text:
35/2017. (XII. 20.) AB határozata a pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet 39/K. § (1) bekezdése szövegrésze alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság tanácsa alkotmányjogi panaszok tárgyában – dr.  Pokol Béla alkotmánybíró
különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  pedagógusok előmeneteli rendszeréről és a  közalkalmazottak
jogállásáról szóló 1992.  évi XXXIII.  törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013.
(VIII. 30.) Korm. rendelet 39/K.  § (1)  bekezdésének „kivéve, ha korábban sikertelen minősítési eljárásban vett
részt” szövegrésze, valamint (2)–(7)  bekezdései alaptörvény-ellenesek, ezért azokat 2016. október 28-i hatállyal
megsemmisíti.
A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő végrehajtásáról
szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet 39/K. § (1) bekezdése a következő szöveggel marad hatályban:
„39/K. § (1) A Pedagógus I. fokozatba besorolt
a) köznevelési intézményben pedagógus-munkakörben, pedagógiai szakértő, pedagógiai előadó munkakörben,
b) nevelési-oktatási intézményben pedagógus szakképzettséggel rendelkező nevelő-oktató munkát közvetlenül
segítő munkakörben,
c) a Gyvt. hatálya alá tartozó intézményben pedagógus munkakörben
foglalkoztatott személy, akinek 2016. szeptember 1-jén a  rá irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig és
az öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év vagy annál kevesebb ideje van hátra,
vagy öregségi nyugdíjra jogosult, 2017. január 1-jén Pedagógus II. fokozatba és a  Kjt. alapján közalkalmazotti
jogviszonyban töltött időnek minősülő, továbbá a  fizetési fokozat megállapításánál beszámítandó idő szerinti
kategóriába kerül besorolásra. Ezt a  rendelkezést kell alkalmazni a  2017. január 1-jét követően létesített
foglalkoztatási jogviszonyok esetén is.”
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzé kell tenni.
I. [1] 1. Mintegy száz magánszemély indítványozó [közülük egy indítványozó személyesen, míg a  többiek
a  képviseletükben eljáró Pedagógusok Szakszervezete (1068 Budapest, Városligeti fasor 10.) útján]
–  az  Alkotmánybíróságról szóló 2011.  évi CLI.  törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 26.  § (2)  bekezdése szerinti
(közvetlen)  – alkotmányjogi panasszal élt az  Alkotmánybíróságnál. A  panaszosok egy része a  pedagógusok
előmeneteli rendszeréről és a  közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992.  évi XXXIII.  törvény köznevelési
intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: Kjt-Vhr.)
39/K.  §-a alaptörvény-ellenességének megállapítását és a  kifogásolt rendelkezés 2016. július 30-ára történő
visszamenőleges hatályú megsemmisítését kérte, majd a  korábbi indítványaikat – tekintettel a  pedagógusok
előmeneteli rendszeréről és a  közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992.  évi XXXIII.  törvény köznevelési
intézményekben történő végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról szóló 324/2016.
(X.  27.) Korm. rendelet [a  továbbiakban: 324/2016. (X. 27.) Korm. rendelet] 3.  §-ával 2016. október 28-ától
megállapított rendelkezéseire – akként módosították, illetve ezt követően az  újonnan érkezett alkotmányjogi
panaszokat az indítványozók oly módon terjesztették elő, hogy az alaptörvény-ellenesség megállapítását a Kjt-Vhr.
39/K.  § (1)  bekezdésének „kivéve, ha korábban sikertelen minősítési eljárásban vett részt” szövegrésze, továbbá
a  (2)–(7)  bekezdései vonatkozásában indítványozták, és egyben a  kifogásolt rendelkezések megsemmisítését
a hatálybalépés napjára, 2016. október 28-ára visszamenőlegesen kérték. Az indítványok között számos olyan volt,
melyek tartalma egymással teljes mértékben megegyezett.
[2] Mivel az  Abtv. 26.  § (2)  bekezdése alapján előterjesztett alkotmányjogi panaszok ugyanazon jogszabályi
rendelkezést, azonos tartalmú kifogásokkal támadják, az  Alkotmánybíróság az  ügyeket – tárgyi azonosságukra
tekintettel – az  Abtv. 58.  § (2)  bekezdése alapján – figyelemmel az  Ügyrend 34.  § (1)  bekezdésében foglalt
szabályokra – egyesítette, és azokat érdemben bírálta el.
[3] 2. A fentiek szerint módosított indítványok az elbíráláskor hatályos [azaz a 324/2016. (X. 27.) Korm. rendelet 3. §-ával
2016. október 28-ától megállapított] Kjt-Vhr. 39/K.  § (1)  bekezdése „kivéve, ha korábban sikertelen minősítési
eljárásban vett részt” rendelkezése, valamint annak (2)–(7)  bekezdései alaptörvény-ellenességének megállapítását
és azok hatálybalépés napjára, 2016. október 28-ára tekintettel történő visszamenőleges hatályú megsemmisítését
kérik, miután a támadott rendelkezéseket az Alaptörvény számos rendelkezésébe ütközőnek vélnek.
[4] 2.1. A  hivatkozott rendelkezések alaptörvény-ellenességét az  indítványozók egyrészt az  Alaptörvény B)  cikk
(1)  bekezdésébe foglalt jogállamiság elvébe ütközésre hivatkozással, a  jogállamiság több követelményének
sérelmével összefüggésben állítják.
[5] 2.2. Az  indítványozók a  Kjt-Vhr. kifogásolt rendelkezései miatt az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdése sérelmét
egyrészt a  normavilágosság követelményébe ütközés összefüggésében vélték megvalósulni. Az  indítványozók
utalnak a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvénynek (a továbbiakban: Nkt.) a pedagógusok előmeneteli
rendszerére vonatkozó új szabályozására, ezen belül a  minősítési rendszer újdonságára. Eszerint nem lehetett
figyelembe venni a pedagógusok megszerzett tapasztalatait, meglévő diplomáit, hanem a 2013. szeptember 1-jén
a legalább két éves szakmai gyakorlattal rendelkező pedagógus munkakörben foglalkoztatottakat az első minősítés
befejezéséig Pedagógus I. fokozatba kellett besorolni, míg a  minősítési eljárás és kötelezettség eredményeként
lehetett átlépni a Pedagógus II. fokozatba. Amennyiben a pedagógus ezen kötelezettségének nem tett eleget, úgy
a  pedagógus foglalkoztatási (közalkalmazotti munkaviszonya) jogviszonya megszűn(ik)t. Az  említett minősítési
kötelezettség azonban nem vonatkozott a  pedagógus munkakörben, pedagógiai szakértői, továbbá pedagógiai
előadói munkakörben foglalkoztatottakra, akik 2013. szeptember 1-jétől számított tizedik tanév végéig elérik
a  rájuk irányadó nyugdíjkorhatárt. Ezek a  pedagógusok (bár a  korábbi besorolási rendben megszerzett előnyöket
elvesztették) nyugdíjba vonulásukig (leszámítva a  két éves szakmai gyakorlattal sem rendelkezők besorolására
szolgáló gyakornoki fokozatot) a  legalacsonyabb fokozatba sorolva láthatják el feladatukat. Az  indítványok
utalnak ugyanakkor arra, hogy az  alacsony fokozat miatt sok érintettben megvolt a  szándék a  minősítési
eljárásban való önkéntes részvételre. Az  indítványozók álláspontja szerint a  kifogásolt rendelkezések nem állnak
„összhangban” az  Nkt. érintett rendelkezéseivel, ugyanis a  mentesített személy önkéntes elhatározásán alapuló
minősítési eljárásban való részvétel „sikertelensége” álláspontjuk szerint nem járhat a  foglalkoztatási jogviszonyuk
megszüntetésének következményével. Véleményük szerint a normavilágosság sérelmét a kifogásolt rendelkezések
azon értelmezési nehézsége okozza, hogy a  „sikertelen eljárás” fogalom utólag került be a  Kjt-Vhr.-be, ami
a  beépítését követően is módosult. Másrészt – utalva az  Alkotmánybíróság 43/2012. (XII. 20.) AB határozatban
foglaltakra – a normavilágosság sérelmét azért is állították, mert érvelésük szerint a minősítési eljárás szabályainak
többszöri átírása, gyökeres megváltoztatása, továbbá az  újabb rendelkezések hatálybalépésének azonnali hatálya,
valamint a  folyamatban lévő ügyekre történő kiterjesztése azzal járt, hogy az  érintettek a  változásokat, illetve
azt, hogy milyen időpontban és milyen szabályok szerint kell eljárniuk, képtelenek megismerni és megérteni.
Az  indítványozók megemlítik továbbá, hogy a  minősítési eljárás lényegét nem is jogszabály, hanem jogon kívüli
eszköz, az „Útmutató” szabályozza, amely szintén több alkalommal megváltozott.
[6] Az indítványozók a  normavilágossággal összefüggésben hivatkoznak még az  Nkt. minősítési rendszerének
feladatmegosztására [lásd: Nkt. 64.  § (6) és (9)  bekezdései]. Eszerint a  pedagógusok minősítő vizsgáját és
a  minősítési eljárást az  Oktatási Hivatal (a  továbbiakban: OH) szervezi, míg a  pedagógusok tevékenységét egy
erre a célra létrehozott bizottság értékeli. Az  indítványozók hangsúlyozzák, hogy az OH az erre vonatkozó érdemi
döntés meghozatalára nem kapott felhatalmazást, ugyanakkor a Kjt-Vhr. időközi módosításai elvonták a bizottság
döntési jogosítványait és átadták azt az OH-nak. Az indítványok a normavilágossággal összefüggésben – részletesen
bemutatva a  minősítési eljárás változásait – kifogásolják továbbá, hogy a  minősítési rendszer szabályai annyit és
oly módon változtak, hogy álláspontjuk szerint „kideríthetetlen”, hogy mikor és milyen jogcímen vált sikertelenné
a  minősítési eljárás, hivatkozásuk szerint annak minden módosítása ugyanis újabb jogcímmel bővítette ki azt.
Az  indítványozók a  normavilágosság sérelmét látják abban, hogy a  kifogásolt hatályos rendelkezések folytán
tisztázatlan marad a  sikertelen eljárás kapcsán hozott döntés elleni jogorvoslat kérdése. Érvelésük szerint
a  tanúsítvány mint döntési forma sérti a  normavilágosság követelményét („sincs tisztázva”), miután a  tanúsítvány
elleni jogorvoslatra vonatkozó garanciális kellékek a kifogásolt szabályozásban nem kerültek megállapításra, annak
ellenére, hogy a sikertelen eljárást megállapító tanúsítványhoz jogkövetkezmény fűződik. Az  indítványozók az ún.
„értesítés” formájában történő minősítési eljárás sikertelenségének megállapítása folytán is a  normavilágosság
sérelmét állítják, nézetük szerint annak tartalma ugyanis nem értelmezhető.
[7] 2.2.2. Az  indítványozók érvelése szerint a  235/2016. (X. 27.) Korm. rendelet 3.  §-ával megállapított 39/K.  §
(1)  bekezdésének „kivéve, ha korábban sikertelen minősítési eljárásban vett részt” rendelkezése, valamint annak
(2)–(7) bekezdései azzal, hogy a kihirdetést követő napon, 2016. október 28-án léptek hatályba, nem tettek eleget
a megfelelő felkészülési idő („kellő idő”) követelményének. Az indítványozók – utalva az Alkotmánybíróság 28/1992.
(IV. 30.) AB határozatában kimunkált, valamint a 6/2013. (III. 1.) AB határozatában megerősített „kellő idő” jogállami
követelményére – a  módosító kormányrendelet egészével összefüggésben előadták, hogy az  a  minősítési eljárás
számos rendelkezését megváltoztatta, az  érintetteknek ezzel összefüggésben (ezen időtartam alatt) kell(ett)
állást foglalniuk abban a  kérdésben, hogy a  gyakorlatilag azonnal hatályba lépő rendelkezések szerint „milyen
továbblépési” lehetősége van a  nyugdíjhoz közel állóknak az  új szabályozás folytán alapjaiban megváltoztatott
minősítési rendszerben. Álláspontjuk szerint az  azonnali hatálybalépés nem nyújtott megfelelő felkészülési időt
számukra ahhoz, hogy megismerjék és megértsék az új szabályozásban foglaltakat. Míg a támadott rendelkezéssel
összefüggésben előadták, hogy az érintett körbe tartozóknak tizenöt nap állt rendelkezésükre ahhoz, hogy írásban
benyújtott kérelemmel jelentkezzenek a  rendkívüli minősítési eljárásban való részvételre. A  módosítás továbbá
nem vette figyelembe, hogy a 2016/2017. tanév rendjéről szóló 12/2016. (VI. 27.) EMMI rendelet 6. § (1) bekezdése
alapján 2016. október 28-tól 2016. november 7-ig tanítási szünet volt, így azok az érintettek, akiknek nincs otthon
számítógépük, nem juthattak hozzá a megváltozott jogszabályok megismeréséhez. Érvelésük szerint a jelentkezést
tovább nehezítette, hogy a nevezett eljárásban való részvételt a jogszabály írásban benyújtott kérelemhez kötötte,
ahelyett, hogy az OH az érintetteket hivatalból az intézményvezetőjük útján értesítette volna.
[8] 2.2.3. Az  indítványozók a  kifogásolt Kjt-Vhr. rendelkezései folytán az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdése sérelmét
a  visszamenőleges hatályú jogalkotás tilalmába ütközése kapcsán is kifogásolják. Ennek alátámasztására
hivatkoznak a  7/2016. (IV. 6.) AB határozatban, valamint a  10/2014. (IV. 4.) AB határozat indokolása
[18]  bekezdésében foglaltakra, valamint a  365/B/1998. AB határozat azon megállapítására, mely szerint
a  visszamenőleges hatályú jogalkotás tilalmába ütközik az  is, ha egy jogszabály formális, jövőre nézve történő
hatályba léptetése ellenére az  érintettek számára tartalmában visszamenőleg állapít meg kötelezettséget, vagy
hozza őket hátrányosabb helyzetbe. Ezzel összefüggésben előadják, hogy a  Kjt-Vhr. támadott rendelkezése(i)
utólag szankcionálnak egy olyan eljárást, amelynek következményei nem voltak ismertek az  érintettek előtt
akkor, amikor jelentkeztek a minősítési eljárásra. Nézetük szerint a sikertelen minősítési eljáráshoz az automatikus
átsorolásból történő kizárás csak akkor fűződhetne jogkövetkezményként, amennyiben az érintett az OH döntése és
a kibocsátott tanúsítvány jogkövetkezményeivel már a sikertelenség bekövetkeztekor tisztában lett volna.
[9] 2.3. Az  indítványozók az  emberi méltóság sérelmével összefüggésben az  Alaptörvény II.  cikk és az  Alaptörvény
XV.  cikk sérelmét állítják. Érvelésük szerint a  támadott rendelkezések észszerű indok nélkül tesznek különbséget
azok között a pedagógusok között, akiknek az öregségi teljes nyugdíj megállapításáig tíz év, vagy annál kevesebb
van hátra (csoportképző elemként egyrészt a  minősítési eljárás alóli mentesülést, továbbá a  meghatározott időn
belüli öregségi teljes nyugdíj megszerzését jelölve meg). A kifogásolt rendelkezések ugyanis az érintett csoporton
belül hátrányosan különböztetik meg azokat, akik önként kapcsolódtak be a minősítési eljárásba, és az sikertelennek
minősült. A támadott rendelkezés önkényességét az indítványozók abban látják, hogy az hátrányos helyzetbe hozta
azokat a pedagógusokat, akik nem éltek azzal a lehetőséggel, hogy az öregségi teljes nyugdíj megállapításáig hátra
lévő tíz évben Pedagógus I. fokozatban végezhetnek pedagógus munkát. Azok ugyanis, akik nem vállalkoztak
a  megmérettetésre, és belenyugodtak abba, hogy nyugdíjazásukig nem vesznek részt a  minősítési eljárásban,
a kifogásolt szabályozás folytán (automatikusan) a Pedagógus II. fokozatba kerülnek. Míg azok, akik önként vállalták
a megmérettetést, ám a minősítési eljárásuk nem sikerült, bár egyébként megfelelnének a  feltételeknek, mégsem
léphetnek a Pedagógus II. fokozatba. Az indítványozók álláspontja szerint az emberi méltósághoz való joguk sérült
ezeknek a pedagógusoknak, mivel egy kis közösségben, amelyben több évtizedet töltöttek el, köztudomásúvá vált,
hogy nem léphetett az adott pedagógus magasabb fokozatba, mert „megbukott”. Az indítványok indokolásaikban
utalnak a  14/2014. (V. 13.) AB határozat indokolása [32] bekezdésére, amely szerint alaptörvény-ellenes
a megkülönböztetés, ha a jogszabály egymással összehasonlítható jogalanyok között tesz alkotmányos indok nélkül
különbséget. Ezzel összefüggésben az indítványozók kifejtik, hogy nem hozható fel alkotmányos érv amellett, hogy
az azonos csoportba tartozók közül hátrányos helyzetbe kerüljenek azok, akik saját elhatározásukból kapcsolódtak
be egy olyan minősítési eljárásba, amely részvétel alól jogszabályi felmentést kaptak.
[10] 2.4. Az  indítványozók végül – megjelölve az  Alaptörvény XXIV.  cikk (1)  bekezdését, továbbá a  XXVIII.  cikk
(7)  bekezdését – a  tisztességes eljáráshoz való jog sérelmét a  bírósághoz fordulás jogának, valamint
a  jogorvoslathoz való jog sérelmére hivatkozással is állították. Az  indítványozók ezekkel összefüggésben azt
kifogásolják, hogy a  támadott rendelkezés nem nyújt lehetőséget a  kizáró feltétel fennállásának (bíróság előtti)
vitatására azok számára, akik egyébként feltétel nélkül kerülnének átsorolásra. Egyben a Kjt-Vhr. 39/K. § (1) bekezdés
c)  pontjának utolsó mondatával összefüggésben megállapítják, hogy az  a  gyakorlatban elzárja a  további eljárás
lehetőségét azok elől, akik a  sikertelen minősítési eljárás miatt nem kerülhettek a  Pedagógus II.  fokozatba
2017. január 1-jén, mivel a  (2)  bekezdésben szabályozott eljárás egyszeri és megismételhetetlen. A  Kjt. 39/K.  §
(2)  bekezdésének jogvesztő határidőt megállapító rendelkezése folytán szintén a  tisztességes eljáráshoz való
jog sérelmét állítják. Annak indokaként azonban a  rövid felkészülési időre vonatkozó érveket ismétlik meg. Míg
az (5) bekezdés sérelmét annak hiányában látják, hogy az nem teszi lehetővé a határidők meghosszabbítását, illetve
az igazolási kérelem benyújtására való lehetőséget.
[11] 3. Az  Alkotmánybíróság megkereste az  emberi erőforrások miniszterét az  indítványokkal kapcsolatos álláspontja
kifejtése céljából.
II. [12] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„B) cikk (1) Magyarország független, demokratikus jogállam.”
„II. cikk Az emberi méltóság sérthetetlen.”
„XV. cikk (2) Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem,
fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési
vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja.”
„XXIV.  cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a  hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és
ésszerű határidőn belül intézzék.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.
[…]
(7) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az olyan bírósági, hatósági és más közigazgatási döntés
ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”
[13] 2. A Kjt-Vhr. indítványok elbírálásakor hatályos rendelkezése:
„39/K. § (1) A Pedagógus I. fokozatba besorolt
a) köznevelési intézményben pedagógus-munkakörben, pedagógiai szakértő, pedagógiai előadó munkakörben,
b) nevelési-oktatási intézményben pedagógus szakképzettséggel rendelkező nevelő-oktató munkát közvetlenül
segítő munkakörben,
c) a Gyvt. hatálya alá tartozó intézményben pedagógus munkakörben
foglalkoztatott személy, akinek 2016. szeptember 1-jén a  rá irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig és
az öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év vagy annál kevesebb ideje van hátra,
vagy öregségi nyugdíjra jogosult, 2017. január 1-jén Pedagógus II. fokozatba és a  Kjt. alapján közalkalmazotti
jogviszonyban töltött időnek minősülő, továbbá a  fizetési fokozat megállapításánál beszámítandó idő szerinti
kategóriába kerül besorolásra, kivéve, ha korábban sikertelen minősítési eljárásban vett részt. Ezt a rendelkezést kell
alkalmazni a 2017. január 1-jét követően létesített foglalkoztatási jogviszonyok esetén is.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott feltételeknek megfelelő foglalkoztatott, aki a  pedagógusok előmeneteli
rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő
végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról, valamint az  állami köznevelési közfeladat
ellátásában fenntartóként részt vevő szervekről, valamint a  Klebelsberg Központról szóló 134/2016. (VI.  10.)
Korm. rendelet módosításáról szóló 324/2016. (X. 27.) Korm. rendelet hatálybalépését megelőzően sikertelen
minősítési eljárásban vett részt, az  OH-hoz 2016. november 15-éig írásban benyújtott kérelemmel jelentkezhet
rendkívüli minősítési eljárásban való részvételre. A  jelentkezési határidő jogvesztő. Az  OH a  portfólió feltöltésére
szolgáló informatikai hozzáférést 2016. november 20-ától biztosítja, amelytől számított negyvenöt napon belül
kell a  rendkívüli minősítési eljárásra határidőben jelentkezett pedagógusnak a  portfólióját feltölteni. A  portfólió
feltöltésénél hiánypótlásra nincs lehetőség.
(3) A  portfóliót hiánytalanul feltöltő pedagógus számára az  OH a  rendkívüli minősítési eljáráshoz kapcsolódó óra,
foglalkozás látogatást legkésőbb 2017. március 14-éig szervezi meg és sikeres minősítési eljárás esetén a pedagógus
részére 2017. április 30-áig kiállítja a tanúsítványt.
(4) Sikeres minősítési eljárás alapján a  pedagógust 2017. január 1-jei visszamenőleges hatállyal kell besorolni
Pedagógus II. fokozatba.
(5) Ha a  portfóliót hiánytalanul feltöltő pedagógus számára a  rendkívüli minősítési eljáráshoz kapcsolódó óra,
foglalkozás látogatásra a  pedagógus önhibáján kívül eső okok miatt nem kerül sor a  (3)  bekezdésben foglalt
határidőig, akkor az  OH a  minősítési eljárást 2017. június 15-éig megszervezi és sikeres minősítési eljárás esetén
kiállítja a tanúsítványt.
(6) A sikeres minősítési eljárás alapján az OH
a) a 2017. április 30-áig tanúsítványt szerzett pedagógus munkáltatóját 2017. április 30-áig,
b) a 2017. június 15-éig tanúsítványt szerzett pedagógus munkáltatóját 2017. június 15-éig
értesíti.
(7) A  (2)  bekezdés alapján megszervezett rendkívüli minősítési eljárás nem minősül megismételt minősítési
eljárásnak, az  abban résztvevő pedagógus számára nem jár díjfizetési kötelezettséggel, esetében nem kell
alkalmazni a 12. § (2) bekezdésében foglaltakat.”
III. [14] Az Alkotmánybíróság az  alkotmányjogi panaszokat 2017. május 2-án befogadta, mivel úgy találta, hogy az  Abtv.
29. §-a szerinti feltételek az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján a felkészülési idő hiánya, valamint a visszaható
hatály tilalma, továbbá az Alaptörvény XV. cikke vonatkozásában teljesülnek.
IV. [15] Az alkotmányjogi panaszok megalapozottak.
 [16] Az Alkotmánybíróság az  ügy érdemi vizsgálatához elsőként szükségesnek tartotta röviden áttekinteni
a  pedagógusok előmeneteléhez szükséges minősítési rendszer főbb szabályait, illetve az  ahhoz kapcsolódó
jogszabályi környezetet, és az indítványokat érintő főbb jogszabályi változásokat.
[17] 1. Az  Nkt. 64. és 65.  §-ai [lásd különösen: 64.  § (4)–(9)  bekezdéseit] 2013. szeptember 1-jével valamennyi,
a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII.  törvény (a továbbiakban: Kjt.) és a Munka Törvénykönyvéről
szóló 2012.  évi I.  törvény (a  továbbiakban: Mt.) hatálya alá tartozó, pedagógus munkakörben foglalkoztatott
számára egy új előmeneteli rendszeren alapuló pedagógusi életpályát vezetett be. Eszerint a  pedagógusok
életpályája egy kétéves gyakornoki időszakból és négy további lehetséges fokozatból áll: Pedagógus I.,
Pedagógus II., Mesterpedagógus és Kutatótanár. Az egyes fokozatokhoz eltérő illetmények tartoznak, a korábbihoz
képest eltérő bértáblával. Ez  utóbbi jellemzője, hogy megmaradt ugyan a  háromévenkénti béremelési
automatizmus, azonban maga a  bértábla nemcsak a  megszerzett képesítéseket, valamint a  pályán töltött éveket
veszi figyelembe, hanem a  minősítési eljárás eredményét is. Az  előmeneteli rendszer másik újdonsága ugyanis
–  a  törvényjavaslat indokolása szerint –, a  köznevelés minőségének javítása érdekében valamennyi pedagógusra
(így a  nem állami, nem önkormányzati fenntartású intézményekben foglalkoztatottakra nézve is) egy egységes,
nyilvános szabályok szerinti minősítő vizsga és minősítési eljárás bevezetése. A  pedagógus munkakörben
foglalkoztatott ugyanis a  bevezetésre kerülő szabályozás folytán akkor léphet új fokozatba, amennyiben
–  a  pedagógus-munkakörben foglalkoztatott az  általa megszerzett legmagasabb, a  munkakör ellátásához
az Nkt-ban előírt iskolai végzettség, továbbá állam által elismert szakképesítés, szakképzettség, továbbá a nevelő,
oktató munkája ellátásához közvetlenül kapcsolódó, azt közvetlenül segítő doktori cím, tudományos fokozat,
valamint akadémiai tagság, szakmai gyakorlat, publikációs tevékenység figyelembevétele mellett – minősítő
vizsgán és minősítési eljárásban vesz részt, illetve ennek keretében elnyerte az ahhoz szükséges minősítést.
[18] Az Nkt. csupán a  pedagógusok előmeneteli rendszerére vonatkozó főbb szabályokat állapítja meg, annak
a pedagógusi életpálya modellre vonatkozó rendelkezései ugyanakkor a minősítő vizsga (a gyakornokok esetében)
és a  minősítési eljárás (az előbbitől eltérő összes többi magasabb fokozatba kerülésre vonatkozó minősítés)
szabályait, annak követelményeit részletesen nem tartalmazza. Az  Nkt. 65.  § (8)  bekezdése rögzíti, hogy ennek
részletes szabályozását külön jogszabály állapítja meg, illetve az Nkt. 94. § (4) bekezdésének g) pontja felhatalmazza
a  Kormányt – többek között – a  minősítési eljárással és a  minősítési vizsgával kapcsolatos részletes szabályok
megalkotására, melyre nézve a Kormány megalkotta a Kjt-Vhr.-t.
[19] Az Nkt. maga rendelkezik arról, hogy hatálybalépésekor [97. § (20) bekezdése értelmében] valamennyi pedagógus
munkakörben (nevelési-oktatási intézményben és pedagógus szakszolgálati intézményben) foglalkoztatottat
[továbbá 65. § (9) bekezdése szerinti pedagógiai-szakmai szolgáltatást nyújtó intézményben pedagógiai szakértő,
pedagógiai előadói, továbbá a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény hatálya alá tartozó
intézményben pedagógus munkakörben foglalkoztatottat] az  új fokozatok alapján kellett besorolni. Mégpedig
akként, hogy a  két évnél kevesebb gyakornoki idővel rendelkezőket a  Gyakornok fokozatba, míg azokat, akik
2013.  szeptember 1-jén már legalább két éves gyakorlattal rendelkeztek (tehát valamennyi, legalább két éves
gyakorlattal rendelkező pedagógust), az  első minősítésükig Pedagógus I. fokozatba kellett besorolni (a  fizetési
fokozat megállapításánál ez  esetben a  Kjt. alapján közalkalmazotti jogviszonyban töltött időt, míg az  Mt. hatálya
alá tartozó munkavállalók esetén a munkaviszonyban töltött időt kellett alapul venni). Az Nkt. 97. § (19) bekezdése
továbbá előírt egy kötelező minősítési eljárást, miszerint a pedagógus, pedagógiai szakértői, továbbá a pedagógiai
előadói munkakörben foglalkoztatottak első minősítésére, illetve minősítési eljárására 2013. szeptember 1. és
2018. június 30. között kell sort keríteni.
[20] Szintén az Nkt. [64. § (8) bekezdése] rögzíti, hogy amennyiben a gyakornok a megismételt minősítő vizsgán, illetve
a  Pedagógus I. fokozatba besorolt pedagógus a  megismételt minősítési eljárás eredményeként „nem felelt meg”
minősítést kapott, abban az  esetben a  közalkalmazotti jogviszonya, illetve a  munkaviszonya e  törvény erejénél
fogva – a megismételt minősítési eljárás eredményének közlésétől számított tizedik napon – megszűnik.
[21] Az Nkt. 97. § (21) bekezdése értelmében azonban a fenti, [Nkt. 97. § (19) bekezdése szerinti] kötelező minősítés nem
vonatkozik azokra a  pedagógus munkakörben, valamint pedagógiai szakértő, pedagógiai előadó munkakörben
foglalkoztatottakra, akik 2013. szeptember 1-jétől számított tizedik tanév végéig elérik a  rájuk vonatkozó
nyugdíjkorhatárt, így ők annak eléréséig végig a Pedagógus I. csoportba kerülnek besorolásra.
[22] 2.1. A  pedagógusok előmeneteli rendszerének részletes szabályozását a  Kjt-Vhr. tartalmazza, ennek keretében
–  többek között – meghatározza a  köznevelési intézményekben pedagógus munkakörben foglalkoztatottak
egyes fokozatokba történő besorolására vonatkozó részletes feltételeket. A  jelen ügy szempontjából lényeges
Pedagógus  II. fokozatba kerülés két módon érhető el. Egyrészt az egyik lehetséges mód, a korábban a  fentiekben
bemutatott, az  Nkt. által szabályozott kötelező minősítési eljárásban való részvétel, amelyet a  Pedagógus  I.
fokozatba történő besorolástól számított kilenc év szakmai gyakorlat után – a Kjt-Vhr. 3. § (1) bekezdése alapján –
a  munkáltató írja elő [a 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet módosítása folytán], oly módon, hogy a  kötelező
minősítési eljárásban való részvétel teljesítési időpontját a  Pedagógus I. fokozatba lépést követően, a  kinevezés,
illetve munkaszerződés módosításában rögzítik. A  másik lehetséges Pedagógus II. fokozatba kerülési mód, hogy
a  Pedagógus I. fokozatba besorolt pedagógusnak az  ezen besorolását követő legalább hat év szakmai gyakorlat
megszerzését követően a  saját kezdeményezése alapján (ez a  nem kötelező, vagy másképp önkéntes minősítési
eljárás) lehetősége van a magasabb fokozatba kerülés céljából a minősítési eljárásban való részvételre.
[23] A sikeres minősítési eljárás alapján a pedagógust a Pedagógus II. fokozatba kell besorolni.
 [24] 2.2. A  minősítési eljárás a  Kjt-Vhr. módosításai folytán szintén többször változott. A  minősítési eljárásra történő
jelentkezést megelőzően a  miniszter közzéteszi a  következő naptári évre (mint minősítési évre) vonatkozóan
minden év február utolsó napjáig a minisztérium hivatalos lapjában a minősítési keretszámot (ez a lebonyolítandó
minősítő vizsgák és minősítési eljárások számát jelenti), a  minősítési tervbe történő felvétel különös feltételeit,
továbbá a minősítő vizsgák és eljárások szervezésének központi szabályait {ez utóbbit a Pedagógusok előmeneteli
rendszeréről és a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény köznevelési intézményekben történő
végrehajtásáról szóló 326/2013. (VIII. 30.) Korm. rendelet módosításáról szóló 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet
[a  továbbiakban: 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet] vezette be}. Bár a  szabályozás némileg változott, azonban erre
nézve mégis elmondható, hogy ezt követően a pedagógus munkáltatója (intézményvezető) – figyelemmel kísérve
a minősítési eljárás esedékességét – kezdeményezi a minősítési eljárást. Ennek határideje és technikai kivitelezése
is módosult, a  jelenleg hatályos rendelkezések szerint [eredetileg a  249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet vezette be
2015. szeptember 9-től] az  intézményvezető a  minősítési eljárás esedékességét hivatalból rögzíti az  informatikai
rendszerben [10/A.  § (1)  bekezdés]. Abban az  esetben, ha a  pedagógus maga kezdeményezte a  minősítési
eljárás lefolytatását (önkéntes minősítési eljárást), úgy azt a  pedagógusnak jelentkezési lapon kell a  minősítés
évét megelőző év március 31-ig (2016. július 30-át megelőzően a  megelőző év április 30-ig) kezdeményeznie
az intézményvezetőjénél, amelyet az intézményvezető köteles rögzíteni az informatikai rendszerben.
[25] A 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelettel beiktatott, 2015. szeptember 9-től hatályos Kjt.-Vhr. 10/C.  §-a alapján ezt
követően a miniszter – az OH javaslatát mérlegelve – a minősítési évet megelőző év június 20-áig dönt a következő
évre vonatkozó minősítési tervről, amely tartalmazza az  adott évben a  kötelező és a  nem kötelező minősítési
eljárásban (valamint a  kötelező minősítési vizsgán) részt vevő pedagógusok nevét, oktatási azonosító számát,
és a  tanár munkakörben foglalkoztatott pedagógus esetén a  választott tantárgyat. Fontos szabály, hogy a  nem
kötelező minősítési eljárásban való részvételre jelentkezett pedagógusok minősítési tervbe való felvétele csak
a  kötelezően minősítendő pedagógusok létszámát meghaladóan, mégpedig úgy történhet, hogy ez  a  szám
megyénként, munkakörönként arányosan, a  jelentkezők szakmai gyakorlatának és egyéb különös feltételeknek
történő megfelelés figyelembevételével történik. Ezt követően a  pedagógust és az  intézményvezetőt a  miniszter
– a minősítési terv rá vonatkozó részéről – a minősítési évet megelőző június 30-ig az  informatikai rendszer útján
értesíti. Majd – a kiesett jelentkezők miatt felszabaduló keretszám arányos elosztását követően (melynek határideje
szeptember 30.) – a miniszter október 15-ig értesíti a fenti módon a pedagógust és az intézményvezetőjét.
[26] A minősítő eljárás (szabályozásbeli módosulásai ellenére közös) jellemzője, hogy az (csakúgy, mint a minősítő vizsga)
egy több főből álló [a jelenleg hatályos Kjt-Vhr. alapján legalább három főből álló – lásd: 10/D.  § (1)  bekezdés]
minősítő bizottság előtt folyik. Elnöke a kormányhivatal által delegált, Mesterpedagógus fokozatba sorolt, országos
szakértői névjegyzéken pedagógiai-szakmai ellenőrzés (tanfelügyelet) vagy (jelenleg hatályos rendelkezések szerint
ez kumulatív feltétel, azaz „és”) pedagógusminősítés szakterületen szereplő köznevelési szakértő, aki meghatározott
jogszabályi előírásokon alapuló felkészítésben vett részt. (Egyházi jogi személy által fenntartott köznevelési
intézmény pedagógusának minősítése esetén a  bizottság elnöki tisztsége további speciális feltételekhez kötött.)
Míg a  minősítő bizottság további tagjai szintén a  Kjt-Vhr. taxatív feltételeit teljesítő személyek lehetnek. Emellett
a  Kjt-Vhr. meghatározza – többek között – a  tagok összeférhetetlenségére vonatkozó feltételeket, az  elnök
feladatát. Szintén a  249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet módosítása folytán 2015. szeptember 9. óta az  OH jelöli ki
[erre nézve lásd: 11. § (1) bekezdés a) pontja] a minősítés évét megelőző július 31-ig a minősítési évben minősítő
bizottsági elnökként és köznevelési szakértő tagként eljáró pedagógusokat, és erről az  intézményvezetőjüket
értesíti. Ezt követően a pedagógus legkésőbb a minősítés évét megelőző év november 25-éig tölti fel a portfólióját
az  informatikai rendszerbe [11/A.  § (1)  bekezdés]. Majd (szintén 2015. szeptember 9-én lépett hatályba) az  OH
a minősítési év június 30. napjáig tervezett minősítésekre vonatkozóan a minősítés évét megelőző év december 15.
napjáig, míg a  minősítési év szeptember első napját követő minősítésekre vonatkozóan pedig a  minősítési év
augusztus 10. napjáig meghatározza a portfóliójukat feltöltött pedagógusok esetén a minősítési eljárásra vonatkozó
portfólió védések időpontját, valamint kijelöli a  pedagógus minősítési eljárást lefolytató minősítési bizottság
elnökét és tagjait, valamint erről valamennyiüket, és az  őket foglalkoztató intézményvezetőket az  informatikai
rendszer útján értesíti [11/B. § (1) bekezdés].
[27] A Kjt-Vhr. 12/B.  §-a alapján (szintén 2015. szeptember 9-i hatálybalépéssel) a  pedagógus a  minősítési eljárás
értékelési szempontjainak való megfelelését a  minősítő bizottság tagjai egyenként és összességükben
a  Kjt-Vhr.  mellékleteiben meghatározott súlyozási szabályok szerint, egymástól függetlenül értékelik, és azt
az  informatikai rendszerben rögzítik. Egymástól lényegesen eltérő értékelés esetén bizottsági egyeztetést ír
elő a  jogszabály. A  minősítési eljárás részeredményei alapján a  portfólió védésétől számított tizenöt napon
belül összegző értékelést kell készíteni, amely egyrészt tartalmazza a  minősítő bizottság döntését arról,
hogy a  pedagógus megfelelt-e a  követelményeknek, továbbá a  pedagógus tevékenységének az  egyes
pedagóguskompetenciák alapján történő értékelését. A  minősítési eljárás a  Pedagógus II. fokozat elérését célzó
minősítési eljárásban akkor sikeres, ha az értékelés során a pedagógus legalább hetvenöt százalékot ért el, valamint
a  kompetenciák százalékos értékelése egyenként is meghaladja a  huszonöt százalékot. A  minősítési eljárás
eredményéről az  OH (az összegző értékelés informatikai rendszerbe való feltöltésétől számított tizenöt napon
belül, de legkésőbb a  minősítés évét követő év március utolsó napjáig) elektronikus tanúsítványt állít ki. Ebben
a  pedagógus természetes személyazonosító adatait, oktatási azonosító számát, a  tanúsítvány kiállítása dátumát,
az OH elnökének aláírását, továbbá Pedagógus II. fokozathoz szükséges minősítési eljárás esetén azt a bejegyzést
kell szerepeltetni, hogy „megfelelt”, vagy „újabb minősítés szükséges”, vagy megismételt eljárás sikertelensége
esetén „nem felelt meg”.
[28] 2.3. A  minősítési eljárás sikertelensége esetén – a  módosítások ellenére változatlan tartalommal – [a Kjt-Vhr. 3.  §
(3)  bekezdése alapján] a  minősítési eljárás legfeljebb egy alkalommal megismételhető, mégpedig legkorábban
–  a  sikertelen minősítési eljárás befejezésétől számított – két év szakmai gyakorlat megszerzésének évében,
ugyanakkor annak lefolytatására legkésőbb a  Pedagógus I. fokozat megszerzésétől számított tizenegy év szakmai
gyakorlat megszerzéséig kerülhet sor. Az Nkt. 64. § (8) bekezdése értelmében amennyiben a megismételt minősítési
eljárás eredményeként a Pedagógus I. fokozatba besorolt pedagógus (ugyanez vonatkozik a gyakornokra is) „nem
felelt meg” minősítést kapott, a  közalkalmazotti jogviszonya, munkaviszonya a  megismételt minősítési eljárás
eredményének közlésétől számított tizedik napon megszűnik.
[29] Az, hogy mely esetben tekinthető a  minősítési eljárás sikertelennek, a  Kjt-Vhr. hatálybalépésétől a  jelen ügy
elbírálásáig többször módosult. A  végrehajtási rendelet 2013. szeptember 1-jei hatálybalépésekor annak 3.  §
(2)  bekezdése rendelkezett arról, hogy a  minősítési eljárás eredményeként a  minősítő bizottság „megfelelt”
vagy „újabb minősítés szükséges” döntéseket hozhatja; míg a  (4)  bekezdés rögzíti, hogy a  minősítő bizottság
a  megismételt minősítési eljárás eredményeként a „megfelelt” vagy a „nem felelt meg” döntést hozhatja. Maga
a  Kjt-Vhr. szabályai azonban ekkor nem tartalmazták a „sikertelen” minősítési eljárás kifejezést. A  fogalom először
a  Kjt-Vhr.-nek a  89/2015. (IV. 9.) Korm. rendelettel való módosításakor, 2015. április 17-től jelenik meg. Egyrészt
a  Kjt-Vhr. 11.  § (8)  bekezdése tartalmazza, mégpedig a  pedagógus portfóliójának az  OH által működtetett
informatikai támogató rendszerbe való késedelmes feltöltése vagy hiányos feltöltése esetére. Szintén az  OH
állapítja meg az  eljárás sikertelenségét, amennyiben a  portfólió ugyan nem teljeskörűen került feltöltésre, ám
a  további jogszabályban meghatározott dokumentumok teljeskörűen benyújtásra kerültek, ekkor a  minősítő
bizottság elnökének felszólítására a  pedagógusnak lehetősége van pótolni a  hiányzó dokumentumokat
a  portfólióvédést megelőző huszonötödik és huszadik nap között; amennyiben ezek pótlása elmarad, vagy újra
hiányosan kerül feltöltésre, úgy a  minősítési eljárás sikertelenségét állapítja meg az  OH, és erről tanúsítványt állít
ki. Szintén a  minősítési eljárásra vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz 2015. április 17-ével a  Kjt-Vhr. jelenleg
is hatályos 39/B.  § (2)  bekezdése, amely megállapítja, hogy az  a  pedagógus, aki a  2015.  évi minősítő vizsgára,
minősítési eljárásra jelentkezett, azonban 2014. november 30-áig nem töltötte fel a  portfólióját a  fentiek szerinti
informatikai rendszerbe, a rendelet annak pótlására ad lehetőséget a hatálybalépését követő harminc napon belül.
Amennyiben ezen határidő alatt a  fenti hiányt nem pótolja a  pedagógus, az  OH – minősítő bizottság kirendelése
nélkül – megállapítja a minősítési eljárás sikertelenségét, és erről tanúsítványt állít ki. Továbbá a 11. § (8) bekezdése
alapján már ismertetett eljárásra kerül sor abban az esetben is, amennyiben a portfóliót nem teljeskörűen töltötte
fel a pedagógus, és a portfólióvédést megelőző huszonötödiktől huszadik napig nem pótolja annak hiányait, az OH
szintén az eljárás sikertelenségét állapítja meg, amelyről tanúsítványt állít ki.
[30] A 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelettel módosított Kjt-Vhr. – többek között – a  sikertelen minősítési eljárásra
vonatkozó szabályozást is bővítette. Ezzel összefüggésben lényeges változás, hogy értelmezte a  portfólió
fogalmát: ez  alatt olyan dokumentumgyűjteményt értve, amely alapján végigkísérhető a  pedagógus szakmai
tevékenysége, ezzel összefüggésben felmerülő nehézségei, sikerei, a  pedagóguskompetenciák fejlődése, egyrészt
a  tények tükrében, másrészt az  önértékelés alapján (lásd: 1/A.  § 4.  pont). Szintén új eleme a  módosításnak, hogy
a Kjt-Vhr. 9/B. §-a meghatározza a Pedagógus I. és a Pedagógus II. fokozat megszerzésére irányuló minősítő vizsga
és minősítési eljárás keretében feltöltendő portfólió kötelező [(1)  bekezdés], valamint eshetőleges [a  pedagógus
választásától függő, (2)  bekezdés] tartalmi elemeit. Eszerint kötelező tartalmi elem: a  szakmai önéletrajz
[a)  pont], a  pedagógus portfóliója tartalmának eredetiségéről szóló nyilatkozata [b)  pont], intézményvezető
esetében a  foglalkoztatási jogviszony fennállásáról szóló munkáltatói igazolás [c)  pont], a  nevelő-oktató munka
alapdokumentumai [d) pont], a nevelő-oktató munka szabadon választott dokumentumai [e) pont], a pedagógust
foglalkoztató intézmény intézményi környezetének rövid bemutatása [f )  pont], a  szakmai életút értékelése
[g) pont]. Ez utóbbinak azért van jelentősége, mert a 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelettel 2015. szeptember 9-ével
beiktatott 11/A. §-a a 9/B. § (1) bekezdése szerinti [az e) pont kivételével] kötelező elemek feltöltését határidőhöz
köti (amelyet legkésőbb a  minősítés évét megelőző év november 30. napjáig lehet megtenni), annak határidőn
belüli elmulasztásához a  minősítő vizsga, illetve a  minősítési eljárás sikertelenségét fűzi, melyet az  OH állapít
meg [Kjt-Vhr.  11/A.  § (2)  bekezdése]. A  11/A.  § (3)  bekezdése értelmében szintén sikertelen a  minősítési eljárás,
amennyiben a sikeresen feltöltött portfólió tekintetében hiánypótlás szükséges, és azt a hiánypótlási felszólításnak
legkésőbb a portfólióvédést megelőző huszadik napjáig a pedagógus nem teszi meg.
[31] A 11/B.  § (4)  bekezdését szintén a  249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet iktatta be, amely meghatározza, hogy mi
tekinthető a pedagógus számára fel nem róható oknak, amely meggátolhatja a minősítő vizsgán, illetve minősítési
eljáráson való részvételét (minden olyan, a  részvételt gátló esemény vagy körülmény, amelynek bekövetkezése
nem vezethető vissza a  pedagógus szándékos vagy gondatlan magatartására, illetve mulasztására). Ez  esetben
ugyanis a pedagógusnak lehetősége van (határidőhöz kötötten) új időpont kijelölése iránti kérelem előterjesztésére
az OH részére. Ezzel összefüggésben szintén a 11/B. § (4) bekezdése rögzíti, amennyiben a minősítő bizottság vagy
az OH azt állapítja meg, hogy a minősítő vizsga, illetve a minősítési eljárás személyes részvételt igénylő eseménye
a  pedagógusnak felróható okból hiúsult meg, a  minősítő vizsga, illetve a  minősítési eljárás szintén sikertelennek
minősül.
[32] A 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet 2015. szeptember 9-i hatálybalépésével a Kjt-Vhr. 12/B. § (5) bekezdés b) pontja
a Pedagógus II. fokozathoz szükséges megismételt minősítési eljárás sikertelenségéhez rendeli a „nem felelt meg”
bejegyzést, amely a tanúsítványban kerül feltüntetésre.
[33] Szintén ez  a  módosító rendelet vezette be (12/C.  §) a  minősítő vizsga, minősítési eljárás megszüntetésének
fogalmát, tételesen felsorolva [lásd (1)  bekezdést], hogy annak mely esetekben van helye. Míg a  12/C.  §
(2)  bekezdése megállapítja, hogy a  megszüntetés taxatív esetei közül az  OH-nak az  eljárás sikertelenségét kell
megállapítania: amennyiben az  OH vagy a  minősítő bizottság az  eljárás bármely szakaszában észleli, hogy
a pedagógus a jogszabályi feltételek hiányában nem szerepelhetett volna a minősítési tervben, vagy a pedagógus
munkakörben való foglalkoztatás jogszabályi követelményeinek nem felel meg [a)  pont]; valamint amennyiben
a pedagógus a díjfizetési kötelezettségének nem tett eleget [e) pont]; a pedagógus a portfóliót nem töltötte fel vagy
a hiánypótlásra való felhívásnak határidőben nem tett eleget [f ) pont]; továbbá a minősítő bizottság megállapította,
hogy a pedagógus a portfólió részét képező eredetiségnyilatkozatban vállalt kötelezettségét megsértette [g) pont].
[34] A 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet újdonsága továbbá, hogy 12/D. §-ában lehetőséget teremt a minősítési eljárás
sikertelensége esetén az  ellen az  OH-hoz történő panasz benyújtására a  tanúsítvány kiadásától számított tizenöt
napos jogvesztő határidőn belül [(2) bekezdés].
[35] Szintén a 249/2015. (IX. 8.) Korm. rendelet módosítása vezeti be a Kjt-Vhr. 2. § (4) bekezdésének azon szabályát is,
amely alapján annak a  pedagógusnak, aki a  korábbi foglalkoztatási jogviszonyának fennállása alatt sikertelen
minősítő vizsgát tett, és pedagógus munkakörben kíván újabb foglalkoztatási jogviszonyt létesíteni, ez  esetben
számára két év gyakorlati időt kell kikötni.
[36] A Kjt-Vhr.-t módosító 235/2016. (VII. 29.) Korm. rendelet a 12/C. §-ban rögzített minősítési vizsga, minősítési eljárás,
valamint bírálati eljárás sikertelenségére vonatkozó szabályait gyakorlatilag változatlan feltételekkel megtartotta.
[37] A 235/2016. (VII. 29.) Korm. rendelet 2016. július 30-tól beiktatta a Kjt-Vhr. 39/K. §-át, amely a sikertelen minősítési
eljáráshoz egy egészen új jogkövetkezményt fűz. Eszerint az  a  pedagógus munkakörben [értsd: köznevelési
intézményben pedagógus-munkakörben, pedagógiai szakértő, pedagógiai előadó munkakörben (a)  pont),
nevelési-oktatási intézményben pedagógus szakképzettséggel rendelkező nevelő-oktató munkát közvetlenül
segítő munkakörben (b)  pont), Gyvt. hatálya alá tartozó intézményben pedagógus munkakörben (c)  pont)]
foglalkoztatott személy, akinek 2016. szeptember 1-jén a  rá irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig
és az  öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év, vagy annál kevesebb ideje
van hátra, vagy öregségi nyugdíjra jogosult, 2017. január 1-jén (automatikusan, minősítési eljárás nélkül)
a  Pedagógus II. fokozatba és a  Kjt. alapján közalkalmazotti jogviszonyban töltött időnek minősülő, továbbá
a  fizetési fokozat megállapításánál beszámítandó idő szerinti kategóriába kerül besorolásra. Míg a  Kjt-Vhr. kiveszi
ez alól az automatikus Pedagógus II. fokozatba besorolás alól azokat a pedagógusokat, akiknek az öregségi teljes
nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év, vagy annál kevesebb idejük van hátra, vagy öregségi
nyugdíjra jogosultak, azonban korábban sikertelen minősítési eljárásban vettek részt. Megállapítja továbbá, hogy
ugyanezen rendelkezés alkalmazandó a 2017. január 1-jét követően létesített foglalkoztatási jogviszonyok esetén is.
[38] A 324/2016. (X. 27.) Korm. rendelet a  Kjt-Vhr. 39/K.  §-át 2016. október 28-tól új szöveggel állapította meg.
A  39/K.  §-a 2016. július 30-tól 2016. október 27-ig hatályban volt rendelkezése változatlan szövegezéssel
a  39/K.  § (1)  bekezdésébe került. Ugyanakkor a  39/K.  § kiegészült a  (2)–(7)  bekezdésekkel. A  (2)  bekezdés
azoknak az  (1)  bekezdés kivétel szabálya alá tartozó pedagógusoknak, akik 2016. október 28-át megelőzően
vettek részt sikertelen minősítési eljárásban, lehetőséget nyújt, hogy az  OH-hoz 2016. november 15-ig (mely
határidő jogvesztő) benyújtott kérelemmel jelentkezzenek egy rendkívüli minősítési eljárásban való részvételre.
(Eszerint az  OH a  portfólió feltöltésére szolgáló informatikai hozzáférést 2016. november 20-ától biztosította,
amelytől számított negyvenöt napon belül kellett a  portfóliót feltölteni, amelynél viszont hiánypótlásnak nem
volt helye.) A  39/K.  § (3)  bekezdése meghatározza egyrészt a  rendkívüli minősítési eljáráshoz kapcsolódó, az  OH
által szervezett óra, foglalkozás látogatás időpontját (legkésőbb 2017. március 14.), továbbá a  sikeres minősítési
eljárás esetén a  tanúsítvány kiállításának időpontját (2017. április 30.). A 39/K. § (4) bekezdése értelmében azokat
a  pedagógusokat, akik sikeres minősítési eljárásban vettek részt, 2017. január 1-jei visszamenőleges hatállyal kell
a  Pedagógus II. fokozatba besorolni. Az  (5)  bekezdés póthatáridőt állapít meg azon pedagógusok számára, akik
esetében önhibájukon kívül nem került sor a  (3)  bekezdésben megállapított határidőig a  rendkívüli minősítési
eljáráshoz kapcsolódó óra vagy foglalkozás látogatásra (a póthatáridőt 2017. június 15-ben jelölve meg).
Míg a  (6)  bekezdés meghatározza az  OH számára, hogy sikeres minősítési eljárás alapján mely időpontig kell
a pedagógus munkáltatóját értesítenie (a 2017. április 30-áig tanúsítványt szerzett pedagógusét 2017. április 30-ig,
míg a  2017. június 15-éig tanúsítványt szerzett pedagógusét 2017. június 15-éig). Végül a  39/K.  § (7)  bekezdése
rögzíti, hogy a  fentiek alapján szervezett rendkívüli minősítési eljárás nem minősül megismételt minősítési
eljárásnak, ezért az nem díjköteles.
V. [39] Az Alkotmánybíróság az  indítványok alapján érdemben azt vizsgálta, hogy a  Kjt-Vhr. kifogásolt rendelkezései
észszerű indok nélkül, hátrányosan különböztetik-e meg azokat a  pedagógus munkakörben foglalkoztatottakat,
akiknek 2016. szeptember 1-jén a  rájuk irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig és az  öregségi teljes
nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év, vagy annál kevesebb idejük van hátra, vagy öregségi
nyugdíjra jogosultak, és korábban sikertelen minősítési eljárásban vettek részt, ezért nem léphetnek a  fenti
jogszabály erejénél fogva automatikusan a  Pedagógus II. fokozatba; szemben azon pedagógus társaikkal, akik
a  fenti feltételek fennállása közül csupán annyiban térnek el, hogy nem vettek részt önkéntesen minősítési
eljárásban, és így Kjt-Vhr. 39/K.  § (1)  bekezdése folytán 2017. január 1-jével kötelezően (ezen jogszabály erejénél
fogva) Pedagógus II. fokozatba kerültek besorolásra.
[40] 1. Az Alkotmánybíróság ehhez szükségesnek tartotta ismételten kiemelni a törvény előtti egyenlőséggel, valamint
a  hátrányos megkülönböztetés tilalmával kapcsolatos, az  Alaptörvény hatálybalépését követően többször
megerősített gyakorlatát [erre nézve tematikusan legutóbb a  szakszolgálati pedagógusok pótszabadságával
összefüggésben lásd a 10/2015. (V. 4.) AB határozatot]. Az Alkotmánybíróság a 20/2014. (VII. 3.) AB határozatában
–  többek között – irányadónak tekintette az  általános egyenlőségi szabállyal kapcsolatos addigi gyakorlatát,
amikor a  42/2012. (XII. 20.) AB határozatában kimondottakat megerősítette, nevezetesen, hogy az  alaptörvényi
rendelkezések és a  2012. január 1-je előtt hatályban volt Alkotmány rendelkezései változatlan tartalommal
fenntartják az egyenlőség, (vagy az Alkotmánybíróság gyakori szóhasználata szerint:) jogegyenlőség követelményét,
valamint a  hátrányos megkülönböztetés tilalmát [20/2014. (VII. 3.) AB határozat, Indokolás [244], vö.: 22/2012.
(V.  11.) AB határozattal]. Az  Alkotmánybíróság gyakorlata az  általános egyenlőségi szabály lényegi tartalmát
akként bontotta ki, hogy a  jogegyenlőség követelménye alapján „a jognak mindenkit egyenlőként kell kezelnie,
azaz a  jogalkotás során a  jogalkotónak mindegyikük szempontjait azonos körültekintéssel, elfogulatlansággal és
méltányossággal, az  egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell értékelnie [vö.: 9/1990. (IV. 25.)
AB határozattal, ABH 1990, 46, 48.]” {20/2014. (VII. 3.) AB határozat, Indokolás [243]}.
[41] Az Alkotmánybíróság gyakorlatában a diszkrimináció tilalma a jogrendszer egészét átható alkotmányos alapelvként
kapott értelmezést. Eszerint valamely megkülönböztetés alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha
a jogszabály alkotmányos indok nélkül tesz különbséget a szabályozás szempontjából egymással összehasonlítható
jogalanyok között {vö.: 10/2015. (V. 4.) AB határozat, Indokolás [19]}.
[42] Az Alkotmánybíróság számos határozatában hangsúlyozta, hogy az  Alaptörvény XV.  cikk (2)  bekezdése alapján
a  tilalom elsősorban az  alapvető jogok tekintetében fennálló megkülönböztetésekre vonatkozik, ugyanakkor
az  kiterjeszthető a  teljes jogrendszerre, mivel „az ott felsorolt diszkriminatív megkülönböztetések nemcsak
az  alapvető jogok védelmi körébe tartozó jogszabályokban, hanem bármely jogszabályban előfordulhatnak.
Joggal feltételezhető, hogy az  Alaptörvény értékrendje szerint ezek a  megkülönböztetések akkor is tilosak, ha
nem az  alapvető jogok védelmi körébe eső tárgyakat szabályozó jogszabályok tartalmazzák. A  tilalom ugyanis
nem az  alapvető jogok egyenlőségét szolgálja, amelyet az  I.  cikk és az  Alaptörvény más rendelkezései különben
biztosítanak, hanem éppen az ott megjelölt (változatlan) tulajdonságok szerinti megkülönböztetést tiltja” {42/2012.
(XII. 20.) AB határozat, Indokolás [42], megerősítette: 10/2015. (V. 4.) AB határozat, Indokolás [19]}.
[43] Az Alkotmánybíróság számos határozatában kifejtette azt is, hogy addig, amíg az alkotmányos alapjogokat érintő
diszkriminációra vonatkozóan a  vizsgálati módszere (mércéje) az  Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdésébe foglalt
szükségesség/arányosság tesztje, addig az  alapjogokon kívüli egyéb jogokra vonatkozó diszkrimináció esetében
akkor állapít meg alaptörvény-ellenes megkülönböztetést, ha annak nincs tárgyilagos mérlegelés szerinti észszerű
indoka, vagyis önkényes {erre nézve lásd: 14/2014. (V. 13.) AB határozat, Indokolás [31]–[32], összefoglalóan
továbbá: 10/2015. (V. 4.) AB határozat, Indokolás [20]}.
[44] Az Alkotmánybíróság gyakorlata következetes abban, hogy az  alapjogok egyenlőségét és a  diszkrimináció
tilalmát deklaráló, az  Alaptörvény XV.  cikk (2)  bekezdésében foglalt szabály az  Alaptörvényben elismert alapvető
jogokat az  ember megváltoztathatatlan tulajdonságain alapuló hátrányos különbségtétel nélkül garantálja.
Az  alkotmányos előírás az  emberek megváltoztathatatlan tulajdonságai tekintetében egy nyílt, vagyis nem
kimerítő jellegű felsorolást tartalmaz. Az  emberek ilyen megváltoztathatatlan – saját elhatározásától nem függő,
többnyire eleve adott – tulajdonságain alapuló, alapjogok tekintetében történő megkülönböztetése a  hátrányos
megkülönböztetés legsúlyosabb esete. Ilyen megkülönböztetés, ha a  jogszabály alapján képzett azonos
tulajdonságú csoportok az  egyén megváltoztathatatlan tulajdonsága szerint különböznek egymástól {42/2012.
(XII. 20.) AB határozat, Indokolás [39]–[41] és 16/2014. (V. 22.) AB határozat, Indokolás [48]}. Az  Alkotmánybíróság
olvasatában az  alapjognak nem minősülő egyéb jogra vonatkozó, személyek közötti alkotmánysértő hátrányos
megkülönböztetés vagy más korlátozás alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha valamely személyt vagy
embercsoportot más, azonos helyzetben lévő személyekkel vagy csoporttal történt összehasonlításban kezelnek
hátrányosabb módon. A  megkülönböztetés pedig akkor alaptörvény-ellenes (alkotmányellenes), ha a  jogszabály
a  szabályozás szempontjából azonos csoportba tartozó (egymással összehasonlítható) jogalanyok között tesz
különbséget anélkül, hogy annak alkotmányos indoka lenne. Rámutatott az  Alkotmánybíróság arra is, hogy
az  alapjognak nem minősülő egyéb jogra vonatkozó, személyek közötti hátrányos megkülönböztetés vagy más
korlátozás alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha a  sérelem összefüggésben áll valamely alapjoggal,
végső soron az  emberi méltósághoz való joggal, és a  megkülönböztetésnek nincs tárgyilagos mérlegelés szerinti
észszerű indoka, vagyis önkényes {lásd összefoglalóan: 14/2014. (V. 13.) AB határozat, Indokolás [32], összefoglalóan
még: 3024/2015. (II. 9.) AB határozat, Indokolás [48]–[49], további hivatkozásként pl. 10/2015. (V. 4.) AB határozat,
Indokolás [20]}.
[45] 2. Az Alkotmánybíróságnak a fentiekre figyelemmel azt kellett elsőként megvizsgálnia, hogy a sikertelen minősítési
eljárásban való részvételtől függetlenül azonos csoportba tartozóak, és ezért egymással összehasonlíthatóak-e
azok a  pedagógusok, akiknek 2016. szeptember 1-jén a  rájuk irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig és
az öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év, vagy annál kevesebb idejük van hátra,
vagy öregségi nyugdíjra jogosultak.
[46] Mint fentebb az  Indokolás IV.1.  pontja (Indokolás [17]–[21]) már utalt rá, az  új előmeneteli rendszer
2013.  szeptember 1-jei bevezetésekor az  Nkt. 97.  § (20)  bekezdésének rendelkezése értelmében valamennyi, két
év gyakorlati idővel rendelkező pedagógust a  törvény erejénél fogva a  Pedagógus I. fokozatba kellett besorolni.
Így valamennyi Pedagógus I. fokozatba besorolt pedagógusnak a  magasabb fokozatba való kerüléshez kötelező
minősítési eljárásban kellett részt vennie, lehetőség volt azonban számukra arra is, hogy a  kötelező minősítési
eljárást megelőzően, meghatározott gyakorlati időt követően önkéntesen jelentkezzenek a  (nem kötelező)
minősítési eljárásra, amely sikeres volta esetén hamarabb kerülhettek a  magasabb fokozatba. Míg az  Nkt. 97.  §
(21)  bekezdésének rendelkezése folytán ez  a  kötelező minősítési eljárás nem vonatkozott azokra a  pedagógus
munkakörben foglalkoztatottakra, akik 2013. szeptember 1-jétől számított tizedik tanév végéig elérik a  rájuk
vonatkozó nyugdíjkorhatárt. Ezeknek a  Pedagógus I. fokozatba besorolt pedagógusoknak tehát nem kell
kötelező minősítési eljárásban részt venniük, ugyanakkor a  2013. szeptember 1-je előtt megszerzett diplomáiktól
és több éves szakmai tapasztalatuktól függetlenül egészen a  nyugdíjba menetelükig ebben az  „alacsonyabb”
pedagógus fokozatban maradnak (a két év gyakorlat és minősítő vizsgát követően kerülhetnek a  gyakornokok
ebbe a  fokozatba). Ezekre a pedagógusokra nézve tartalmaz speciális rendelkezést a Kjt-Vhr. 39/K.  §-a, amely
alapján azoknak a Pedagógus I. fokozatban lévőknek, akiknek az öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati
időtartam megszerzéséhez hét év, vagy annál kevesebb idő van hátra, vagy arra már jogosultak, 2017. január 1-jével
automatikusan (minősítési eljárás nélkül) előírja a Pedagógus II. fokozatba kerülését. Míg azok számára, akik
ugyan ezen feltételeknek megfelelnek, azonban az  önkéntes minősítési eljárásuk (kötelező minősítési eljárásban
ez a pedagógusi csoport nem vett részt) sikertelen lett, a sikertelenség okán a magasabb fokozatba kerülést nem
teszi lehetővé.
[47] Megállapítható tehát, hogy a  Kjt-Vhr. 39/K.  §-ában – azonosan az  Nkt. 97.  § (21)  bekezdésében foglaltakkal  –
a pedagógusok öregségi nyugdíjra való jogosultsága megszerzéséhez szükséges, egy meghatározott szolgálati idő
megléte, azaz a pedagógusok nyugdíjhoz közel állása (mégpedig a hét év vagy annál kevesebb idő, vagy már annak
megszerzése) a csoportképző ismérv. Ezért az említett két csoport egymással összehasonlítható.
[48] 3. Ezt követően az  Alkotmánybíróság azt vizsgálta, hogy a  Kjt-Vhr. 39/K.  §-ában foglalt fenti szabálynak volt-e, és
ha igen, mi volt a  tárgyilagos mérlegelés szerinti észszerű indoka azzal, hogy azokat a  pedagógus munkakörben
foglalkoztatottakat, akiknek 2016. szeptember 1-jén a  rájuk irányadó öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig és
az öregségi teljes nyugdíjhoz szükséges szolgálati idő megszerzéséig hét év, vagy annál kevesebb idejük van hátra,
vagy öregségi nyugdíjra jogosultak, azonban sikertelen minősítési eljárásban vettek részt, elzárta az  automatikus
Pedagógus II. fokozatba való kerülés lehetőségétől; szemben azokkal, akik ilyen minősítési eljárásban önként nem
vettek részt.
[49] A jogalkotó erre vonatkozóan – lévén kormányrendelet szabályozza ezen automatikus fokozatba kerülést,
illetve az  az alóli kivételt – nem élt sem alkotmányos, sem jogalkotói indokolással. Ugyanakkor jogalkotói célként
–  figyelembe véve az  Nkt. jogalkotói indokolását – a  köznevelés színvonalával összefüggésben észszerű indok
lehet, hogy csak az  a  pedagógus kerüljön magasabb fokozatba, akinek a  szakmai felkészültsége a  magasabb
fokozatba kerülést indokolja, illetve olyan pedagógus biztosan ne kerüljön magasabb fokozatba, akinek a szakmai
alkalmassága azt egyébként nem tenné lehetővé.
[50] Az észszerű alkotmányos indokkal összefüggésben az  Alkotmánybíróság ezért azt vizsgálta, hogy azoknak
a pedagógusoknak, akiknek a minősítési eljárása sikertelen eredménnyel zárult, önmagában a minősítési eljárásuk
sikertelennek történő minősítéséből következik-e a  pedagógus képzettsége, felkészültsége, az  általa nyújtott
oktatás színvonalára vonatkozó alacsonyabb minőség.
[51] Az Alkotmánybíróság e  határozata Indokolásának IV.2.3.  pontjában (Indokolás [28]–[38]) már áttekintette, hogy
a  Kjt-Vhr. különböző módosításai folytán milyen időintervallumban, milyen esetekben minősült sikertelennek
a  minősítési eljárás. Ezen részletes ismertetésből megállapítható, hogy maga a  „sikertelen minősítési eljárás”
tartalma folyamatosan változott. Továbbá az is megállapítható, hogy a jogalkotó a minősítő eljárás sikertelenségét
elsősorban olyan esetekben állapította meg, amikor a minősítő eljárásra való jelentkezés valamilyen formai, illetve
technikai hibában szenvedett (pl. a  portfólió hiánypótlást követően nem került teljeskörűen feltöltésre; vagy ha
a  pedagógus a  neki felróható okból meg sem jelent a  minősítési eljárás személyes részvételt igénylő eseményén
stb). Azaz a minősítő eljárás sikertelen volta nem értelmezhető egyértelműen akként, hogy az magának a minősítő
eljárásra önkéntesen jelentkező pedagógus munkájának a  minősítő bizottság általi tényleges érdemi minősítését
követően a  pedagógus szakmai alkalmassága, illetve a  szakmai felkészültsége egyfajta alacsonyabb minőségben
való mércéje lenne.
[52] A Kjt-Vhr. 12/B.  § (3)  bekezdés b)  pontja a  minősítési eljárás sikerességét a  Pedagógus II. fokozatba kerüléshez
a  pedagógus-kompetenciák legalább hetvenöt százalékos eléréséhez köti (továbbá a  kompetenciák százalékos
értékelése egyenként is meghaladja a huszonöt százalékot). Míg a minősítési eljárás eredményéről, ha az az említett
értéket nem haladja meg, a tanúsítványban a Pedagógus II. fokozathoz szükséges minősítési eljárás esetén „újabb
minősítés szükséges”, vagy megismételt eljárás sikertelensége esetén „nem felelt meg” bejegyzést kell szerepeltetni
[12/B. § (6) bekezdés b) pont]. Látható tehát, hogy az érdemi vizsgálat eredménye csak a megismételt eljárást tekinti
„sikertelennek”. A bemutatott szabályozás is azt mutatja, hogy önmagában a minősítő eljárás érdemi eredménye is
csak a második, megismételt eljárás esetén tekinthető sikertelennek.
[53] Mindezekből az  következik, hogy nem állapítható meg, hogy a  fenti két csoport közötti megkülönböztetést
a szakmai minőségbeli különbség indokolta volna.
[54] Az Alkotmánybíróság e  határozata indokolásának IV.  pontjában (Indokolás [15] és köv.) azt is áttekintette, hogy
azok számára a  nyugdíjhoz közel álló pedagógusok számára, akik magasabb jövedelemben, majd ennek folytán
magasabb nyugdíjban szerettek volna részesülni, egészen 2016. július 30-ig csak oly módon volt ez  lehetséges,
ha önkéntes minősítési eljárásra jelentkeztek, és azon sikeresen vettek részt, így ugyanis a  magasabb fokozatba
kerülés magasabb jövedelmet és ennek folytán később magasabb nyugdíjra való jogosultságot eredményezhetett.
Az automatikus magasabb fokozatba sorolásra vonatkozó szabályt csak 2016. július 30-ával iktatta be a  jogalkotó,
mint ahogy a sikertelen eljárás jogkövetkezménye is csak ekkor került szabályozásra. Azaz, azok a pedagógusok, akik
önkéntesen kívántak a minősítési eljárás sikeres eredménye folytán magasabb fokozatba kerülni, nem számolhattak
a döntésük meghozatalakor azzal a következménnyel, hogy hátrányosabb helyzetbe kerülhetnek a minősítési eljárás
sikertelen volta miatt, mint azok, akik nem jelentkeztek ilyen minősítési eljárásra. Mindezek alapján szintén nincs
észszerű indoka a fent megjelölt csoport közötti megkülönböztetésnek.
[55] Mindezek alapján az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Kjt-Vhr. 39/K.  § (1)  bekezdésének kifogásolt
rendelkezése észszerű indok nélkül, azaz önkényesen különbözteti meg a  Pedagógus II. fokozatba kerülés
szempontjából a  nyugdíjhoz közel álló pedagógusoknak azt a  körét, akik sikertelen minősítési eljárásban
vettek részt, azoktól a  pedagógus társaiktól, akik ilyen minősítési eljárásra önkéntesen nem jelentkeztek.
Az  Alkotmánybíróság ezért megállapította, hogy a  Kjt-Vhr. (1)  bekezdésének „kivéve, ha korábban sikertelen
minősítési eljárásban vett részt” szövegrésze az  Alaptörvény XV.  cikk (2)  bekezdésébe ütközik, ezért azt
a hatálybalépésének napjára visszamenőleges hatállyal (ex tunc) megsemmisítette.
[56] 4. Az  indítványozók alaptörvény-ellenesnek vélték továbbá a Kjt-Vhr. 39. § (2)–(7) bekezdéseit. Ezen rendelkezések
a sikertelen minősítési eljárásban részt vevő, nyugdíj előtt állók körébe tartozó pedagógusok számára teremtenek
lehetőséget egy rendkívüli minősítési eljárásban való részvételre. A  Kjt-Vhr. 39/K.  § (2)–(7)  bekezdései erre
a  rendkívüli minősítési eljárásra vonatkozóan tartalmaznak részletes szabályokat, úgymint az arra való jelentkezés
határidejét, az  arra vonatkozó minősítési eljárás menetét, annak sikeressége esetén az  arról való tanúsítvány
kiállításának időpontját, illetve az  arra vonatkozó besorolás hatályát, a  tanúsítványt szerzett pedagógus
munkáltatójának OH általi értesítés legkésőbbi időpontját, illetve ezen eljárás díjmentességét. Tekintettel arra, hogy
az Alkotmánybíróság alaptörvény-ellenesnek tekintette a Kjt-Vhr. 39/K. § (1) bekezdésének azon elemét, amely nem
sorolta a  Pedagógus II. fokozatba azokat a  nyugdíjhoz közel álló, vagy nyugdíjas Pedagógus I. fokozatba tartozó
pedagógusokat, akik sikertelen minősítési eljárásban vettek részt, így a megsemmisítés folytán ezen pedagógusok
is automatikusan a  Pedagógus II. csoportba kerülnek besorolásra. Ezért a  megsemmisített rendelkezés folytán
a  (2)–(7)  bekezdései, amelyek szintén erre a  pedagógus csoportra nézve állapítanak meg rendelkezéseket, szoros
összefüggés okán szintén megsemmisítésre kerültek.
[57] 5. Az  Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint, ha az  Alkotmánybíróság az  indítvánnyal támadott jogszabályt
vagy annak egy részét az  Alaptörvény valamely rendelkezésébe ütközőnek minősíti, és ezért azt megsemmisíti,
akkor a  további alkotmányi rendelkezés esetleges sérelmét – a  már megsemmisített jogszabályi rendelkezéssel
összefüggésben – érdemben nem vizsgálja. Ezért az  Alkotmánybíróság a  Kjt-Vhr. kifogásolt rendelkezéseinek
az  Alaptörvény XV.  cikk (2)  bekezdésébe ütközésére tekintettel nem vizsgálta, hogy a  kifogásolt jogszabályi
rendelkezések ellentétben állnak-e az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésében foglaltakkal.
VI. [58] A határozatot az Abtv. 44. § (1) bekezdésének első mondata alapján közzé kell tenni a Magyar Közlönyben.
Budapest, 2017. december 12. Dr. Schanda Balázs s. k.,
tanácsvezető


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
80/2011. (HK 1/2012.) HM KÁT intézkedése egyes intézkedések hatályon kívül helyezéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 100. § (3) bekezdése alapján egyes
intézkedések hatályon kívül helyezéséről az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Hatályát veszti a ruházati termékek 2011. évi gazdálkodási árainak megállapításáról szóló 132/2010. (HK
1/2011.) HM KÁT intézkedés és a rendszeresített nyomtatványok 2011. évi egységárainak megállapításáról szóló
133/2010. (HK 1/2011.) HM KÁT intézkedés.
2. Ez az intézkedés 2011. december 31-én lép hatályba.
Fodor Lajos s. k.,
közigazgatási államtitkár


text:
91/2010. (X. 5.) ME határozata a Magyar Köztársaság és a Bahreini Királyság között a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról a jövedelem- és a vagyonadók területén tárgyú Egyezmény létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a nemzetgazdasági miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
1. egyetértek a Magyar Köztársaság és a Bahreini Királyság között a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás
kijátszásának megakadályozásáról a jövedelem- és a vagyonadók területén tárgyú Egyezmény (a továbbiakban:
Egyezmény) létrehozásával; 2. felhatalmazom a nemzetgazdasági minisztert, hogy – az érintett miniszterekkel egyetértésben – a tárgyalásokon részt
vevő személyeket kijelölje; 3. felhatalmazom a nemzetgazdasági minisztert vagy az általa kijelölt személyt, hogy a tárgyalások eredményeként
előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el; 4. felhívom a külügyminisztert, hogy az Egyezmény létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
5. felhívom a nemzetgazdasági minisztert és a külügyminisztert, hogy az Egyezmény létrehozását követően
az Egyezmény végleges szövegének megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul
terjesszék a Kormány elé. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
2003. XXXV. törvény a Magyar Köztársaság Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között az államaik területén jogellenesen tartózkodó személyek visszafogadásáról szóló, Zágrábban, 2001. november 15. napján aláírt Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés a Magyar Köztársaság Kormánya
és a Horvát Köztársaság Kormánya között az államaik
területén jogellenesen tartózkodó személyek visszafogadásáról szóló, Zágrábban, 2001. november 15. napján aláírt
Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
(Az Egyezmény megerősítéséről szóló jegyzékváltás 2003.
március hó 31. napján megtörtént. Az Egyezmény — annak
10. Cikk (1) bekezdése értelmében — 2003. május hó
10. napján hatályba lépett.)
2. § Az Egyezmény magyar nyelvű szövege a következő:
,,Egyezmény
a Magyar Köztársaság Kormánya és a Horvát
Köztársaság Kormánya között az államaik területén
jogellenesen tartózkodó személyek visszafogadásáról
A Magyar Köztársaság Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya (a továbbiakban: Szerződő Felek)
attól az óhajtól vezérelve, hogy kölcsönösen megkönnyítsék az államaik területén jogellenesen tartózkodó
személyek visszafogadását és átszállítását,
figyelemmel a Magyar Köztársaság Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között személyeknek a közös
államhatáron történő átvételéről szóló, Zágrábban, 1992.
december 9-én aláírt Egyezmény alkalmazása során nyert
tapasztalatokra,
az alábbiakban állapodtak meg: 1. Cikk A Szerződő Felek állampolgárainak
visszafogadása
(1) Mindkét Szerződő Fél a másik Szerződő Fél megkeresésére, különösebb formalitás nélkül visszafogadja azokat a személyeket, akik a megkereső Szerződő Fél államának területére való belépéshez vagy tartózkodáshoz szükséges feltételeket nem, vagy már nem teljesítik, amennyiben bizonyítható vagy megalapozottan vélelmezhető, hogy
a személy a megkeresett Szerződő Fél államának állampolgárságával rendelkezik.
A törvényt az Országgyűlés a 2003. június 2-i ülésnapján fogadta el.
(2) Amennyiben az állampolgárság kétséget kizáróan
nem állapítható meg, a megkeresett Szerződő Fél
— amelynek vélelmezhetően saját állampolgáráról van
szó — az illetékes diplomáciai vagy konzuli képviselete
útján a kérdést haladéktalanul tisztázza; ha megállapítja,
hogy az érintett személy a megkeresett Szerződő Fél állampolgára, térítésmentesen kiállítja a hazatéréshez szükséges
úti okmányt.
(3) A megkereső Szerződő Fél ugyanazon feltételekkel
visszaveszi az átadott személyt, amennyiben utólag kiderül,
hogy a személy az átvétel időpontjában nem rendelkezett
a megkeresett Szerződő Fél államának állampolgárságával. E kötelezettség nem áll fenn, ha a visszafogadási kötelezettség azon a tényen alapszik, hogy a megkeresett Szerződő Fél a megkereső Szerződő Fél területén tartózkodó
személyt az állampolgárság kötelékéből anélkül bocsátotta
el, hogy az egy harmadik állam állampolgárságát megszerezte volna vagy a megkereső Szerződő Féltől honosítási
ígérettel rendelkezett volna.
2. Cikk Harmadik ország állampolgárainak visszafogadása (1) Mindkét Szerződő Fél visszafogadási kérelem alapján visszafogadja a harmadik ország állampolgárát vagy
hontalan személyt (a továbbiakban: harmadik ország állampolgára), aki a megkeresett Szerződő Fél államának
területéről közvetlenül lépett be a megkereső Szerződő Fél
államának területére és nem, vagy már nem felel meg a
belépésre vagy tartózkodásra vonatkozó jogszabályi feltételeknek.
(2) Mindkét Szerződő Fél, a másik Szerződő Fél megkeresésére, visszafogadja harmadik ország azon állampolgárát, aki jogellenesen tartózkodik a megkereső Szerződő Fél
államának területén és a megkeresett Szerződő Fél által
kiadott, érvényes tartózkodási engedéllyel, vízummal, illetőleg olyan más érvényes dokumentummal rendelkezik,
amely e személyt, az engedély érvényességének lejártáig, az
államaik területére történő belépésre vagy tartózkodásra
jogosítja.
(3) A Szerződő Felek, előzetes értesítést követően haladéktalanul, de legkésőbb 24 órán belül fogadják vissza
harmadik ország azon állampolgárát, aki esetében bizonyítható, hogy a megkeresett Szerződő Fél államának területéről jogellenesen lépett be a megkereső Szerződő Fél
államának területére és a visszafogadását a megkereső
Szerződő Fél a jogellenes belépést követően 48 órán belül
kéri. Amennyiben ezen egyszerűsített eljárás nem alkalmazható, a visszafogadás a jelen Cikk (1) bekezdés előírásai szerint hajtható végre.
(4) A Szerződő Felek a jelen Cikk (1)—(3) bekezdése
szerinti visszafogadási kötelezettsége nem terjed ki azon
harmadik országok állampolgáraira:
a) akik a megkereső Szerződő Fél államának területén
több mint 6 hónapja tartózkodnak;
b) akik a megkereső Szerződő Fél államterületére történő beutazáskor ezen Szerződő Fél érvényes vízumával
vagy más érvényes tartózkodási engedélyével rendelkeztek,
vagy aki számára a megkereső Szerződő Fél államának
illetékes hatóságai a beutazást követően tartózkodási engedélyt adtak ki. Amennyiben mindkét Szerződő Fél kiadott belépési vízumot vagy tartózkodási engedélyt, az
érintett személyt az a Szerződő Fél fogadja vissza, amelynek a belépési vízuma vagy tartózkodási engedélye később
jár le;
c) akik elhagyták a megkeresett Szerződő Fél államának területét és a megkereső Szerződő Fél államának területére olyan harmadik ország területéről léptek be, amely
országnak a megkereső Szerződő Fél ezen harmadik ország
állampolgárait nemzetközi szerződés alapján visszaadhatja;
d) amennyiben az érintett személy államának a megkereső Szerződő Fél államával közös államhatára van;
e) akiknek menekült jogállását a megkereső Szerződő
Fél a menekültek helyzetére vonatkozó, 1967. január hó
31-én aláírt New York-i Jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek helyzetére vonatkozó, 1951. július hó 28-án aláírt
Genfi Egyezmény alapján vagy a hontalan jogállását a
hontalan személyek jogállásáról szóló, 1954. szeptember
28-án aláírt New York-i Egyezmény alapján elismerte;
f) akik a megkereső Szerződő Fél államában menedékjog iránti kérelmet nyújtottak be, amely elbírálására ezen
állam illetékes, és amelyről érvényesen még nem döntött;
g) akiket a megkeresett Szerződő Fél jogerős határozattal kiutasított és átadott a származási országnak vagy
bármely harmadik országnak, amely törvényesen befogadhatja őket;
h) akik a megkeresett Szerződő Fél államában beutazási tilalom hatálya alatt állnak és a megkereső Szerződő Fél
államának területére nem közvetlenül a megkeresett Szerződő Fél államának a területéről érkeztek.
(5) A megkereső Szerződő Fél minden különösebb formalitás nélkül visszaveszi a harmadik ország állampolgárát, amennyiben a megkeresett Szerződő Fél a visszavételt
követő 30 (harminc) napon belül megállapította, hogy a
jelen Cikk (1)—(3) bekezdésében meghatározott feltételek nem állnak fenn, illetve a jelen Cikk (4) bekezdésében
foglalt feltételek fennállnak.
(6) A jelen Cikk értelmében tartózkodási engedély alatt
értendő minden olyan, az egyik Szerződő Fél illetékes
hatósága által kibocsátott érvényes engedély, amely feljogosítja a személyt ezen állam területén való tartózkodásra,
illetve többszöri ki- és visszautazásra. Nem foglalja azonban magában a kiadott, de még fel nem használt vízumot,
a menedékjogi és az idegenrendészeti eljárás alatt állók
részére kiadott ideiglenes tartózkodásra jogosító okmányt.
Vízum a Szerződő Felek államának illetékes hatósága által
kiállított olyan érvényes engedély, amely a személyeket az
államuk területére történő belépésre és a belső jogszabályaikkal összhangban, az abban meghatározott időtartamú
tartózkodásra jogosítja fel, ide nem értve az átutazásra
jogosító (tranzit) vízumot.
(7) A megkereső Szerződő Félnek a jelen Cikkben meghatározott személyek visszafogadása iránti kérelmét, ezen
személyeknek az államterületére való jogellenes belépésnek, 90 (kilencven) napon belül kell előterjesztenie. Ezen
határidőt követően a megkeresett Szerződő Fél nem köteles a visszafogadási kérelmet elbírálni.
3. Cikk Határidők (1) A megkeresett Szerződő Fél haladéktalanul, de legkésőbb 3 (három) munkanapon belül köteles válaszolni a
visszafogadás iránti megkeresésre.
(2) A jelen Cikk (1) bekezdésben szereplő határidőt
követően a megkeresett Szerződő Fél:
a) a jelen Egyezmény 1. Cikkében szereplő személyeket
késedelem nélkül, de legkésőbb 5 (öt) munkanapon belül,
b) a jelen Egyezmény 2. Cikkében szereplő személyeket
haladéktalanul, de legkésőbb 1 (egy) hónapon belül
köteles átvenni.
(3) A jelen Cikk (2) bekezdésben megjelölt határidők
egy ízben, a Szerződő Felek kérelmére, az átvétellel kapcsolatos jogi vagy ténybeli akadályok esetén és kizárólag
ezen akadályok megszűnéséig meghosszabbíthatók.
4. Cikk Harmadik ország állampolgárainak átszállítása (1) A Szerződő Felek engedélyezik harmadik ország
állampolgárainak átszállítását felségterületükön, ha a másik Szerződő Fél ezt kéri és a lehetséges tranzitállamokban,
valamint a célállamban történő átvételük biztosított. Ebben az esetben a megkeresett Szerződő Fél vízuma nem
szükséges.
(2) Az átszállítást nem kérelmezik, illetőleg az elutasítható, ha alaposan feltehető, hogy
a) a harmadik ország állampolgára a célállamban vagy
az esetleges tranzitállamokban kínzásnak, embertelen vagy
megalázó bánásmódnak lenne kitéve, vagy halálos ítélet
fenyegetné, illetve faji, vallási, nemzeti hovatartozása, társadalmi csoporthoz való tartozása vagy politikai nézetei
miatt üldöztetésnek lenne kitéve, továbbá ha
b) a megkeresett Szerződő Fél országában büntetőeljárást kellene indítani ellene vagy a célállamban, illetve az
esetleges tranzitállamok valamelyikében büntetőeljárás
indítása vagy büntetés végrehajtása fenyegeti, kivéve a tiltott határátlépés esetét.
(3) Az átszállításra vonatkozó kérelmet az illetékes hatóságok közvetlenül juttatják el egymáshoz.
(4) A Szerződő Felek illetékes hatóságai közvetlenül
egyeztetik egymással az átszállítás módját. A légi úton,
rendőri kísérettel történő átszállítás csak a megkeresett
Szerződő Fél repülőterén lévő tranzitvárójának elhagyása
nélkül történhet.
(5) A megkereső Szerződő Fél köteles biztosítani az
utazáshoz szükséges valamennyi érvényes dokumentumot,
egyéb szükséges engedélyeket, valamint az érvényes menetjegyeket, amelyek a célállamba, illetve a további tranzitállamok területén történő áthaladáshoz szükségesek,
továbbá a célállam befogadó nyilatkozatát.
(6) Ha a megkeresett Szerződő Fél az átszállítás iránti
kérelmet a szükséges feltételek hiánya miatt elutasítja,
akkor a megkereső Szerződő Féllel közölnie kell az elutasítás indokát.
(7) A harmadik országok állampolgárai visszaadhatók a
megkereső Szerződő Félnek, ha utólag olyan tények válnak
ismertté, vagy olyan körülmények következnek be, amelyek a hatósági ellenőrzéssel történő átszállítást nem teszik
lehetővé. Ezen okok közlését követően a megkereső Szerződő Fél köteles visszafogadni a hatósági kísérettel történő
átszállításra előzőleg átvett személyeket.
5. Cikk Költségviselés (1) A jelen Egyezmény 1. és 2. Cikke alapján visszafogadásra kerülő személyeknek a megkeresett Szerződő Fél
államhatáráig történő szállításának költségeit, valamint az
esetleges ismételt visszafogadás költségét a megkereső
Szerződő Fél viseli.
(2) A jelen Egyezmény 4. Cikkében foglaltakkal összhangban, a harmadik országok állampolgárainak hatósági
kísérettel történő átszállításából és az esetleges ismételt
visszafogadásból keletkező, valamennyi felmerült költséget a megkereső Szerződő Fél viseli.
6. Cikk Személyes adatok védelme (1) A jelen Egyezmény végrehajtása érdekében a Szerződő Felek kizárólag a következő személyes adatokat adhatják át egymásnak:
a) az érintett személy, illetve, amennyiben az szükséges,
a családtagjai személyes azonosító adatait: családi név,
esetleg a korábbi családi név, utónév, egyéb név (ál-, gúnyragadványnév), születési idő és hely, lakóhely, nem, jelenlegi vagy esetleges korábbi állampolgárság, valamint egészségi állapot, amennyiben ez a visszafogadás végrehajtásához szükséges;
b) az útlevél, a személyazonosságot igazoló okmány
vagy más úti okmány adatai (száma, kiállításának időpontja, a kiállító hatóság megnevezése, a kiállítás helye, az
érvényesség ideje, a területi érvényessége);
c) egyéb olyan adatok, amelyek az érintett személy azonosításához szükségesek;
d) az egyik Szerződő Fél vagy egy harmadik állam illetékes hatósága által kiadott tartózkodási engedély vagy
vízum adatai;
e) a tartózkodási helyre és az útvonalra vonatkozó adatok;
f) azok a tények, amelyek a visszafogadás vagy az átszál
lítás jogi vagy ténybeli akadályát jelentik;
g) harmadik országok állampolgárai esetében a menekült
státusz megadása iránt benyújtott jelenlegi vagy korábbi kérelem adatai, valamint a menekült státusz elismerése.
(2) A személyes adatok védelmére, mindkét Szerződő
Fél érvényes jogszabályi előírásainak figyelembevételével,
a következő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a) a személyes adatok átadása iránti kérelemben meg
kell jelölni a kért adatok körét, felhasználásuk célját és
jogalapját. Az átadó Szerződő Fél kérésére az átvevő Szerződő Fél tájékoztatást nyújt az átadott személyes adatok
felhasználásáról;
b) a személyes adatok csak az Egyezmény végrehajtásában illetékes hatóságoknak adhatók át. Az adatok továbbadása más hatóságoknak csak ezen adatokat átadó Szerződő Fél előzetes, írásbeli hozzájárulásával történhet;
c) az átadott adatok érvényességéért és pontosságáért
az átadó Szerződő Fél tartozik felelősséggel. Ha bebizonyosodik, hogy téves vagy át nem adható adatok is átadásra
kerültek, akkor erről a tényről az átvevő Szerződő Felet
haladéktalanul értesíteni kell, amely azonnal intézkedik a
téves adatok helyesbítéséről, illetve az át nem adható adatok megsemmisítéséről;
d) az adat átadásával érintett személy számára — kérésére — felvilágosítást kell adni a személyével kapcsolatban
kezelt adatokról és a tervezett felhasználás céljáról, valamint arról, hogy adatait kinek és milyen célból továbbították. A tájékoztatási kötelezettség csak akkor tagadható
meg, ha ezt az átadó Szerződő Fél jogszabályai lehetővé
teszik. Az érintett személy kérheti személyes adatainak
helyesbítését vagy törlését, ha bebizonyosodik, hogy téves
vagy át nem adható adatok is átadásra kerültek;
e) a Szerződő Felek biztosítják, hogy az érintett személyek bírósághoz fordulhassanak, amennyiben személyes
adataikat nem a jelen Egyezményben meghatározott célból, vagy meghatározott módon, vagy nem az erre felhatalmazott szervek használták fel;
f) az átadó Szerződő Fél az átadáskor közli a saját államának jogszabályaiban meghatározott, érvényes adattörlési határidőket. Az átvett adatokat törölni kell, ha az
átvételkor megjelölt felhasználási cél megvalósult, az adatkezelést lehetővé tevő, az átadó Szerződő Fél joga szerinti
határidő lejárt, vagy az adattörlést az átadó Szerződő Fél kéri;
g) a Szerződő Felek kötelesek a személyes adatok átadásáról, átvételéről és törléséről nyilvántartást vezetni,
amely tartalmazza az átadó, illetőleg átvevő szerv és személy nevét, az átadás (átvétel) és az adattörlés tényét,
idejét;
h) a Szerződő Felek kötelesek megtenni a szükséges
szervezési és technikai intézkedéseket a személyes adatok
hatékony védelmének biztosítása, az illetéktelen hozzáférés, megváltoztatás, megsemmisítés és nyilvánosságra
hozatal ellen.
7. Cikk Az Egyezmény végrehajtása A jelen Egyezmény végrehajtását a Szerződő Felek Belügyminisztériumai Jegyzőkönyvben szabályozzák, amelyben különösen meghatározzák:
a) azokat az okmányokat, amelyek alapján az állampolgárság megállapítható vagy valószínűsíthető;
b) az eljáró illetékes hatóságokat és a kölcsönös tájékoztatás módját;
c) a végrehajtás során követendő eljárást, a visszafogadáshoz, az átszállításhoz és az állampolgárság megállapításához szükséges adatokat és iratokat;
d) a jogellenes belépés és tartózkodás bizonyításának
módját;
e) a jelen Egyezmény 5. Cikkében meghatározott költségviselés módját, rendjét;
f) a személyek visszafogadására kijelölt nemzetközi határátkelőhelyeket. 8. Cikk
Az Egyezmény kapcsolata más nemzetközi
szerződésekkel (1) A jelen Egyezmény rendelkezései nem érintik a Szerződő Feleknek más nemzetközi szerződésekből származó
kötelezettségeit.
(2) A jelen Egyezmény rendelkezései nem érinti a menekültek helyzetére vonatkozó, 1967. január hó 31-én aláírt New York-i Jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek
helyzetére vonatkozó, 1951. július hó 28-án aláírt Genfi
Egyezmény, valamint a hontalan személyek jogállásáról
szóló, 1954. szeptember 28-án aláírt New York-i Egyezmény alkalmazását.
(3) A jelen Egyezmény rendelkezései nem érintik azon
hatályos nemzetközi szerződések végrehajtását, amelyeket a
Szerződő Felek az emberi jogok védelme területén aláírtak.
(4) A jelen Egyezmény nem alkalmazható a Szerződő
Felek államai között kiadatásra és az elítélt személyek
átszállítására irányuló jogsegély esetében.
9. Cikk A viták rendezése A jelen Egyezmény értelmezésével vagy alkalmazásával
kapcsolatban felmerült vitákat a Szerződő Felek illetékes
hatóságai tárgyalások útján, ennek eredménytelensége
esetén diplomáciai úton rendezik.
10. Cikk Záró rendelkezések (1) A Szerződő Felek az Egyezményt határozatlan időre
kötik. Diplomáciai úton, írásban kölcsönösen értesítik
egymást arról, hogy eleget tettek a hatálybalépéshez szükséges belső jogi előírásoknak. Az Egyezmény az erről szóló
későbbi diplomáciai jegyzék kézhezvételét követő 30. (harmincadik) napon lép hatályba.
(2) A jelen Egyezmény végrehajtását — az 1. és 6. Cikk
rendelkezéseinek kivételével — bármelyik Szerződő Fél
közrendi, közbiztonsági vagy közegészségügyi okokból
részben vagy egészben, átmenetileg felfüggesztheti. Az
ilyen intézkedés bevezetéséről, illetve megszüntetéséről a
Szerződő Felek diplomáciai úton, haladéktalanul értesítik
egymást. Az Egyezmény végrehajtásának felfüggesztése az
erről szóló diplomáciai jegyzéknek a másik Szerződő Fél
által történő kézhezvételét követő napon lép hatályba.
(3) A jelen Egyezményt bármelyik Szerződő Fél diplomáciai úton, írásban felmondhatja. A jelen Egyezmény a
felmondásról szóló értesítés kézhezvételét követő 30. (harmincadik) napon veszti hatályát.
(4) A jelen Egyezmény hatálybalépésének napján a
Magyar Köztársaság Kormánya és a Horvát Köztársaság
Kormánya között személyeknek a közös államhatáron történő átvételéről szóló, Zágrábban, 1992. december 9-én
aláírt Egyezmény hatályát veszíti.
Készült Zágrábban, 2001. november 15. napján, két eredeti példányban, magyar, horvát és angol nyelven, mindhárom szöveg egyaránt hiteles. Vita esetén az angol szöveg az
irányadó.
Aláírások’’ 3. § (1) E törvény a kihirdetését követő nyolcadik napon
lép hatályba, rendelkezéseit azonban 2003. május hó
10. napjától kell alkalmazni.
(2) A törvény végrehajtásáról a belügyminiszter gondoskodik. (3) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti a Magyar Köztársaság Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között személyeknek a közös államhatáron történő átvételéről szóló, Zágrábban, 1992. december 9-én aláírt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1998.
évi LII. törvény.
Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke


text:
6/2010. (II. 12.) IRM utasítása a rendőrségnél, a büntetés-végrehajtási szervezetnél, a Rendőrtiszti Főiskolán, a Rendvédelmi Szervek Védelmi Szolgálatánál, a Nemzetközi Oktatási és Polgári Válságkezelési Központnál, valamint a Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézetnél a 2010. évben választható természetbeni juttatásokról, azok mértékéről, kifizetésének rendjéről és módjáról.
A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 116/A. § (6) bekezdése,
valamint a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény 49/F. § (1) és (4) bekezdése alapján a következő utasítást adom ki:
1. § Az utasítás hatálya a rendőrségre, a büntetés-végrehajtási szervezetre, a Rendőrtiszti Főiskolára, a Rendvédelmi
Szervek Védelmi Szolgálatára, a Nemzetközi Oktatási és Polgári Válságkezelési Központra, valamint a Bűnügyi
Szakértői és Kutatóintézetre terjed ki. 2. § A cafeteriarendszer keretében természetbeni juttatásként (a továbbiakban: juttatás) a következő juttatások
választhatók: a) üdülési csekk, b) melegétkeztetés, c) önkéntes kölcsönös nyugdíjpénztári munkáltatói hozzájárulás,
d) önkéntes kölcsönös egészségpénztári munkáltatói hozzájárulás/önsegélyező pénztári munkáltatói hozzájárulás,
e) internethasználatidíj-hozzájárulás, f) hidegétkeztetés, g) ajándékutalvány, h) lakhatással kapcsolatos költségekhez való hozzájárulás.
3. § A juttatásokra 2010-ben felhasználható bruttó éves keretösszeg 251 225 forint/fő.
4. § Az utasítás hatálya alá tartozó szerv az üdülési csekket a Magyar Nemzeti Üdülési Alapítvány által kibocsátott, névre
szóló üdülési csekk formájában biztosítja, legkésőbb 2010. május 31-ig.
5. § Az utasítás hatálya alá tartozó szerv a melegétkeztetést melegétel-utalvány formájában biztosítja, amelynek mértéke
nem haladhatja meg a havi 18 000 forintot. A melegétkeztetési utalvány kiadására 2010. július 1-jétől kerül sor.
6. § Az utasítás hatálya alá tartozó szerv a munkáltatói tagdíj-hozzájárulást
a) az önkéntes nyugdíjpénztárnál, nyugdíjpénztárnál, vagy b) az egészségpénztárnál vagy önsegélyező pénztárnál
vezetett egyéni számlára havonta utalja át. 7. § (1) Az utasítás hatálya alá tartozó szerv az internethasználati-díj hozzájárulást
a) utalvány formájában, b) utólagos számlára utalással, vagy
c) utólag a házipénztárból történő kifizetéssel biztosítja. (2) Az internethasználatidíj-hozzájárulás biztosításának módját az utasítás hatálya alá tartozó szerv határozza meg.
(3) Az internethasználatidíj-hozzájárulás feltétele a jogosult vagy a vele egy háztartásban élő házastárs nevére szóló,
egyedi szolgáltatási szerződés másolatának benyújtása, valamint az (1) bekezdés b) és c) pontjában foglaltak esetén
a jogosult vagy a vele egy háztartásban élő házastárs nevére kiállított és befizetett internethasználatidíj-számla
bemutatása. (4) A juttatás havi mértékét a jogosult határozza meg azzal, hogy legfeljebb a havi internet-előfizetési díjjal megegyező
összegű juttatás nyújtható. 8. § Az utasítás hatálya alá tartozó szerv a hidegétkeztetést és az ajándékutalványt utalvány formájában biztosítja.
9. § Az utasítás hatálya alá tartozó szerv a lakhatással kapcsolatos költségekhez való hozzájárulást a jogosult nevére
kiállított és befizetett számla bemutatását követően, utólagos számlára utalással biztosítja.
10. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba és 2010. december 31-én hatályát veszti.
(2) Hatályát veszti a) az igazságügyi és rendészeti miniszter irányítása alá tartozó rendvédelmi szervek, valamint a Rendvédelmi
Szervek Védelmi Szolgálata hivatásos állományú tagjai 2010. évben választható természetbeni juttatásairól,
annak mértékéről, kifizetésének rendjéről és módjáról szóló 4/2010. (II. 5.) IRM utasítás, valamint
b) a rendőrségnél foglalkoztatott köztisztviselők 2010. évben választható természetbeni juttatásairól, annak
mértékéről, kifizetésének rendjéről és módjáról szóló 5/2010. (II. 5.) IRM utasítás.
Budapest, 2010. február 9. Dr. Forgács Imre s. k.,
igazságügyi és rendészeti miniszter


text:
125/2009. (HK 16.) HM HVKF intézkedése a korszerű és gyakorlatias tisztképzés követelményeinek a katonai felsőoktatásban való hatékony érvényesítése érdekében a Zrínyi Miklós Nemzetvédelmi Egyetemmel történő együttműködésről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 101. §
(4)–(5) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a korszerű és gyakorlatias tisztképzés követelményeinek a katonai felsőoktatásban való hatékony érvényesítése érdekében a Zrínyi Miklós Nemzetvédelmi Egyetemmel (a továbbiakban: ZMNE) történő együttműködésről a következő intézkedést adom ki:
1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Honvédelmi Minisztérium Honvéd Vezérkarra (a továbbiakban: HM HVK),
valamint a Honvédelmi Minisztérium Honvéd Vezérkar
főnöke közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre
(a továbbiakban együtt: HVK szervezetek).
2. A Magyar Honvédség alaprendeltetéséből fakadó feladatai maradéktalan és hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében a HVK szervezetek együttműködnek a
ZMNE-vel az alábbi területeken:
a) oktatás-képzés;
b) tudományos kutatások és azok eredményeinek hasz
nosítása; c) szakértői tevékenység;
d) hazai és nemzetközi gyakorlatok tervezése, végrehaj
tása, a tapasztalatok feldolgozása;
e) szakemberek cseréje. 3. Az intézkedésben meghatározott feladatok hatékony
végrehajtása érdekében a HM Hadműveleti és Kiképzési
Főosztály (a továbbiakban: HKF) főosztályvezetője a
HVK szervezetek képviseletében a ZMNE-vel együttműködve, minden év július 1-jéig éves együttműködési tervet
készít.
4. A HKF főosztályvezetője évente, minden év április
30-ig tájékoztatót készít és terjeszt fel jóváhagyásra a Honvéd Vezérkar főnöke részére az intézkedésben foglalt feladatok megvalósulásáról, a ZMNE-vel folytatott együttműködés gyakorlati tapasztalatairól.
5. Az együttműködés keretében a HVK szervezetek:
a) a ZMNE rendelkezésére bocsátják mindazon okmá
nyokat, dokumentumokat (parancsok, intézkedések, szakutasítások, szabályzatok, segédletek stb.) amelyek elengedhetetlenek a Magyar Honvédség korszerű és gyakorlatias képzéssel kapcsolatos elvárásai teljesítéséhez;
b) a Magyar Honvédség felépítéséről, feladatrendszeréről és céljairól szóló rendszeres tájékoztatókkal és előadásokkal segítik a hallgatóknak a Magyar Honvédség katonai szervezeteibe történő integrálását;
c) közös bemutatók, módszertani foglalkozások megtartásával segítik, hogy a ZMNE oktatói megismerjék a csapatoknál alkalmazott új eljárásokat, módszereket;
d) az új technikai eszközök beszerzésekor, rendszerbe
állításakor eszközök átadásával, vagy a csapatoknál rendszeresített eszközökhöz való hozzáféréssel biztosítják a
hallgatók oktatásával, képzésével és gyakoroltatásával
kapcsolatos feladatok végrehajtását, figyelembe véve az
igényeket és a szükségleteket;
e) a ZMNE képzési rendjét is figyelembe vevő összehangolt tervezéssel és a rendelkezésére álló eszközökkel
segítséget nyújtanak a hallgatói gyakorlatok és csapatgyakorlatok eredményes végrehajtásához, a ZMNE bázis- és
csapatigényeinek biztosításához;
f) a hatályos jogszabályok figyelembevételével közreműködnek a mentori rendszer kiépítésében és működtetésében;
g) a ZMNE által kezdeményezett, a csapatok parancsnokai, illetve a szervezetek vezetői által elvégzett beválás-vizsgálatok, illetve a fiatal tisztek körében végzett felmérések eredményeit figyelembe véve megfogalmazzák,
és egyeztetik a ZMNE-vel a végzett tiszttel szembeni elvárások teljesítésének helyzetét, követelményeit, az „elsajátítandó kompetenciák” fejlesztésével és korszerűsítésével
kapcsolatos elvárásokat;
h) az éves Együttműködési Tervben rögzítetten, 2–6 hónapos időtartamú csapatgyakorlat keretében biztosítják a
ZMNE hivatásos és szerződéses katona állományú oktatói
számára a vezetői és szakmai ismeretek szinten tartását a
tanév rendjének figyelembevételével;
i) biztosítják a missziós tapasztalatok feldolgozásának,
a képzésben történő megjelenésének lehetőségét.
6. Felkérem a ZMNE Rektorát, hogy az intézkedésben
foglalt katonai-szakmai célkitűzések hatékony érvényesítése érdekében jelölje ki az egyetem képviseletében az
együttműködésért felelős személyt, illetve hatáskörében
eljárva tegye meg a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy
– a HVK szervezetek megkeresése esetén – a ZMNE:
a) szakértői tevékenységgel támogassa az együttműködő HVK szervezetek stratégia- és doktrina kidolgozó, illetve egyéb tervező munkáját;
b) részt vegyen a NATO-doktrínák adaptálásával kapcsolatos feladatok végrehajtásában;
c) a nemzetközi tapasztalatok és a szakirodalom feldolgozása során szerzett ismeretek közvetítésével és rendszerezésével segítse az együttműködő HVK szervezeteket a
korszerű szakmai ismeretek meghonosításában;
d) igény szerint bocsássa a HVK szervezetek rendelkezésére mindazokat a kutatási eredményeket és egyéb információkat, amelyekkel szabadon rendelkezik, és amelyek
segítik őket az alaprendeltetésükből fakadó feladataik
végrehajtásában;
e) lehetőség szerint biztosítson prioritást a HM HVK által megrendelt kutatási programoknak, és a Tudományos
Munkaterv összeállításánál vegye alapul a HVK szervezetek által ajánlott témákat;
f) a tudományos diákköri, szakdolgozati és doktori kutatási témák meghatározásakor vegye figyelembe az együttműködő HVK szervezetek igényeit;
g) szakértői tevékenységgel támogassa az együttműködő HVK szervezetek nemzetközi keretekben vállalt kötelezettségeinek teljesítését;
h) kiadványozási elveinek megfelelően biztosítson publikálási lehetőséget az együttműködő HVK szervezetek
munkatársai számára;
i) az Egyetemi Központi Könyvtár alapszolgáltatásain
túlmenően, külön egyeztetés alapján biztosítsa az együttműködő HVK szervezetek munkatársai számára a kutatásaikhoz szükséges személyes, dedikált szolgáltatásokat;
j) az alaprendeltetéséből fakadó feladatok végrehajtása
feletti szabad kapacitások terhére támogassa az együttműködő HVK szervezetek tudományos, kulturális és sportrendezvényeinek megszervezését és lebonyolítását.
7. Ez az intézkedés a közzététele napján lép hatályba.
Tömböl László mk. vezérezredes s. k.,
HM Honvéd Vezérkar főnök


text:
1967/2017. (XII. 19.) Korm. határozata a 2018. év Semmelweis Ignác-emlékév keretében megvalósuló programokról.
A Kormány
 1. egyetért a  2018.  év Semmelweis Ignác-emlékév keretében megvalósuló programok meghirdetésével és
támogatásával;
 2. az 1.  pont szerinti feladat megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  emberi
erőforrások miniszterének bevonásával gondoskodjon 458 000 000 forint összegű forrásnak a  Magyarország
2018.  évi központi költségvetéséről szóló 2017.  évi C.  törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet XX. Emberi
Erőforrások Minisztériuma fejezet javára történő biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: a 2018. évi központi költségvetés végrehajtása során, a felmerülés ütemében
3. az 1.  pont szerinti feladat megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  külgazdasági
és külügyminiszter bevonásával gondoskodjon 32 000 000 forint összegű forrásnak a  Kvtv. 1.  melléklet
XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet javára történő biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
külgazdasági és külügyminiszter Határidő: a 2018. évi központi költségvetés végrehajtása során, a felmerülés ütemében
 4. az 1.  pont szerinti feladat megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Magyar
Tudományos Akadémia elnöke bevonásával gondoskodjon 10 000 000 forint összegű forrásnak a Kvtv. 1. melléklet
XXXIII. Magyar Tudományos Akadémia fejezet javára történő biztosításáról.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: a 2018. évi központi költségvetés végrehajtása során, a felmerülés ütemében
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök