ha valamely rendőri
intézkedésre vonatkozó eljárási szabályok nyilvánvaló megszegését dokumentálnák {Abh2. Indokolás [23]}. Ehhez
hasonlóan az Alaptörvény IX. cikke Abh1.-ben kibontott tartalmának olyan megszorító értelmezése sem fogadható
el, amely valamely társadalmi igény meglétét, többlet információ létét (pl. a  rendőr nyilvánvaló jogsértését)
követelné meg a  demonstrációkon készült felvételek közzétételéhez {ld. így a  Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3. számú
ítélete [45] bekezdését}. Az  Abh1. lényeges alkotmányos tartalma, hogy egyértelműen a  jelenkor eseményének
minősíti a demonstrációkat, amelyekről való tudósítás nem öncélú, kivéve, ha az emberi méltóság benső lényegét
érintő, vagy az előzőekben kifejtettek szerint a sajtószabadsággal való visszaélést megvalósító tudósítás volna. Mivel
ilyen körülményt a változatlan tényállást felülbíráló jogerős ítélet és felülvizsgálati ítélet sem mutatott fel, a bennük
elfoglalt jogi álláspont az Alaptörvény IX. cikk (1)–(2) bekezdésének sérelmére vezet.
[27] Az Alkotmánybíróság kiemeli: nem tartozik a  bíróságok mérlegelési körébe, hogy érvényt szereznek-e
„az Alaptörvény 24.  cikke (1)  bekezdésében foglaltaknak, amely szerint »Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény
védelmének legfőbb szerve«. Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza: az Alaptörvény e cikke mérlegelést nem tűrően
az  Alkotmánybíróság kötelezettségévé teszi, hogy az  Alaptörvénybe ütköző bírósági döntést megsemmisítse és
ezáltal is érvényt szerezzen az Alaptörvény normahierarchiában betöltött legfőbb szerepének. Ezt az alkotmányos
rendben betöltött kiemelkedő szerepet bontja ki az  Abtv., mint sarkalatos törvény 39.  § (1)  bekezdése, amely
az  alkotmánybírósági határozat mindenkire nézve kötelező erejét állapítja meg. Ezt vonná kétségbe az, ha
az  alkotmánybírósági határozatot akár a  jogalkotó, akár – mint jelen esetben – a  jogalkalmazó szelektíven,
megszorítóan alkalmazná, illetve más módon nem érvényesítené megfelelően.” {Abh2., Indokolás [25];
Abh3., Indokolás [29]}
[28] Mindezekre figyelemmel az  Alkotmánybíróság megállapította a  Kúria Pfv.IV.20.121/2016/3. számú ítélete
alaptörvény-ellenességét, és megsemmisítette azt.
[29] 4. A határozat közzétételének elrendelése az Abtv. 44. § (1) bekezdésének második mondatán alapul.
Budapest, 2017. február 14. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1800/2015. (XI. 10.) Korm. határozata állami ingatlannak a Magyar Írószövetség részére versenyeztetés mellőzésével történő használatba adásáról.
A Kormány
 1. az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 24.  § (2)  bekezdés e)  pontja alapján a  Magyar Írószövetség által
átvállalt közfeladat – a  nemzetközi kulturális szervezetekben való magyar részvétel biztosítása, a  közösségi,
kulturális hagyományok, értékek ápolásának, művelődő közösségek tevékenységének, irodalmi kezdeményezések
támogatása, a  művészi alkotómunka feltételeinek javítása, kulturális szolgáltatás, nyilvános könyvtári ellátás
biztosítása, filmszínház, előadó-művészeti szervezet támogatása, a kulturális örökség helyi védelme, mint közérdekű
cél – ellátásának elősegítése érdekében úgy határozott, hogy az állami tulajdonban lévő Budapest VI. Bajza u. 18.;
29610/0/A/2 helyrajzi számú ingatlant a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen Működő Részvénytársaság
versenyeztetés mellőzésével, határozatlan időtartamra használatba adja a Magyar Írószövetség részére;
2. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az 1. pontban meghatározott használatba adási szerződés megkötése
érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
46/2008. (II. 16.) KE határozata államtitkár felmentéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2006.
évi LVII. törvény 49. §-a alapján a miniszterelnök előterjesztésére Gilyán Györgyöt a Miniszterelnöki Hivatal államtitkárát e tisztségéből 2008. február 17-i hatállyal felmentem.
Budapest, 2008. február 15. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
1335/2016. (VII. 4.) Korm. határozata a KEOP-2.4.0/2F/09-11-2012-0003 azonosító számú („Berhida Ipartelep szennyezett területek kármentesítése” című) és a KEOP-2.4.0/2F/09-2010-0008 azonosító számú („Az MH Ócsai üzemanyagraktár területén feltárt szénhidrogén szennyezettség kármentesítése” című) projektek támogatásának növeléséről, szakaszolásáról és a projektek második szakaszában felmerülő költségek fedezetének biztosításáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja a) a KEOP-2.4.0/2F/09-11-2012-0003 azonosító számú, „Berhida Ipartelep szennyezett területek kármentesítése”
című, és
b) a KEOP-2.4.0/2F/09-2010-0008, „Az MH Ócsai üzemanyagraktár területén feltárt szénhidrogén szennyezettség
kármentesítése” című
projekt (a továbbiakban együtt: projektek) támogatásának az 1. melléklet szerinti növelését,
 2. egyetért a projektek – a 2007–2013 programozási időszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az Európai
Szociális Alapból és a  Kohéziós Alapból származó támogatások felhasználásának rendjéről szóló 4/2011. (I. 28.)
Korm. rendelet 2. § (1) bekezdés 25b. pontja szerinti – szakaszolásával,
3. egyetért a projektek forrásszerkezetének 2. melléklet szerinti módosításával,
 4. hozzájárul a projektek első szakasza tekintetében a támogatási szerződések módosításához a 2. melléklet szerint,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 5. hozzájárul a projektek második szakaszára vonatkozó támogatási szerződés megkötéséhez a 2. melléklet szerint,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2016. augusztus 31.
6. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy tegyen javaslatot a  Kormány részére a  Környezeti és
Energiahatékonysági Operatív Program éves fejlesztési keretében a projektek második szakaszának
a) támogatására vonatkozó felhívás megteremtésére, és
b) 2. mellékletben meghatározott költségekkel kiemelt projektként történő nevesítésére.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az éves fejlesztési keret soron következő módosítására vonatkozó javaslat megtételével
egyidejűleg Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1064/2018. (II. 28.) Korm. határozata a horgászati célú Nemzeti Halgazdálkodási és Horgászati Stratégiáról és az Országos Horgászati Hálózati Program végrehajtásához szükséges feladatokról.
A Kormány felhívja a földművelésügyi minisztert, hogy a halgazdálkodásért való felelősségi körében készítse elő azon szükséges
jogszabály-módosításokat és megállapodásokat, amelyek biztosítják, hogy
 1. a horgászjegy és a  fogási napló kibocsátásáért fizetendő díj 2019. január 1-jétől teljes egészében a  Magyar
Országos Horgász Szövetség (a továbbiakban: Szövetség) mint a  horgászok és a  horgászegyesületek országos
érdekképviseletét és koordinációját ellátó, bírósági nyilvántartásba vett szervezet bevételét képezze, és
2. a Szövetség az 1. pont szerinti bevételt kizárólag a jogszabályban és közfeladat-ellátási szerződésben meghatározott
feladatok ellátására – ideértve különösen az  Országos Horgászati Hálózati Program fenntartását, az  őshonos
halállomány védelmével és fejlesztésével kapcsolatos feladatokat, továbbá a  horgászati és horgászturisztikai
tevékenységet – fordíthassa.
Felelős: földművelésügyi miniszter
Határidő: 2018. szeptember 30. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
207/2012. (HK 10.) MH ÖHP intézkedése a STANAG 2910 NBC 4. kiadás végrehajtásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52.§ (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési,
szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési
dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló
102/2008. (HK 19.) HM utasításban foglaltakra, a STANAG 2910 NBC (4. kiadás) végrehajtására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Összhaderőnemi Parancsnokság és az alárendeltségébe
tartozó katonai szervezetek személyi állományára.
2. Jelen intézkedésemmel eredetiben, angol nyelven bevezetem a Honvéd Vezérkar főnök helyettesének 32/2003.
(HK 1/2004.) HVKFH közleményében fenntartás nélkül
elfogadott és a Honvéd Vezérkarfőnök első helyettesének
1/2005. (HK 6.) HVKF I. H intézkedésében hatályba léptetett STANAG 2910 NBC (EDITION 4) – NUCLEAR
WEAPONS EFFECTS AND RESPONSES CASUALTY AND DAMAGE ASSESSMENT FOR EXERCISES – AXP-6(C) címen kiadott NATO egységesítési
egyezményt.
3. A NATO egységesítési egyezmény a kiképzések és
gyakorlatok során alkalmazható egyszerűsített adatokat
biztosít, egy lehetséges atomcsapás következményeinek
értékeléséhez, a várható személyi veszteségekről és az infrastruktúrára gyakorolt romboló hatásról.
4. Ez az intézkedés a közzététel napján lép hatályba és
visszavonásig hatályos.
Domján László vezérőrnagy s. k.,
MH összhaderőnemi parancsnok


text:
453/2015. (XII. 28.) Korm. rendelete a Gyöngyöshalászon megvalósuló ipari telephely létesítésével összefüggő közigazgatási hatósági ügyek nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló
2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), d) és e) pontjában,
a 4. § tekintetében az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (1) bekezdés 16.2., 17. és
24. pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A  Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja azokat az  1.  mellékletben
felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek a  Gyöngyöshalász község közigazgatási területén elhelyezkedő,
az  ingatlan-nyilvántartás szerinti 0107/5, 0107/6, 0107/7 és 0107/8 helyrajzi számok alatt nyilvántartott
földrészleteken, illetve az ezekből a földrészletekből telekalakítási eljárások jogerős befejezését követően kialakított
földrészleteken megvalósításra kerülő ipari telephely, infrastrukturális fejlesztések megvalósítására irányuló
beruházással függenek össze.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a beruházással összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a közigazgatási hatósági
eljárásokat, amelyek az  (1) bekezdés szerinti beruházás megvalósításához, használatbavételéhez, üzemeltetésének
beindításához szükségesek.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyekben koordinációs feladatokat ellátó
kormánymegbízottként a Heves Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási
hatósági eljárásokban a  szakhatóság – a  hatóság határozatának meghozataláig felhasználható – előzetes
szakhatósági állásfoglalást ad ki azzal, hogy a kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
4. § Az 1. § (1) bekezdése szerinti beruházással összefüggésben
a) építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt nem kell beszerezni,
b) településképi véleményezési eljárást nem kell lefolytatni és
c) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
6. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő közigazgatási hatósági ügyekben is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
139/2014. (XII. 5.) ME határozata Magyarország Kormánya és az Argentin Köztársaság Kormánya között a kiadatásról szóló egyezmény létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
az igazságügyért felelős miniszternek a külpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben tett előterjesztése alapján
 1. egyetértek Magyarország Kormánya és az  Argentin Köztársaság Kormánya között a  kiadatási egyezmény
létrehozásával;
 2. felhatalmazom az igazságügyért felelős minisztert, hogy a tárgyalásokon részt vevő személyeket kijelölje;
 3. felhatalmazom az  igazságügyért felelős minisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások
eredményeként előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
 4. felhívom a külpolitikáért felelős minisztert, hogy a kiadatási egyezmény létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
 5. felhívom az  igazságügyért felelős minisztert, hogy – a  külpolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben –
a  kiadatási egyezmény létrehozását követően a  kiadatási egyezmény szövegének végleges megállapítására való
felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
95/2003. (XII. 18.) GKM rendelete a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium, valamint a közvetlen felügyelete alatt álló szervek, továbbá a kijelölt szervezetek polgári védelmi feladatairól és a tevékenység irányításáról.
A polgári védelemről szóló 1996. évi XXXVII. törvény
42. §-ának (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján
— a belügyminiszterrel egyetértésben — a következőket
rendelem el:
1. § A rendelet hatálya a Gazdasági és Közlekedési Minisztériumra (a továbbiakban: minisztérium), a közvetlen felügyelete alatt álló szervekre, továbbá a gazdasági és közlekedési miniszter (a továbbiakban: miniszter) által polgári
védelmi feladatok végrehajtására kijelölt szervezetekre
terjed ki.
2. § A rendelet hatálya alá tartozó szervek és szervezetek
polgári védelmi feladatai végrehajtásának irányítását és a
Belügyminisztérium Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság (a továbbiakban: BM OKF) szervezeteivel való
együttműködést a miniszter által kijelölt személy végzi, a
védelmi felkészítési, a honvédelmi igazgatási, gazdaságmozgósítási, valamint a katasztrófavédelmi és polgári
védelmi feladatok koordinálására létrehozott önálló szervezeti egység bevonásával.
3. § A minisztérium a kereskedelmi forgalomba kerülő élelmiszereket a külön jogszabályokban1 közzétett hatósági
előírások alapján folyamatosan ellenőrizteti.
1 Az élelmiszerek radioaktív szennyezettségének megengedhető mértékéről szóló 12/1998. (XII. 11.) EüM rendelet; az élelmiszerek vegyi
szennyezettségének megengedhető mértékéről szóló 17/1999. (VI. 16.)
EüM rendelet.
4. § Az Országos Sugárfigyelő Jelző és Ellenőrző Rendszerbe kijelölt állandó telepítésű, kihelyezhető vagy gépjárműbe épített mérőállomások működésére és feladataira külön
intézkedésben foglaltak az irányadók. A mérőállomások
működtetésének és fejlesztésének költségeit a minisztérium saját költségvetésében tervezi.
5. § A minisztérium külön jogszabály alapján2 a biztonsági
készlet felhasználásával gondoskodik a mentéshez és a
központi szállítási feladatok elvégzéséhez szükséges üzemanyagok biztosításában, amennyiben annak beszerzése a
szokásos forgalomból nem lehetséges.
6. § A minisztérium az átmenetileg ellátatlanná vált lakosság alapvető élelmiszerekkel történő ellátására intézkedési
tervet készít, amelyben megjelöli az ellátásban való közreműködésért és a területi védelmi szervekkel való együttműködési feladatok megoldásáért felelős szervezeteket. A
minisztérium az intézkedési tervet és a felelős szervezeteket szükség szerint aktualizálja.
7. § A lakosság légi riasztását, valamint az elsötétítést és a
fényálcázást a külön jogszabály3 szerinti elosztó hálózati
engedélyesek, az ezzel kapcsolatos koordinációs feladatokat a MAVIR Magyar Villamosenergia-ipari Rendszerirányító Részvénytársaság végzi.
8. § A minisztérium gondoskodik a mentés központi szállítási feladataihoz szükséges szállítókapacitások felméréséről, illetve az igénybevétel feltételeinek meghatározásáról.
Ennek érdekében:
a) a légi közlekedési szervezetek a minisztérium rendelkezésére bocsátják a mentésben igénybe vehető szállítóeszközökről és kapacitásokról készített adatbázisukat;
b) a légiforgalmi irányítás a mentési tervekkel összhangban megszervezi a légi forgalom irányítását, javaslatot
tesz a szükséges korlátozó intézkedések meghozatalára;
c) a Magyar Államvasutak Rt. és a Győr-SopronEbenfurt Vasút Rt. adatokat szolgáltat a minisztérium
részére a mentésben igénybe vehető szállítókapacitásokról
és gondoskodik a mentéshez igénybe vett vasúti szállítóeszközöknek a mentési tervek szerinti közlekedtetéséről;
2 A behozott kőolaj és kőolajtermékek biztonsági készletezéséről
szóló 1993. évi IL. törvény 8. § (2) bekezdés.
3 A villamos energiáról szóló 2001. évi CX. törvény.
d) a Közlekedési Főfelügyelet a közúti személy- és áruszállítás, valamint a gépjárműfenntartásról vezetett saját
adatbázisa és a Belügyminisztérium gépjármű-nyilvántartási adatai segítségével — a mentési feladatok ellátását
a külön jogszabály4 szerint irányító belügyminiszter által
meghatározott szállítási igények alapján — összeállítja a
feladat teljesítéséhez szükséges járművek meghatározó
műszaki adatait, valamint azok tulajdonosainak és üzemeltetőinek elérhetőségét tartalmazó listát, amelyet átad a
minisztériumnak;
e) a Központi Közlekedési Felügyelet az úszólétesítményekről vezetett nyilvántartása alapján összeállítja — a
mentési feladatok ellátását irányító belügyminiszter által
meghatározott szállítási igények alapján — a feladat teljesítéséhez szükséges úszólétesítmények adatait, valamint
azok tulajdonosainak és üzemeltetőinek elérhetőségét tartalmazó listát, amelyet átad a minisztériumnak;
f) a minisztérium a központi szállítási igények alapján
összeállított kimutatásokat, illetve a mentésben igénybe
vehető szállítóeszközöket és kapacitásokat, valamint az
igénybevételük feltételeit tartalmazó adatbázisokat átadja
a mentési feladatok ellátását irányító belügyminiszternek.
9. § A Belügyminisztériumnak a lakosság és a polgári védelmi szervezetek egyéni védőeszközeire és felszereléseire
vonatkozó minősített időszaki igénybejelentése alapján a
minisztérium:
a) feltárja az ezen eszközöket gyártó kapacitásokat;
b) a gazdálkodó szervezetekkel megköti a gyártással
kapcsolatos előszerződéseket, valamint a kapacitásfenntartási szerződéseket; c) szükség esetén a gyártást indíttatja;
d) a gyártáshoz szükséges alapanyagokból, félkész ter
mékekből tartalékot képez. 10. § A minisztérium a polgári védelmi feladatai ellátásához
szükséges forrást költségvetésében tervezi, illetve biztosítja.
11. § A rendelet hatálya alá tartozó szervek és szervezetek
vezetői felelősek a polgári védelmi feladatok megoldásáért, irányítják és ellenőrzik az erre irányuló tevékenységet. Ezen belül:
4 A mentésben való részvétel szabályairól, a polgári védelmi szakhatósági jogkörről és a miniszterek polgári védelmi feladatairól szóló 196/1996.
(XII. 22.) Korm. rendelet 3. §-a.
a) gondoskodnak a polgári védelmi tevékenység szervezeti kereteinek és végrehajtási rendjének meghatározásáról;
b) intézkednek az általuk vezetett, a rendelet hatálya
alá tartozó szervek és szervezetek foglalkoztatottjai — a
település polgári védelmi sorolásának megfelelő — kollektív
védelmi feltételeinek megteremtéséről. Ennek érdekében:
ba) nyilvántartásba veszik a meglévő, valamint a korábban életvédelmi célra létesített, de jelenleg más célra használt életvédelmi létesítményeket,
bb) gondoskodnak a meglévő létesítmények karbantartásáról, bc) más célú hasznosítás esetén megteremtik az eredeti
rendeltetés 24 órán belül történő visszaállításának lehetőségét,
bd) megteremtik a szükségóvóhelyek kialakításának
feltételeit; c) kidolgoztatják a szükséges polgári védelmi terveket,
és a területi polgári védelmi szervekkel egyeztetik azokat;
d) gondoskodnak az általuk vezetett, a rendelet hatálya
alá tartozó szervek és szervezetek foglalkoztatottjai polgári védelmi felkészítéséről, illetve — külön jogszabály5
szerint — a minősített időszakban a feladatellátásra kötelezett állomány egyéni bőr- és légzésvédő eszközökkel való
ellátásáról.
12. § A rendelet hatálya alá tartozó szervek és szervezetek
polgári védelmi felkészülési tevékenységét jogosultak
ellenőrizni:
a) a miniszter,
b) a közigazgatási államtitkár,
c) a kijelölt helyettes államtitkár,
d) a helyettes államtitkár által kijelölt szervezeti egység
vezetője,
e) felkérés alapján a BM OKF főigazgatója, illetve meg
bízottja. 13. § A minisztérium személyi állományát érintő polgári védelmi felkészülési tevékenységet a Gazdasági Igazgatóság
végzi.
14. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba, egyidejűleg hatályát veszti a minisztérium, valamint a
közvetlen felügyelete alatt álló szervek, továbbá a kijelölt
szervezetek polgári védelmi feladatairól és a tevékenység
irányításáról szóló 50/1997. (IX. 10.) IKIM rendelet.
Dr. Csillag István s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter


text:
108/2014. (III. 18.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
Magyarország XX. századi történelme és a  legújabb kori magyar–szovjet történelmi kapcsolatok témakörében
végzett kutatásaiért, valamint az 1956-os magyar forradalom történetének hiteles oroszországi oktatása érdekében
végzett tevékenysége elismeréseként
Alekszandr Szergejevics Sztikalin, az  Orosz Tudományos Akadémia Szlavisztikai Intézetének tudományos
főmunkatársa részére,
kiemelkedő képzőművészeti és fotóművészeti tevékenysége, valamint a magyar kultúra ápolása érdekében végzett
munkája elismeréseként
Bálint Zsigmond fotóművész részére,
kiemelkedő szerzői, műfordítói és dramaturgiai munkája elismeréseként, valamint a magyar szépirodalom és kultúra
több évtizedes eredményes bulgáriai terjesztéséért
dr. Csavdar Dobrev író, műfordító, irodalomtörténész részére,
a kárpátaljai magyar nyelvű oktatás terén végzett több mint öt évtizedes példamutató és eredményes pedagógiai
munkája elismeréseként
Győrffy István, a Beregszászi Magyar Gimnázium nyugalmazott fizikatanára részére,
a terrorfenyegetettség csökkentése érdekében a  nagydúsítású nukleáris fűtőelemek Magyarország területéről
történő kiszállításának előkészítésében végzett tevékenysége elismeréseként
dr. Igor Bolshinsky, az Idaho National Laboratory program managere részére,
a terrorfenyegetettség csökkentése érdekében a  nagydúsítású nukleáris fűtőelemek Magyarország területéről
történő kiszállításának előkészítésében végzett tevékenysége elismeréseként
John Dewes, a Savannah River Nuclear Solutions (SRNS) technical advisora (Nuclear Nonproliferation) részére,
a magyar kultúrát gazdagító sokoldalú képzőművészeti tevékenysége elismeréseként
Kosztándi Katalin képzőművész részére,
a néptánc és a hagyományos népi kultúra megőrzése, oktatása, művelése terén végzett munkája elismeréseként
Kupec Mihály, a Bódva-völgyi és Érchegységi Kulturális Központ igazgatója részére,
a svédországi protestáns magyarokért végzett áldozatos, példamutató munkája elismeréseként
Nilsson Gyöngyvér, a mölndali Tanárképző Főiskola tanára részére,
Magyarország XVIII. századi történelme és a koraújkori magyar–orosz történelmi kapcsolatok kutatásáért, valamint
Magyarország történelmének oroszországi oktatásáért és népszerűsítéséért
Olga Vlagyimirovna Havanova, az Orosz Tudományos Akadémia Szlavisztikai Intézetének tudományos főmunkatársa
részére,
több évtizedes oktatói és nevelői munkájáért, valamint a  szászrégeni szórványvidék magyarsága kultúrájának
megőrzéséért végzett tevékenységéért
Samu Pál nyugalmazott biológiatanár részére,
a felső-Tisza-vidéki magyarság fennmaradása érdekében kifejtett áldozatos tevékenysége elismeréseként
Sóbányai Imre, a Kárpátaljai Magyar Kulturális Szövetség alapítója részére,
a szlovákiai magyarság megmaradása érdekében végzett kitartó és áldozatos munkája elismeréseként
dr. Szabó Olga, Path község polgármestere részére,
az erdélyi magyar tudományos élet fellendítése, magas színvonalú egyetemi oktatói tevékenysége, a  tudomány
népszerűsítése és a romániai ökogazdálkodás megteremtése érdekében végzett munkája elismeréseként
dr. Tóthfalussy Veress Éva nyugalmazott biológus részére,
a magyar szak megalapításáért az  Udmurt Állami Egyetemen, valamint a  magyar–udmurt nyelvészet területén
végzett eredményes kutatásaiért
Valentyin Kelmakovics Kelmakov, az  Udmurt Állami Egyetem Udmurt Filológiai Kara Általános és Finnugor
Tanszékének professzora részére,
széles körű közhasznú és jótékonysági tevékenységéért, valamint az  OTP Csoporthoz tartozó DSK Bank
vezérigazgatójaként a magyar kultúra bulgáriai terjesztéséhez való hozzájárulásáért
Violina Marinova, a szófiai DSK Bank vezérigazgatója részére a
MAGYAR ARANY ÉRDEMKERESZT
polgári tagozata; a magyar nyelv oktatásában és népszerűsítésében betöltött kiemelkedő szerepe, valamint a  magyar nyelv
kutatásában elért eredményei elismeréseként
Antonyina Petrovna Guszkova, a  Moszkvai Lomonoszov Egyetem Filológiai Kara Finnugor Nyelvészeti Tanszékének
docense részére,
a felső-Tisza-vidéki magyar szórvány támogatásáért, valamint a  rahói magyar nyelvű iskolai oktatás és
hagyományápolás segítéséért
Dumin Jaroszlav Vaszilovics, a kárpátaljai Rahó polgármestere részére,
a kárpátaljai magyarság életét, fennmaradásuk folyamatos küzdelmeit újságíróként bemutató elkötelezett
tevékenysége elismeréseként
Lajos Mihály, a Kárpátalja című megyei hetilap újságírója részére,
a Bódva-völgyi magyar közösség fennmaradásáért végzett önzetlen munkája elismeréseként
Szpisák Zsuzsanna, a  Szlovákiai Magyar Cserkészszövetség elnökségi tagja, a  Főnix Polgári Társulás munkatársa
részére,
a kortárs erdélyi magyar művészet képviselőjeként betöltött kiemelkedő szerepe, képzőművészeti tevékenysége
elismeréseként
Ütő Gusztáv, a Partiumi Keresztény Egyetem adjunktusa részére a
MAGYAR EZÜST ÉRDEMKERESZT
polgári tagozata; a székelyföldi közelmúltbeli és jelenkori társadalmi folyamatok terén végzett igényes tudományos munkája
elismeréseként
Oláh Sándor, a Kommunikációs Antropológiai Munkacsoport (KAM) – Regionális és Antropológiai Kutatási Központ
alapító tagja, a Mineral Quantum Kft. geológus technikusa részére,
a magyar–orosz zenei kapcsolatok ápolása terén végzett önzetlen tevékenységéért és a  magyar klasszikus zene
oroszországi népszerűsítéséért
Valerija Alekszejevna Blok, a moszkvai Liszt Ferenc Zeneművészeti Iskola Magyar Zene- és Zenepedagógia Társaság
elnöke részére a
MAGYAR BRONZ ÉRDEMKERESZT
polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2014. március 7.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
75/2003. (VII. 4.) FVM rendelete a vágóállatok vágás utáni minősítéséről.
Az agrárpiaci rendtartásról szóló 2003. évi XVI. törvény
32. §-a (1) bekezdésének d) pontjában kapott felhatalmazás alapján a kereskedelmi célú vágóállat-termelés,
valamint a minőségi hús-, hústermék-előállítás és
kereskedelem elősegítése érdekében a következőket rendelem el:
Értelmező rendelkezések 1. § 1. Vágóhíd üzemeltetője: az a természetes személy, jogi
személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság, aki bel-, illetve külkereskedelmi értékesítés
vagy közfogyasztás céljából szarvasmarhát, sertést, juhot
vagy kecskét vágó vágóhidat vagy vágóhelyet üzemeltet.
2. Minősítő szervezet: a vágósertések, vágómarhák, illetve vágójuhok és vágókecskék (a továbbiakban: vágóállatok) minősítésére jogosult, Magyarországon bejegyzett, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság.
3. Minősítő hely: a vágóhídi vágóvonal oly módon kialakított szakasza, ahol a megfelelően előkészített vágott testek, illetve féltestek mérlegelése, minősítési előírás szerinti
osztályozása, valamint a minősítési adatok rögzítése zavartalanul biztosítható.
4. Minősítő: a vágóállatok minősítésére jogosult természetes személy.
5. Termelő: a vágóállatokat előállító és értékesítő állattartó.
6. Kereskedő: a vágóállat kis- és nagykereskedő. 2. §
Kereskedelmi forgalomba kizárólag az e rendelet alapján minősített vágott testek és féltestek, illetve az ezekből
származó húsrészek kerülhetnek.
3. § (1) A minősítésre kötelezett vágóállatokat, azok minősítésének módját, valamint osztályba sorolásának feltételeit — a vágósertésekre, a vágómarhákra, illetve a vágójuhokra és a vágókecskékre vonatkozó — külön jogszabályok határozzák meg.
(2) A vágómarhák, vágójuhok és vágókecskék vágás
utáni minősítéssel kapcsolatos feladatainak ellátására
vonatkozó központi adatbázist az Országos Mezőgazdasági Minősítő Intézet (a továbbiakban: OMMI) működteti,
míg a vágósertésekre vonatkozóan arról külön rendelet
intézkedik.
A minősítő hely 4. § (1) A vágóhidak kötelesek minősítő helyet üzemeltetni
és annak működését az OMMI-val engedélyeztetni, egy
minősítő szervezettel a minősítésre szerződést kötni.
(2) Az OMMI által közzétett Szabályzatban (a továbbiakban: Szabályzat) részletesen meg kell határozni a minősítő hely előírás szerinti kialakítását. A vágóhíd — a
minősítő hely engedélyeztetése céljából — köteles a Szabályzatban közzétett irányelvek szerinti tárgyi feltételeket
biztosítani.
(3) Az alapvető tárgyi feltételek biztosítása céljából a
minősítő helyet úgy kell kialakítani, hogy
a) a minősítő hely egyenes pályaszakaszán a minősítést
a szúrást követő negyvenöt percen belül el lehessen végezni, és a konvejor haladását meg lehessen állítani;
b) a minősítő helyen a mérleg kijelzése és a bevitt adatok leolvasása minden esetben jól látható legyen;
c) a minősítő(k) munkavégzése, a minősítéshez szükséges eszközök elhelyezése és használata, valamint az adatbeviteli eszköz kezelése zavartalan legyen;
d) a minősítővel szemben lévő oldalon munkavégzés ne
történjen.
(4) A vágóhíd üzemeltetőjének gondoskodnia kell a
minősítő hely megfelelő megvilágításáról, tizedes mérési
pontosságú automata mérleg használatáról, valamint arról, hogy a felvett minősítési adatok automatikusan az
adatbankba kerüljenek.
(5) A minősítő hely engedélye iránti kérelmet az
OMMI-hoz az általa kiadott nyomtatványon kell benyújtani, amelyben meg kell jelölni
a) az engedélykérő nevét, székhelyét, levelezési címét,
adószámát és ENAR tenyészet kódját,
b) a minősíteni kívánt vágóállatokat,
c) a minősítő hellyel szerződést kötött minősítő szerve
zetet,
d) tételesen a tárgyi feltételeket,
e) a heti vágás számát.
(6) Az OMMI a minősítő hely fenntartására a vágóhíd
üzemeltetője részére határozatlan időre szóló engedélyt ad
ki. Az engedéllyel rendelkező minősítő helyek listáját az
OMMI a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Értesítőben
évente közzéteszi.
5. § (1) Az OMMI a minősítő helyek felülvizsgálatát évente
elvégzi.
(2) A vágóhíd a 4. § (5) bekezdésében megjelölt adatok
változását köteles az OMMI-nak a változás bekövetkezésétől számított nyolc napon belül bejelenteni. Az OMMI a
tárgyi feltételek változása esetén — az engedély fenntartása érdekében — soron kívüli felülvizsgálatot rendel el,
amelynek költségét az engedélykérő viseli.
(3) A felülvizsgálat — amelynek a módját az OMMI a
Szabályzatban rögzíti — teljeskörűen kiterjed a minősítő
tevékenységre és annak feltételeire.
(4) A felülvizsgálat alapján az OMMI határozatban:
a) a minősítő hely engedélyét meghosszabbítja;
b) a jogszabályban meghatározottakkal ellentétes mű
ködés esetén annak megszüntetésére határidőt szab, indokolt esetben ennek idejére a minősítő hely engedélyét felfüggeszti;
c) az engedélyt visszavonja a b) pont szerinti határozatban foglaltak nem megfelelő teljesítése vagy az abban meghatározott határidő túllépése esetén, továbbá ha a minősítés hitelessége a minősítő hely rosszhiszemű eljárása eredményeképpen megkérdőjelezhető.
A minősítő szervezet 6. § (1) A vágóállatok vágás utáni minősítését kizárólag működési engedéllyel rendelkező minősítő szervezet végezheti.
(2) Az engedély iránti kérelmet az OMMI-hoz, az általa
rendelkezésre bocsátott nyomtatványon kell benyújtani,
melyben meg kell jelölni
a) az engedélyt kérő nevét, székhelyét, levelezési címét,
adószámát;
b) minősíteni kívánt vágóállatokat;
c) a minősítő helyeket.
(3) A kérelmezőnek csatolni kell kérelméhez:
a) a társaság cégkivonatának három hónapnál nem ré
gebbi hiteles másolatát;
b) a társasággal szerződéses jogviszonyban álló minősí
tők listáját, megjelölve azok nevét, működési engedélyének számát;
c) a minősítés tárgyi feltételeinek teljesítését biztosító
eszközök listáját;
d) a 7. § szerinti összeférhetetlenségi nyilatkozatokat;
e) a kötelezettségvállalási nyilatkozatot a vágóállatok
vágás utáni minősítésére és kereskedelmi osztályba sorolására vonatkozó külön jogszabályokban foglalt előírások
betartására és betartatására;
f) az ellátási nyilatkozatot a minősítés országos szintű
elvégzésére.
(4) Az OMMI a minősítő szervezet részére határozatlan
időre szóló engedélyt ad ki.
(5) Az engedéllyel rendelkező minősítő szervezetek listáját az OMMI a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési
Értesítőben évente közzéteszi.
(6) Ha az engedélyt kérő minősítő szervezet az e rendeletben előírt tevékenység(ek) ellátására más szervezetekkel együtt létrehozott szervezet útján kíván gondoskodni,
akkor az átruházott feladatok körét és elvégzésének módját, valamint az egyes szervezetek kapcsolatát és felelősségét külön megállapodásban kell rögzíteni. A megállapodást — a minősítő szervezetnek a feladat ellátására való
alkalmasságát igazoló adatokkal — az engedély iránti kérelemmel együtt az OMMI-hoz kell benyújtani.
7. § A minősítő szervezet és tisztségviselői nem folytathatnak olyan tevékenységet, amely a minősítő tevékenységgel
összeférhetetlen, így vágóállat-előállításban, -értékesítésben, -forgalmazásban sem közvetve, sem közvetlenül nem
lehetnek érdekeltek, nem üzemeltethetnek vágóhidat vagy
vágóhelyet, továbbá a minősítő szervezet munkatársai nem
lehetnek tisztségviselői, alkalmazottai és megbízottai a minősítési tevékenységet ellenőrző hatóságnak.
8. § (1) A minősítő szervezet
a) a vágóhidakkal kötött szerződések alapján, országo
san ellátja a vágóállatok minősítését;
b) minősítő tevékenységét a 10. § (1) bekezdésében
meghatározott minősítők útján végzi, ennek keretében országosan biztosítja a minősítők helyettesítését, vágóhidak
közötti cseréjét;
c) a minősítői számára biztosítja a minősítéshez jogszabályban előírt, hitelesített minősítő készüléket, és gondoskodik azok megfelelő karbantartásáról, továbbá biztosítja
az adatrögzítéshez szükséges eszközöket, az előírt nyomtatványokat, a minősítő és hitelesítő bélyegzőket vagy jelölő eszközöket, valamint a Szabályzat által előírt egyéb feltételeket;
d) nyilvántartja a minősítőket, valamint tevékenységüket és rendszeresen ellenőrzi ezek feltételeit, továbbá biztosítja a dokumentált belső ellenőrzést és a minősítőkre
vonatkozó felelősségvállalást;
e) az OMMI-nak jelentést tesz a működésében, a minősítő tevékenységének személyi és a tárgyi feltételeiben történt változásról, valamint a vele szerződéses jogviszonyban
álló vágóhídnak a működési engedélyében rögzített állapottól való eltéréséről;
f) biztosítja a minősítők külön jogszabályokban meghatározott adatszolgáltatását;
g) a minősítő engedélyének felfüggesztése vagy visszavonása esetén negyvennyolc órán belül átveszi a korábbi
minősítésekre vonatkozó nyilvántartásokat, dokumentumokat, valamint a minősítő és hitelesítő bélyegzőket.
(2) A minősítő szervezet az általa használt bélyegzőket
köteles nyilvántartani és azokkal az OMMI-nak elszámolni. A használhatatlanná vált vagy a használaton kívüli bélyegzőket a minősítő szervezet köteles az OMMI-nak nyolc
napon belül — a (3) bekezdés szerinti bejelentéssel egyidejűleg — jegyzőkönyv ellenében visszaszolgáltatni. Az
OMMI a visszaadott bélyegzőket a beszolgáltató minősítő
szervezet új minősítői részére díjmentesen visszaadja.
(3) A minősítő szervezet a (2) bekezdésben megjelölt
nyilvántartás alapján a bélyegzők használatáról az első
használatbavétel alkalmával, valamint évente kötelezően
tételes jelentést készít az OMMI részére, ezenkívül a bélyegző használatában bekövetkezett változást és a bélyegző
használhatatlanná válását nyolc napon belül bejelenti.
9. § (1) Az OMMI a minősítő szervezetek felülvizsgálatát
évente elvégzi.
(2) A felülvizsgálat — amelynek a módját az OMMI a
Szabályzatban rögzíti — teljeskörűen kiterjed a minősítő
tevékenységre és annak feltételeire.
(3) A felülvizsgálat alapján az OMMI határozatban:
a) a minősítő szervezet engedélyét meghosszabbítja;
b) a jogszabályban meghatározottakkal ellentétes mű
ködés esetén annak megszüntetésére határidőt szab, indokolt esetben ennek idejére a minősítő szervezet engedélyét
felfüggeszti;
c) az engedélyt visszavonja a b) pont szerinti határozatban foglaltak nem megfelelő teljesítése vagy az abban meghatározott határidő túllépése esetén, továbbá ha a minősítés hitelessége a minősítő szervezet rosszhiszemű eljárása
eredményeképpen megkérdőjelezhető.
A minősítő 10. § (1) A vágóállat vágás utáni minősítője kizárólag e tevékenység végzésére működési engedéllyel rendelkező, az
OMMI által nyilvántartásba vett, minősítő szervezet keretében munkaviszony vagy munkavégzésre irányuló egyéb
jogviszony alapján foglalkoztatott természetes személy
lehet.
(2) A minősítő termelővel, kereskedővel, illetve vágóhíd
tulajdonosával, üzemeltetőjével munkaviszonyban vagy
munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban nem állhat,
azoktól munkabért vagy bármilyen más jogcímen juttatást
nem kaphat.
(3) A minősítő nem lehet termelő, kereskedő, valamint
vágóhíd üzemeltetője vagy tulajdonosa, továbbá a minősítési tevékenységet ellenőrző hatóság tisztségviselője, alkalmazottja vagy megbízottja.
(4) A minősítő működési engedélyét a minősítő szervezet kérelmére az OMMI adja ki.
(5) A minősítői működési engedély személyi feltételei:
a) az egészségügyi alkalmasságot tanúsító orvosi bizo
nyítvány;
b) a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) által kiadott követelményeknek megfelelő ismereteknek, a minisztérium felügyeletével szervezett és lebonyolított szakmai tanfolyamon
való elsajátítását igazoló dokumentum.
(6) A működési engedély 2 évig érvényes. Az engedély a
minősítő szervezet kérelmére további két évre meghoszszabbítható. A meghosszabbítás feltételei:
a) az (5) bekezdés a) pontjában meghatározott bizonyítvány;
b) a szinten tartó ismereteket biztosító — a minisztérium által kiadott követelményeknek megfelelően, a minisztérium felügyeletével szervezett és lebonyolított —
szakmai továbbképző tanfolyamon való megfelelést igazoló dokumentum.
11. § (1) A minősítő az OMMI által, a minősítő szervezet
részére költségtérítés ellenében biztosított minősítő és hitelesítő bélyegzőket vagy jelölő eszközöket köteles használni. A bélyegző elvesztését vagy használhatatlanná válását haladéktalanul köteles a minősítő szervezetnek bejelenteni.
(2) A minősítő a minősítés során az OMMI által jóváhagyott nyomtatványokat köteles alkalmazni.
(3) A minősítő a felvett és továbbított adatok valódiságáért felelősséggel tartozik.
12. § (1) Az OMMI a minősítő működési engedélyét felfüggeszti:
a) a minősítő írásbeli kérelmére;
b) a 10. § (5) bekezdésének a) pontjában meghatáro
zott egészségügyi alkalmasság megváltozása, illetve a 10. §
(6) bekezdésében foglalt feltételek hiánya esetén;
c) a minősítő szervezet kérelmére. (2) Az OMMI a minősítő működési engedélyét visszavonja:
a) a minősítő halála esetén;
b) a minősítő írásbeli kérelmére;
c) e rendelet előírásaival ellentétes működés esetén;
d) a 10. § (5) bekezdésének a) pontjában meghatározott
egészségügyi alkalmasság végleges megváltozása esetén;
e) a tevékenységgel összefüggő, külön jogszabályokban
meghatározott feltételek nem teljesítése esetén;
f) valótlan adatok felhasználása, illetve adatok jogosu
latlan kezelése esetén;
g) a minősítő szervezet kérelmére.
(3) A minősítő engedélyének felfüggesztésekor vagy
visszavonásakor — attól számított negyvennyolc órán
belül — köteles a korábbi minősítésekre vonatkozó nyilvántartásokat, dokumentumokat, valamint működési
engedélyét, a minősítő és hitelesítő bélyegzőket jegyzőkönyv ellenében a minősítő szervezetnek átadni.
(4) A minősítő szervezet a minősítő engedélyének felfüggesztésekor vagy visszavonásakor a (2) bekezdés
szerint, külön jegyzőkönyv alapján köteles elszámolni az
OMMI felé.
A vágóállatok minősítése 13. § A vágóállatokat a vonatkozó rendeleteknek megfelelően a vágás előtt olyan módon kell azonosító jellel ellátni,
hogy az lehetővé tegye a vágóállatok azonosítását a vágóhídra való szállítás időpontjától kezdve a vágási folyamaton át a feldolgozás megkezdéséig, a beraktározásig, illetve
a kereskedelmi értékesítésig a vágott testen vagy féltesten.
14. § (1) A minősítő köteles a minősítés eredményéről a minősítő szervezet részére napi jelentést készíteni, és annak
egy példányát a vágás napján a vágóhíd üzemeltetőjének
átadni, valamint a külön rendeletek szerint működtetett
adatbázisnak közvetlenül megküldeni.
(2) Az (1) bekezdés szerint dokumentált adatokat a minősítő szervezet köteles a vágást követő hat hónapig megőrizni.
(3) A vágóhíd üzemeltetője köteles:
a) haladéktalanul, de legkésőbb nyolc napon belül tá
jékoztatni az érintett termelőt vagy kereskedőt a minősítés
eredményéről és a kereskedelmi (minőségi) osztályok, kategóriák szerinti pénzügyi elszámolásról;
b) a vágóhídi állategészségügyi ellenőrzés, illetve húsvizsgálat vágóállat minőségével összefüggő adatait — a
minősítés és a kereskedelmi osztályba sorolás adataival
együtt — a termelőnek vagy a kereskedőnek átadni.
(4) A minősítés, illetve a kereskedelmi osztályba sorolás
adatai a termelő vagy a kereskedő, illetve a vágóhíd üze
meltetője közötti szerződésben a felvásárlási ár, valamint
a vállalati, üzemi termelés-elszámolás bizonylati alapjául
szolgálnak.
15. § (1) Ha a termelő, a kereskedő, valamint a vágóhíd üzemeltetője a minősítés eredményével nem ért egyet — abban az esetben, ha a kifogásolt minőségű féltesteket a
13. §-ban foglaltak szerint látták el azonosító jellel, és a
kifogásolt minősítés tárgya ellenőrizhető —, vizsgálat
lefolytatását kérheti az OMMI-tól.
(2) Kifogásolt minősítés esetén a termelő, a kereskedő,
illetve a vágóhíd üzemeltetője teljes körű felülvizsgálatot
is kérhet az OMMI-tól.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott vizsgálatok költségét alaptalan kifogás esetén a vizsgálati kérelmet
benyújtó, hibás minősítés megállapításakor pedig a minősítő szervezet viseli.
Eljáró szervek 16. § A vágóállatok vágás utáni minősítésének irányításával,
szervezésével és ellenőrzésével kapcsolatos feladatokat a
minisztérium és az OMMI látja el.
17. § A minisztérium a minősítés hatósági feladatainak keretében:
a) elismeri, illetve elismerteti az alkalmazható minősítési módszereket és közzéteszi azokat;
b) elrendeli a jóváhagyott minősítő módszerek alkalmazhatóságának felülvizsgálatát, ennek pénzügyi fedezetét biztosítja;
c) a minősítési ügyekben az ellenőrzési, illetve a szankcionálási feladatok vonatkozásában hatáskörének megfelelően másodfokon eljár;
d) jóváhagyja az oktatás és a továbbképzés szakmai és
vizsga követelményrendszerét;
e) kijelöli a minősítők oktatására, továbbképzésére,
vizsgáztatására jogosult intézményeket.
18. § (1) A vágóállatok vágás utáni minősítésével és a minősítő tevékenység végzésével kapcsolatos hatósági feladatokat kizárólagos hatáskörrel és országos illetékességgel az
OMMI látja el. Feladatait ellenőrei vagy megbízott szakértők útján végzi.
(2) Az OMMI hatósági feladatai körében
a) engedélyt ad ki,
b) felülvizsgálatot tart,
c) ellenőrzést végez,
d) nyilvántartást vezet.
(3) A (2) bekezdés a) pontja alapján az OMMI engedélyezi:
a) a vágóhídi minősítő hely,
b) a minősítő szervezet,
c) a minősítő működését.
(4) A (2) bekezdés b) pontja alapján az OMMI felülvizsgálja:
a) a vágóhidak minősítő helyeinek minősítő tevékenységét és annak feltételeit;
b) a minősítő szervezetek tevékenységét és annak feltételeit.
(5) A (2) bekezdés c) pontja alapján az OMMI ellenőrzi:
a) a vágóállatok vágás utáni minősítésének végrehajtását, ennek keretében a minősítő helyeket, a minősítő szervezetek működését, a minősítőket és azok tevékenységét,
valamint a minősítő műszerek és a szarvasmarha-, illetve a
juh- és a kecskeminősítő etalonok engedélyezettségét és
hitelességét;
b) bejelentés alapján a vágóállatok vágás utáni minősítésével kapcsolatos bármely tevékenységet;
c) az oktatás feltételeinek meglétét;
d) a kereskedelmi forgalomban értékesített húsok mi
nősítésének meglétét. (6) A (2) bekezdés d) pontja alapján az OMMI nyilvántartja:
a) a minősítési engedéllyel rendelkező vágóhidakat;
b) az engedélyezett minősítő szervezeteket;
c) az engedéllyel rendelkező minősítőket és a részükre
kiadott bélyegzőket;
d) az engedélyezett minősítő készülékeket;
e) az ellenőrzések során az OMMI-t felülvizsgálati jo
gok illetik meg. (7) Az OMMI biztosítja:
a) a minősítéshez szükséges nyomtatványokat, költség
térítés ellenében;
b) a minősítő (fém) és hitelesítő (gumi) bélyegzőket,
valamint a szarvasmarha-, illetve a juh- és kecskeminősítő
etalonokat, költségtérítés ellenében;
c) a vonatkozó közösségi jogi normák folyamatos figyelemmel kísérését és követését;
d) a Szabályzatot, a hozzá kapcsolódó jegyzőkönyv- és
formanyomtatványokat;
e) az Európai Unió Bizottsága helyszíni ellenőrzéseinek magyar tagját.
19. § (1) A 18. § (5) bekezdésében meghatározott ellenőrzéseket az OMMI szúrópróbaszerűen végzi. Ellenőrzést a
minisztérium is kezdeményezhet.
(2) Amennyiben kereskedelmi egységnél a 18. § (5) bekezdésének d) pontja alapján végzett ellenőrzés során
megállapításra kerül, hogy beazonosítható eredetű, de
nem vagy nem az e rendeletben foglaltak szerint minősített
vágott test, féltest vagy húsrész került forgalomba, az
OMMI a kifogásolt tétel származási helyének minősítő
helyre vonatkozó engedélyét felfüggeszti vagy visszavonja,
ezzel egyidejűleg értesíti az illetékes élelmiszer-ellenőrző
hatóságot.
(3) Az OMMI minősítő helyre vonatkozó engedélyt felfüggesztő vagy visszavonó határozata alapján, az illetékes
állategészségügyi hatóság a vágóhíd engedélyét a friss hús
előállításának és forgalomba hozatalának élelmiszerhigiéniai feltételeiről szóló külön jogszabály alapján
visszavonja.
Záró rendelkezések 20. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép
hatályba, egyidejűleg hatályát veszti a vágóállatok vágás
utáni minősítéséről szóló 13/1998. (IV. 3.) FM rendelet.
(2) E rendelet 19. § (1) bekezdése Magyarországnak az
Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésének napján
hatályát veszti.
(3) A Fővárosi Állategészségügyi és Élelmiszer-ellenőrző Állomás Hús- és Tejellenőrzési Főfelügyelet által a
13/1998. (IV. 3.) FM rendelet alapján kiadott minősítő és
a minősítő szervezet működésére vonatkozó engedélyek
azok felülvizsgálatáig, de legkésőbb 2003. december
31. napjáig érvényesek.
(4) A 13/1998. (IV. 3.) FM rendelet alapján kiadott
minősítő és hitelesítő bélyegzők, nyomtatványok azok cseréjéig, de legkésőbb 2003. december 31. napjáig érvényesek.
(5) E rendelet a Magyar Köztársaság és az Európai
Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítéséről
szóló, Brüsszelben, 1991. december 16-án aláírt Európai
Megállapodás tárgykörében, a Megállapodást kihirdető
1994. évi I. törvény 3. §-ával összhangban az Európai
Közösségek következő jogszabályaival összeegyeztethető
szabályozást tartalmaz:
— a Tanács 3220/84/EGK rendelete a vágott sertések
Közösségen belüli minőségi osztályba sorolásának meghatározásáról,
— a Bizottság 2967/85/EGK rendelete a vágott félsertés
közösségi osztályozási rendszerének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról,
— a Tanács 1208/81/EGK rendelete a vágott kifejlett
marhák közösségi osztályozási rendszerének meghatározásáról,
— a Bizottság 2930/81/EGK rendelete a vágott kifejlett
marhák közösségi osztályozási rendszerének alkalmazására vonatkozó kiegészítő rendelkezések elfogadásáról,
— a Tanács 1186/90/EGK rendelete a vágott felnőtt
szarvasmarhák közösségi minősítési rendjének kiterjesztéséről,
— a Bizottság 344/91/EGK rendelete a vágott kifejlett
marhák közösségi osztályozási rendszere alkalmazási körének kiterjesztéséről szóló 1186/90/EGK tanácsi rendelet
alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról,
— a Tanács 2137/92/EGK rendelete a vágott juhok minősítésének közösségi rendjéről és a friss vagy hűtött vágott juhok közösségi szabványminőségének meghatározásáról, valamint a 338/91/EGK rendelet meghosszabbításáról,
— a Bizottság 461/93/EGK rendelete a vágott juhok
minősítésének közösségi rendjére vonatkozó részletes szabályok megállapításáról.
Dr. Németh Imre s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
314/2008. (X. 30.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – a 2008. október 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdésének b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a Magyar Szociális Zöld Párt (1440 Budapest, Pf. 20) képviseletében Stekler Ottó elnök által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz
címzett kifogást lehet benyújtani az Országos Választási
Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903
Budapest, Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2008. szeptember 23-án aláírásgyűjtő
ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„– Egyetért-e Ön azzal, hogy a közterületeken kialakított várakozóhelyeken történő rendeltetésszerű parkolás
ingyenes legyen a jelen kérdésben megtartott népszavazást
követő év január 1-től?”
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi
XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 28/B. §-ának
(1) bekezdése alapján országos népszavazás tárgya csak az
Országgyűlés hatáskörébe tartozó kérdés lehet. A belterületi közutak és a hozzájuk kapcsolódó várakozóhelyek jelentős része a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi
LXV. törvény 79. §-ának (2) bekezdése alapján önkormányzati tulajdonban van, az önkormányzat törzsvagyonának részét képezi. Az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdésének b) pontja alapján a helyi képviselőtestület gyakorolja
az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat. Ennek értelmében az önkormányzat tulajdonában álló közterülettel való rendelkezés az Alkotmány
alapján önkormányzati hatáskör.
A kérdés alapján tartott eredményes népszavazás azonban olyan jogalkotási kötelezettséget róna az Országgyűlésre, amely a közterületekhez kapcsolódó tulajdonosi
jogokat korlátozná, elvonná az ehhez kapcsolódó önkormányzati szabályozási hatásköröket. Ezáltal lényegileg
korlátozná az önkormányzatoknak az Alkotmány 44/A. §
(1) bekezdésének a) pontjában szabályozott önálló szabályozáshoz és önálló igazgatáshoz való jogát.
Mindezekre tekintettel az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését
megtagadja.
II. A határozat az Alkotmány 28/B. § (1) bekezdésén, az
országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló
1998. évi III. törvény 2. §-án, 10. §-ának a) és b) pontjain,
a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. § (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
14/2015. (VIII. 25.) FM utasítása miniszteri biztosi kinevezésről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
38. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a 38. § (2) bekezdésének figyelembevételével az alábbiak szerint rendelkezem:
1. § Horváth Istvánt a Földművelésügyi Minisztérium kiemelt programokért felelős miniszteri biztosának nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos közreműködik:
a) a sertéságazati kormányzati stratégia végrehajtásának koordinációjában,
b) a húsmarha, juh, gyógynövény termékpálya szervezésével összefüggő feladatok koordinációjában, valamint
c) a háztáji feladatokkal kapcsolatos koordinációs feladatok ellátásában.
3. § A miniszteri biztos megbízatása 2015. augusztus 17. napjától 2016. február 17. napjáig terjedő időtartamra szól.
4. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a miniszteri biztosi kinevezésről szóló 4/2015. (II. 16.) FM utasítás.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 földművelésügyi miniszter


text:
16/2017. (II. 8.) ME határozata a Magyarország Kormánya és a Lengyel Köztársaság Kormánya között a diplomáciai ingatlanok jogi helyzetének kölcsönös rendezéséről szóló Jegyzőkönyv létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter, valamint az igazságügyi miniszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek a  Magyarország Kormánya és a  Lengyel Köztársaság Kormánya között a  diplomáciai ingatlanok jogi
helyzetének kölcsönös rendezéséről szóló Jegyzőkönyv (a továbbiakban: Jegyzőkönyv) létrehozásával;
 2. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy – az  érintett miniszterekkel egyetértésben –
a tárgyalásokon részt vevő személyeket kijelölje; 3. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások
eredményeként előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
4. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Jegyzőkönyv létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
5. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, valamint az  igazságügyért felelős minisztert, hogy a  Jegyzőkönyv
létrehozását követően a  Jegyzőkönyv szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat
tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
3/2018. (IX. 5.) PM utasítása a Pénzügyminisztérium Szervezeti és Működési Szabályzatáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
60.  §  (2)  bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva – figyelemmel a  jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény
23. § (4) bekezdés c) pontjára – a miniszterelnök jóváhagyásával a következő utasítást adom ki:
1. § A Pénzügyminisztérium Szervezeti és Működési Szabályzatát (a továbbiakban: Szabályzat) az 1. mellékletben foglaltak
szerint határozom meg.
2. § (1) A  Szabályzatot, valamint a  Pénzügyminisztérium belső szabályzatait szükség szerint, de legalább évente felül kell
vizsgálni.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti felülvizsgálat megtörténtéről a  közigazgatási államtitkár a  felülvizsgálat eredményének
egyidejű továbbításával tájékoztatja a Miniszterelnöki Kormányiroda közigazgatási államtitkárát.
(3) A (2) bekezdéstől eltérően a Miniszterelnöki Kormányiroda közigazgatási államtitkára
a) a közigazgatás-fejlesztés okán szükséges szervezeti és működési szabályok, valamint
b) jogszabályváltozás
miatt bármikor kezdeményezheti a Szabályzat 30 napon belül történő módosítását. A módosítás elmulasztása esetén
a  Miniszterelnöki Kormányiroda közigazgatási államtitkára gondoskodik a  megfelelő módosítás érvényesüléséről
és az azzal kapcsolatos intézkedés hatálybalépéséről.
3. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
4. § Hatályát veszti a választható, béren kívüli juttatásokról szóló 9/2011. (III. 4.) NGM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 pénzügyminiszter


text:
699/2010. (XII. 11.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. december 8-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a Nemzeti Munkáspárt képviseletében Fodor Péter (9023 Győr, Ipar út 84.) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett kifogást
lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest, Pf. 2; fax:
06-1-795-0143).
Indokolás I. A beadványozó 2010. november 17-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Akarja-e Ön, hogy önvédelmi lőfegyver viselési engedély megszerzéséhez NE KELLJEN a kérelmezőnek bizonyítania, hogy:
„élete, testi épsége – tűzfegyverrel elhárítható veszélyhelyzet fennállása miatt – fokozott védelmet igényel”.”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében
foglaltaknak, amely szerint a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen
lehessen válaszolni. Az a kérdés, amely félrevezető a választópolgárok számára, az Alkotmánybíróság és az Országos
Választási Bizottság joggyakorlata szerint nem tesz eleget az egyértelműség követelményének.
A kezdeményezés nyelvtani értelmezése alapján az Országos Választási Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy
a kérdés túlzottan összetett megfogalmazása okán az nem egyértelmű, sem a jogalkotó sem a választópolgár számára.
Nem egyértelmű a népszavazásra feltenni kívánt kérdés azért sem, mivel sem jogilag, sem a köznyelvben nem
egyértelmű az „önvédelmi lőfegyver” fogalma. Erre tekintettel sem a választópolgár, sem – egy eredményes
népszavazás esetén – a jogalkotó számára nem lenne egyértelmű, hogy pontosan milyen típusú fegyverek
tekintetében kellene szabályozni a kérdésben foglalt fegyvertartási engedélyt.
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint nem egyértelmű a népszavazásra feltenni kívánt kérdés továbbá
azért sem, mert a kérdés első részében „önvédelmi lőfegyver”, míg a második részében „tűzfegyver” kifejezés szerepel.
A fent leírtak miatt az Országos Választási Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja alapján, mivel a kérdés megfogalmazása nem felel
meg a törvényben foglalt követelményeknek, az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya hitelesítésének megtagadásáról döntött.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a 10. § c) pontján, a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve.
130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
46/2010. (IV. 22.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló
aláírásgyűjtő ív és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján
meghozta a következő határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 422/2009. (X. 29.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás 1. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján kifogás érkezett
az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 422/2009. (X. 29.) OVB határozata
(a továbbiakban: OVBh.) ellen. A kifogástevők 2009. szeptember 28-án országos népszavazás kezdeményezésére irányulóan aláírásgyűjtő ív
mintapéldányát nyújtották be, amelyen az alábbi kérdés szerepelt: „Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson
törvényt arról, hogy az Alkotmánybíróság előtti eljárásban az indítványozót megilleti a saját ügyének irataiba történő
betekintés és a másolatkérés joga?” Az OVB az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadta. Az OVBh. indokolása megállapította, hogy
a kezdeményezés nem felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény
(a továbbiakban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében megfogalmazott választópolgári egyértelműségi követelménynek,
mivel nem állapítható meg, hogy a beadványozó mit ért a „saját ügy” fogalma alatt, tekintettel arra, hogy
a beadványozó személyétől függetlenül az Alkotmánybíróság döntése – annak közhatalmi jellegéből következően –
mindenkire nézve kötelező. Emellett az OVB indokolása szerint az alkotmánybírósági eljárások jogszabályok
alkotmányosságának elbírálására irányulnak, és nem konkrét ügy elbírálásárára, ezért a saját ügy fogalma nem
értelmezhető. A kifogástevők álláspontja szerint a kezdeményezés megfelel a jogszabályoknak, az aláírásgyűjtő ív hitelesíthető, ezért
az OVB indoklása nem helytálló. A kifogástevők indokolása szerint saját ügy az, amelyet a beadványozó
az Alkotmánybíróság előtt kezdeményez. Emellett a kifogástevők kifejtették, hogy a saját iratokba való betekintés
az Alkotmány 2. § (1) bekezdése tekintetében is alapvető jelentőségű, mivel a testület előtti ügyek elintézésének
ellenőrzésére más állami szerv nem jogosult. 2. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjában foglaltaknak megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján
lefolytatott eljárása jogorvoslati eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és
rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és
a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési
eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el.
3. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében rögzített egyértelműség követelményének. [A népszavazási kérdéssel szemben támasztott
egyértelműség követelményének alkotmánybírósági értelmezése: 51/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2001, 392, 396.;
25/2004. (VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381, 386.; 105/2007. (XII. 13.) AB határozat, ABH 2007, 891, 895.; 112/2009.
(XI. 20.) AB határozat, ABK 2009. november, 1995, 1997.]
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában foglalt, a kérdés egyértelműségének hiányára vonatkozó indokolással
egyetértve a kifogást nem találta megalapozottnak. Ezért a 422/2009. (X. 29.) OVB határozatot az abban foglalt indok
helyességére tekintettel, azonos indok alapján helybenhagyta. 4. Az Alkotmánybíróság a Ve. 130. §-ában meghatározott hatáskörében eljárva – jogorvoslati fórumként – az OVB
kifogással támadott határozatát vizsgálja felül. Mivel az Nsztv. 13. § (1) bekezdése alapján az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya nem hitelesíthető, ezért
az Alkotmánybíróság nem vizsgálta a kifogás további elemeit.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el. Budapest, 2010. április 19. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke