text:
24/2016. (VII. 8.) MNB rendelete a „Szent Márton” rézötvözetű emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – Szent Márton születésének 1700. évfordulója alkalmából – „Szent Márton” megnevezéssel
2000 forintos címletű rézötvözetű emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2016. július 9. 2. § (1) Az emlékérme réz (75%) és nikkel (25%) ötvözetéből készült, súlya 23,7 gramm, átmérője 37 mm, széle recézett.
 (2) Az emlékérme előlapján, jobb oldalon a  szombathelyi Szent Márton-templom épülete részletének ábrázolása
látható. Az emlékérme bal oldalán, egymás alatti vízszintes sorokban a „2000” értékjelzés, a „FORINT” felirat, a „BP.”
verdejel és a „2016” verési évszám olvasható. A  verdejelben legalább tízszeres nagyítás esetén látható, a  verdejel
adott betűjével megegyező betűket ábrázoló mikroírás került elhelyezésre. Az  emlékérme szélén, felső köriratban
a „MAGYARORSZÁG” felirat olvasható. Az emlékérme előlapjának képét az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Az emlékérme hátlapján, a  középmezőben Szent Márton ábrázolása látható, egy gyógyult beteg társaságában.
Az  emlékérme szélén, köriratban, fent a  „SZENT MÁRTON”, lent a  „SAVARIA”, jobb oldalon az  „A. D. 316” felirat
olvasható. A feliratokat jobb oldalon Tóth Zoltán tervezőművész mesterjegye választja el egymástól. Az emlékérme
hátlapjának képét a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 10 000 darab készíthető.
4. § Ez a rendelet 2016. július 9-én lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
172/2011. (VII. 26.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok
Johnston Fanwell Chizinga rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Zambiai Köztársaság magyarországi rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez berlini székhellyel.
Budapest, 2010. szeptember 1. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1152/2009. (IX. 10.) Korm. határozata a magyar küldöttség részvételéről az ENSZ Közgyűlés 64. ülésszakán.
A Kormány
 1.  jóváhagyja – a melléklet szerint – az ENSZ Közgyűlés 64. ülésszakán részt vevő magyar küldöttség tevékenységének
irányelveit;
 2.  felhatalmazza a külügyminisztert, hogy az ENSZ Közgyűlés 64. ülésszakán részt vevő magyar küldöttség vezetőjének
és tagjainak megbízásáról elő ter jesz tést tegyen a Magyar Köztársaság elnökének.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
1423/2012. (X. 4.) Korm. határozata a Közlekedés Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akciótervének megállapításáról.
A Kormány 1. megállapítja a Közlekedés Operatív Program 2011–2013. közötti időszakra szóló akciótervét az 1. melléklet szerint,
2. visszavonja a Közlekedési Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akciótervének megállapításáról szóló
1015/2012. (I. 26.) Korm. határozatot. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1392/2016. (VII. 21.) Korm. határozata a Magyar Protestáns Tanulmányi Alapítvány felsőoktatási tevékenységének támogatásáról.
A Kormány
 1. egyetért a Magyar Protestáns Tanulmányi Alapítvány felsőoktatási tevékenységének támogatásával;
 2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  igazságügyi miniszterrel együttműködve, az  1.  pontban foglaltak
megvalósítása érdekében 150 millió forint költségvetési támogatást biztosítson a  Magyar Protestáns Tanulmányi
Alapítvány részére.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
igazságügyi miniszter Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1475/2017. (VII. 25.) Korm. határozata a Sajóvölgye Focisuli Sportegyesület fejlesztéséhez szükséges forrás biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért a  Sajóvölgye Focisuli Sportegyesület fejlesztésével összefüggésben részére bemutatott sportfejlesztési
programmal (a továbbiakban: Program);
 2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon a  Program megvalósításához szükséges
59,0 millió forint összegű forrás biztosításáról a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi
XC. törvény 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
23. Sporttevékenység támogatása alcím, 29. Sportági fejlesztési koncepciók megvalósításával összefüggő feladatok
támogatása jogcímcsoport javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon a  Program megvalósításához szükséges
141,0 millió forint összegű forrás biztosításáról a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi
XC. törvény 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
24. Sportlétesítmények fejlesztése és kezelése alcím, 11. Sportlétesítmények fejlesztése és fenntartása
jogcímcsoport, 2. Állami, önkormányzati és egyéb sportlétesítmények fejlesztése, fenntartása jogcím javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 4. egyetért azzal, hogy az  emberi erőforrások minisztere a  2. és 3.  pont szerint biztosított összeg terhére külön
pályázat és kérelem benyújtása nélkül, egy összegben 200,0 millió forint támogatást nyújtson a  Sajóvölgye
Focisuli Sportegyesület (a  továbbiakban: Egyesület) részére, valamint azzal, hogy a  támogatás felhasználásának és
elszámolásának részletes feltételeiről támogatási szerződést kössön az Egyesülettel;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: a támogatás Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezethez történő lehelyezését követően
azonnal
 5. egyetért azzal, hogy az emberi erőforrások minisztere a 4. pont szerinti támogatási szerződés megkötését követően
támogatási előlegként folyósítsa a támogatás teljes összegét az Egyesület számára.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
13/2015. (V. 14.) AB határozata a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. CXL. törvény 171. § (4) bekezdésével kapcsolatos alkotmányos követelmény megállapításáról, valamint a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabályok alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló bírói
kezdeményezés, valamint alkotmányjogi panasz tárgyában meghozta a következő
1. Az  Alkotmánybíróság a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004.  évi
CXL.  törvény 171.  § (4)  bekezdését érintően az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdése alapján alkotmányos
követelményként állapítja meg: e  rendelkezés hatálybalépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárások
vonatkozásában a  késedelmi pótlék a  rendelkezés hatályba lépése napját, vagyis 2012. február 1-jét megelőzően
felfüggesztett hatósági végrehajtás esetén nem számítható fel.
2. Az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 36.Kpk.46.387/2013/9. számú
végzése alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisíti.
3. A  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 171.  § (4)  bekezdése
alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló bírói kezdeményezést és alkotmányjogi panaszt elutasítja.
4. A  tisztességtelen piaci magatartás és a  versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény 95/B.  § (3)  bekezdése
alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló bírói kezdeményezést és alkotmányjogi panaszt elutasítja.
5. Az  Alkotmánybíróság a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzésével
szemben az Alaptörvény XXVIII. cikke tekintetében előterjesztett alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] Az Alkotmánybírósághoz két indítvány – bírói kezdeményezés, valamint alkotmányjogi panasz – érkezett
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban:
Ket.) 171.  § (4)  bekezdése, valamint a  tisztességtelen piaci magatartás és a  versenykorlátozás tilalmáról szóló
1996. évi LVII. törvény (a továbbiakban: Tpvt.) 95/B. § (3) bekezdése, illetve bírói döntés alaptörvény-ellenességének
megállapítása és megsemmisítése iránt.
[2] 1. A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság hatáskörében eljáró bírósági titkár (a továbbiakban: indítványozó
bíró) a  33.Kpk.46.148/2014/4. számú végzésével az  előtte folyamatban lévő nemperes eljárást felfüggesztette
és az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 25.  § (1)  bekezdése alapján bírói
kezdeményezéssel fordult az  Alkotmánybírósághoz. Az  indítványozó bíró kezdeményezte az  előtte folyamatban
lévő ügyben alkalmazandó jogszabályi rendelkezések alkotmányellenességének megállapítását. Álláspontja
szerint a Ket. 171. § (4) bekezdése, valamint a Tpvt. 95/B. § (3) bekezdése sérti az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdését
(a visszamenőleges hatályú jogalkotás tilalmát).
[3] 1.1. Az  indítványozó bíró eljárási jogosultságát – az Abtv. 25. §-án kívül – az Alaptörvény 27. cikk (3) bekezdésére,
az  Abtv. 1.  § b)  pontjára, továbbá Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény módosításáról és az  egyes
közigazgatási nemperes eljárásokban alkalmazandó szabályokról szóló 2005. évi XVII. törvény (a továbbiakban:
Kntv.) 1.  § (4)  bekezdésére, valamint a  polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.)
155/B. §-ára alapozta.
[4] 1.2. Az  indítványozó bíró előadta, hogy az  előtte folyamatban lévő ügy előzménye a  Gazdasági Versenyhivatal
(a  továbbiakban: GVH), mint kérelmezett, 2007-ben megindult – Vj/174/2007. ügyszámú – versenyfelügyeleti
eljárása volt.
[5] 1.3. A GVH 2010. június 9-én kelt Vj/174/2007/332. számú határozatával (a továbbiakban: GVH határozat) versenyjogi
jogsértést állapított meg, amely miatt 2 100 000 000 (kétmilliárd-egyszázmilló) Ft összegű versenyfelügyeleti
bírságot szabott ki. A  pénzfizetési kötelezettség teljesítési határidejét a  határozat kézhezvételétől számított 30
napban jelölte meg, így a fizetési határidő utolsó napja 2010. szeptember 6-a volt.
[6] A bírság megfizetésére kötelezett kérelmező (a továbbiakban: kérelmező) azonban 2010. szeptember 3-án
keresetet terjesztett elő és egyúttal kérte a  GVH határozata végrehajtásának felfüggesztését. E  kérelemnek
megfelelően a  Fővárosi Bíróság – 16.K.34.302/2010/3. számú végzésében (kelt: 2010. október 19-én) – a  GVH
határozat végrehajtását a  jogerős döntés meghozataláig felfüggesztette. A  végrehajtás felfüggesztését a  bíróság
a Pp. 332. § (3) bekezdés második mondatára, a Ket. 101. § (3) bekezdésére, 110. § (3) bekezdésére, és 148. §-ára,
valamint a  Legfelsőbb Bíróság 2/2006. KJE-ben foglaltakra alapította és megállapította – a  számára biztosított
mérlegelési jogkörben eljárva –, hogy a felperes részére kirótt bírság feltehetőleg teljes gazdasági tevékenységének
megszüntetését eredményezné, így a végrehajtás olyan következményekkel járna, amely vissza nem fordítható és
a későbbiekben sem orvosolható.
[7] A Fővárosi Bíróság végrehajtás felfüggesztése tárgyában hozott végzését a  Fővárosi Ítélőtábla
– 2 Kpkf.51.555/2010/2. számú végzésével (kelt: 2011. március 16-án) – helybenhagyta.
[8] Az ügy érdemét illetően a  Fővárosi Törvényszék – 16.K.34.300/2010/60. számú ítélete (kelt 2012. október
9-én) – a  kérelmező keresetének helyt adva, hatályon kívül helyezte a  GVH határozatát és a  GVH-t új eljárásra
kötelezte. Jogerős ítéletében a  Fővárosi Törvényszék, mint másodfokú bíróság – 2.Kf.649.990/2013/27. számú
(kelt: 2013.  augusztus 28-án) – megváltoztatta az  elsőfokú bíróság ítéletét és elutasította a  kérelmező keresetét.
A végrehajtás felfüggesztése e jogerős döntés meghozatalával megszűnt.
[9] A kérelmező ezt követően felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő, amelynek elbírálásáig újból kérte a  végrehajtás
felfüggesztését. A Kúria e kérelem alapján – Kfv.III.37.690/2013/3. számú végzésében (kelt: 2013. október 22-én) –
a felülvizsgálati eljárás befejezéséig elrendelte a végrehajtás felfüggesztését.
[10] A Kúria felülvizsgálati eljárásban hozott – Kfv.III.37.690/2013/29. számú – ítéletében (kelt: 2014. május 20-án)
a  Fővárosi Törvényszék, mint másodfokú bíróság 2.Kf.649.990/2013/27. számú ítéletét hatályon kívül helyezte,
az elsőfokú bíróság döntését részben megváltoztatta, egyebekben a felperesek kereseteit elutasította.
[11] 1.4. Ezt követően a  GVH 2014. augusztus 1-jén kelt Vj/174/2007/531. számú végzésével (a továbbiakban GVH
végrehajtási végzés 1.) végrehajtást rendelt el egyrészt a  GVH határozatban megjelölt bírságra, másrészt az  ezen
összeg után – 2010. szeptember 7. napjától a  teljesítés napjáig – esedékes késedelmi pótlékra. Ennek összegét
839 705 998 Ft-ban állapította meg.
[12] A GVH végrehajtási végzés 1. megállapította, hogy a versenyfelügyeleti bírság megfizetésére nyitva álló teljesítési
határidő (a GVH határozat közlésétől számított 30 nap, vagyis 2010. szeptember 6-ig) eredménytelenül telt
el. A  bírságot a  határozat kézhezvételétől számított 30 napon belül meg kell fizetni, függetlenül attól, hogy
a  határozattal szemben keresetet terjesztettek elő. A  GVH arra hivatkozott, hogy a  Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdése
alapján a  még meg nem indult végrehajtási eljárásokra is alkalmazni kell a  közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény és egyes kapcsolódó törvények, valamint a miniszteri
hatósági hatáskörök felülvizsgálatával összefüggő egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CLXXIV. törvény
(a továbbiakban: Ketmódtv.) 20–22.  §-ával megállapított rendelkezéseit. A  Ket. 171.  § (4)  bekezdése szintén úgy
rendelkezik, hogy a  Ketmódtv. hatálybalépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárásokra is alkalmazni kell
a Ketmódtv. 46. §-ában megállapított, a Ket. VIII. fejezetét újraszabályozó rendelkezéseket.
[13] 1.5. Az  indítványozó bíró kifejtette, hogy a  versenyfelügyeleti eljárás megindítása időpontjában (2007) hatályos
Ket. 148. § (8) bekezdése a végrehajtás felfüggesztésének elrendelésétől annak megszüntetéséig nem tette lehetővé
újabb végrehajtási cselekmény foganatosítását, illetve késedelmi pótlék felszámítását.
[14] 2009. október 1-jén hatályba lépett a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
2004. évi CXL. törvény módosításáról szóló 2008. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ketnov.). Ez  úgy módosította
a végrehajtás felfüggesztése jogkövetkezményeit, hogy csupán az újabb végrehajtási cselekmények foganatosítását
zárta ki a  felfüggesztés elrendelésétől annak megszüntetéséig, a  késedelmi pótlék felszámítását azonban nem.
A  Ketnov. által bevezetett módosítások – a  Ket. 171.  § (1)  bekezdése, valamint a  Ketnov. 132.  § (3)  bekezdése
értelmében – csak a  Ketnov. hatályba lépése, vagyis 2009. október 1. után indult vagy megismételt eljárásokban
voltak alkalmazhatók.
[15] A 2012. február 1-jén hatályba lépett Ketmódtv. a  Ket. 140.  §-ában rendezte újra a  végrehajtás felfüggesztésének
szabályait, amelyek tartalmilag érdemben nem különböznek a Ketnov. által megállapított szabályoktól. A Ketmódtv.
46.  § (46)  bekezdése azonban módosította a  Ket. 171.  §-át, így a  végrehajtás felfüggesztésére vonatkozó új
szabályokat a hatálybalépésükkor még meg nem indult végrehajtási eljárásokban is alkalmazni rendelte.
[16] Az indítványozó bíró szerint az idézi elő az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésének, nevezetesen a visszaható hatályú
jogalkotásnak a sérelmét, hogy a  jogalkotó a még meg nem indult végrehajtási eljárásokban – vagyis a korábban
végrehajtásában felfüggesztett eljárásokban – is alkalmazni rendelte a végrehajtás felfüggesztésének új szabályait.
Vagyis az alkotmányellenesség a Ket. 171. § (4) bekezdésében foglalt átmeneti rendelkezésből fakad.
[17] Az indítványozó bíró hangsúlyozza, hogy a közigazgatási eljárás – bár valóban vannak önálló szakaszai – egységes
eljárás. Vagyis a közigazgatási eljárásnak a végrehajtási szakasz akkor is része, ha adott közigazgatási ügyben nem is
mindig kerül sor lefolytatására. Éppen ezért nem kezelhető önálló eljárásként, nem lehet rá önálló, az alapeljárástól
elkülönülő átmeneti rendelkezéseket bevezetni. Ez  ugyanis sérti a  jogbiztonságot, különösen a  kiszámíthatóság
követelményét.
[18] A versenyjogi eljárásban a  Ket. szubszidiárius szabály a  Tpvt.-hez képest. E  két jogszabály együttes alkalmazása
alapján a  késedelmi pótlék-fizetési kötelezettség a  teljesítési határidő lejártára visszamenőlegesen állapítható
meg. Azonban a  Ketmódtv.-nyel hatályba lépett módosítás (annak indítvánnyal támadott rendelkezése miatt)
a versenyfelügyeleti eljárás megindításakor hatályos Ket. 148. §-a szerinti mentességi időre is fizetési kötelezettség
megállapítását eredményezi az  indítványozó bíró szerint. Ezért a  felet korábbi mentessége ellenére egy utóbb
hatályba lépett jogszabályi rendelkezés alapján kötelezik visszamenőlegesen a  mentességi időre nézve is
késedelmi pótlékfizetésre. Ez a bizalomvédelem elvét sérti az indítványozó bíró szerint, mivel egy még le nem zárt
jogviszonyban egy újabb, terhesebb és előre nem látható kötelezettséget állapított meg a jogalkotó.
[19] Az indítványozó bíró ugyanakkor hangsúlyozza, hogy az  alkotmányossági aggályt nem az  veti fel, hogy a  Ketnov.
megszüntette a  késedelmi pótlék felszámításának tilalmát a  végrehajtás felfüggesztése alatt. Az  alkotmányossági
probléma kizárólag abban áll, hogy a  Ketmódtv. a  végrehajtás felfüggesztésére vonatkozó új szabályokat – így
a késedelmi pótlék felszámításának szabályát – úgy léptette hatályba, hogy azt a már megindult azon közigazgatási
eljárásokra is alkalmazni rendelte, amelyek még nem jutottak végrehajtási szakaszba.
[20] Az indítványozó bíró mindezek alapján kérte a  Ket. 171.  § (4)  bekezdése és a  Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdése
alkotmányellenességének megállapítását az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdése alapján, valamint a  folyamatban
lévő ügyben alkalmazási tilalmának megállapítását, feltéve, hogy az  Alkotmánybíróság nem lát módot arra, hogy
az Alaptörvényt sértő helyzet alkotmánykonform értelmezéssel is feloldható.
[21] 2. A  másik indítványozó jogi képviselője útján alkotmányjogi panaszt terjesztett elő az  Alkotmánybíróságról
szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a alapján a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi
Bíróság 36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzésével szemben. Emellett alkotmányjogi panaszt terjesztett elő a  Ket.
171. § (4) bekezdésével és a Tpvt. 95/B. § (3) bekezdésével szemben az Abtv. 26. § (1) bekezdése alapján.
[22] 2.1. Az  ügy előzménye szintén a  GVH Vj/174/2007. számon indított versenyfelügyeleti eljárása, amelynek során
a GVH 2010. június 9-én kelt GVH határozat az alkotmányjogi panasz előterjesztőjét verseny korlátozására alkalmas
magatartás tanúsítása miatt 1 500 000 000 (egymilliárd-ötszázmillió) Ft versenyfelügyeleti bírság megfizetésére
kötelezte. A teljesítési határidő ez esetben is 2010. szeptember 6-án járt le.
[23] Az alkotmányjogi panasz előterjesztője a GVH határozattal szemben bírósági felülvizsgálati eljárást kezdeményezett
és egyúttal kérte a GVH határozata végrehajtásának felfüggesztését. A Fővárosi Bíróság 16.K.34.301/2010/2. számú
végzésével (2010. október 19.) a  végrehajtást a  jogerős döntés meghozataláig felfüggesztette, amelyet a  Fővárosi
Ítélőtábla 2.Kpkf.51.554/2010/2. számú végzésével helybenhagyott.
[24] A GVH határozatát a Fővárosi Törvényszék mint elsőfokú bíróság a 16.K.34.300/2010/60. számú ítéletével hatályon
kívül helyezte és a GVH-t új eljárásra kötelezte. A GVH fellebbezése nyomán a Fővárosi Törvényszék mint másodfokú
bíróság 2013. augusztus 28-án kelt 2.Kf.649.990/2013/27. számú ítéletével az  elsőfokú ítéletet megváltoztatta és
az indítványozó keresetét elutasította.
[25] Ezt követően a  GVH 2013. október 9-én kelt Vj/174/2007/465. számú végzésével (a továbbiakban: GVH
végrehajtási végzés 2.) – figyelemmel arra, hogy a  Fővárosi Törvényszék jogerős ítéletével a  GVH határozat
2013. szeptember 13-án végrehajthatóvá vált – megindította a GVH határozatában megállapított versenyfelügyeleti
bírság, valamint 2010. szeptember 7. napjára mint a  teljesítési határidő utolsó napjára visszamenőleg a  teljesítés
napjáig felszámítandó késedelmi pótlék végrehajtása iránti eljárást a  Ket. 126.  § (1)  bekezdés a)  pontja és a  Tpt.
89. § (1) bekezdése alapján.
[26] A megállapított késedelmi pótlék összege 534 165 000 Ft. A GVH végrehajtási végzés 2.-vel szemben, a késedelmi
pótlék megállapítása tekintetében az  alkotmányjogi panasz előterjesztője jogorvoslattal élt, és egyúttal kérte
a  végrehajtás felfüggesztését a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságtól, amely kérelmeket a  bíróság
– 36 Kpk.46.387/2013/9. számú végzésével – elutasította.
[27] Az indítványozó időközben felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő a  Kúriánál a  GVH határozatával szemben, és
e kérelmében ismételten kérte a GVH határozata – a versenyfelügyeleti bírság – végrehajtásának felfüggesztését is.
A Kúria 2013. december 13-án kelt Kfv.III.37.690/2013/15. számú végzésével helyt adott az indítványozó végrehajtás
felfüggesztése iránti kérelmének. A felülvizsgálati eljárás az indítvány benyújtásakor még folyamatban volt.
[28] Időközben az  ügyben Kfv.III.37.690/2013/29. számon a  Kúria ítéletet hozott, amellyel szemben az  ügyben érintett
egyes felperesek alkotmányjogi panaszt terjesztettek elő.
[29] 2.2. Az  alkotmányjogi panasz előterjesztője kifejtette, hogy a  versenyfelügyeleti eljárás megindítása időpontjában
(2007) hatályos Ket. 148.  § (8)  bekezdése a  végrehajtás felfüggesztésének elrendelésétől annak megszüntetéséig
nem tette lehetővé újabb végrehajtási cselekmény foganatosítását, illetve késedelmi pótlék felszámítását. Ezt
követően a  Ketnov.-ban – amely 2009. október 1-jén lépett hatályba – a  jogalkotó lehetővé tette a  késedelmi
pótlék felszámítását a  végrehajtás felfüggesztése idejére. A  Ketnov. által bevezetett módosítások azonban
csak a  2009.  október 1. után indult vagy megismételt közigazgatási eljárásokban voltak alkalmazhatók, így
az alkotmányjogi panasz előterjesztője 2007 óta folyamatban lévő ügyében nem.
[30] A Ketmódtv. a  Ket. 140.  §-ában rendezte újra a  végrehajtás felfüggesztésének szabályait. A  Ketmódtv.
140. §  (4) bekezdése szerint a  felfüggesztés ideje alatt a végrehajtható döntésben foglaltak végrehajtása szünetel,
a  felfüggesztésig foganatosított végrehajtási cselekmények azonban hatályosak maradnak. A  Ket. 140.  §-a nem
rendelkezik a  késedelmi pótlék számításáról (illetve annak tilalmáról a  felfüggesztés időtartamára). A  Ketmódtv.
46. § (46) bekezdése úgy módosította a Ket. 171. §-át, hogy a végrehajtás felfüggesztésére vonatkozó új szabályokat
a  hatálybalépésükkor még meg nem indult végrehajtási eljárásokban is alkalmazni rendelte. Mindezek alapján
az indítványozó szerint a Ket. 171. § (4) bekezdése, valamint a Tpt. 95/B. § (3) bekezdése a visszamenőleges hatályú
jogalkotás tilalmát sérti, és ellentétes az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésével.
[31] 2.3. A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzése alaptörvény-ellenességét
abban látja az  alkotmányjogi panasz előterjesztője, hogy a  bíróság megsértette indokolási kötelezettségét,
mivel úgy ítélte meg, hogy a  végrehajtási eljárás felfüggesztésének jogkövetkezményeit a  közigazgatási perben
nem a  Ket. ide vonatkozó rendelkezése – nevezetesen a  Ket. 148.  § (8)  bekezdése –, hanem a  Pp. felfüggesztésre
vonatkozó szabályai alapján kell megállapítani. A  bíróság ezen felül a  GVH végrehajtási végzés 2.-ben foglalt jogi
állásponttól – vagyis hogy a késedelmi pótlék megállapítása a Ket. rendelkezésein alapul – eltérően más jogi alapra
helyezkedve, a Pp.-re alapozva döntését, hagyta helyben a GVH végrehajtási végzés 2.-t.
[32] Emellett az  alkotmányjogi panaszban támadott végzés ellentétes a  Fővárosi Bíróság végrehajtást felfüggesztő,
2010. október 9-én kelt 16.K.34.301/2010/2. számú végzésében foglaltakkal, amely a  Ket. 148.  §-ára
hivatkozott. Ellentétben áll a  bíróság jogértelmezése, és így maga a  végzés a  KGD2011.195. számú döntéssel
is, amelynek értelmében a  közigazgatási végrehajtási eljárást az  alapeljárásban hatályos szabályok szerint kell
lefolytatni. Mindezek alapján az  indítványozó úgy véli, hogy a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzése sérti az Alaptörvény XXVIII. cikkében foglalt tisztességes eljáráshoz való jogot,
valamint az EJEE 6. cikkében foglalt tisztességes tárgyaláshoz való jogot.
[33] 3. Az  Alkotmánybíróság az  indítványokat tárgyi összefüggésükre tekintettel az  Abtv. 58.  § (2)  bekezdése alapján
egyesítette és egy eljárásban bírálta el.
II. [34] 1. Az Alaptörvény indítvánnyal érintett rendelkezései:
„B cikk (1) Magyarország független, demokratikus jogállam.”
„26.  cikk (1) A  bírák függetlenek, és csak a  törvénynek vannak alárendelve, ítélkezési tevékenységükben nem
utasíthatóak. A  bírákat tisztségükből csak sarkalatos törvényben meghatározott okból és eljárás keretében lehet
elmozdítani. A bírák nem lehetnek tagjai pártnak, és nem folytathatnak politikai tevékenységet.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el. […]
(7) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogorvoslattal éljen az olyan bírósági, hatósági és más közigazgatási döntés
ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.”
[35] 2. A Ket. indítvánnyal támadott rendelkezése:
„171.  § (4) E  törvénynek a  Módtv. 46.  §-ával megállapított VIII. Fejezetét kell alkalmazni az  e  rendelkezés
hatálybalépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárásokra is.”
[36] 3. A Tpvt. indítvánnyal támadott rendelkezése:
„95/B. § (3) E törvénynek a Ket-módtv. 20–22. §-ával megállapított rendelkezéseit kell alkalmazni az e rendelkezések
hatálybalépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárásokra is.”
III. [37] Az Alkotmánybíróság elsőként megvizsgálta, hogy a  bírói kezdeményezés, valamint az  Abtv. 26.  § (1)  bekezdése
alapján előterjesztett alkotmányjogi panasz megfelel-e az Abtv.-ben foglalt formai feltételeknek.
[38] 1. Az  indítványozó bíró eljárási jogosultságát az  Alaptörvény 27.  cikk (3)  bekezdésére, az  Abtv. 1.  § b)  pontjára és
25. §-ára továbbá a Kntv. 1. § (4) bekezdésére, és a Pp. 155/B. §-ára alapozta. Az Abtv. 1. § b) pontja szerint az Abtv.
alkalmazásában a  bírósági titkár is bírónak minősül, ha törvény rendelkezése alapján az  egyesbíró hatáskörében
bírósági titkár eljárhat.
[39] A Kntv. 1.  § (4)  bekezdése kimondja, hogy a  Kntv.-ben szabályozott közigazgatási nemperes eljárásokban
a  bírósági titkár elsőfokon, az  érdemi határozatok meghozatalára is kiterjedően, önálló aláírási joggal eljárhat.
A  Kntv. 1.  §  (3)  bekezdése úgy rendelkezik, hogy a  hatálya alá tartozó nemperes eljárásokban felfüggesztésnek
és szünetelésnek helye nincs. Ez  azonban nem vonatkozik a  bírói kezdeményezés előterjesztésére, amelyet
az Alaptörvény és az Abtv. szabályoz.
[40] Mindezek alapján az indítványozó bírósági titkár tehát az Alkotmánybíróság előtti eljárásban bírónak minősül, s mint
ilyen bírói kezdeményezést terjeszthet elő.
[41] 2. Az alkotmányjogi panasz a következők alapján megfelel az Abtv. 26–27. §-ában, valamint 29–30. §-ában foglalt
formai és tartalmi követelményeinek. Az  alkotmányjogi panasz előterjesztője az  egyedi ügyben érintett, ugyanis
az  alkotmányjogi panasz alapjául szolgáló eljárásban félként szerepelt, illetve ránézve a  Fővárosi Közigazgatási
és Munkaügyi Bíróság 36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzése rendelkezést tartalmaz. Ugyanis a  GVH bíróság
előtt megtámadott végrehajtási végzése a  késedelmi pótlék végrehajtásának megindításáról szól, amelynek
az  indítványozó a  kötelezettje. A  GVH végrehajtási végzés 2.-vel szemben kezdeményezett bírósági felülvizsgálat
– nemperes eljárás – során hozott végzéssel szemben nincs helye jogorvoslatnak.
[42] Az Abtv. 26.  § (1)  bekezdése szerinti alkotmányjogi panasz tekintetében az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdés
sérelmére, visszamenőleges hatályú jogalkotás tilalmát sértő szabályozásra hivatkozott az  indítványozó.
Az  Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésének megsértésére csak kivételesen
lehet alkotmányjogi panaszt alapítani, olyan esetekben, mint a  visszaható hatályú jogalkalmazás, vagy
a  jogalkotással összefüggésben a  megfelelő felkészülési idő hiánya {ld. pl. 3066/2013. (II. 8.) AB végzés, Indokolás
[9]}.
[43] Az Abtv. 27.  §-a szerinti alkotmányjogi panaszban az  Alaptörvényben biztosított jogai sérelmét állította
(Alaptörvény XXVIII. cikk), valamint sérül az Egyezmény 6. cikkében foglalt tisztességes tárgyaláshoz való joga.
[44] Mindezek alapján az alkotmányjogi panasz megfelel annak a követelménynek, hogy Alaptörvényben biztosított jog
sérelmét állítja.
[45] Az alkotmányjogi panasz előterjesztője részére a  nemperes eljárásban 2014. március 5-én hozott
36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzést 2014. március 17-én kézbesítették. Az  alkotmányjogi panaszt 2014. május
15-én terjesztette elő a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósághoz címezve. A  határidő utolsó napja
2014. május 16., így a  panasz határidőben érkezett be. Az  indítványozó jogi képviselő útján terjesztette elő
az  alkotmányjogi panaszt, a  szabályszerű meghatalmazást csatolta. A  GVH végrehajtási végzésének bírósági
felülvizsgálatára irányuló eljárásban kérelmezőként lépett fel. Az  indítványozó tehát jogosultnak és érintettnek
minősül.
[46] Az indítvány az  Abtv. 52.  § (1b)  bekezdésének megfelelően tartalmazza a  határozott kérelemhez megkívánt
elemeket: megjelöli az  Alkotmánybíróság hatáskörének alapjául szolgáló rendelkezéseket [Alaptörvény
24. § (2) bekezdés; Abtv. 26. § (1) bekezdés és 27. §].
IV. [47] Az ügy érdemét illetően az indítványok – a jelen és az V. fejezetben – foglaltak szerint részben megalapozottak.
[48] 1. Az  indítványozók az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésének, a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmának sérelmét
állítják a  Ket. 171.  § (4)  bekezdésével és a  Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdésével összefüggésben, mivel folyamatban
lévő közigazgatási eljárásokban rendelik alkalmazni a  Ket. végrehajtás felfüggesztésének a  késedelmi pótlék
felszámítását érintő, módosított szabályait.
[49] Az Alkotmánybíróság visszaható hatályú jogalkotás tilalmával kapcsolatos gyakorlatából a  jelen üggyel
összefüggésben a következőket emeli ki.
[50] 1.1. Az Alkotmánybíróság a Tpvt.-ben foglalt egyes versenyfelügyeleti eljárási szabályok alkotmányosságát vizsgáló
30/2014. (IX. 30.) AB határozata szerint „[a] jogállamiság [B)  cikk (1)  bekezdése] részét képező jogbiztonság elve
megköveteli az  egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát, az  egyes normák egyértelműségét.
[…a] jogbiztonság elvéből vezethető le a  visszaható hatályú jogalkotás tilalma is, amelynek magját a  jogalkotási
törvényben is megfogalmazott tilalom adja, miszerint a  jogszabály a  kihirdetését megelőző időre nem állapíthat
meg kötelezettséget és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé. A  következetes alkotmánybírósági
gyakorlat értelmében továbbá valamely jogszabály nem csupán akkor minősülhet az említett tilalomba ütközőnek,
ha a  jogszabályt a  jogalkotó visszamenőlegesen léptette hatályba, hanem akkor is, ha a  hatálybaléptetés nem
visszamenőlegesen történt ugyan, de a  jogszabály rendelkezéseit – erre irányuló kifejezett rendelkezés szerint  –
a  jogszabály hatálybalépése előtt létrejött jogviszonyokra is alkalmazni kell. {10/2014. (IV. 4.) AB határozat,
Indokolás [15]} Ezeknek a  jogalkotóval szemben megfogalmazott elvárásoknak a  versenyjogi tényállások és
jogkövetkezmények törvényi megfogalmazása során kell elsősorban érvényesülniük, az  előreláthatóság és
a kiszámíthatóság ugyanakkor a  jogalkalmazók irányában is alkotmányos elvárás a  jogi normák értelmezése során
(Alaptörvény 28. cikk).” {30/2014. (IX. 30.) AB határozat, Indokolás [106]}
[51] Szintén a  Tpvt. egyes rendelkezései alkotmányossági vizsgálata tárgyában született a  353/B/2009. AB határozat.
Ez  a  határozat – többek között – azt vizsgálta, hogy sérti-e a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmát az, ha
a  jogalkotó a  bírság megállapításának egyes szabályait úgy lépteti hatályba, hogy azok csak a  törvény hatályba
lépését követően indult és a  megismételt eljárásokban alkalmazhatók. Az  Alkotmánybíróság ebben az  ügyben
azt állapította meg, hogy nem sérti a visszaható hatályú jogalkotás tilalmát az átmeneti rendelkezés, ha a törvény
hatályba lépését követően indult eljárásokban kell alkalmazni a  versenyfelügyeleti bírság megállapításának új
szabályait.
[52] 1.2. A 3189/2013. (X. 22.) AB határozatban egy hatósági bírság – nevezetesen: építésügyi bírság – megállapításának
szabályairól rendelkező kormányrendelet átmeneti rendelkezését vizsgálta az  Alkotmánybíróság. Ebben
az esetben is a támadott rendelkezés úgy szólt, hogy az érintett kormányrendelet rendelkezéseit a hatálybalépést
követően indult eljárásokban kell alkalmazni. A  döntés megalapozása érdekében az  Alkotmánybíróság
a  következőket vette figyelembe ebben az  ügyben a  visszaható hatályú jogalkotással kapcsolatos gyakorlatából:
„Az Alkotmánybíróság határozatban rendelkezett a  korábbi alkotmánybírósági határozatok felhasználhatósága
ügyében {13/2013.  (VI. 17.) AB határozat, Indokolás [27]–[34]}. Az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésében foglalt
jogállamiság klauzula szövegszerűen megegyezik a korábbi Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezéssel.
[…] Így az  Alkotmánybíróság utal egy korábbi döntésében megfogalmazott álláspontjára, és ezt jelen ügyben
is irányadónak tekinti. E  szerint »[ö]nmagában az, hogy az  állampolgárok másként cselekedtek volna, ha
előre láthatták volna a  jogszabály módosítását, nem ad módot a  jogbiztonság címén az  alkotmányellenesség
megállapítására. A  visszaható hatályú jogalkotás tilalmának ilyen kiterjesztő értelmezése alkotmányjogilag
indokolhatatlan.« [55/1994. (XI. 10.) AB határozat, ABH 1994, 305.] […] Nem vitásan sérti a  jogbiztonság
elvét az  a  szabályozás, amely a  kihirdetését megelőző időre állapít meg új kötelezettséget vagy nyilvánít
valamely magatartást jogellenessé (valódi visszaható hatály). Ugyanígy alkotmányellenesnek minősítette
az  Alkotmánybíróság – éppen építésügyi igazgatási ügyben – azt a  szabályzást is, amely kimondta a  szabály
alkalmazását a folyamatban lévő ügyekre is, azaz a módosító szabály hatálybalépésekor jogerős határozattal még el
nem bírált ügyekben építésügyi bírság kiszabását kötelezővé tevő új szabályozás alkalmazását rendelte el (azonnali
hatály).” {Indokolás [11]–[13]}
[53] Az Alkotmánybíróság ezek alapján ebben az  ügyben is azt állapította meg, hogy nem sérti a  visszaható hatályú
jogalkotás tilalmát az  átmeneti szabály, ha az  új jogszabályi rendelkezések alkalmazását a  hatályba lépéskor még
meg nem indult hatósági eljárásokban rendeli alkalmazni.
[54] A 3189/2013. (X. 22.) AB határozat indokolásában utalt – számának megjelölése nélkül – az  építésügyi bírságra
vonatkozó korábbi szabályozás alkotmányossági vizsgálatára irányuló 31/2005. (VII. 14.) AB határozatra. Ez  utóbbi
határozatban az  alkotmányossági vizsgálat tárgyát képező rendelkezés úgy szólt, hogy a  rendelet rendelkezéseit
„a  hatálybalépésekor jogerős határozattal még el nem bírált ügyekben is alkalmazni kell”. Az  Alkotmánybíróság
ebben az  esetben azt állapította meg, hogy ez  a  szabályozás azért sérti a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmát,
mivel folyamatban lévő eljárásokban az építésügyi bírság új szabályait rendelte alkalmazni.
[55] Döntése indokolásaként a  következőket fejtette ki: „»Ha az  új jogszabálynak visszamenőleges hatálya van,
az a jogszabály megjelenése előtt keletkezett jogviszonyok tömegének felülvizsgálatával jár, amely a jogbiztonság
alkotmányos követelményét sérti. Különösen irányadó ez  azokban az  esetekben, amikor az  új jogszabály
olyan kötelezettséget vagy felelősséget állapít meg, amely a  korábbi jogszabályi környezetben nem, vagy
enyhébb feltételek mellett állt fenn.« (339/B/1995. AB határozat, ABH 1998, 605, 607.) […] A  jogállamiság egyik
legfontosabb alkotóeleme tehát a  jogbiztonság, amely egyebek között megköveteli, hogy a  jogalanyoknak
meglegyen a  tényleges lehetőségük arra, hogy magatartásukat a  jog előírásaihoz tudják igazítani, ennek
érdekében a  jogszabályok a  kihirdetésüket megelőző időre nézve ne állapítsanak meg kötelezettséget, illetőleg
valamely magatartást visszamenőleges hatállyal ne minősítsenek jogellenesnek. A  jogbiztonság ezen alapvető
követelményével ellentétes jogalkotás az  Alkotmány 2.  § (1)  bekezdésének a  sérelmét eredményezi. Mindezek
alapján megállapítható, hogy a  jelen ügyben az Rm. [az építésügyi bírságról szóló 43/1997. (XII. 29.) KTM rendelet
módosításáról szóló 107/1999. (XII. 28.) FVM rendelet] 4. §-ának második mondatába foglalt rendelkezés sérti a Jat.
12.  § (2)  bekezdését, és egyben az  Alkotmány 2.  § (1)  bekezdésében biztosított jogállamiság elvéből levezethető
jogbiztonság követelményébe, illetve annak részeként a  visszamenőleges hatályú jogi szabályozás tilalmába
ütközik. Az  Rm. 4.  §-ának második mondata ugyanis az  Rm. hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben olyan
rendelkezések alkalmazását rendelte el, amelyek a korábban végzett alapozási munkálatok vonatkozásában utólag,
visszamenőleges hatállyal, építésügyi bírság kiszabását tették kötelezővé. Az  Alkotmánybíróság ezért az  Rm.
4. §-ának alkotmányellenes második mondatát megsemmisítette.” [31/2005. (VII. 14.) AB határozat, ABH 2005, 675,
679–680.]
[56] 2. A  jelen ügyben a  két indítvánnyal támadott átmeneti szabályok alapján a  jogszabály rendelkezéseit alkalmazni
kell azok hatályba lépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárásokra is. Az  Alkotmánybíróságnak, annak
érdekében, hogy megállapíthassa, hogy ezek a  rendelkezések a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmának
megsértésére vezetnek-e, azt kellett vizsgálnia, hogy azok a  hatályba lépésük előtt létrejött jogviszonyokra
vonatkoznak-e, és ezekre nézve kötelezettséget állapítanak-e meg, kötelezettséget terhesebbé tesznek-e, vagy
jogot korlátoznak-e vagy vonnak-e el, illetve jogellenessé nyilvánítanak-e valamely magatartást.
[57] Ezért az Alkotmánybíróság áttekintette a hatályba léptető rendelkezésekkel érintett jogintézményeket.
 [58] 2.1. A Ket. vonatkozó szabályait illetően az Alkotmánybíróság a következőkre mutat rá. A Ket. 171. § (4) bekezdése
szerint a  Ket. Ketmódtv. 46.  §-ával megállapított VIII. fejezete a  még meg nem indult végrehajtási eljárásokra
is alkalmazandó. A  Ket. VIII. fejezete a  közigazgatási végrehajtás szabályait tartalmazza. Ennek keretében
meghatározza, hogy melyek a végrehajtás alapjául szolgáló hatósági aktusok, a végrehajtható döntések, rendelkezik
a  közigazgatási végrehajtás szabályozási rendszeréről. Szabályozza a  közigazgatási végrehajtási eljárás egyes
szakaszait: az  eljárás megindítása, foganatosítása, felfüggesztése, megszüntetése, a  végrehajtáshoz való jog
elévülése, valamint a  jogorvoslat kérdéskörét. Ezen kívül rendelkezik a  pénzfizetési kötelezettséget tartalmazó
hatósági döntések, valamint a  meghatározott cselekményre irányuló hatósági döntések végrehajtásának
szabályairól. Ehhez kapcsolódóan megállapítja a  fizetési kedvezmény, a  késedelmi pótlék és a  biztosítási
intézkedések szabályait.
[59] 2.2. A  Ketmódtv. 20–22.  §-a több ponton is módosította a  Tpvt.-t: így például a  20.  § (17)  bekezdése a  Tpvt.
89–91.  §-át, amely a  GVH döntésének végrehajtásáról rendelkezik. A  Ketmódtv. 20.  § (19)  bekezdése a  Tpvt.
95/B.  §-át aszerint állapította meg, hogy a  Tpvt.-nek a  Ketmódtv. 20–22.  §-ával megállapított rendelkezéseit
e  rendelkezések hatályba lépése után indult és megismételt eljárásokban kell alkalmazni, kivéve a  Ketmódtv.
20.  § (17)  bekezdésében megállapított, a  Tpvt.-nek a  GVH döntése végrehajtásáról szóló 89–91.  §-át, amelyeket
e rendelkezések hatályba lépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárásokra is alkalmazni rendelte.
[60] A Ketmódtv. 2011 decemberében történt elfogadását követően az  Országgyűlés elfogadta a  közszolgálati
tisztviselőkről szóló törvénnyel összefüggő átmeneti, módosuló és hatályát vesztő szabályokról, valamint
egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2012. évi V. törvényt (a továbbiakban: Ktvm.). A  Ktvm. 57.  §
(7) bekezdés f ) pontja módosította a Tpvt. 95/B. § (3) bekezdését a következőképpen: „f ) 95/B. § (3) bekezdésében
a  »20.  §  (17)  bekezdésével megállapított 89–91.  §-át« szövegrész helyébe a  »20–22.  §-ával megállapított
rendelkezéseit« szöveg” lép.
[61] A Ketmódtv. hatályba lépése (2012. február 1.) után egy hónappal, 2012. március 1-jén lépett hatályba a  Ktvm.
Tpvt.-t módosító rendelkezése: vagyis egy hónapig a  Ketmódtv. szerinti, majd azt követően a  Ktvm. szerinti
átmeneti rendelkezések voltak az  irányadók a  GVH döntéseinek végrehajtását illetően. Azonban a  GVH
döntésének végrehajtását szabályozó 89–91.  § tekintetében a  Ktvm.-mel történt módosítás nem eredményezett
a Ketmódtv.-hez képest új jogi helyzetet.
[62] 2.3. A jogalkotó mind a Ket. 171. § (4) bekezdésében, mind a Tpvt. 95/B. § (3) bekezdésében úgy rendelkezik, hogy
a Ket., illetve a Ketmódtv. meghatározott rendelkezéseit azok hatályba lépésekor még meg nem indult végrehajtási
eljárásokra kell alkalmazni. Az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy a Ket. és a Tpvt. alkalmazása körében mit jelent
a „még meg nem indult végrehajtási eljárás”.
[63] A közigazgatási hatósági eljárás végrehajtási szakasza a  hatósági eljárás utolsó szakasza abban az  értelemben,
hogy az a végrehajtható döntéshez kapcsolódik. A végrehajtás funkciója szerint a végrehajtható döntésben foglalt
cél megvalósítására irányul. A  közigazgatási hatósági döntés végrehajtása nem szükségszerű eleme a  hatósági
eljárásnak (mint ahogy a  másodfokú eljárás vagy a  bírósági felülvizsgálat sem), ezzel együtt nem tekinthető
eljárásjogi érelemben „új hatósági eljárásnak”.
[64] A Ket. különbséget tesz a  végrehajtható és a  végrehajtási eljárásban foganatosítható hatósági döntések között.
A végrehajtható hatósági aktusok azok, amelyek meghatározott feltételeknek megfelelnek és a hatósági végrehajtás
alapjául szolgálhatnak. Végrehajtható a  kötelezettséget tartalmazó döntés, ha az  jogerőre emelkedett vagy
a  fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtását rendelték el, a  döntésben foglalt határidő a  kötelezettség önkéntes
teljesítésére eredménytelenül telt el és a végrehajtási jog nem évült el. Végrehajtható a döntés akkor is, ha tűrésre,
meghatározott cselekménytől, magatartástól való tartózkodásra kötelez, az  jogerős és a  végrehajtáshoz való jog
elévülési idején belül az  ügyfél a  kötelezettségét megszegte. Végrehajthatóak továbbá az  azonnal végrehajtható
döntések [ld. hatályos Ket. 101. § (5) bekezdés], valamint a döntés a jogerőre emelkedéssel, ha az teljesítési határidőt
nem tartalmaz.
[65] Azonban a tényleges végrehajtáshoz – a végrehajtás foganatosításához – jellemzően további hatósági cselekményre
vagy döntésre van szükség. E tekintetben a Ket. eredeti szabályozása jelentősen átalakult.
[66] A Ketnov. 2009. október 1-jén történt hatályba lépését megelőzően a hatósági végrehajtásra – vagyis a végrehajtás
foganatosítására – az elsőfokon eljárt hatóságnak a végrehajtás elrendeléséről szóló végzése alapján kerülhetett sor.
A hatósági eljárás végrehajtási szakaszának kezdetét az elrendeléséről hozott végzés jelezte.
[67] A Ketnov. vállalt célkitűzése volt, hogy ezt a  szabályozási megoldást egyszerűsítse. Ezért úgy rendelkezett, hogy
ha az  elsőfokon eljárt hatóság és a  végrehajtást foganatosító hatóság egybeesik, nem szükséges a  végrehajtás
elrendeléséről külön végzést hoznia: ez  esetben az  első végrehajtási cselekmény foganatosításáról szóló végzés
egyúttal a végrehajtás elrendeléséről szóló végzésnek is minősült.
[68] A 2012. február 1-től hatályos Ketmódtv. célkitűzése szerint az eljárás ésszerű határidőn belüli befejezése érdekében
szükséges megszüntetni a végrehajtás elrendelésének jogintézményét (ld. Ketmódtv. Indokolás a 46. §-hoz). Ennek
megfelelően a hatósági döntés végrehajtásának foganatosítását jellemzően lefolytató elsőfokú hatóság intézkedik
a  végrehajtás megindítása iránt, ami az  első végrehajtási cselekmény elrendelésével történik (a foganatosítás
tényleges megkezdésével). A  végrehajtás megindításáról végzést csak akkor hoz, ha a  foganatosítást nem
az elsőfokú hatóság végzi.
[69] A hatósági eljárás végrehajtási szakasza tehát tág értelemben véve a  hatósági döntés végrehajthatóvá válásával,
szűk értelemben véve a  végrehajtás foganatosításának megkezdésével veszi kezdetét. A  hatályos Ket. alapján
a  „végrehajtás megindítása” a  végrehajtást elrendelő végzéstől, vagy ennek hiányában az  első végrehajtási
cselekmény elrendelésétől beszélhetünk. Vagyis a  „végrehajtási eljárás megindulását” a  hatósági döntés
foganatosításának megkezdése (a szűk értelemben vett végrehajtás megindulása) jelenti.
[70] A végrehajtást érintő egyes cselekményekre – így például a végrehajtás felfüggesztésére – azonban azt megelőzően
is sor kerülhet, hogy a  hatóság a  végrehajtás foganatosításáról a  végzését meghozta volna, vagyis a  végrehajtás[i
eljárás] megindítása előtt. A  végrehajtás felfüggesztésének előfeltétele, hogy a  hatósági döntés végrehajtható
legyen, de nem szükségszerű, hogy a végrehajtási eljárás megindult.
[71] A „még meg nem indult végrehajtási eljárás” tehát olyan, folyamatban lévő közigazgatási hatósági ügyre utal,
amelyben a végrehajtás megindításáról, vagy az első végrehajtási cselekményről még nem hozott végzést az eljáró
hatóság.
[72] 2.4. A hatályos Tpvt. 89. § (2) bekezdésének utolsó mondata kifejezetten úgy rendelkezik, hogy a végrehajtási eljárás
a végrehajtás megindításáról szóló végzésnek a kötelezettel való közlésével indul meg.
[73] A Tpvt.-nek a  Ket. a  szubszidiárius szabálya, ami azt jelenti, hogy a  Ket. azon rendelkezései, amelyeket a  Tpvt.
tételesen felsorol, a versenyfelügyeleti eljárásban nem alkalmazhatók. Ezen felül a Ket. csak annyiban alkalmazható,
amennyiben azt a  Tpvt. nem zárja ki. Így az  előző pontban kifejtettek a  Tpvt. esetében is irányadók a  Tpvt.
89–90.  §-ában foglalt eltérésekkel. Így például a  végrehajtható döntésben foglalt kötelezettség teljesítésének
a  vizsgálata mindig hivatalból indul, illetve a  végrehajtás foganatosítója – az  eljáró versenytanács – a  végrehajtás
megindításáról köteles végzést hozni. A  Tpvt. nem rendelkezik azonban a  végrehajtás felfüggesztéséről, illetve
a  késedelmi pótlék felszámításáról. Így ezek tekintetében a  versenyfelügyeleti eljárásban is a  Ket. vonatkozó
rendelkezései az irányadók.
[74] A két jogszabály együttes értelmezése alapján a „még meg nem indult végrehajtási eljárás” az a  folyamatban lévő
versenyfelügyeleti eljárás, amelyben a végrehajtás megindításáról szóló végzést még nem közölték a kötelezettel.
[75] 3. A  Ket. 171.  § (4)  bekezdése és a Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdése a  vonatkozó jogszabályok számos rendelkezésére
vonatkozóan rendelkezik a  szabályozási átmenetről. Így a  Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdése a  GVH döntéseinek
végrehajtásához szorosan (vagy egyáltalán) nem kapcsolódó rendelkezésekre is irányadó a  jogalkotó kifejezett
döntése alapján. A Ket. esetében a teljes végrehajtási fejezet tekintetében rendeli el annak alkalmazását a még meg
nem indult végrehajtási eljárásokra. Ugyanakkor a hatósági végrehajtást más, a Ket.-ben vagy egyéb jogszabályban
található rendelkezések is szabályozzák. Így például – a  Ketmódtv. rendelkezése alapján – a  Pp. szabályozza
a végrehajtás felfüggesztésének szabályait (332. §).
[76] Figyelemmel arra, hogy az  indítványok a  késedelmi pótlék kiszabásával (és a  végrehajtás felfüggesztésével)
összefüggésben támadták a Ket. 171. § (4) bekezdését, illetve a Tpvt. 95/B. § (3) bekezdését, az Alkotmánybíróság
ebben az összefüggésben vizsgálta azok alkotmányosságát.
[77] 3.1. A  késedelmi pótlék az  közigazgatási eljárásban a  végrehajtás alapjául szolgáló aktusban előírt pénzfizetési
kötelezettség határidőben történő teljesítése, vagy hatósági szerződés alapján igénybe vett támogatás vagy
kedvezmény visszatérítése elmulasztásának jogkövetkezménye. A  késedelmi pótlék jogi természetét tekintve
joghátrány, amely a  pénzfizetési (fő)kötelezettség határidőben történő teljesítése elmulasztásához kapcsolódik.
A késedelmi pótlék a közigazgatási eljárásban objektív jogkövetkezmény, ugyanis nem függ attól, hogy a mulasztás
felróható-e. A  késedelmi pótlék kettős természetű jogkövetkezmény: egyrészt szankcionálja a  mulasztást,
ezáltal ösztönöz a  hatósági aktusban megjelölt határidőben történő teljesítésre. Másrészt – mivel a  késedelmi
pótlék jogosultja az, akinek a  javára a  végrehajtható aktus alapján a  fizetési kötelezettséget teljesíteni kell –
kompenzációként is szolgál a jogosult számára.
[78] A késedelmi pótlékfizetési kötelezettség akkor keletkezik, amikor az  önkéntes teljesítésre nyitva álló határidő
eredménytelenül telt el (vagyis a  teljesítési határidő utolsó napját követő naptól). A  pótlékfizetési kötelezettség
mindaddig fennáll, ameddig a  pénzfizetési kötelezettség teljesítésére sor nem kerül. Vagyis a  késedelmi
pótlékfizetési kötelezettség a  teljesítési határidő elmulasztásához kötődik a  közigazgatási eljárásban, és
nem a  végrehajthatósághoz (vagyis ahhoz, amikortól kezdve a  közigazgatási döntésben foglaltak állami
kényszereszközök útján kikényszeríthető). A késedelmi pótlék tehát jogi természetét tekintve szankció.
[79] 3.2. A  késedelmi pótlék intézményét a  Ket. 2005-ben történt hatályba lépésével vezette be a  jogalkotó
a közigazgatási eljárásjogba. A rá vonatkozó szabályozás a Ket. elfogadása óta többször is módosult. E módosítások
közül a  jelen ügy szempontjából a késedelmi pótlék felszámítására, illetve az az alól való mentesülésre vonatkozó
szabályok és azok változása bírnak jelentőséggel.
[80] A jogalkotó a Ket. hatályba lépésétől (2005. november 1-jétől) kezdve eltérően kezelte a fellebbezés és a keresetlevél
joghatását a  végrehajtásra. A  Ket. 101.  §-a alapján a  fellebbezésnek a  határozat végrehajtására halasztó hatálya
van. Ez  alól kivételt jelent az  azonnali végrehajtás [Ket. 101.  § (3)  bekezdés, valamint 98.  § (5)  bekezdés és 104.  §
(4) bekezdés]. A Ket. – már nem hatályos – 110. §-a alapján a keresetlevél benyújtásának a döntés végrehajtására
viszont nem volt halasztó hatálya.
[81] 3.3. A végrehajtás felfüggesztése szabályaival a jogalkotó olyan helyzeteket ismer el, amikor a végrehajtás időleges
megszakítása indokolt: vagyis ha – a jogalkotó által meghatározott esetekben – a végrehajtás lefolytatása felesleges
vagy eredménytelen volna. A  végrehajtás felfüggesztésének kógens esetein kívül a  jogalkotó lehetővé teszi
a végrehajtás méltányossági alapon történő felfüggesztését (ld. pl. hatályos Ket. 140. §).
[82] A késedelmi pótlék felszámítása alóli mentesség a  végrehajtás felfüggesztésének tartamára azzal áll
összefüggésben, hogy ha a  főkötelezettséget illetően a  felfüggesztés feltételei fennállnak, akkor azt a  késedelmi
pótlék, mint mellékkötelezettség felszámítása körében is figyelembe veszi a  jogalkotó. Vagyis a  végrehajtás
felfüggesztése ideje alatt ugyan késedelemben van a  kötelezett, de a  késedelmi pótlék felszámításától – épp
a felfüggesztés okára tekintettel – a jogalkotó eltekint mindaddig, amíg a felfüggesztés oka fennáll.
[83] A Ket. 2005-ös hatályba lépésekor a  végrehajtás felfüggesztésének több esetét különböztette meg a  jogalkotó.
A végrehajtás felfüggesztése kötelező volt, ha azt a Ket. szerinti jogorvoslat során bíróság rendelte el, ha az ügyész
indítványozta óvásban, vagy ha végrehajtás életveszéllyel vagy helyrehozhatatlan kárral járna. [Ket. 148.  §
(5)  bekezdés] A  végrehajtás felfüggesztésére kérelemre vagy hivatalból is sor kerülhetett, ha a  vagyontárgyra
igényper volt folyamatban, célszerűségi okból (a kötelezett vagyoni helyzetében igazolhatóan változás várható),
ha a  felügyeleti szerv vagy a  bíróság új eljárás lefolytatását rendelte el változatlan tényállás mellett, végül ha
a kézbesítési vélelem megdöntése iránt kérelmet nyújtottak be és a kérelem elfogadása valószínűsíthető. Kizárólag
az  ügyfél kérelmére kerülhetett sor a  döntés végrehajtásának felfüggesztésére – ha azt jogszabály nem zárta ki –
ha a  kötelezett személyében jogutódlás állt be és a  hatóság a  teljesítési időt erre tekintettel meghosszabbította,
ha a  jogosult kezdeményezte, illetve ha a  felfüggesztést különös méltánylás érdemlő körülmény indokolttá tette.
[Ket. 148. § (1) és (4) bekezdés]. A végrehajtás felfüggesztését a  jogalkotó ugyanakkor kizárta bizonyos esetekben
[a bírósági felülvizsgálat körében: Ket. 110. § (3) bekezdés].
[84] A Ket. szabályozta a  végrehajtás felfüggesztésének joghatásait [Ket. 148.  § (8)  bekezdés]. Eszerint a  végrehajtás
felfüggesztésével minden határidő megszakad, továbbá a  végrehajtás felfüggesztésének tartama alatt újabb
végrehajtási cselekmény nem foganatosítható, valamint késedelmi pótlék nem számítható fel.
[85] A Ketnov. 2009. október 1-jén történt hatályba lépésével a  jogalkotó módosította a  hatósági határozatok
végrehajtásának bizonyos szabályait. A  végrehajtás felfüggesztésének és jogkövetkezményeinek szabályait is
jelentősen átalakította a Ketnov. A végrehajtás felfüggesztésére kérelemre csak kivételesen kerülhetett sor (különös
méltánylást érdemlő körülményre tekintettel). A Ketnov. ezen kívül a végrehajtás felfüggesztésének kötelező eseteit
szabályozta. Részben fenntartotta a  jogalkotó a  végrehajtás kötelező felfüggesztésének korábbi eseteit (ügyész
indítványozza óvásban, életveszéllyel vagy helyrehozhatatlan kárral járna a  végrehajtás). Ezeket kiegészítette
a jogalkotó a korábban mérlegelésen alapuló felfüggesztés egyes eseteivel (igényper van folyamatban, kézbesítési
vélelem megdöntésére irányuló kérelem elfogadása valószínűsíthető, kötelezett személyében jogutódlás tárgyában
hozott végzés jogerőre emelkedéséig). Továbbá ha a  kötelezett fizetési kedvezmény iránt nyújtott be kérelmet,
valamint törvényben vagy kormányrendeletben szabályozott egyéb esetekben.
[86] A Ketnov. megszüntette a  késedelmi pótlék felszámítása alóli mentességet, mint a  végrehajtás felfüggesztésének
egyik jogkövetkezményét. Ezáltal a  késedelmi pótlék felszámítása szempontjából nincs jelentősége annak, hogy
a végrehajtást felfüggesztik-e vagy sem.
[87] Ugyanakkor az  átmeneti rendelkezések alapján a  Ket. rendelkezéseit csak az  azok hatályba lépése
–  2009.  október  1.  – után indult ügyekben és megismételt eljárásokban kellett alkalmazni. A  folyamatban lévő
közigazgatási ügyekben – legyenek azok a  hatósági eljárás bármely szakaszában – a  módosított rendelkezések
nem voltak alkalmazhatók [ld. Ket. – 2012. február 1. előtt hatályos – 171.  § (1)  bekezdés, valamint Ketnov.
132. § (3) bekezdés].
[88] A Ketmódtv. hatályba lépése – 2012. február 1. – után a  Ket. 140.  §-a, valamint a  Pp. 332.  § (2a)–(4)  bekezdése
rendelkezik a végrehajtás felfüggesztéséről és annak jogkövetkezményeiről.
[89] A hatályos szabályozási koncepcióban a  Pp. XX. fejezete rendelkezik a  végrehajtás felfüggesztésének korábban
a  Ket. 110.  §-ában szabályozott kérdéseiről. A  Pp. 332.  § (2b)  bekezdése meghatározza azokat az  eseteket,
amikor nincs helye végrehajtásnak. A  Pp. 332.  § (3)  bekezdése ezen kívül szabályozza azokat a  szempontokat,
amelyeket a  bíróságnak mérlegelnie kell a  végrehajtás felfüggesztéséről szóló döntése meghozatalakor. A  Pp.
Ketmódtv.-nyel megállapított rendelkezéseit a  módosítások hatályba lépését követően indult hatósági ügyekben
hozott közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálatára irányuló eljárásokban rendelte alkalmazni a  jogalkotó
(ld. Ketmódtv. 8. §).
[90] A Ket. 124.  §-a értelmében a  közigazgatási végrehajtás szabályait kell alkalmazni a  hatóság döntésében
megállapított kötelezettség érvényesítésére, ha annak önkéntes teljesítése elmaradt. A  közigazgatási hatósági
döntés végrehajtásának felfüggesztéséről a  Ket. 140.  § (1)  bekezdése a  következőképpen rendelkezik:
„A  végrehajtást elrendelő hatóság, a  fellebbezés elbírálására jogosult hatóság, a  felügyeleti szerv vagy a  bíróság
függesztheti fel a végrehajtást.” A hatályos Pp. 332. §-a a hatósági végrehajtás bírósági felülvizsgálat során történő
felfüggesztésének bizonyos kérdéseit rendezi, amelyek kizárólag a  bíróság eljárásában alkalmazhatók. Azonban
a  Ket. 140.  § (1)  bekezdésére figyelemmel a  hatósági végrehajtás bíróság általi felfüggesztésére a  Pp. és a  Ket.
szabályai egyaránt irányadók. Így a  végrehajtás felfüggesztésének jogkövetkezményeit – mivel erről a  Pp. nem
rendelkezik – a Ket. szabályai szerint kell megállapítani.
[91] A Ketmódtv. újraszabályozta a Ket. végrehajtásról szóló VIII. fejezetét is. A végrehajtás felfüggesztése és a késedelmi
pótlék szabályai azonban érdemben nem módosultak [ld. Ket. 132–133. §, 140. §]. Vagyis azok szabályozását csak
a Ket. átmeneti rendelkezéseinek módosítása érintette.
[92] 4. A Ket.-ben a végrehajtás felfüggesztésének jogkövetkezményeit – és így a késedelmi pótlék felszámítását – érintő
szabályok tehát a Ket. hatályba lépése óta kétszer módosultak.
[93] 4.1. A  konkrét – a  jelen eljárás alapjául szolgáló – hatósági eljárás 2007-ben indult, vagyis még a  Ketnov. 2008-as
elfogadása előtt. A  pénzfizetési (fő)kötelezettség teljesítési határideje 2010. szeptember 6-án járt le, vagyis
a  Ketnov. hatálybalépését (2009. október 1.) követően, ám annak szabályai az  ügyben – a  Ketnov. átmeneti
rendelkezésére tekintettel – nem voltak alkalmazhatók. Így a végrehajtás felfüggesztésére a Ket. korábban hatályos
148. § (8) bekezdése volt irányadó, miszerint a végrehajtás felfüggesztése idejére késedelmi pótlék nem számítható
fel. A  Fővárosi Törvényszék ítéletei, valamint jogerős ítéletei a  Ketmódtv. hatályba lépését (2012. február 1-jét)
követően születtek, úgyszintén a  Kúria végrehajtás felfüggesztéséről hozott végzései és ítéletei, valamint a  GVH
végrehajtás elrendeléséről hozott végzései.
[94] A GVH és – az alkotmányjogi panaszos ügyében – a bíróság kizárólag a Ket. hatályos rendelkezéseinek figyelembe
vételével számolta fel a késedelmi pótlékot, s így felszámította a késedelmi pótlékot a 2012. február 1-jét megelőző
időszakra is, amikor a  Ketmódtv. még nem lépett hatályba, s így a  Ket. korábban hatályos 148.  § (8)  bekezdése
volt irányadó a  késedelmi pótlék felszámítására, ha a  végrehajtást felfüggesztették. Ezáltal utólag keletkeztetett
pénzfizetési (pótlékfizetési) kötelezettséget egy olyan időszakra nézve is, amelyre a  jogalkotó maga biztosított
korábban mentességet – a végrehajtás felfüggesztése elrendelésére figyelemmel – a pótlékfizetés alól.
[95] Az Alkotmánybíróság a továbbiakban azt vizsgálta, hogy a jogviszony, amelyre a hatályos Ket.-et alkalmazta a GVH
és a  bíróság, mikor keletkezett. A  késedelmi pótlékfizetési kötelezettség tekintetében a  jogviszony keletkezése
a  hatósági döntésben foglalt teljesítési határidő lejártát követő nap. Ezt megelőzően ugyanis a  kötelezett nincs
késedelemben, így a késedelmi pótlékfizetési kötelezettség fel sem merül.
[96] Ugyanakkor a  késedelmi pótlék felszámítása alóli mentesség szempontjából nem ennek van jelentősége, hanem
a  végrehajtás felfüggesztésének: hiszen a  mentesség a  végrehajtás felfüggesztésével kezdődik és a  felfüggesztés
megszüntetésével ér véget. Vagyis a  késedelmi pótlék felszámítása alóli mentesség szempontjából a  végrehajtás
felfüggesztéséről hozott – hatósági vagy bírósági – döntés jelenti a „jogviszony keletkezését”.
[97] Az adott esetben nyilvánvalóan a  hatályba lépés előtt keletkezett jogviszonyról van szó. A  késedelmi pótlék
szempontjából: a pénzfizetési kötelezettség teljesítésére nyitva álló idő – a kérelmező és az alkotmányjogi panasz
előterjesztője esetében egyaránt – 2010. szeptember 6-án lejárt, a pótlékfizetési kötelezettség a következő naptól
kezdődött. A  mentesség szempontjából azonban a  bíróság felfüggesztésről hozott döntése bír jelentőséggel
(kérelmező esetében: Fővárosi Bíróság 16.K.34.302/2010/3. számú végzése, alkotmányjogi panaszos esetében:
16.K.34.301/2010/2. számú végzése). E  végzések a  jogerős döntés meghozataláig rendelték el a  végrehajtás
felfüggesztését. Így a  felfüggesztés 2013. augusztus 28-ig (a Fővárosi Törvényszék 2.Kf.649.990/2013/27. számú
ítélete meghozataláig) fennállt. Ezt követően a  Kúria 2013. október 22-én, illetve – az  alkotmányjogi panaszos
esetében – 2013. december 13-án rendelte el a végrehajtás felfüggesztését.
[98] Vagyis a  végrehajtás felfüggesztése először a  Ket. 2007-ben – az  eljárás megindulásakor – hatályos 148.  §-a
alapján történt, annak jogkövetkezményeire a Ket. 148. § (8) bekezdése volt alkalmazandó. Így a késedelmi pótlék
felszámítására a  felfüggesztés ideje alatt nem volt lehetőség. A  Kúria által történt felfüggesztésre viszont már
a Ketmódtv. hatályba lépése – 2012. február 1. – után került sor.
[99] A GVH, illetve – az alkotmányjogi panaszos esetében – a bíróság a késedelmi pótlékot a 2012. február 1-től hatályos
Ket. alapján, annak 2010. szeptember 7-re visszamenőleges alkalmazásával számította fel – függetlenül attól, hogy
a felfüggesztésre mikor került sor.
[100] Mindezek alapján megállapítható, hogy a  Ket. 171.  § (4)  bekezdése olyan jogszabályi rendelkezés alkalmazását
rendelte el folyamatban lévő ügyekben – nevezetesen a  végrehajtás felfüggesztése jogkövetkezményének
a Ketnov.-ban megállapított szabályait –, aminek következtében a késedelmi pótlék fizetésére kötelezettnek olyan
időszakra is pótlékot számítanak fel, amely alól a  Ketmódtv. 2012. február 1-jével történt hatályba lépése előtt
mentességet kapott.
[101] 4.2. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése nevesíti a  jogállamiság elvét az Alaptörvényben, amelynek részét képezi
a jogbiztonság, így a visszaható hatályú jogalkotás tilalma. Ahogy arra a már idézett 30/2014. (IX. 30.) AB határozat
utalt: a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmával összefüggésben „a jogalkotóval szemben megfogalmazott
elvárásoknak a  versenyjogi tényállások és jogkövetkezmények törvényi megfogalmazása során kell elsősorban
érvényesülniük, az  előreláthatóság és a  kiszámíthatóság ugyanakkor a  jogalkalmazók irányában is alkotmányos
elvárás a jogi normák értelmezése során (Alaptörvény 28. cikk).” {30/2014. (IX. 30.) AB határozat, Indokolás [106]}
[102] Ebből következően a  Ket. hatályos rendelkezései alkalmazásakor a  jogállamiság elvére figyelemmel kell eljárnia
a jogalkalmazónak. A jogalkalmazás során ezért figyelembe kell venni, hogy a késedelmi pótlék, mint szankció nem
szabható ki utólag olyan időszakra nézve, amikor a jogalkotó maga tiltotta meg felszámítását.
[103] Mivel a  késedelmi pótlék felszámítása alóli mentesség, mint a  végrehajtás felfüggesztésének egyik
jogkövetkezménye került szabályozásra a  Ket. – már nem hatályos – 148.  § (8)  bekezdésében, ezért a  visszaható
hatályú jogalkotás és jogalkalmazás megállapítása szempontjából a  végrehajtás felfüggesztésének időpontja bír
jelentőséggel. Vagyis, ha a  végrehajtás felfüggesztésére kerül sor, annak jogkövetkezményeit a  felfüggesztéskor
hatályos szabályok szerint kell megállapítani.
[104] Erre tekintettel nem alkalmazhatók a  végrehajtás felfüggesztésének hatályos jogkövetkezményei és a  késedelmi
pótlék felszámításának hatályos szabályai olyan közigazgatási hatósági ügyben, amelyben a  végrehajtás
felfüggesztésére akkor került sor, amikor arra a  jogalkotó rendelkezése folytán a  Ket. 2009. október 1-ig hatályos
148. § (8) bekezdése volt alkalmazandó.
[105] A visszaható hatályú jogalkotás tilalmával azonban az nem áll ellentétben, hogy ha a Ketmódtv. 2012. február 1-jén
történt hatályba lépése után – azokban a  hatósági ügyekben, amelyekben végrehajtási eljárás még nem indult
meg – a  végrehajtás felfüggesztésére kerül sor, annak jogkövetkezményeire a  Ket. Ketmódtv.-nyel megállapított
szabályait alkalmazza a  jogalkalmazó. Ennek megfelelően ezekben az esetekben a késedelmi pótlék felszámítható
a végrehajtás felfüggesztése tartamára (is).
[106] Mindezek alapján megállapítható, hogy az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdését – a  visszaható hatályú jogalkotás
tilalmát – sérti, hogy a  jogalkotó a  Ket. 2012. február 1-től hatályos 171.  § (4)  bekezdésében a  végrehajtás
felfüggesztése hatályos jogkövetkezményeként a  késedelmi pótlék felszámítását a  hatályba lépése előtt létrejött
jogviszonyokra – vagyis a 2012. február 1. előtt felfüggesztett végrehajtásokra – is alkalmazni rendelte.
[107] Az Alkotmánybíróságnak tekintettel kell lennie azonban arra, hogy a Ket. 171. § (4) bekezdése nem csupán a Ket.
végrehajtás felfüggesztésére vonatkozóan rendelkezett arról, hogy szabályait a  még meg nem indult végrehajtási
eljárásban alkalmazni kell, hanem a  Ket. VIII. fejezete tekintetében is. Az  Alkotmánybíróság eljárása során kötve
van az  indítványhoz, s csak akkor terjeszkedhet túl azon, ha azt jogszabályi felhatalmazás [szoros összefüggés
az Alaptörvény 24. cikk (4) bekezdése alapján] lehetővé teszi. A jelen ügyben ennek feltételei nem állnak fenn, így
az Alkotmánybíróság a Ket. 171. § (4) bekezdése alkotmányellenessége megállapítását mellőzte.
[108] Az Alkotmánybíróság mindezeket figyelembe véve – az indítványok elutasítása mellett – alkotmányos követelményt
állapított meg. Eszerint a  hatályos Ket. 171.  § (4)  bekezdése annak hatályba lépését megelőző időre a  késedelmi
pótlék felszámítása tekintetében nem alkalmazható. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdéséből fakadó alkotmányos
követelmény e rendelkezés alkalmazása során, hogy a Ket. 171. § (4) bekezdése hatálybalépésekor a még meg nem
indult végrehajtási eljárások vonatkozásában a késedelmi pótlék felfüggesztett hatósági végrehajtás esetében csak
akkor számítható fel, ha a végrehajtás felfüggesztésére a  rendelkezés hatályba lépése napját, vagyis 2012.  február
1-jét követően került sor. Vagyis a  Ketmódtv. hatálybalépésekor még meg nem indult végrehajtási eljárások
vonatkozásában a  késedelmi pótlék a  Ketmódtv. hatályba lépése napját, vagyis 2012. február 1-jét megelőzően
felfüggesztett hatósági végrehajtás esetén nem számítható fel.
[109] 4.3. A  Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdésére vonatkozó indítványi kérelmekkel kapcsolatban az  Alkotmánybíróság
a  következőkre mutat rá. A  Ket. átmeneti rendelkezésének az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésére tekintettel
történő értelmezése irányadó azokban az  eljárásokban is, amelyekben a  Ket. végrehajtás felfüggesztésére, annak
jogkövetkezményeire illetve a  késedelmi pótlék felszámítására vonatkozó szabályokat alkalmazni kell, így a  jelen
indítványokkal érintett Tpvt. szerinti végrehajtási eljárásban is.
[110] Ugyanakkor a  Tpvt. nem tartalmaz rendelkezést sem a  végrehajtás felfüggesztése jogkövetkezményeire, sem
a  késedelmi pótlék felszámítására vonatkozóan, erre nézve a  versenyfelügyeleti eljárásban is a  Ket. vonatkozó
szabályai az  irányadók. Ezért az  indítványokkal támadott Tpvt. 95/B.  § (3)  bekezdése és az  Alaptörvény B)  cikk
(1)  bekezdése között – a  késedelmi pótlék alóli mentesség tekintetében – nincs értékelhető alkotmányjogi
összefüggés. A  versenyfelügyeleti eljárásban is irányadó azonban – a  Ket. szubszidiárius jellegéből fakadóan –
az  az alkotmányos követelmény, amelyet az  Alkotmánybíróság a  Ket. 171.  § (4)  bekezdésével összefüggésben
megállapított a késedelmi pótlék felszámítására és a hatósági végrehajtás felfüggesztésének jogkövetkezményeire
nézve.
[111] Az Alkotmánybíróság erre tekintettel az indítványokat ebben az összefüggésben elutasította.
V. [112] 1. Az  alkotmányjogi panasz előterjesztője indítványában annak megállapítását is kérte, hogy
az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 27.  § -a alapján semmisítse meg a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
36.Kpk.46.387/2013/9.  számú végzését. Indítványában arra hivatkozott, hogy a  bíróság végzése a  tisztességes
eljáráshoz való jogot sérti (Alaptörvény XXVIII. cikk, Egyezmény 6. cikk).
[113] 1.1. Az  Abtv. 27.  §-a szerinti alkotmányjogi panasz tekintetében az  Alkotmánybíróság a  következőket állapítja
meg. Az  alkotmányjogi panasz előterjesztője az  Alaptörvényben biztosított jogai sérelmét állította. Eszerint
sérül az  Alaptörvény XXVIII.  cikkben foglalt tisztességes eljáráshoz és jogorvoslathoz való joga, valamint sérül
az  Egyezmény 6.  cikkében foglalt tisztességes tárgyaláshoz való joga. Az  indítvány azonban tartalmilag a  bíróság
jogértelmezésének felülvizsgálatára irányul, vagyis jogalkalmazási és nem alkotmányossági kérdésre vonatkozik,
amelyre az  Alkotmánybíróságnak nincs hatásköre {ld. 3198/2013. (X. 22.) AB végzés, Indokolás [22]}. Erre
tekintettel az indítvány az Abtv. 27. §-a alapján előterjesztett alkotmányjogi panaszt az Alkotmánybíróság az Abtv.
64. § d) pontja alapján visszautasította.
[114] 1.2. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor megállapította, hogy az Abtv. 26. § (1) bekezdésére alapított alkotmányjogi
panasz az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján kérte annak megállapítását, hogy a Ket. 171. § (4) bekezdése
a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmát sérti. Az  Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben alkotmányos
követelményt állapított meg. Az alkotmányjogi panasszal támadott bírósági végzés nem tesz eleget az alkotmányos
követelményben megfogalmazottaknak, ugyanis a  Ket. és a  Pp. hatályos szabályaira alapozta döntését azzal
összefüggésben, hogy a  késedelmi pótlék felszámítására sor kerülhet-e akkor, ha a  végrehajtás felfüggesztésére
2012. február 1-jét megelőzően került sor.
[115] Az Abtv. 28. § (2) bekezdése szerint: „Az Alkotmánybíróság a 26. § alapján indítványozott eljárásban a bírói döntés
alkotmányosságát is vizsgálhatja.”
[116] Tekintettel arra, hogy az  alkotmányjogi panasz előterjesztője az  Abtv. 26.  § (1)  bekezdése alapján előterjesztett
indítványát az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésére – és a  visszaható hatályú jogalkotás tilalmára – alapította,
valamint arra tekintettel, hogy az  Alkotmánybíróság ezen indítvány alapján alkotmányos követelményt állapított
meg, az Alkotmánybíróság a bírói döntés alkotmányosságát az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésével összefüggésben
az Abtv. 28. § (2) bekezdése alapján megvizsgálhatja.
[117] Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy – tekintettel a  Ket. 171.  § (4)  bekezdésével összefüggésben
kifejtettekre  – sérti az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdését a  Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
36.Kpk.46.387/2013/9. számú végzése, mivel a hatályos Pp.-re és Ket.-re alapította döntését és visszaható hatállyal
alkalmazta azok rendelkezéseit a  végrehajtás felfüggesztése jogkövetkezményeinek megállapítása és a  késedelmi
pótlék felszámítása tekintetében, ezért azt megsemmisítette.
[118] Az Alkotmánybíróság a  35/2014. (XII. 18.) AB határozatban utalt arra, hogy „[b]izonyos esetekben
az  Alkotmánybíróság határozata önmagában alkalmas arra, hogy az  alaptörvény-ellenes jogszabály által okozott
jogsérelmet kiküszöbölje; más esetekben a  jogsérelem orvosolására bírósági eljárás útján kerül sor a  törvényben
szabályozott módon” {Indokolás [46]}. A  Pp. 360.  §-ban körülírt esetekben az  alkotmányjogi panasz orvoslásának
eljárási eszközét – az  Alkotmánybíróság határozata alapján és a  vonatkozó eljárási szabályok megfelelő
alkalmazásával – a Kúria állapítja meg.
[119] Az Alkotmánybíróság a  rendelkező részben megállapított alkotmányos követelményre tekintettel az  Abtv.
44. § (1) bekezdésének második mondata alapján jelen határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét rendelte el.
Budapest, 2015. május 11. Dr. Lenkovics Barnabás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
23/2012. (HK 15.) HM VGHÁT szakutasítása a ruházati termékek 2013. gazdálkodási árainak megállapításáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján az
alábbi
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Magyar Honvédség önálló
központi és csapat ruházati gazdálkodást folytató katonai
szervezeteire, továbbá a hivatásos és szerződéses állományú katonákra, a honvéd tisztjelölt és a honvéd altiszt-jelölt állományra, az önkéntes tartalékos állományra, a
nyugállományú és a szolgálati járandóságban részesülő
katonákra, valamint a kormánytisztviselőkre és a közalkalmazottakra terjed ki.
2. A ruházati termékek 2013. évi gazd álkodási árait az
1. melléklet határozza meg.
3. A ruházati szakanyagokban és felszerelésekben keletkezett kár összegének megállapításakor – tekintettel a
Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú
katonái, valamint az önkéntes jelentkezés alapján tartalékos katonai szolgálatot teljesítők kártérítési felelősségének egyes szabályairól szóló 18/2006. (VI. 27.) HM rendelet 4. § (1) bekezdésének b) pontja előírásaira –, ha a dolog
megsemmisült vagy használhatatlanná vált, illetve, ha
nincs meg, az I. értékcsoportban nyilvántartott, új cikk
esetében az 1. mellékletben meghatározott általános forgalmi adóval növelt ár 100%-át, II. értékcsoportú, használt
cikk esetében az 1. mellékletben meghatározott általános
forgalmi adóval növelt ár 50%-át kell figyelembe venni, illetve alkalmazni.
4. A ruházati szakanyagok és felszerelések kölcsönhasználatba adásakor az 1. mellékletben rögzített kölcsönzési díjat kell alkalmazni. A felsorolásban nem szereplő
cikkek kölcsönzési díját az MH Összhaderőnemi Parancsnokság hadtápfőnök javaslatára a HM Fegyverzeti és Hadbiztosi Hivatal (a továbbiakban: HM FHH) hadtáp osztályvezető állapítja meg.
5. A HM Ruházati Műhely által végzendő szolgáltatások során az 1. mellékletben meghatározott térítési díjat
kell alkalmazni. Az 1. mellékletben nem szereplő szolgáltatások térítési díját az MH Összhaderőnemi Parancsnokság hadtápfőnök javaslatára a HM FHH hadtáp osztályvezető állapítja meg.
6. Rendszerből kivont, illetve kihordás alatt levő cikkek
Katonai Ruházati Ellátó Pontokon történő értékesítéséhez
szükséges kedvezményes egységárakat az MH Összhaderőnemi Parancsnokság hadtápfőnök javaslatára a HM
FHH hadtáp osztályvezető állapítja meg.
7. Az 1. mellékletben nem szereplő ruházati termékek
gazdálkodási egységárait az MH Összhaderőnemi Parancsnokság hadtápfőnök javaslatára a HM FHH hadtáp
osztályvezető állapítja meg.
8. Ez a szakutasítás 2013. január 1-jén lép hatályba, és
2013. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Borbíró Zoltán s. k.,
HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkár


text:
1/2017. (X. 31.) PTNM rendelete a Paksi Atomerőmű két új blokkja tervezéséért, megépítéséért és üzembe helyezéséért felelős tárca nélküli miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzat kezeléséről és felhasználásáról.
Az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 109.  § (5)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az  államháztartásról
szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 1.  melléklet 10.  pont c)  alpontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva – a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90. § 2. pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. § E  rendelet hatálya a  központi költségvetés XI. Miniszterelnökség fejezetében megállapított 1.  melléklet szerinti
központi kezelésű előirányzatra terjed ki.
2. § A  központi kezelésű előirányzat különös felhasználási szabályait az  1.  melléklet tartalmazza. Az  1.  mellékletben
meghatározott különös felhasználási szabályokat az  előirányzathoz rendelt megfelelő államháztartási egyedi
azonosító számmal (a  továbbiakban: ÁHT azonosító) azonosított előirányzatra kell alkalmazni, annak a  fejezeten
belüli címrendi besorolásától vagy címrendi módosításától függetlenül.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
4. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban levő ügyekben is alkalmazni kell.
Süli János s. k.,
 a Paksi Atomerőmű két új blokkja tervezéséért,
 megépítéséért és üzembe helyezéséért felelős
 tárca nélküli miniszter


text:
1655/2017. (IX. 13.) Korm. határozata a központi költségvetésből finanszírozott kulcsfontosságú budapesti kötöttpályás közlekedési projektekről.
A Kormány
 1. egyetért az 1. mellékletben szereplő kulcsfontosságú budapesti kötöttpályás közlekedési projektek (a továbbiakban:
projektek) központi költségvetés terhére történő megvalósításával;
 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  2.  melléklet szerinti ütemezésben gondoskodjon a  projektek
Magyarország 2017. és 2018. évi központi költségvetéséről szóló törvényekben már biztosított forrásokból történő
megvalósításáról;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos 3. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  NIF Nemzeti Infrastruktúra Fejlesztő zártkörűen működő
Részvénytársaság, a  MÁV Magyar Államvasutak Zártkörűen Működő Részvénytársaság útján, Budapest Főváros
Önkormányzata bevonásával gondoskodjon a  projektek építési engedélyezési tervdokumentációjának
elkészítéséről.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2018. szeptember 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
408/2014. (X. 27.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a magyar–azeri kapcsolatok elmélyítése terén szerzett elévülhetetlen érdemei, valamint az intézményesített magyar
nyelvoktatás feltételeinek megteremtése érdekében végzett tevékenysége elismeréseként
Samad Seyidov Ismayil-Oglu, az  Azerbajdzsáni Parlament Külügyi Bizottságának elnöke, az  azerbajdzsáni
ET-delegáció vezetője részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 középkeresztje
 polgári tagozata; a Magyarországon humanitárius programokat megvalósító, kulturális rendezvényeket szervező alapítvány
vezetőjeként a  magyar–azeri kapcsolatok elmélyítése érdekében folytatott tevékenysége, valamint a  Vakok
Batthyány László Római Katolikus Gyermekotthonának rekonstrukciója során nyújtott segítsége elismeréseként
Anar Alakbarov Sahib-Oglu, a Heydar Aliyev Alapítvány ügyvezető igazgatója részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 tisztikeresztje
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2014. október 15.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
340/2015. (VIII. 20.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény
9.  §-a alapján – a  belügyminiszter BM/13504/2015. számú előterjesztésére – Muncan Ljubomir (születési hely, idő:
Nagybecskerek [Jugoszlávia], 1973. január 27.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2015. augusztus 6. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
6/2013. (I. 31.) KüM közleménye a Magyarország Kormánya és a Szerb Köztársaság Kormánya között a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló Megállapodás kihirdetéséről szóló 2012. IV. törvény 2., 3. §-a és a 4. § (3) bekezdése hatálybalépéséről.
A 2012. évi IV. törvénnyel a Magyar Közlöny 2012. február 22-ei, 20. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya és
a Szerb Köztársaság Kormánya között a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló Megállapodás
24. cikk (2) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„A Szerződő Felek diplomáciai úton, írásban kölcsönösen értesítik egymást arról, hogy eleget tettek a jelen
Megállapodás hatálybalépéshez szükséges jogszabályi előírásaiknak, mely így a későbbi diplomáciai jegyzék keltét
követő 30. (harmincadik) napon lép hatályba.” A későbbi diplomáciai jegyzék kézhezvételének napja: 2012. december 5.
A Megállapodás hatálybalépésének napja: 2013. január 4. A fentiekre tekintettel, összhangban a 2012. évi IV. törvény 4. § (4) bekezdésével megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és a Szerb Köztársaság Kormánya között a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló
Megállapodás kihirdetéséről szóló 2012. évi IV. törvény 2., 3. §-a és 4. § (3) bekezdése 2013. január 4-én, azaz
kettőezer-tizenhárom január negyedikén hatályba lépett. Martonyi János s. k.,
külügyminiszter


text:
2/2009. (I. 9.) Korm. rendelete a Sármellék országos jelentőségű polgári repülőtéren állandó nemzetközi személy- és áruforgalmat lebonyolító légi határátkelőhely megnyitásáról.
Az államhatárról szóló 2007. évi LXXXIX. törvény
14. § (2) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján, a
Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX.
törvény 35. § (1) bekezdés b) pontjában foglalt feladatkörében eljárva, a Kormány a következőket rendeli el:
1. § A Sármellék (Repülőtér külterület, 047 hrsz.) országos
jelentőségű polgári repülőtér állandó nemzetközi személyés áruforgalmat lebonyolító légi határátkelőhely.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
A miniszterelnök helyett: Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter


text:
267/2007. (XII. 1.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint
a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi
XXXI. törvény 2. § (1) bekezdése alapján a miniszterelnök
előterjesztésére
a Magyar Köztársaság és a Kazah Köztársaság közötti
kapcsolatok szélesítése és elmélyítése érdekében végzett
fáradhatatlan tevékenysége elismeréseként
Őexcellenciája Nurszultan Abisevics Nazarbajev úrnak,
a Kazah Köztársaság elnökének a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND
NAGYKERESZTJE A LÁNCCAL polgári tagozata
kitüntetést adományozom. Budapest, 2007. november 21. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
20/2013. (VI. 25.) KIM utasítása a fővárosi és megyei kormányhivatalok Egységes Iratkezelési Szabályzatáról.
A fővárosi és megyei kormányhivatalokról, valamint a fővárosi és megyei kormányhivatalok kialakításával és a területi integrációval
összefüggő törvénymódosításokról szóló 2010. évi CXXVI. törvény 6. § (1) bekezdésében, valamint a köziratokról, a közlevéltárakról
és a magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény 10. § (2) bekezdés a) pontjában meghatározott hatáskörömben
eljárva, figyelemmel a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjára a következő utasítást adom ki:
1. § A  fővárosi és megyei kormányhivatalok a  kormánymegbízott által közvetlenül vezetett szervezeti egységei
(a  továbbiakban: törzshivatal), ágazati szakigazgatási szervei (a továbbiakban: szakigazgatási szerv) és a  járási
hivatalvezető által közvetlenül vezetett járási törzshivatalból és járási szakigazgatási szervekből álló járási, illetve
a  fővárosban fővárosi kerületi hivatalai (a továbbiakban együtt: járási hivatal) (a továbbiakban: Kormányhivatal)
Egységes Iratkezelési Szabályzatát (a továbbiakban: Szabályzat) a mellékletben foglaltak szerint határozom meg.
2. § A Szabályzat a köziratokról, a közlevéltárakról és a magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény
10.  § (2)  bekezdés a)  pontja, valamint a  közfeladatot ellátó szervek iratkezelésének általános követelményeiről
szóló 335/2005. (XII. 29.) Korm. rendelet rendelkezéseinek figyelembevételével, a  köziratok kezelésének szakmai
irányításáért felelős miniszter és a Magyar Nemzeti Levéltár egyetértésével, valamint a központi hivatalok szakmai
irányításáért felelős miniszterek véleményének kikérésével készült.
3. § A Szabályzatot szükség szerint, de legalább évente felül kell vizsgálni.
4. § A fővárosi és megyei kormányhivatalok vezetői az utasítás hatálybalépésével egyidejűleg, de legkésőbb a hatálybalépést
követő 60 napon belül kötelesek gondoskodni az iratkezelésre vonatkozó és a helyi sajátosságokat figyelembe vevő,
a Szabályzatban nem rendezett kérdésekre vonatkozó rendelkezésekkel kiegészített egyedi Iratkezelési Szabályzat
elkészítéséről és a kiadásáról az illetékes közlevéltárral egyetértésben. Az utasítás a Szabályzatban nem szabályozott
kérdésekre vonatkozó rendelkezéseket tartalmazhat azzal, hogy a Szabályzat rendelkezéseivel ellentétes szabályokat
nem állapíthat meg.
5. § A fővárosi és megyei kormányhivatalok földhivatalainak (megyei és járási földhivatalok) a közhiteles nyilvántartások
vezetésével összefüggő iratkezelésére vonatkozó különös szabályait az  ingatlan- és földhasználati nyilvántartásért
felelős miniszter – a  köziratok kezelésének szakmai irányításáért felelős miniszterrel egyetértésben – normatív
utasítással határozza meg. A  Szabályzatot az  ingatlan-nyilvántartásért felelős miniszter által kiadott iratkezelési
utasításban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
6. § (1) Ez az utasítás 2013. július 1-jén lép hatályba azzal, hogy az Irattári Tervet a 2013. január 1-jét követően keletkezett
iratokra már alkalmazni kell.
(2) Hatályát veszti a fővárosi és megyei kormányhivatalok Egységes Iratkezelési Szabályzatáról szóló 74/2011. (XII. 30.)
KIM utasítás.
Dr. Navracsics Tibor s. k.,
 közigazgatási és igazságügyi miniszter