text:
351/2015. (VIII. 26.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011.  évi CCII.  törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
az egyháztörténet-írás nemzetközileg is elismert kutatójaként elért tudományos eredményei, jelentős oktatói,
valamint az  emigrációban élő magyarság számára meghatározó könyvkiadói és szerkesztői tevékenysége
elismeréseként
Adriányi Gábor Frigyes, a  Magyar Tudományos Akadémia Bölcsészettudományi Kutatóközpontjának tudományos
tanácsadója, professor emeritus részére,
a magyar komolyzenei életben meghatározó művészi pályája, valamint az  együttest nemzetközi rangra emelő,
kimagasló színvonalú karigazgatói munkája elismeréseként
Antal Mátyás Liszt Ferenc-díjas karmester, a Nemzeti Énekkar karigazgatója részére,
magas szintű tudományos eredményei, az egészségügyi ellátás érdekében végzett elkötelezett munkája, valamint
jelentős oktatói és példaértékű szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Bakó Gyula, az  orvostudomány doktora, a  Debreceni Egyetem Klinikai Központ Általános Orvostudományi Kar
Belgyógyászati Intézete Geriátriai Nem Önálló Tanszékének tanszékvezető egyetemi tanára részére,
a magyar államigazgatás és a bírósági szervezet szolgálatában odaadó emberséggel végzett kiemelkedően magas
színvonalú munkája, példamutató életútja elismeréseként
Barsiné dr. Gráber Mária, az Országos Bírósági Hivatal osztályvezetője részére,
a Béres termékek fejlesztését és népszerűsítését szolgáló példaértékű munkája, valamint a  tehetséges fiatalok
támogatása érdekében végzett közéleti tevékenysége elismeréseként
Béres Klára, a Béres Gyógyszertár Zrt. kommunikációs igazgatója, a Béres Alapítvány elnöke részére,
sikeres és példaértékű, a  tradicionális magyar népzene autentikus megszólaltatását a  világ koncerttermeitől
a  kis magyar falvakig egyforma odaadással szolgáló előadóművészi pályája, valamint rendkívül értékes, a  magyar
népzenei oktatás számára meghatározó jelentőségű zenepedagógiai munkája elismeréseként
Béresné Szöllős Beatrix cimbalomművész, zenetanár részére,
példamutató szakmai hivatástudattal és magas szintű hozzáértéssel végzett munkája elismeréseként
dr. Biró Kornélia Judit, a Legfőbb Ügyészség nyugalmazott csoportvezető ügyésze részére,
a város és a térség életének formálása, közintézményeinek kialakítása, közigazgatásának szervezése terén évtizedek
óta végzett kimagasló színvonalú és odaadó szakmai munkája elismeréseként
Botos Gábor, Mosonmagyaróvár Polgármesteri Hivatalának nyugalmazott főtanácsadója, a  Győr-Moson-Sopron
Megyei Közgyűlés volt elnöke részére,
múltunk lezáratlan fejezeteinek feltárásában végzett több évtizedes, elkötelezett tudományos kutatói tevékenysége
elismeréseként
dr. Bús János nyugállományú alezredes, a  Hadtörténeti Intézet és Múzeum Központi Irattárának volt igazgatója
részére,
kiemelkedő tudományos eredményei, példamutató és kivételesen magas színvonalú oktatói és kutatói munkája
elismeréseként
dr. Csath Magdolna, a közgazdaság-tudomány doktora, a Szent István Egyetem Gazdaság- és Társadalomtudományi
Kara Regionális Gazdaságtani és Vidékfejlesztési Intézetének professor emeritusa, a Nemzeti Közszolgálati Egyetem
egyetemi magántanára részére,
az assziriológia és a hadtörténet területén elért kiemelkedő kutatási eredményei, valamint a felsőoktatásban végzett
jelentős oktatói és vezetői munkája elismeréseként
dr. Dezső Tamás, az Eötvös Loránd Tudományegyetem Bölcsészettudományi Karának volt dékánja, egyetemi docens
részére,
az alkalmazott matematika területén elért, nemzetközileg is elismert tudományos eredményei, valamint kiemelkedő
oktatói és jelentős szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Faragó István, a  Magyar Tudományos Akadémia doktora, az  Eötvös Loránd Tudományegyetem
Természettudományi Kar Matematikai Intézete Alkalmazott Analízis és Számításmatematikai Tanszékének
tanszékvezető egyetemi tanára részére,
az autentikus magyar népi előadóművészet és a  klasszikus daléneklés hagyományait egyaránt éltető és széles
körben népszerűsítő művészi életútja, valamint jelentős zenepedagógiai tevékenysége elismeréseként
Faragó Laura énekművész, népdalénekes, zenepedagógus részére,
rendkívül népszerű és sikeres, a  legendás Metró, LGT és Skorpió zenekarok alapító tagjaként végzett kimagasló,
a magyar könnyűzenei életet évtizedeken át formáló zeneszerzői és előadói tevékenysége elismeréseként
Frenreisz Károly előadóművész, zeneszerző részére,
a római kori Pannonia provincia története és a  kor kerámiáinak vizsgálata terén is jelentős, sokrétű régészeti és
kortörténeti kutatómunkája, valamint elkötelezett oktatói és aktív szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Gabler Dénes Jenő, a  Magyar Tudományos Akadémia doktora, a  Magyar Tudományos Akadémia
Bölcsészettudományi Kutatóközpontja Régészeti Intézetének nyugalmazott tudományos tanácsadója részére,
iskolateremtő tudományos kutatói pályája, valamint jelentős egyetemi oktatói, publikációs és szakmai közéleti
tevékenysége elismeréseként
dr. Gácsi Zoltán, a  Magyar Tudományos Akadémia doktora, a  Miskolci Egyetem Műszaki Anyagtudományi Karának
intézetigazgatója, egyetemi tanár részére,
magas szintű, a bírósági munka korszerűsítése iránt elhivatott szakmai és igazgatási munkája, példamutató életútja
elismeréseként
dr. Garami Emil, a Gyulai Törvényszék nyugalmazott tanácselnöke, címzetes táblabíró részére,
kiváló tudományos eredményei és vezetői munkája, valamint a magyar orvosképzésben végzett jelentős oktatói és
szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
Gergely Pál Széchenyi-díjas biokémikus, a  Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja, a  Debreceni Egyetem
Általános Orvostudományi Kara Orvosi Vegytani Intézetének egyetemi tanára részére,
az állategészségügy, elsősorban a  baromfibetegségek kutatása terén elért jelentős tudományos eredményei,
valamint kiemelkedő oktatói és szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Glávits Róbert, a Magyar Tudományos Akadémia doktora, a Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Karának
címzetes egyetemi tanára, a  korábbi Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Állategészségügyi és Diagnosztikai
Igazgatóságának nyugalmazott osztályvezetője részére,
iskolateremtő, a  magyarországi fizikaoktatást alapjaiban megújító és évtizedeken át meghatározó munkája,
valamint fizikus- és fizikatanár-generációk sorát kinevelő oktatói és elismert tankönyvszerzői tevékenysége, továbbá
példamutató életútja elismeréseként
Holics László, az Eötvös Loránd Tudományegyetem Természettudományi Karának volt megbízott előadója, az Eötvös
Loránd Tudományegyetem Apáczai Csere János Gyakorló Gimnázium és Kollégiumának nyugalmazott vezetőtanára
részére,
a harcsa és a  ponty szaporítási módszereinek kidolgozása terén elért, nemzetközi szinten is elismert tudományos
eredményei, valamint több mint négy évtizedes kiemelkedő egyetemi oktatói munkája, szerzői és publikációs
tevékenysége elismeréseként
dr. Horváth László, a Magyar Tudományos Akadémia doktora, a Szent István Egyetem Halgazdálkodási Tanszékének
professor emeritusa részére,
következetes és igényes, hivatása iránti alázattal végzett szakmai munkája, valamint kivételes vezetői tevékenysége
elismeréseként
dr. Juhász András, a Fejér Megyei Főügyészség főügyésze részére,
a magyar operett műfaját itthon és külföldön egyaránt népszerűsítő, kiváló színpadi alakításai és kimagasló
előadóművészi tevékenysége elismeréseként
Kalocsai Zsuzsa Jászai Mari-díjas színművész, érdemes művész, a Budapesti Operettszínház magánénekese részére,
kiemelkedően eredményes sportolói és sportvezetői pályafutása, valamint a  sportdiplomáciában elért sikerei
elismeréseként
dr. Kamuti Jenő, többszörös olimpiai ezüstérmes, világ- és magyar bajnok vívó, főorvos, a  Magyar Vívószövetség
alelnöke, a Nemzetközi Vívószövetség Orvosbizottsági tagja, a Halhatatlan Magyar Sportolók Egyesületének tagja,
a Nemzetközi Fair Play Bizottság elnöke részére,
a nemzetközi zenei életben is nagyra értékelt művészi pályája, valamint a  zenei nevelésben végzett sokrétű és
kimagasló tevékenysége elismeréseként
Kollár Éva Liszt Ferenc-díjas karnagy, a  Magyar Művészeti Akadémia rendes tagja, a  Liszt Ferenc Zeneművészeti
Egyetem egyetemi tanára részére,
a magyar nyelv művelése és a  fiatalok beszédkultúrájának fejlesztése érdekében végzett több évtizedes magas
színvonalú szakmai munkája elismeréseként
Korbuly Péter bemondó, műsorvezető, beszédtanár, az MTVA Montágh-bizottságának elnöke részére,
magas szintű szaktudással végzett, rendkívül lelkiismeretes és eredményes munkája, valamint kiemelkedő vezetői
és szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Magyar Pál, a Tolna Megyei Főügyészség főügyésze részére,
több évtizedes, kiemelkedően eredményes tudományos kutatói tevékenysége, valamint elkötelezett oktatói és
intézményvezetői munkája elismeréseként
dr. Náhlik András, a Nyugat-magyarországi Egyetem rektorhelyettese, egyetemi tanár részére,
az idegtudományok és a  neuroendokrinológia mellett a  mozgás- és táplálkozástudomány terén is meghatározó
jelentőségű kutatásai, valamint értékes oktatói és szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Nyakas Csaba, az orvostudomány doktora, a Testnevelési Egyetem Sporttudományi Kutatóintézetének professor
emeritusa részére,
az egészségpszichológia hazai szakmai kiépítésében szerzett kimagasló érdemei, kiváló oktatói és vezetői munkája,
valamint jelentős szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Oláh Attila, az  Eötvös Loránd Tudományegyetem Pedagógiai és Pszichológiai Kar Pszichológiai Intézete
Személyiség- és Egészségpszichológai Tanszékének egyetemi tanára részére,
az energiatermelés és a  környezetvédelmi technológiák területén elért kiemelkedő tudományos munkája és
kutatási eredményei, valamint jelentős egyetemi oktatói tevékenysége elismeréseként
dr. Pátzay György, a  Nemzeti Közszolgálati Egyetem Katasztrófavédelmi Intézete Iparbiztonsági Tanszékének
tanszékvezető egyetemi docense, a  Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Vegyészmérnöki és
Biomérnöki Kara Kémiai és Környezeti Folyamatmérnöki Tanszékének tanszékvezető-helyettese, a  Magyar
Termálenergiai Társaság alelnöke részére,
a XVI–XVII. századi magyar had- és társadalomtörténet területén elért kiemelkedő kutatási eredményei, valamint
jelentős publikációs és szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Pálffy Géza, a  Magyar Tudományos Akadémia doktora, a  Magyar Tudományos Akadémia Bölcsészettudományi
Kutatóközpontja Történettudományi Intézetének tudományos tanácsadója, kutatócsoport-vezetője részére,
a hazai igazságügyi politika és intézményrendszer közelmúltbeli történetének kutatása terén végzett egyedülálló
szakmai munkája elismeréseként
dr. Révész Béla, a  Szegedi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kara Politológiai Tanszékének egyetemi
docense részére,
a hazai jogtörténeti és római jogi kutatások nemzetközi elismertségét növelő tudományos és vezetői pályája,
szerteágazó publikációs és tudományszervezői tevékenysége, valamint elhivatott egyetemi oktatói munkája
elismeréseként
dr. Szabó Béla, a  Debreceni Egyetem Állam- és Jogtudományi Kara Jogtörténeti Tanszékének tanszékvezető
egyetemi tanára, a Debreceni Egyetem Marton Géza Állam- és Jogtudományi Doktori Iskolájának vezetője részére,
a vízügyi ágazatban, különösen a  Nyírség vízgazdálkodásának fejlesztésében végzett kiemelkedő, közel négy
évtizedes munkája és jelentős szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Szeifert Gyula, a Felső-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság volt igazgatója, az Országos Vízügyi Hivatal Árvízvédelmi
és Vízrendezési Főosztályának nyugalmazott vezetője részére,
a magyar műszeripari termékgyártási technológia meghatározó ágazatainak fejlesztése terén végzett kiemelkedő
szakmai és vezetői munkája elismeréseként
Sztancsik István állami díjas mérnök, a WESZTA Kft. ügyvezető igazgatója részére,
az ötvenes évek világhírű magyar labdarúgó-válogatottjának tagjaként, az  1954-es labdarúgó-világbajnokságon
ezüstérmet nyert csapatban nyújtott emlékezetes játéka, rendkívül eredményes sportolói pályafutása
elismeréseként
Tóth József, a magyar nemzeti válogatott labdarugója, edző részére,
az alkotmány- és választójog területén végzett kiemelkedő szakmai munkája, valamint a  hazai jogászképzés
szempontjából kiemelt jelentőségű vezetői tevékenysége elismeréseként
dr. Tóth Károly, a  Szegedi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kara Alkotmányjogi Tanszékének címzetes
egyetemi tanára részére,
az orvostudomány területén végzett kimagasló szakmai és vezetői tevékenysége elismeréseként
dr. Trombitás Zoltán Károly, a Pest Megyei Flór Ferenc Kórház főigazgató főorvosa részére,
nemzetközi és hazai szinten egyaránt megbecsült, egyedi és termékeny alkotóművészi munkája, valamint
a kultúraszervezés és tehetséggondozás terén is aktív szerepvállalása elismeréseként
Veszeli Lajos festőművész részére,
több évtizedes tudományos pályája, valamint a retorika és az  igényes beszéd magas szintű oktatása terén végzett
kimagasló munkája elismeréseként
Wacha Imre, a Magyar Tudományos Akadémia Nyelvtudományi Intézetének volt munkatársa részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 tisztikeresztje
 polgári tagozata; a nemzet szolgálatában, a  katonai légierő fejlődésének elősegítése érdekében végzett kimagasló, példamutató
vezetői tevékenysége elismeréseként
Lamos Imre dandártábornok, a Magyar Honvédség 86. Szolnok Helikopter Bázisának parancsnoka részére,
elhivatott gyógyítói és vezetői munkája, az  infektológia területén különösen eredményes tudományos, valamint
jelentős egyetemi oktatói tevékenysége elismeréseként
dr. Rókusz László József nyugállományú ezredes, a  Magyar Honvédség Egészségügyi Központja Belgyógyászati
Osztályának osztályvezető főorvosa részére,
a lézer- és magnetoterápia területén elért jelentős kutatási eredményei, a  katonai egészségügyben végzett
kimagasló orvosi, oktatói és vezetői munkája, valamint aktív szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként
dr. Sandra Sándor nyugállományú ezredes, a  Magyar Honvédség Egészségügyi Központja Reuma és Fizioterápia
Szakrendelésének rendelésvezető főorvosa részére,
a rendőrség állományában hosszú időn át végzett példamutató, magas színvonalú szakmai és vezetői munkája
elismeréseként
dr. Takács Tibor rendőr vezérőrnagy, az  Országos Rendőr-főkapitányság Bűnügyi Főigazgatóságának bűnügyi
főigazgatója, országos rendőrfőkapitány-helyettes részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 tisztikeresztje
 katonai tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2015. augusztus 6.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
120/2014. (X. 10.) ME határozata helyettes államtitkár megbízatása megszűnésének megállapításáról.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 222.  § (2) és 223.  § (3)  bekezdésében foglalt
jogkörömben eljárva, az igazságügyi miniszter előterjesztésére megállapítom, hogy
dr. Gáva Krisztiánnak, az  Igazságügyi Minisztérium helyettes államtitkárának e  megbízatása a  közszolgálati
tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 222. § (1) bekezdése alapján történt lemondására tekintettel
– 2014. október 1-jei hatállyal – megszűnik. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
18/2010. (II. 18.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkot mány elle nességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Dunaújváros Megyei Jogú Város Közgyűlésének 32/2004. (IV. 23.) KR számú
rendelete 9. § (6) bekezdésének „,amennyiben 200 méteres védőtávolság biztosítható a lakott épületektől” fordulata
alkot mány elle nes, ezért azt e határozat közzétételének napjával megsemmisíti.
A megsemmisítés folytán a 9. § (6) bekezdése az alábbi szöveggel marad hatályban:
„Méheket tartani, méhészkedést gyakorolni az (1) bekezdésben rögzített területen a 15/1969. (XI. 6.) MÉM számú
rendelet – valamint az állategészségügyi és növényvédelmi jogszabályok – megtartása mellett, az alábbi korlátozással
lehet:
A méhek aktív időszakában (április 15-től szeptember 15-ig) a kertes családi házas ingatlanokon a 10. § (1) bekezdés
a) pontjában rögzített méhcsalád tartható. A többi méhet vándortanyán kell tartani, mely belterületen is létesíthető.
A méhészettől 50–50 méterre »Vigyázat méhek!« feliratú figyelmeztető táblát kell elhelyezni.
Nyugalmi időszakban (szeptember 16-tól április 14-ig) a méhcsaládok száma nem esik korlátozás alá.”
2. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Dunaújváros Megyei Jogú Város Közgyűlésének 32/2004. (IV. 23.) KR számú
rendelete 10. § (1) bekezdés a) pont „kaptár,” fordulata, valamint „Méhek (család) –; 5; 10;” rendelkezései
alkot mány elle nesek, ezért azokat e határozat közzétételének napjával megsemmisíti.
A megsemmisítés folytán a 10. § (1) bekezdés a) pontja az alábbi szöveggel marad hatályban:
„10. § (1) Az állattartó övezetekben tartható állatlétszám védőtávolsága:
a) Állattartásra szolgáló épület, kifutó, ketrec, trágyatároló legkisebb védőtávolsága a huzamos emberi tartózkodásra
szolgáló helyiség falától:
Védő távolság:
(méter) Kisállat (kivéve: vizi állatok, méhek)
(db)
Vízi állatok
(db) Nagy és közepes haszonállat
(számosállat)
10 20 – –
15 50 20 5
25 100 40 5
A fenti állatlétszámon felül azok szaporulata elválasztásig tartható.”
3. Az Alkotmánybíróság a Dunaújváros Megyei Jogú Város Közgyűlésének 32/2004. (IV. 23.) KR számú rendelete 17. §
(1) bekezdése alkot mány elle nességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az indítványozó Dunaújváros Megyei Jogú Város Közgyűlésének 32/2004. (IV. 23.) KR számú rendelete
(a továb biak ban: Ör.) méhtartásra irányadó szabályainak megsemmisítését kéri. A támadott Ör. 9. § (6) bekezdése és
10. § (1) bekezdés a) pontjának méhekre vonatkozó rendelkezései álláspontja szerint ellentétesek a méhészetről szóló
15/1969. (XI. 6.) MÉM rendelet (a továb biak ban: MÉMr.) méhészkedést általánosságban megengedő szabályaival, mert
időszakosan korlátozzák a tartható méhcsaládok számát, a tartás célját, valamint magasabb védőtávolságot
állapítanak meg a MÉMr.-ben szabályozottaknál. Az indítványozó e miatt az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének és 44/A. §
(2) bekezdésének sérelmét állítja; továbbá az Alkotmány 13. § (1) bekezdésének sérelmét azért látja meg valósulni,
mert a méhtartó polgárok tulajdonjogát nem biztosítja a szabályozás.
Az indítványozó a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjénél is kezdeményezte az Ör. törvényességi ellenőrzését,
aki a kezdeményezéssel részben egyetértett és törvényességi észrevételt tett az Ör.-re vonatkozóan. Az Ör.-t
az észrevételnek meg fele lően módosította Dunaújváros Megyei Jogú Város Közgyűlésének 16/2005. (III. 25.)
KR. számú rendelet 1. §-a, törölve a méhkaptárok aktív időszakban való tartása céljának (szaporítás) korlátozását.
Az indítványozó ezzel kapcsolatban kiegészítette korábbi indítványát és továbbra is vitatta, hogy a bizonyos
időszakban tartható méhcsaládok számának korlátozása – tekintet nélkül a tartás céljára – alkotmányos lenne. Majd
újabb indítványában hivatkozott az Alkotmánybíróságnak arra a gyakorlatára, mely szerint nem alkotmányos olyan
tevékenység tiltása valamely önkormányzat teljes területén, amely egyébként engedélyezett. Ezt köve tően a vele
szemben folytatott hatósági eljárás történéseiről tájékoztatta az Alkotmánybíróságot, mellékelve az ügyben
keletkezett iratokat is. Megismételte korábbi alkotmányossági érveit is, vitatva az Alkotmánybíróság azon ítélkezési
gyakorlatának érvényesíthetőségét, amely szerint nem alkot mány elle nes valamely magasabb szintű jogszabályban
megengedett tevékenységet területi kiterjedtséggel megszorító módon korlátozni, mindaddig, amíg a magasabb
szintű jogszabály lehetőséget biztosító rendelkezéseinek érvényesülését általános jelleggel meg nem akadályozza
az ilyen korlátozás. Ezt követő beadványában az indítványozó kifejezetten sérelmezte a védőtávolságok MÉMr.-től
 való eltérésének alkot mány elle nességét, ugyanis az Ör.-ben szabályozott védőtávolságok meghaladják azokat,
amelyeket a MÉMr. előír. Az indítványozó megtámadta az Ör. 17. § (1) bekezdését is, amely – magasabb szintű
jogszabály eltérő rendelkezése híján – a polgármester hatáskörébe utalja a rendelet szabályainak megszegése miatti
intézkedést. Az indítványozó véleménye szerint az Ör. nem helyi közügy tárgyában szabályoz, ezért a méhtartással
kapcsolatos ügyek államigazgatási ügyek, s ilyenként a jegyző hatáskörébe tartozik az eljárás. Végül az indítványozó
tájékoztatta az Alkotmánybíróságot a vele szemben folytatott egyes eljárások megszüntetéséről, további
alkotmányossági érvekre nem hivatkozott.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezése:
„44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb
szintű jogszabállyal.”
2. Az Ör. vizsgált rendelkezései:
„A haszonállattartás területei
9. § (1) Haszonállat a következő területeken tartható, figyelemmel a (2)–(6) bekezdésekre is:
a) Kertváros (Baracsi út – Dózsa Gy. út – Kádár völgy által határolt terület), Új- telep (6-os út – Alsófoki patak – Szilágyi
E. út – Aranyvölgyi út – Petőfi út által határolt terület), Táborállás (Magyar út – Üdülősor – Laktanya és környéke közötti
terület) családi házas ingatlanai;
b) Óváros (Aranyvölgyi út – Római tábor – Dunapart – Felsőfoki patak – 6-os út – Petőfi út – Aranyvölgyi út által
határolt terület) családi házai, valamint a lakóövezeteken kívüli belterületi tanyák;
c) Mezőgazdasági hasznosítású belterületi ingatlanok;
d) Külterületi mezőgazdasági ingatlanok;
...
(6) Méheket tartani, méhészkedést gyakorolni az (1) bekezdésben rögzített területen a 15/1969. (XI. 6.) MÉM számú
rendelet – valamint az állategészségügyi és növényvédelmi jogszabályok – megtartása mellett, az alábbi korlátozással
lehet:
A méhek aktív időszakában (április 15-től szeptember 15-ig) a kertes családi házas ingatlanokon a 10. § (1) bekezdés
a) pontjában rögzített méhcsalád tartható. A többi méhet vándortanyán kell tartani, mely belterületen is létesíthető,
amennyiben 200 méteres védőtávolság biztosítható a lakott épületektől. A méhészettől 50–50 méterre „Vigyázat
méhek!” feliratú figyelmeztető táblát kell elhelyezni.
Nyugalmi időszakban (szeptember 16-tól április 14-ig) a méhcsaládok száma nem esik korlátozás alá.”
„10. § (1) Az állattartó övezetekben tartható állatlétszám védőtávolsága:
a) Állattartásra szolgáló épület, kaptár, kifutó, ketrec, trágyatároló legkisebb védőtávolsága a huzamos emberi
tartózkodásra szolgáló helyiség falától:
Védő távolság:
(méter) Kisállat
(kivéve: vizi állatok, méhek)
(db) Vízi állatok
(db) Méhek
(család) Nagy és közepes
haszonállat
(számosállat) 10 20 – – –
15 50 20 5 5
25 100 40 10 5
A fenti állatlétszámon felül azok szaporulata elválasztásig tartható.
b) Ásott kúttól, élővíztől a fenti létesítmények védőtávolsága 15 méter.
c) 50 méter a védőtávolság az egészségügyi- és gyermekintézmények, élelmiszeripari- és vendéglátó üzemek
telekhatárától, a telepszerű, többszintes és korszerű csoportos lakóházak falsíkjától. Ezen védőtávolságon belül
– amennyiben a területen haszonállat tartható – max. 20 db kisállat tartható (kivéve: méh) ha az állattartó épület
min. 20 méterre helyezkedik el a védett létesítménytől.”
„17. § Amennyiben az állattartó e rendelet szabályait megszegi, a polgármester elő ze tes figyelmeztetés után
az állattartást megtilthatja, korlátozhatja, illetve szabálysértési eljárást kezdeményezhet, ha magasabb szintű
jogszabály másként nem rendelkezik.”
III. Az indítvány részben megalapozott. 1. Az Ör. 9. § (6) bekezdését és 10. § (1) bekezdés a) pontjának méhekre vonatkozó rendelkezését azért kérte
megsemmisíteni az indítványozó, mert álláspontja szerint magasabb szintű jogforrással ellentétes; a MÉMr.-nél
nagyobb védőtávolságokat határozott meg, valamint meghatározott időszakokra korlátozta a belterületen tartható
méhcsaládok számát.
A helyi önkormányzat rendeletalkotási hatáskörének korlátját egyrészről az Alkotmány, másrészről a helyi
önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továb biak ban : Ötv.) határozza meg. Az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdése szerint: „A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes
a magasabb szintű jogszabállyal.” Az Ötv. 16. § (1) bekezdése pedig megállapítja, hogy „a képviselőtestület a törvény
által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak
végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.”
Az Alkotmánybíróság legutóbb a 115/2009. (XI. 20.) AB határozatában (a továb biak ban: Abh1.) foglalkozott
a méhtartás helyi szabályozásának alkotmányos kereteivel. Az Abh1.-ban az Alkotmánybíróság megsemmisítette
azokat az önkormányzati rendeleti szabályokat, amelyek a MÉMr.-ben szabályozott védőtávolságoknál nagyobb
mértékű védőtávolságokat írtak elő. Abban a tekintetben azonban, hogy az önkormányzatnak helyi közügyként joga
van a méhtartás kérdéseit magasabb szintű jogszabállyal összhangban – esetleg ilyen rendelkezés híján – szabályozni,
az Alkotmánybíróság korábbi gyakorlatának meg fele lően egyértelműen állást foglalt: „»Amint ez
az Alkotmánybíróság 63/1991. (XI. 30.) AB határozatából (ABH 1991, 470, 472.) is kitűnik, nem minősül alkot mány -
elle nesnek az olyan tartalmú önkormányzati rendeleti szabályozás, amely magasabb szintű jogszabály által rendezett
és bizonyos feltételek mellett lehetővé tett tevékenységgel szemben körülhatárolt területi kiterjedtséggel megszorító
feltételeket állapít meg anélkül, hogy a magasabb jogszabály lehetőséget biztosító rendelkezéseinek érvényesülését
általános jelleggel megakadályozná. Nem alkot mány elle nes az olyan tartalmú szabályozás sem, amely bizonyos
állatfajták tartására vonatkozó tilalmakat – a magasabb szintű jogszabály keretei között, vagy törvényi felhatalmazás
alapján – a helyi sajátosságoknak meg fele lően állapít meg.« [6/1995. (II. 22.) AB határozat, ABH 1995, 447, 448–449.]”
(Abh1., ABK 2009, november, 2003, 2004.) A 12/1997. (II. 28.) AB határozatban (a továb biak ban: Abh2.)
az Alkotmánybíróság azért nem találta alkot mány elle nesnek az ott vizsgált helyi rendeleti korlátozást, mert a MÉMr.
„a méhészetben tartható méhcsaládok számát nem szabályozza (...). A vázoltak alapján az Alkotmánybíróság az (...)
indítványt elutasította.” (Abh2., ABH 1997, 448, 451.)
Mindezekből megállapítható, hogy az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint önmagában az, hogy az Ör. Dunaújváros
Megyei Jogú Város belterületén a MÉMr.-ben nem szereplő feltételt határoz meg – nevezetesen a tartható
méhcsaládok számát korlátozza –, nem ellentétes az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésével. „Ha ugyanis helyi közügyről
van szó, az önkormányzati testület közvetlenül az Alkotmány 44/A.ï§ (2) bekezdésében biztosított jogkörében – külön
törvényi felhatalmazás hiányában is – jogosult az országos szintű szabályozással nem ellentétes, ahhoz képest
kiegészítő jellegű helyi jogalkotásra.” [17/1998. (V. 13.) AB határozat, ABH 1998, 155.] Mindaddig, amíg az ilyen
rendelkezés nem tiltja a magasabb szintű jogszabály által lehetővé tett méhészeti tevékenységet, hanem csak a helyi
közügyekre vonatkozó szabályozási hatalma keretében korlátozza azt, a támadott szabály nem alkot mány elle nes.
Az Alkotmánybíróság azonban az Abh1.-ben megsemmisítette azokat a rendelkezéseket, amelyek a MÉMr.-ben
meghatározott védőtávolságokat meghaladó védőtávolságokat írtak elő. „[A]z Alkotmánybíróság (...) úgy ítélte meg,
hogy a MÉMr.-ben foglalt védőtávolságok nem írhatóak felül önkormányzati rendelettel, tekintettel az Alkotmány
44/A. § (2) bekezdésére, amely tiltja, hogy az önkormányzat magasabb szintű jogszabállyal ellentétes saját jogszabályt
alkosson.” (ABh1., ABK 2009, november, 2003, 2004.) Ehhez hasonlóan jelen esetben is úgy találta
az Alkotmánybíróság, hogy a MÉMr.-ben előírt 4, legfeljebb 10 méteres védőtávolságokat meghaladó védőtávolságok
(differenciált, a méhcsaládok számától függő) elő írása ellentétes a MÉMr.-el, ezért az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését
sérti. Az Ör. 9. § (6) bekezdésének azon fordulata, amely a vándortanyák létesítésére vonatkozó 200 méteres
védőtávolságot írt elő, valamint a 10. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott védőtávolságok a méhek
tekintetében a fentiek szerint alkot mány elle nesek.
Bár a méhcsaládok számának szabályozása, korlátozása – ahogy az Alkotmánybíróság fentebb megállapította –
önmagában nem alkot mány elle nes, feltéve, hogy a korlátozás nem eredményezi a tevékenység teljes tiltását, jelen
ügyben az Alkotmánybíróság nem semmisíthette meg az Ör. 10. § (1) bekezdés a) pontjában előírt védőtávolságokról
 szóló rendelkezéseket, mivel azok más – az indítvánnyal nem érintett – állatfajtákra is vonatkoznak. E miatt
az Alkotmánybíróság a 10. § (1) bekezdés a) pontjának csak azokat a rendelkezéseit semmisítette meg, amelyek
a méhekre nézve írták elő az alkot mány elle nesnek bizonyult védőtávolságokat. Az Ör. táblázatos szabályozási
technikájából fakadóan csak ez a lehetőség állt rendelkezésre a méhek tartására előírt alkot mány elle nes
védőtávolságok megsemmisítésére. Az Ör. 9. § (6) bekezdése pedig csak annyiban alkot mány elle nes, amennyiben
a vándortanya tekintetében 200 méteres védőtávolságot írt elő, ezért e fordulatot az Alkotmánybíróság
megsemmisítette.
A megsemmisítés folytán az indítvánnyal érintett további alkotmányi rendelkezésre az Alkotmánybíróság
– következetes gyakorlata szerint – nem folytatott le vizsgálatot [44/1995. (VI. 30.) AB határozat, ABH 1995, 203, 205.].
2. Az indítványozó sérelmezte azt is, hogy az Ör. 17. §-a a polgármester hatáskörébe vonja az Ör. megsértése miatti
intézkedéseket. Véleménye szerint valójában a jegyző hatáskörébe tartozó hatósági ügyről van szó, mivel az Ör. nem
helyi közügy, hanem államigazgatási ügy – a méhtartás központi szabályai – tárgykörében tartalmaz szabályozást.
Az Ötv. 9. § (1) bekezdése szerint az önkormányzati feladat- és hatáskörök a képviselő-testületet illetik meg.
A (3) bekezdés szerint „A képviselő-testület egyes hatásköreit a polgármesterre (...) ruházhatja. E hatáskör
gyakorlásához utasítást adhat, e hatáskört visszavonhatja. Az átruházott hatáskör tovább nem ruházható. A 11. §
(2) bekezdése szerint „A polgármester (főpolgármester), valamint a képviselő-testület bizottságának, részönkormányzat testületének önkormányzati jogkörben hozott hatósági határozata ellen a képviselő-testülethez lehet
fellebbezést benyújtani.”
Az Alkotmánybíróság az indítvány keretein belül megállapította, hogy az Ör. helyi közügy (az állattartás magasabb
szintű jogszabályokban nem szabályozott) tárgyában született szabályozása tekintetében – helyesen – az
önkormányzati hatáskörökre irányadó szabályok szerint jelölte ki az eljárásra jogosult szervet. Az Alkotmánybíróság
megállapította továbbá, hogy a támadott rendelkezés az Ötv. idézett rendelkezéseivel összhangban csak azokban
az ügyekben biztosít – a képviselő-testülettől átruházott – hatáskört a polgármesternek, amennyiben az nem ütközik
magasabb szintű jogszabály hatásköri rendelkezésébe. A polgármester tehát nem járhat el a támadott szabály alapján
olyan ügyben, amelyben a jegyzőnek vagy más államigazgatási hatóságnak van eljárási jogosultsága, csak azokban
az ügyekben intézkedhet, amelyekre nézve más szerv hatáskörét törvény vagy törvény felhatalmazása alapján
kormányrendelet nem állapítja meg. A támadott jogszabály ezért nem sérti az Ötv.-t, így az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdésének rendelkezéseit. E miatt az Alkotmánybíróság az indítványt e tekintetben elutasította.
Az Alkotmánybíróság e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét az Abtv. 41. § alapján rendelte el.
Budapest, 2010. február 16. Dr. Holló András s. k., Dr. Kovács Péter s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró