text:
453/2017. (XII. 27.) Korm. rendelete az egészségügyért felelős miniszter által szabályozott, mérgező termékek felhasználását igénylő szakmai tevékenységek szakmai gyakorlaton alapuló elismerésére vonatkozó szabályokról.
A Kormány a külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló 2001. évi C. törvény 67. § (1) bekezdés d) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) E  rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni az  egészségügyért felelős miniszter által szabályozott szakmai
tevékenységek körében a  külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló 2001. évi C. törvény
(a  továbbiakban: Elismerési tv.) 53/A.  §-a szerinti, mérgező termék, anyag, illetve irtószer (a  továbbiakban együtt:
mérgező termék) felhasználását is magában foglaló szakmai tevékenység szakmai gyakorlaton alapuló elismerése
során.
(2) A szakmai tevékenység szakmai gyakorlaton alapuló elismerését, illetve az ilyen tevékenység tekintetében a szakmai
gyakorlatról, továbbá a tevékenység végzésére való jogosultságról szóló igazolás kiállítását az Állami Egészségügyi
Ellátó Központ (a továbbiakban: ÁEEK) végzi.
2. § Az Elismerési tv. 53/A.  §-ának alkalmazásában szabályozott szakmai tevékenységnek minősül az  egészségügyi
kártevőirtószerekkel, valamint gázosítószerekkel végzett tevékenység szabályairól szóló miniszteri rendelet szerint
megállapított szakképesítésekkel végezhető, az 1. melléklet szerinti szakmai tevékenység.
3. § (1) Az Elismerési tv. 53/A. §-a szerinti feltételek teljesülése esetén az ÁEEK – kérelemre – az Európai Gazdasági Térség
valamely tagállamában mérgező termék felhasználását igénylő, jogszerűen folytatott szakmai tevékenységet
elismeri. Az  elismerés Magyarországon jogszabály szerint, a  2.  § szerinti szakképesítéssel végezhető valamennyi
tevékenység, illetve – az elismerés tartalmától függően – kizárólag egyes résztevékenységek végzésére jogosít.
(2) Ha jogszabály mérgező termék felhasználását igénylő, szabályozott szakmai tevékenység végzésére szakképesítés
(bizonyítvány) megszerzése alapján jogosultak számára továbbképzési kötelezettséget ír elő, e  továbbképzési
kötelezettségnek a  szakmai gyakorlat (1)  bekezdés szerinti elismerése alapján tevékenységvégzésre jogosultak is
kötelesek eleget tenni.
4. § (1) Az  ÁEEK részére a  2.  melléklet szerinti formanyomtatványon benyújtott, a  szakmai gyakorlaton alapuló elismerés
iránti kérelemhez a következő dokumentumokat kell csatolni:
a) az  Európai Gazdasági Térség valamely tagállamában arra kijelölt hatóság, illetve szerv – 2 évnél nem régebbi –
igazolását vagy annak hiteles másolatát arról, hogy az adott államban a kérelmező mérgező termék felhasználását
igénylő szakmai tevékenységet jogszerűen végzett az igazolásban feltüntetett időtartamban, továbbá az igazolás
magyar nyelvű hiteles fordítását,
b) az eljárási díj, valamint – a kérelmező által előlegezett – egyéb eljárási költség megfizetéséről szóló igazolást.
 (2) Az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti tevékenységvégzési igazolás másolatát az  azt kiállító hatóság, illetve szerv is
hitelesítheti.
 (3) Ha a  szakmai gyakorlat alapján elismertetni kívánt tevékenység jogszabály szerinti, nagyon mérgező termékek
felhasználását is igényli, az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti igazolásnak tartalmaznia kell a  kérelmező által a  más
tagállamban korábban végzett szakmai tevékenységek megnevezését, és az  azok során jogszerűen felhasznált
mérgező termékek körét.
5. § (1) Az  ÁEEK a  szakmai gyakorlaton alapuló elismerés iránti kérelem elbírálása során megállapítja a  kérelmező
személyazonosságát.
(2) Ha a  kérelmező által benyújtott, a  4.  § szerinti okiratok, illetve igazolások valódisága, hitelessége tekintetében
kétség merül fel, az  ÁEEK megkeresi az  okirat, igazolás kiállítására jogosult hatóságot vagy intézményt, amelyről
a kérelmezőt egyidejűleg értesíti.
6. § (1) Az  ÁEEK a  szakmai gyakorlaton alapuló elismerési eljárás során az  elismerhetőség, illetve annak feltételei
kérdésében határoz.
(2) Ha az eljárás során szakértő igénybevétele szükséges, az ÁEEK
a) az egészségügyért felelős miniszter által kiadott Országos Szakmai Szakértői Jegyzéken szereplő szakértőt,
b) a 2. § szerinti szakképesítés tekintetében képzésre jogosult, felnőttképzésre akkreditált oktatási intézményt,
c) a mérgező termékekkel Magyarországon a 2. § szerinti szakképesítés alapján szakmai tevékenységet végzők
szakmai szervezetét
rendelheti ki. (3) A  szakértő – az  Elismerési tv. szerinti feltételek fennállása tekintetében, az  (1)  bekezdés szerinti kirendelés keretei
között – megvizsgálja a  szakmai tevékenységgel, a  tevékenység végzésének idejével, a  betöltött munkakörrel,
valamint a  szakmai tevékenységhez felhasznált mérgező termékekkel összefüggő körülményeket, továbbá
a szakmai gyakorlattal összefüggő minden egyéb ismert, az elismerés szempontjából lényeges körülményt.
7. § Az ÁEEK megkeresi a  külföldi szakmai tevékenység végzési helye szerinti tagállam illetékes hatóságát annak
megállapítása érdekében, hogy az  érintett személy nem áll a  tevékenység végzésével összefüggésben
bűncselekmény elkövetése miatt jogerősen kiszabott büntetés hatálya alatt, ha az  ÁEEK tudomására jut ilyen
büntetés, büntetések fennállta az  elismerési eljárás során, illetve azt követően, ha az  ezt valószínűsítő információ
az előzetes iratbeszerzéskor még nem állt rendelkezésre.
8. § (1) Az  ÁEEK a  3.  melléklet szerinti formanyomtatványon benyújtott kérelemre az  Elismerési tv. XI. Fejezete szerinti
mérgező termékek kereskedelmére, forgalmazására vagy felhasználására vonatkozó szakmai gyakorlatról hatósági
bizonyítványt állít ki, továbbá jó hírnév-igazolásban tanúsítja, hogy a kérelmező nem áll bűncselekmény elkövetése
miatt jogerősen kiszabott, mérgező termékek felhasználását igénylő szakmai tevékenység végzését kizáró vagy
korlátozó büntetés, intézkedés hatálya alatt.
(2) Ha az (1) bekezdés szerint igazolt szakmai tevékenység jogszabály szerinti, nagyon mérgező termék felhasználását is
igényli, az (1) bekezdés szerinti igazolásban a tevékenységgel együtt meg kell nevezni azt a terméket, illetve azokat
a termékeket, amelyek használatára a kérelmező Magyarországon jogosult.
(3) Az ÁEEK a feladatkörében igazolja az általa ismert és jogszabály szerint kiadható adatok alapján mindazon tényeket,
amelyeket a  szakmai tevékenységét külföldön elismertetni kívánó személy magyarországi tevékenységével
összefüggésben az eljáró külföldi hatóság a megkeresésében kér.
9. § Ez a rendelet 2018. január 1-jén lép hatályba.
10. § Ez a  rendelet a  toxikus termékekkel kapcsolatos tevékenységekre, kereskedelemre és forgalmazásra vonatkozó
átmeneti intézkedésekre, és az ilyen termékek hivatásszerű használatával, beleértve a közvetítők tevékenységeit is,
kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó részletes rendelkezések megállapításáról szóló, 1974. június 4-i 74/556/EGK
tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
471/2017. (XII. 28.) Korm. rendelete az ideiglenes megelőző távoltartó határozat meghozatalának részletes szabályairól.
A Kormány a hozzátartozók közötti erőszak miatt alkalmazható távoltartásról szóló 2009. évi LXXII. törvény 18. § b) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) Az ideiglenes megelőző távoltartó határozat meghozatalát megelőzően az általános rendőrségi feladatok ellátására
létrehozott szerv köteles vizsgálni a  hozzátartozók közötti erőszakra vonatkozó tényeket, annak megállapítása
céljából, hogy megalapozottan lehet-e következtetni a hozzátartozók közötti erőszak elkövetésére, illetve indokolt-e
további eljárás, így különösen szabálysértési vagy büntetőeljárás megindítása.
(2) Az  ideiglenes megelőző távoltartó határozat meghozatalát megelőzően – annak megállapítása érdekében, hogy
történt-e hozzátartozók közötti erőszak, továbbá a tényállás tisztázásához – szükséges különösen
a) a jelenlévők személyazonosságának megállapítása,
b) a jelenlévők – a hozzátartozók közötti erőszak miatt alkalmazható távoltartásról szóló 2009. évi LXXII. törvény
(a továbbiakban: Tv.) 1. § (5) bekezdése szerinti – hozzátartozói minőségének vizsgálata,
c) a jelenlévők nyilatkozata arról, hogy milyen jogcímen tartózkodnak az ingatlanban,
d) annak megállapítása, hogy a  Tv. 1.  § (2) és (3)  bekezdése alapján a  jelenlévők közül ki minősül
bántalmazottnak, illetve bántalmazónak,
e) a bántalmazónak a hozzátartozók közötti erőszakot megvalósító magatartásának megállapítása,
f ) az ingatlankörülmények felmérése, szemrevételezése,
g) az ingatlan állapotának vizsgálata (berendezési tárgyak állapota, esetleges dulakodásra, szeszesital
fogyasztására, egyéb bódító szer használatára utaló jelek), h) a jelenlévők nyilatkozata vagy okirat alapján annak megállapítása, hogy a  jelenlévő kiskorú gyermek
a bántalmazott és a bántalmazó közös gyermeke-e, valamint
i) a hozzátartozók közötti erőszakról tudomással bíró személyek azonosítása, a  lehetséges egyéb bizonyítási
eszközök feltárása.
2. § (1) Ha a  hozzátartozók közötti erőszak helyszínén a  rendőr meghallgatja a  bántalmazottat, a  bántalmazót vagy
– ha a  bántalmazott, illetve a  bántalmazó cselekvőképtelen vagy korlátozottan cselekvőképes – azok törvényes
képviselőjét, valamint a  tanúkat, akkor elsőként a  bántalmazottat, majd a  bántalmazót, végül a  tanúkat kell
meghallgatni úgy, hogy a bántalmazott, a bántalmazó és a tanú a másik befolyásától mentesen, zavartalanul tudja
előadni a történteket.
(2) A meghallgatás során tisztázni és rögzíteni kell különösen
a) a hozzátartozók közötti erőszak esetleges előzményeit,
b) a bántalmazott és a bántalmazó viselkedésének részleteit, az elhangzott kijelentéseket (szükség esetén szó
szerint) és az esetleges tettlegesség körülményeit,
c) a hozzátartozók közötti erőszak egyszeri vagy ismétlődő jellegét,
d) azt, hogy a bántalmazó magatartása miért veszélyezteti közvetlenül és súlyosan a bántalmazottat, továbbá
e) azt, hogy tartani lehet-e az  ideiglenes megelőző távoltartás elrendelését megalapozó cselekmény
folytatásától. 3. § Ha a  megállapított tényállás alapján az  ideiglenes megelőző távoltartás elrendelése indokolt, a  rendőr
a határozathozatalhoz szükséges mértékben köteles feltárni a bántalmazott és a bántalmazó szokásos életvitelének
jellemzőit, továbbá megjelölni azokat a személyeket, akikkel a bántalmazott rendszeresen kapcsolatot tart.
4. § Az eljárás során a rendőr a Tv. 5. § (6) bekezdése szerinti tájékoztatást, valamint a Tv. 11. §-a szerinti felvilágosítást
írásbeli tájékoztató átadásával és szóbeli figyelemfelhívással teljesíti.
5. § Ez a rendelet 2018. január 1-jén lép hatályba.
6. § Hatályát veszti az  ideiglenes megelőző távoltartó határozat meghozatalának részletes szabályairól szóló
52/2009. (IX. 30.) IRM rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
177/2005. (XI. 29.) KE határozata.  dandártábornok szolgálati viszonyának megszüntetéséről A honvédelmi miniszter előterjesztésére, az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontja, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. CV. törvény 49. § (2) bekezdésének b) pontja, valamint a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. XCV. törvény 62. § (1) bekezdés a) pontja és 56. § k) pontja alapján – figyelembe véve, hogy szolgálati viszonyának meghosszabbítása lejár – Kalmár Ferenc dandártábornok hivatásos szolgálati viszonyát 2005. november 30-i hatállyal megszüntetem, és őt 2005. december 1-jei hatállyal szolgálati nyugállományba helyezem.
Budapest, 2005. október 6. Sólyom László s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
461/2016. (XII. 1.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló
2011. évi CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára –
dr. Koskocsák Melindát 2016. december 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2016. november 23. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2016. CLXXX. törvény a Szociális Munka Napjának munkaszüneti nappá nyilvánításáról.
1. A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény módosítása
1. § A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény „A szociális szolgáltatást végzők jogai”
alcíme a következő 94/M. §-sal egészül ki:
„94/M.  § (1) November 12-e a  Szociális Munka Napja, amely a  személyes gondoskodást nyújtó intézményeknél,
szolgáltatóknál munkaviszonyban vagy közalkalmazotti jogviszonyban álló dolgozókra kiterjedően munkaszüneti
nap.
(2) A  Szociális Munka Napján a  szociális intézményekben a  folyamatos ellátást a  munka törvénykönyvéről
szóló 2012. évi I. törvény 102.  §-a szerinti munkaszüneti napokra egyébként irányadó munkarend szerint kell
megszervezni és biztosítani.”
2. A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény módosítása
2. § (1) A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt.) 15. §-a
a következő (6a) és (6b) bekezdéssel egészül ki:
„(6a) November 12-e a  Szociális Munka Napja, amely a  személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti – ide
nem értve a  bölcsődei ellátást – és gyermekvédelmi intézményeknél, szolgáltatóknál, javítóintézeteknél
munkaviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban vagy nevelőszülői foglalkoztatási jogviszonyban álló dolgozókra
kiterjedően munkaszüneti nap.
(6b) A Szociális Munka Napján a gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézményekben, javítóintézetekben a folyamatos
ellátást a  munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (a továbbiakban: Mt.) 102.  §-a szerinti munkaszüneti
napokra egyébként irányadó munkarend szerint kell megszervezni és biztosítani.”
(2) A  Gyvt. 66/A.  § (2)  bekezdésében az „a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvényt (a továbbiakban: Mt.)”
szövegrész helyébe az „az Mt.-t” szöveg lép.
3. A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény módosítása
3. § (1) A  közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.) 93.  § (2)  bekezdése helyébe
a következő rendelkezés lép:
„(2) A  helyi önkormányzat képviselő-testülete a  232/A.  §-ban foglaltak szerint egy további munkaszüneti napot
állapíthat meg.”
(2) A Kttv. VIII. Fejezete a „Címek” alcímet megelőzően a következő 232/A. §-sal és azt megelőző alcímmel egészül ki:
„Munkaszüneti nap
232/A.  § (1) A  helyi önkormányzat képviselő-testülete – a  (2)  bekezdésben foglalt feltétellel – rendeletben
rendelkezhet arról, hogy a  képviselő-testület hivatala köztisztviselője számára a  Közszolgálati Tisztviselők Napja,
július 1-je, munkaszüneti nap.
(2) A  helyi önkormányzat képviselő-testületének az  (1)  bekezdés szerinti rendelkezése esetén az  azzal
összefüggésben keletkező többletköltségek fedezetét a helyi önkormányzat saját bevétele biztosítja.”
(3) A Kttv.
a) 225/L.  § (1)  bekezdésében a „valamint a  237.  §-t” szövegrész helyébe az „a 232/A.  §-t, valamint a  237.  §-t”
szöveg,
b) 253.  § (1)  bekezdésében az „a Közszolgálati Tisztviselők Napja alkalmából” szövegrész helyébe a „július 1-je
alkalmából” szöveg
lép. 4. A honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény módosítása
4. § Hatályát veszti a honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény 102. § (3) bekezdése.
A törvényt az Országgyűlés a 2016. december 13-i ülésnapján fogadta el.
5. Záró rendelkezések 5. § Ez a törvény a kihirdetését követő hónap első napján lép hatályba.
Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
301/2009. (XII. 22.) Korm. rendelete az elő ze tes eredetiségvizsgálati eljárás részletes szabályairól.
A közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999. LXXXIV. törvény 41/A. § a) és d) pontjában, a közúti közlekedésről szóló 1988. évi
I. törvény 48. § (3) bekezdés a) pontjának 7. alpontjában, valamint az egyes jogszabályok és jogszabályi rendelkezések hatályon kívül
helyezéséről 2007. évi LXXXII. törvény 6. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés
b) pontjában foglalt feladatkörében eljárva a Kormány a következőket rendeli el:
Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
a) adminisztrátor: az elő ze tes eredetiségvizsgálati tevékenységben való részvétel céljából a közreműködővel
foglalkoztatási vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban álló személy, aki a Közigazgatási és
Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala (a továb biak ban: Hivatal) által szervezett oktatásban részt vett,
sikeres vizsgát tett és jogosultságot szerzett az e rendeletben előírt adminisztratív tevékenység végzésére;
b) közreműködő: a közlekedési hatóság az általa működtetett, valamint az engedélyező hatóság által engedélyezett,
a jármű elő ze tes eredetiségvizsgálata során a közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999. LXXXIV. törvény
(a továb biak ban: Kknyt.) 9/B. § (1) bekezdés a)–f) pontjaiban meghatározott adatok igazolása tekintetében
a tényállás tisztázásában közreműködő tanúsító szervezetek;
c) vizsgálati módszer: az e rendeletben meghatározott adminisztratív és technológiai feltételeknek megfelelő
eljárásrend;
d) vizsgáló: az elő ze tes eredetiségvizsgálati tevékenységben való részvétel céljából a közreműködővel
foglalkoztatási vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban álló személy, aki a Hivatal által szervezett
oktatásban részt vett, sikeres vizsgát tett és jogosultságot szerzett az e rendeletben előírt vizsgálói tevékenység
végzésére;
e) vizsgálóállomás: a közlekedési hatóság által működtetett telephely, valamint az elő ze tes eredetiségvizsgálatra
az engedélyező hatósággal szerződéses jogviszonyban álló jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező
gazdasági társaság vagy egyéni vállalkozó, illetve egyéni cég által működtetett telephely, amely alkalmas a jármű
és a járműokmányok előírt adatainak hiteles felvételezésére, rögzítésére, valamint azoknak a Hivatal részére
történő továbbítására.
Az elő ze tes eredetiségvizsgálat 2. § (1) Az elő ze tes eredetiségvizsgálatot a Hivatal – közreműködő igénybevételével – végzi.
(2) A járművek elő ze tes eredetiségvizsgálatának elvégzését és eredményét a Hivatal által kiadott hatósági bizonyítvány
igazolja.
(3) A Hivatal által kiadott hatósági bizonyítványt az ügyfél
a) közvetlenül a jármű megvizsgálását köve tően az eredetiségvizsgálati tevékenységet végző vizsgálóállomáson,
vagy
b) a közlekedési igazgatási hatóságnál a jármű megvizsgálását követő 10 munkanapon belül, ezt köve tően
c) postai kézbesítés útján
veheti át.
(4) A járművet elő ze tes eredetiségvizsgálat céljából a vizsgálóállomáson kell bemutatni.
(5) A kérelem elő ter jesz tésének, átvételének, a jármű műszaki adatai vizsgáló állomáson történő rögzítésének és azok
elő ze tes eredetiségvizsgálati nyilvántartásba (a továb biak ban: nyilvántartás) történő továbbításának rendjét a
4. melléklet tartalmazza.
3. § (1) A vizsgálóállomások a felvételezett adatok nyilvántartás részére történő továbbítását kizárólag elektronikus úton,
a Hivatal által erre a célra kialakított felhasználói felületen teljesítik.
(2) A vizsgálóállomás a felelősségi körében gondoskodik a nyilvántartásba továbbított adatok helyességéről,
időszerűségéről, valamint utólag értesíti a Hivatalt a később felfedett adathiba tényéről és a rendelkezésre álló helyes
adatról.
A közreműködő engedélyezésére irányuló eljárás 4. § (1) Az engedélyezés iránti kérelmet a kérelmező székhelye szerint ille té kes közlekedési hatóság bírálja el.
(2) A hatósági szerződés megkötéséről a Nemzeti Közlekedési Hatóság (a továb biak ban: engedélyező hatóság)
30 munkanapon belül határoz.
(3) Az engedély iránti kérelemnek – a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény ben foglaltakon
túl – tartalmaznia kell:
a) azon vizsgálóállomások címét, amelyeken a kérelmező elő ze tes eredetiségvizsgálati tevékenységet kívánja
végezni,
b) a kérelmező adószámát, számlaszámát, a számláját vezető pénzintézet nevét, elektronikus levélcímét, telefax
számát, telefonos elérhetőségét, valamint képviselőjének nevét,
c) azon járműkategóriák megjelölését, amelyre vonatkozóan a kérelmező tanúsító szervezetként kíván
közreműködni az elő ze tes eredetiségvizsgálati hatóság eljárásában.
(4) A kérelemhez csatolni kell:
a) 30 napnál nem régebben kiállított közokirati igazolást arról, hogy az engedélyt kérő – az engedély iránti kérelem
benyújtásának időpontjában – az adózás rendjéről szóló törvény szerint köztartozásmentes adózónak minősül, ha
az engedélyt kérő nem szerepel a köztartozásmentes adózói adatbázisban,
b) a kérelmező nyilatkozatát arról, hogy
ba) rendelkezik a tevékenység végzéséhez szükséges jogszabályi feltételekkel, valamint
bb) a tevékenysége engedélyezése esetén valamennyi e rendelet alapján a hatósági szerződésbe foglalandó
kötelezettség tekintetében aláveti magát a szerződésszegés közigazgatási hatósági eljárás általános
szabályairól szóló törvény szerinti következményeinek.
A hatósági szerződés kötelező tartalmi elemei 5. § (1) A közreműködővel a Kknyt. 33/A. § (2) bekezdése alapján kötendő hatósági szerződésnek tartalmaznia kell:
a) az engedélyező hatóság megnevezését, a Magyar Államkincstárnál vezetett számlaszámát, az ügy számát,
valamint ügyintézőjének és képviselőjének a nevét,
b) a közreműködő megnevezését, székhelyét, a kérelemben megjelölt telephelyeinek felsorolását, adószámát,
cégjegyzékszámát, számlaszámát és a számláját vezető pénzintézet megnevezését, elektronikus levélcímét,
valamint képviselőjének a nevét,
c) a szerződés tárgyát, a szerződés alapján tanúsító szervezetként végzett tevékenység leírását, az arra vonatkozó
kötelezettségvállalást,
d) annak a járműkategóriának a megjelölését, amelyre vonatkozóan a vizsgáló állomás az eredetiségvizsgálati
tevékenységét végzi,
e) az engedélyező hatóság engedélyét az eredetiségvizsgálati tevékenységben tanúsító szervezetként történő
közreműködésre,
f) arra vonatkozó nyilatkozatot, hogy a közreműködő a szerződésben meghatározott tevékenységét a Kknyt. által
meghatározott, valamint az e rendeletben előírt személyi, tárgyi, technikai és informatikai feltételek teljesítésével
végzi,
g) a közreműködő vizsgálóállomásai által az eredetiségvizsgálati tevékenységet támogató rendszerbe
(a továb biak ban: KERT) elektronikus úton továbbítandó, a KERT rendszerben rögzítendő adatok körét, az erre
vonatkozó kötelezettségvállalást,
h) a közreműködő és az engedélyező hatóság közötti elszámolás rendjét,
i) a felek közötti kapcsolattartás módját,
j) a felmondási okokat,
k) a szerződésszegésnek minősülő magatartásokat és azok jogkövetkezményeit,
l) a tevékenység ellenőrzésének gyakoriságát és rendjét, valamint
m) a közreműködő nyilatkozatát arról, hogy valamennyi e rendelet alapján a szerződésben foglalt kötelezettség
tekintetében aláveti magát a szerződésszegés közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény
szerinti következményeinek.
(2) A hatósági szerződés határozatlan időtartamra szól.
(3) Az engedélyező hatóság a hatósági szerződés egy példányát a megkötésétől számított 3 munkanapon belül megküldi
a Hivatalnak.
(4) A hatósági szerződés tartalmában bekövetkezett változásról, a hatósági szerződés megszűnéséről és a végrehajtás
elrendeléséről az engedélyező hatóság 3 munkanapon belül értesíti a Hivatalt.
A vizsgálóállomás működési és technikai feltételei 6. § (1) A közreműködő a tanúsítói tevékenységét azokon a vizsgálóállomásokon végezheti, amelyek tekintetében
a) rendelkezésre állnak a forgalmi engedély adatainak és a Kknyt. 9/B. § (1) bekezdés a)–d) és h) pontjában foglalt
adatok hiteles felvételezését és megmásíthatatlan rögzítését, valamint a Hivatalhoz történő sérülésmentes
továbbítását biztosító, e rendeletben meghatározott tárgyi és személyi feltételek,
b) a hatósági szerződésben vagy az együttműködési megállapodásban megjelölt járműfajtára, járműkategóriára
vonatkozóan vállalja, hogy a járművek elő ze tes eredetiségvizsgálatának elvégzésével összefüggő feladatokat
folyamatosan ellátja,
c) tevékenységével összefüggésben kötelező felelősségbiztosítással rendelkezik,
d) az elő ze tes eredetiségvizsgálat személyes végzésére jogosult személlyel munkaviszonyt vagy munkavégzésre
irányuló egyéb jogviszonyt létesít,
e) az e rendeletben meghatározott vizsgálati módszer kerül alkalmazásra,
f) biztosított az a) pontban foglaltak alapján felvételezett adatok megmásíthatatlan rögzítéséhez és a Hivatalhoz
történő sérülésmentes továbbításához szükséges közvetlen adattovábbítást lehetővé tévő adatátviteli kapcsolat,
g) a 3. mellékletében meghatározott informatikai és biztonsági feltételeket teljesíti,
h) biztosított, hogy a vizsgálóhelyiségbe (vizsgálat helyére) a vizsgálat tartama alatt illetéktelen személy ne
léphessen be,
i) biztosított, hogy a jármű minden irányból vizsgálható.
(2) A vizsgálóállomásnak rendelkeznie kell elektronikus és mechanikus vagyonvédelmi rendszerrel.
A vizsgálóállomás működésének ellenőrzése 7. § (1) A hatósági szerződésben foglaltak betartását az engedélyező hatóság a közreműködő vizsgálóállomásain
rendszeresen ellenőrzi.
(2) Ha az ellenőrzés hiányosságokat tár fel a közreműködő telephelyén, a Hivatal egyidejű értesítése mellett
az engedélyező hatóság írásban felszólítja a közreműködőt a megállapított hiányosságok megszüntetésére, egyben
felhívja a közreműködőt a hatósági szerződés megszegésének következményeire.
(3) Az elő ze tes eredetiségvizsgálat hatósági folyamatát, különösen a közreműködő telephelyén végzett tevékenysége
során a valós adatok hiteles felvételezését, megmásíthatatlan rögzítését és azok nyilvántartásba történő
sérülésmentes továbbítását, valamint a vizsgálók és adminisztrátorok tevékenységét a Hivatal rendszeresen és
esetenként ellenőrzi.
(4) Ha az ellenőrzés a közreműködő érdekkörében tár fel hiányosságot, a Hivatal – a 9. § (5) bekezdése szerinti intézkedés
megtételével egyidejűleg – azt írásban közli az engedélyező hatósággal, aki köteles a hiányosság megszüntetése
érdekében haladéktalanul intézkedni.
Közreműködők nyilvántartása 8. § (1) A Hivatal nyilvántartást vezet az eredetiségvizsgálat hatósági eljárásában részt vevő közreműködőkről, azok
telephelyeiről, fióktelepeiről, az engedélyező hatóság által megkötött hatósági szerződésekről, valamint
a közreműködővel munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban álló vizsgálókról és
adminisztrátorokról (a továb biak ban együtt: vizsgáló).
(2) A közreműködők nyilvántartása – a Kknyt. 33/A. § (5) bekezdésében és 33/B. § (2) bekezdésében meghatározott
adatokon felül – naprakészen tartalmazza:
a) a közreműködő azonosító adatait,
b) a vizsgálóállomás azonosító adatait,
c) a hatósági szerződés nyilvántartási számát,
d) vizsgálói, illetve adminisztrátori besorolást,
e) a vizsgálók azonosító kódját,
f) a vizsgálói jogosultság felfüggesztésének és törlésének tényét,
g) a hatósági szerződés megszüntetésének, a vizsgálói jogosultság felfüggesztésének és törlésének alapjául szolgáló
jogerős bírósági vagy más hatósági határozat számát,
h) a nyilvántartásba való bejegyzés, törlés időpontját.
9. § (1) Az elő ze tes eredetiségvizsgálatra irányuló hatósági eljárásban vizsgálóként, illetve adminisztrátorként tevékenységet
végezni csak a Hivatal által kiadott jogosultság-azonosító (a továb biak ban: jogosultság) birtokában lehet.
(2) A Hivatal a jogosultság kiadása előtt, valamint a jogosultság fennállása alatt ellenőrzi, hogy a vizsgáló, illetve
az adminisztrátor megfelel-e a Kknyt. 33/A. § (3) bekezdésnek b) pontjában, illetve az e rendeletben meghatározott
alkalmazási feltételeknek.
(3) A közreműködő és a vizsgálóállomás azonosító adataiban bekövetkezett változást, valamint a jogosultsággal
összefüggő adatok megváltozását a közreműködő közvetlenül, a vizsgáló és az adminisztrátor a közreműködőn
keresztül a változást követő 3 munkanapon belül köteles a Hivatalnak bejelenteni.
(4) Ha a közreműködő, a vizsgáló, illetve az adminisztrátor saját hibájából elmulasztotta a (3) bekezdésben foglalt
bejelentési kötelezettségét, az érintett vizsgáló, illetve adminisztrátor jogosultságát a Hivatal a mulasztás pótlásáig
felfüggesztheti.
(5) A Hivatal a közreműködő érdekkörében felmerült hiányosságok megszüntetéséig, továbbá a hatósági szerződés
megszűnése, valamint a hatósági szerződés közreműködő általi megszegése következtében elrendelt végrehajtás
esetén a közreműködővel a 6. § (1) bekezdés d) pontja szerinti jogviszonyban álló vizsgáló, illetve adminisztrátor
jogosultságát felfüggeszti.
10. § (1) A Hivatal a nyilvántartásából törli a vizsgálói vagy adminisztrátori jogosultságát annak a személynek,
a) aki azt kérelmezi,
b) aki az e rendeletben foglalt szabályokat neki felróható módon megszegte, ha az kihatott a vizsgálat eredményére,
c) akinek a közreműködővel fennálló munkaviszonya vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonya megszűnt,
d) aki nem felel meg a Kknyt. 33/A. § (3) bekezdésnek b) pontjában, illetve az e rendeletben meghatározott
alkalmazási feltételeknek.
(2) Akit az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott ok miatt töröltek a nyilvántartásból, annak részére egy évig nem
adható jogosultság. A közlekedési hatóság által működtetett vizsgáló állomásokra vonatkozó rendelkezések
11. § (1) A közlekedési hatóság által működtetett vizsgáló állomások esetében a 4. §-t, az 5. § (1) bekezdés a), e), h), j) pontját,
az 5. § (2)–(4) bekezdését, valamint a 7. § (1), (2) és (4) bekezdését nem kell alkalmazni.
(2) Az 5. § (1) bekezdés b)–d), f), g), i) és k)–m) pontjában foglaltakat a közlekedési hatóság és a Hivatal együttműködési
megállapodásban határozza meg.
A vizsgálók és adminisztrátorok képzésének, továbbképzésének szabályai 12. § (1) A vizsgálók és adminisztrátorok képzése alaptanfolyamon, továbbképzése továbbképző tanfolyamon
(a továb biak ban együtt: tanfolyam) történik.
(2) A tanfolyamok szervezéséért, valamint a képzés és vizsgáztatás feltételeinek biztosításáért a Hivatal felelős.
(3) Az alaptanfolyamra a jelentkezés a Hivatalhoz benyújtott kérelemmel történik.
(4) A vizsgálói, illetve az adminisztrátori alaptanfolyamot végzett és eredményes vizsgát tett személy részére a Hivatal
az 1., illetve a 2. melléklet szerinti tanúsítványt állít ki.
(5) A vizsgálói alaptanfolyamot végzett és eredményes vizsgát tett személy részére kiállított tanúsítvány adminisztrátori
tevékenység végzésére is jogosít.
(6) A tanfolyami képzés és az alaptanfolyamot követő vizsga térítésmentes.
13. § (1) A vizsgálói alaptanfolyamra az a Kknyt. 33/A. § (3) bekezdés b) pontjában meghatározott feltételeknek megfelelő
személy jelentkezhet, aki rendelkezik:
a) legalább „B” kategóriára érvényes vezetői engedéllyel,
b) az Országos Szakmunkásképzési Jegyzék (OSZJ), illetve az Országos Képzési Jegyzék (OKJ) szerint
ba) OSZJ–311–1, OKJ 52 5241 02 autószerelő, illetve technikus,
bb) OSZJ–311–2 autóvillamossági szerelő, illetve technikus,
bc) OKJ 52 5241 01 autóelektronikai műszerész,
bd) OKJ 53 5241 01 gázautó-szerelő,
be) OKJ 53 5441 05 közlekedésgépészeti technikus, közúti járműgépész,
bf) OKJ 51 8917 05 katonai gépjárműszerelő,
bg) OKJ 52 8917 05 katonai gépjárműtechnikus,
bh) OKJ 51 8917 02 harcjármű-szerelő,
bi) OKJ 52 8917 02 harcjármű-technikus,
bj) OKJ 33 5241 02 karosszérialakatos, vagy
bk) a fentieknek megfelelő, legalább középfokú szakirányú végzettséggel.
(2) A vizsgálói tanfolyami jelentkezéshez a jelentkezési lapon fel kell tüntetni a vezetői engedély okmányazonosító jelét és
kategória jelét, valamint csatolni kell a szakképesítést igazoló bizonyítvány hiteles másolatát.
14. § (1) Az adminisztrátori alaptanfolyamra az a Kknyt. 33/A. § (3) bekezdés b) pontjában meghatározott feltételeknek
megfelelő személy jelentkezhet, aki rendelkezik legalább középfokú végzettséggel.
(2) Az adminisztrátori tanfolyami jelentkezéshez csatolni kell az iskolai végzettséget igazoló bizonyítvány hiteles
másolatát.
15. § (1) A képzéshez az oktatási anyagot és a felkészüléshez szükséges jegyzeteket a Hivatal biztosítja.
(2) A képzési programot, a vizsgatételeket (írásbeli, szóbeli) a Hivatal állítja össze.
16. § (1) Az alaptanfolyamon elsajátított ismeretekről bizottság előtt vizsgát kell tenni. Vizsgára az jelentkezhet, aki megfelel
a vizsgára bocsátás 1. melléklet III. 1. alpontjában, illetve a 2. melléklet III. 1. alpontjában meghatározott feltételeknek.
(2) A vizsgabizottság 3 főből áll. A vizsgabizottság elnökét és tagjait a Hivatal vezetője az érintett szakterület
köztisztviselői közül jelöli ki.
(3) A vizsgabizottság elnökét és tagjait külön díjazás nem illeti meg.
17. § (1) A vizsgáról jegyzőkönyvet kell felvenni, melyet a Hivatalnál öt évig meg kell őrizni.
(2) A vizsgálói alapképzés szakmai és vizsgakövetelményeit az 1. melléklet, az adminisztrátori alapképzés szakmai és
vizsgakövetelményeit a 2. melléklet tartalmazza. 18. § (1) A vizsgálói és az adminisztrátori vizsgával rendelkezők ötévenként legalább egy alkalommal kötelesek továbbképző
tanfolyamon részt venni.
(2) A továbbképző tanfolyamra a Hivatalnál kell jelentkezni. A Hivatal a továbbképzés időpontjáról a jelentkezőt
tájékoztatja.
(3) A továbbképzéshez az oktatási anyagot és a felkészüléshez szükséges jegyzeteket a Hivatal biztosítja.
(4) A továbbképzési programot a Hivatal állítja össze.
(5) A továbbképző tanfolyam elvégzéséről a Hivatal igazolást állít ki.
Záró rendelkezések 19. § (1) Ez a rendelet 2010. január 1. napján lép hatályba.
(2) E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépését köve tően indult vagy megismételt eljárásokban kell alkalmazni azzal,
hogy az e rendelet hatálybalépését megelőző napon elő ze tes eredetiségvizsgálatban közreműködésre jogosult
szervezetek – ha az e rendelet 6. §-ában meghatározott feltételeknek megfelelnek – a Kknyt. 33/A. § (1) és
(2) bekezdésben előírt engedélyezés és hatósági szerződés hiányában, az e rendeletben meghatározott informatikai
rendszer használata mellett, 2010. március 31-ig végezhetik tevékenységüket.
(3) Az e rendeletben meghatározott vizsgálói alaptanfolyam elvégzése nélkül is jogosult az eredetiségvizsgálati
eljárásban vizsgálóként részt venni az – a Kknyt. 33/A. § (3) bekezdés b) pontjában meghatározott feltételeknek
megfelelő – személy, aki a közúti járművek műszaki megvizsgálásáról szóló jogszabályban meghatározott
vizsgabiztosi névjegyzékbe felvételre került és rendelkezik a Hivatal által kiadott érvényes jogosultság-azonosítóval.
(4) A 2010. január 1-je előtt a Hivatal által szervezett képzésben részt vett, sikeres vizsgát tett és az eredetiségvizsgálati
tevékenységben történő közreműködésre jogosultságot szerzett vizsgáló és adminisztrátor jogosultságát e rendelet
hatályba lépése nem érinti.
20. § (1) A Nemzeti Közlekedési Hatóságról szóló 263/2006. (XII. 20.) Korm. rendelet 4. §-a a következő (11) bekezdéssel
egészül ki:
„(11) A Kknyt. 33/A. § (1) bekezdése szerinti engedélyező hatóságként a Kormány a Hatóságot jelöli ki.”
(2) Hatályát veszti a közúti járművek elő ze tes eredetiségvizsgálatában közreműködők képzésének, továbbképzésének és
a vizsgálóállomások működési feltételeinek részletes szabályairól, valamint az alkalmazható vizsgálati módszerekről
 szóló 20/2005. (IV. 12.) BM rendelet.
(3) Hatályát veszti a mérőkamerás légifelvételezés engedélyezésének és légifelvételek kezelésének rendjéről szóló
60/1997. (XI. 4.) BM-HM-TNM együttes rendelet.
(4) Ez a § a hatálybalépését követő napon hatályát veszti.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
26/2013. (X. 21.) KIM rendelete az állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló törvényben meghatározott vezetői és az elektronikus információs rendszer biztonságáért felelős személyek képzésének és továbbképzésének tartalmáról.
Az állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló 2013.  évi L.  törvény 24.  § (2)  bekezdés
b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladatés hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 12.  § d)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva, az  egyes
miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet
84. § j) pontja szerint, a nemzeti fejlesztési miniszterrel egyetértésben a következőket rendelem el:
1. Hatály 1. § E rendelet hatálya:
a) az állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló 2013.  évi L.  törvény
(a  továbbiakban: Ibtv.) 11.  § (1)  bekezdés c)  pontja szerinti, az  elektronikus információs rendszerek
védelméért felelős vezetőjére és az Ibtv. 13. § (11) bekezdésében meghatározott személyekre,
b) az Ibtv. 11.  § (1)  bekezdés g)  pontja alapján, az  Ibtv. 13.  § (8)  bekezdésében meghatározott képzés,
továbbképzés követelményeire
terjed ki. 2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
1. e-learning: zárt rendszerű, elektronikus képzési forma;
2. elektronikus információs rendszer biztonságáért felelős személy: az  Ibtv. 13. §-ában foglalt feladatok ellátására
kijelölt (megbízott) személy;
3. elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy: állami és
önkormányzati szervek esetében a szervezeti és működési szabályzat és a munkaköri leírások alapján, az Ibtv.
hatálya alá tartozó egyéb szervek esetében a munkaköri leírásban vagy egyéb módon a feladatok ellátásával
megbízott személy;
4. elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető: az  állami és önkormányzati szervek esetében
a szervezeti és működési szabályzat alapján, az  Ibtv. hatálya alá tartozó egyéb szervek esetében munkaköri
leírásban vagy egyéb módon kijelölt vezető;
5. éves továbbképzés: az  elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető, az  elektronikus
információs rendszer biztonságáért felelős személy és az  elektronikus információs rendszer biztonságával
összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy iskolarendszeren kívüli továbbképzése;
6. képzés: az  elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető, az  elektronikus információs
rendszerek biztonságáért felelős személy, valamint az  elektronikus információs rendszer biztonságával
összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személyek szakirányú továbbképzése;
7. továbbképzés: az  elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt
vevő személy és az  elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető iskolarendszeren kívüli
képzése.
3. A képzés, a továbbképzés és az éves továbbképzés szervezése
3. § (1) A képzésről, a továbbképzésről és az éves továbbképzésről a Nemzeti Közszolgálati Egyetem (a továbbiakban: NKE)
gondoskodik.
(2) Az NKE meghatározza és hivatalos honlapján közzéteszi:
a) a képzés, a továbbképzés és az éves továbbképzés formáit (tantermi és e-learning) és ezek arányát,
b) a képzés, a továbbképzés és az éves továbbképzés tananyagát,
c) a vizsga követelményrendszerét.
(3) Az NKE gondoskodik:
a) a képzéshez, továbbképzéshez, éves továbbképzéshez szükséges oktatókról,
b) a képzés, továbbképzés, éves továbbképzés és vizsgáztatás helyszíneiről,
c) a képzés, továbbképzés, éves továbbképzés elméleti oktatásához kapcsolódó segédanyagokról,
d) a képzés gyakorlati oktatásához szükséges eszközökről.
4. A képzés 4. § (1) A  képzés két féléves, szakirányú továbbképzés, amelynek elvégzését követően elektronikus információbiztonsági
vezető megnevezésű képesítés megszerzésére kerül sor.
(2) A képzésre az vehető fel, aki felsőfokú végzettséggel és angol nyelvből legalább alapfokú komplex nyelvvizsgával
vagy ezzel egyenértékű bizonyítvánnyal, oklevéllel rendelkezik, valamint a  képzés megkezdéséhez szükséges
feltételeket teljesítette.
(3) A képzés megkezdéséhez szükséges, hogy:
a) a jelentkező a képzésre a meghatározott formában jelentkezzen,
b) a képzés díja befizetésre kerüljön, és
c) a befizetést igazoló bizonylat vagy annak másolata az  NKE részére megküldésre kerüljön a  képzés
megkezdését megelőző ötödik napig.
 (4) A tantermi képzésen való részvétel kötelező, a teljes óraszám 10%-ánál magasabb arányú hiányzás esetén a képzést
meg kell ismételni. 5. § A képzés időtartama 300 óra, amely 80% elméleti, 20% gyakorlati részből áll.
6. § A képzés tárgykörei:
a) információbiztonsági szervezési ismeretek,
b) kockázatértékelés és menedzsment,
c) stratégia és szervezeti támogatás,
d) biztonsági események kezelése (incidenskezelés),
e) jogi, vezetéselméleti és technológiai ismeretek az információbiztonságban.
7. § (1) Az Ibtv. 13. § (10) bekezdésében meghatározott szakmai gyakorlatnak minősül:
a) az információbiztonsági irányítási rendszer
aa) tervezése,
ab) kialakítása,
ac) működtetése során, b) az információbiztonsági ellenőrzés vagy felügyeleti tevékenység területén,
c) az információbiztonsági kockázatelemzés területén,
d) az elektronikus információs rendszerek információbiztonsági tanúsítási tevékenysége során, vagy
e) az elektronikus információs rendszerek információbiztonsági tesztelésében (etikus hacker tevékenységben)
szerzett szakmai tapasztalat.
(2) Az  Ibtv. 13.  § (10)  bekezdése alapján nem kell a  4.  § (1)  bekezdése szerinti végzettséget megszereznie annak
a személynek, aki rendelkezik:
a) az Information Systems Audit and Controll Association (ISACA) által kiadott:
érvényes oklevéllel. 8. § (1) A képzési idő lejártát követően a résztvevő vizsgát köteles tenni.
 (2) A  vizsga a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011.  évi CCIV.  törvényben meghatározott szabályok szerint kerül
lebonyolításra. A vizsgát a tanulmányi és vizsgaszabályzatban részletezettek szerint kell lebonyolítani.
5. A továbbképzés 9. § (1) Az  Ibtv. 13. § (11) bekezdésében előírt szakmai képzésnek megfelelő továbbképzésen az elektronikus információs
rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy és az  elektronikus információs
rendszerek védelméért felelős vezető köteles egy alkalommal részt venni.
(2) Nem kell az  (1)  bekezdés szerinti továbbképzésen részt vennie annak a  személynek, aki rendelkezik a  4.  §
(1) bekezdése szerinti végzettséggel, vagy rendelkezik a 7. § (2) bekezdése szerinti érvényes oklevéllel.
(3) A továbbképzés megkezdésének feltétele, hogy:
a) a jelentkező – állami és önkormányzati szerv esetén a munkáltató hozzájárulásával – a továbbképzést végző
szerv által meghatározott formában a továbbképzésre jelentkezzen, és
b) a továbbképzés díja a továbbképzés megkezdéséig befizetésre kerüljön.
(4) A  tantermi továbbképzésen való részvétel kötelező, a  teljes óraszám 10%-ánál magasabb arányú hiányzás esetén
a továbbképzést meg kell ismételni.
10. § A továbbképzés időtartama:
a) az elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy
esetében 50 óra,
b) az elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető esetében 8 óra.
11. § (1) Az  elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy
továbbképzésének tárgykörei:
a) információbiztonsági technológiai ismeretek,
b) informatikai biztonságpolitikai, stratégiai és szabályozási ismeretek,
c) kockázatértékelés és biztonsági események kezelése (incidenskezelés),
d) jogi és közigazgatási ismeretek.
(2) Az elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető továbbképzésének tárgykörei:
a) jogi, közigazgatási, vezetéselméleti és szervezeti ismeretek,
b) információbiztonsági technológiai ismeretek,
c) informatikai biztonságpolitikai, stratégiai és szabályozási ismeretek.
12. § Továbbképzés az  év során bármikor szervezhető. A  továbbképzési időpontokat a  jelentkezők igényének
figyelembevételével kell megállapítani.
13. § (1) A továbbképzés sikeres elvégzéséhez a továbbképzésen résztvevőnek írásbeli vizsgát kell tennie.
 (2) A vizsga eredményes teljesítéséről az NKE bizonyítványt állít ki.
6. Az éves továbbképzés 14. § (1) Az  Ibtv. 13.  § (11)  bekezdésében előírt éves továbbképzésen az  elektronikus információs rendszer biztonságáért
felelős személy, az  elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő
személy és az elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető köteles részt venni.
(2) Az éves továbbképzésre jelentkezhet:
a) az elektronikus információs rendszer biztonságáért felelős személy, ha a 4. §-ban meghatározott képzést vagy
a 9. § szerinti továbbképzést elvégezte, vagy a 7. § szerint mentesül a képzés elvégzése alól,
b) az elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy és
az elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető, ha a 9. § szerinti továbbképzést elvégezte.
 (3) Az éves továbbképzés megkezdésének feltétele, hogy:
a) a jelentkező – állami és önkormányzati szerv esetén a munkáltató hozzájárulásával – az éves továbbképzésre
jelentkezzen,
b) az éves továbbképzés díja az éves továbbképzés megkezdéséig befizetésre kerüljön.
 (4) A  tantermi éves továbbképzésen való részvétel kötelező, a  teljes óraszám 10%-ánál magasabb arányú hiányzás
esetén az éves továbbképzést meg kell ismételni. 15. § Az éves továbbképzés időtartama:
a) az elektronikus információs rendszer biztonságáért felelős személy esetében 50 óra,
b) az elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy
esetében 25 óra,
c) az elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető esetében 8 óra.
16. § (1) Az elektronikus információs rendszer biztonságáért felelős személy éves továbbképzésének tárgykörei:
a) információbiztonsági technológiai ismeretek,
b) kockázatértékelés és biztonsági események kezelése (incidenskezelés),
c) informatikai biztonságpolitikai, stratégiai és szabályozási ismeretek,
d) jogi és szervezetirányítási ismeretek.
(2) Az  elektronikus információs rendszer biztonságával összefüggő feladatok ellátásában részt vevő személy éves
továbbképzésének tárgykörei:
a) információbiztonsági technológiai ismeretek,
b) informatikai biztonságpolitikai, stratégiai és szabályozási ismeretek,
c) jogi és szervezetirányítási ismeretek.
(3) Az elektronikus információs rendszerek védelméért felelős vezető éves továbbképzésének tárgykörei:
a) jogi, közigazgatási, vezetéselméleti és szervezetirányítási ismeretek,
b) információbiztonsági technológiai ismeretek,
c) informatikai biztonságpolitikai, stratégiai és szabályozási ismeretek.
17. § Az éves továbbképzésen való részvételről az NKE tanúsítványt állít ki.
18. § Éves továbbképzés az  év során bármikor szervezhető. A  továbbképzési időpontokat a  jelentkezők igényének
figyelembevételével kell megállapítani.
7. Záró rendelkezések 19. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
20. § (1) Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
(2) E rendelet tervezetének a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv 15. cikk (7) bekezdése szerinti előzetes bejelentése megtörtént.
Dr. Navracsics Tibor s. k.,
 közigazgatási és igazságügyi miniszter


text:
22/2016. (IX. 15.) KKM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII.  törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38.  § (2) és (5)  bekezdése alapján Joó Istvánt 2016. szeptember 1. napjától
a  kinevezés visszavonásáig – de legfeljebb 6 hónap időtartamra – a  Duna Régió Stratégia végrehajtásáért felelős
miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A  miniszteri biztos a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 88.  §
(2)  bekezdés h)  pontja alapján koordinálja a  Duna Régió Stratégiával (a továbbiakban: Stratégia) kapcsolatos
kormányzati feladatokat. Ezen feladatkörében:
a) ellátja a Stratégia nemzeti kapcsolattartói feladatait, kijelöli a nemzeti kapcsolattartó helyettesét, koordinálja
a magyar álláspont kialakítását Magyarország Stratégiában való részvételével kapcsolatosan,
b) ellátja a Stratégiával kapcsolatos hazai és külső képviseleti feladatokat,
c) koordinálja a Stratégia 2017. évi budapesti Éves Fórumával kapcsolatos feladatokat,
d) a Duna régió országaiban segíti a vízgazdálkodás területén tevékenykedő magyar vállalkozások szerepvállalását,
továbbá
e) koordinációs feladatkörében eljárva tárcaközi munkacsoportot működtet.
3. § A Budapesti Víz Világtalálkozó 2016 (Budapest Water Summit 2016) szakmai koncepciójáról és költségvetéséről szóló
1188/2016. (IV. 12.) Korm. határozatban meghatározott, a  külgazdasági és külügyminisztert érintő feladatkörök
végrehajtásával kapcsolatban:
a) koordinálja a II. Budapesti Víz Világtalálkozó előkészítésével és megrendezésével kapcsolatos feladatokat,
b) ellátja a tárcaközi bizottság elnöki feladatait.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét a gazdaságdiplomáciáért felelős államtitkár útján a külgazdasági és külügyminiszter
irányítja.
5. § A  miniszteri biztos a  fenti tevékenysége ellátásáért a  Ksztv. 38.  § (6)  bekezdés szerinti illetményre és juttatásokra
jogosult.
6. § A  miniszteri biztost tevékenységének ellátásában a  Ksztv. 38.  § (8)  bekezdése szerinti titkárság segíti. A  Stratégia
szakmai megvalósításában a Határmenti Gazdaságfejlesztési Főosztály működik közre.
7. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 3/2016. (III. 4.) KKM utasítás.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
23/2003. (V. 13.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány alapján meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében szabályozott
jogállamiság elvéből, valamint az Alkotmány 70/A. §-ban
szabályozott jogegyenlőségből folyó alkotmányos követelmény, hogy a jogszabályból egyértelműen megállapíthatók
legyenek az állammal, mint jogi személlyel szemben fennálló követelések érvényesítésének szabályai és hogy a törvényhozó az állammal szemben jogerős bírói ítélet alapján
fennálló pénzkövetelések tekintetében biztosítsa a
bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény
6. §-ában, valamint az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény 18/C. § (11) bekezdésében foglalt rendelkezések érvényesülésének feltételeit.
2. Az Alkotmánybíróság az államháztartásról szóló
1992. évi XXXVIII. törvény 18/C. § (3) bekezdése utolsó
(harmadik) mondatában foglalt rendelkezés alkotmányellenességének megállapítása és megsemmisítése iránt benyújtott indítványt elutasítja.
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. Budapest Főváros Közgyűlése indítványt nyújtott be az
Alkotmánybírósághoz, amelyben a Magyar Köztársaság
2001. és 2002. évi költségvetéséről szóló 2000. évi
CXXXIII. törvény (a továbbiakban: Kötv.) több rendelkezésének alkotmányossági vizsgálatát kezdeményezte. Az
Alkotmánybíróság 47/2001. (XI. 22.) AB határozatában
(ABH 2001, 308—329.) elbírálta az indítványnak a fővárosi
önkormányzat finanszírozásával kapcsolatos részeit.
Ugyanakkor elkülönítette a Kötv. 82. § (4) bekezdésének
utolsó mondata ellen benyújtott indítványt.
A Kötv. 82. § (4) bekezdése az államháztartásról szóló
1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 18/B. §
(2) bekezdését módosította, amelynek utolsó mondata a
következő rendelkezést tartalmazta:
,,(2) (...) A kincstári egységes számlára inkasszó (azonnali beszedési megbízás) nem nyújtható be, illetve a kincstári egységes számlára benyújtott inkasszó nem teljesíthető.’’
Az indítvány benyújtását követően a pénzügyi tárgyú
törvények módosításáról szóló 2001. évi L. törvény módosította az Áht. 18. §-ának rendelkezéseit, ennek eredményeként az indítványozó által vitatott szabály átkerült az
Áht. 18/C. § (3) bekezdésébe.
Tekintettel arra, hogy az Áht. 18/C. § (3) bekezdésének
utolsó mondata változatlan szöveggel tartalmazza az indítvány által támadott szabályt, az Alkotmánybíróság az eljárást az Áht. 18/C. § (3) bekezdés utolsó (harmadik) mondata alkotmányosságának vizsgálatára folytatta le.
A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény
(a továbbiakban: Vht.) 6. §-a úgy rendelkezik, hogy a pénzforgalmi úton érvényesíthető pénzkövetelést azonnali beszedési megbízással kell behajtani. A vitatott törvényi szabályozás, — állítja az indítványozó — amely a kincstári
egységes számlával szemben nem teszi lehetővé az azonnali
beszedési megbízás alkalmazását, a kincstári egységes
számlát minden alkotmányosan elfogadható indok nélkül
kiveszi abból a körből, amellyel szemben fennálló pénzkövetelés inkasszóval érvényesíthető. Az indítványozó álláspontja szerint, a vitatott rendelkezés sérti a tulajdoni
formák egyenjogúságának az Alkotmány 9. § (1) bekezdés
második fordulatában rögzített követelményét, súlyosan
diszkriminatív, ezért sérti az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalmát és
ellentétes az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében védett jogállamisággal is.
Az indítványozó szerint ezzel a szabályozással ,,az állam,
(...) mint jogalkotó — közhatalmi eszközzel — privilegizálja, végrehajthatatlanná teszi az inkasszó útján a kincstári egységes számlát’’. Az Alkotmánybíróság 59/1992.
(XI. 6.) AB határozatára (ABH 1992, 271—274.) hivatkozással kifejti, hogy az állammal, mint a piaci élet szereplőjével szemben az Alkotmányból eredő követelmény, hogy
,,közhatalmi szerepkörével ne éljen vissza: jogalkotóként
ne teremtsen saját számára lényeges erőfölényt, ne különítse el magát a piaci élet szereplői közül, mint a magánjogi
viszonyok különös kedvezményezettjét’’.
Az Alkotmánybíróság eljárása során megkereste az igazságügy-minisztert és a pénzügyminisztert.
II. Az Alkotmánynak az indítványozó által felhívott rendelkezései:
,,2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus
jogállam.’’
,,9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság,
amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és
egyenlő védelemben részesül.’’
,,70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén
tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az
állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen
hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.’’
Az Áht.-nak az eljárás során figyelembe vett — az indítvány elbírálásakor hatályos — rendelkezései:
18/B. §
,,(2) A Kincstár feladatai különösen:
a) vezeti a kincstári kör és a pénzforgalmi számlatulaj
donosok jogszabályban meghatározott számláit;
b) számlát vezet a nemzetgazdasági elszámolásokról, a
központi költségvetés bevételeiről és kiadásairól;
c) gondoskodik a költségvetés végrehajtásának likvidi
tási feltételeiről, a kincstári egységes számla napi likviditásáról;
d) végrehajtja a kiadások teljesítésére, a bevételek beszedésére irányuló — jogszabályoknak megfelelően kezdeményezett — pénzügyi lebonyolítási feladatokat, ennek
keretében a kiadásokhoz kötődően likviditási fedezet,
valamint alaki, formai ellenőrzést végez;
e) előírja és biztosítja a készpénzgazdálkodás feltételeit;
f) részt vesz az állam által nyújtott hitelek és visszterhes
támogatások visszafizetésével, valamint az állami követelések kezelésével kapcsolatos feladatok ellátásában;
g) e törvény felhatalmazása alapján befektetési és kiegészítő befektetési szolgáltatási tevékenységet nyújt az
állam által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok körében;
h) az államháztartás információs rendszeréhez, illetve
az érintettek számára szükséges, rendelkezésére álló információk hasznosításával adatgyűjtési és szolgáltatási feladatokat lát el;
i) részt vesz az EU források pénzforgalmának lebonyolításában;
j) részt vesz a Magyar Állam nemzetközi pénzügyi és
fejlesztési intézményekkel való együttműködésével, tagságával összefüggő feladatok lebonyolításában, így különösen gondoskodik az időszakonként fizetendő összegek
megfelelő forrásokból történő kifizetéséről, át nem ruházható, kamatfizetési kötelezettséget nem tartalmazó kötelezvények kiállításáról, a végrehajtandó műveletek és ügyletek létrehozásáról és lebonyolításáról; valamint a
Magyar Állam javára átutalt vagy fizetett bármilyen összeg
tekintetében jogosultként eljár;
k) ellátja a külön jogszabályokban megjelölt hatósági
letétekkel kapcsolatos kezelői feladatokat.
(3) A Kincstár a (2) bekezdésben szereplő feladatai ellátása során jogosult — törvényben meghatározott körben,
mértékben és célra — pénzforgalmi szolgáltatások nyújtására, ideértve a bankszámla vezetését és a készpénz nélküli
fizetési forgalom lebonyolítását is (bankszámlaügylet).
(4) A Kincstár (2) bekezdésben foglalt feladatait a szolgáltatási körébe és szolgáltatási felelősségébe tartozó szervezetek (a továbbiakban: kincstári kör) számára kötelezően igénybe veendő térítésmentes szolgáltatásként teljesíti. A Kincstár jogosult a kincstári körbe tartozók és a
kincstári számlatulajdonosok külön rendelkezése nélkül is
számláik megterhelésével továbbhárítani a nem általa végzett pénzforgalmi szolgáltatások igazolt díját, amelyet a
kincstári kör, illetve a kincstári számlatulajdonosok részére,
mint pénzforgalmi közvetítő végez.
(5) A kincstári körbe tartoznak
a) a központi költségvetés, a központi költségvetési
szervek, a társadalombiztosítási alapok, a társadalombiztosítás központi hivatali szervei és ezek igazgatási szervei
(ez utóbbiak együtt a továbbiakban együtt: társadalombiztosítási költségvetési szervek), a rendelkezésükbe utalt előirányzatok, az alapok,
b) a Magyar Tudományos Akadémia mint köztestület
nem gazdasági társasági formában működtetett szervei.’’
,,18/C. § (1) A kincstári kör szervezeteinek egymás közötti fizetéseit (kiadásait és bevételeit) átvezetéssel kell
elszámolni.
(2) Pénzforgalmi tételként kell teljesíteni és elszámolni
az (1) bekezdésben foglaltakon kívüli kiadásokat és bevételeket.
(3) A 18/B. § (2)—(3) bekezdésében foglaltak ellátásával kapcsolatos pénzforgalom lebonyolítására a Kincstár a
Magyar Nemzeti Banknál pénzforgalmi számlával rendelkezik. A Kincstár a Magyar Nemzeti Banknál devizaszámlát nyithat, és azon e törvényben meghatározott tevékenységével kapcsolatban megszerzett devizát tarthatja és használhatja fel. A kincstári egységes számlára inkasszó (azonnali beszedési megbízás) nem nyújtható be, illetve a kincstári egységes számlára benyújtott inkasszó nem teljesíthető.
(4) A (3) bekezdésben szereplő, a Magyar Nemzeti Bank
által a Kincstár részére vezetett pénzforgalmi számla,
kincstári egységes számlaként, a kincstári kör szervezetei
és feladatai (2) bekezdés szerinti pénzforgalmának lebonyolítását is szolgálja.
(5) A kincstári egységes számlán kell elhelyezni, és folyamatosan tartani a 18/B. § (5) bekezdésében meghatározott
kincstári körbe tartozók pénzeszközeit.
(6) A Kincstárban — rendelkezési joguk biztosítása mellett — pénzforgalmi számlát kötelesek vezetni
a) a megyei és regionális területfejlesztési tanácsok és
munkaszervezeteik működési és fejlesztési célú pénzeszközeik kezelésére,
b) az Országos Rádió és Televízió Testület,
c) a Műsorszolgáltatási Alap,
d) az Országgyűlés és a Kormány által alapított közalapítványok,
e) a külön jogszabályban meghatározott hallgatói hitelt
nyújtó Diákhitel Központ.
A felsorolt pénzforgalmi számlatulajdonosok más pénzintézetnél vezetett pénzforgalmi számlával nem rendelkezhetnek, átmenetileg szabad pénzeszközeiket a Kincstár
hálózatában értékesített — az értékpapír-számlán, illetve
értékpapír-letéti számlán nyilvántartott — állampapírok
vásárlásával hasznosíthatják.
A Kincstár a pénzforgalmi számlavezetést, valamint a
kincstári körbe tartozók 12/A. § (4) bekezdésében foglalt
letéti pénzeszközei kezelését térítésmentes szolgáltatásként végzi.
(7) A Kincstár (6) bekezdésben megjelölt bankszámlavezetési tevékenységével összefüggő pénzforgalom a kincstári egységes számlán bonyolódik.
(8) Az államháztartás alrendszerei pénzintézetnél vezetett pénzforgalmi számlával csak e törvényben foglaltak
szerint rendelkezhetnek.
(9) A kincstári körbe tartozók a 18/B. § (10) bekezdésében meghatározott, nemzetközi szerződések alapján külföldről beérkező pénzeszközök befogadására és azok felhasználásának lebonyolítására devizaszámlát a Kincstárban nyithatnak. A Kincstár a devizaszámla-vezetéssel kapcsolatos tevékenysége körében — a Magyar Nemzeti Bank
és a Kincstár között létrejött megállapodás alapján — a
Magyar Nemzeti Bank által alkalmazott feltételek figyelembevételével díjakat számolhat fel és kamatot fizethet,
amelynek feltételeit a számlatulajdonossal kötött számlaszerződésben köteles rögzíteni.
(10) A kincstári körbe tartozók a 18/B. § (10) bekezdésében nem érintett jogcímen a devizajogszabályoknak
megfelelően megszerzett devizaeszközeik kezelésére
devizaszámláikat kereskedelmi banknál vezethetik.
(11) A Kincstár a kötelezett külön rendelkezése nélkül
teljesíti a 18/B. § (5) bekezdésben meghatározott szervezetekkel szemben benyújtott olyan beszedési megbízást,
amely jogerős bírósági, államigazgatási határozaton vagy
jogszabály által meghatározott azonnali beszedési megbízás útján teljesítendő fizetési kötelezettségen alapul.’’
A Vht.-nak a pénzkövetelések pénzforgalmi úton történő behajtására vonatkozó szabályai:
,,6. § (1) A pénzforgalmi úton érvényesíthető — e törvényben említett — pénzkövetelést azonnali beszedési
megbízással kell behajtani; bírósági végrehajtásnak akkor
van helye, ha az azonnali beszedési megbízás nem vezetett
eredményre.
(2) Pénzforgalmi úton lehet behajtani e törvényben említett pénzkövetelést, ha
a) a jogosult — a lakás-előtakarékossági számla kivételével — bankszámlával, a kötelezett pedig pénzforgalmi
bankszámlával rendelkezik,
b) a végrehajtás általános feltételei fennállnak, c) a követelés teljesítését bírósági, közjegyzői határozat
írja elő vagy az a 21. §-nak megfelelő közjegyzői okiratban
foglalt kötelezettségvállaláson alapul, és
d) a jogosult a behajtást végző pénzügyi intézménynek
nyilatkozik arról, hogy nincs folyamatban a követelése behajtására irányuló bírósági végrehajtási eljárás, illetőleg
nem terjesztett elő végrehajtás elrendelése iránti kérelmet
vagy ilyen kérelme alapján a követelése nem nyert kielégítést.
(3) Ha a kötelezett pénzforgalmi számlája nem ismert,
és az a cégnyilvántartásból sem állapítható meg, a végrehajtás elrendelésére jogosult bíróság a jogosult kérelmére
felhívja az adóhatóságot a számlaszám közlésére. Az adóhatóság köteles a felhívásnak haladéktalanul eleget tenni.
(4) Ha a pénzforgalmi úton történő behajtás fedezet
hiánya miatt nem vagy csak részben vezetett eredményre,
bírósági végrehajtásnak csak akkor van helye, ha a végrehajtást kérő igazolja, hogy a kötelezett számlavezető pénzügyi intézményétől nem kérte az azonnali beszedési megbízás további függőben tartását, és megjelöli, hogy az azonnali beszedési megbízást milyen összegben teljesítette a
pénzügyi intézmény. A függőben tartásra irányadó határidő lejárta előtt előterjesztett végrehajtási kérelem elbírálására is ez a rendelkezés irányadó.’’
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Az indítvány alapján az Alkotmánybíróság elsőként
azt vizsgálta, hogy az Áht. vitatott szabálya sérti-e az Alkotmány 9. § (1) bekezdésének a tulajdoni formák egyenlőségére vonatkozó rendelkezését, valamint a 70/A. §-ban
megfogalmazott jogegyenlőség követelményét.
Az Alkotmány 9. § (1) bekezdésének második fordulata
az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint nem értelmezhető
önállóan. ,,Az Alkotmány 9. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban a köztulajdon és a magántulajdon
egyenjogú és egyenlő védelemben részesül. Ez a rendelkezés azonban nem tekinthető a tulajdoni formák felsorolásának, mint amelyek valamelyikébe való besorolhatóság az
alkotmányos védelem feltétele. Az Alkotmány nem tulajdonformák között különböztet, hanem ellenkezőleg: a
tulajdon bármely formájára nézve éppen diszkriminációtilalmat fogalmaz meg. A 9. § (1) bekezdése ennek megfelelően az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése jogegyenlőségi tételének (...) a tulajdonhoz való jogra vonatkoztatott
kifejtése.’’ [21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH 1990, 73,
81.; 33/1993. (V. 28.) AB határozat, ABH 1993, 247, 250.]
Így az Alkotmánybíróságnak a 9. § (1) bekezdés alapján
is azt kellett megítélnie, hogy az Áht. 18/C. § (3) bekezdésének utolsó (harmadik) mondata tartalmaz-e az Alkotmány 70/A. §-ába ütköző megkülönböztetést.
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint az
Alkotmány 70/A. §-ában szabályozott rendelkezést a jog
egyenlőség általános elvét megfogalmazó alkotmányi követelményként értelmezte. Az Alkotmánybíróság számos
határozatában kifejtette, hogy az Alkotmány e szabálya
csak az azonos szabályozási körbe vont jogalanyok közötti
olyan alkotmányos indok nélkül tett megkülönböztetést
tiltja, amelynek következtében egyes jogalanyok hátrányos
helyzetbe kerülnek. Az alkotmányi tilalom elsősorban az
alkotmányos alapjogok tekintetében tett megkülönböztetésekre terjed ki, abban az esetben, ha a megkülönböztetés
nem az emberi vagy az alapvető állampolgári jog tekintetében történt, az eltérő szabályozás alkotmányellenessége
akkor állapítható meg, ha az az emberi méltósághoz való
jogot sérti. Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében megfogalmazott megkülönböztetési tilalom nem jelenti azt,
hogy minden, még a végső soron nagyobb társadalmi
egyenlőséget célzó megkülönböztetés is tilos. A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit
egyenlőként, egyenlő méltóságú személyként kell kezelnie,
azaz az emberi méltóság jogán nem eshet csorba, azonos
tisztelettel és körültekintéssel, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és
kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni.
Az Alkotmánybíróság ez utóbbi körben akkor ítéli alkotmányellenesnek a jogalanyok közötti megkülönböztetést,
ha a jogalkotó önkényesen, ésszerű indok nélkül tett különbséget az azonos szabályozási kör alá vont jogalanyok
között. [9/1990. (IV. 25.) AB határozat, ABH 1990, 46, 48.;
21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH 1990, 73, 77—78.;
61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH 1992, 280,
281—282.; 35/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH 1994,
197, 203—204.; 30/1997. (IV. 29.) AB határozat, ABH
1997, 130, 138—140., 39/1999. (XII. 21.) AB határozat,
ABH 1999, 325, 342—344. stb.]
Az indítványozó az Áht. vizsgált rendelkezése alapján a
kincstári egységes számla megkülönböztetett helyzetét kifogásolja.
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint önmagában
az, hogy az Áht. 18/C. § (3) bekezdésének harmadik mondata megtiltja a kincstári egységes számlával szemben
inkasszó benyújtását, illetőleg az ilyen inkasszó teljesítését
és ezzel védelemben részesíti az azonnali beszedési megbízásokkal szemben a kincstári egységes számlát, nem
eredményezi az Alkotmány 70/A. §-ának sérelmét.
Az Alkotmány 70/A. §-a a jogalanyok közötti megkülönböztetést tiltja, a kincstári számla védelmére vonatkozó, más pénzforgalmi számláktól eltérő szabályozás önmagában nem eredményezi az Alkotmány 70/A. §-ának
sérelmét.
A kincstári egységes számla a Magyar Nemzeti Bank
által a Magyar Államkincstár Rt. (a továbbiakban: Kincstár) részére vezetett pénzforgalmi számla, amely az állami
feladatok ellátásának finanszírozását, a költségvetés végrehajtását, a kincstári kör szervezetei pénzforgalmának lebonyolítását szolgálja. Ennélfogva a kincstári egységes
számla likviditásának védelme közérdek, az állami feladatok zavartalan és folyamatos ellátásának biztosítéka.
A vitatott szabály az Alkotmány 70/A. §-ával összefüggésben alkotmányossági problémát akkor vet fel, ha a
kincstári egységes számlának ez a védelme jogalanyok közötti megkülönböztetéshez vezet, például azt eredményezi,
hogy — amint azt az indítványozó állítja — valamely, az
állammal szemben fennálló, jogerős bírói ítéletben megállapított pénzkövetelés jogosultjai nem élhetnek a Vht.
6. §-ában szabályozott jogosultságukkal, s ezáltal a vitatott
törvényi tilalom következtében hátrányos megkülönböztetést szenvednek, illetőleg ha ezáltal az állam, mint magánjogi jogviszonyok alanya más jogalanyokhoz képest privilegizált helyzetbe kerül.
Ezért az indítvány alapján az Alkotmánybíróságnak
vizsgálnia kellett azt is, hogy a vitatott szabályozás a pénzkövetelések Vht. 6. §-ában szabályozott, pénzforgalmi
úton történő érvényesítése tekintetében eredményez-e a
jogalanyok közötti megkülönböztetést.
Az Áht. 18/C. § (11) bekezdése kimondja, hogy a Kincstár a kötelezett külön rendelkezése nélkül teljesíti a 18/B. §
(5) bekezdésben meghatározott szervezetekkel szemben
benyújtott olyan beszedési megbízást, amely jogerős bírósági, államigazgatási határozaton vagy jogszabály által
meghatározott azonnali beszedési megbízás útján teljesítendő fizetési kötelezettségen alapul. E szabály alapján
megállapítható, hogy a kincstári körbe tartozó szervezetekkel (a központi költségvetés, a központi költségvetési
szervek, a társadalombiztosítási alapok, a társadalombiztosítás központi hivatali szervei és ezek igazgatási szervei
a rendelkezésükbe utalt előirányzatok, az alapok, a Magyar
Tudományos Akadémia mint köztestület nem gazdasági
társasági formában működtetett szervei) szemben fennálló, jogerős bírói ítéleten alapuló fizetési kötelezettség
azonnali beszedési megbízás útján történő behajtásának az
Áht. alapján nincs akadálya. Az ilyen beszedési megbízásokat a Kincstár a kötelezett külön rendelkezése nélkül is
köteles teljesíteni. Az Áht. 18/C. § (11) bekezdésében foglalt rendelkezés garanciát nyújt az állam szerveivel szemben fennálló, jogerős bírói ítéleten alapuló pénzkövetelések végrehajtása során a Vht. 6. §-ában foglalt szabályok
érvényesüléséhez, így az ilyen követelések pénzforgalmi
úton történő behajtásának nincs akadálya. Így megállapítható, hogy az Áht. 18/C. § (3) bekezdésének utolsó
(harmadik) mondatában foglalt tilalom nem eredményez
megkülönböztetést a Vht. 6. §-ában szabályozott jogosultság gyakorlása tekintetében az állami szervekkel szemben
fennálló pénzkövetelések jogosultjai hátrányára.
Az Alkotmánybíróság vizsgálta azt is, hogy a Kincstárnak ez a kötelezettsége kiterjed-e az állammal, mint jogi
személlyel szemben fennálló, bírói ítéleten alapuló követelések pénzforgalmi úton való érvényesítésére is.
A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény
28. § (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően az állam,
mint a vagyoni viszonyok alanya jogi személy, így a bírósági
eljárásban marasztalható. Az államot a polgári jogi jog
viszonyokban — általános szabályként — a pénzügyminiszter képviseli. Az állam tartozása a központi költségvetést
terheli. A központi költségvetés az Áht. 18/B. § (5) bekezdése alapján a kincstári körbe tartozik, így a Kincstárnak
az azonnali beszedési megbízás teljesítésére irányuló, az
Áht. 18/C. § (11) bekezdésében meghatározott kötelezettsége az állammal szemben fennálló követelések esetén is
fennáll.
Mindezeket figyelembe véve megállapítható, hogy az
Áht. 18/C. § (3) bekezdésének utolsó (harmadik) mondatában foglalt tilalom a pénzköveteléseknek a Vht.
6. §-ában szabályozott pénzforgalmi úton történő behajtása tekintetében nem vezet a jogalanyok közötti megkülönböztetéshez. A végrehajtási eljárás során nem teremt az
államnak, mint magánjogi jogalanynak privilegizált helyzetet és nem hozza hátrányos helyzetbe az állammal szemben fennálló pénzkövetelések jogosultjait sem.
Így az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Áht.
18/C. § (3) bekezdés utolsó (harmadik) mondatának alkotmányellenessége az Alkotmány 70/A. §-a alapján nem
állapítható meg.
2. Az indítvány szerint a vitatott szabály ellentétes az
Alkotmány 2. § (1) bekezdésében szabályozott jogállamiság elvével is, mert az állam visszaélve közhatalmi szerepkörével, mint jogalkotó privilegizálja, végrehajthatatlanná
teszi inkasszó útján a kincstári egységes számlát.
Amint arra az Alkotmánybíróság a fentiekben rámutatott, azzal, hogy az Áht. megtiltja az egységes kincstári
számlával szemben inkasszó benyújtását, nem zárja ki az
állammal szemben fennálló, jogerős bírói ítélettel megállapított pénzköveteléseknek pénzforgalmi úton, tehát
azonnali beszedési megbízással való behajtását. A Kincstár
a Vht. 6. §-ában szabályozott azonnali beszedési megbízást
az Áht. 18/C. § (11) bekezdése alapján a központi költségvetés terhére köteles teljesíteni.
A jogerős határozatok által megállapított fizetési kötelezettségek teljesítésére szolgáló előirányzatokat az éves
költségvetési törvények állapítják meg. Ilyen előirányzatot
tartalmaz a Magyar Köztársaság 2003. évi költségvetéséről
szóló 2002. évi LXII. törvény 1. számú melléklete
XXII. Pénzügyminisztérium fejezete, a 17. Egyéb költségvetési kiadások cím, 1. Vegyes kiadások alcím, 6. Magánés egyéb jogi személyek kártérítése jogcím — csoporton.
Ez az előirányzat a Kötv. 42. § (1) bekezdés j) pontja alapján módosítási kötelezettség nélkül túlteljesíthető.
Mindezeket figyelembe véve az Alkotmánybíróság úgy
ítélte meg, hogy az Áht. 18/C. § (3) bekezdésének utolsó
mondata, nem értékelhető az indítványozó által kifejtett
módon. Az e rendelkezésben kimondott tilalom nem jelenti azt, hogy az állam, mint jogalkotó privilegizált helyzetet
teremt a maga számára a pénzkövetelések végrehajtása
során. Így az indítványozó által kifejtett indokból az
Alkotmány 2. § (1) bekezdésében szabályozott jogállamiság elvének sérelme sem állapítható meg.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy az Áht. 18/C. § (3) bekezdés utolsó (harmadik) mondatával kapcsolatosan az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének, 9. § (1) bekezdésének, valamint 70/A. §-ának megsértése az indítványozó által kifejtett indokok alapján nem
állapítható meg, ezért az indítványt elutasította.
Ugyanakkor az Alkotmánybíróság megállapította azt is,
hogy ha a törvényhozó nem biztosítja az állammal, mint
jogi személlyel szemben jogerős bírósági vagy hatósági
határozat alapján fennálló pénzkövetelések végrehajtásának feltételeit, ez alkotmányellenes helyzet kialakulásához
vezethet. A végrehajtás fedezetének hiánya miatt az ilyen
pénzkövetelések végrehajtása tekintetében kialakulhat az
indítványozó által kifogásolt alkotmányellenes diszkriminatív helyzet, nevezetesen az, hogy az állam más kötelezettekhez képest alkotmányosan elfogadható indok nélkül
kedvezményezett helyzetet élvez a végrehajtási eljárás
során. Az Alkotmánybíróság már több határozatában megállapította, hogy az állam, mint magánjogi jogalany javára
alkotmányos indok nélkül tett megkülönböztetés alkotmányellenes. [25/1993. (IV. 23.) AB határozat, ABH 1993,
188, 192.; 33/1993. (V. 28. ) AB határozat, ABH 1993, 247,
250.; 13/1995. (III. 1.) AB határozat, ABH 1995, 77, 78.]
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében szabályozott jogállamiság elve azt a követelményt támasztja a törvényhozással szemben, hogy a jog szabályaiból egyértelműen megállapítható legyen az állammal szemben fennálló követelések érvényesíthetősége. Ezért az Alkotmánybíróság szükségesnek ítélte a határozat rendelkező részében megfogalmazott alkotmányos követelmény kimondását.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az abban
foglaltak elvi jelentőségére tekintettel rendelte el.
Dr. Németh János s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
14/2013. (VI. 25.) VM utasítása a miniszteri biztosi kinevezés visszavonásáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján a következő utasítást adom ki:
1. § Dr. Szabó Csaba – a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról
szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. § (2) bekezdés b) pontja alapján a miniszteri biztosi kinevezésről szóló 9/2013. (IV. 11.)
VM utasítással történt – miniszteri biztosi kinevezését 2013. június 3. napi hatállyal visszavonom.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 vidékfejlesztési miniszter


text:
30/2009. (XI. 3.) ÖM rendelete az üzletszerűen végzett társasház-kezelői, és az üzletszerűen végzett ingatlankezelői tevékenység folytatásának feltételeiről, az eljárás részletes szabályairól.
A társasházakról szóló 2003. évi CXXXIII. törvény 66. §-ában kapott felhatalmazás alapján, az önkormányzati miniszter feladat- és
hatásköréről szóló 132/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. §-ának e) pontjában foglalt feladatkörömben eljárva, a következőket
rendelem el:
1. § (1) Üzletszerűen végzett társasház-kezelői, ille tő leg üzletszerűen végzett ingatlankezelői tevékenységet (a továb biak ban:
szolgáltatási tevékenység) az folytathat, aki rendelkezik az önkormányzati és területfejlesztési miniszter hatáskörébe
tartozó szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló miniszteri rendelet szerint
meghatározott társasház-kezelői, illetve ingatlankezelői szakmai képesítéssel.
(2) Szolgáltatási tevékenységet az folytathat továbbá,
a) aki a szolgáltatási tevékenységével összefüggésben nem áll a tevékenységtől eltiltó bírói ítélet alatt,
b) aki köztartozásmentes adózó, valamint
c) e rendelet szerinti bejelentéshez szükséges feltételeket teljesítette.
(3) Szolgáltatási tevékenységet az a köztartozásmentes gazdálkodó szervezet folytathat, amelynek legalább egy
személyesen közreműködő tagja vagy alkalmazottja – egyéni vállalkozó esetén, ha a tevékenységet nem maga látja el,
legalább egy foglalkoztatottja – rendelkezik az (1)–(2) bekezdésben foglalt, valamint e rendelet szerinti bejelentéshez
szükséges feltételekkel.
2. § (1) A bejelentés a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvény
(a továb biak ban: Szolgtv.) 22. § (1) bekezdésében meghatározott adatokon túl tartalmazza:
a) a szolgáltatást nyújtó szakképesítését tanúsító bizonyítványának (oklevelének) számát, a kiállító intézmény
megjelölését, a kiadás helyét és időpontját,
b) a szolgáltatást nyújtó munkáltatójának nevét és székhelyét, amennyiben a munkáltató gazdálkodó szervezet
a szolgáltatási tevékenység nyújtására a nyilvántartásba vett egy személyesen közreműködő tagja vagy
alkalmazottja alapján jogosult,
c) a szolgáltatás nyújtása során használni kívánt nyelv (nyelvek) megjelölését,
d) a hatósággal való kapcsolattartás módját.
(2) A szolgáltatást nyújtónak bejelentésében az 1. §-ban foglalt feltételek meglétét az alábbi okiratokkal kell igazolnia:
a) a szakképesítést tanúsító bizonyítvány hiteles másolata,
b) a harminc napnál nem régebben kiállított közokirat, amely szerint a szolgáltatást nyújtó köztartozásmentes
adózó, kivéve, ha a szolgáltatást nyújtó szerepel a köztartozásmentes adózói adatbázisban,
c) az eljárási illeték megfizetésének igazolása,
d) egyéni vállalkozó munkáltató esetén – ha a szolgáltatásnyújtásra személyesen közreműködő tagja vagy
alkalmazottja által jogosult – egyéni vállalkozók hatósági nyilvántartásba vételéről szóló igazolás hiteles
másolata,
e) ha a munkáltató egyéb gazdálkodó szervezet – ha a szolgáltatásnyújtásra egy személyesen közreműködő tagja
vagy alkalmazottja által jogosult – három hónapnál nem régebbi cégkivonat.
(3) Amennyiben a szolgáltatást nyújtó nem csatolja a (2) bekezdés b), d) és e) pontjai szerinti iratokat, a hatóság
a bejelentés feltételeinek megállapítása érdekében adatszolgáltatási kérelemmel fordul a nyilvántartást vezető
hatósághoz.
3. § (1) A hatóság törli a nyilvántartásból azt a szolgáltatást nyújtót:
a) aki meghalt,
b) aki az ilyen tevékenységtől eltiltó jogerős bírói ítélet hatálya alatt áll.
(2) A hatóság – az a)–c) pontok esetében a tiltásra okot adó körülmény megszüntetésétől számított 1 év időtartamra –
megtiltja a szolgáltatási tevékenység végzését annak a szolgáltatást nyújtónak:
a) aki a hatóság számára olyan valótlan tartalmú bejelentést tett, melynek érdemi befolyása volt a bejelentés
elbírálására, illetve a szolgáltatási tevékenység jogszerű végzésének az ellenőrzésére,
b) aki a hatósági ellenőrzést akadályozza,
c) aki a nyilvántartásban szereplő adatok változását legkésőbb a változástól számított 5 munkanapon belül
a hatóság részére nem jelenti be, és e kötelezettségének a hatóság felhívása ellenére sem tesz eleget,
d) akit gazdasági vagy vagyon elleni bűncselekmény miatt jogerősen szabadságvesztés büntetésre ítéltek és
a büntetett előélethez fűződő hátrányos jogkövetkezmények alól még nem mentesült.
(3) A szolgáltatást nyújtónál a tevékenység folytatásához szükséges adatokban bekövetkezett változást a hatóság a belső
ellenőrzési szabályzatában foglalt rendelkezései alapján, de évente legalább egy alkalommal ellenőrzi.
4. § (1) Gazdálkodó szervezet esetében a szolgáltatást nyújtó bejelentése a Szolgtv. 22. § (1) bekezdésében meghatározott
adatokon túl tartalmazza:
a) a szolgáltatást nyújtó cégjegyzékszámát, egyéni vállalkozó esetén a hatósági nyilvántartásba vétel számát,
b) a szolgáltatást nyújtó tevékenységi körét,
c) a képviseletre jogosult személy, egyéni vállalkozó nevét, lakóhelyét,
d) a gazdálkodó szervezet személyesen közreműködő tagja vagy alkalmazottja neve, a részére kiadott igazolás
száma,
e) a hatósággal való kapcsolattartás módját,
f) a szolgáltatás nyújtása során használni kívánt nyelv (nyelvek) megjelölését.
(2) A szolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezetnek a bejelentésében az 1. §-ban foglalt feltételek meglétét az alábbi
okiratokkal kell igazolnia:
a) a harminc napnál nem régebben kiállított közokirat, amely szerint a bejelentő köztartozásmentes adózó, kivéve,
ha a bejelentő szerepel a köztartozásmentes adózói adatbázisban,
b) gazdálkodó szervezet esetében három hónapnál nem régebbi cégkivonat, egyéni vállalkozó esetében egyéni
vállalkozók hatósági nyilvántartásba vételéről szóló igazolás hiteles másolatát,
c) az eljárási illeték megfizetésének igazolása.
(3) Amennyiben a gazdálkodó szervezet nem csatolja a (2) bekezdés a)–c) pontjai szerinti iratokat, a hatóság a bejelentés
feltételeinek megállapítása érdekében adatszolgáltatási kérelemmel fordul a szolgáltatásról nyilvántartást vezető
hatósághoz.
5. § (1) A hatóság törli a nyilvántartásból azt a gazdálkodó szervezetet:
a) amelyet az adott tevékenységre vonatkozó jogszabályi elő írások megsértése miatt a bíróság jogerősen eltiltotta
a tevékenység folytatásától,
b) amely ellen a bíróság felszámolási eljárást rendelt el,
c) amelyet a cégbíróság hivatalból törölt a cégnyilvántartásból, illetve egyéni vállalkozó esetén a hatósági
nyilvántartásból.
(2) A hatóság – e feltétel biztosításáig – megtiltja a szolgáltatási tevékenység végzését annak a gazdálkodó szervezetnek,
amelynek személyesen közreműködő tagja vagy alkalmazottja, illetve foglalkoztatottja a tevékenység folytatásának
feltételével már nem rendelkezik.
(3) A hatóság a tiltásra okot adó körülmény megszüntetésétől számított 1 év időtartamra megtiltja a szolgáltatási
tevékenység végzését annak a gazdálkodó szervezetnek:
a) amely a nyilvántartásban szereplő adatok változását legkésőbb a változástól számított 5 munkanapon belül
a hatóság részére nem jelenti be, és e kötelezettségének hatóság általi felhívás ellenére sem tesz eleget,
b) amely a hatóság számára olyan valótlan tartalmú bejelentést tett, melynek érdemi befolyása volt a bejelentés
elbírálására, illetve a szolgáltatási tevékenység jogszerű végzésének az ellenőrzésére,
c) amely a hatósági ellenőrzést akadályozza.
(4) A szolgáltatást nyújtónál a tevékenység folytatásához szükséges adatokban bekövetkezett változást a hatóság évente
legalább egy alkalommal ellenőrzi.
6. § A nyilvántartást szolgáltatásonként elkülönítve kell vezetni:
a) az igazolással rendelkező társasházkezelő szolgáltatást nyújtókról és társasházkezelő gazdálkodó szervezetekről,
b) az igazolással rendelkező ingatlankezelő szolgáltatást nyújtókról és ingatlankezelő gazdálkodó szervezetekről.
7. § (1) Az üzletszerű társasház-kezelői, valamint ingatlankezelői tevékenységet folytató szolgáltatást nyújtókról vezetett
nyilvántartás a Szolgtv. 26. § (2) bekezdésében foglaltakon túl a következő adatokat és a tevékenységgel összefüggő
egyes tényeket tartalmazza:
a) amennyiben a gazdálkodó szervezet a szolgáltatási tevékenység nyújtására a nyilvántartásba vett személyesen
közreműködő tagja vagy alkalmazottja által jogosult, a munkáltató megnevezése, székhelye,
b) a szolgáltatási tevékenység során használt nyelv,
c) a tevékenység gyakorlására jogosító szakképesítésnek az Országos Képzési Jegyzékben szereplő azonosító
száma,
d) a bizonyítvány (oklevél) száma, a kiállító intézmény megjelölése, a kiadás helye és időpontja,
e) a nyilvántartásba vétel időpontja,
f) nyilvántartási szám,
g) igazgatási ügyirat ügyszáma.
(2) A nyilvántartás (1) bekezdésének a), b), e) és f) pontjaiban említett adatai nyilvánosak.
(3) A nyilvántartás az üzletszerű társasház-kezelői, ille tő leg az üzletszerű ingatlankezelői tevékenységet folytató
gazdálkodó szervezet alábbi adatait tartalmazza, amelyek nyilvánosak:
a) cégjegyzékszám, egyéni vállalkozó esetén nyilvántartási szám,
b) a képviseletre jogosult személy, egyéni vállalkozó neve, lakóhelye
c) a szolgáltatási tevékenység nyújtásának végzésére igazolással rendelkező személyesen közreműködő tag vagy
alkalmazott neve,
d) a szolgáltatási tevékenység során használt nyelv.
8. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba, rendelkezéseit a hatálybelépését köve tően tett
bejelentésekre kell alkalmazni.
(2) Azon gazdálkodó szervezeteknek, akik a szolgáltatási tevékenység folytatásának feltételeivel rendelkeznek, és
e rendelet hatályba lépését megelőzően szolgáltatási tevékenységet folytattak, e rendelet hatályba lépését követő
6 hónapon belül meg kell tenni bejelentésüket a hatóság felé.
(3) Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
(4) E rendelet rendelkezései nem érintik a rendelet hatálybalépését megelőzően megszerzett jogosultságok, valamint
a szakképesítést tanúsító bizonyítványok érvényességét.
Varga Zoltán s. k.,
önkormányzati miniszter


text:
27/2010. (III. 31.) ME határozata szakállamtitkár megbízatásának megszűnéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2006. évi
LVII. törvény 58. § b) pontja, valamint 59. §-ának (1)–(2) bekezdése alapján megállapítom, hogy
dr. Kovács Miklósnak, az Önkormányzati Minisztérium szakállamtitkárának e megbízatása
2010. március 31-ei hatállyal – lemondásával – megszűnik.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
416/2009. (X. 29.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. október 21-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a Cz. Gy. magánszemély által
benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729). Indokolás I. A beadványozó 2009. szeptember 23-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Akarja-e Ön, hogy a lakóingatlanra bejegyzett jelzálogjog érvényesítését csak jogerős bírósági ítélet rendelhesse el?”
Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a
alapján az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában foglaltaknak,
amely szerint a népi kezdeményezésnek pontosan és egyértelműen kell tartalmaznia a megtárgyalásra javasolt
kérdést. Az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő kérdés megfogalmazása azonban megtéveszti
a választópolgárokat. A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány)
28/D. §-a szerint az országos népi kezdeményezés arra irányul, hogy az Országgyűlés a hatáskörébe tartozó kérdést
tűzze napirendjére. A beadványozó által feltett kérdésre adott válasz azonban konkrét jogszabályi rendelkezések
megváltoztatására irányul, nem napirendre tűzésre. A kezdeményezés megfogalmazása azonban a választópolgár
számára azt a téves látszatot kelti, mintha az aláírásgyűjtés alkalmával népszavazási kezdeményezést támogatna.
Mivel a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában foglalt követelményeknek ugyanezen jogszabály
18. §-ának b) pontja értelmében az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya hitelesítésének
megtagadásáról döntött. II. A határozat az Alkotmány 28/D. §-án, az Nsztv. 2. §-án, Nsztv.17. §-án és a 18. § b) pontján, a jogorvoslatról szóló
tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
470/2017. (XII. 12.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Fazekas Gyöngyit 2018. május 9-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. november 29. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
465/2017. (XII. 12.) KE határozata rektori megbízásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés d) pontja, valamint a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény
37. § (8) bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének javaslatára – a  Magyar Képzőművészeti
Egyetemen Radák Eszter egyetemi tanárt a  2018. január 25. napjától 2021. július 31. napjáig terjedő időtartamra
megbízom a rektori feladatok ellátásával.
Budapest, 2017. december 4. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
141/2017. (IV. 24.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés e)  pontja, valamint a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015.  évi XLII.  törvény 16.  § (1)  bekezdése és 32.  § (1)  bekezdése
alapján – a belügyminiszter javaslatára – dr. Urbán Zoltán László rendőr ezredest 2017. április 24-ei hatállyal rendőr
dandártábornokká kinevezem.
Budapest, 2017. április 10. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
13/2011. (III. 9.) OGY határozata a 2010. október 6-án kihirdetett veszélyhelyzet meghosszabbításának engedélyezéséről.
1. Az Országgyűlés a) felhatalmazza a Kormányt, hogy a veszélyhelyzet kihirdetéséről és az ennek során teendő intézkedésekről szóló
245/2010. (X. 6.) Korm. rendelettel (a továbbiakban: Rendelet) bevezetett intézkedések érvényét Veszprém
megyében legfeljebb 2011. június 30-ig meghosszabbítsa; b) felkéri a Kormányt, hogy a Rendelettel bevezetett intézkedések érvényének meghosszabbítását 2011. május 31-ig
vizsgálja felül, és a felülvizsgálatról tájékoztassa az Országgyűlést;
c) felkéri a Kormányt, hogy a veszélyhelyzet elhárítása érdekében megtett és a várhatóan szükséges további
intézkedésekről az Országgyűlés ülésein az intézkedések érvényének fenntartásáig adjon tájékoztatást.
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba, ezzel egyidejűleg a 2010. október 6-án kihirdetett
veszélyhelyzet meghosszabbításának engedélyezéséről szóló 98/2010. (X. 19.) OGY határozat és a 2010. október 6-án
kihirdetett veszélyhelyzet meghosszabbításának engedélyezéséről szóló 124/2010. (XII. 22.) OGY határozat hatályát
veszti. Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
1215/2015. (IV. 17.) Korm. határozata az energiamegtakarítás eléréséhez szükséges egyes kormányzati feladatokról.
A Kormány
 1. a végső felhasználók körében elérendő energiamegtakarítási célok teljesítése érdekében felhívja a nemzetgazdasági
minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – az  érintett miniszterek bevonásával – dolgozza ki
az  energiahatékonyságról, a  2009/125/EK és a  2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a  2004/8/EK és
a  2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 2012/27/EU európai parlamenti és
tanácsi irányelv (a továbbiakban: Irányelv) 7.  cikk (9)–(12)  bekezdésének végrehajtását szolgáló szakpolitikai
intézkedéseket és készítsen azokról előterjesztést a Kormány részére;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
 érintett miniszterek
Határidő: 2015. május 31.
2. felhívja az érintett minisztereket, hogy – a nemzeti fejlesztési miniszterrel együttműködve – gondoskodjanak
a) a  feladatkörükbe tartozó energiamegtakarítást eredményező szakpolitikai intézkedés – így különösen
operatív program pályázati kiírása, egyéb pályázat, támogatás, adókedvezmény, adó, műszaki jellegű
norma – kidolgozása során az energiahatékonysági cél megjelöléséről, továbbá
b) az energiamegtakarítás igazolási módszertanának és a megtakarítás monitoring szabályainak kialakításáról;
Felelős: érintett miniszterek
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. pontban foglaltakhoz igazodóan, illetve folyamatosan
3. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatallal
együttműködve – a végső felhasználók körében elérendő energiamegtakarítási célok teljesítése érdekében vizsgálja
meg
a) energiahatékonysági beruházásokat ösztönző tarifarendszer kialakításának, továbbá
b) az ESCO típusú finanszírozás, működési modell alkalmazásának
lehetőségeit és alkalmazásukra az 1. pontban meghatározott előterjesztés keretében tegyen javaslatot a Kormány
részére;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. pontban meghatározottakhoz igazodóan
4. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy készítsen előterjesztést a  Kormány számára az  energiahatékonyság
és az  energiabiztonság hosszú távú megteremtését elősegítő nemzeti energetikusi hálózat feladatairól, az  általa
elérhető eredményekről, a hálózat működtetésének módjáról;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2015. május 31.
5. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az  Irányelv 7.  cikk (9)–(12)  bekezdésének végrehajtására vonatkozó,
a Kormány által jóváhagyott szakpolitikai intézkedésekről az Európai Bizottságot tájékoztassa;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. pontban meghatározottakhoz igazodóan
6. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – a  Kormány tagjainak bevonásával – mérje fel a  2014. január 1-jét
követően bármely miniszter feladatkörében megvalósult, energiamegtakarítást eredményező intézkedéseket;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, az érintett miniszterek bevonásával
Határidő: 2015. május 31.
7. felhívja a  minisztereket, hogy – a  6.  pontban foglalt felmérés elkészítése érdekében – tájékoztassák a  nemzeti
fejlesztési minisztert a  2014. január 1-jét követően feladatkörükben megvalósult, energiamegtakarítást
eredményező intézkedések által elért energiamegtakarítás mennyiségéről;
Felelős: valamennyi miniszter
Határidő: 2015. május 15. 8. felhívja a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy gondoskodjon az előzetes és utólagos hatásvizsgálatról szóló
miniszteri rendelet által rendszeresített hatásvizsgálati lapon az energiahatékonysági hatások megjelenítéséről;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2015. május 15.
9. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az  Irányelv 5.  cikkének végrehajtása érdekében – az  érintett
miniszterek bevonásával – gondoskodjon a  felújítási kötelezettség alá eső kormányzati épületek
energiahatékonysági minimumkövetelményeknek megfelelő felújításának ütemezéséről és a  már megvalósított
energiahatékonysági felújítások bemutatásáról szóló előterjesztés Kormány részére történő benyújtásáról;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
 érintett miniszterek
Határidő: 2015. december 15.
10. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az egyes határozati pontokban meghatározott, a Miniszterelnökséget
vezető miniszter feladat- és hatáskörébe tartozó feladatokat a Miniszterelnökséget vezető miniszter bevonásával és
közreműködésével lássa el.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az egyes határozati pontokhoz igazodóan
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök