text:
2003. CXXVII. törvény a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól.
A központi költségvetés feladatainak ellátásához szükséges bevételek biztosítása, a jövedéki termékek adóztatásához szükséges feltételek megteremtése érdekében, illetve abból a célból, hogy a jövedéki termékek piacán a versenysemlegesség érvényesülhessen, figyelemmel az Európai Unióhoz való csatlakozásból fakadó követelményekre,
az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:
ELSŐ RÉSZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § (1) Jövedéki adóköteles a jövedéki termék belföldi
előállítása és belföldre történő behozatala.
(2) Az adókötelezettség teljesítése és ellenőrzése érdekében érvényesítendő követelmény az, hogy
a) az adóköteles jövedéki terméket kizárólag adóraktárban állítsák elő,
b) a jövedéki adó (a továbbiakban: adó) megfizetése
nélkül belföldre behozott jövedéki termék — kivéve a
vámfelügyelet alatt álló vagy a bejegyzett/nem bejegyzett
kereskedő részére behozott jövedéki terméket — adóraktárba vagy adómentes felhasználó üzemébe, raktárába kerüljön, és
c) a jövedéki terméket az adó megfizetése nélkül —
kivéve, ha a jövedéki termék vámfelügyelet alatt áll — csak
adóraktárban, adómentes felhasználó üzemében, raktárában tárolják, raktározzák.
(3) Az a jövedéki termék,
a) amelyet adómentesen szereztek be, csak az adómen
tesség alapjául szolgáló célra használható fel;
b) amelyre adó-visszaigénylést (adólevonást) érvénye
sítettek, csak olyan célra használható fel, amely után e törvény rendelkezései szerint e jog érvényesíthető.
(4) Szabadforgalomban csak olyan jövedéki termék szerezhető be, tartható birtokban, használható fel, értékesíthető, szállítható, amely után az adót megfizették.
A törvényt az Országgyűlés a 2003. december 22-i ülésnapján
fogadta el.
I. Fejezet HATÁLY, ÉRTELMEZŐ RENDELKEZÉSEK Területi hatály 2. § A törvény rendelkezéseit a Magyar Köztársaság területén (a továbbiakban: belföld) kell alkalmazni. A belföld
fogalmába beletartozik a vámszabad- és tranzitterület is.
Tárgyi hatály 3. § (1) A törvény rendelkezéseit a jövedéki termékek
után fizetendő adóra, a dohánygyártmányok általános forgalmi adójára, a jövedéki termékek előállítására és forgalmazására, továbbá a jövedéki ügyekre kell alkalmazni.
(2) Jövedéki termékek:
a) az ásványolaj,
b) az alkoholtermék,
c) a sör,
d) a bor,
e) a pezsgő,
f) a köztes alkoholtermék,
g) a dohánygyártmány.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott adókból származó bevétel a központi költségvetést illeti meg.
Személyi hatály 4. § A törvény rendelkezéseit
a) a jövedéki terméket és az annak előállítására alkal
mas, e törvényben meghatározott terméket előállító, raktározó, tároló, szállító, forgalmazó, külföldről beszerző
(beszállító), külföldre értékesítő, illetve egyéb módon birtokoló jogi személyre, jogi személyiség nélküli egyéb szervezetre és természetes személyre (a továbbiakban együtt:
személy), valamint
b) a jövedéki termék adóztatásával, forgalmazásával
összefüggő felügyeleti, ellenőrzési és más hatósági feladatokat ellátó szervezetekre
kell alkalmazni.
Hatáskör, illetékesség 5. § (1) Jövedéki ügyben első fokon — ha e törvény
másként nem rendelkezik — a Vám- és Pénzügyőrség külön jogszabályban meghatározott alsó fokú szerve jár el. Az
eljárásra az adóraktárnak, az adómentes felhasználó üzemének, a felhasználói engedélyes telephelyének, a kereskedő üzletének, raktárának fekvése, az egyéb személy jogosulatlan tevékenységének helye szerinti vámhatóság az
illetékes.
(2) A jövedéki adóüggyel kapcsolatos feladatokat —
kivéve a hatósági felügyelet keretében ellátott adóztatási
feladatokat, valamint a 15. § (1)—(2) bekezdése és a 65. §
(1) bekezdésének d) pontja szerinti adófizetési kötelezettséggel kapcsolatos adóztatási feladatokat — első fokon a
regionális jövedéki központ látja el, továbbá jogosult az
engedélyezéssel kapcsolatos ügyben az eljárásra. Az engedélyezéssel kapcsolatos ügyben és a 10 millió forintot meghaladó jövedéki adóügyben másodfokon a Vám- és Pénzügyőrség Nemzeti Jövedéki Központja (a továbbiakban:
Nemzeti Jövedéki Központ) jár el.
(3) Az adójeggyel, a zárjeggyel kapcsolatos ügyben — az
adójegy és a zárjegy felhasználásának helyszíni ellenőrzése,
elszámoltatása kivételével — első fokon a Pesti Jövedéki,
Adójegy és Zárjegy Hivatal jár el.
(4) A jövedéki termékek és az abból előállított termékek
48. § (20) bekezdés szerinti kötelező érvényű vámtarifabesorolásával kapcsolatos ügyekben első fokon a Vám- és
Pénzügyőrség Vegyvizsgáló Intézete (a továbbiakban:
Vegyvizsgáló Intézet), másodfokon a Nemzeti Jövedéki
Központ jár el.
(5) Az Európai Unió adóügyi együttműködési szabályainak jövedéki adóval kapcsolatos alkalmazása tekintetében
az eljárásra illetékes hatóság a Vám- és Pénzügyőrség Jövedéki Kapcsolattartó és Kockázatelemzési Központja
(a továbbiakban: Kapcsolattartó Központ).
(6) A (2) bekezdés szerinti jövedéki ügyben — ha e
törvény másként nem rendelkezik — az eljárásra
a) a jogi személy, a jogi személyiség nélküli szervezet
székhelye,
b) székhellyel nem rendelkező vállalkozó esetében a
telephely, több telephely esetén az elsőként bejelentett
telephely,
c) telephellyel sem rendelkező személy esetén a lakóhely, ennek hiányában a tartózkodási hely
szerinti vámhatóság az illetékes.
(7) Helyszíni ellenőrzés keretében a jövedéki terméket
forgalmazóknál az első fokú adóhatóság köteles jövedéki
ellenőrzést is lefolytatni, az adófelfüggesztés alatt álló jövedéki termékek forgalmazásának ellenőrzése kivételével.
(8) Halaszthatatlan ellenőrzési és eljárási cselekményeket a hatáskörrel rendelkező szerv az illetékességi területén kívül is végezhet, amelyről haladéktalanul tájékoztatja
az illetékességgel rendelkezőt.
(9) Ismeretlen személy ügyében eljárásra az a vámhatóság illetékes, amely az ügyben az első intézkedést tette.
(10) A belföldön lakóhellyel, tartózkodási hellyel, székhellyel vagy telephellyel nem rendelkező személy (a továbbiakban: külföldi személy) adó- és bírságfizetési kötelezettségének érvényesítése (beszedése) érdekében szükséges cselekményt az országos parancsnok által kijelölt vámhatóság teszi meg.
6. § (1) Jövedéki adóügyben vagy azzal összefüggő más
adóügyben az olyan ellenőrzést, amelynél beáll az ismételt
ellenőrzés tilalmának hatálya, a vámhatóság és az adóhatóság előzetes egyeztetés alapján, egy időben, egymás megállapításaira tekintettel köteles lefolytatni.
(2) Amennyiben a rendőrség, a fogyasztóvédelmi felügyelőség, a közterületfelügyelet, az Országos Borminősítő Intézet, a vámhatóság hatósági feladatokat ellátó, de
e törvény szerint hatáskörrel nem rendelkező szerve, továbbá bármely más hatóság a tevékenysége során a jövedéki termékkel összefüggő jogsértő magatartás gyanúját állapítja meg, a bizonyítékokat rögzíti, a jövedéki terméket a
rá vonatkozó szabályok szerint lefoglalja, és ezt követően
az ügyet az illetékes vámhatóságnak átadja.
Értelmező rendelkezések 7. § E törvény alkalmazásában
1. jövedéki termék belföldi előállítása: a belföldön bár
milyen alapanyag, termék felhasználásával, bármilyen eljárással végzett termelési, feldolgozási, kiszerelési (palackozási) tevékenység, amelynek eredményeként jövedéki termék jön létre, kivéve:
a) a kétütemű motorolaj motorbenzinhez keverését,
b) az ásványolajok közé tartozó adalék legfeljebb
0,2 térfogatszázalék arányban üzemanyagba, tüzelő- és
fűtőolajba történő bekeverését,
c) az ásványolajtermék színezését (beleértve a jelzőanyagot is), ha a színezés eredményeként a termék nyolc
számjegyű vámtarifaszáma és adómértéke nem változik,
d) az azonos adómértékű ásványolajtermék finomítói
ásványolajraktárban, illetve terméktávvezetékben történő,
felhasználási cél szerinti átminősítését,
e) a Magyar Gyógyszerkönyvben meghatározott alkoholtermék és benzin külön jogszabályban foglaltak szerint
gyógyszer-nagykereskedelmi tevékenység folytatására jogosító engedéllyel rendelkezők által történő csomagolását
(kiszerelését), az azt megelőzően végzett mechanikai szűrését, illetve a gyógyszertárak által végzett gyógyszertári
kiszerelését,
f) a csokoládégyártáshoz felhasznált vagy felhasználásra kerülő alkoholos gyümölcsből az alkoholtermék
gyártási melléktermékként történő visszanyerését, ha azt a
vámhatóságnak előzetesen bejelentették,
g) az üzemanyagoknak a fuvarozás során vagy az üzemanyagtöltő állomáson, vagy a jövedéki engedélyes kereskedő telephelyén a lefejtéskor bekövetkező keveredését, ha
azt a vámhatóságnak haladéktalanul bejelentették,
h) a vegyipari és gyógyszeripari hatóanyagok, intermedierek előállításához használt jövedéki termékek tisztítását, ha azt adómentes felhasználó vagy felhasználói engedélyes végzi és a tisztítással visszanyert jövedéki terméket
a vegyipari vagy gyógyszeripari adómentes felhasználó vagy
a felhasználói engedélyes az engedélyezett célra használja fel,
i) a növényi olajok oldószeres kivonással történő gyártásához zárt rendszerben felhasznált 2710 11 25 vámtarifaszámú ásványolaj visszanyerése, amennyiben a gyártási folyamatban újrafelhasználásra kerül,
j) az 52. § (1) bekezdés h) pontjában megnevezett biodízel és az igazoltan szabadforgalomba bocsátott, adózottan vásárolt 2710 19 41 vámtarifaszám alatti ásványolajterméknek a gépjármű vagy jármű üzemanyagtartályában,
üzemanyagtöltő állomáson történő összekeveredését,
k) az üzemanyagtöltő állomás vagy az üzemi motorikusgáztöltő-állomás tárolótartályában a 2711 12, 2711 13
és 2711 19 00 vámtarifaszámú cseppfolyósított szénhidrogének keveredését,
l) a biológiai ecetet előállító üzemben a kettős fermentáció első lépéseként végzett alkoholos erjesztést, ha azt a
vámhatóságnak előzetesen bejelentették, és a keletkezett
félkész terméket ecet hozzáadásával haladéktalanul denaturálják;
2. jövedéki termék importálása: jövedéki terméknek
harmadik országból közvetlenül vagy más tagállam(ok)on
keresztül belföldre történő behozatala, beleértve az e §
3. pontjának a) alpontjában megjelölt területekről és a
Csatorna-szigetekről történő behozatalt is. Amennyiben a
jövedéki termék a vámeljárás keretében lép be belföldre,
az importálás a vámeljárásnak a jövedéki termék vámjogi
szabadforgalomba bocsátását eredményező lezárásával
egyidejűleg valósul meg;
3. Közösség: az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésben meghatározott tagállamok területe azzal
az eltéréssel, hogy
a) a Németországi Szövetségi Köztársaság esetében
Helgoland szigete és Büsingen területe, az Olasz Köztársaság esetében Livigno és Campione d’Italia területe, valamint a Luganói-tó olasz vizei, a Spanyol Királyság esetében
Ceuta és Melilla területei, valamint a Kanári-szigetek, a
Francia Köztársaság esetében a Francia Köztársaság tengeren túli megyéi nem tekintendők a tagállamhoz tartozónak,
b) a Monacói Hercegség a Francia Köztársaság területéhez, Jungholz és Mittelberg (Kleines Walsertal) tartományok a Németországi Szövetségi Köztársaság területéhez, a Man-sziget Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága területéhez, San Marino az Olasz Köztársaság területéhez tartozónak tekintendő;
4. tagállam: az Európai Unió tagállama a 3. pont a) és
b) alpontjában foglalt eltérések alkalmazásával;
5. harmadik ország: a Közösségen kívüli területen található állam, ideértve az EFTA-országokat is;
6. EFTA-ország: Norvégia, Svájc, Liechtenstein, Izland;
7. közösségi adófelfüggesztési eljárás: az adó fizetésének
halasztása a Közösségen belül az e törvény 19—22. §-a és
24—26. §-a szerint szállított, illetve tagállam(ok)on keresztül harmadik országból vagy harmadik országba vámeljárásban szállított jövedéki termékekre;
8. belső közösségi árutovábbítási eljárás: a Vámkódex
163. cikkének 2. a) pontja szerinti, az áruk a Közösség
vámterületén belüli szállítása során alkalmazandó eljárás;
9. vámtarifaszám: a Tanács 2658/87/EGK rendeletének
a) az ásványolaj, valamint a 11. § (1) bekezdés e) pont
jában és az 50. § (4) bekezdés d)—e) pontjában említett
termékek esetében a Bizottság 2031/2001/EGK rendeletével módosított, 2002. január 1-jén hatályos,
b) egyébként a Bizottság 2587/91/EGK rendeletével
módosított, 1992. október 19-én hatályos 1. számú mellékletében meghatározott Kombinált Nomenklatúrával
megegyező tartalmú, külön PM rendeletben kihirdetett
áruazonosító számok. A nyolc számjegynél kevesebb számjeggyel megadott vámtarifaszám esetén annak valamennyi
alszámos bontása is ideértendő;
10. adóhatóság: az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal és szervei;
11. vámhatóság: a Vám- és Pénzügyőrség és szervei;
12. adóraktár (ideértve a 82. § szerinti egyszerűsített adó
raktárt is): az a fizikailag (pl. fallal, kerítéssel, mérési ponttal) elkülönített, — a terméktávvezeték adóraktár és a
kikötői adóraktár kivételével — helyrajzi számmal beazonosított, egy technológiai egységet képező üzem, raktár,
továbbá a 72. § (2) bekezdés a) pontja szerinti helyen kialakított üzlethelyiség a hozzá tartozó raktárral, ahol az e
törvényben meghatározott engedély birtokában jövedéki
termék előállítása folyik, illetve ahol olyan jövedéki termék tárolását, raktározását végzik, amely után az adót még
nem fizették meg;
13. tagállami adóraktár: más tagállam illetékes hatósága által adóraktárként engedélyezett hely (üzem, raktár);
14. adóraktár engedélyese: az a személy, aki (amely) az
adóraktárban — az e törvényben meghatározott engedély
birtokában — jövedéki termék előállítására, illetve olyan
jövedéki termék tárolására, raktározására jogosult, amely
után az adót még nem fizették meg;
15. tagállami adóraktár-engedélyes: az a más tagállamban gazdasági tevékenységet folytató személy, aki adóraktár működtetésére a tagállama szabályai szerinti érvényes
engedéllyel rendelkezik;
16. bejegyzett kereskedő: az a személy, aki a vámhatóság
e törvényben meghatározott engedélye birtokában, illetve
valamely tagállam illetékes hatóságának a jóváhagyása
alapján jogosult más tagállamból a közösségi adófelfüggesztési eljárásban szállított jövedéki termék rendszeres
fogadására;
17. nem bejegyzett kereskedő: az a személy, aki a vámhatóság, illetve valamely tagállam illetékes hatóságának eseti
jóváhagyásával jogosult más tagállamból a közösségi adófelfüggesztési eljárásban szállított jövedéki termék eseti
fogadására;
18. adómentes felhasználó: a jövedéki termék adómentes beszerzésére az e törvényben meghatározott engedéllyel rendelkező, a jövedéki terméket az e törvényben
meghatározott adómentes célra felhasználó személy;
19. felhasználói engedélyes: az a személy, aki — az
e törvényben meghatározott engedély birtokában — jogosult egyéb ellenőrzött ásványolaj beszerzésére, felhasználására, kiszerelésére, megfigyelt termék beszerzésére, előállítására, felhasználására, kiszerelésére, a teljesen denaturált alkoholtermék kiszerelésére;
20. közjogi intézmény:
a) a minisztériumok, a tárca nélküli miniszterek hiva
tali szervei, a központi költségvetésben önálló fejezettel
rendelkező országos hatáskörű és egyéb szervek, továbbá
más, fejezeti jogosítványokkal felhatalmazott szervek —
ideértve a Magyar Tudományos Akadémiát mint köztestületet is —, valamint a felügyeletük alá tartozó költségvetési
szervek;
b) a helyi önkormányzatok és a helyi kisebbségi önkormányzatok, valamint a felügyeletük alá tartozó költségvetési szervek,
c) az elkülönített állami pénzalapok és azok kezelői,
d) a társadalombiztosítás pénzügyi alapjai és a társada
lombiztosítási költségvetési szervek,
e) az országos kisebbségi önkormányzatok és az orszá
gos kisebbségi önkormányzati költségvetési szervek,
f) a területfejlesztésről és a területrendezésről szóló
törvény hatálya alá tartozó jogi személyiségű területfejlesztési tanácsok és munkaszervezeteik;
21. gazdasági tevékenység: a bevétel elérése érdekében
vagy azt eredményező módon rendszeresen vagy üzletszerűen végzett tevékenység;
22. szabadforgalomba bocsátás: a jövedéki termék adóraktárból, tagállami adóraktárból, illetve adómentes felhasználó üzeméből történő kitárolása — kivéve, ha a kitárolás adóraktárba, tagállami adóraktárba, más tagállam
bejegyzett/nem bejegyzett kereskedője részére, harmadik
országba vagy adómentes felhasználó részére történik —;
a jövedéki termék bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő
általi fogadása; az adóraktárban a szőlőbornak a külön
jogszabályban meghatározott termelői borkimérés céljára
történő felhasználása; a harmadik országból behozott jövedéki termék vámjogi szabadforgalomba bocsátását eredményező vámkezelése vagy a vámhatóság olyan intézkedése, amelynek eredményeként a jövedéki terméket vámjogilag szabadforgalomba bocsátottnak kell tekinteni, ha a
vámkezelést vagy az intézkedést követően a jövedéki terméket nem tárolják be adóraktárba vagy adómentes felhasználóhoz;
23. szabadforgalom: a szabadforgalomba bocsátott jövedéki termékekkel folytatott gazdasági tevékenység;
24. kitárolás: a jövedéki termék fizikai mozgatása,
amelynek közvetlen következményeként a jövedéki termék az adóraktár területét, az adómentes felhasználó vagy
a felhasználói engedélyes üzemét, raktárát elhagyja;
25. betárolás: a jövedéki termék fizikai mozgatása,
amelynek közvetlen következményeként a jövedéki termék az adóraktár területére vagy az adómentes felhasználó
üzemébe, raktárába beszállításra kerül;
26. jövedéki termék fogadása: bejegyzett/nem bejegyzett
kereskedő részére más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban belföldre szállított jövedéki termék átvétele a terméket kísérő okmányon [20. § (1)—(2) bekezdés] feltüntetett rendeltetési helyen;
27. jövedéki ügy: a jövedéki termékkel, az adójeggyel, a
zárjeggyel összefüggő adó- és egyéb kötelezettségek teljesítése, hatósági felügyelete, jövedéki ellenőrzése és az
ezekkel kapcsolatos eljárás;
28. jövedéki adóügy: az olyan jövedéki ügy, amely a jövedéki adóztatási feladat ellátásával függ össze — ideértve
az adójeggyel megfizetett általános forgalmi adó bevallását
és az egyéb adókötelezettségek teljesítését, ellenőrzését
is —, valamint az ezekkel kapcsolatos eljárás;
29. importáló: az a személy, aki először szerez jogot
arra, hogy az importált termék felett saját nevében rendelkezzen, illetve ilyen személy hiányában az, aki az adófizetési kötelezettség keletkezésének időpontjában az importált jövedéki terméket birtokolja;
30. közösségi kereskedő: az a személy, aki jövedéki terméket gazdasági tevékenység keretében, más tagállam felé
értékesít vagy továbbértékesítési célra más tagállamból
beszerez;
31. exportáló: az a személy, aki olyan jövedéki terméket
értékesít, amelyet a vámhatóság végleges rendeltetéssel
harmadik országba kiléptet, ideértve azt is, aki az üzemanyag petróleumot és a repülőbenzint nemzetközi légi
forgalomban résztvevő külföldi vagy magyar lajstromjelű,
gazdasági célú légi közlekedési tevékenységet végző olyan
légi jármű üzemanyagtartályába tölti, amelynek külföldre
távozását a vámhatóság regisztrálja;
32. megbízható adós: az a személy, aki legalább 2 éve
engedéllyel végez adóraktárban folytatható tevékenységet,
illetve aki legalább 2 éve folytat az e törvény szerinti jövedéki engedély birtokában jövedéki engedélyes kereskedelmi, export- és importtevékenységet, és terhére a jövedéki
biztosíték e törvény 38. §-ának (5) bekezdése alapján történő megállapítására irányuló kérelem benyújtását, illetve
a jövedéki biztosíték hivatalból történő, e törvény
38. §-ának (8) bekezdése szerinti felülvizsgálat megkezdését megelőző 2 évben összességében a jövedéki biztosíték
értékének 10 százalékát meghaladó jövedéki bírságot vagy
adóbírságot a vámhatóság vagy az adóhatóság jogerős határozattal nem állapított meg, továbbá a jövedéki biztosíték értékének — a 2 éves vizsgált időszakban összességében — 10 százalékát meghaladó összegű, az esedékességet
30 nappal meghaladóan rendezett vagy rendezetlen adótartozása nem volt, kivéve az olyan adótartozást, amelyre
fizetési könnyítést (fizetési halasztás, részletfizetés) engedélyeztek;
33. megbízható adómentes felhasználó: az a személy, aki
legalább 2 éve folyamatosan jogosult jövedéki termék adómentes beszerzésére, és terhére jogerős határozattal a keretengedély iránti kérelem vagy a keretengedély módosítá
sára irányuló kérelem benyújtását megelőző 2 évben öszszességében a jövedéki biztosíték értékének 10 százalékát
meghaladó jövedéki bírságot vagy adóbírságot a vámhatóság vagy az adóhatóság nem állapított meg, továbbá a
jövedéki biztosíték értékének 10 százalékát meghaladó
összegű, az esedékességet 30 nappal meghaladóan rendezett vagy rendezetlen adótartozása nem volt, kivéve az
olyan adótartozást, amelyre fizetési könnyítést (fizetési
halasztás, részletfizetés) engedélyeztek;
34. megbízható felhasználói engedélyes: az a személy, aki
legalább 2 éve folyamatosan jogosult egyéb ellenőrzött
ásványolaj vagy megfigyelt termék beszerzésére, és terhére
a jövedéki biztosíték csökkentésére irányuló kérelem benyújtását megelőző 2 évben, illetve a jövedéki biztosíték
59. § (6) bekezdése szerinti csökkentését követő kétévenkénti időszakra összességében a jövedéki biztosíték értékének 10 százalékát meghaladó jövedéki bírságot vagy adóbírságot a vámhatóság vagy az adóhatóság jogerős határozattal nem állapított meg;
35. aroma: a Magyar Élelmiszerkönyv 1-2-88/388. számú, 1998. szeptember 1-jén hatályos előírásának 1. §
2. pontjában meghatározott kémiai anyag;
36. intermedier: a nyersanyagtól a vegyipari és gyógyszeripari késztermékig terjedő gyártási folyamat egyes fázisaiban előálló gyártásközi vegyi termék;
37. bioetanol: a 2207 20 00 vámtarifaszám alá tartozó,
kizárólag mezőgazdasági eredetű alapanyagból előállított
alkoholtermék;
38. üzemanyagtartály: a jármű gyártója által a járműbe
szilárdan beépített azon tartály(ok), amely(ek) az üzemanyagnak közvetlenül a gépjármű motorjában való felhasználását teszi(k) lehetővé a jármű haladásához, illetve a
jármű hűtő- és klímaberendezésének működését biztosítják. Üzemanyagtartály továbbá a járművek azon szilárdan
beépített gáztartálya is, amely közvetlenül a gázzal való
üzemelést teszi lehetővé, valamint az egyéb berendezések tartályai, amelyekkel adott esetben a gépjárművet felszerelik;
39. kiegészítő üzemanyagtartály: a jármű gyártója által a
konténerbe szilárdan beépített olyan tartály, amely a hűtőberendezések vagy a speciális konténerek egyéb berendezéseinek szállítás közbeni működéséhez az üzemanyag
közvetlen felhasználását biztosítja;
40. speciális konténer: minden olyan tartály megfelelő
berendezésekkel ellátva, amelyek speciálisan a hűtő-,
oxigénellátó, hőszigetelő rendszerekhez vagy más rendszerekhez szükségesek;
41. jelölt gázolaj: az Európai Bizottságnak a gázolaj és
a kerozin közös adóügyi jelölőanyagának létrehozásáról
szóló 2001/574/EK határozata szerinti jelölőanyaggal megjelölt, a 2710 19 41, 2710 19 45 és 2710 19 49 vámtarifaszám
alá tartozó gázolaj;
42. ömlesztett szállítás: ásványolajtermék közúti tankautóban, vasúti tartálykocsiban vagy tartályhajóban való
szállítása. Nem valósul meg ömlesztett szállítás, ha az ásványolajat olyan csomagolóeszközbe (tartályba) kiszerelten szállítják, amely a szállítójárműről az ásványolajtermékkel együtt eltávolítható.
II. Fejezet ADÓKÖTELEZETTSÉG, ADÓFELFÜGGESZTÉS,
ADÓFIZETÉSI KÖTELEZETTSÉG Adókötelezettség keletkezése
8. § (1) Ha e törvény másként nem rendelkezik, adókötelezettség keletkezik, ha
a) a jövedéki terméket belföldön előállítják;
b) a jövedéki terméket importálják.
Az adó alanya az a) pont esetében a jövedéki terméket
előállító személy — amennyiben a jövedéki termék előállítása adóraktárban történik, az adóraktár-engedélyes —,
a b) pont esetében az importáló.
(2) Az adókötelezettség a jövedéki terméket belföldön
előállító, illetve importáló személy helyett a betároló adóraktár engedélyesét, illetve adómentes felhasználót terheli
a jövedéki termék adóraktárba vagy az adómentes felhasználó üzemébe történő betárolásának a visszaigazolásával.
Ez nem érinti a jövedéki terméket belföldön előállító,
illetve importáló személy bejelentési, bevallási, nyilvántartási, bizonylat kiállítási és megőrzési, valamint adatszolgáltatási kötelezettségét (a továbbiakban: egyéb adókötelezettség). E bekezdés szerinti adókötelezettség esetében az
adó alanya a jövedéki terméket betároló adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó.
Adómentes jövedéki termék 9. § (1) Adómentes a gépjárművek üzemanyagtartályában harmadik országból vámmentesen behozott üzemanyag, valamint a nemzetközi forgalomban résztvevő vagy
javításra érkező légi járműből tranzitterületen lefejtésre
kerülő üzemanyag, a Magyarországot kötelező nemzetközi
szerződések rendelkezései alapján vámmentesen behozható jövedéki termék, továbbá a diplomáciai és konzuli képviseletek, valamint az ezekkel egy tekintet alá eső nemzetközi szervezetek és azok tagjai számára harmadik országból vámmentesen behozott jövedéki termék.
(2) Adómentes a 918/83/EGK Tanácsi rendelet 31. és
46. cikke, illetve a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló
törvény szerinti mértéken belül vámmentesen, nem kereskedelmi jellegű áruként harmadik országból behozott jövedéki termék.
Az adófelfüggesztés esetei 10. § (1) Az adókötelezettség keletkezésének a 8. §
(1) bekezdés a) pontja és (2) bekezdése szerinti esetében
az adófelfüggesztés az adómegállapítás és az adófizetés
halasztása. Az adókötelezettség keletkezésének a 8. §
(1) bekezdés b) pontja szerinti esetében az adófelfüggesztés az adó fizetésének halasztása. Az adófelfüggesztés nem
érinti az adóalany egyéb adókötelezettségét.
(2) A jövedéki termék jogszerű belföldi előállításával
keletkező, illetve az adóraktár engedélyesét, valamint az
adómentes felhasználót a jövedéki termék adóraktárba,
illetve az adómentes felhasználó üzemébe, raktárába történő betárolása következtében terhelő adómegállapítási és
adófizetési kötelezettség adófelfüggesztés alatt áll, amíg a
jövedéki terméket
a) az adóraktár engedélyese az adóraktárában tárolja,
raktározza;
b) az adómentes felhasználó az üzemében, raktárában
tárolja, raktározza;
c) az adóraktár engedélyese az adóraktárából, illetve az
adómentes felhasználó az üzeméből, raktárából a 11. §
feltételeinek megfelelően adófelfüggesztéssel szállítja, és a
betárolás, a harmadik országba való kiléptetés visszaigazolása még nem történt meg, de legfeljebb a kitárolást követő
30. napig.
(3) A jövedéki termék importálásával keletkező adókötelezettség esetén az adófizetési kötelezettség felfüggesztésre kerül, ha a jövedéki terméket az importálást követően
közvetlenül adóraktárba, illetve adómentes felhasználó
üzemébe, raktárába szállítják, és a vámkezeléshez az importáló bemutatta annak az adóraktárnak az adóraktári
engedélyét, illetve annak az üzemnek, raktárnak a keretengedélyét, ahová a jövedéki terméket szállítják. Amennyiben az importáló személye nem azonos az adóraktár-engedélyes, illetve az adómentes felhasználó személyével, az
adófizetési kötelezettség felfüggesztéséhez be kell mutatni
az adóraktár-engedélyesnek az importált jövedéki termék
befogadásáról adott nyilatkozatát, vagy az adómentes felhasználó megbízását a jövedéki termék importálására, továbbá nyilatkozatát a még rendelkezésére álló adómentes
beszerzési keretéről.
(4) Ha az adóraktári engedély megszűnik — kivéve a
(6)—(7) bekezdésben foglalt esetet —, az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség továbbra is adófelfüggesztés
alatt áll a készleten maradt jövedéki terméknek másik
adóraktárba történő betárolásáig vagy a szabadforgalomba
bocsátásáig, de legfeljebb az engedély megszűnését követő
30. napig.
(5) Ha az adómentes felhasználó keretengedélye megszűnik — kivéve a (6)—(7) bekezdésben foglalt esetet —,
az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség továbbra
is adófelfüggesztés alatt áll a készleten maradt jövedéki
terméknek adóraktárba való betárolásáig, de legfeljebb az
engedély megszűnését követő 30. napig.
(6) Ha az adóraktári engedély, illetve az adómentes
felhasználó keretengedélye felszámolási eljárás miatt szűnik meg, az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség
továbbra is adófelfüggesztés alatt áll a készleten maradt
jövedéki terméknek a felszámolási eljárás keretében történő szabadforgalomba bocsátásáig vagy másik adóraktárba
való betárolásáig, illetve a vagyonfelosztásról szóló végzés
alapján a jövedéki termék hitelező részére történő kitárolásáig.
(7) Ha az adóraktári engedély, illetve az adómentes
felhasználó keretengedélye végelszámolás miatt szűnik
meg, az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség továbbra is adófelfüggesztés alatt áll a készleten maradt jövedéki terméknek a végelszámolás keretében történő szabadforgalomba bocsátásáig vagy másik adóraktárba való
betárolásáig, illetve a vagyonfelosztást követően történő
kitárolásáig, de legfeljebb a végelszámolás kezdő időpontjától számított 180 napig.
Adófelfüggesztéssel történő szállítás 11. § (1) A jövedéki termék adófelfüggesztéssel szállítható
a) adóraktárból, adómentes felhasználótól, illetve a
vámjogi szabadforgalomba bocsátást követően adóraktárba;
b) adóraktárból, illetve a vámjogi szabadforgalomba
bocsátást követően adómentes célra, adómentes felhasználó részére;
c) adóraktárból végleges rendeltetéssel harmadik országba; d) adóraktárból az Észak-atlanti Szerződés tagállamainak és az 1995. évi CII. törvényben kihirdetett Békepartnerség más részes államainak Magyarországon tartózkodó
fegyveres erői és polgári állománya részére a 13. § (1) bekezdésének f) pontja szerinti esetben;
e) — amennyiben bioetanol a szállított termék — az
alkoholtermék adóraktárból a kőolaj-finomító adóraktárba a 2909 19 00 vámtarifaszám alá tar tozó etil-tercierbutil-éter (a továbbiakban: ETBE) előállítása céljára;
f) adómentes felhasználás esetén az adómentes felhasználó keretengedélyében szereplő telephelyei között;
g) az 53. § (1) bekezdés a) pontja szerinti adómentes
felhasználás esetében az adómentes felhasználó keretengedélyében szereplő telephelyről
ga) harmadik országban szolgálatot teljesítő magyar
fegyveres erők részére végleges rendeltetéssel harmadik
országba,
gb) rendkívüli helyzetben a Honvédelmi Minisztériumban felállított Katasztrófavédelmi Operatív Bizottság által
meghatározott helyre telepített, kijelölt repülőalakulatot
ellátó üzemanyagtöltő-pontra,
gc) az engedélyezett csapatmozgások, nemzeti és nemzetközi gyakorlatok esetén a gyakorlat helyszínén felállított üzemanyagtöltő-pontra.
(2) A jövedéki termék adófelfüggesztéssel történő szállítása csak a (3) bekezdés szerinti termékkísérő okmánnyal
megengedett.
(3) A termékkísérő okmány olyan bizonylat, amely az
adófelfüggesztéssel szállított jövedéki termék származásának, eredetének, valamint adóraktárba való be-, illetve
kitárolásának, adómentes felhasználó részére történő átadásának, átvételének, az adómentes felhasználó keretengedélyében szereplő telephelyei közötti szállításnak,
harmadik országba való kiléptetésének, Közösségen belüli
szállításának az igazolására szolgál. Termékkísérő okmányként a 20. §-ban meghatározott kísérő okmányt kell
alkalmazni azzal, hogy jogszabály egyéb bizonylat termékkísérő okmányként való elfogadásáról is rendelkezhet.
(4) A termékkísérő okmányt a jövedéki terméket kitároló adóraktár, adómentes felhasználó, illetve az importáló állítja ki. A jövedéki terméket fogadó adóraktár-engedélyes, adómentes felhasználó a betárolást köteles a termékkísérő okmányon a kitároló adóraktárnak, az adómentes felhasználónak, illetve — importált jövedéki termék
esetén — a vámjogi szabadforgalomba bocsátást végző
vámhatóságnak visszaigazolni, és a jövedéki terméket az
átvétellel egyidejűleg köteles a készletébe felvenni.
(5) A jövedéki termék harmadik országba való kiléptetése esetén a kiléptetést végző vámhatóság a kiléptetés
megtörténtét igazolja a termékkísérő okmányon, amelyet
haladéktalanul visszaküld a termékkísérő okmány kiállítójának, vagy átadja a termékkísérő okmányon (a 14. rovatban) megjelölt megbízottnak.
Az adófelfüggesztés megszűnése 12. § Az adófelfüggesztés megszűnik, ha
a) az adóraktár engedélyese vagy az adómentes felhasz
náló az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alól,
az importáló az adófizetési kötelezettség alól véglegesen
mentesül (13. §), illetve
b) az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség beáll (14. §).
Végleges mentesülés az adómegállapítási és adófizetési
kötelezettség alól
13. § (1) Az adóraktár engedélyese — ha törvény másként nem rendelkezik — a felfüggesztett adómegállapítási
és adófizetési kötelezettsége alól véglegesen mentesül, ha
a kitárolt jövedéki terméket
a) egy másik adóraktárba betárolták, és azt a betároló
adóraktár engedélyese visszaigazolta a termékkísérő okmány egy példányán;
b) az adómentes felhasználó betárolta, és a betárolást
visszaigazolta a termékkísérő okmány egy példányán;
c) — amennyiben a kitárolt termék az 52. § (1) bekezdés i) pontja szerinti egyéb ellenőrzött ásványolaj —
ca) 5 liter/5 kilogramm vagy annál kisebb kiszerelésben
hozta forgalomba, vagy
cb) 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelés esetén az 59. § szerinti felhasználói engedélyesnek vagy nyilvántartásba vett felhasználónak, illetve a 61. § (2) bekezdés szerinti nyilatkozatot adó exportálónak vagy közösségi
kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult jövedéki
engedélyes kereskedőnek tárolta ki, és az átvételt a felhasználói engedélyes, a nyilvántartásba vett felhasználó, az exportáló vagy a közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult jövedéki engedélyes kereskedő a 40. §
(1) bekezdés b) pontja szerinti egyszerűsített kísérő okmány 1 példányán visszaigazolta;
d) végleges rendeltetéssel harmadik országba kiléptették, és azt a kiléptetést végző vámhivatal igazolta;
e) — amennyiben a kitárolt termék üzemanyag petróleum vagy repülőbenzin — külföldi vagy magyar lajstromjelű, gazdasági célú légi közlekedési tevékenységet végző
légi jármű üzemanyagtartályába töltik nemzetközi repülés
vagy a hatóságilag szabályozott éves légügyi felülvizsgálat,
hajtóműcserék utáni hajtóműpróbák, gyakorlórepülések,
valamint a kormányzati (állami) repüléseket megelőző kötelező hatósági berepülések során való felhasználás céljából, és azt a vámhatóság igazolta;
f) — amennyiben a kitárolt termék 2710 11 31, 27 10 11 41,
2710 11 45, 2710 11 49, 2710 19 21, 2710 19 41, 2710 19 45,
2710 19 49 vámtarifaszámú ásványolajtermék — az Északatlanti Szerződés tagállamainak és az 1995. évi CII. törvényben kihirdetett Békepartnerség más részt vevő
államainak Magyarországon tartózkodó fegyveres erői és
polgári állománya részére a szolgálati járművek, légi járművek és hajók üzemanyag-ellátása céljára, a külön jogszabályban meghatározott rendelkezések szerint szállították
és igazolták vissza az átvételt;
g) — amennyiben a kitárolt termék a 2710 19 41,
2710 19 45 vámtarifaszámú jelölt gázolaj — külföldi vagy
belföldi lajstromjelű, áru- vagy személyszállítást gazdasági
tevékenység keretében végző hajó üzemanyagtartályába
töltik és azt a termékkísérő okmány egy példányán a hajó
üzemeltetője igazolja.
(2) Az adóraktár engedélyese véglegesen mentesül
a) a végső úti céllal harmadik országba utazó utas ré
szére tranzitadóraktárban [72. § (2) bekezdés a) pont] értékesített és onnan egyidejűleg az utas által kitárolt jövedéki termékre — dohánygyártmány esetén az adójeggyel el
nem látott dohánygyártmányra —,
b) a Közösségen belüli végső úti céllal utazó utas részére tranzitadóraktárban értékesített és onnan egyidejűleg az
utas által kitárolt adójeggyel ellátott dohánygyártmányra
felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól, amennyiben az utasok beszállókártyája számának
dokumentálása alapján — az átszállóutasok esetében továbbá a repülőjegy másolatával — a külön jogszabály szerint igazolja a kitárolás tényét.
(3) Az adóraktár engedélyese véglegesen mentesül az
adóraktárban tárolt azon jövedéki termékre felfüggesztett
adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alól,
a) amelyet az adóraktárban egy másik termék előállításához használtak fel, ideértve azt is, ha a kőolaj-finomító
adóraktár az ásványolajtermék előállítását szolgáló hőtermelésre vagy e célból segédanyagként használ fel ásványolajterméket;
b) amelyet az adóraktárban a belső minőség-ellenőrzéshez szükséges vizsgálatok céljára — a hatályos jogszabályoknak, valamint szabványoknak megfelelő — mintavételi szabályzat szerint felhasználtak;
c) amelyet az adóraktárban az adóellenőrzés céljaira a
vámhatóság felhasznált;
d) amelyet az adóraktárban az illetékes hatóság által
végzett minőség-ellenőrzés céljaira átadtak;
e) amelyet az adóraktárban vagy onnan kitárolva a vámhatóság felügyelete mellett megsemmisítettek;
f) amely az adóraktárban vagy az adófelfüggesztéssel
végzett szállítás során baleset vagy az adóraktár engedélyesének tevékenységi körén kívül eső elháríthatatlan ok következtében — kivéve a lopás esetét — igazoltan megsemmisült;
g) amely az adóraktárban az előállítás, tárolás, raktározás, illetve az adófelfüggesztéssel történő szállítás során
keletkezett veszteség, legfeljebb a jogszabályban meghatározott mértékig;
h) amelyet — amennyiben az alkoholtermék — az adóraktárban a külön jogszabály szerinti teljes denaturálási
eljárással denaturáltak.
(4) Az adómentes felhasználó a felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól véglegesen
mentesül, ha
a) a kitárolt jövedéki terméket adóraktárba betárolták,
és azt az adóraktár engedélyese visszaigazolta a termékkísérő okmány egy példányán;
b) a jövedéki terméket a keretengedélyében engedélyezett adómentes célra felhasználta;
c) a jövedéki terméket a 11. § (1) bekezdés g) pontjának ga) alpontja szerint végleges rendeltetéssel harmadik
országba kiléptették, és azt a kiléptető vámhivatal igazolta.
(5) Az adómentes felhasználó véglegesen mentesül azon
jövedéki termékre felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól,
a) amelyet az üzemében, raktárában a belső minőségellenőrzéshez szükséges vizsgálatok céljára a — hatályos
jogszabályoknak, valamint szabványoknak megfelelő —
mintavételi szabályzata szerint felhasznált;
b) amelyet az üzemében, raktárában az adóellenőrzés
céljaira a vámhatóság felhasznált;
c) amelyet az üzemében, raktárában az illetékes hatóság által végzett minőség-ellenőrzés céljaira adtak át;
d) amelyet az üzemében, raktárában vagy onnan kitárolva a vámhatóság felügyelete mellett megsemmisítettek;
e) amely az üzemében, raktárában vagy az adófelfüggesztéssel végzett szállítás során baleset vagy az adómentes
felhasználó tevékenységi körén kívül eső elháríthatatlan
ok következtében — kivéve a lopás esetét — igazoltan
megsemmisült;
f) amely a tárolás, raktározás során keletkezett veszteség, legfeljebb a jogszabályban meghatározott mértékig.
(6) A (3) bekezdés b)— f) pontja és az (5) bekezdés
a)—e) pontja szerinti végleges mentesítésre való jogosultságot a vámhatóság vizsgálati jegyzőkönyvével kell igazolni.
(7) Az importáló a felfüggesztett adófizetés alól véglegesen mentesül, ha az importált jövedéki terméket adóraktárba vagy adómentes felhasználó üzemébe a vámhatóság
által igazoltan betárolta és készletre vette, illetve vetette,
és azt az adóraktár engedélyese vagy az adómentes felhasználó a vámjogi szabadforgalomba bocsátást végző vámhatóságnak visszaigazolta.
(8) Az adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó a 10. § (4), illetve (5) bekezdése szerint felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól
véglegesen mentesül, ha jövedéki termékét egy másik adóraktárba betárolták, és azt a betároló adóraktár engedélyese a termékkísérő okmányon visszaigazolta.
(9) Az adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó a 10. § (6) bekezdése szerint felfüggesztett adómegállapítási és fizetési kötelezettsége alól véglegesen
mentesül, ha
a) a felszámolási eljárás során a jövedéki terméket a
szabadforgalomba bocsátják, feltéve, hogy azt megelőzően
vagy azzal egyidejűleg a vevő az adót igazoltan megfizette,
vagy a felszámolási eljárás során a jövedéki terméket adóraktár engedélyese részére értékesítették, és az a jövedéki
termék betárolását a termékkísérő okmányon visszaigazolta;
b) a jövedéki terméket a hitelező részére — a vagyonfelosztásról szóló végzés alapján — történő átadás céljából
az adóraktárból, illetve az adómentes felhasználó üzeméből, raktárából kitárolták, feltéve, hogy azzal egyidejűleg a
hitelező az adót igazoltan megfizette, vagy — ha a hitelező
adóraktár engedélyese — a betárolást a termékkísérő okmányon visszaigazolta.
(10) Az adóraktár engedélyese, illetve az adómentes
felhasználó végelszámolás miatt felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól véglegesen
mentesül, ha a jövedéki terméket egy másik adóraktár
betárolta, és azt a termékkísérő okmányon visszaigazolta,
illetve, ha a vagyonfelosztás — a végelszámolás kezdő időpontjától számított 180 napon belül — megtörténik, és a
jövedéki terméket e célból kitárolták, s ezzel egyidejűleg
az adót igazoltan megfizették.
Az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség beállta 14. § (1) A jövedéki termék szabadforgalomba bocsátásával — a (9) bekezdésben foglalt eltéréssel —, továbbá a
jövedéki terméknek — kivéve az adójeggyel ellátott dohánygyártmányt — a Közösségen belüli végső úti céllal
utazó utas részére tranzitadóraktárban történő értékesítésével és egyidejűleg onnan az utas általi kitárolásával,
annak napján beáll az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség.
(2) Amennyiben az adófelfüggesztéssel szállított jövedéki termék 13. § (1) bekezdése és (4) bekezdésének a) pontja szerinti betárolásának, kiléptetésének, hajóba történő
betöltésének, illetve a 13. § (1) bekezdésének f) pontja esetében az átvételnek a külön jogszabály rendelkezései szerinti igazolása a kitárolást követő 30 napon belül nem
történik meg, a kitároló adóraktár engedélyesének, adómentes felhasználónak a kitárolást követő 31. napon beáll
az adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége, kivéve,
ha az adóraktár engedélyese kétséget kizáróan igazolni
tudja, hogy a 13. § (1) bekezdése d) pontjában meghatározott esetben a végleges mentesüléssel járó esemény bekövetkezett, de az erről szóló igazolás a kiléptetést végző
hatóságtól nem érkezett meg.
(3) Amennyiben az adó kivetése nélkül zárult vámjogi
szabadforgalomba bocsátással (adófelfüggesztéssel) importált jövedéki termék 13. § (7) bekezdés szerinti betárolásának az igazolása a vámjogi szabadforgalomba bocsátást
követő 30 napon belül nem történik meg, az importálónak
a vámjogi szabadforgalomba bocsátást követő 31. napon
beáll az adófizetési kötelezettsége.
(4) A jövedéki termék 46. § (1) bekezdés szerint nem
adómentes célra történő felhasználása esetén az adómentes felhasználónak a megállapított különbözetre (készlethiányra) a tárgynegyedév utolsó napján beáll az adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége.
(5) A megszűnt adóraktári engedély jogosultjának, illetve a megszűnt keretengedély jogosultjának a 10. § (4),
illetve (5) bekezdése szerint felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége beáll az (1) bekezdés szerint, továbbá, ha a jövedéki termék betárolását a fogadó
adóraktár a kitárolást követő 30 napon belül nem igazolja
vissza, a kitárolást követő 31. napon, egyébként pedig az
adóraktári engedély, illetve a keretengedély megszűnését
követő 31. napon.
(6) A megszűnt adóraktári engedély jogosultjának, illetve a megszűnt keretengedély jogosultjának a 10. § (6) bekezdése szerint felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége beáll, ha a jövedéki termék betárolását
a fogadó adóraktár a kitárolást követő 30 napon belül nem
igazolja vissza, a kitárolást követő 31. napon, valamint a
kitárolás napján, ha a jövedéki terméket anélkül tárolják
ki az adóraktárból, illetve az adómentes felhasználó üzeméből, raktárából, hogy a vevő, illetve a hitelező az adót
igazoltan megfizette volna.
(7) A megszűnt adóraktári engedély jogosultjának, illetve a megszűnt keretengedély jogosultjának a 10. § (7) bekezdése szerint felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége beáll az (1) bekezdés szerint, továbbá,
ha a jövedéki termék betárolását a fogadó adóraktár a
kitárolást követő 30 napon belül nem igazolja vissza, a
kitárolást követő 31. napon, illetve a kitárolás napján, ha
anélkül tárolják ki a jövedéki terméket, hogy a vagyonfelosztás alapján a jövedéki terméket átvevő személy az
adót igazoltan megfizette volna, egyébként pedig, ha a
végelszámolás kezdő időpontjától számított 180 nap letelt.
(8) Az adóraktár engedélyesének felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége beáll arra a jövedéki termékre,
a) amelyet az adófelfüggesztés időtartama alatt az adóraktárban nem termék előállításához, nem alapanyagként,
vagy az adóraktárban belső égésű motorok üzemanyagaként vagy tüzelő-, fűtőanyagként használnak fel;
b) amely a készletfelvétel során a nyilvántartás szerinti
és a tényleges készlet olyan különbözete, amely meghaladja
a külön jogszabály szerint elszámolható veszteséget;
c) amely betárolásának a 13. § (1) bekezdés a)— b)
pontja, illetve e § (2) bekezdése szerinti igazolása a külön
jogszabályban az adófelfüggesztéssel történő szállítás veszteségére meghatározott elszámolható veszteséget meghaladóan nem történt meg.
(9) A 13. § (1) bekezdés c) pontja szerinti kitárolással
történő szabadforgalomba bocsátás esetében az adóraktár
engedélyesének adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége csak a cb) alpont esetében áll be akkor, ha a
felhasználói engedélyes, a nyilvántartásba vett felhasználó,
az exportáló vagy a közösségi kereskedelmi tevékenység
folytatására jogosult jövedéki engedélyes kereskedő a kitárolást követő 30 napon belül nem igazolja vissza az ellenőrzött ásványolajtermék átvételét. Az adómegállapítási és
adófizetési kötelezettség a kitárolást követő 31. napon áll
be.
Adófizetési kötelezettség keletkezésének egyéb esetei 15. § (1) Adófizetési kötelezettség keletkezik, ha
a) a hatóságok által elkobzott, valamint a lefoglalt és
előzetesen értékesíthető, vagy a vámhatóság által a vámraktárból értékesített jövedéki terméket nem adóraktár
vásárolja meg;
b) az adóraktár engedélyesének, illetve az adómentes
felhasználónak a felszámolása során a jövedéki terméket
szabadforgalomba bocsátják, kivéve, ha a vevő adóraktár
engedélyese;
c) az adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó felszámolásának befejezésével vagy a vagyonfelosztásról szóló végzés alapján a jövedéki terméket a
hitelezőnek történő átadás céljából kitárolják, kivéve, ha a
hitelező adóraktár engedélyese;
d) az adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó végelszámolása esetén a vagyonfelosztást követően a jövedéki terméket e célból kitárolják;
e) a vámfelügyelet alatt álló, külső árutovábbítási eljárás alá vont jövedéki terméknek nem történik meg a bemutatása a kiléptetést végző vámhivatalnál a bemutatási határidő lejártáig;
f) az aktív feldolgozás, a vámfelügyelet alatti feldolgozás vagy az ideiglenes behozatal vámeljárás alá vont jövedéki termék harmadik országba történő visszaszállításával
a vámrendelkezések szerint nem számolnak el.
(2) Adófizetési kötelezettség keletkezik, ha
a) az adóraktáron kívül jogellenesen előállított vagy a
harmadik országból, tagállamból belföldre jogellenesen
behozott jövedéki terméket megszerzik, birtokolják, szállítják, felhasználják vagy forgalomba hozzák, kivéve azt az
esetet, ha a jövedéki termékkel egyéni vállalkozói tevékenységet nem folytató magánszemély bizonyítja, hogy az
adott helyzetben a körülményekből egyértelműen következtethetett a jövedéki termék megszerzésének jogszerűségére;
b) az 52. § (1) bekezdés i) pontja szerinti és az 52. §
(2) bekezdése alá tartozó ásványolajat üzemanyagként
vagy tüzelő-, fűtőanyagként, továbbá a fűtőolajat üzemanyagként kínálják, értékesítik vagy használják fel;
c) a 0 adómérték alá tartozó biodízelt [52. § (1) bekezdés h) pont] a külön jogszabályban foglaltaktól eltérően
használják fel;
d) a 103. § (2) bekezdése 1. pontjának b) alpontjában
felsorolt üzemanyagok jövedéki engedélyes és nem jövedéki engedélyes kereskedelmét folytató személynél az üzemanyagok — vámhatóság által végzett készletfelvétellel
megállapított — tényleges és nyilvántartás szerinti készletének 12 hónap forgalma alapján kimutatott különbözete
meghaladja a külön jogszabály alapján elszámolható többletet.
16. § Az adófizetési kötelezettség esedékessé válásának
ideje:
a) a jogellenes előállítás, illetve belföldi forgalomba
hozatal esetén a jogellenes magatartás tanúsításának időpontja, ha pedig ez nem állapítható meg, a hatóság tudomására jutásának időpontja;
b) a 15. § (1) bekezdés e)—f) pontja esetében a külön
jogszabályban meghatározott határidő lejártát követő napon;
c) minden más esetben — ha e törvény másként nem
rendelkezik — a meghatározott esemény bekövetkezésének időpontja.
Az adó fizetésére kötelezett személy 17. § (1) Az adót a fizetés esedékessé válásakor — a
(2) bekezdésben meghatározott eltérésekkel — a 8. §-ban
meghatározott adóalany fizeti.
(2) Az adó fizetésére kötelezett
a) a 15. § (1) bekezdésének a) pontjában meghatáro
zott esetben a terméket megvásárló (átvevő) személy;
b) a 15. § (1) bekezdésének b) pontja esetében a vevő;
c) a 15. § (1) bekezdésének c) pontjában meghatáro
zott esetben a hitelező;
d) a 15. § (1) bekezdésének d) pontjában meghatáro
zott esetben a jövedéki terméket a vagyonfelosztást követően átvevő személy;
e) a 15. § (1) bekezdés e)—f) pontjában meghatározott
esetben az a személy, aki a vámkezelést kérte;
f) a 15. § (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott esetben az ásványolajterméket üzemanyagként vagy
tüzelő-, fűtőanyagként felhasználó, kínáló, értékesítő személy;
g) a 15. § (2) bekezdésének d) pontjában meghatározott esetben a jövedéki engedélyes és a nem jövedéki engedélyes kereskedő.
(3) Adófizetésre kötelezett személy továbbá az is, aki az
adózatlan jövedéki terméket e törvény rendelkezéseitől
eltérő módon, jogellenesen megszerzi, birtokolja, szállítja,
felhasználja vagy fo rgalomba hozza, t ovábbá az, aki
a 0 adómérték alá tartozó biodízelt a külön jogszabályban
foglaltaktól eltérően használja fel. Ha az előbbi cselekményeket az alkalmazott a munkaviszonyával összefüggésben
eljárva követi el, a munkáltató, ha a megbízott a megbízási
szerződés teljesítésével összefüggésben eljárva követi el, a
megbízó minősül adófizetésre kötelezett személynek.
III. Fejezet ADÓZÁSI SZABÁLYOK A KÖZÖSSÉGEN BELÜLI
TERMÉKFORGALOMBAN
Közösségen belüli szállítás közösségi adófelfüggesztési
eljárásban 18. § (1) Az adóraktár-engedélyes közösségi adófelfüggesztési eljárásban az adómegállapítás és az adófizetés halasztása mellett
a) az adóraktárából jövedéki terméket kitárolhat, ha
azt
aa) tagállami adóraktárba vagy más tagállam bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőjének szállítja,
ab) az Észak-atlanti Szerződésben részes tagállamok
más tagállamban állomásozó fegyveres erői és polgári állománya részére, illetve a más tagállamban lévő diplomáciai
és konzuli képviseletek és azok tagjai, valamint a tagállamban az ezekkel egy tekintet alá eső nemzetközi szervezetek
vagy azok tagjai (a továbbiakban együtt: mentesített szervezet) számára a nemzetközi egyezményekben foglaltak
szerint adómentesként meghatározott fogyasztásra szállítja,
ac) harmadik országba más tagállam(ok)on keresztül
kiszállítja; b) az adóraktárába betárolhat
ba) tagállami adóraktárból szállított jövedéki termé
ket,
bb) más tagállam(ok)on keresztül harmadik országból behozott jövedéki terméket.
(2) A bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő jogosult más
tagállam adóraktárából közösségi adófelfüggesztési eljárásban szállított jövedéki termék fogadására.
(3) A mentesített szervezet jogosult — a külön jogszabályban foglalt feltételek mellett — más tagállam adóraktárából közösségi adófelfüggesztési eljárásban szállított jövedéki termék fogadására. A mentesített szervezet az átvételt a TKO [20. § (1) bekezdés] visszaküldendő példányán
igazolja és csatolja a 21. § (1) bekezdés b) pontja szerinti
adómentességi igazolást, amelyen a vámhatóság az ellenjegyzését pecsétlenyomattal igazolja.
(4) A közösségi adófelfüggesztési eljárás alatt lévő jövedéki termék belföldön átszállítható.
Közösségen belüli szállítás belföldi adóraktárból 19. § (1) Az adóraktár-engedélyes — a (2) bekezdésben
foglalt eltéréssel — az adóraktárából a jövedéki termék
közösségi adófelfüggesztési eljárásban más tagállamba történő szállítása vagy más tagállam(ok)on keresztül harmadik országba történő kivitele esetén köteles a közösség
valamennyi tagállamában érvényes jövedéki biztosítékot
(a továbbiakban: szállítási jövedéki biztosíték) nyújtani
olyan összegben, amely a szállított jövedéki termék belföldi szabadforgalomba bocsátása esetén beálló adófizetési
kötelezettségét fedezi.
(2) A szállítási jövedéki biztosíték nyújtása a 38. § szerinti jövedéki biztosíték — a dohánygyártmányok esetében
a 98. § (6) bekezdés szerint a halasztott fizetési kötelezettség biztosítékaként figyelembe veendő jövedéki biztosíték
— összegéig teljesítettnek tekinthető, az — a kiszállított
jövedéki termék adótartalmának mértékéig — szállítási
jövedéki biztosítéknak minősül, amennyiben megfelel az
(1) bekezdésben foglalt feltételnek és — a bankgaranciában nyújtott jövedéki biztosíték esetén — a bankgarancia
a jövedéki termék kiszállítását követően legalább még 180
napig érvényes. Szállítási jövedéki biztosítékot akkor kell
külön teljesíteni, ha a kiszállított, de a 21. § (1) bekezdése
szerint [figyelembe véve e § (6) bekezdésének rendelkezését is] még vissza nem igazolt jövedéki termékekre számított adó összege a kiszállításra kerülő jövedéki termékekre
számított adó összegével együtt meghaladja a 38. § szerint
nyújtott jövedéki biztosíték összegét. A dohánygyártmá
nyok esetében az adóraktár-engedélyes által nyújtandó
szállítási biztosíték összege legfeljebb 600 millió forint.
(3) A (2) bekezdés rendelkezésétől eltérően nem kell
szállítási jövedéki biztosítékot nyújtani az ásványolajnak
más tagállamba csővezetéken történő, valamint az egyszerűsített adóraktár-engedélyes adóraktárából kitárolt
szőlőbornak más tagállamba történő szállítása esetén.
(4) Kérelemre engedélyezhető, hogy
a) a szállítási jövedéki biztosíték teljesítéseként az adó
raktár-engedélyest és a fuvarozót egyetemlegesen kötelező
biztosítékot nyújtsanak,
b) az adóraktár-engedélyes helyett a szállítási jövedéki
biztosítékot a fuvarozó, a címzett vagy — amennyiben az
adóraktár-engedélyes nem tulajdonosa a kiszállított jövedéki terméknek — a jövedéki termék tulajdonosa nyújtsa.
(5) Szállítási jövedéki biztosítékként készpénz vagy hitelintézet által vállalt vagy felülgarantált bankgarancia fogadható el. A készpénzben nyújtott szállítási jövedéki biztosíték után a vámhatóságnak kamatfizetési kötelezettsége
nincs. Bankgaranciaként a visszavonhatatlan vagy a kizárólag olyan visszavonható bankgarancia fogadható el,
amely a visszavonás lehetőségét a vámhatóság jóváhagyásához is köti. A vámhatóság akkor hagyja jóvá, illetve
engedi meg a bankgaranciában, illetve a készpénzben nyújtott jövedéki biztosíték visszavonását, ha a szállítási jövedéki biztosíték felszabadul. A szállítási jövedéki biztosíték
a 21. § (4) bekezdés szerint beálló adófizetési kötelezettségre vehető igénybe. A követelés érvényesítésére a vámhatóság külön határozat nélkül jogosult.
(6) Amennyiben a jövedéki termék harmadik országba
történő kivitele más tagállam(ok)on keresztül és a 83/1996.
(VI. 14.) Korm. rendelettel kihirdetett Egységes Árutovábbítási Eljárásról szóló Egyezmény (a továbbiakban: Tranzitegyezmény) alapján történik, külön szállítási jövedéki
biztosítékot nem kell nyújtani. Ebben az esetben a Tranzitegyezmény szerinti biztosíték szállítási jövedéki biztosítéknak minősül.
(7) A (2) bekezdés szerint nyújtott szállítási jövedéki
biztosíték felszabadul, illetve ismételten felhasználhatóvá
válik a 21. § (1) bekezdésében meghatározott visszaigazolás alapján, ideértve a visszaigazolást tartalmazó, visszaküldendő eredeti okmány faxon továbbított másolatának a
megküldését is.
20. § (1) A jövedéki termék adóraktárból más tagállamba közösségi adófelfüggesztési eljárásban történő szállításakor a 2719/92/EGK Bizottsági rendelet szerinti kísérő
okmány 5 példányos változatát vagy a kísérő okmánynak
megfelelő adattartalmú és a kísérő okmány rovathivatkozásaival ellátott kereskedelmi bizonylatot (a továbbiakban: TKO) kell alkalmazni.
(2) A TKO 1. példánya a feladó adóraktár-engedélyesé,
a 2—4. példányt az adóraktár-engedélyes átadja a jövedéki
termék szállítójának, az 5. példányt a kitárolással egyidejűleg megküldi a vámhatóságnak.
(3) Ha a szállítás során megváltozik a rendeltetési hely
vagy a címzett, a változást a feladó adóraktár-engedélyes
haladéktalanul jelenti a vámhatóságnak, és gondoskodik a
változásnak a TKO-ra való feljegyzéséről.
(4) Amennyiben a jövedéki terméket belföldről harmadik országba közösségi adófelfüggesztési eljárásban más
tagállam(ok)on keresztül szállítják ki, TKO-t kell alkalmazni. Ha jövedéki terméket más tagállamba közösségi
adófelfüggesztési eljárásban EFTA-országon keresztül
szállítanak, akkor a TKO helyett a belső közösségi árutovábbítási eljárásban használt okmányt kell alkalmazni. Ha
a jövedéki termék közösségi adófelfüggesztési eljárásban
történő szállítása más tagállamba nem EFTA-országon,
hanem más harmadik országon keresztül történik, akkor a
TKO helyett a külön jogszabály szerinti TIR vagy ATA
Carnet okmány használata is megengedett. A 2913/92
EGK Tanácsi rendelet 84. cikk (1) bekezdés a) pontja szerinti külső árutovábbítási eljárás során az ott meghatározott okmány használata szükséges.
21. § (1) Az adóraktár-engedélyes véglegesen mentesül
a közösségi adófelfüggesztési eljárásban más tagállamba
kiszállított vagy más tagállam(ok)on keresztül harmadik
országba kivitt jövedéki termékre felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól, ha
a) a címzett tagállami adóraktár-engedélyes, bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő a TKO visszaküldött példányán a jövedéki termék átvételét a tagállamában előírt
szabályok szerint visszaigazolta, vagy az átvételt a fogadó
tagállam illetékes hatósága által aláírt (ellenjegyzett)
egyéb bizonylattal igazolják;
b) a mentesített szervezet a TKO visszaküldött példányán az átvételt visszaigazolta, és ahhoz csatolja a
31/96/EGK Bizottsági rendelet szerinti, az adómentes felhasználási jogosultságot igazoló, a fogadó tagállam szabályai szerint kitöltött adómentességi igazolást;
c) a más tagállam(ok)on keresztül harmadik országba
történő kivitel esetén a Közösség területéről való kiléptetést végző vámhivatal visszaigazolta, hogy a jövedéki termék ténylegesen elhagyta a Közösség területét vagy annak
megtörténtét a külön jogszabályban foglaltak szerint tanúsítják.
(2) A nem bejegyzett kereskedő részére történt kiszállítás esetében az (1) bekezdés szerinti mentesülés feltétele
az is, hogy az adóraktár-engedélyes rendelkezzen a nem
bejegyzett kereskedő által a TKO-hoz csatolt, az adó fogadó tagállamban történt megfizetését vagy annak biztosítását igazoló, a fogadó tagállam illetékes hatósága által aláírt
bizonylattal is.
(3) Ha az (1)—(2) bekezdés szerinti visszaigazolás a
jövedéki termék adóraktárból történő kitárolását követő
45 napon belül nem érkezik meg, vagy a visszaigazolt
mennyiség — a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes
hatósága által elfogadott szállítási veszteségen túl — hiányt
vagy többletet mutat, az adóraktár engedélyese erről köteles írásban haladéktalanul bejelentést tenni a vámhatósághoz.
(4) Az adóraktár engedélyesének beáll az adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége
a) a kitárolt mennyiségre, ha megállapították, hogy a
közösségi adófelfüggesztési eljárásban végzett szállítás során a jövedéki termék eltűnt;
b) a kitárolt mennyiségre, ha a kiszállítás napját követő
4 hónapon belül nem történt meg az (1) bekezdés a)—b),
illetve c) pontja szerinti átvétel, illetve harmadik országba
történő kivitel visszaigazolása;
c) a kitárolt és az (1) bekezdés a)—b) pontja szerint
visszaigazolt mennyiség azon különbözetére, amelyet a
TKO-n a fogadó tagállam illetékes hatósága adóköteles
hiányként tüntetett fel, s az nem a jövedéki termék címzett
általi átvételét követően keletkezett.
(5) Ha a jövedéki termék más tagállamba közösségi
adófelfüggesztési eljárásban történő szállítására nem az
adóraktár engedélyese nyújtotta a szállítási jövedéki biztosítékot, a (4) bekezdés szerinti adófizetési kötelezettség azt
a személyt terheli, aki a szállítási jövedéki biztosítékot
nyújtotta. A 19. § (4) bekezdés a) pontja szerinti biztosítéknyújtás esetén az adófizetési kötelezettség az adóraktár-engedélyest és a fuvarozót egyetemlegesen terheli.
(6) Az adófizetési kötelezettség (5) bekezdés szerinti
teljesítésével az adóraktár engedélyese véglegesen mentesül a közösségi adófelfüggesztési eljárásban más tagállamba kiszállított vagy más tagállam(ok)on keresztül harmadik országba kivitt jövedéki termékre felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége alól.
(7) Az adót a (4) bekezdés szerinti esetben abban a
tagállamban kell — a cselekmény felderítésekor a tagállamban hatályos adómérték figyelembevételével — megfizetni, amelyben a jövedéki termék eltűnt vagy a hiány
keletkezett. Amennyiben ez nem állapítható meg, abban a
tagállamban kell — a cselekmény felderítésekor a tagállamban hatályos adómérték figyelembevételével — az
adót megfizetni, amelyben a jövedéki termék eltűnését
vagy a hiány keletkezését felderítették. Ha az előbbiek
közül egyik sem állapítható meg — ideértve a (4) bekezdés
b) pontjában foglalt esetet is — a vámhatósághoz kell az
e törvény szerint a kitároláskor hatályos adót megfizetni.
(8) Amennyiben a TKO kiállításától számított 3 éven
belül minden kétséget kizáróan, bizonyítottan felderítésre
kerül, hogy a (4) bekezdés szerinti adófizetési kötelezettséget kiváltó jogsértés elkövetésének helye más tagállam,
akkor az adó e tagállamban történt megfizetésének igazolása esetén a (4)—(7) bekezdés szerint eredetileg megfizetett adót kérelemre a vámhatóság visszatéríti.
Közösségen belüli szállítás belföldi adóraktárba 22. § (1) Az adóraktár engedélyesének közösségi adófelfüggesztési eljárásban
a) más tagállamból szállított jövedéki termék betárolásával, b) harmadik országból más tagállam(ok)on keresztül
behozott jövedéki termék importálásával
adókötelezettsége keletkezik, amely egyidejűleg — a 10—
11. § rendelkezéseinek alkalmazásával — adófelfüggesztés
alá kerül.
(2) Az adóraktár engedélyese az 52. § (1) bekezdés
a)— e) pontjában megjelölt ásványolaj és a 2207 vámtarifaszám alá tartozó alkoholtermék (1) bekezdés szerinti
beszerzéséről a betárolás napján köteles a vámhatóságot
— a vámhatósággal létesített közvetlen számítógépes kapcsolati rendszerben — elektronikus úton értesíteni.
(3) Az adóraktár-engedélyesnek
a) a más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljá
rásban szállított jövedéki terméket a TKO-n feltüntetett
rendeltetési helyre érkezésével egyidejűleg, illetve
b) a harmadik országból más tagállam(ok)on keresztül
behozott jövedéki terméket a vámeljárás lezárását követően, a TKO-n feltüntetett rendeltetési helyre érkezésével
egyidejűleg
az adóraktári készletébe fel kell vennie.
(4) Az adóraktár-engedélyesnek a jövedéki termék adóraktárban történt átvételét igazolnia kell a feladó adóraktár-engedélyes által kiállított és a jövedéki termékkel
együtt elküldött TKO 3. példányán, amelyet a vámhatósággal is ellenjegyeztetnie kell. Az adóraktár-engedélyes átvételi igazolásával és a vámhatósági ellenjegyzéssel ellátott
3. példányt legkésőbb az átvétel hónapját követő hónap
15. napjáig vissza kell küldeni a feladó adóraktár-engedélyesnek. A 4. példányt — az átvétel igazolásával — az
adóraktár engedélyese a vámhatóságának adja át.
(5) Amennyiben az átvett mennyiség kisebb, mint a
TKO-n feltüntetett (feladott) mennyiség, az adóraktárengedélyes erre vonatkozóan tett bejelentése alapján a
vámhatóság megállapítja a szállítás során keletkezett,
külön jogszabály szerint elszámolható veszteséget. Az
e fölötti veszteséget és egyéb hiányt a vámhatóság a TKO
visszaküldendő példányán adóköteles mennyiségként feltünteti, s annak egy másolati példányát megküldi azon
tagállam illetékes hatóságának, ahol a veszteség vagy hiány
keletkezett, illetve — ha ez nem ismert — a feladó tagállam
illetékes hatóságának.
A vámhatóság különös jogosultsága az adó beszedésére 23. § (1) Amennyiben kétséget kizáróan, igazoltan megállapítható, hogy közösségi adófelfüggesztési eljárásban,
belföldön keresztül szállított jövedéki termék belföldön
tűnt el, vagy az adóköteles hiány belföldön keletkezett,
vagy a jövedéki termék eltűnését, adóköteles hiányát belföldön derítették fel, a vámhatóság jogosult az adó beszedésére a cselekmény felderítésekor belföldön hatályos adómérték figyelembevételével.
(2) Az (1) bekezdés szerinti esetben adófizetésre kötelezett az a személy, aki a közösségi adófelfüggesztési eljárásban végzett szállításra a jövedéki biztosítékot nyújtotta.
(3) A vámhatóság az adó (1)—(2) bekezdés szerinti beszedéséről köteles haladéktalanul tájékoztatni a jövedéki
termék feladása szerinti tagállam illetékes hatóságát.
Bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő Közösségen belüli
szállítása 24. § (1) A vámhatóság olyan személynek engedélyezi
bejegyzett kereskedőként a jövedéki termék más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban történő rendszeres behozatalát, aki
a) könyvvezetési kötelezettségének a kettős könyvvezetés szabályai szerint, illetve — egyéni vállalkozó esetében — a 35. § (2) bekezdésében foglaltak szerint tesz eleget;
b) a közösségi adófelfüggesztési eljárásban fogadott jövedéki termékről az adókötelezettség pontos megállapításához szükséges külön nyilvántartást (a továbbiakban:
szállítási nyilvántartás) vezet;
c) biztosítja a jövedéki termék ellenőrzésének lehetőségét; d) megfelel a 35. § (1) bekezdésének b)—c) és — a 35. §
(2) bekezdésében foglalt eltéréssel — e) pontjában, valamint (3) bekezdésében foglaltaknak;
e) a szállítási nyilvántartás havi összesítéséről készített
jelentés benyújtását, továbbá az adóbevallási kötelezettségét és a 25. § (2) bekezdésben előírt értesítési kötelezettséget — a vámhatósággal közvetlen számítógépes kapcsolati
rendszerben — elektronikus úton teljesíti;
f) — az (5)—(7) bekezdésben foglalt eltéréssel — jövedéki biztosítékot nyújt az éves szinten várhatóan beszerzésre kerülő jövedéki termék mennyiségére számított adótartalom egytizenketted részének megfelelő összegben.
(2) A vámhatóság olyan személynek engedélyezi nem
bejegyzett kereskedőként a jövedéki termék más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban történő eseti
beszerzését, aki megfelel az (1) bekezdés a), c)—d) pontjában foglaltaknak — kivéve a 35. § (1) bekezdés e) pontjának alkalmazását —, továbbá — a (8) bekezdésben foglalt eltéréssel — a beszerzésre kerülő, a kérelemben megjelölt jövedéki termék beszerzésre kerülő mennyiségére
számított adónak megfelelő összegben előzetesen jövedéki
biztosítékot nyújt.
(3) A bejegyzett kereskedő által egy hónap alatt ténylegesen beszerzett mennyiség — a (7) bekezdésben foglalt
eltéréssel — nem haladhatja meg annak a mennyiségnek a
másfélszeresét, amelynek adókockázatára a jövedéki bizto
síték fedezetet nyújt, egyébként a jövedéki biztosítékot a
teljes összegre ki kell egészíteni.
(4) Az e § szerinti jövedéki biztosítékra a 19. § (5) bekezdésének rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni
azzal, hogy a vámhatóság akkor hagyja jóvá, illetve engedi
meg a bankgaranciában, illetve a készpénzben nyújtott
jövedéki biztosíték visszavonását, ha a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő a 25. § szerinti adófizetési kötelezettségét teljesítette.
(5) A vámhatóság eltekint az (1), illetve (2) bekezdés
szerinti biztosíték nyújtásától, ha a jövedéki termék beszerzését a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő a 26. § (1) bekezdés szerinti adóképviselő megbízásával végzi.
(6) Amennyiben olyan személy kéri a bejegyzett kereskedőként való működés engedélyezését vagy nem bejegyzett kereskedőként az eseti beszerzést, aki adómentes felhasználóként érvényes keretengedéllyel rendelkezik, az
engedélyt a külön jogszabály szerinti egyszerűsített eljárásban kell kiadni, és az e § szerinti jövedéki biztosítékot nem
kell külön megkövetelni.
(7) Ha a bejegyzett kereskedő dohánygyártmány beszerzését végzi, a jövedéki biztosítékot az éves szinten várhatóan keletkező, a 98. § (5) bekezdése szerinti fizetési kötelezettsége egytizenketted részének megfelelő összegben
kell nyújtania, azzal az eltéréssel, hogy a jövedéki biztosíték nem lehet kevesebb az egy hónap alatt ténylegesen
átvételre kerülő adójegyek utáni fizetési kötelezettség
összegének kétharmadánál.
(8) Ha a nem bejegyzett kereskedő dohánygyártmányt
szerez be, a jövedéki biztosítékot az átvett adójegyek értékének [98. § (2) bekezdés] megfelelő összegben kell nyújtani.
(9) Az (1) és (2) bekezdés szerinti engedély iránti kérelmet írásban, külön jogszabály rendelkezése szerint kell
benyújtani. A vámhatóság a bejegyzett kereskedőnek a
kérelem hiánytalan benyújtását követő 45 napon belül, a
nem bejegyzett kereskedőnek 15 napon belül adja ki az
engedélyt vagy utasítja el a kérelmet.
(10) A bejegyzett kereskedő engedélyének megszűnésére és visszavonására a 39. § rendelkezéseit kell — értelemszerűen — alkalmazni. A nem bejegyzett kereskedő engedélye egy alkalomra szól.
25. § (1) A bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőnek a
más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban
szállított jövedéki termék fogadásával adókötelezettsége
keletkezik, és egyidejűleg beáll az adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége.
(2) A bejegyzett kereskedő az 52. § (1) bekezdés
a)— e) pontjában megjelölt ásványolaj és a 2207 vámtarifaszám alá tartozó alkoholtermék (1) bekezdés szerinti
beszerzéséről a termék fogadásának napján köteles a vám
hatóságot — a vámhatósággal létesített közvetlen számítógépes kapcsolati rendszerben — elektronikus úton értesíteni.
(3) A bejegyzett kereskedő a szállítási nyilvántartásának
adatait havonta lezárja, és megállapítja — szállítónként,
jövedéki termékenkénti részletezésben — a tárgyhóban
beszerzett jövedéki termékek mennyiségét. A szállítási
nyilvántartás havi zárását az adóbevallással egyidejűleg be
kell nyújtani a vámhatósághoz, kivéve a 26. § (2) bekezdése
szerinti esetet, vagy azt az esetet, ha a bejegyzett kereskedő
egyben adómentes felhasználó is.
(4) A nem bejegyzett kereskedő — a 48. § (9) bekezdésétől eltérően — az adófizetési kötelezettsége keletkezését
követő 5 napon belül tesz adóbevallást és fizeti meg az
adót, kivéve, ha a nem bejegyzett kereskedő egyben adómentes felhasználó is.
(5) Amennyiben a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő
egyben adómentes felhasználó is, az adómegállapítási és
adófizetési kötelezettségét — az (1)—(4) bekezdésben
foglalt rendelkezésektől eltérően — az adómentes felhasználókra meghatározott rendelkezések szerint állapítja meg
és teljesíti, melynek során a jövedéki termék más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban történt beszerzése a belföldi adóraktárból való betárolással azonos megítélés alá esik.
(6) A jövedéki termék bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő általi, más tagállamból közösségi adófelfüggesztési
eljárásban történt beszerzése esetén a 22. § (3)—(5) bekezdésének rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell. A
nem bejegyzett kereskedőnek továbbá az adó megfizetését
vagy annak biztosítását igazoló, a vámhatóság által aláírt
okmányt is csatolnia kell a TKO visszaküldendő példányához.
Adóképviselő 26. § (1) A bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő — kivéve, ha egyben adómentes felhasználó is — a jövedéki termék más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban történő beszerzése során alkalmazhat egy olyan belföldi székhellyel rendelkező személyt, akit a más tagállamból
jövedéki terméket szállító adóraktár-engedélyes bízott
meg a közreműködésre, és akinek ezen tevékenységére a
vámhatóság engedélyt adott (a továbbiakban: adóképviselő).
(2) Amennyiben a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő
adóképviselőt alkalmaz, a 25. § (1) bekezdés szerinti adókötelezettséget a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő helyett és nevében az adóképviselő teljesíti, amelyhez havonta lezárja a (3) bekezdés c) pontja szerinti nyilvántartást,
és megállapítja a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő részére tárgyhóban beszerzett jövedéki termék mennyiségét.
(3) Adóképviselőként való működésre az kaphat engedélyt, aki
a) rendelkezik a tagállami adóraktár-engedélyes által
az (1) bekezdés szerinti közreműködésre adott írásos megbízással;
b) könyvvezetési kötelezettségének a kettős könyvvezetés szabályai szerint, illetve — egyéni vállalkozó esetében — a 35. § (2) bekezdésében foglaltak szerint tesz
eleget;
c) a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő részére szállított, közösségi adófelfüggesztési eljárásban fogadott jövedéki termékről szállítási nyilvántartást vezet;
d) megfelel a 35. § (1) bekezdésének b)—c) pontjaiban
és — a 35. § (2) bekezdésben foglalt eltéréssel — e) pontjában, valamint (3) bekezdésében foglaltaknak;
e) a c) pont szerinti nyilvántartásának havi összesítését
és az adóbevallási kötelezettségét a vámhatósággal közvetlen számítógépes kapcsolati rendszerben, elektronikus
úton teljesíti;
f) jövedéki biztosítékot nyújt a bejegyzett/nem bejegyzett
kereskedő részére szállított jövedéki termék után egy naptári
hónap alatt várhatóan keletkező adókötelezettségre.
(4) Az adóképviselőként való működés engedélyezése
iránti kérelem benyújtására a 24. § (9) bekezdését, a kiadott engedély megszűnésére és visszavonására a 39. § rendelkezéseit kell — értelemszerűen — alkalmazni. A vámhatóság a kérelem hiánytalan benyújtását követő 45 napon
belül adja ki az engedélyt vagy utasítja el a kérelmet.
(5) Az adóképviselő alkalmazásával végzett beszerzés
esetén a 22. § (4)—(5) bekezdésében az adóraktár engedélyesére előírt, valamint a 25. § (6) bekezdés második mondatában meghatározott kötelezettség teljesítéséért a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő helyett az adóképviselő
felelős.
(6) Az adóképviselő által benyújtott jövedéki biztosítékra a 24. § (4) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni.
Szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék beszerzése
más tagállamból gazdasági tevékenység keretében
27. § (1) Más tagállamban szabadforgalomba bocsátott
jövedéki termék gazdasági tevékenység keretében, kereskedelmi vagy felhasználási céllal vagy egy közjogi intézmény céljaira történő beszerzésével adókötelezettség keletkezik, kivéve az Európai Bizottság 3199/93/EGK rendelete szerinti teljesen denaturált alkoholtermék 69. §
(2) bekezdés szerinti beszerzését, továbbá az 52. § (1) bekezdés i) pontja szerinti egyéb ellenőrzött ásványolajnak
5 liter/5 kilogramm vagy annál kisebb kiszerelésben vagy
a 62. § (6) bekezdés szerint végzett beszerzését. Az adóalany az a személy, aki a jövedéki terméket saját számlára
beszerezte, adókötelezettsége akkor keletkezik, amikor a
jövedéki terméket belföldön átveszi, vagy a más tagállamban átvett jövedéki terméket belföldre beszállítja vagy beszállíttatja.
(2) Amennyiben a más tagállamban szabadforgalomba
bocsátott jövedéki terméket az (1) bekezdésben nem említett esetben hoznak be belföldre — nem értve ide a 29. §
szerinti és az (1) bekezdésben kivételként említett eseteket —, az adókötelezettség azáltal keletkezik, hogy a
jövedéki terméket gazdasági tevékenység céljára belföldön
birtokba veszik vagy felhasználják, kivéve a járművek
üzemanyagtartályában és kiegészítő üzemanyagtartályában található üzemanyagok behozatalát. Az adóalany az a
személy, aki a jövedéki terméket birtokba vette vagy felhasználta.
(3) Az adóalanynak az adókötelezettség keletkezésével
egyidejűleg beáll az adófizetési és adómegállapítási kötelezettsége. Az adóalany — a 48. § (9) bekezdésében foglaltaktól eltérően — az adófizetési kötelezettség keletkezését
követő 5 napon belül tesz adóbevallást és fizeti meg az
adót.
(4) Az adóalany a beszerzést megelőzően köteles
a) a belföldön keletkező adókötelezettségnek megfele
lő összegben, illetve annak azon részére külön jövedéki
biztosítékot nyújtani, amely meghaladja a 104. § (2) bekezdés a) pontja szerint rendelkezésre álló jövedéki biztosítékot;
b) a beszerzésről — a jövedéki termék beszerzésének,
mennyiségének és felhasználási céljának megjelölésével —
a vámhatóságot értesíteni.
(5) Az e § szerinti jövedéki biztosítékra a 19. § (4) bekezdésének rendelkezését kell értelemszerűen alkalmazni
azzal, hogy a jövedéki biztosíték csak az adófizetési kötelezettség teljesítését követően szabadul fel.
(6) Az (1)—(2) bekezdés szerinti adóalany a jövedéki
terméket kísérő okmány [28. § (1) bekezdés b) pont]
visszaküldendő példányán igazolja az átvételt, és haladéktalanul visszaküldi a feladónak.
(7) A vámhatóság — kérésre — a kísérő okmány visszaküldendő példányának hátoldalán igazolja a jövedéki termék utáni adókötelezettség teljesítését vagy annak biztosítását.
(8) A más tagállamban szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék ugyanazon adóalany általi rendszeres beszerzése esetén a vámhatóság egyszerűsített eljárást engedélyezhet.
Adózott jövedéki termékek szállítása más tagállamba 28. § (1) Belföldön szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék más tagállamba, nem magáncélú beszerzés céljára történő kiszállítása esetén a jövedéki termék után belföldön megfizetett adó visszaigényelhető (adóraktárból
történő kiszállítás esetén levonható), ha
a) a jövedéki termék feladását megelőzően az adóvisszaigénylésre kérelmet nyújtanak be, és igazolják a jöve
déki termék adózott beszerzését (vagy adóraktárban adózottan történő tárolását);
b) a jövedéki termék kiszállítását a 3649/92/EK Bizottsági rendelet szerinti előírásoknak megfelelő kísérő okmánnyal (ideértve a rendelet szerinti kereskedelmi bizonylatot is) (a továbbiakban: EKO) végzik;
c) bemutatják az EKO-nak a jövedéki termék címzett
tagállamban történt átvételét igazoló példányát, és a címzett tagállam hatóságának igazolását a jövedéki adó megfizetéséről vagy annak biztosításáról;
d) betartják e törvény 47. § (2)—(3) bekezdésének rendelkezését.
(2) Az (1) bekezdés szerinti adó-visszaigénylésre (-levonásra) jogosult személy a kiszállítást közösségi kereskedelmi tevékenység keretében, saját számlára végző jövedéki
engedélyes kereskedő vagy az adóraktár-engedélyes.
(3) Az adó visszaigénylése az (1) bekezdés c) pontja
szerinti okmányok vámhatósághoz történő benyújtásának
napjától esedékes, és legfeljebb a jövedéki termék feladásának napjától számított 45 napon belül érvényesíthető.
Magáncélú behozatal más tagállamból 29. § (1) A gazdasági tevékenységet nem folytató természetes személy által más tagállamban szabadforgalomba
bocsátott és ott magáncélra megvásárolt, birtokolt, közvetlenül a természetes személy által belföldre behozott jövedéki termék belföldön adómentes.
(2) A 27. § (1)—(2) bekezdése, a 28. § (1) bekezdése és
e § (1) bekezdése rendelkezésének alkalmazása során annak megítéléséhez, hogy a belföldre behozott, illetve belföldről kivitt jövedéki termék magáncélú vagy gazdasági
célú beszerzést, felhasználást szolgál-e, az alábbiakat
együttesen, valamint a (3) bekezdésben foglaltakat kell
figyelembe venni:
a) a jövedéki termék tulajdonosa az adott jövedéki termékkel gazdasági tevékenységet folytató gazdálkodó szervezet-e [a Polgári Törvénykönyvről szóló, többször módosított 1959. évi IV. törvény 685. § c) pont];
b) a birtokban tartás indoka;
c) a szállítás módja, a birtokban tartás, illetve tárolás
helye;
d) a jövedéki termék bizonylatai;
e) a jövedéki termék mennyisége, az utóbbi esetében
tekintettel e törvény 110. § (5) bekezdésében meghatározott kereskedelmi mennyiségekre.
(3) A folyékony tüzelőanyagok, valamint az e törvény
szerinti kereskedelmi mennyiséget meghaladó üzemanyag,
amelyet nem a jármű üzemanyagtartályában és kiegészítő
üzemanyagtartályában szállítanak, nem minősülhetnek
gazdasági tevékenységet nem folytató természetes személy
magáncélú beszerzésének.
Csomagküldő kereskedelem 30. § Csomagküldő kereskedelmet folytat az a személy,
aki jövedéki terméket a székhelye szerinti tagállamból (beleértve a belföldet is) más tagállamba, gazdasági tevékenységet nem végző természetes személyeknek szállít, és a
szállítást — közvetlenül vagy megbízottja útján közvetve
— maga végzi, s e tevékenységét a székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága (belföldön a vámhatóság) engedélyezte (a továbbiakban: csomagküldő kereskedő).
31. § (1) A jövedéki termék más tagállam csomagküldő
kereskedőjétől történő beszerzése belföldön adóköteles.
Az adó fizetésére kötelezett a csomagküldő kereskedő, aki
helyett és akinek a nevében az adókötelezettséget a
(3)—(4) bekezdés szerinti adóügyi képviselője teljesíti.
(2) Más tagállam csomagküldő kereskedője belföldre
kizárólag abban az esetben szállíthat jövedéki terméket, ha
adókötelezettségének teljesítésére belföldi székhelyű, a
vámhatóság engedélyével rendelkező adóügyi képviselőt
bízott meg, aki nem lehet a címzettel azonos személy.
(3) A vámhatóság a csomagküldő kereskedő adóügyi
képviselőjeként azt a személyt ismeri el és annak ad ki
adóügyi képviselői engedélyt, akit a csomagküldő kereskedő adóügyi képviselőként kijelöl, és erről a vámhatóságot
értesíti, továbbá, aki
a) könyvvezetési kötelezettségének a kettős könyvvezetés szabályai szerint, illetve — egyéni vállalkozó esetében — a 35. § (2) bekezdésében foglaltak szerint tesz eleget;
b) a csomagküldő kereskedő által belföldre szállított
jövedéki termékről az adókötelezettség pontos megállapításához szükséges külön nyilvántartást vezet;
c) megfelel a 35. § (1) bekezdésének b)—c) és — a 35. §
(2) bekezdésében foglalt eltéréssel — e) pontjában, valamint (3) bekezdésében foglaltaknak;
d) a b) pont szerinti nyilvántartásának havi összesítését
és az adóbevallási kötelezettségét a vámhatósággal közvetlen számítógépes kapcsolati rendszerben, elektronikus
úton teljesíti;
e) jövedéki biztosítékot nyújt a csomagküldő kereskedő által belföldre szállított jövedéki termékek után egy
naptári hónap alatt várhatóan keletkező adókötelezettségre.
(4) Az adóügyi képviselő köteles minden szállítmányt
legkésőbb a belföldre történő feladás napját követő első
munkanapon a vámhatósághoz bejelenteni.
(5) Az adóügyi képviselő a tárgyhóban keletkezett adókötelezettsége megállapításához havonta lezárja a (3) bekezdés b) pontja szerinti nyilvántartását és megállapítja a
csomagküldő kereskedő által belföldre szállított jövedéki
termék mennyiségét.
(6) A csomagküldő kereskedőtől beszerzett jövedéki
termék eredete csak olyan, a természetes személy nevére
kiállított számlával igazolható, amelyen a jövedéki terméket belföldön terhelő adó külön feltüntetésre került.
(7) A vámhatóság az adó megfizetéséről — kérésre —
igazolást ad a csomagküldő kereskedőnek.
32. § (1) Belföldi székhelyű csomagküldő kereskedő más
tagállamba jövedéki terméket abban az esetben szállíthat,
ha
a) e tevékenységét a vámhatósághoz előzetesen írásban
bejelenti;
b) a más tagállam rendelkezéseinek megfelelően garanciát ad az adó megfizetésére;
c) külön nyilvántartást vezet a más tagállamba történő
szállításairól.
(2) A belföldi csomagküldő kereskedő a belföldön általa
megfizetett, a beszerzésről kiállított számlán feltüntetett
jövedéki adót a vámhatóságtól visszaigényelheti, ha a jövedéki termékre az adó más tagállamban történt megfizetését
a tagállam illetékes hatósága igazolja, és a csomagküldő
kereskedő betartotta az (1) bekezdés rendelkezéseit.
Jövedéki adóügyi együttműködés 33. § A tagállamok illetékes hatóságaival folytatott, jövedéki adóval kapcsolatos adóügyi együttműködési eljárásban az adózás rendjéről szóló törvény (a továbbiakban:
Art.) V. fejezetének rendelkezéseit kell értelemszerűen
alkalmazni.
IV. Fejezet AZ ADÓRAKTÁR MŰKÖDTETÉSÉNEK
ÁLTALÁNOS FELTÉTELEI Adóraktári engedély
34. § (1) Adóraktár kizárólag a vámhatóság által kiadott
érvényes engedéllyel (a továbbiakban: adóraktári engedély) működtethető.
(2) Jövedéki termék
a) kizárólag olyan adóraktárban állítható elő — ideért
ve a jövedéki termék palackozását, kis egységű kiszerelését
is —, melynek működtetője e termék előállítására vonatkozó adóraktári engedéllyel rendelkezik;
b) importálás esetén az adó megfizetése nélkül — az
adómentes felhasználó üzemén, raktárán kívül, illetve a
62. § (1) és (3) bekezdésében foglalt eltéréssel — csak
adóraktárba tárolható be, és ott tárolható, raktározható;
c) betárolás esetén az adó megfizetése nélkül — az
adómentes felhasználó üzeme, raktára kivételével — csak
adóraktárban tárolható, raktározható.
(3) Jövedéki termék az adó megfizetése nélkül vámraktárban (ideértve a vámszabadterületen raktározási célra
szolgáló, elkülönített raktárterületet is) kizárólag a 72. §
(2) bekezdés b) pontja szerinti vámadóraktári engedéllyel
tárolható.
(4) A (2) bekezdés rendelkezését az ásványolajok esetében az 52. § (1) és (3) bekezdésében meghatározott ásványolajtermékekre kell alkalmazni.
(5) Az adóraktárban az adóraktár engedélyesének saját
tulajdonú jövedéki termék előállítása, betárolása és raktározása, más termék előállításához való felhasználása mellett
a) más személy tulajdonát képező jövedéki termék adóraktár-engedélyes általi előállítása, más termék előállításához való felhasználása,
b) nem az adóraktár-engedélyes tulajdonát képező jövedéki termék más személy általi előállítása, más termék
előállításához való felhasználása,
c) más személy tulajdonát képező, betárolt jövedéki
termék raktározása
is végezhető, feltéve, ha az a)—c) pont szerinti előállításról, felhasználásról, betárolásról, raktározásról a felek írásban megállapodtak.
35. § (1) Adóraktári engedélyre olyan személy jogosult,
a) aki könyvvezetési kötelezettségének — a (2) bekez
désben foglalt kivétellel — a kettős könyvvezetés szabályai
szerint tesz eleget, továbbá olyan nyilvántartási, bizonylati
rendszert alkalmaz, hogy annak alapján a felhasznált alapanyag, valamint a termelt, a raktározott jövedéki termék
mennyiségi számbavétele ellenőrizhető;
b) akinek a vámhatóság, az adóhatóság felé nincs meg
nem fizetett vám- vagy adótartozása, társadalombiztosítási
járulék tartozása, kivéve, ha arra részletfizetést vagy fizetési halasztást engedélyeztek, továbbá, aki nyilatkozik arról,
hogy egyéb köztartozása sem áll fenn;
c) aki nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási
eljárás alatt;
d) aki a 38. § szerinti jövedéki biztosítékot nyújtja (rendelkezésre bocsátotta, letétbe helyezte vagy átutalta);
e) aki az adóraktári engedély kiadása évét követő évtől
független könyvvizsgáló által hitelesített (auditált) mérleggel rendelkezik;
f) aki a termékmérlegre vonatkozó adatszolgáltatási és
az adóbevallási kötelezettségét a vámhatósággal közvetlen
számítógépes kapcsolati rendszerben, elektronikus úton
teljesíti;
g) aki jövedéki ügyintézői szakképesítéssel rendelkezik, illetve ilyen szakképesítéssel rendelkező személyt foglalkoztat.
(2) Az egyéni vállalkozói igazolvánnyal rendelkező személy, továbbá a személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi
CXVII. törvény (a továbbiakban: Szja törvény) szerinti
mezőgazdasági őstermelő mentesül a kettős könyvvezetés
és a mérleg hitelesítés kötelezettsége alól, ha az egyéni
vállalkozókra az Szja törvény 5. számú mellékletében előírt nyilvántartást vezet.
(3) Nem adható engedély, ha a kérelmező természetes
személyt vagy a kérelmező szervezet vezetőjét, vezető tisztségviselőjét gazdasági bűncselekmény vagy a közélet tisztasága elleni bűncselekmény elkövetése miatt jogerősen
elítélték, és a kérelem benyújtásakor még nem mentesült a
büntetett előélethez fűződő hátrányos következmények
alól.
36. § (1) A kérelmező a 35. §-ban foglalt feltételek fennállása esetén is csak arra a termékgyártásra, raktározásra,
tárolásra használt üzemre, raktárra kaphat engedélyt, ahol
az előállított, raktározott jövedéki termékek biztonságos
tárolásához, pontos mennyiségi számbavételéhez, a hatósági felügyelet ellátásához, az ellenőrzések folytatásához
szükséges tárgyi feltételek adottak, továbbá, amelyre rendelkeznek azokkal a hatósági engedélyekkel és szakhatósági hozzájárulásokkal, amelyeket jogszabály az adóraktárban folytatni kívánt tevékenység gyakorlásához külön
előír.
(2) Az adóraktári engedély (1) bekezdés szerinti feltételeit a vámhatóság előzetesen a helyszínen is megvizsgálja.
37. § (1) Az adóraktári engedély iránti kérelemnek tartalmaznia kell:
a) a tevékenység és a jövedéki termék megjelölését;
b) az éves szinten várhatóan előállításra kerülő adókö
teles jövedéki termék mennyiségét, valamint az adó megfizetése nélkül betárolt, raktározásra, tárolásra kerülő jövedéki termék mennyiségét;
c) a kérelmező nevét, megjelölését (adóraktár engedélyese); d) a nyilvántartási és bizonylati rend bemutatását;
e) az adóraktár címét, helyrajzi számát, helyszínrajzát
és berendezésének, valamint a technológiának a leírását;
f) a termékkísérő okmány aláírására jogosultak körét;
g) a kérelmező nyilatkozatát a felajánlott jövedéki biz
tosíték összegéről és teljesítésének módjáról;
h) a kérelmező nyilatkozatát arról, hogy vállalja az en
gedély kiadását követő évtől a mérleg hitelesítési kötelezettséget;
i) a kérelmező nyilatkozatát a közvetlen számítógépes
kapcsolati rendszernek a 35. § (1) bekezdés f) pontja szerint történő kialakításáról;
j) a jövedéki ügyintézői szakképesítést igazoló bizonyítvány hiteles másolatát.
(2) Több adóraktárra kért engedély, illetve az engedély
módosítása esetében a kérelmező, illetve az engedélyes az
(1) bekezdés b) pontjában foglalt adatokat összesítve — az
adóraktárak közötti átszállításokból adódó halmozódásokat kiszűrve — adja meg.
(3) Az engedélykérelemhez csatolni kell a 35. és
36. §-ban előírt feltételek teljesítését igazoló eredeti okmányokat, iratokat, nyilatkozatokat, dokumentációkat
vagy azok hitelesített másolatát.
(4) A vámhatóság az adóraktár működését a kérelemben
foglaltaknak megfelelően a kérelem benyújtásától számított 60 napon belül engedélyezi vagy a kérelmet elutasítja.
A vámhatóság az adóraktári engedélyt a 38. § szerinti jövedéki biztosíték nyújtásának igazolását követő 15 napon
belül adja ki.
(5) Az adóraktári engedély a kérelmező nevére szól. Az
adóraktári engedély mellékletét képezi az adóraktár-engedélyes által működtethető adóraktárra, több adóraktár
esetén az adóraktáranként kiállított adóraktár-betétlap.
(6) Az adóraktári engedély mellékleteként az adóraktárra kiállított adóraktár-betétlapon kell rögzíteni a tevékenységet és a jövedéki terméket, amelyre az engedély szól.
Adóraktár a 3. § (2) bekezdésének a)—g) pontjában foglalt termékcsoportok egyikére engedélyezhető azzal az eltéréssel, hogy
a) a 3. § (2) bekezdésének b), d), e) és f) pontjában
megjelölt jövedéki termékek ugyanabban az adóraktárban
is előállíthatók,
b) a 72. § (1) bekezdés g) pontjában, a 78. § (1) bekezdés e) pontjában, a 84. § (1) bekezdés e) pontjában, a 91. §
(1) bekezdés d) pontjában meghatározott, valamint a 94. §
szerint létesíthető tároló adóraktárak esetében a 3. §
(2) bekezdés b)—f) pontjában megjelölt jövedéki termékek ugyanabban az adóraktárban is raktározhatók, illetve
tárolhatók,
c) a vegyipari és gyógyszeripari felhasználás során
szennyezetté vált alkoholtermék, illetve ásványolaj önálló
tevékenység keretében történő tisztítása (regenerálása)
egy adóraktáron belül is végezhető az alkoholregeneráló és
-denaturáló üzemre és az ásványolaj regeneráló üzemre
előírt feltételek egyidejű betartása mellett,
a 38. § (4) bekezdésének figyelembevételével. (7) Az adóraktár engedélyese az engedélykérelemben
megadott, illetve az engedélyben rögzített adatok változását haladéktalanul köteles a vámhatósághoz bejelenteni,
abban az esetben is, ha az egyébként az adóraktári engedély
módosítását nem igényli.
(8) Ha az adóraktár engedélyese további adóraktár működtetését, vagy adóraktárában az engedélyezett tevékenység bővítését vagy szűkítését kéri, az adóraktári engedélye
módosítására irányuló kérelmet kell benyújtania.
(9) Ha az adóraktár engedélyesének személye pusztán
más társasági vagy gazdálkodó szervezeti formává való átalakulás miatt változik, a (8) bekezdésben, illetve az e törvény végrehajtási rendeletében (a továbbiakban: végrehajtási rendelet) foglaltak szerint az adóraktári engedély módosítását kell kérni.
(10) A vámhatóság az engedély megadásánál figyelembe
vett feltételeket folyamatosan, illetve a 38. § (8) bekezdésében foglaltak szerint vizsgálja. A tevékenység gyakorlása
helyi körülményeinek olyan megváltozása esetén, amely az
adóraktárban az adófizetési kötelezettség szempontjából
jelentős adatok megállapítását, ellenőrzését, illetve a 36. §
(1) bekezdésében előírt feltételek fennállását veszélyeztetik, az adóraktár engedélyesét a vámhatóság felszólítja a
hiányosság megszüntetésére. Ha arra a felszólításban megadott határidőn belül nem kerül sor, a vámhatóság az
adóraktárra kiállított engedélyt visszavonja.
Jövedéki biztosíték 38. § (1) Az adófelfüggesztéssel belföldön történő szállítással és az adófizetési kötelezettség teljesítésével járó
adókockázatra az adóraktár engedélyesének az e § szerinti
jövedéki biztosítékot kell nyújtania. A felajánlott jövedéki
biztosíték összegét és teljesítésének módját a vámhatóság
az e törvényben és a végrehajtási rendeletben foglaltak
alapján elfogadja, vagy az engedély iránti kérelemmel
együtt visszautasítja.
(2) A jövedéki biztosíték összegét — a (3) bekezdésben
foglalt eltéréssel — az e törvényben meghatározott értékhatárok között, a jövedéki termék 37. § (1) bekezdés
b) pontja szerinti mennyiségére számított adótartalom
egytizenketted részének alapulvételével kell meghatározni. A 37. § (2) bekezdésében foglalt esetben a jövedéki
biztosítékot az adóraktárakra összesített adatokat figyelembe véve, az adóraktár engedélyesére kell megállapítani.
(3) A 34. § (3) bekezdése szerinti adóraktári engedély
esetében jövedéki biztosítékként a külön jogszabályban
előírt és teljesített vámbiztosíték szolgál.
(4) Ha az adóraktár engedélyesének adóraktárában vagy
adóraktárainak egyikében a 37. § (6) bekezdés szerint
többféle jövedéki termékcsoport is előállítható, raktározható, tárolható, a nyújtandó jövedéki biztosíték értékhatárainál a termékcsoportokra meghatározott értékhatárok
közül a legmagasabbat kell figyelembe venni.
(5) A jövedéki biztosíték a (2) bekezdésben meghatározott összeg fele, ha az adóraktári engedélyt kérelmező vagy
az adóraktár engedélyese megbízható adós.
(6) A jövedéki biztosíték összegét hivatalból vagy kérelemre módosítani kell, ha az annak elfogadásánál figyelembe vett feltételek vagy körülmények megváltoztak. A jövedéki biztosíték csökkentése — ideértve az (5) bekezdés
alapján lehetséges csökkentést is — kizárólag kérelemre
történik.
(7) Az adóraktár engedélyese köteles a vámhatóságnak
bejelenteni a jövedéki biztosíték megállapításánál figyelembe vett és az időarányos tényszámok alapján éves szinten várható termék-előállítás és betárolás mennyiségi adatainak olyan eltérését, amelynek alapján a jövedéki biztosíték több, mint 25 százalékkal való megemelése indokolt.
(8) Hivatalból kötelező a jövedéki biztosíték összegének
felülvizsgálata az adóraktári engedély kiadását követő legfeljebb 6 hónap elteltével, illetve azt követően évente,
továbbá a (7) bekezdés szerinti esetben.
(9) A biztosíték összegének hivatalból történő felemelése esetén az adóraktár engedélyese az első fokú határozat, illetve — fellebbezés esetén — a másodfokú határozat
közlésétől számított 30 napon belül köteles gondoskodni
a biztosíték kiegészítéséről. A biztosíték összegének csökkentése esetén a vámhatóság haladéktalanul intézkedik a
különbözet felszabadításáról, illetve visszafizetéséről.
(10) Ha az adóraktári engedély megszűnik, a jövedéki
biztosíték csak a készleten maradt jövedéki termék utáni
adó, illetve a 21. § (4) bekezdés szerinti adófizetési kötelezettség teljesítését követően szabadítható fel.
(11) A jövedéki biztosíték készpénz, vagy belföldi székhelyű hitelintézet által vállalt vagy felülgarantált bankgarancia, vagy az Agrár-Vállalkozási Hitelgarancia Alapítvány által adott garancia (a továbbiakban együtt: bankgarancia) lehet. A készpénzben nyújtott jövedéki biztosíték után a vámhatóságnak kamatfizetési kötelezettsége
nincs. Bankgaranciaként a visszavonhatatlan vagy a kizárólag olyan visszavonható bankgarancia fogadható el,
amely a visszavonás lehetőségét a vámhatóság jóváhagyásához is köti. A vámhatóság a bankgarancia visszavonását
akkor hagyja jóvá, ha az adóraktár-engedélyesnek nincs
adótartozása. A bankgarancia érvényességének lejártát
legalább 60 nappal megelőzően az érvényesség lejártának
napját követő naptól érvényes újabb bankgaranciát kell a
vámhatósághoz benyújtani, hogy a 35. § (1) bekezdésének
d) pontjában foglalt feltétel teljesítettnek tekinthető legyen.
(12) A jövedéki biztosíték az esedékességkor, végrehajtható adó-, adóelőleg-, bírság-, pótléktartozás, zárjegyhiány
[73. § (5) bekezdés], a 98. § (7) bekezdés rendelkezései szerint teljesíteni elmulasztott halasztott fizetési kötelezettségre és az adóraktár engedélyesét terhelő költség fedezetére vehető igénybe a végrehajtás szabályai szerint, ha az
adóraktár engedélyese önkéntesen nem teljesít. A követelés érvényesítésére külön határozat nélkül a vámhatóság
jogosult.
Adóraktári engedély megszűnése 39. § (1) Az adóraktári engedély megszűnik, ha
a) az adóraktár természetes személy engedélyese meg
halt, kivéve, ha özvegye vagy örököse az adóraktárban
végzett vállalkozói tevékenység folytatásának szándékát az
esemény bekövetkezését követő 30 napon belül a vámhatósághoz bejelenti, és az e törvényben előírt feltételeknek
megfelel;
b) a jogi személy vagy jogi személyiség nélküli szervezet
jogutód nélkül megszűnik;
c) az engedélyt visszaadják;
d) az engedélyt a vámhatóság visszavonja.
(2) A vámhatóság visszavonja az adóraktári engedélyt,
amennyiben
a) az adóraktár engedélyese ellen felszámolási eljárás
indult;
b) az adóraktár engedélyese az adóhatósághoz, illetve a
vámhatósághoz teljesítendő adóbevallási, adófizetési,
vámteher fizetési vagy a társadalombiztosítási járulék fizetési kötelezettségét a határidőt, illetve az esedékességet
60 nappal meghaladóan késedelmesen teljesítette, vagy azt
követően sem teljesítette, vagy a vámhatóság, illetve az
adóhatóság a vizsgált időszakra vonatkozó adókötelezettség 10 százalékát meghaladó adóhiányt jogerősen állapít
meg, és a magatartás jellegére tekintettel az adóbírság
mérséklését az Art. 171. §-ának (2) bekezdése kizárja;
c) az adóraktár engedélyese a 37. § (10) bekezdése szerinti hiányosság megszüntetésére a vámhatóság által megadott határidőn belül nem intézkedik;
d) a felemelt biztosíték összegét a határozat kézbesítését követő 30 napon belül nem teljesítik;
e) a 35. § (1) bekezdés a), d)—f) pontjában és (3) bekezdésében meghatározott feltételek nem teljesülnek;
f) a 35. § (1) bekezdés g) pontjában meghatározott feltétel nem teljesül.
(3) Az engedély visszavonásáról hozott határozat a fellebbezésre tekintet nélkül azonnal végrehajtható.
(4) Ha az adóraktár engedélyese több adóraktár működtetésére rendelkezik jogosultsággal, és e jogosultsága csak
az egyik adóraktárára vonatkozóan szűnik meg, a megszűnést, illetve az engedély visszavonása esetén az erről szóló
határozat közlését követő 30 napon belül köteles az adóraktár termékmérleg-nyilvántartását a megszűnés napjával
lezárni, és készletfelvétellel megállapítani a tényleges zárókészletet. Ennek megtörténtét a vámhatóság a helyszínen igazolja.
(5) Ha az adóraktár engedélyesének az adóraktári engedélye (jogosultsága) szűnik meg, valamennyi adóraktárára
vonatkozóan kell a (4) bekezdés szerint eljárni, és adóraktáranként részletezve és összesítve kell az ott meghatározott kötelezettséget teljesíteni. A jövedéki biztosíték csak
a készleten maradt jövedéki termék utáni adó e törvény
szerinti rendezését követően szabadítható fel.
(6) Annak a fizikai helynek, amely az adóraktári engedély visszavonásáig adóraktárként működött, ismételten
adóraktárként való működése csak azt követően engedélyezhető, ha a korábbi adóraktár-engedélyesnek a jövedéki
termék utáni adóval, általános forgalmi adóval és vámmal
kapcsolatos valamennyi tartozása megfizetésre került.
(7) Az adóraktári engedély megszűnése esetén az adóraktár engedélyese — az (1) bekezdés a) pontja szerinti
esetben annak özvegye vagy örököse — köteles a kiadott
adóraktári engedély eredeti példányát és annak hiteles
másolatait a megszűnés napjától számított 5 munkanapon
belül visszaszolgáltatni az engedélyt kiadó vámhivatal
részére.
Az adóraktár bizonylatolási, nyilvántartási és elszámolási
kötelezettsége 40. § (1) Adóraktárból a jövedéki termék
a) adófelfüggesztés mellett csak a 11. § (3) bekezdés
szerinti termékkísérő okmánnyal tárolható ki,
b) szabadforgalomba — kivéve a sűrítettgáz-töltő adó
raktárból történő kiszállítást és a cseppfolyósítottgáz-töltő
adóraktárból a cseppfolyósított gáz 25 kilogramm vagy
annál kisebb palackban történő kiszállítását, valamint a
13. § (1) bekezdés c) pontjának ca) alpontja szerinti esetet —
az eredet igazolására alkalmas bizonylat (a továbbiakban:
egyszerűsített kísérő okmány) egyidejű kiállításával, és a
szállítást végző részére történő átadásával bocsátható. Egyszerűsített kísérő okmányként a 28. § (1) bekezdés
b) pontjában meghatározott kísérő okmányt (EKO) kell
alkalmazni azzal, hogy jogszabály egyéb bizonylat egyszerűsített kísérő okmányként való elfogadásáról is rendelkezhet.
(2) A termékkísérő okmány és az egyszerűsített kísérő
okmány szigorú számadású bizonylat, amellyel kapcsolatban elkövetett jogsértésre a számlára, a nyugtára vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
(3) Az adóraktár-engedélyes bizonylatokkal alátámasztott nyilvántartási rendjének alkalmasnak kell lenni arra,
hogy annak alapján az adóraktárban keletkezett adókötelezettség, a felfüggesztett és az esedékessé vált adófizetési
kötelezettség bármikor megállapítható, illetve ellenőrizhető legyen.
(4) Az adóraktárban jövedéki termékenként — a dohánytermékek kivételével a vámtarifaszám legalább
6 számjegyű, illetve az ásványolajtermékeknél 8 számjegyű
bontásában — külön-külön termékmérleg-nyilvántartást
is kell vezetni. A vámhatóság — az ásványolajtermékek
kivételével — a termékmérleg ennél mélyebb termékbontású vezetését is előírhatja az ellenőrizhetőség érdekében.
A dohánygyártmány esetében cigaretta, szivar, szivarka és
fogyasztási dohány bontásban, ezen belül az azonos fajlagos adómérték (ezer darab cigarettára, szivarra és szivarkára, 1 kilogramm fogyasztási dohányra számított adó) alá
tartozó dohánygyártmány termékekre kell a termékmérleget vezetni.
(5) A jövedéki termék mennyiségét az adó alapjaként
meghatározott mennyiségi egységben, illetve a cigaretta,
szivar, szivarka esetében ezer darabban, a fogyasztási dohány esetében kilogrammban kimutatva kell a termékmérlegben szerepeltetni.
(6) A termékmérleg tartalmazza az adóraktárban előállított, tárolt jövedéki termék mennyiségének napi nyitó- és
zárókészletét, valamint a készletnövekedéseket és -csökkenéseket, az adófizetési kötelezettség megállapításához
szükséges jogcímek szerinti részletezettségben.
(7) A termékmérleg adatait havonta le kell zárni, meg
kell állapítani a tárgyhavi készletváltozásokat és a jövedéki
termék zárókészletének mennyiségét.
(8) Az adóraktár engedélyese az adóraktárában tárolt
adózott jövedéki terméket az adózatlan jövedéki terméktől
elkülönítve köteles tárolni és a nyilvántartásaiban kimutatni.
41. § (1) Az adóraktár engedélyese — a sűrítettgáz-töltő
adóraktár és a tranzitadóraktár engedélyese kivételével —
a jövedéki termék értékesítéséről vevőnként (címzettenként), — ásványolaj-tároló adóraktárból a raktározott ásványolajtermék tulajdonosának történő kitárolás esetén
tulajdonosonként — külön nyilvántartást is köteles vezetni, és az értékesített, kitárolt jövedéki termék értékét és
mennyiségét havonta, tárgyhó végén összesíteni.
(2) A vevőnyilvántartás tartalmazza
a) vevőnként az értékesített terméket, annak számla
szerinti mennyiségét és értékét, a számla számát, a termékkísérő okmány vagy az egyszerűsített kísérő okmány számát,
b) a vevő (címzett) nevét, székhelye (telephelye) címét,
adóazonosító számát és — kereskedő vevő esetén — az
e törvényben meghatározott engedélye számát,
c) a vásárlás és a teljesítés (kitárolás) időpontját.
V. Fejezet A JÖVEDÉKI TERMÉK ADÓMENTES
FELHASZNÁLÁSÁNAK ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI
Engedélykérelem, az engedély megadásának feltételei 42. § (1) A jövedéki termék adómentes célokhoz kötődő
adómentes beszerzéséhez a jövedéki termék felhasználójának külön engedéllyel (a továbbiakban: keretengedély)
kell rendelkeznie.
(2) Keretengedélyre az a kérelmező jogosult,
a) aki könyvvezetési kötelezettségének a kettős könyv
vezetés szabályai, illetve egyéni vállalkozó esetében az Szja
törvény rendelkezései szerint tesz eleget, és olyan nyilvántartási, bizonylati rendszert alkalmaz, hogy annak alapján
a beszerzett, felhasznált, készleten lévő jövedéki termék
mennyisége megállapítható és ellenőrizhető;
b) akinek a vámhatóság, az adóhatóság felé nincs meg
nem fizetett vám- vagy adótartozása, társadalombiztosítási
járulék tartozása, kivéve, ha arra részletfizetést vagy fizetési halasztást engedélyeztek, továbbá aki nyilatkozik arról,
hogy egyéb köztartozása sem áll fenn;
c) aki nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási
eljárás alatt;
d) aki a (6) bekezdésben foglaltak szerint a keretengedély kiadását megelőzően jövedéki biztosítékot nyújtott;
e) aki az e törvényben meghatározott egyéb feltételekkel is rendelkezik;
f) aki jövedéki ügyintézői képesítéssel rendelkezik,
illetve ilyen szakképesítéssel rendelkező személyt foglalkoztat.
(3) Nem adható keretengedély, ha a kérelmező természetes személyt vagy a kérelmező szervezet vezetőjét, vezető tisztségviselőjét gazdasági bűncselekmény vagy a közélet
tisztasága elleni bűncselekmény elkövetése miatt jogerősen elítélték, és a kérelem benyújtásakor még nem mentesült a büntetett előélethez fűződő hátrányos következmények alól.
(4) A kérelmező a (2)—(3) bekezdésben foglalt feltételek fennállása mellett is csak akkor kaphat keretengedélyt,
ha
a) a jövedéki terméket az e törvény szerinti adómentes
célra felhasználó üzem, illetve a jövedéki termék raktározására, tárolására szolgáló raktár kialakítása, berendezése
a beszerzett jövedéki termék biztonságos tárolására és a
felhasználás, valamint a készlet pontos megállapítására
alkalmas;
b) nyilvántartási és bizonylati rendje a felhasznált és a
jövedéki termék felhasználásával előállított termék pontos
számbavételét lehetővé teszi;
c) rendelkezik az üzemre, a raktárra, illetve az ott folytatott tevékenységre jogszabályban külön megkövetelt hatósági engedélyekkel és szakhatósági hozzájárulásokkal;
d) a hatósági felügyelet ellátásához, az ellenőrzések
folytatásához szükséges tárgyi feltételek adottak.
(5) A vámhatóság a keretengedély megadása előtt vizsgálja a felhasználási célt és a kérelemben az e törvény
szerint megadott igény megalapozottságát, továbbá a kérelmező üzemében, raktárában előzetesen helyszíni szemlét tart.
(6) Az adómentes felhasználási cél megvalósulásának
kockázatára a keretengedély megadásához jövedéki biztosítékot kell előzetesen felajánlani, és annak vámhatósági
elfogadása után teljesíteni a tárgyidőszakra [43. § (2) bekezdés] engedélyezett keretmennyiség havi időarányos
mennyisége és a hatályos adómérték alapján számított adóösszeg erejéig, de legfeljebb a különös rendelkezésekben
meghatározott mértékig. A jövedéki biztosítéknak a keretengedély érvényességét követő 90 napig a vámhatóság által
még érvényesíthetőnek kell lennie.
(7) A megbízható adómentes felhasználó esetében a
jövedéki biztosíték a (6) bekezdés szerinti összeg felére
csökken.
(8) A jövedéki biztosíték készpénz vagy belföldi székhelyű hitelintézet által vállalt vagy felülgarantált bankgarancia lehet. A készpénzben nyújtott jövedéki biztosíték után
a vámhatóságnak kamatfizetési kötelezettsége nincs.
Bankgaranciaként a visszavonhatatlan vagy kizárólag az
olyan visszavonható bankgarancia fogadható el, amely a
visszavonás lehetőségét a vámhatóság jóváhagyásához is
köti. A vámhatóság a bankgarancia visszavonását akkor
hagyja jóvá, ha az adómentes felhasználónak nincs adótartozása.
(9) Ha a keretengedély megszűnik, a jövedéki biztosíték
csak a készleten maradt jövedéki termék utáni adó e törvény szerinti teljesítését követően szabadítható fel.
(10) A keretengedélyben a jogszerű felhasználás ellenőrizhetősége céljából az elszámolásra külön feltételek köthetők ki.
(11) Az adómentes felhasználó jövedéki biztosítékára a
38. § (12) bekezdésének rendelkezését értelemszerűen alkalmazni kell.
Keretengedély 43. § (1) A vámhatóság a keretengedély iránti kérelem
benyújtását követő 30 napon belül a felajánlott jövedéki
biztosítékot elfogadja és az adómentes beszerzést engedélyezi vagy a kérelmet elutasítja. A keretengedélyt a vámhatóság az elfogadott jövedéki biztosíték teljesítésének igazolását követő 15 napon belül adja ki.
(2) A keretengedély a kérelmező nevére szól. A vámhatóság a keretengedélyben az e törvény szerint részletezett,
számításokkal alátámasztott igény alapján, továbbá — termék-előállításhoz való felhasználás esetén — az üzem
gyártási kapacitásának figyelembevételével meghatározza
a jövedéki terméknek a kérelemben megjelölt, de legfeljebb egyéves időszak (e § alkalmazásában a továbbiakban:
tárgyidőszak) alatt adómentesen beszerezhető mennyiségét (a továbbiakban: keretmennyiség), és feltünteti a felhasználás helyét, valamint az engedélyezett felhasználási
célt.
(3) A keretmennyiség tárgyidőszakon belüli módosítását, illetve a tárgyidőszakot követő újabb időszakra szóló
keretmennyiség engedélyezését a keretengedély módosítása iránti kérelem benyújtásával kell kérni. A módosított,
illetve az újabb időszakra szóló igényt a kérelmezőnek
az e törvényben foglaltak szerint kell megadnia. A keretmennyiség engedélyezésére irányuló kérelem elbírálásánál
a 42. § (5)—(8) és e § (1)—(2) bekezdését megfelelően
alkalmazni kell.
(4) A keretengedéllyel egy hónap alatt beszerzett
mennyiség nem haladhatja meg annak a mennyiségnek a
háromszorosát, amelynek adókockázatára a jövedéki biztosíték fedezetet nyújt. Ennél nagyobb mennyiségben történő beszerzéshez a jövedéki biztosítékot a keretengedélyben elfogadott jövedéki biztosíték összegének háromszorosára, de legfeljebb a különös rendelkezésekben meghatározott mértékig ki kell egészíteni.
(5) A keretengedély megszűnik, ha
a) az adómentes felhasználó újabb időszakra szóló ke
retmennyiség engedélyezésére a tárgyidőszak leteltét követő 15 napon belül nem nyújt be kérelmet;
b) az adómentes felhasználó természetes személy meghalt, kivéve, ha özvegye vagy örököse a vállalkozói tevékenység folytatásának szándékát az esemény bekövetkezését követő 30 napon belül a vámhatósághoz bejelenti, és az
e törvényben előírt feltételeknek megfelel;
c) a felhasználó jogi személy vagy jogi személyiség nélküli szervezet jogutód nélkül megszűnik;
d) az engedélyt visszaadják;
e) az engedélyt a vámhatóság visszavonja;
f) az érvényessége lejár.
(6) A vámhatóság visszavonja az engedélyt, amennyiben
a) az adómentes felhasználó ellen felszámolási eljárás
indult;
b) az adómentes felhasználó az adóhatósághoz, illetve
a vámhatósághoz teljesítendő adóbevallási, adófizetési,
termékdíj, vámteher fizetési vagy a társadalombiztosítási
járulék fizetési kötelezettségét a határidőt, illetve az esedékességet 60 nappal meghaladóan késedelmesen teljesítette, vagy azt követően sem teljesítette; vagy az adóhatóság a vizsgált időszakra vonatkozó adókötelezettség
10 százalékát meghaladó adóhiányt jogerősen állapít meg,
és a magatartás jellegére tekintettel az adóbírság mérséklését az Art. 171. §-ának (2) bekezdése kizárja;
c) a keretengedély megadásánál figyelembe vett, illetve
az engedélyben szereplő feltételek nem teljesülnek.
(7) Az engedély (6) bekezdésben foglaltak szerinti
visszavonásáról hozott határozat — fellebbezésre tekintet
nélkül — azonnal végrehajtható.
(8) A jövedéki terméknek olyan üzemben való adómentes felhasználására, amelyre vonatkozóan a keretengedélyt
visszavonták, újabb keretengedély csak a jövedéki termék
nem adómentes célra való felhasználása utáni adóval kapcsolatos tartozás megfizetését követően adható.
(9) Az adómentesen beszerzett jövedéki termék feldolgozását végző üzemtől térben elkülönülő, más — nem
összefüggő — helyrajzi számon nyilvántartott, az adómentesen beszerzett jövedéki termék betárolására, raktározására és feldolgozásra történő kitárolására szolgáló raktárnak a keretengedélyben telephelyként való engedélyezése
abban az esetben lehetséges, ha a jövedéki termék feldolgozása és ugyanazon helyen történő tárolása hatósági előírásba ütközik, vagy annak megszüntetése csak aránytalanul nagy költségráfordítás mellett lenne lehetséges.
(10) A keretengedély megszűnése esetén az adómentes
felhasználó — az (5) bekezdés b) pontja szerinti esetben
annak özvegye vagy örököse — köteles a kiadott keretengedély eredeti példányát és annak hiteles másolatait a
megszűnés napjától számított 5 munkanapon belül visszaszolgáltatni az engedélyt kiadó vámhivatal részére.
Jövedéki termék adómentes beszerzése, felhasználása,
nyilvántartása 44. § (1) Az adóraktár csak akkor tárolhat ki adófelfüggesztéssel jövedéki terméket az adómentes felhasználó részére, ha az érvényes keretengedéllyel rendelkezik.
(2) A keretmennyiségre történt beszerzéseket az adómentes felhasználó készletre veszi, s az erre a célra rendszeresített, a vámhatóság által hitelesített nyomtatványon
vezeti. A nyomtatványra a vámhatóság a hitelesítéskor
rávezeti az engedélyezett keretmennyiséget és az engedélyezett felhasználási célt.
(3) Az adómentes felhasználó folyamatosan olyan nyilvántartást vezet, amely tartalmazza a termék beszerzésének (időpont, szállító adóraktár, import, mennyiség) és
felhasználásának (időpont, a felhasználás jogcíme,
mennyiségi adatai) részletezését. A nyilvántartás adatait
havonta le kell zárni, meg kell állapítani a tárgyhavi készletváltozásokat és az adómentes termék zárókészletének
mennyiségét.
45. § (1) A keretengedéllyel beszerzett jövedéki termék
adómentesen csak az e törvényben meghatározott célra
használható fel, és azt az adómentes felhasználónak hitelt
érdemlően igazolnia kell.
(2) A feleslegessé vált adómentesen beszerzett jövedéki
termék a vámhatóság előzetes jóváhagyása alapján és felügyelete mellett adóraktárba termékkísérő okmány kiállításával szállítható.
(3) A szennyezetté, illetve az engedélyezett felhasználási
célra alkalmatlanná vált adómentesen beszerzett jövedéki
termék a vámhatóság felügyelete mellett megsemmisíthető, adóraktárba szállítható, továbbá — a vegyipari és a
gyógyszeripari felhasználás esetén — a jövedéki terméket
beszerző adómentes felhasználó tisztíthatja (regenerálhatja). A tisztítással visszanyert jövedéki termék
készletrevétele az adókötelezettség keletkezése szempontjából betárolásnak minősül.
(4) Az aroma előállítása során keletkezett (visszamaradt) vizes alkoholos oldat aroma előállítására újra felhasználható, amennyiben az oldatban lévő alkoholtermék
mennyiségével való elszámolás biztosított.
Elszámolás a jövedéki termék adómentes felhasználásáról 46. § (1) Az adómentes felhasználó a tárgynegyedévet
követő hó 15. napjáig, illetve a jogosultság megszűnésének
napját követő 15. napig elszámolást készít a jövedéki terméknek a 13. § (4)—(5) bekezdése szerint adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alóli mentesüléssel járó
tárgynegyedévi felhasználásáról (készletcsökkenéséről).
Ha az elszámolás alapján kimutatott nyilvántartás szerinti
tárgynegyedévi zárókészlet meghaladja a 49. § (3)—(4) be
kezdése szerint készletfelvétellel megállapított tényleges
zárókészletet, a különbözetet (készlethiányt) nem adómentes célra történő felhasználásnak kell tekinteni. A
vámhatóság az elszámolásban szereplő adatokat a helyszínen ellenőrzi és igazolja.
(2) Az adómentes beszerzésre való jogosultság megszűnésének napján készleten maradt jövedéki termék adóraktárnak csak a vámhatóság előzetes jóváhagyása és felügyelete mellett, a 11. §-ban foglalt rendelkezések alkalmazásával adható át.
VI. Fejezet ADÓ-VISSZAIGÉNYLÉS 47. § (1) Ha törvény másként nem rendelkezik, a megfizetett adó visszaigénylésére (levonására) jogosult
a) az adóraktár engedélyese, ha jövedéki terméket a
szabadforgalomból igazoltan adóval növelt áron vásárolt,
vagy a szabadforgalomba bocsátott üzemanyagot a lefejtéskor bekövetkezett keveredés miatt saját jövedéki engedélyes telephelyéről vagy üzemanyagtöltő állomásáról adóraktárába visszaszállította, és azt jövedéki termék előállításához felhasználta;
b) az az importáló, aki a vámhatóság által kivetett adót
megfizette, ha az importból származó jövedéki terméket
változatlan állapotban, harmadik országba igazoltan
visszaszállítja;
c) az exportáló, ha az adóval növelt áron adóraktárból
vagy importálótól beszerzett jövedéki termékét a vámhatóság — a vámjogszabályok szerinti — kereskedelmi forgalom keretében végleges rendeltetéssel harmadik országba
kilépteti, ideértve azt is, ha az üzemanyag petróleumot és
a repülőbenzint a vámhatóság felügyelete mellett a
nemzetközi légi közlekedésben részt vevő külföldi vagy
belföldi lajstromjelű olyan repülőgép üzemanyagtartályába töltik, amelynek külföldre távozását a határvámhivatal regisztrálja;
d) az a személy, aki adóraktárból vagy importálótól
adóval növelt áron beszerzett jövedéki terméket az e törvény szerinti adómentes célra használt fel, ideértve a belső
minőségellenőrzéshez szükséges vizsgálatok céljára történő — a hatályos jogszabályoknak, valamint szabványoknak
megfelelő — mintavételi szabályzat szerinti felhasználást is.
(2) Az (1) bekezdés b)—c) pontja szerinti visszaigénylés
esetében az alkoholtermék és a dohánygyártmány adója
visszaigénylésének feltétele az is, hogy az importáló, az
exportáló az alkoholtermékről a zárjegyet, illetve a dohánygyártmányról az adójegyet a vámhatóság képviselőinek jelenlétében eltávolítsa és megsemmisítse, vagy felülragasztással érvénytelenítse. A megsemmisítésről, illetve
az érvénytelenítésről jegyzőkönyvet kell felvenni, amely a
visszaigénylés kötelező bizonylata. Az államháztartásról
szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.)
alapján kincstári finanszírozás körébe tartozó gazdálkodó
szervezet mentesül az e bekezdésben megjelölt kötelezettségek alól, amennyiben az általa exportált jövedéki termék
harmadik országban szolgálatot teljesítő magyar fegyveres
erők részére kerül kiszállításra.
(3) A dohánygyártmány adójának (1) bekezdés a) pontja szerinti visszaigénylése (levonása) esetében a (2) bekezdésben foglalt rendelkezést értelemszerűen alkalmazni
kell.
(4) Az (1) bekezdés d) pontja szerinti visszaigénylési jog
érvényesítéséhez a jövedéki termék beszerzését, a felhasználási célt és a felhasználási arányszámot a vámhatóságnak
előzetesen be kell jelenteni, továbbá arra a termékre vonatkozóan, amelyre adó-visszaigénylést érvényesítenek,
vezetni kell a 44. § (3) bekezdésében és a külön jogszabályban előírt nyilvántartást.
(5) Az adó visszaigénylése (levonhatósága)
a) az (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben a jövedéki
termék másik jövedéki termék előállításához történt felhasználásának napjától,
b) az (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben a jövedéki
termék harmadik országba történt, igazolt kiléptetésének
napjától,
c) az (1) bekezdés c) pontja szerinti esetben a jövedéki
termék harmadik országba történt igazolt kiléptetésének,
illetve az üzemanyag petróleum és a repülőbenzin esetében
a repülőgép külföldre távozásának napjától,
d) az (1) bekezdés d) pontja szerinti esetben a jövedéki
termék adómentes célra történt felhasználásának napjától
esedékes. (6) Visszaigényelhető (levonható) adóként
a) az adóraktár és az exportáló, illetve az (1) bekezdés
d) pontja szerinti személy — a (7) bekezdésben foglalt eltéréssel — a jövedéki termék adóval növelt áron történt
beszerzését igazoló bizonylat kiállításának napján érvényes adómértékkel számított adót,
b) az importáló a vámhatóság által kivetett és megfizetett adót
veheti figyelembe. (7) A (6) bekezdés a) pontja szerinti esetben az adómérték változását követő 3 hónapon belül a változást megelőzően hatályos adómértéket kell figyelembe venni, kivéve,
ha a visszaigénylésre (levonásra) jogosult a nevére szóló,
az adóraktár vagy az importáló által kiállított, az adót
elkülönítetten tartalmazó számlával igazolja a vételárban
felszámított, általa megfizetett adót.
(8) Az adóraktár engedélyese és az importáló az általa
megfizetett, vételárban felszámított adót a vevő kérésére
köteles a számlán elkülönítve feltüntetni.
(9) A visszaigénylés (levonás) jogosultságát a jövedéki
termék adóval növelt áron való beszerzését, illetve importálását igazoló eredeti bizonylattal, továbbá
a) az (1) bekezdés a) pontja esetében a jövedéki terméknek adóraktárban másik jövedéki termék előállításához történt felhasználását igazoló belső bizonylattal,
b) az (1) bekezdés b) pontja esetében a jövedéki termék harmadik országba történő kiszállítását (visszaszállítást) igazoló, a vámhatóság által kiállított bizonylattal,
c) az (1) bekezdés c) pontja esetében — a d) pontban
foglalt eltéréssel — a jövedéki termék harmadik országba
történő kiszállítását igazoló, a vámhatóság által kiállított,
az exportáló nevére szóló vámokmánnyal,
d) az üzemanyag petróleum és a repülőbenzin esetén az
üzemanyagnak a nemzetközi légi közlekedésben részt vevő
külföldi és belföldi lajstromjelű repülőgép üzemanyagtartályba való betöltése és a repülőgép külföldre távozása
határvámhivatal általi igazolásával,
e) az (1) bekezdés d) pontja esetében a jövedéki termék
adómentes felhasználását igazoló, a vámhatóság által ellenjegyzett belső bizonylattal
kell dokumentálni, alátámasztani. (10) Az adó-visszaigénylés (-levonás) joga kizárólag a
(9) bekezdésben, illetve az alkoholtermék és a dohánygyártmány exportálása esetén ezen felül a (2) bekezdésben
meghatározott bizonylat csatolásával, illetve azok birtokában érvényesíthető.
(11) A vámhatóság az adó-visszatérítésnél figyelembe
vett mennyiséget, valamint a visszatérített adó összegét a
(9) bekezdésben meghatározott bizonylatokon hitelt érdemlő módon feltünteti.
VII. Fejezet EGYES ADÓZÁSI ÉS ELJÁRÁSI SZABÁLYOK 48. § (1) A harmadik országból behozott jövedéki termékre a jövedéki termék nem közösségi áru jellegének
fennállásáig, valamint a belföldről harmadik országba kiszállításra kerülő adózatlan jövedéki termékre — az e törvényben szabályozott rendelkezésekkel összhangban —
a vámjogszabályok rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak kivételével
a) az ellenőrzésre, az adóigazgatási eljárásra, a vámha
tósághoz teljesítendő adózói kötelezettségre, továbbá az
adó visszaigénylésére az e törvényben meghatározott eltérésekkel az Art.-t,
b) a vámjogszabályokban, illetve az Art.-ban nem szabályozott kérdésekben, továbbá az (1) bekezdés és e bekezdés a) pontja alá nem tartozó más államigazgatási ügyben
az e törvényben foglalt eltéréssel az államigazgatási eljárás
általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvényt (továbbiakban: Áe.)
kell megfelelően alkalmazni.
(3) Az adóalany az adót önadózással állapítja meg, vallja
be és fizeti meg, ha e törvény szerint nincs helye az adó
hivatalból történő megállapításának.
(4) A hatósági felügyeletet ellátó vámhatóság az adóraktár engedélyese és az adómentes felhasználó adóbevallása
alapjául szolgáló tények, körülmények, az adóraktáranként bemutatott termékmérleg ellenőrzése alapján jegyzőkönyvvel igazolja, hogy a bevallással érintett jövedéki termékek összetételére, vámtarifaszámára és mennyiségére
vonatkozó adatok a valóságnak megfelelnek. A vámhatóságnak a bemutatott termékmérleg ellenőrzésére 5 munkanap áll rendelkezésére. A vámhatóságnak bemutatott
termékmérleg a jogkövetkezmények szempontjából adóbevallásnak minősül. Az ellenjegyzett termékmérleg havi
zárásának adatait az adóraktár engedélyese átadja az adóellenőrzésre jogosult vámhatóságnak.
(5) Amennyiben a vámhatóság által megállapított adatok, tények, körülmények eltérnek az adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó által bemutatott termékmérlegben szereplő adatoktól, a vámhatóság az eltérés
tényét és okát jegyzőkönyvbe veszi, s a felvett jegyzőkönyv
egy példányát az adóalanynak átadja, aki a jegyzőkönyvre
8 napon belül észrevételt tehet. Az észrevételt a vámhatóság másodfokú szerve bírálja el, az adóalany kérelmére
helyszíni vizsgálatot folytat. A másodfokú vámhatóság
döntését a bevallásra feljegyzi, szükség esetén kiegészítő
jegyzőkönyvet vesz fel. A vámhatóság az eredménytelen
adategyeztetést tartalmazó jegyzőkönyv és kiegészítő jegyzőkönyv egy példányát adóellenőrzés végett az ellenőrzés
lefolytatására illetékes vámhatósághoz továbbítja annak
kiállítását követő 15 napon belül. Az ellenőrzés eredményeként megindult adóigazgatási eljárásban az adóalanynak a vámhatóság jegyzőkönyvére tett, el nem fogadott
észrevételeit és indokait is el kell bírálni.
(6) Ha az adóraktár engedélyese több adóraktárra rendelkezik engedéllyel, az illetékes vámhatósághoz — valamennyi adóraktárának adataira kiterjedő — összesített
adóbevallást nyújt be. E rendelkezést megfelelően alkalmazni kell az adómentes felhasználóra is, ha több üzemben, illetve raktárban tárol adófelfüggesztés alatt álló terméket.
(7) A vámhatóság határozattal állapítja meg az adót
a) termékimport esetén;
b) a 15. § (1)—(2) bekezdése, illetve a 65. § (1) bekez
désének d) pontja szerinti adófizetési kötelezettség keletkezése esetén;
c) a hatáskörébe tartozó egyéb adóügyben. (8) A vámhatóság az adóraktári engedély vagy a keretengedély felszámolási eljárás miatti visszavonását, illetve
végelszámolás miatti megszűnését követően
a) a készleten maradt jövedéki terméknek a felszámolás során szabadforgalomba való értékesítésénél a vevő,
b) a vagyonfelosztás megtörténtével a hitelező, illetve
— végelszámolás esetén — a jövedéki terméket a vagyonfelosztást követően az átvevő személy
adófizetési kötelezettsége esetén — a vevő, a hitelező,
illetve a jövedéki terméket átvevő személy kérelmére —
határozattal állapítja meg az adót.
(9) Önadózás esetén az adó alapját és az adót naptári
hónaponként kell megállapítani, kivéve, ha jogszabály
másként rendelkezik. Az adómentes felhasználó az adóbevallási kötelezettségének azon tárgynegyedévet követő hó
20-áig köteles eleget tenni és az adót megfizetni, amelyben
a 14. § (4) bekezdése szerint beállt az adómegállapítási és
adófizetési kötelezettsége.
(10) A vámhatóság által a (7) bekezdés b), c) pontja
alapján kivetett adót az adókivetésről szóló határozat kézhezvételét követő 8 napon belül meg kell fizetni.
(11) A felszámolási és a végelszámolási eljárás miatti
megszűnés kivételével, az adóraktári engedélyének megszűnését követő 30 napon belül az adóraktár engedélyesének bevallást kell benyújtania. A felszámolási és a végelszámolási eljárás miatti megszűnés esetében az adóbevallásra az Art., illetve a csődeljárásról, a felszámolási eljárásról és a végelszámolásról szóló 1991. évi XLIX. törvény
rendelkezéseit kell alkalmazni.
(12) Az adóraktár engedélyese adóelőleget fizet,
amennyiben az előző év azonos negyedévében keletkezett
adófizetési kötelezettsége elérte a hatmillió forintot. Az
adóelőleg mértéke az előző év azonos negyedévében keletkezett adó egyhatod része. Ha az adóraktár engedélyese a
tárgyévet megelőző évben nem fizetett adót, de a tárgyév
első negyedévében az adó várható összege eléri a hatmillió
forintot, akkor a várható adóösszeg egyhatodát kell adóelőlegként fizetni. A II., III., IV. negyedévben akkor kell
adóelőleget fizetni, ha az előző negyedévi adó összege a
hatmillió forintot meghaladja. Az adóelőleg összege az
előző negyedévi adó egyhatod része.
(13) Az adó-visszaigénylést a vámhatóság az adó-visszaigénylésre jogosult kérelmére, a kérelem e törvényben foglaltak szerinti elbírálása után teljesíti. Az adó-visszaigénylésre jogosult az adó-visszaigénylést (adó-visszatérítést)
havonta — a tárgyhó 1. napjától a tárgyhó utolsó napjáig
terjedő időszakra — igényelheti. Az adó-visszaigénylési
(adó-visszatérítési) kérelemhez az annak elbírálásához
szükséges valamennyi iratot csatolni kell. Az adó-visszaigénylés megtagadásáról a vámhatóság határozatot hoz.
(14) Az adóraktár engedélyese adó-visszaigénylési jogosultságát a tárgyhavi adóbevallásában, a fizetendő adójából
történő levonással vagy visszaigényléssel érvényesítheti.
(15) Amennyiben a vámhatóság által a pénzforgalmi
bankszámlával rendelkező adófizetésre kötelezett személy
esetében azonnali beszedési megbízással, a bankszámlával
nem rendelkező adófizetésre kötelezett személy esetében
munkabérből vagy egyéb rendszeres járandóságból, továbbá kifizetőtől járó kifizetésből történő letiltással foganatosított végrehajtási cselekmény nem, vagy aránytalanul
hosszú idő múlva vezetne eredményre, a vámhatóság az
adófizetésre kötelezett személy [ideértve a jövedéki bírság,
a zárjegyhiány [73. § (5) bekezdés], az adójegy utáni halasz
tott fizetési kötelezettség [98. § (5) bekezdés] megfizetésére kötelezett személyt is] követelésének, továbbá ingó és
ingatlan vagyontárgyainak végrehajtása érdekében az adóhatóság illetékes szervét keresi meg.
(16) A (15) bekezdés szerint végrehajtás alatt álló tartozást a vámhatóság megkeresésére az adóhatóság nyilvántartásba veszi, és az adók módjára behajtandó köztartozásra vonatkozó szabályok szerint hajtja be.
(17) Az adó bevallásában az Art. 1. számú melléklet
I/A/1. pontjában meghatározott kerekítési szabályokat kell
alkalmazni.
(18) A vámhatóság által végzett, ellenőrzéssel lezárt
időszakot nem eredményező jövedéki ellenőrzés folytatása, valamint a hatósági felügyelet ellátása esetében általános megbízólevél szükséges, általános megbízólevélnek a
vámhatóság tagjának intézkedésre jogosító szolgálati igazolványa minősül.
(19) A vámhatóság hivatalos helyén kívül, kérelemre
végzett eljárása, továbbá a zárjeggyel ellátandó jövedéki
termékek utáni adó-visszatérítéshez szükséges vámhivatali
eljárás (zárjegy levétele) esetén — az engedélyezési eljárás
és ahhoz kapcsolódóan a hivatalos zár felhelyezése kivételével — a kérelmezőnek szemledíjat kell fizetni, és — ha
jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik — meg kell
fizetni az eljárás során felmerülő szakértői és más vizsgálati
díjat, szállítási, kiszállási és más vizsgálati költségeket
(a továbbiakban együtt: költségtérítés).
(20) Az adóraktári engedélyt, a keretengedélyt, a felhasználói engedélyt kérelmező vagy az adóraktári engedéllyel, keretengedéllyel rendelkező adóalany, a felhasználói engedélyes a Vegyvizsgáló Intézettől kérheti, illetve
a jövedéki ügyben, a jövedéki adóügyben eljáró vámhatóság — az engedélyes egyidejű értesítése mellett — a Vegyvizsgáló Intézetnél kezdeményezheti az adóraktári engedélyes jövedéki termékére, a keretengedélyes vagy a felhasználói engedélyes által beszerzett, felhasznált jövedéki termékre és előállított termékre az adófizetési kötelezettség
meghatározásánál, illetve az adómérték alkalmazásánál
— a termék változatlan összetétele esetén — kötelező érvénnyel bíró vámtarifaszám megállapítást (a továbbiakban: kötelező érvényű vámtarifabesorolás). A Vegyvizsgáló Intézet a kérelemre vagy hivatalból az engedélyes nevére
kiadott kötelező érvényű vámtarifabesorolásról a határozatban rendelkezik, amely a fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható, rendelkezéseit a határozat közlésének napját követő naptól kell alkalmazni.
(21) Az adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó vagy a felhasználói engedélyes terhére a kötelező
érvényű vámtarifabesorolással vagy annak megváltoztatásával összefüggő adókötelezettség, illetve jogkövetkezmény a vámtarifabesorolás kötelezővé válásának napját
megelőző időszakra nem állapítható meg.
(22) Az adóraktári engedélynek, a keretengedélynek
vagy a felhasználói engedélynek a kötelező érvényű vámtarifabesorolás miatt szükségessé váló módosítása iránti kérelmet a kötelező érvényű vámtarifabesorolásról szóló határozat kézhezvételének napját követő 15 napon belül kell
benyújtani vagy az engedélyt visszaadni.
VIII. Fejezet HATÓSÁGI FELÜGYELET 49. § (1) A vámhatóság felügyelete alatt végezhető
a) a jövedéki termék előállítása, az adózatlan jövedéki
termék raktározása, adófelfüggesztés alatt történő szállítása, az adómentesen beszerzett jövedéki termék felhasználása,
b) az adóraktári engedély megszűnése után az adóraktár engedélyese, illetve a keretengedély érvényességének
megszűnése után az adómentes felhasználó jövedéki
termékkel kapcsolatos tevékenysége, a készleten maradt
jövedéki termék utáni adófizetési kötelezettség rendezéséig.
(2) A hatósági felügyelet gyakorolható folyamatos jelenléttel és vizsgálattal vagy helyszíni, eseti vizsgálattal.
(3) Az adóraktár engedélyese és az adómentes felhasználó folyamatosan olyan nyilvántartást vezet a jövedéki
termék készletéről, amelynek alapján a nyilvántartott és a
tényleges készlet bármikor összevethető. Az adóraktár engedélyese és az adómentes felhasználó három havonta, a
tárgynegyedév utolsó napjával a vámhatóság jelenlétében
és ellenőrzése mellett készletfelvétellel megállapítja a
tényleges készletet.
(4) A készlet felvételével meg kell állapítani a jövedéki
terméknek az adóraktárban és az adómentes felhasználónál a tárgynegyedév utolsó napján, illetve az adóraktári
vagy a keretengedély megszűnésének utolsó napján ténylegesen készleten lévő mennyiségét, a leltár és a nyilvántartás szerinti készlet különbözetét, a külön jogszabály szerint
elszámolható veszteséget és az azt meghaladó hiányt,
illetve a többletet (együtt: különbözet). A különbözetet az
elszámolási időszak zárókészletébe be kell számítani.
(5) Adó-visszaigénylés (adó-visszatérítés) esetén a kérelem elbírálása során végzett kiutalás előtti ellenőrzés a
hatósági felügyelettel egy tekintet alá esik.
(6) A hatósági felügyelet keretében a vámhatóság által
végzett vizsgálat nem minősül az Art. alkalmazásában ellenőrzéssel lezárt időszaknak.
MÁSODIK RÉSZ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK IX. Fejezet ÁSVÁNYOLAJ Termékmeghatározás
50. § (1) E törvény alkalmazásában ásványolajnak
a) a 2706 vámtarifaszám alatti termék,
b) a 2707 10, 2707 20, 2707 30, 2707 50, 2707 91 00,
2707 99 11 és a 2707 99 19 vámtarifaszám alatti termék,
c) a 2709 és a 2710 vámtarifaszám alatti termék,
d) a 2711 vámtarifaszám alatti termék, ideértve a vegy
tiszta metánt és propánt, de kivéve a földgázt,
e) a 2712 10, 2712 20, 2712 90 31, 2712 90 33,
2712 90 39, 2712 90 91 és a 2712 90 99 vámtarifaszám alatti
termék,
f) a 2715 vámtarifaszám alatti termék,
g) a 2901 vámtarifaszám alatti termék,
h) a 2902 11 00, 2902 19 90, 2902 20 00, 2902 30 00,
2902 41 00, 2902 42 00, a 2902 43 00 és a 2902 44 00
vámtarifaszám alatti termék,
i) a 3403 11 00, 3403 19, 3811 és 3817 vámtarifaszám
alatti termék
minősül. (2) Ásványolajnak minősül továbbá e törvény alkalmazásában az (1) bekezdésben megjelöltektől eltérő, bármely
olyan termék, amelyet belső égésű motorok üzemanyagaként vagy üzemanyagok adalékaként vagy higítóanyagaként, továbbá tüzelő-, fűtőanyagként kínálnak, értékesítenek vagy használnak fel, ez utóbbiak közül kivéve a 2713
vámtarifaszámú petrolkokszot, a tőzeget vagy egyéb szilárd
szénhidrogént, valamint a fűtési, tüzelési célú földgázt.
(3) E törvény alkalmazásában ellenőrzött ásványolajterméknek a) a 2707 10 , 2707 20, 2707 30 és 2707 50 vámtarifaszám
alatti termék,
b) a 2710 11 11 és a 2710 19 69 vámtarifaszámok közé
tartozó termék,
c) a 2711 (kivéve a 2711 11 00 és 2711 21 00) vámtarifaszám alatti termék,
d) a 2901 10 vámtarifaszám alatti termék,
e) a 2902 20 00, 2902 30 00, 2902 41 00, 2902 42 00,
2902 43 00 és a 2902 44 00 vámtarifaszám alatti termék
minősül.
(4) E törvény alkalmazásában megfigyelt terméknek az
5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű,
a) 2709 00 10 vámtarifaszám alatti termék,
b) 2710 19 71, 2710 19 75 vámtarifaszám alatti termék,
c) 3811 vámtarifaszám alatti termék,
d) 3814 00 90 vámtarifaszám alatti termék, amennyiben
legalább 95 térfogatszázalékban kőolajból és bitumenes
ásványokból nyert olajat tartalmaz,
e) 3814 00 90 vámtarifaszám alatti termék, amennyiben
legalább 85 térfogatszázalékban etilalkoholt tartalmaz,
minősül. Adóalap, adómérték 51. § (1) Az adó alapja az ásványolaj mennyisége, az
adómértéknél megjelölt mennyiségi egységben mérve.
(2) Ha az adómértéknél megadott mennyiségi egység
liter, akkor azt + 15 ˚C-ra átszámított térfogaton kell
megállapítani. Az ásványolaj +15 ˚C hőmérséklethez tartozó térfogatát a mérésügyről szóló 1991. évi XLV. törvény
előírásainak megfelelően az MSZ ISO 3675 vagy az MSZ
ISO 3838 jelű, a kőolajtermékek sűrűségének meghatározására vonatkozó szabványokban idézett MSZ ISO 91—1
szabványban ismertetettek szerint (csőkészlet esetén számítással) kell meghatározni.
52. § (1) Az adó mértéke — a (2)—(3) bekezdésben
foglalt eltéréssel —:
a) a 2710 11 31, a 2710 11 41 és a 2710 11 45 vámtarifaszámú ólmozatlan benzinekre, továbbá a 2710 11 49 vámtarifaszám alatti ólmozatlan benzinre, ha annak kéntartalma 50 ppm-nél kisebb és összaromástartalma nem haladja
meg a 35% értéket, 103 500 Ft/ezer liter,
b) a 2710 11 31, a 2710 11 51 és a 2710 11 59 vámtarifaszám alatti ólmozott benzinekre, továbbá a 2710 11 49
vámtarifaszámú ólmozatlan benzinre, ha annak kéntartalma 50 ppm-nél nagyobb vagy összaromástartalma meghaladja a 35% értéket, 111 800 Ft/ezer liter,
c) a 2710 19 21 vámtarifaszám alatti petróleumra
111 800 Ft/ezer liter,
d) a 2710 19 41, a 2710 19 45, a 2710 19 49 vámtarifaszám alatti, üzemanyag vagy tüzelő-, fűtőanyag célra értékesített vagy importált gázolajra 85 000 Ft/ezer liter,
e) a 2710 19 61 vámtarifaszámú fűtőolajok közül azokra,
amelyek viszkozitása 40 ˚C hőmérsékleten nagyobb, mint
4,5 mm2/s és a desztillációs vizsgálatnál a 250 ̊ C hőmérsékletig átdesztilláló rész mennyisége nem haladja meg a 25%-ot
és a 350 ˚C hőmérsékletig átdesztilláló rész mennyisége nem
haladja meg a 80%-ot és 15 ̊ C-on mért sűrűsége nagyobb 860
kg/m3-nél, 3900 Ft/ezer kg, egyébként — ideértve az üzemanyagkénti kínálást, felhasználást, értékesítést is — 102 000
Ft/ezer kg; a 2710 19 63, a 2710 19 65 és a 2710 19 69
vámtarifaszám alá tartozó fűtőolajok közül azokra, amelyek
viszkozitása 40 ̊ C hőmérsékleten nagyobb, mint 4,5 mm2/s és
a desztillációs vizsgálatnál a 250 ˚C hőmérsékletig átdesztilláló rész mennyisége nem haladja meg a 25%-ot és a 350 ˚C
hőmérsékletig átdesztilláló rész mennyisége nem haladja meg
a 80%-ot és 15 ˚C-on mért sűrűsége nagyobb 860 kg/m3-nél,
40 000 Ft/ezer kg, egyébként — ideértve az üzemanyagkénti
kínálást, felhasználást, értékesítést is — 102 000 Ft/ezer kg,
f) a 2711 12, a 2711 13, a 2711 14 00, a 2711 19 00
vámtarifaszám alatti gáz termékekből arra a cseppfolyósí
tott szénhidrogénre, amelyet közúti járművek üzemanyagaként értékesítenek, importálnak vagy használnak fel,
47 900 Ft/ezer kg, egyéb motorikus célú értékesítés, importálás vagy felhasználás esetén 10 500 Ft/ezer kg, egyébként
0 Ft/ezer kg,
g) a 2711 21 00 és a 2711 29 00 vámtarifaszám alatti gáz
termékekből arra a sűrített gáz halmazállapotú szénhidrogénre, amelyet közúti járművek üzemanyagaként értékesítenek, importálnak vagy használnak fel, 24,50 Ft/nm3,
h) a 3824 90 99 vámtarifaszám alá tartozó termékek
közül a kizárólag növényi olajból észterezéssel előállított
termékre (a továbbiakban: biodízel) — amennyiben azt az
58. § (1) bekezdés g) pontja szerinti biodízel-adóraktárban
állítják elő és a külön jogszabály szerint, zárt rendszerben
forgalmazzák — 0 Ft/ezer liter, egyébként — ideértve a
0 Ft/ezer liter adómértékkel beszerzett biodízel külön jogszabályban foglaltaktól eltérő felhasználását is —
85 000 Ft/ezer liter,
i) a 2707 10, a 2707 20, a 2707 30, a 2707 50, a 2710 11 11,
a 2710 11 15, a 2710 11 21, a 2710 11 25, a 2710 11 70, a
2710 11 90, a 2710 19 11, a 2710 19 15, a 2710 19 25, a
2710 19 29, a 2710 19 31, a 2710 19 35, a 2710 19 51,
a 2710 19 55, a 2901 10, a 2902 20 00, a 2902 30 00,
a 2902 41 00, a 2902 42 00, a 2902 43 00 és a 2902 44 00
vámtarifaszám alá tartozó, valamint a 2710 19 41, a 2710
19 45, a 2710 19 49 vámtarifaszámú, nem üzemanyagként
vagy tüzelő-, fűtőanyagként értékesített vagy importált ellenőrzött ásványolajra (a továbbiakban: egyéb ellenőrzött
ásványolaj) az üzemanyagkénti vagy a tüzelő-, fütőanyagkénti kínálás, értékesítés vagy felhasználás esetén az üzemanyagkénti, vagy a tüzelő-, fütőanyagkénti kínálásnak,
értékesítésnek vagy felhasználásnak megfelelő, az
a)—d) pontban megjelölt ásványolaj adója.
(2) Az adó mértéke az 50. § szerinti, de az (1) bekezdésben nem említett ásványolaj esetében az üzemanyagkénti,
vagy a tüzelő-, fütőanyagkénti kínálásnak, értékesítésnek
vagy felhasználásnak megfelelően a hozzá legközelebb
álló, az (1) bekezdés a)—d), f)—g) pontjában megjelölt
ásványolaj adója, figyelemmel a (3) bekezdés rendelkezésére is.
(3) Az adó mértéke az (1) bekezdés a)—d) pontjában
meghatározott mérték 40 000 Ft/ezer literrel, illetve a fűtőolaj esetében az (1) bekezdés e) pontjában meghatározott mérték 20 000 Ft/ezer kilogrammal, a cseppfolyósított
gáz esetén az (1) bekezdés f) pontjában meghatározott
mérték 20 000 Ft/ezer kilogrammal, gáz halmazállapot esetén az (1) bekezdés g) pontjában meghatározott mérték
20 Ft/nm3-rel növelt összege, amennyiben a termék nem
felel meg a hatályos magyar szabvány előírásainak.
Adómentes felhasználás 53. § (1) Adómentes célú felhasználásnak minősül
a) a 2710 11 31, a 2710 11 41, a 2710 11 45, a 2710 11 49,
a 2710 19 21, a 2710 19 41, a 2710 19 45 és a 2710 19 49
vámtarifaszámú ásványolajterméknek az Észak-atlanti
Szerződés tagállamai és az 1995. évi CII. törvényben kihirdetett Békepartnerség más részt vevő államai Magyarországon tartózkodó fegyveres erői és polgári állománya által
a szolgálati járművek, légi járművek és hajók üzemanyagaként, valamint a 2710 19 21 vámtarifaszám alatti üzemanyag petróleumnak kizárólag sugárhajtású és gázturbina
meghajtású, katonai lajstromjelű légi jármű hajtóanyagaként való felhasználása;
b) a 2710 19 41, a 2710 19 45 és a 2710 19 49 vámtarifaszám alatti gázolaj, a 2710 19 61 vámtarifaszámú fűtőolaj,
továbbá — amennyiben a felhasználó teljesíteni tudja a
környezetvédelmi jogszabályokban foglalt, a füstgáz kéntartalmára vonatkozó kibocsátási határértékeket, és azt a
környezetvédelmi hatóság igazolja — a 2710 19 63, a
2710 19 65 és a 2710 19 69 vámtarifaszámú fűtőolaj erőműben villamos energia előállításához, vagy erőműben vagy
távhőtermelő létesítményben kapcsolt hő- és villamos
energia előállításához történő felhasználása;
c) az ásványolajnak nagyolvasztókban kémiai redukciós eljárás keretében, a koksz adalékanyagaként való felhasználása;
d) a 2710 19 63, a 2710 19 65 és a 2710 19 69 vámtarifaszámú fűtőolaj felhasználása azoknál a felhasználóknál,
amelyek számára az energiahordozó ellátásban beálló hirtelen változás következtében előálló ellátási nehézségek
miatt külön jogszabály alapján lehetővé válik hat hónapot
meg nem haladó időtartamra az 1 tömegszázaléknál magasabb kéntartalmú fűtőolajok alkalmazása.
(2) Az adómentes felhasználási cél megvalósulásának
kockázatára legfeljebb 100 millió forint értékű jövedéki
biztosítékot kell felajánlani.
(3) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti adómentes felhasználás esetében
a) az Áht. alapján kincstári finanszírozás körébe tartozó gazdálkodó szerv mentesül a jövedéki biztosítéknyújtás
követelménye alól,
b) keretengedélyre az az a) pont alá tartozó gazdálkodó
szerv jogosult, aki az (1) bekezdés a) pontjában megjelölt
üzemanyag beszerzését az alapító okiratában meghatározott feladatként végzi;
c) az (1) bekezdés a) pontjában megjelölt üzemanyag
beszerzése, nyilvántartása és elszámolása tekintetében a
külön jogszabály rendelkezéseit kell alkalmazni.
(4) Az (1) bekezdés d) pontjában meghatározott adómentes felhasználás esetében nem kell jövedéki biztosítékot nyújtani, és keretengedélynek a külön jogszabályban
meghatározott engedély minősül.
54. § (1) A keretengedély iránti kérelemnek tartalmaznia kell
a) az ásványolaj felhasználásának célját, módját,
b) az ásványolaj kérelemben megjelölt, de legfeljebb
egyéves időtartamra igényelt, várhatóan felhasználásra kerülő mennyiségét, c) termék-előállítás esetén az ásványolaj várható felhasználási arányszámát és az ásványolajból előállításra kerülő termék várható mennyiségét,
d) az ásványolaj c) pontban foglalttól eltérő felhasználása esetén a várhatóan felhasználásra kerülő mennyiség
levezetését, műszaki, egyéb adatokkal alátámasztva,
e) a 42. § (4) bekezdés a) pontjában foglalt feltétel teljesülését bemutató dokumentációt.
(2) A 46. §-ban előírt elszámolásnak tartalmaznia kell
a) az elszámolási időszakban felhasznált adómentes ás
ványolaj mennyiségét,
b) termék-előállítás esetén az adómentes ásványolaj
felhasználásával előállított termék mennyiségét, kimutatva az egyes termékféleségekhez ténylegesen felhasznált és
a felhasználási arányszám szerint felhasználható ásványolaj mennyiségét,
c) a nem termék-előállításhoz felhasznált adómentes
ásványolaj mennyiségét, tételesen kimutatva a különböző
felhasználásokhoz kapcsolódó adómentes ásványolaj
mennyiséget,
d) az adómentes ásványolaj elszámolás szerinti és tényleges készletének eltérését.
Adó-visszaigénylés 55. § (1) A Központi Statisztikai Hivatal által a Szolgáltatások Jegyzékében (a továbbiakban: SZJ) 60.10 számon
jelölt vasúti szállítási tevékenységet végző személy az
e tevékenységéhez adózottan beszerzett és ténylegesen felhasznált 2710 19 41 vámtarifaszám alatti gázolaj beszerzéskor megfizetett adóját visszaigényelheti.
(2) A magyar hajólajstromban vagy hajójegyzékben nyilvántartott, áru- vagy személyszállítást gazdasági tevékenység keretében végző hajóban (ideértve a kompot is) ténylegesen felhasznált, adózottan beszerzett 2710 19 41 és a
2710 19 45 vámtarifaszámú gázolaj után az SZJ 61.20 belvízi szállítási tevékenységet végző, a hajó üzemben tartójaként nyilvántartott személy az általa a beszerzéskor megfizetett adót visszaigényelheti.
(3) Visszaigényelhető továbbá
a) a belföldi menetrend szerinti repülést végző, magyar
lajstromjelű légijárműben,
b) az elemi csapás, tömegszerencsétlenség vagy baleset
következményeinek felszámolását szolgáló kutatás-mentést, továbbá az életmentést, katasztrófaelhárítást, légi tűzoltást, sürgős betegszállítást, valamint a bajba jutott vagy
eltűnt légijármű megsegítésére irányuló kutató-, mentő
repülést végző, és a rendészeti feladat céljából végzett
repülést végrehajtó légijárműben,
c) a mező-, erdő- és vízgazdálkodási célú, valamint a
közegészségügyi célú repülést végző légijárművekben
ténylegesen felhasznált, adózottan beszerzett 2710 11 31
vámtarifaszámú repülőbenzin és a 2710 19 21 vámtarifaszámú üzemanyag petróleum (a továbbiakban: repülőgép
üzemanyag) után a beszerzéskor megfizetett adó. A viszszaigénylésre a légijármű légiközlekedési hatóság által
nyilvántartott üzemben tartója jogosult.
56. § (1) Az 55. § szerinti esetekben az adó visszaigénylése a tényleges felhasználás napjától esedékes, és legfeljebb a felhasználás napját követő 12 hónapon — a repülőgép üzemanyag után legfeljebb 2 hónapon — belül érvényesíthető.
(2) Az adó visszaigénylését a gázolaj, illetve a repülőgép
üzemanyag adóraktárból, importálótól adózottan történt
beszerzéséről kiállított számlával és a tényleges felhasználás külön jogszabályban foglaltak szerinti igazolásával, a
repülőgép üzemanyag esetében továbbá az illetékes miniszter által külön jogszabályban kijelölt légi forgalmi szolgáltatóhoz benyújtott (megadott) repülési tervvel kell dokumentálni.
(3) Az adó-visszaigénylés érvényesítésekor a vámhatóság a (2) bekezdésben meghatározott dokumentumokon
hitelt érdemlő módon köteles feltüntetni az adó-visszatérítés alapjaként figyelembe vett ásványolaj mennyiségét,
fajtáját, valamint a visszatérített adó összegét.
57. § (1) A kőolaj-finomító adóraktár engedélyese
visszaigényelheti vagy fizetendő adójából levonhatja az
52. § (1) bekezdés a) pontjában megjelölt, szabadforgalomba bocsátott motorbenzinben lévő, kizárólag bioetanol
alapon gyártott ETBE mennyiségére a (2) bekezdés szerint
jutó adót.
(2) Visszaigényelhető vagy levonható adóként a kőolajfinomító adóraktárból szabadforgalomba bocsátott motorbenzin mennyiségében igazoltan kimutatott, de legfeljebb 15 százalék ETBE tartalom literben kifejezett
mennyiség 47 századrészének és az 52. § (1) bekezdés
a) pontjában meghatározott adómértéknek a szorzataként
számított összeg vehető figyelembe.
(3) Az adó-visszaigénylés vagy -levonás a motorbenzinnek a kőolaj-finomító adóraktárból történő szabadforgalomba bocsátása napjától esedékes.
(4) Az adó-visszaigénylés vagy -levonás jogosultságát a
motorbenzin ETBE tartalmának a külön jogszabály rendelkezései szerinti igazolásával, a bioetanol ETBE előállításához történt felhasználását igazoló belső bizonylattal, és
a bioetanolról vezetett külön termékmérleg-nyilvántartással kell dokumentálni, alátámasztani.
Ásványolaj-adóraktár 58. § (1) Ásványolaj-adóraktári engedély
a) ásványolajat kőolajból atmoszférikus és vákuum
desztillációval, valamint ehhez kapcsolódó technológiákkal előállító üzemre (a továbbiakban: kőolaj-finomító),
b) a kőolaj-finomító engedélyesének a kőolaj-finomító
területén kívül található, ásványolaj tárolására, raktározására alkalmas tárolóra, ahol a betárolt ásványolajtermék
kiszerelése, továbbá egyéb ellenőrzött ásványolajtermék,
valamint megfigyelt termék előállítása is végezhető külön
engedély nélkül, adóraktári engedéllyel (a továbbiakban:
finomítói ásványolajraktár),
c) az 52. § (1) bekezdés f) pontja szerinti cseppfolyósított halmazállapotú gáz termék előállítására (a továbbiakban: cseppfolyósítottgáz-töltő),
d) az 52. § (1) bekezdés g) pontja szerinti sűrített gáz
halmazállapotú gázterméket előállító töltőállomásra
(a továbbiakban: sűrítettgáz-töltő),
e) ásványolaj önálló tárolását végző tárolótelepre
(a továbbiakban: ásványolaj-tároló),
f) a kőolaj-finomító és a finomítói ásványolajraktár, a
jövedéki engedélyes telephely, a repülőtéri adóraktár között kiépített, az 52. § (1) bekezdés a)—d) pontjaiban szereplő ásványolaj szállítására szolgáló, összefüggő csővezetékre (a továbbiakban: terméktávvezeték),
g) a biodízelt külön jogszabály szerint előállító és forgalmazó (felhasználó) üzemre (a továbbiakban: biodízeladóraktár),
h) a vegyipari és gyógyszeripari felhasználás során
szennyezetté vált ásványolaj önálló tevékenység keretében
történő tisztítását, regenerálását végző üzemre, ahol a tisztított (regenerált) és vásárolt ásványolajból egyéb ellenőrzött ásványolaj vagy megfigyelt termék is előállítható külön
engedély nélkül, adóraktári engedéllyel (a továbbiakban:
ásványolaj-regeneráló üzem),
i) az egyéb ellenőrzött ásványolajat előállító üzemre,
ideértve azt az esetet is, amikor e termék vagy más ásványolaj az üzemben végzett vegyipari tevékenység vagy kőszénkokszolás melléktermékeként jön létre (a továbbiakban: egyébásványolaj-gyártó adóraktár)
adható. (2) A kőolaj-finomítót, illetve a finomítói ásványolajraktárt elhagyó csővezeték a kőolaj-finomítón, illetve a
finomítói ásványolajraktáron belüli utolsó hiteles mérési
pontig tartozik az adóraktárhoz. A kőolaj-finomító, a finomítói ásványolajraktár, a repülőtéri adóraktár, a jövedéki
engedélyes telephely területére belépő csővezeték a kőolaj-finomítón, a finomítói ásványolajraktáron, a repülőtéri adóraktáron, a jövedéki engedélyes telephelyen belüli
első hiteles mérési pontig tekintendő a terméktávvezeték
adóraktár részének.
(3) Az (1) bekezdésben foglalt eseteken kívül ásványolaj-adóraktári engedély
a) a repülőgép üzemanyagnak a nemzetközi forgalmat
is bonyolító nyilvános repülőtéren történő tárolására és
magyar vagy külföldi lajstromjelű, gazdasági célú légi közlekedési tevékenységet végző légi járműbe történő kiszolgálására (a továbbiakban: repülőtéri adóraktár);
b) a jelölt gázolajnak közforgalmú hajózási kikötőben
létesített helyen történő tárolására és külföldi vagy belföldi
lajstromjelű vagy magyar hajójegyzékben nyilvántartott,
áru- és személyszállítást gazdasági tevékenység keretében
végző hajók üzemanyagtartályába történő kiszolgálására
(a továbbiakban: kikötői adóraktár)
is adható.
(4) Az ásványolaj-adóraktárra adóraktári engedély akkor adható, ha adóraktáranként
a) a kőolaj-finomítóban legalább atmoszferikus és vákuumdesztillációs technológiai egység, és legalább 50 000 m3,
b) a finomítói ásványolajraktárban legalább 10 000 m3,
c) a cseppfolyósítottgáz-töltőn, valamint a repülőtéri
adóraktárban legalább 300 m3,
d) az ásványolaj-tárolóban — kivéve a kizárólag az 52. §
(1) bekezdés f) pontja szerinti cseppfolyósított szénhidrogént vasúti tartálykocsiban tároló adóraktárt, amennyiben
a vasúti tartálykocsi feltöltése az Országos Mérésügyi
Hivatal által hitelesített vágánymérleg alkalmazásával történik — legalább 10 000 m3,
e) az ásványolaj-regeneráló üzemben és az egyébásványolaj-gyártó adóraktárban legalább 500 m3,
f) a kikötői adóraktárban legalább 100 m3, a (7) bekezdésben foglalt eltéréssel — talajjal egybeépített
vagy talajhoz rögzített, az illetékes — hatóság által engedélyezett és — a cseppfolyósítottgáz-töltő és a kőszén eredetű benzol és homológjainak kőszénkokszolás keretében
történő előállítását végző egyébásványolajgyártó-adóraktár kivételével — hitelesített tárolótartály áll rendelkezésre. A terméktávvezetékre a kőolaj-finomító, a finomítói
ásványolajraktár, a repülőtéri adóraktár, a jövedéki engedélyes telephely között kiépített, talajhoz rögzített, föld
feletti és/vagy föld alatti vonalvezetésű, ásványolaj szállítására alkalmas, külön szabályozott elszámolású csővezetékrendszer esetén adható adóraktári engedély.
(5) A jövedéki biztosítékot adóraktáranként
a) a kőolaj-finomító és a finomítói ásványolajraktár
esetén adóraktáranként legalább 200 millió forint, de több
adóraktárral rendelkező engedélyes esetében engedélyesenként legfeljebb 2 milliárd forint,
b) a cseppfolyósítottgáz-töltő esetén adóraktáranként,
illetve több adóraktárral rendelkező engedélyes esetében
engedélyesenként legalább 80 millió forint,
c) a sűrítettgáz-töltő esetén legfeljebb 80 millió forint,
d) az ásványolaj-tároló esetén adóraktáranként leg
alább 200 millió forint, de több adóraktárral rendelkező
engedélyes esetében engedélyesenként legfeljebb 2 milliárd
forint, kivéve az 52. § (1) bekezdés f) pontja szerinti cseppfolyósított szénhidrogént tároló adóraktárt, mely esetén
adóraktáranként 80 millió forint,
e) a repülőtéri adóraktár és a kikötői adóraktár esetén
legfeljebb 200 millió Ft,
f) az ásványolaj-regeneráló üzem esetén legalább
60 millió forint,
g) egyébásványolaj-gyártó adóraktár esetén legalább
50, legfeljebb 150 millió forint
értékben kell nyújtani. A terméktávvezeték adóraktárra nem kell külön jövedéki biztosítékot nyújtani, ha az oda betároló adóraktár engedélyese azonos a terméktávvezeték adóraktár engedélyesével. Ebben az esetben a betároló adóraktárra nyújtott
jövedéki biztosíték szolgál a terméktávvezeték jövedéki
biztosítékaként is. Egyéb terméktávvezeték adóraktár esetében a jövedéki biztosíték 50 millió forint.
(6) A repülőtéri adóraktár engedélyese, ha az adóraktára nem állandó nyitvatartással vagy nem a külön jogszabály
szerint közzétett nyitvatartási idővel és nem állandó vámhatósági felügyelet mellett üzemelő repülőtéren van kialakítva, köteles a repülőtér megnyitását és bezárását azt
megelőzően legalább 3 nappal korábban a vámhatósághoz
bejelenteni. A repülőtér bezárásakor a repülőtéri adóraktár engedélyese jövedéki terméket csak olyan mennyiségben tarthat készleten, amelynek adótartalmára a jövedéki
biztosítéka fedezetet nyújt.
(7) Kikötői adóraktárként
a) a vízen műszaki eszközökkel stabilizált, a parthoz
állandó jelleggel kikötött állóhajó (a továbbiakban: állóhajó-adóraktár), b) kizárólag vámhatósági felügyelet mellett üzemelő
közforgalmú hajózási kikötőben állomásozó, és onnan hajótöltési céllal legfeljebb 15 km-es távolságban mozgó ellátóhajó (a továbbiakban: ellátóhajó-adóraktár)
engedélyezhető, amennyiben a hajó gázolaj tárolásra kialakított legalább 100 m3 űrtartalmú tartályában a készlet
pontos megállapítása elektronikus szintméréssel biztosított, és a tartályba való ki- és betárolás hitelesített mérőeszközön keresztül történik.
(8) A kikötői adóraktár engedélyese a gázolaj készletváltozásáról állóhajó-adóraktáranként és ellátóhajó-adóraktáranként naponta jelentést ad a vámhatóságnak. A
mozgó ellátóhajó az állomásozás helyéről hajótöltési céllal
csak a kikötő állandó vámhatósági felügyeletét ellátó vámhatósághoz történt bejelentést követően távozhat el, és a
kikötését is — azzal egyidejűleg — jelentenie kell. A mozgó
ellátóhajó 15 km távolságot meghaladóan csak a gázolaj
vételezése, a hajó karbantartása vagy téli kikötőbe történő
távozása miatt, és csak a vámhatóság külön engedélyével
távozhat el az állomásozás helyéről. A vámhatóság a hajónaplót és a felhasználást ellenőrizheti.
(9) A gázolaj jelölését finomítói ásványolajraktárban, a
külön jogszabályban meghatározott rendelkezések betartásával kell elvégezni.
(10) A jelölt gázolajat a hajó üzemanyagtartályából bármilyen módon kivenni, eltávolítani tilos, kivéve a hajó vagy
a hajó üzemanyagtartálya javítását, felújítását, ha azt a
vámhatósághoz előzetesen bejelentették.
(11) Az 52. § (1) bekezdésének f) pontja szerinti cseppfolyósított szénhidrogén egyéb motorikus célú értékesítését az adóraktár-engedélyes csak üzemi motorikusgáztöltő-állomás üzemeltetője részére végezheti, amennyiben
e tevékenységét a vámhatósághoz bejelentette és az üze
meltetőt a vámhatóság a bejelentés napján nyilvántartásba
vette. Az üzemi motorikusgáztöltő-állomás üzemeltetőjének a cseppfolyósított szénhidrogén beszerzéséről, felhasználásáról a külön jogszabály szerinti nyilvántartást kell
vezetnie.
(12) Az olyan ásványolaj előállítására alkalmas desztillálóberendezést, amely termékre e törvény adómértéket
állapít meg, kizárólag a vámhatóság engedélyével szabad
előállítani, importálni, — a kőolaj-finomító, a finomítói
ásványolajraktár és a cseppfolyósítottgáz-töltő adóraktár
kivételével — birtokolni, és — a kőolaj-finomító, a finomítói ásványolajraktár és a cseppfolyósítottgáz-töltő adóraktár részére történő értékesítés kivételével — értékesíteni.
Felhasználói engedélyes tevékenység 59. § (1) Az e § szerinti felhasználói engedéllyel megengedett
a) az egyéb ellenőrzött ásványolaj felhasználása, kiszerelése, kivéve a 7. § 1. pontjának c) alpontja szerinti felhasználást, az 52. § (1) bekezdés szerinti ásványolaj előállításához történő, adóraktári engedéllyel végzett felhasználást, kiszerelést, valamint a (2) bekezdés szerinti felhasználást;
b) a megfigyelt termék előállítása (ideértve, ha az a
gyártási tevékenység során melléktermékként keletkezik),
kivéve az 58. § (1) bekezdés a)—b), h) és a 72. § (1) bekezdés i) pontja szerinti adóraktári engedéllyel, illetve a 68. §
(1) bekezdés d) pontja szerinti keretengedéllyel végzett
előállítást;
c) a megfigyelt termék felhasználása, kiszerelése, kivéve a (2) bekezdés szerinti felhasználást.
A felhasználás célja nem lehet az 52. § (1) bekezdésében
megjelölt ásványolajtermék előállítása vagy az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék üzemanyagként
vagy tüzelő-, fűtőanyagként történő felhasználása.
(2) Nem vonatkozik az (1) bekezdés rendelkezése
a) az 5 liter/5 kilogramm vagy annál kisebb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolaj felhasználására,
b) az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék évi
6000 liter/6000 kilogramm mennyiséget el nem érő felhasználására, amennyiben a felhasználó az (1) bekezdés szerinti, gazdasági tevékenység keretében végzett tevékenységét
a vámhatósághoz bejelentette, és nyilvántartásba vételét a
vámhatóság visszaigazolta (a továbbiakban: nyilvántartásba vett felhasználó).
A nyilvántartásba vett felhasználó évente (első ízben a
vámhatósághoz nyilvántartásba vétel céljából történő bejelentkezése alkalmával) köteles megadni az éves szinten
felhasználni tervezett mennyiséget, amelynek megfelelően
a vámhatóság — hitelesített nyomtatványon — kiadja a
tárgyévre jóváhagyott, felhasználói engedély nélkül besze
rezhető keretet. A nyilvántartásba vett felhasználó a beszerzett, felhasznált mennyiségről nyilvántartást vezet.
(3) Felhasználói engedélyre az a kérelmező jogosult,
a) aki könyvvezetési kötelezettségének a kettős könyv
vezetés szabályai, illetve egyéni vállalkozó esetében az Szja
törvény rendelkezései szerint tesz eleget, és olyan nyilvántartási, bizonylati rendszert alkalmaz, hogy annak alapján
a beszerzett, felhasznált, előállított, kiszerelt és a készleten
lévő egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék
mennyisége megállapítható és ellenőrizhető;
b) akinek a vámhatóság, az adóhatóság felé nincs meg
nem fizetett vám- vagy adótartozása, társadalombiztosítási
járulék tartozása, kivéve, ha arra részletfizetést vagy fizetési halasztást engedélyeztek, továbbá aki nyilatkozik arról,
hogy egyéb köztartozása sem áll fenn;
c) aki nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási
eljárás alatt;
d) aki a (6) bekezdésben foglaltak szerint a felhasználói
engedély kiadását megelőzően jövedéki biztosítékot nyújtott;
e) aki rendelkezik az üzemére, a raktárára, illetve az ott
folytatott tevékenységére jogszabályban megkövetelt hatósági engedélyekkel és szakhatósági hozzájárulásokkal.
(4) Nem adható felhasználói engedély, ha a kérelmező
természetes személyt vagy a kérelmező szervezet vezetőjét,
vezető tisztségviselőjét gazdasági bűncselekmény vagy a
közélet tisztasága elleni bűncselekmény elkövetése miatt
jogerősen elítélték, és a kérelem benyújtásakor még nem
mentesült a büntetett előélethez fűződő hátrányos következmények alól.
(5) A felhasználói engedély iránti kérelemhez meg kell
adni
a) a felhasználni, kiszerelni kívánt egyéb ellenőrzött
ásványolaj és az előállítani, kiszerelni, felhasználni kívánt
megfigyelt termék megnevezését és vámtarifaszámát, továbbá a felhasználás célját,
b) — ha a felhasználás célja termék-előállítás — a felhasználási arányszámot, az előállításra kerülő termék (kivéve gyógyszer) összetételét és vámtarifaszámát, illetve
— ha a felhasználás egyéb célra történik — a felhasználás
mennyiségének levezetését a technológiai folyamat leírásával, műszaki vagy egyéb adatokkal alátámasztva.
Amennyiben a felhasználás célja a 3814 00 90 vámtarifaszámú, legalább 95 térfogatszázalékban kőolajból és bitumenes ásványolajból nyert olajat vagy legalább 85 térfogatszázalékban etilalkoholt tartalmazó oldószerkeverék,
hígító előállítása, az előállítani kívánt termék 48. § (20) bekezdése szerinti kötelező érvényű vámtarifabesorolását is
csatolni kell a kérelemhez.
(6) A jövedéki biztosítékot az éves szinten várhatóan
beszerzésre kerülő egyéb ellenőrzött ásványolaj és megfigyelt termék egyhavi átlagos beszerzésének mennyisége és
az 52. § (1) bekezdésének a) pontja — az 50. § (4) bekezdés e) pontja szerinti megfigyelt termék esetében a 64. §
(2) bekezdése — szerinti adómérték alapján számított
összeg erejéig, de legfeljebb 60 millió forint összegben kell
nyújtani. A megbízható felhasználói engedélyes esetében a
jövedéki biztosíték összege — kérelem alapján — felére
csökkenthető, amely további 50%-kal mérsékelhető,
amennyiben a megbízható felhasználói engedélyes legalább 5 éve az e törvény szerinti engedéllyel folytatja az
(1) bekezdésben megjelölt tevékenységet.
(7) A felhasználói engedélyes jövedéki biztosítékára a
42. § (8) bekezdésének rendelkezését értelemszerűen alkalmazni kell. A jövedéki biztosíték a felhasználói engedélyes e törvény szerinti adóbírság-tartozására vehető igénybe a végrehajtás szabályai szerint, ha a felhasználói engedélyes önkéntesen nem teljesít. A követelés érvényesítésére külön határozat nélkül a vámhatóság jogosult.
(8) A kérelmező nevére szóló felhasználói engedélyt a
vámhatóság a 43. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezés
értelemszerű alkalmazásával adja ki.
(9) A felhasználói engedéllyel egy hónap alatt beszerzett
mennyiség nem haladhatja meg annak a mennyiségnek a
háromszorosát, amelynek adókockázatára a jövedéki biztosíték fedezetet nyújt. Ennél nagyobb mennyiségben történő beszerzéshez a jövedéki biztosítékot a felhasználói
engedélyben elfogadott jövedéki biztosíték összegének háromszorosára, de legfeljebb a (6) bekezdésben meghatározott mértékig ki kell egészíteni.
(10) A felhasználói engedély megszűnésére, visszavonására a 43. § (5)—(8) bekezdésének rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
(11) Ha a felhasználói engedély megszűnik, a jövedéki
biztosíték csak az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék készletének a 60. § (3) bekezdése szerint végzett elszámolását, és — adófizetési kötelezettség megállapítása esetén — annak teljesítését követően szabadítható
fel.
(12) A felhasználás során feleslegessé vált, valamint a
felhasználói engedély megszűnésének napján készleten
maradt egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék
csak adóraktárnak, felhasználói engedélyesnek, exportálónak, közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedőnek adható át, illetve az egyéb
ellenőrzött ásványolaj 5 liter/5 kilogramm vagy annál kisebb kiszerelésben jövedéki engedélyes és nem jövedéki
engedélyes kereskedőnek is, a vámhatóság előzetes jóváhagyása és felügyelete mellett.
A felhasználói engedélyes nyilvántartási, jelentési és
elszámolási kötelezettsége
60. § (1) A felhasználói engedélyes folyamatosan
olyan nyilvántartást vezet, amely tartalmazza az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék beszerzésének,
felhasználásának és értékesítésének külön jogszabályban
foglaltak szerinti részletezését. A nyilvántartás adatait ha
vonta le kell zárni, meg kell állapítani a tárgyhavi készletváltozásokat és a zárókészletet.
(2) A felhasználói engedélyes — a (4) bekezdésben foglalt eltéréssel — a nyilvántartás havi zárása alapján jelentést készít, melyet a tárgyhót követő hó 15-ig kell benyújtani a vámhatósághoz.
(3) A felhasználói engedélyesnek tárgyévenként az
egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék beszerzéséről, felhasználásról, értékesítéséről és készletéről elszámolást kell készítenie és a tárgyévet követő hó 20-áig a
vámhatósághoz benyújtania, amelyet a vámhatóság a helyszínen ellenőrizhet. Ha az elszámolás alapján kimutatott,
nyilvántartás szerinti zárókészlet meghaladja a számviteli
rend szerint elvégzett készletfelvétellel megállapított tényleges zárókészletet, a készlethiányt — figyelemmel a 62. §
(8)—(9) bekezdésének rendelkezésére is — nem engedélyezett célra történt felhasználásnak kell tekinteni. Az elszámolás során kimutatott készleteltéréssel a nyilvántartás
szerinti zárókészletet helyesbíteni kell.
(4) Nem kell havi jelentést készítenie és a vámhatósághoz benyújtania annak a felhasználói engedélyesnek, aki az
egyéb ellenőrzött ásványolajat és a megfigyelt terméket
gyógyszergyártásban vagy a termék kémiai átalakulását
eredményező vegyi reakcióban használja fel.
Az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék
belföldi forgalmazása
61. § (1) Az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolajat és a megfigyelt terméket belföldön csak
a) adóraktári engedéllyel vagy — az 59. § (1) bekezdésében meghatározott célra — felhasználói engedéllyel rendelkező személynek,
b) jövedéki engedéllyel rendelkező exportálónak,
c) közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jo
gosult jövedéki engedélyes kereskedőnek,
d) nyilvántartásba vett felhasználónak, az 59. § (2) be
kezdés szerint kiadott, még fel nem használt beszerzési
kerete mennyiségéig
lehet értékesíteni. (2) Az adóraktár-engedélyes és a felhasználói engedélyes egyéb ellenőrzött ásványolajat 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésben és megfigyelt terméket csak akkor tárolhat ki exportálónak, illetve közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedőnek, ha az exportáló, illetve a kereskedő a kitárolást megelőzően írásban nyilatkozik arról, hogy a terméket harmadik országba, illetve más tagállamba történő szállítás céljából vásárolja meg.
(3) Az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék exportálónak vagy közösségi kereskedelmi tevékenységet folyta
tó jövedéki engedélyes kereskedőnek történt kitárolását az
adóraktár-engedélyes és a felhasználói engedélyes köteles
a vámhatóságnak haladéktalanul bejelenteni.
Az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék
importálása, exportálása,
Közösségen belüli beszerzése, értékesítése 62. § (1) A harmadik országból behozot t 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött
ásványolajra a vámjogi szabadforgalomba bocsátást adófelfüggesztéssel kell elvégezni, ha az importáló
a) egyben adóraktár-engedélyes vagy felhasználói engedélyes, vagy b) a vámkezeléshez bemutatja az adóraktár-engedélyes
vagy a felhasználói engedélyes megbízását az importálásra
és az importált egyéb ellenőrzött termék adóraktárba vagy
felhasználói engedélyes üzemébe, raktárába való befogadására.
(2) Az (1) bekezdésben nem említett importáló által
behozott 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolaj vámjogi szabadforgalomba
bocsátása az 52. § (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott adómértékkel megállapított adó kivetésével történik.
(3) A harmadik országból 5 liter/5 kilogramm vagy annál kisebb kiszerelésben behozott egyéb ellenőrzött ásványolaj vámjogi szabadforgalomba bocsátásakor nem kell
alkalmazni az 52. § (1) bekezdés i) pontjának rendelkezését.
(4) Az (1) bekezdés szerinti importáló véglegesen mentesül az importált egyéb ellenőrzött ásványolajra felfüggesztett adó alól, ha a terméket az adóraktár-engedélyes
vagy a felhasználói engedélyes a készletébe felvette, és azt
a termékkísérő okmányon visszaigazolta. Amennyiben a
visszaigazolás a vámjogi szabadforgalomba bocsátást követő 30 napon belül nem történik meg, az importálónak a
vámjogi szabadforgalomba bocsátást követő 31. napon beáll az adófizetési kötelezettsége.
(5) Az egyéb ellenőrzött ásványolaj — kivéve a
2710 11 21, a 2710 11 25 és a 2710 19 29 vámtarifaszám alá
tartozó, nem ömlesztetten szállított ásványolajterméket —
más tagállamba, illetve más tagállamból közösségi adófelfüggesztési eljárásban TKO-val, egyébként EKO-val szállítható. A TKO-ra megfelelően alkalmazni kell a 20. § és a
22. § vonatkozó rendelkezéseit.
(6) Az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék más
tagállamból való behozatalát adóraktár-engedélyes és felhasználói engedélyes végezheti, továbbá a közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult kereskedő abban az esetben, ha a behozatalt adóraktár-engedélyes vagy
felhasználói engedélyes részére, írásban rögzített megbízás
alapján végzi. A behozatalt a termék átvételének napján be
kell jelenti a vámhatósághoz.
(7) A közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására
jogosult jövedéki engedélyes kereskedő a más tagállamból
behozott 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolajat és a megfigyelt terméket
csak adóraktár-engedélyes vagy felhasználói engedélyes részére értékesítheti.
(8) Az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű
egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék más
tagállamba való kiszállítását az üzemből, raktárból történő
kiadás napján be kell jelenteni a vámhatóságnak. A bejelentés hiányában a kiszállított termék a 60. § (3) bekezdés
szerinti elszámolás során készletcsökkenésként nem számolható el, kivéve ha a kiszállítás tényét kétséget kizáróan
bizonyítják.
(9) Az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék exportálását az adóraktár-engedélyes, a felhasználói
engedélyes és az exportáló a 60. § (3) bekezdés szerinti
elszámolás során készletcsökkenésként csak akkor számolhatja el, ha a vámhatóság a termék kiléptetését visszaigazolta, illetve — amennyiben a kiléptetés más tagállam
területéről történik — az exportálást a vámhatósághoz az
üzemből, raktárból történő kiadás napján bejelentették
vagy a kiléptetés tényét vámokmánnyal igazolják.
X. Fejezet ALKOHOLTERMÉK Fogalmak 63. § (1) E törvény alkalmazásában alkoholtermék
alatt a 2204, a 2205, a 2206 vámtarifaszámú, 22 térfogatszázaléknál nagyobb alkoholtartalmú, továbbá a 2207 és a
2208 vámtarifaszámú, 1,2 térfogatszázaléknál nagyobb alkoholtartalmú terméket kell érteni.
(2) E törvény alkalmazásában
1. bérfőzés: szeszfőzdében a bérfőzető részére történő
bérfőzött pálinka [64. § (3) bekezdés] előállítás;
2. bérfőzető: az a 18. életévét betöltött gyümölcster
mesztő személy, aki saját tulajdonú gyümölcsből (gyümölcsből származó alapanyagból) állíttat elő bérfőzött pálinkát;
3. teljes denaturálás: az alkoholtermék emberi fogyasztásra való végleges alkalmatlanná tétele,
4. részleges denaturálás: az alkoholterméknek élvezeti
cikként történő felhasználásra alkalmatlanná tétele a külön jogszabályban meghatározott módon;
5. boralkohol: olyan etilalkohol, amelyet kizárólag borból, aljborból, borseprőből, hibás vagy beteg borból, vagy
desztilláláshoz felerősített borból nyernek lepárlással, vagy
újralepárlással úgy, hogy a desztillátum alkoholtartalma
legalább 86, de legfeljebb 96 térfogatszázalék;
6. nyersszesz: olyan etilalkohol, amelyet kizárólag erjesztett szőlő eredetű alapanyagokból nyernek egyszeri lepárlással úgy, hogy a desztillátum alkoholtartalma legalább
52 térfogatszázalék;
7. semleges alkohol: olyan etilalkohol, amelyet kizárólag erjesztett szőlő eredetű alapanyagokból nyernek lepárlással úgy, hogy a desztillátum alkoholtartalma legalább
96 térfogatszázalék;
8. krízis lepárlás: külön jogszabály szerinti intézkedés a
jelentős termékfelesleg és/vagy minőségi gondok következtében kialakult kivételes piaci zavar esetében;
9. kötelező lepárlás: a 1493/1999/EK rendelet 27. cikke
végrehajtását biztosító, külön jogszabály szerinti intézkedés;
10. borászati melléktermék: a szőlőfeldolgozás és a borkészítés során keletkező melléktermék.
Adóalap, adómérték 64. § (1) Az adó alapja az alkoholtermék 100 térfogatszázalékos etilalkohol (a továbbiakban: tiszta szesz) tartalommal hektoliterben meghatározott, 20 oC-on mért
mennyisége.
(2) Az adó mértéke — a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel — az (1) bekezdés szerinti adóalapra 192 000 forint.
(3) A szeszfőzdében bérfőzés keretében, a bérfőzető
alapanyagából előállítot t, a 2208 20 19, 2208 20 99,
2208 90 33, 2208 90 39, 2208 90 51, 2208 90 53, 2208 90 59,
2208 90 71 vámtarifaszám alá tartozó alkoholtermék
(a továbbiakban: bérfőzött pálinka) adója egy bérfőzető
részére évente legfeljebb 50 liter mennyiségig az (1) bekezdés szerinti adóalapra számítva 96 000 forint, 50 liter felett
192 000 forint. Amennyiben egy háztartásban több bérfőzető él, az 50 liter/év mennyiségi korlát együttesen értendő.
A bérfőzött pálinka utáni adófizetési kötelezettség és
eljárási szabályok
65. § (1) A 8—17. §-ban foglalt rendelkezésektől eltérően a bérfőzött pálinka utáni adófizetési kötelezettség
akkor keletkezik, ha
a) a szeszfőzde a terméket átadja a bérfőzetőnek, vagy
b) a szeszfőzde a terméket még nem adta át a bérfőze
tőnek, de az adó összege elérte az 500 ezer forintot, vagy
c) a külön jogszabály szerinti elszámolási időszak
(a továbbiakban: elszámolási időszak) utolsó napján a
szeszfőzdében a bérfőzető által még el nem szállított bérfőzött pálinka található;
d) a vámhatóság által a külön jogszabály szerint megállapított, az elszámolási időszakban gyártott mennyiség
meghaladja a szeszfőzde nyilvántartásában kimutatott
gyártott mennyiséget.
(2) Az adó alanya az (1) bekezdés a)—c) pontja esetében a bérfőzető, az (1) bekezdés d) pontja esetében a szeszfőzde engedélyese. A bérfőzető az adót készpénzben fizeti
meg a részére átadott, vagy a részére előállított és az (1) bekezdés b), c) pontja szerint elszámolt pálinka után.
(3) Ha a bérfőzető az adófizetési kötelezettségét nem
teljesíti, részére a bérfőzött pálinka nem adható ki.
66. § (1) A bérfőzött pálinka utáni adó (a továbbiakban: bérfőzési szeszadó) összegét a szeszfőzde állapítja
meg és szedi be a bérfőzetőtől. A bérfőzető a szeszfőzdének
írásbeli nyilatkozatot ad a tárgyévben általa, illetve a vele
egy háztartásban élő más bérfőzető által együttesen főzetett pálinka mennyiségéről.
(2) A 65. §-ban meghatározott rendelkezések elmulasztásával be nem szedett bérfőzési szeszadót a szeszfőzde
köteles megfizetni. Amennyiben a szeszfőzde a bérfőzető
valótlan nyilatkozata alapján állapította meg helytelenül a
bérfőzési szeszadó összegét, a bérfőzető az adókülönbözet
megfizetésén felül az adókülönbözettel azonos összegben
adóbírságot is fizet.
(3) A szeszfőzde a bérfőzetőtől beszedett bérfőzési
szeszadót az 500 ezer forint értékhatár elérését, illetve az
elszámolási időszakonkénti rendszeres vagy a szúrópróbaszerű elszámolást követő munkanapon banki átutalással
befizeti a vámhatóság bérfőzési szeszadó számlájára.
(4) A beszedett bérfőzési szeszadó késedelmes befizetése esetén a szeszfőzde a (3) bekezdés szerinti fizetési
határidő napjától a teljesítés napjáig késedelmi pótlékot
köteles fizetni.
(5) A bérfőzési szeszadó, valamint a felszámított késedelmi pótlék nem engedhető el és nem mérsékelhető, fizetési halasztás, részletfizetés nem adható.
(6) A szeszfőzde a bérfőzető részére egyszerűsített kísérő okmányt állít ki, és azzal igazolja a bérfőzési szeszadó
megfizetését. A kísérő okmány egyben a terméket igazoló
okmány is. A szeszfőzde által a bérfőzető részére kiállított
származási igazolvány az átvételt követő 15 évig alkalmas
a főzető birtokában lévő pálinka származásának igazolására. A 15 év letelte után 2 évente meghosszabbítható.
(7) A 65. § (1) bekezdésének d) pontja szerint megállapított különbözetre a 64. § (2) bekezdése szerinti adómértékkel számított adót kell megfizetni.
67. § A bérfőzetőtől a bérfőzött pálinkát csak az alkoholtermék adóraktár engedélyese vásárolhatja meg.
Adómentes felhasználás 68. § (1) Adómentes felhasználás az alkoholterméknek a felhasználása
a) a külön jogszabályban meghatározott hatóság által
törzskönyvezett gyógyszerek és a galenusi készítmények,
valamint a külön jogszabály szerint nyilvántartásba vett,
gyógyszernek nem minősülő gyógyhatású készítmények
(a szájon át fogyasztható alkoholtartalmú termékek esetében 40 ml-t meg nem haladó összes napi fogyasztási dózisnak megfelelő összetételben előállított készítmények) külön jogszabály szerinti engedéllyel végzett ipari előállításához, nem értve ide a 2207 vámtarifaszámú alkoholtermék
és a víz keverékének előállítását, kiszerelését,
b) a 2209 vámtarifaszám alá tartozó ecet, az élelmiszerek vagy a 1,2 térfogatszázaléknál nem magasabb alkoholtartalmú italok aromáinak, vagy — a c) pontban megjelölt
csokoládék előállítása céljára — alkoholos gyümölcs gyártásához,
c) a legfeljebb 8,5 liter tisztaszesz/100 kg alkoholtartalmú csokoládék vagy — az alkoholtartalmú italok kivételével — a legfeljebb 5 liter tisztaszesz/100 kg alkoholtartalmú
más élelmiszerek gyártásához,
d) denaturálva vegyipari és kozmetikai termékek, illetve más, nem emberi fogyasztásra szolgáló termék előállításához.
(2) A 42. §-ban meghatározott keretengedély iránti kérelemben meg kell adni
a) az alkoholtermék felhasználásának célját, módját, b) — ha az alkoholtermék az új termék részévé válik —
az alkoholtermék előállított termékenkénti felhasználási
arányszámát, illetve — egyéb felhasználás esetén — a felhasználás mennyiségének levezetését, a technológiai folyamat leírásával, műszaki és egyéb adatokkal alátámasztva,
c) az (1) bekezdés d) pontja szerinti felhasználási cél
esetén — a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel — a külön
jogszabályban az alkoholtermék részleges denaturálására
meghatározott eljárási módok közül a beszerzésre kerülő
alkoholtermék esetében alkalmazott eljárást,
d) az alkoholtermék kérelemben megjelölt, de legfeljebb egyéves időtartamra igényelt mennyiségét és a felhasználásával előállításra kerülő termék várható mennyiségét,
az üzem gyártási kapacitását,
e) az (1) bekezdés a) pontja szerinti felhasználás esetén
a külön jogszabály szerinti, az (1) bekezdés a) pontjában
megjelölt engedélyt kiadó hatóság igazolását arról, hogy a
kérelmező tevékenysége megfelel az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott feltételeknek.
A kérelemhez csatolni kell a 42. § (4) bekezdés a) pontjában foglalt feltétel teljesülését bemutató dokumentációt
is, amely a keretengedély megadásának feltétele.
(3) Amennyiben az (1) bekezdés d) pontja szerinti felhasználási cél esetén technológiai, műszaki, egészségügyi
szempontok miatt nem lehet denaturált alkoholt felhasználni, annak szakmai indokolását és arról a felhasználás
szerint illetékes szakmai szövetség nyilatkozatát kell a keretengedély iránti kérelemhez csatolni. A denaturálás mellőzésének indokoltságát az engedélykérelem elbírálása során a vámhatóság független szakértővel (intézettel) ellenőrizheti.
(4) Az (1) bekezdés d) pontja szerinti felhasználási célra adómentesen — a (3) bekezdésben foglalt eset kivételével, valamint ha jogszabály eltérően rendelkezik — csak az
adómentes felhasználó által megjelölt és a keretengedélyben rögzített részleges denaturálási eljárással denaturált
alkoholterméket lehet kitárolni az adóraktárból. A denaturálást a vámhatóság felügyelete mellett kell elvégezni.
(5) A 46. § szerinti elszámolásban ki kell mutatni az
elszámolási időszakban a (2) bekezdés b) pontja szerint
felhasználható és a ténylegesen felhasznált alkoholtermék
mennyiségét is. Ha a ténylegesen felhasznált alkoholtermék mennyisége meghaladja a (2) bekezdés b) pontja szerint felhasználható mennyiséget, a különbözet nem adómentes célra történt felhasználásnak minősül, és a 14. §
(4) bekezdése szerinti adófizetési kötelezettség keletkezik.
(6) Az adómentes felhasználási cél megvalósulásának
kockázatára a 42. § (6) és (7) bekezdése szerint nyújtandó
jövedéki biztosítékot legfeljebb 80 millió forint értékben
kell felajánlani. A részlegesen denaturált alkohol beszerzése és felhasználása esetén a nyújtandó jövedéki biztosíték feleződik, és legfeljebb 40 millió forint értékben kell
felajánlani.
(7) Amennyiben az adómentes felhasználó az üzemében a 2915 vámtarifaszámú ecetsavból is előállít étkezési
ecetsavat vagy ecetesszenciát, köteles a vásárolt ecetsavval
is elszámolni.
Alkoholtermék teljes denaturálása, a teljesen denaturált
alkohol kiszerelése, beszerzése
69. § (1) Az alkoholtermék teljes denaturálását szeszüzemben vagy alkoholregeneráló és -denaturáló üzemben,
a külön jogszabályban előírt denaturáló szerrel és denaturálási eljárással kell elvégezni.
(2) Teljesen denaturált alkoholterméknek kell tekinteni a 3199/93/EK Bizottsági rendeletben kihirdetett teljes
denaturálási eljárással más tagállamban előállított denaturált alkoholt is, amennyiben annak szállítása EKO-val történik.
(3) A teljesen denaturált alkoholtermék adóraktárból
és a 70. § szerinti felhasználói engedéllyel rendelkező személy telephelyéről kizárólag EKO-val tárolható ki.
70. § (1) A teljesen denaturált alkoholtermék kiszerelése — a szeszüzemen, illetve az alkoholregeneráló és
-denaturáló üzemen kívül — csak a vámhatóság által e §
szerint kiadott felhasználói engedéllyel végezhető.
(2) Az (1) bekezdés szer inti engedélyre az 59. §
(3)—(4), (7)—(8), (10)—(11) bekezdés, a beszerzett teljesen denaturált alkohol nyilvántartására, elszámolására a
60. § (1)—(3) bekezdés rendelkezéseit kell értelemsze
rűen alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a jövedéki biztosítékot 1 millió forint összegben kell nyújtani.
71. § (1) A teljesen denaturált alkohol 2 liter vagy annál nagyobb űrtartalmú göngyölegben, tankautóban csak a
70. § szerinti felhasználói engedélyesnek vagy olyan, nem
kereskedelmi tevékenységet végző személy részére értékesíthető belföldön, aki (amely) — a külön jogszabály szerint —
tevékenységét a vámhatósághoz bejelentette és nyilvántartásba vételét a vámhatóság visszaigazolta.
(2) A teljesen denaturált alkoholt 2 liter vagy annál
nagyobb űrtartalmú göngyölegben, tankautóban csak a
70. § szerinti felhasználói engedélyes vagy az (1) bekezdés
szerint nyilvántartásba vett felhasználó szerezhet be.
(3) A teljesen denaturált alkoholt 2 liter vagy annál
nagyobb űrtartalmú göngyölegben, tankautóban beszerző személynek a vámhatóság általi nyilvántartásba vételhez, majd azt követően évenként meg kell adnia az éves
szinten felhasználni tervezett mennyiséget és a felhasználás célját.
(4) Az (1) bekezdés szerint nyilvántartásba vett felhasználó a beszerzett, felhasznált és készleten lévő teljesen
denaturált alkohol mennyiségéről nyilvántartást vezet.
Alkoholtermék-adóraktár 72. § (1) Alkoholtermék-adóraktári engedély
a) az alkoholterméket — a gyümölcs kivételével —
cukor- vagy keményítőtartalmú mezőgazdasági eredetű
termékből erjesztéssel és/vagy lepárlással előállító, és/vagy
a borból és a borászati melléktermékekből lepárlással borpárlat, boralkohol, nyersszesz vagy semleges alkohol előállítását külön jogszabály szerint végző üzemre (a továbbiakban: szeszüzem),
b) a gyümölcspálinkát vagy borpárlatot gyümölcsökből
és bogyókból, gyümölcstörkölyből, gyümölcsmustból, szőlőből, szőlőmustból, szőlőborból és borászati melléktermékekből, illetve a párlatot sörből, gabonából erjesztéssel
és lepárlással előállító, és/vagy a borból és a borászati
melléktermékekből lepárlással boralkohol, nyersszesz
vagy semleges alkohol előállítását külön jogszabály szerint
végző üzemre (a továbbiakban: szeszfőzde),
c) az alapanyagok összekeverésével alkoholtermék előállítását végző üzemre (a továbbiakban: italgyár),
d) a 2208 vámtarifaszám alá tartozó alkoholtermék
önálló palackozását végző palackozó üzemre (a továbbiakban: szeszpalackozó),
e) a szeszüzem, a szeszfőzde, illetve az italgyár engedélyesének a gyártóüzeme területén vagy a gyártóüzeme területén kívül található, alkoholtermék tárolására, raktározására alkalmas, saját tulajdonú vagy bérelt, illetve egyéb
használati jogon működtetett raktárára (a továbbiakban:
üzemi szeszraktár),
f) a kizárólag a 2207 vámtarifaszám alá tartozó, legalább 96 térfogatszázalék alkoholtartalmú, nagytisztaságú,
analitikai minőségű alkoholtermék tisztítással, válogatással való előállítását, és legfeljebb 1 liter űrtartalmú egységben való kiszerelését végző üzemre (a továbbiakban: etanolüzem),
g) a 2208 vámt ar ifaszá m a lá t a r t ozó , a 73. §
(9) —(10) be kezdése szerinti kiszerelésű alkoholtermék
önálló tárolását, raktározását végző raktárra (a továbbiakban: alkoholtároló adóraktár),
h) a bor krízis lepárlásából, illetve a bor és a borászati
melléktermék kötelező lepárlásából származó alkoholtermék tárolására a külön jogszabályban foglaltak szerint
jogosultságot szerző raktárra (a továbbiakban: kijelölt alkoholraktár),
i) a vegyipari és gyógyszeripari felhasználás során
szennyezetté vált alkoholtermék önálló tevékenység keretében történő tisztítását (regenerálását) és/vagy az alkoholtermék teljes denaturálását és kiszerelését végző üzemre, ahol a regenerált és vásárolt alkoholtermékből az 50. §
(4) bekezdés e) pontja szerinti megfigyelt termék, illetve
hígítóként, oldószerként értékesített alkoholtermék is előállítható (a továbbiakban: alkoholregeneráló és -denaturáló üzem),
j) a 2207 vámtarifaszám alá tartozó, kizárólag nyomdaipari célokat szolgáló hígítót, oldószert előállító, kiszerelő
üzemre (a továbbiakban: egyéb alkoholtermék-adóraktár)
adható. (2) Az (1) bekezdésben foglalt eseteken kívül az alkoholtermék — kivéve a 2207 vámtarifaszám alá tartozó
terméket — adó megfizetése nélküli tárolására adóraktári
engedély adható
a) a nemzetközi közforgalmú repülőtéren a repülésre
nyilvántartásba vett induló utasok tartózkodására szolgáló
helyen kialakított, kizárólag nem helyben fogyasztásra történő értékesítést végző üzlet és az üzlet áruellátását biztosító raktár együttes területére (a továbbiakban: tranzitadóraktár),
b) a vámraktárban és a vámszabadterület raktározási
célra elkülönített területén kialakított raktárra, ha ott belföldi adóraktárból betárolt alkoholterméket kizárólag harmadik országba történő kiléptetés céljából raktároznak
(a továbbiakban: vámadóraktár).
(3) A tranzit- és a vámadóraktárban alkoholtermék
mellett adózatlan sör, bor, pezsgő, köztes alkoholtermék
és dohánygyártmány a (2) bekezdés szerinti céllal történő
adómentes tárolása is megengedett.
(4) Az üzemi szeszraktárba nem saját előállítású alkoholtermék legfeljebb az egy naptári év alatt előállított, a
73. § (9)—(10) bekezdése szerinti kiszerelésű, saját gyártású alkoholtermék 25%-ának megfelelő mennyiségben tárolható be évente. Az ezt meghaladó mennyiség üzemi
szeszraktárban való tárolásához a (6) bekezdésben foglalt
feltételt, továbbá az alkoholtároló adóraktár esetében
nyújtandó jövedéki biztosítékot külön teljesíteni kell.
(5) Az alkoholtároló adóraktárban az alkoholterméken kívül adózatlan dobozos, palackos, hordós sör, palackos, kannás bor, palackos pezsgő és palackos köztes alkoholtermék tárolása is megengedett.
(6) Az alkoholtároló adóraktári engedély akkor adható, ha
a) a raktár alapterülete legalább 1000 m2; b) a raktárban számítógépes raktárgazdálkodási rendszert működtetnek.
(7) A jövedéki biztosítékot az (1) bekezdés szerinti
adóraktárak esetében — a (8) bekezdésben foglalt eltéréssel — adóraktáranként legalább 40 millió forint, de adóraktáranként, illetve a több adóraktárral rendelkező engedélyes esetében engedélyesenként legfeljebb 200 millió
forint értékben kell teljesíteni. Az egy helyrajzi számon
vagy az összefüggő helyrajzi számokon szereplő szeszüzem,
italgyár, szeszfőzde és üzemi szeszraktár a jövedéki biztosíték szempontjából egy adóraktárnak minősül. A nem
összefüggő helyrajzi számokon szereplő, de a gyártástechnológiai folyamatból fakadóan egy technológiai egységet
képező, csővezetékrendszerrel összekötött üzem, raktár
egy adóraktárnak tekintendő.
(8) A kizárólag bérfőzést végző szeszfőzdére és az etanolüzemre a jövedéki biztosítékot legalább 1 millió forint,
a szeszfőzdére és az egyéb alkoholtermék-adóraktárra legalább 10 millió forint értékben kell nyújtani. A kizárólag
bérfőzést végző szeszfőzde jövedéki biztosítékát a 64. §
(3) bekezdésében foglalt alacsonyabb adómérték alapulvételével kell megállapítani.
(9) A kizárólag bérfőzést végző szeszfőzde esetében a
35. § (1) bekezdés f)—g) pontjának rendelkezését nem kell
alkalmazni.
(10) Az adóraktár engedélyese a minőségi kifogás vagy
lejárt szavatosság miatt szabadforgalomból visszaszállított
(visszáru) alkoholtermék általa megfizetett adóját visszaigényelheti (levonhatja), amennyiben az alkoholterméket
megsemmisíti. Az adólevonás joga a megsemmisítési jegyzőkönyv birtokában érvényesíthető, és a megsemmisítés
napjától esedékes.
Az alkoholtermék palackozása, zárjegy alkalmazása 73. § (1) Az alkoholtermék — kivéve az 5,5 térfogatszázaléknál kisebb alkoholtartalmú, legfeljebb 0,33 literes
kiszerelésű terméket —
a) szabadforgalomba bocsátása, b) importálása vagy más tagállamból való behozatala,
feltéve, hogy az importáló vagy a közösségi kereskedelmi
tevékenységet folytató kereskedő nem adóraktárba szállítja be a terméket,
a (3) bekezdés szerinti zárjeggyel, illetve a 2208 20 vámtarifaszámú olyan borpárlat esetén, amelyre a külön jogszabály alapján állami ellenőrzőjegy alkalmazását engedélyezték, az a) pont szerinti esetben kizárólag zár- és ellenőrzőjeggyel (a zárjegy és a zár- és ellenőrzőjegy a továbbiakban együtt: zárjegy) történhet.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezése nem vonatkozik
a) a bérfőzött pálinka bérfőzető részére történő kiadá
sára,
b) a harmadik országból nem kereskedelmi jellegű áru
ként, illetve tagállamból magáncélra behozott, illetve az
árumintaként importált vagy tagállamból árumintaként
behozott alkoholtermékre,
c) a 2207 vámtarifaszámú alkoholtermékre, amennyiben az laboratóriumi vizsgálatok, kísérleti, kutatási és fejlesztési célok, kísérleti termékek próbagyártása, labor eszközök, gépek mosása, tisztítása, szolgáltató tevékenységek,
kórházak, rendelőintézetek, gyógyszer-nagykereskedelem,
gyógyszertárak céljára, valamint a fermentált dohányvágat
aromásítására, továbbá a 68. § (1) bekezdésében megjelölt
adómentes felhasználási célokra kerül adózottan értékesítésre,
d) a teljesen denaturált alkoholtermékre,
e) a 2207 vámtarifaszám alá tartozó, nyomdaipari célo
kat szolgáló hígítóra, oldószerre. (3) A zárjegy az alkoholtermék palackjára vagy legkisebb fogyasztói csomagolási egységére felhelyezett olyan
bélyeg, amely igazolja, hogy a termék adóraktárban került
előállításra (palackozásra), és onnan került kiszállításra,
továbbá, hogy a harmadik országból, illetve tagállamból a
közösségi vámjog, illetve e törvény rendelkezései szerint
került behozatalra. A zár- és ellenőrzőjegy formájában
alkalmazott zárjegy igazolja továbbá a borpárlat külön
jogszabályban meghatározott minőségét is.
(4) A zárjegyet a Magyar Állam állíttatja elő és a vámhatóság bocsátja — elszámolási kötelezettség mellett — az
adóraktár engedélyese, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő és a 104. §-ban meghatározott jövedéki engedéllyel
rendelkező importáló vagy közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató kereskedő rendelkezésére. A zár- és
ellenőrzőjegy formában alkalmazott zárjegy kiadásához az
Országos Borminősítő Intézet külön jogszabályban meghatározott engedélye is szükséges. A zárjegyhez a zárjegy
előállítási költségének a megfizetése ellenében lehet hozzájutni, a közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató
kereskedő esetében továbbá akkor, ha megfizette a jövedéki termék adóját is.
(5) Az alkoholtermék zárjegye darabonként 800 forint
értéket képvisel, amelyet arra a zárjegyre kell megfizetni,
amellyel az adóraktár engedélyese, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő, a közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató kereskedő és az importáló nem tud elszámolni
(a továbbiakban: zárjegyhiány). A zárjegyhiány megfizetésére az Art.-nak az adóra vonatkozó rendelkezéseit kell
alkalmazni.
(6) A zárjeggyel az adóraktár engedélyese háromhavonta, az importáló, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő
vagy a közösségi kereskedelmi tevékenységet végző jövedéki engedélyes kereskedő az átvétel napját követő
60 napon belül köteles a vámhatóság felé elszámolni. Ha
az importügylet vagy a más tagállamból való behozatal
60 napon belül nem bonyolódott le, az elszámolásra a
vámhatóság legfeljebb 30 nap haladékot adhat.
(7) A vámhatóság által visszavett — sérülésmentes —
feleslegessé vált, minőséghibás, a gyártás közben megsérült
és a vámhatóság felügyelete mellett megsemmisített, a zárjegy igénylőjének tevékenységi körén kívül eső elháríthatatlan ok miatt — nem értve ide a lopás esetét — használhatatlanná vált, megsemmisült zárjegy, ha annak darabszáma biztonsággal megállapítható, az elszámolásban igazolt
csökkenésként vehető figyelembe.
(8) Az alkoholtermék zárjeggyel ellátva adóraktárból
másik adóraktárba átszállítható, ha a zárjeggyel való elszámoltatás az adóraktárak között megfelelően biztosított.
( 9) Az alkoho lt ermék — a (2) bekezdés a) és
c)— e) pontja kivételével — 2 liter űrtartalmat el nem érő
göngyölegben palackozva bocsátható szabadforgalomba.
(10) Az alkoholtermék reklám, kiállítás céljából, valamint alkalmi, eseti kereskedelmi forgalmazásra 2 liter vagy
annál nagyobb űrtartalmú, egyedileg beazonosítható göngyölegben való forgalmazását az adóraktár, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő, az importáló vagy a közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedő kérelmére, meghatározott mennyiségben a
vámhatóság engedélyezheti.
(11) Az alkoholtermék tranzitadóraktárba kizárólag
zárjegy nélkül tárolható be, és a tranzitadóraktárból kizárólag zárjegy nélkül értékesíthető.
Az alkoholtermék és alkoholtermék alapanyag előállítása,
forgalmazása, birtokolása
74. § (1) A vámhatóság engedélyével szabad alkoholtermék előállítására alkalmas desztillálóberendezést előállítani, birtokolni és értékesíteni. Nem szükséges a vámhatóság engedélye a rendeltetésszerűen használt, túlnyomással üzemelő háztartási főzőedényekre, valamint a tudományos és oktatási célra használt üveg desztillálóberendezésekre.
(2) A szeszüzem kivételével cukorcefrét előállítani, értékesíteni, birtokolni, valamint a cukorcefréből alkoholterméket és a 2204, 2205, 2206 vámtarifaszám alá tartozó
terméket előállítani tilos.
(3) Az alkoholos gyümölcs beszerzése esetén e törvény
104. §-ának — a (4) bekezdés kivételével — és 106. §-ának
az alkoholtermék jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenységére, illetve importálására és exportálására vonatkozó rendelkezéseit alkalmazni kell. A csokoládégyártás
során gyártási melléktermékként visszanyert alkoholterméket a külön jogszabályban foglalt rendelkezések szerinti
elszámolással vámhivatali felügyelet mellett meg kell semmisíteni vagy alkoholtermék adóraktárba, illetve külföldre
vissza kell szállítani. Arra az alkoholtermékre vonatkozóan, amelyet nem semmisítenek meg, vagy nem szállítanak vissza alkoholtermék adóraktárba vagy külföldre, a
külön jogszabályban erre meghatározott határidő elmulasztását követő napon az alkoholos gyümölcsöt felhasználó csokoládégyártónak a 64. § (2) bekezdésében megjelölt
adómérték figyelembevételével adófizetési kötelezettsége
keletkezik.
XI. Fejezet SÖR Termékmeghatározás 75. § E törvény alkalmazásában sör alatt a 2203 vámtarifaszámú termékeket, továbbá a 2206 vámtarifaszám alatti
termékekből a sör és az alkoholmentes italok elegyét kell
érteni, amennyiben tényleges alkoholtartalma meghaladja
a 0,5 térfogatszázalékot.
Adóalap, adómérték 76. § (1) Az adó alapja a sör mennyisége, hektoliterben és Balling-(Plató-)fokban mérve.
(2) Balling-(Plató-)fok alatt a sörlé 20 ˚C-on mért szárazanyagtartalmát kell érteni, tömegszázalékban kifejezve.
(3) Az adó hektoliterre vetítve Balling-(Plató-)fokonként 420 forint.
Adómentes felhasználás 77. § (1) A sör adómentes célú felhasználásának a 68. §
(1) bekezdésében foglaltak szerinti felhasználás minősül.
(2) A keretengedély megszerzésére és az adómentesen
beszerzett sörrel való elszámolásra a 68. § (2)—(6) bekezdésében foglalt rendelkezéseket kell értelemszerűen alkalmazni.
Söradóraktár 78. § (1) Adóraktári engedély
a) a sör előállítását végző, a 20 ezer hektoliter éves
termelőkapacitást el nem érő sörgyártó üzemre (a továbbiakban: sörfőzde),
b) a sör előállítását az a) pontban megjelöltnél nagyobb termelőkapacitással végző sörgyártó üzemre
(a továbbiakban: sörgyár),
c) a sör önálló palackozását végző palackozóüzemre
(a továbbiakban: sörpalackozó),
d) a sörgyár és a sörfőzde engedélyesének a gyártóüzeme területén vagy a gyártóüzeme területén kívül található,
sör tárolására, raktározására alkalmas, saját tulajdonú vagy
bérelt, illetve egyéb használati jogon működtetett raktárára (a továbbiakban: üzemi sörraktár),
e) a palackos, dobozos, hordós sör önálló tárolását,
raktározását végző raktárra (a továbbiakban: sörtároló
adóraktár)
adható. (2) Az üzemi sörraktárba nem saját előállítású sör legfeljebb az egy naptári év alatt előállított, palackos, dobozos, hordós kiszerelésű, saját gyártású sör 25%-ának megfelelő mennyiségben tárolható be évente. Az ezt meghaladó mennyiség üzemi sörraktárban való tárolásához a 72. §
(6) bekezdésében foglalt feltételt, továbbá a sörtároló adóraktár esetében nyújtandó jövedéki biztosítékot is teljesíteni kell.
(3) A sörtároló adóraktárban a sörön kívül adózatlan,
a 73. § (9)—(10) bekezdése szerinti kiszerelésű alkoholtermék, palackos, kannás bor, palackos pezsgő és palackos
köztes alkoholtermék tárolása is megengedett.
(4) Az (1) bekezdésben foglalt eseteken kívül a sör adó
megfizetése nélküli tárolására adóraktári engedély tranzitadóraktárra és vámadóraktárra is adható, a 72. §
(2)—(3) bekezdése szerint.
(5) A sörtároló adóraktárra a 72. § (6) bekezdésének
rendelkezéseit is alkalmazni kell.
(6) A jövedéki biztosítékot adóraktáranként,
a) a sörfőzde esetében legalább 1 millió forint,
b) egyéb söradóraktár esetében — nem értve ide a
(4) bekezdés szerinti adóraktárat — legalább 40 millió
forint,
de adóraktáranként, illetve a több adóraktárral rendelkező
engedélyes esetében engedélyesenként legfeljebb 200 millió forint értékben kell nyújtani. Az egy helyrajzi számon
vagy az összefüggő helyrajzi számokon szereplő sörgyár,
sörfőzde és üzemi sörraktár a jövedéki biztosíték szempontjából egy adóraktárnak minősül. A nem összefüggő
helyrajzi számokon szereplő, de a gyártástechnológiai folyamatból fakadóan egy technológiai egységet képező, csővezetékrendszerrel összekötött üzem, raktár egy adóraktárnak tekintendő.
(7) A söradóraktár engedélyese a minőségi kifogás vagy
lejárt szavatosság miatt szabadforgalomból visszaszállított
(visszáru) sör általa megfizetett adóját visszaigényelheti
(levonhatja), amennyiben a sört az adóraktárában megsemmisítik. Az adólevonás joga a megsemmisítési jegyzőkönyv birtokában érvényesíthető, és a megsemmisítés napjától esedékes.
(8) Sör előállítására alkalmas főzőüstöt és komlóforraló üstöt kizárólag a vámhatóság engedélyével szabad előállítani, birtokolni és értékesíteni.
(9) A sörfőzde esetében a 35. § (1) bekezdés f) pontjának rendelkezését nem kell alkalmazni.
XII. Fejezet BOR Fogalmak 79. § (1) E törvény alkalmazásában bor alatt kell érteni
a) a 2204, 2205 vámtarifaszám alá tartozó terméket
— a pezsgő kivételével —, amennyiben
1. tényleges alkoholtartalma 1,2 térfogatszázaléknál
több, de legfeljebb 15 térfogatszázalék és kizárólag erjedéssel keletkezett,
2. tényleges alkoholtartalma 15 térfogatszázaléknál
több, de legfeljebb 18 térfogatszázalék, kizárólag erjedéssel keletkezett és adalékanyagot nem tartalmaz;
[a továbbiakban az a) pont: szőlőbor];
b) a 2204, 2205 vámtarifaszám alá tartozó terméket
— a pezsgő kivételével —, amennyiben tényleges alkoholtartalma 1,2 térfogatszázaléknál több, de legfeljebb 10 térfogatszázalék és nem kizárólag erjedéssel keletkezett;
c) a 2206 vámtarifaszám alá tartozó terméket — a sör
kivételével —, amennyiben
1. tényleges alkoholtartalma 1,2 térfogatszázaléknál
több, de legfeljebb 10 térfogatszázalék,
2. tényleges alkoholtartalma 10 térfogatszázaléknál
több, de legfeljebb 15 térfogatszázalék és kizárólag erjedéssel keletkezett
[a továbbiakban a b)—c) pont együtt: egyéb bor] [a továbbiakban a)—c) pont együtt: bor].
(2) E törvény alkalmazásában
1. adalékanyag: a szőlőbor előállítására és kezelésére
vonatkozó jogszabály rendelkezései alapján felhasználható kiegészítő és segédanyag;
2. tényleges alkoholtartalom: a termékben jelen lévő
tiszta alkohol térfogatának aránya a termék teljes térfogatához viszonyítva, 20 ˚C hőmérsékleten;
3. kizárólagos erjedés: a bor tényleges alkoholtartalmának a külön jogszabály rendelkezései szerinti kialakulása;
4. borkísérő okmány: a vámhivatal által kiadott szigorú
számadású bizonylat, amelyet e törvény és a külön jogsza
bály rendelkezései szerint a szőlőbor szállításakor kell alkalmazni;
5. borvidék: a szőlőtermesztésről és a borgazdálkodásról szóló törvényben (a továbbiakban: bortörvény) ekként
meghatározott szőlőtermő hely;
6. bortermőhely: a bortörvényben ekként meghatározott szőlőtermő hely;
7. mobil palackozó: olyan önjáró vagy vontatott közúti
járműre felszerelt, zárt rendszerű technológiai berendezés,
amely bor palackozására alkalmas;
8. szőlőtermelő: az a személy, aki a tulajdonában, haszonbérletében vagy bármely más jogcímen használatában
lévő szőlőültetvényt művel.
Adóalap, adómérték 80. § (1) Az adó alapja a bor mennyisége, hektoliterben mérve.
(2) Az adó mértéke hektoliterenként 800 forint. (3) Adómentes
a) a saját művelésben álló szőlőterületen termelt sző
lőből és/vagy legfeljebb az értékesített saját szőlőtermés
mennyiségével azonos mennyiségben vásárolt szőlőből a
természetes személy által előállított, gazdasági évenként és
háztartásonként összesen legfeljebb 1000 liter saját fogyasztásra szánt szőlőbor;
b) a szőlőterülettel nem rendelkező természetes személy által gazdasági évenként és háztartásonként legfeljebb 500 kilogramm vásárolt szőlőből előállított, saját fogyasztásra szánt szőlőbor.
Gazdasági év alatt e fejezet alkalmazásában a tárgyévet
megelőző év december 1-jétől tárgyév november 30-áig
terjedő egyéves időszakot kell érteni.
A bor előállítása 81. § (1) A bor előállítása — a (2) bekezdésben foglalt
kivétellel — a 82. §-ban meghatározott egyszerűsített adóraktári engedéllyel vagy a 84. § szerinti boradóraktári engedéllyel lehetséges.
(2) Nem kell adóraktári engedéllyel rendelkeznie annak a) a természetes személynek, aki a saját szőlőjéből
és/vagy legfeljebb az értékesített saját szőlőtermés menynyiségével azonos mennyiségben vásárolt szőlőből a 80. §
(3) bekezdés a) pontjában meghatározott mennyiségben
állít elő szőlőbort;
b) a szőlőterülettel nem rendelkező természetes személynek, aki a 80. § (3) bekezdés b) pontja szerint háztartásonként legfeljebb 500 kilogramm vásárolt szőlőből állít
elő szőlőbort.
(3) Nem kell adóraktári engedéllyel rendelkeznie annak a személynek, aki (amely) a bor palackozását mobil
palackozóval egyszerűsített adóraktárban vagy a boradóraktárban, illetve a szőlőtermelő adómentes szőlőborának
palackozását az adómentes szőlőbor tárolásának helyén
végzi, amennyiben
a) a vámhatóságnak a mobil palackozó birtoklását, továbbá alkalmanként a bor palackozását a vámhatósághoz
a külön jogszabály rendelkezései szerint bejelenti és vezeti
a külön jogszabályban előírt nyilvántartást,
b) rendelkezik a palackozás végzéséhez szükséges szakhatósági engedélyekkel.
Egyszerűsített adóraktári engedély 82. § (1) Egyszerűsített adóraktári engedélyre jogosult
— a (6) bekezdésben foglalt eltéréssel — az a személy, aki
(amely) a tevékenysége során — a tárgy gazdasági évvel
bezárólag — az utolsó három gazdasági év (amennyiben
tevékenységét három évnél rövidebb ideje végzi, a tevékenység folytatásának időtartama) átlagában évente a 80. §
(3) bekezdésében meghatározott mennyiséget meghaladó,
de legfeljebb 1000 hektoliter szőlőbort állít elő, kivéve, ha
annak több, mint 25%-át vásárolt szőlőborból állítja elő.
(2) A kérelmező az (1) bekezdésben foglalt feltételek
fennállása esetén is csak akkor kaphat egyszerűsített adóraktári engedélyt, ha nyilatkozik arról, hogy
a) a vámhatóságnál és az adóhatóságnál nincs vámvagy adótartozása, illetve amennyiben tartozása áll fenn,
arra részletfizetést vagy fizetési halasztást engedélyeztek,
b) egyéb köztartozása sem áll fenn,
valamint rendelkezik a tevékenysége folytatásához külön
jogszabály(ok)ban előírt engedéllyel.
(3) Az egyszerűsített adóraktári engedély iránti kérelemnek tartalmaznia kell
a) a kérelmező nevét, gazdálkodási formáját, hegyközségi kódszámát, adóazonosító számát vagy adószámát;
b) a kérelmező címét, székhelyét;
c) a megművelt szőlőterület(ek) helyét, helyrajzi szá
mát, nagyságát (m2), használati jogcímét (saját tulajdon,
haszonbérlet, egyéb), telepítésének évét;
d) a kérelmező telephelyét vagy telephelyeit, az ott folytatott tevékenységek megjelölését, a felelős üzemvezető(k)
nevét, címét;
e) a kérelmező nyilatkozatát az (1) bekezdésben foglalt
feltételek teljesüléséről, továbbá arról, hogy végez-e a külön jogszabály szerinti termelői borkimérés keretében értékesítést, valamint értékesít-e, illetve felhasznál-e nem
szőlőbor előállítására szőlőt.
(4) Az egyszerűsített adóraktári engedély iránti kérelemhez a kérelmezőnek csatolni kell hitelesítés céljából a
külön jogszabályban előírt pincekönyvét.
(5) A vámhatóság az egyszerűsített adóraktári engedélyt a kérelem benyújtásától számított 60 napon belül
engedélyezi és hitelesíti a pincekönyv nyilvántartást vagy a
kérelmet elutasítja.
(6) A szőlőterületet művelő azon közeli hozzátartozók
(a továbbiakban: családtagok közössége), akik a saját művelésükben lévő szőlőterületen termelt szőlőből a szőlőbor
előállítását, tárolását ugyanazon a közösen használt, adóraktárnak minősíthető helyen (a továbbiakban: közös adóraktár) végzik, e tevékenységüket egy egyszerűsített adóraktári engedéllyel folytathatják, amennyiben a közös adóraktárban a szőlőbort az (1) bekezdés rendelkezéseinek
megfelelő mennyiségben állítják elő. Adóalanynak a családtagok közössége minősül. Az adóalanyisághoz fűződő
kötelezettségeket és jogokat a családtagok közössége — a
családtagok egyetemleges felelőssége mellett — az általa
kijelölt képviselő útján gyakorolja.
(7) Ha az egyszerűsített adóraktár engedélyese a 84. §
(1) bekezdésében meghatározott boradóraktárként kíván,
illetve köteles — a 84. § (1) vagy (2) bekezdésének rendelkezései alapján — továbbműködni, legkésőbb a tárgy gazdasági évet követő december hó 15. napjáig kell benyújtania a boradóraktári engedély iránti kérelmét. A vámhatóság a boradóraktári engedélyt a kérelem benyújtása évének
december hó 1. napjáig visszamenőleges hatállyal adja ki.
(8) Az egyszerűsített adóraktár engedélyese a minőségi
kifogás vagy lejárt szavatosság miatt szabadforgalomból
visszaszállított (visszáru) szőlőbor általa megfizetett adóját visszaigényelheti (levonhatja), amennyiben a szőlőbort
az adóraktárában újrafeldolgozza vagy megsemmisíti. Az
adólevonás joga a megsemmisítési jegyzőkönyv birtokában
érvényesíthető, és a megsemmisítés napjától esedékes, újrafeldolgozás esetén pedig a 47. § (5) bekezdés a) pontjának, illetve (9) bekezdés a) pontjának rendelkezését kell
alkalmazni.
Az egyszerűsített adóraktár bizonylatolási, nyilvántartási,
elszámolási és adóbevallási kötelezettsége
83. § (1) Az egyszerűsített adóraktárból a szőlőbor
— az e törvény 40. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezéstől eltérően — borkísérő okmánnyal és annak a szállítást
végző részére történő átadásával tárolható ki. A borkísérő
okmánynak az adófizetési kötelezettség megállapításához
szükséges mennyiségi adatokat is tartalmaznia kell.
(2) A borkísérő okmánnyal kapcsolatban elkövetett
jogsértés esetén a számlára, a nyugtára vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
(3) Az egyszerűsített adóraktár engedélyesének a külön
jogszabályban előírt pincekönyvében a szőlőbort palackos,
kannás és hordós kiszerelés szerinti bontásban, mennyiségét az adó alapjaként meghatározott mennyiségi egységben
kimutatva kell szerepeltetnie.
(4) A pincekönyv adatai alapján, tárgyidőszakonként
meg kell állapítani a készletváltozásokat és a tárgyidőszak
tényleges zárókészletét. E fejezet alkalmazásában tárgyidőszak alatt a december 1-jétől július 31-éig, illetve
augusztus 1-jétől november 30-áig tartó időszakokat kell
érteni.
(5) Az egyszerűsített adóraktár engedélyesének a vásárolt és a saját termésű szőlő mennyiségéről, illetve a vásárolt, előállított és értékesített szőlőborról — kiszerelésenkénti bontásban, vevőnkénti részletezésben — tárgyidőszakonként mennyiségi elszámolást kell készítenie, és a
vámhatósághoz a tárgyidőszakot követő augusztus 15-éig,
illetve december 15-éig benyújtania.
(6) A vámhatóság az egyszerűsített adóraktár engedélyesének e törvényben előírt kötelezettségei megtartását és
a szőlőtermés, illetve előállított és értékesített szőlőbor
elszámolását előre bejelentett vagy váratlan, előre be nem
jelentett időpontban ellenőrzi. Ennek keretében az egyszerűsített adóraktár engedélyese jelenlétében készletfelvétellel megállapítja a tényleges készletet, zárlatot készít a
pincekönyvben, megállapítja a tényleges és nyilvántartás
szerinti készlet különbözetet, illetve a különbözettel korrigált zárókészletet.
(7) Az egyszerűsített adóraktár engedélyesének évente
egyszer, a gazdasági évet követő december 15-éig kell adóbevallást tennie.
(8) Az egyszerűsített adóraktár engedélyesének az adót
a bevallás benyújtásával egyidejűleg kell megfizetnie.
Boradóraktár 84. § (1) Adóraktári engedély
a) a szőlőbort a feldolgozási tevékenység utolsó három
gazdasági évének — amennyiben a feldolgozási tevékenység végzése három évnél rövidebb ideje történik, a tevékenység végzése időtartamának — átlagában 1000 hektolitert meghaladó mennyiségben előállító üzemre (a továbbiakban: szőlőborászati üzem),
b) az egyéb bor előállítását végző üzemre (a továbbiakban: egyéb borászati üzem)
[az a)—b) pontok a továbbiakban együtt: borászati üzem],
c) a bor önálló palackozását végző palackozóra
(a továbbiakban: borpalackozó),
d) a borászati üzem engedélyesének a gyártóüzeme területén és a gyártóüzeme területén kívül található, bor
tárolására alkalmas, saját tulajdonú vagy bérelt, illetve
egyéb használati jogon működtetett raktárára (a továbbiakban: üzemi borraktár),
e) a palackos és kannás kiszerelésű bor önálló tárolását,
raktározását végző raktárra (a továbbiakban: bortároló
adóraktár)
adható. (2) Boradóraktári engedélyt kell kiváltania annak, aki
a tevékenysége során — a tárgy gazdasági évvel bezárólag —
az utolsó három gazdasági év — amennyiben tevékenységét
három évnél rövidebb ideje végzi, a tevékenység folytatásának időtartama — átlagában évente a 80. § (3) bekezdésében meghatározott mennyiséget meghaladó, de
legfeljebb 1000 hektoliter szőlőbort állít elő, de az éves
mennyiség több mint 25%-át vásárolt szőlőborból állítja
elő.
(3) A borászati üzem iránti adóraktári engedélykérelemnek — amennyiben a kérelmező szőlőbort saját termésű friss szőlőből (is) állít elő — az e törvény 37. § (1) bekezdésében előírtakon felül tartalmaznia kell a kérelmező
hegyközségi kódszámát, továbbá a kérelmező által megművelt szőlőterület(ek) helyét, helyrajzi számát, nagyságát
(m2), használati jogcímét (saját tulajdon, haszonbérlet,
egyéb), telepítésének évét.
(4) A bor adóraktári engedély megadásának nem feltétele a bor tárolására szolgáló tároló eszközök hitelesítése.
(5) Az (1) bekezdésben foglalt eseteken kívül a bor adó
megfizetése nélküli tárolására adóraktári engedély tranzitadóraktárra és vámadóraktárra is adható, a 72. §
(2)—(3) bekezdése szerint, továbbá a bortároló adóraktárban a boron kívül adózatlan, a 73. § (9)—(10) bekezdése
szerinti kiszerelésű alkoholtermék, palackos, dobozos,
hordós sör, palackos pezsgő és palackos köztes alkoholtermék tárolása is megengedett.
(6) A jövedéki biztosítékot adóraktár engedélyesenként legfeljebb 10 millió forint, illetve a bortároló adóraktár esetében legalább 1 millió forint, de legfeljebb 10 millió
forint értékben kell nyújtani. A jövedéki biztosíték nyújtásától a kizárólag szőlőbor előállítását végző bor adóraktár
engedélyese esetében el kell tekinteni, amennyiben az
e törvény 38. § (2) és (5) bekezdése szerint adódó jövedéki biztosíték összege nem éri el az 500 ezer forintot.
(7) A szőlőbor és az egyéb bor előállítása, illetve
a 25 litert meghaladó (a továbbiakban: hordós) vagy a 2 liternél nagyobb, de 25 litert meg nem haladó (a továbbiakban:
kannás) kiszerelésű szőlőbor és az egyéb bor raktározása,
tárolása — a 37. § (6) bekezdésében foglaltaktól eltérően —
ugyanabban az adóraktárban nem megengedett.
(8) Ha a szőlő borászati üzem engedélyese a 82. §
(1) bekezdése alapján egyszerűsített adóraktári engedély
megszerzésére válik jogosulttá, legkésőbb a tárgy gazdasági
évet követő december hó 15-éig kell benyújtania az egyszerűsített adóraktári engedély iránti kérelmet. A vámhatóság
az egyszerűsített adóraktári engedélyt a kérelem benyújtása évének december hó 1. napjáig visszamenőleges hatállyal adja ki.
(9) A bornak a boradóraktárból történő kiszállításakor
a 40. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezést kell alkalmazni.
(10) A boradóraktár engedélyese a minőségi kifogás
vagy lejárt szavatosság miatt szabadforgalomból visszaszállított (visszáru) szőlőbor, illetve egyéb bor általa megfizetett adóját visszaigényelheti (levonhatja), amennyiben a
szőlőbort, egyéb bort az adóraktárában újrafeldolgozza
vagy megsemmisíti. Az adólevonás joga a megsemmisítési
jegyzőkönyv birtokában érvényesíthető, és a megsemmisítés napjától esedékes, újrafeldolgozás esetén pedig a 47. §
(5) bekezdés a) pontjának, illetve (9) bekezdés a) pontjának rendelkezését kell alkalmazni.
(11) Az üzemi borraktárba nem saját előállítású bor
legfeljebb az egy naptári év alatt előállított, palackos, kannás kiszerelésű, saját gyártású bor 25%-ának megfelelő
mennyiségben tárolható be évente. Az ezt meghaladó
mennyiség üzemi borraktárban való tárolásához a 72. §
(6) bekezdésében foglalt feltételt — az alapterület vonatkozásában a (12) bekezdésben foglalt eltéréssel —, továbbá a bortároló adóraktár esetében nyújtandó jövedéki biztosítékot is teljesíteni kell.
(12) A bortároló adóraktárra a 72. § (6) bekezdésének
a rendelkezését is alkalmazni kell azzal az eltéréssel, hogy
a kizárólag bort tároló raktár alapterületének legalább
100 m2 nagyságúnak kell lennie.
A bor értékesítése, szállítása, adóügyi jelzések
alkalmazása, borverseny rendezése
85. § (1) Az egyszerűsített adóraktár engedélyese és a
boradóraktár engedélyese a szőlőbort — kivéve a külön
jogszabály szerint engedélyezett termelői borkimérésben
értékesített szőlőbort — kizárólag 2 litert meg nem haladó
(a továbbiakban: palackos) és kannás kiszerelésben bocsáthatja szabadforgalomba. A termelői borkimérésben
hordós szőlőbor is értékesíthető helyben fogyasztásra vagy
— kannában (göngyölegben) — elvitelre kimérve. Az
egyéb bor szabadforgalomba bocsátása kizárólag palackos
kiszerelésben megengedett.
(2) Hordós és kannás kiszerelésben a bor szállítása és
értékesítése kizárólag a külön jogszabályban előírt rendelkezések szerint felhelyezett hivatalos zár alkalmazásával
megengedett, kivéve, ha a hordós és kannás bor szabadforgalomba bocsátása termelői borkimérés keretében helyben fogyasztás céljára történik.
(3) A nyilvánosan meghirdetett borversenyre az egyszerűsített adóraktár engedélyese és a boradóraktár engedélyese által benevezett és átadott szőlőbor a versenyszabályzat szerint kialakított nyilvántartásba vételt követően a
borversenyt rendező birtokába kerül, de kereskedelmi forgalomba nem hozható. A borverseny helyét és időpontját
a borversenyt szervező a vámhatósághoz köteles előzetesen bejelenteni.
A bor előállítása és a borászati melléktermékek
forgalmazása, birtoklása
86. § (1) A külön jogszabályban meghatározott eljárástól eltérően szőlőbort előállítani vagy kezelni, illetve az
így előállított vagy kezelt szőlőbort értékesíteni, birtokolni
tilos.
(2) A borászati melléktermék a külön jogszabály szerint engedélyezett begyűjtőhelynek, alkoholtermék adóraktárnak vagy más tagállamban e célból kijelölt helyre
adható át vagy exportálható.
Adómentes felhasználás 87. § (1) A bor adómentes célú felhasználásának a
68. § (1) bekezdésében foglaltak szerinti felhasználás minősül.
(2) A keretengedély megszerzésére és az adómentesen
beszerzett borral való elszámolásra a 68. § (2)—(6) bekezdésében foglalt rendelkezéseket kell értelemszerűen alkalmazni.
XII. Fejezet PEZSGŐ Termékmeghatározás 88. § A pezsgő alatt a dróttal, szalaggal vagy más módon
rögzített, gomba formájú dugóval lezárt vagy másképpen
kiszerelt, 20 ˚C-on oldott állapotban jelen lévő, szén-dioxid
által előidézett 3 bar vagy annál nagyobb túlnyomású olyan
italt kell érteni, amely
a) a 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10 és 2205 vámtarifaszám alá tartozik, amennyiben tényleges alkoholtartalma
1,2 térfogatszázaléknál több, de legfeljebb 15 térfogatszázalék és kizárólag erjedéssel keletkezett,
b) a 2204 10, 2204 21 10, 2204 29 10, 2205 és 2206 00 91
vámtarifaszám alá tartozik, amennyiben tényleges alkoholtartalma 1,2 térfogatszázaléknál több, de legfeljebb 13 térfogatszázalék és nem kizárólag erjedéssel keletkezett,
c) a 2206 00 91 vámtarifaszám alá tartozik, amennyiben
tényleges alkoholtartalma 13 térfogatszázaléknál több, de
legfeljebb 15 térfogatszázalék és kizárólag erjedéssel keletkezett.
Adóalap, adómérték 89. § (1) Az adó alapja a pezsgő mennyisége, hektoliterben mérve.
(2) Az adó mértéke hektoliterenként 9120 forint. Adómentes felhasználás
90. § (1) A pezsgő adómentes célú felhasználásának a
68. § (1) bekezdésében foglaltak szerinti felhasználás minősül.
(2) A keretengedély megszerzésére és az adómentesen
beszerzett pezsgővel való elszámolásra a 68. §
(2)—(6) bekezdésében foglalt rendelkezéseket kell értelemszerűen alkalmazni.
Pezsgőadóraktár 91. § (1) Adóraktári engedély
a) a pezsgő előállítását végző üzemre (a továbbiakban:
pezsgőüzem),
b) a pezsgő önálló palackozását végző palackozóra
(a továbbiakban: pezsgőpalackozó),
c) a pezsgőüzem engedélyesének a gyártóüzeme terüle
tén vagy a gyártóüzeme területén kívül található, pezsgő
tárolására alkalmas, saját tulajdonú vagy bérelt, illetve
egyéb használati jogon működtetett raktárára (a továbbiakban: üzemi pezsgőraktár),
d) a palackos kiszerelésű pezsgő önálló tárolását, raktározását végző raktárra (a továbbiakban: pezsgőtároló
adóraktárra).
(2) Az (1) bekezdésben foglalt eseteken kívül a pezsgő
adó megfizetése nélküli tárolására adóraktári engedély
tranzitadóraktárra és vámadóraktárra is adható, a 72. §
(2)—(3) bekezdése szerint.
(3) A jövedéki biztosítékot — ide nem értve a (2) bekezdés szerinti adóraktárt — adóraktár engedélyesenként
legfeljebb 30 millió forint, illetve a pezsgőtároló adóraktár
esetében legalább 1 millió forint, de legfeljebb 30 millió
forint értékben kell nyújtani. Amennyiben az e törvény
38. § (2) bekezdés szerinti, az (5) bekezdés rendelkezését
is figyelembe véve meghatározott jövedéki biztosíték
összege nem éri el az 500 ezer forintot, a jövedéki biztosíték
nyújtásától az (1) bekezdés a)—c) pontja szerinti adóraktárak esetében el kell tekinteni.
(4) Az adóraktár engedélyese a minőségi kifogás vagy
lejárt szavatosság miatt szabadforgalomból visszaszállított
(visszáru) pezsgő általa megfizetett adóját visszaigényelheti (levonhatja), amennyiben a pezsgőt megsemmisíti. Az
adólevonás joga a megsemmisítési jegyzőkönyv birtokában
érvényesíthető, és a megsemmisítés napjától esedékes.
(5) Az üzemi pezsgőraktárba nem saját előállítású
pezsgő legfeljebb az egy naptári év alatt előállított palackos
kiszerelésű, saját gyártású pezsgő 25%-ának megfelelő
mennyiségben tárolható be évente. Az ezt meghaladó
mennyiség pezsgő adóraktárban történő tárolásához a
72. § (6) bekezdésében foglalt feltételt, továbbá a pezsgőtároló adóraktár esetében nyújtandó jövedéki biztosítékot
is teljesíteni kell.
(6) A pezsgőtároló adóraktárra a 72. § (6) bekezdésének rendelkezéseit is alkalmazni kell.
(7) A pezsgőtároló adóraktárban a pezsgőn kívül adózatlan, a 73. § (9)—(10) bekezdés szerinti kiszerelésű alkoholtermék, palackos, dobozos, hordós sör, palackos, kannás bor és palackos köztes alkoholtermék tárolása is megengedett.
XIV. Fejezet KÖZTES ALKOHOLTERMÉK Termékmeghatározás 92. § (1) Köztes alkoholtermékek:
a) a habzó köztes alkoholtermék, és
b) a nem habzó köztes alkoholtermék.
(2) Habzó köztes alkoholtermék alatt a nem dróttal
vagy szalaggal rögzített, nem gomba formájú dugóval lezárt, 20 ˚C-on oldott állapotban jelen lévő, szén-dioxid
által előidézett 3 bar vagy annál nagyobb túlnyomású olyan
italt kell érteni, amely — a sör, a bor és a pezsgő kivételével
— a 2204, 2205 és 2206 vámtarifaszám alá tartozik,
amennyiben tényleges alkoholtartalma 1,2 térfogatszázaléknál több, de legfeljebb 22 térfogatszázalék.
(3) Nem habzó köztes alkoholtermék alatt — a sör, a
bor, a pezsgő és a habzó köztes alkoholtermék kivételével — a 2204, 2205 és 2206 vámtarifaszám alá tartozó
terméket kell érteni, amennyiben tényleges alkoholtartalma 1,2 térfogatszázaléknál több, de legfeljebb 22 térfogatszázalék.
Adóalap, adómérték 93. § (1) Az adó alapja a köztes termék mennyisége,
hektoliterben mérve.
(2) Az adó mértéke hektoliterenként 13 220 forint.
Köztes alkoholtermék adóraktár 94. § A köztes alkoholtermék adóraktárra a 91. §-ban,
a pezsgő adóraktárra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
Adómentes felhasználás 95. § (1) A köztes alkoholtermék adómentes célú felhasználásának a 68. § (1) bekezdésében foglaltak szerinti
felhasználás minősül.
(2) A keretengedély megszerzésére és az adómentesen
beszerzett nem habzó köztes alkoholtermékkel való elszámolásra a 68. § (2)—(6) bekezdésében foglalt rendelkezéseket kell értelemszerűen alkalmazni.
XV. Fejezet DOHÁNYGYÁRTMÁNY Termékmeghatározás 96. § (1) E törvény alkalmazásában dohánygyártmány:
a) a dohányrúd, amely meglévő állapotában dohányzás
ra alkalmas, és e bekezdés szerint nem minősül szivarnak
vagy szivarkának, továbbá az a dohányrúd, amelyet egy
egyszerű, nem ipari eljárással cigarettapapír-hüvelybe tolnak, vagy cigarettapapír-lappal körbevesznek (a továbbiakban együtt: cigaretta),
b) a dohányrúd, amely teljes egészében természetes dohányból készült,
c) a dohányrúd természetes dohányból készült borítékkal, d) a dohányrúd kocsányozott kevert töltettel és a szivar
szokásos színével megegyező külső borítékkal, amely teljesen befedi a terméket, beleértve a filtert is, amennyiben
van, kivéve a szopókával ellátott terméket. A burok és a
boríték dohányfóliából készült, és egy termék tömege — a
filter és a szopóka nélkül — nem lehet kevesebb 1,2 g-nál,
és a borítékot a dohányrúd hossztengelyével minimum
30 fokos hegyes szöget bezáróan, spirálisan tekerték fel,
e) a dohányrúd kocsányozott kevert töltettel és a szivar
szokásos színével megegyező dohányfóliából készült külső
borítékkal, amely teljesen befedi a terméket, beleértve a
filtert is, amennyiben van, kivéve a szopókával ellátott
terméket, ahol a külső boríték nem fedi a szopókát. Egy
termék tömege — filter vagy szopóka nélkül — nem kevesebb 2,3 g-nál és a kerülete a dohányrúd hosszának legalább egyharmadán nem kevesebb 34 mm-nél [a továbbiakban a b)—e) pont együtt: szivar, szivarka],
f) olyan, további ipari feldolgozás nélkül dohányzásra
alkalmas kész dohányvágat, amelyben a dohányrészecskék
tömegének több mint 25 százaléka kisebb, mint 1 milliméter szélességűre vágott (a továbbiakban: finomra vágott
fogyasztási dohány),
g) az f) pont alá nem tartozó, további ipari feldolgozás
nélkül dohányzásra alkalmas kész dohányvágat (a továbbiakban: egyéb fogyasztási dohány) [a továbbiakban: az f)
és g) pont együtt: fogyasztási dohány].
(2) Kész dohányvágat alatt olyan dohánygyártmányt
kell érteni, amely pipadohány esetében pipában történő
elszívásra, cigaretta dohány esetében kézi töltésű cigaretta
elkészítésére szolgál.
Adóalap, adómérték 97. § (1) Az adó alapja
a) a százalékos adómérték esetében az (5) bekezdés
szerinti kiskereskedelmi eladási ár,
b) a tételes adómérték esetében ezer darab.
(2) Az adó mértéke
a) a cigarettára 6450 forint ezer darabonként és a kis
kereskedelmi eladási ár 23 százaléka, de legalább 10 380
forint/ezer darab;
b) a szivarra, a szivarkára és az egyéb fogyasztási dohányra a kiskereskedelmi eladási ár 25 százaléka;
c) a finomra vágott fogyasztási dohányra a kiskereskedelmi eladási ár 47 százaléka, de legalább 3500 forint/
kilogramm.
(3) A tételes adómérték alapjaként a cigaretta darabszámát kétszerezni kell, ha annak hossza — füstszűrő és
szopóka nélkül — meghaladja a 9 centimétert, de rövidebb,
mint 18 centiméter, háromszorosan kell figyelembe venni,
ha annak hossza — füstszűrő és szopóka nélkül — 18 centiméter vagy annál nagyobb, de rövidebb, mint 27 centiméter, és így tovább.
(4) Az általános forgalmi adó alapja az (5) bekezdés
szerinti kiskereskedelmi eladási ár. Az adó mértéke az
általános forgalmi adóról szóló törvénynek (a továbbiakban: áfatörvény) az egyszerűsített számlára vonatkozó előírásai szerinti, az egyszerűsített számlán feltüntetendő, a
legmagasabb adómértékhez tartozó százalékérték.
(5) Kiskereskedelmi eladási ár — a (6) bekezdésben
foglalt eltéréssel — a dohánygyártmány adóraktár engedélyese, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő, illetve az
importáló által meghatározott, az adójegyen feltüntetett,
az adót és az általános forgalmi adót tartalmazó ár.
(6) Az adójegy nélküli dohánygyártmány esetében, ha
ugyanazon termékválasztékot
a) belföldön is forgalmazzák, az adófizetési kötelezettség (adó-visszaigénylési, -levonási jogosultság) keletkezésének időpontjáig ezen termékválasztékra a vámhatóság
által legutoljára kiadott adójegyen feltüntetett, az adót és
az általános forgalmi adót tartalmazó árat,
b) belföldön nem forgalmazzák, az általános forgalmi
adó alapjaként az áfatörvényben meghatározott ellenérték
legmagasabb általánosforgalmiadó-mértéknek megfelelő
százalékértékkel növelt összegét
kell kiskereskedelmi eladási árnak tekinteni. Adójegy alkalmazása 98. § (1) A dohánygyártmány szabadforgalomba bocsátása — ideértve az adóraktáron belüli elfogyasztását,
illetve az importált dohánygyártmány vámjogi szabadforgalomba bocsátását, ha az importáló nem adóraktárba szállítja az importált terméket, de kivéve az árumintaként
harmadik országból vagy tagállamból behozott dohánygyártmányt — kizárólag olyan adójeggyel ellátva megengedett, amelyen a kiskereskedelmi eladási ár feltüntetésre
került. A dohánygyártmány tranzitadóraktárból olyan utas
részére, akinek végső úti célja Közösségen belül van, kizárólag adójeggyel ellátva, olyan utas részére, akinek végső
úti célja harmadik országban van, kizárólag adójegy nélkül
értékesíthető.
(2) A cigaretta adójegye az adójegyen feltüntetett
mennyiség és kiskereskedelmi eladási ár alapján számított
adó — illetve, ha ez az adó kisebb, az adójegyen feltüntetett
mennyiség és a 97. § (2) bekezdés a) pontjában előírt, ezer
darabra meghatározott legkisebb adómérték alapján számított adó —, valamint a kiskereskedelmi eladási ár és a
97. § (4) bekezdése szerinti százalékérték szorzatának egy
század részeként számított általános forgalmi adó együttes
összegének megfelelő értéket testesít meg. A cigarettán
kívüli dohánygyártmány adójegye az adójegyen feltüntetett
kiskereskedelmi eladási ár alapján számított adó — illetve
a finomra vágott fogyasztási dohány esetében, ha ez az adó
kisebb, az adójegyen feltüntetett mennyiség és a 97. §
(2) bekezdés c) pontjában előírt, 1 kilogrammra meghatározott legkisebb adómérték alapján számított adó —, valamint a kiskereskedelmi eladási ár és a 97. § (4) bekezdése
szerinti százalékérték szorzatának egy század részeként
számított általános forgalmi adó együttes összegének megfelelő értéket testesít meg.
(3) Adójegyet igényelhet
a) a dohánygyártmány adóraktár engedélyese;
b) az importáló;
c) a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő.
(4) Az adójegy igényléséhez az importálónak a 104. §
szerinti, a dohánygyártmányok importálására, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőnek a 24. § szerinti, a dohánygyártmányok más tagállamból való behozatalára jogosító engedéllyel kell rendelkeznie.
(5) Az adójegy átvételekor meg kell fizetni azt az adó és
általános forgalmi adó összeget, amelyet az igényelt adójegyek a (2) bekezdés szerint, az átvételkor hatályos adómértékek alapján képviselnek (a továbbiakban: fizetési kötelezettség).
(6) A fizetési kötelezettség halasztására jogosult az
adóraktár engedélyese, a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő és az importáló, amennyiben biztosítékot nyújt. A
dohánygyártmány adóraktár engedélyese által a 100. § szerint nyújtott jövedéki biztosíték a halasztott fizetési kötelezettség biztosítékaként figyelembe veendő azzal, hogy az
adóraktárába betárolásra kerülő, más tagállamban gyártott
dohánygyártmányra általa átvett adójegy utáni fizetési kötelezettségre külön jövedéki biztosítékot kell nyújtani a
24. § (7) bekezdése szerint meghatározott összegben, de
figyelembe véve a 19. § (2) bekezdésének a dohánygyártmányokra vonatkozó rendelkezését is. A bejegyzett kereskedő által a 24. § (7) bekezdése szerint nyújtott jövedéki
biztosíték a halasztott fizetési kötelezettség biztosítékának
minősül. Az importáló és a nem bejegyzett kereskedő a
fizetési kötelezettség halasztására abban az esetben jogosult, ha az átvett adójegy értékének megfelelő nagyságú
biztosítékot nyújt.
(7) A halasztott fizetési kötelezettséget a tárgyhóban
átvett adójegyekre a tárgyhónapot követő harmadik hónap
28. napjáig kell teljesíteni.
(8) Az adóraktár engedélyesének és a bejegyzett kereskedőnek havonta el kell számolnia — a külön jogszabály
rendelkezései szerint — az átvett adójegy mennyiségével.
(9) A 99. § (5) bekezdése alapján az importáló és a
nem bejegyzett kereskedő fizetési kötelezettsége legkorábban a fizetési halasztás lejártakor csökkenthető.
(10) Az adófizetési és az általánosforgalmiadó-fizetési
kötelezettségét, illetve az adó- és az általánosforgalmiadóvisszaigénylési (levonási) jogosultságát az adóraktár engedélyese a 8—14., illetve a 47. §, a bejegyzett/nem bejegyzett
kereskedő a 25. § szerint állapítja meg. Ezen belül az adóbevallásban ki kell mutatni a bevallási időszakban adójeggyel szabadforgalomba bocsátott dohánygyártmányok
után adójeggyel megfizetett vagy megfizetésre kerülő adónak és általános forgalmi adónak az összegét.
(11) Az importáló adófizetési kötelezettségének vámhatóság általi megállapításakor az adóból és az általános
forgalmi adóból le kell vonni az importált dohánygyártmányra felragasztott adójeggyel megfizetett vagy megfizetésre kerülő összeget, feltéve, hogy az importáló a vámjogi
szabadforgalomba bocsátáskor az adójegy ideiglenes kivitelét igazolja, vagy — az adójegy nélkül importált dohánygyártmány esetében — a dohánygyártmány vámjogi szabadforgalomba bocsátása előtt az adójegyet az (5)—(6) bekezdés szerint vette át.
(12) Amennyiben az adó vagy az általános forgalmi adó
mértéke megváltozik, az új adómérték hatálybalépését
megelőző 45 napon belül az adóraktár engedélyese a havi
átlagos adójegy készletének tartásához szükséges mennyiségnél több adójegyet nem igényelhet, nem tarthat készleten. Az adómérték változásának hatálybalépését követően
a változás előtti adójeggyel — legfeljebb még 15 napon
belül — csak az a dohánygyártmány tárolható ki az adóraktárból, amelyre az adójegyet az adómérték változásának
hatálybalépése előtt helyezték fel.
(13) A dohánygyártmány az adómérték változásának
hatálybalépését követően csak az új adómértéknek megfelelő adójeggyel importálható a szabadforgalom számára és
hozható be más tagállamból.
99. § (1) Az adójegyet a dohánygyártmányok egyedi fogyasztói csomagolási egységére oly módon kell felragasztani, hogy sérülésmentesen ne legyen eltávolítható és a csomagolás kinyitásakor eltépődjön.
(2) Egyedi fogyasztói csomagolás alatt
a) a cigaretta esetében a legfeljebb 50 darab cigarettát
tartalmazó fogyasztói csomagot (zsebcsomag),
b) a szivar esetében a darabot vagy a dobozt,
c) a szivarka esetében a dobozt,
d) a fogyasztási dohány esetében a tasakot vagy a dobozt
kell érteni. (3) Az adójegy
a) a dohánygyártmány megnevezését (cigaretta, szivar,
szivarka, finomra vágott fogyasztási dohány, egyéb fogyasztási dohány),
b) a dohánygyártmány egyedi fogyasztói csomagolási
egységben foglalt mennyiségét (darab, kilogramm),
c) az egyedi fogyasztói csomag kiskereskedelmi eladási
árát,
d) az adójegy sorszámát tartalmazza. (4) Az adójegyet a Magyar Állam állíttatja elő, és a
vámhatóság bocsátja a 98. § (3) bekezdésében megjelöltek
rendelkezésére.
(5) A vámhatósághoz visszaküldött hibás, sérült, valamint sértetlen állapotú, továbbá a vámhatóság felügyelete
mellett megsemmisített, az adójegy igénylőjének tevékenységi körén kívül eső elháríthatatlan ok miatt — ide nem
értve a lopás esetét —, illetve jogszabályban meghatározott
egyéb módon megsemmisült adójegy 98. § (2) bekezdése
szerinti értékével a tárgyhót követő hóban esedékes, a 98. §
(6) bekezdése szerint halasztott fizetési kötelezettség — a
külön jogszabályban meghatározott feltételek mellett —
csökkenthető vagy annak értéke visszatéríthető.
(6) A halasztott fizetési kötelezettség csökken azon dohánygyártmányra felragasztott adójegy adó és általános
forgalmi adó értékével, amely utáni felfüggesztett adófizetési kötelezettség alól a 13. § (3) bekezdés b)—f) pontja,
valamint (9)—(10) bekezdése alapján az adóraktár engedélyese véglegesen mentesül.
(7) A dohánygyártmány adóraktár engedélyese a minőségi kifogás vagy lejárt szavatosság, illetve az adóraktár
engedélyese, a bejegyzett kereskedő és az importáló a jogszabályi változás miatt forgalomképtelenné vált, szabadforgalomból visszaszállított (visszáru) dohánygyártmány
adóját visszaigényelheti (levonhatja), amennyiben a dohánygyártmányt a dohánygyártmány-adóraktár engedélyese az adóraktárában újrafeldolgozza vagy megsemmisíti,
illetve a bejegyzett kereskedő és az importáló megsemmisítteti. Az adólevonás joga megsemmisítés esetén az adójegy és a dohánygyártmány megsemmisítéséről felvett jegyzőkönyv birtokában érvényesíthető, és a megsemmisítés
napjától esedékes. Újrafeldolgozás esetén az adólevonás joga
az adójegy megsemmisítéséről felvett jegyzőkönyv birtokában érvényesíthető, és a megsemmisítés napjától esedékes,
továbbá a 47. § (5) bekezdés a) pontjának, illetve (9) bekezdés a) pontjának rendelkezését is alkalmazni kell.
Dohánygyártmány-adóraktár 100. § (1) Adóraktári engedély
a) a kizárólag fogyasztási dohány és/vagy szivar előállí
tását végző gyártóüzemre (a továbbiakban: dohányüzem),
b) a dohánygyártmányok előállítását végző — az
a) pontba nem tartozó — gyártóüzemre (a továbbiakban:
dohánygyár),
c) a dohánygyárnak és a dohányüzemnek a gyártóüzeme területén és a gyártóüzeme területén kívül található,
dohánygyártmány tárolására alkalmas, saját tulajdonú vagy
bérelt, illetve egyéb használati jogon működtetett raktárára (a továbbiakban: üzemi dohánygyártmányraktár).
(2) A dohánygyártmány adó megfizetése nélküli tárolására adóraktári engedély tranzitadóraktárra és vámadóraktárra is adható, a 72. § (2)—(3) bekezdése szerint.
(3) A jövedéki biztosítékot adóraktáranként — ide nem
értve a (2) bekezdés szerinti adóraktárat —
a) a dohányüzem esetén legalább 5 millió forint,
b) a dohánygyár és az üzemi dohánygyártmányraktár
esetén legalább 50 millió forint, de adóraktáranként, illetve a több adóraktárral rendelkező
engedélyes esetében engedélyesenként legfeljebb 200 millió forint értékben kell nyújtani.
(4) Dohánygyártmány gyártására alkalmas gépet és
egyéb eszközt kizárólag adóraktári engedéllyel rendelkező
dohányüzem vagy dohánygyár tarthat birtokában, csak részére lehet értékesíteni, importálni.
Az adójegyen feltüntetett ár 101. § A dohánygyártmány a nem jövedéki engedélyes
kereskedelmi tevékenység keretében csak az adójegyen
feltüntetett áron értékesíthető, attól eltérni nem lehet.
Az adójeggyel ellátott dohánygyártmányok általános
forgalmi adóztatásával összefüggő egyéb szabályok
102. § (1) Az az általánosforgalmiadó-alany, aki
(amely) az adójeggyel ellátott dohánygyártmányok értékesítése után e törvény rendelkezései szerint köteles az általános forgalmi adót fizetni, e tevékenysége tekintetében az
áfatörvénynek a tételes átalányadózásra, valamint az alanyi
adómentességre vonatkozó rendelkezéseit nem alkalmazhatja.
(2) Az általánosforgalmiadó-alany az adójeggyel ellátott dohánygyártmányok értékesítése tekintetében az áfatörvényben meghatározott számlaadási kötelezettségének
olyan módon tesz eleget, hogy ezen termékértékesítéséről
kibocsátott számlában, egyszerűsített számlában nem tüntethet fel áthárított általános forgalmi adót, felszámított
általánosforgalmiadó-mértéket és annak az általános forgalmi adót is tartalmazó ellenértékre vetített százalékértékét, továbbá — a nem jövedéki engedélyes kereskedelmi
tevékenység keretében végzett termékértékesítés kivételével — a termék megnevezése mellett tájékoztató adatként
fel kell tüntetnie az értékesített dohánygyártmány adójegyén szereplő kiskereskedelmi eladási árat is.
(3) Az általánosforgalmiadó-alany az adójeggyel ellátott dohánygyártmányok értékesítése tekintetében — az
áfatörvény alkalmazásában — adólevonásra jogosító termékértékesítést végez, és — az áfatörvény visszaigénylésre
jogosító feltételei szempontjából — az adójeggyel ellátott
dohánygyártmányok értékesítéséből származó, az általános forgalmi adót nem tartalmazó ellenérték a visszaigénylésre jogosító adóköteles termékértékesítés összesített
adóalapjába tartozónak tekinthető.
(4) Az az általánosforgalmiadó-alany, aki (amely) általánosforgalmiadó-fizetési kötelezettségét az áfatörvény
bolti kiskereskedelmi tevékenységre vonatkozó különleges adózási módjával állapítja meg, jogosult arra, hogy az
így adódó általánosforgalmiadó-fizetési kötelezettségét általánosforgalmiadó-bevallási időszakonként az alábbi
összeggel csökkentse:
Fcs: az általánosforgalmiadó-bevallási időszakonként
fizetendő általános forgalmi adót csökkentő összeg;
BNy(d): az adójeggyel ellátott dohánygyártmánynak a
nyitó bolti kiskereskedelmi készlete;
BF(d) : az adójeggyel ellátott dohánygyártmánynak az
általánosforgalmiadó-bevallási időszakban továbbértékesítési célra történt beszerzése;
BZ(d) : az adójeggyel ellátott dohánygyártmánynak a záró
bolti kiskereskedelmi készlete;
BNy: a nyitó bolti kiskereskedelmi készlet összesen; BF: az általánosforgalmiadó-bevallási időszakban továbbértékesítési célra beszerzett termékek összesen;
BZ: a záró bolti kiskereskedelmi készlet összesen; É: a bolti kiskereskedelmi tevékenységből származó, az
általánosforgalmiadó-bevallási időszakban ténylegesen
elért bevétel;
A(d) : a 97. § (4) bekezdés szerinti százalékérték.
(5) A (4) bekezdés szerinti számítási módnál az áfatörvény bolti kiskereskedelmi tevékenységre vonatkozó különleges adózási mód alkalmazását szabályozó melléklete
szerinti egyéb rendelkezéseket figyelembe kell venni.
(6) A (4) bekezdés szerinti számítási mód alkalmazásának feltétele, hogy az általánosforgalmiadó-alany nyilvántartásában az adójeggyel ellátott dohánygyártmányok értékét elkülönülten szerepeltesse.
HARMADIK RÉSZ XVI. Fejezet JÖVEDÉKI TERMÉKEK KERESKEDELME,
EXPORTJA-IMPORTJA SZABADFORGALOMBAN
103. § (1) Az 52. § (1) bekezdése szerinti ásványolajtermékkel — kivéve a 25 kilogramm vagy annál kisebb
kiszerelésű palackba töltött cseppfolyósított szénhidrogént — és egyéb jövedéki termékkel, valamint az 50. §
(4) bekezdése szerinti megfigyelt termékkel (e fejezet alkalmazásában a továbbiakban az előbbiekkel együtt: jövedéki termék) szabadforgalomban kereskedni, e jövedéki
termékeket exportálni és importálni, szabadforgalomba
bocsátott jövedéki terméket (ideértve a megfigyelt terméket is) a Közösségen belüli forgalomban értékesíteni vagy
onnan beszerezni csak az e törvényben meghatározott engedéllyel lehet.
(2) E törvény alkalmazásában:
1. jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenység:
a) a fűtőolaj értékesítés céljából történő beszerzése,
készletezése és értékesítése,
b) az 52. § (1) bekezdés a), b), d), — a 0 adómérték alá
tartozó termék kivételével — f) , g) pontja szerinti jövedéki
termékeknek (a továbbiakban: üzemanyagok) nem üzemanyagtöltő állomáson, a 2710 19 41, 2710 19 45 és a
2710 19 49 vámtarifaszámú gázolajnak nem kiskereskedelmi tárolótelepen vagy nem üzemanyagtöltő állomáson történő értékesítése, a (6) bekezdésben foglalt eltéréssel;
c) a szabadforgalomba bocsátott, az e bekezdés a) és
b) pontjában nem említett egyéb jövedéki termék belföldön történő beszerzése, készletezése és továbbforgalmazók részére történő értékesítése, a (3)—(6) bekezdésben
foglalt eltéréssel;
d) a szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék bértárolása; e) jövedéki termék gazdasági tevékenység keretében,
kereskedelmi vagy felhasználási céllal vagy egy közhivatal
céljaira más tagállamból, nem közösségi adófelfüggesztési
eljárás keretében történő behozatala vagy gazdasági tevékenység keretében más tagállamba történő kivitele, kivéve
a 110. § (5) bekezdésének b)—h) pontja szerinti nem kereskedelmi mennyiségű jövedéki terméknek jogi személyek és jogi személyiség nélküli szervezetek által történő,
nem értékesítési célú kivitelét, továbbá a jövedéki termék
csomagküldő kereskedelem keretében történő behozatalát, kivitelét (a továbbiakban: közösségi kereskedelmi tevékenység);
2. nem jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenység: a
(4)—(6) bekezdésben foglalt eltéréssel a szabadforgalomba bocsátott jövedéki terméknek nem az 1. pont szerinti
jövedéki engedélyes kereskedelmi, vagy nem a 3. pont szerinti exporttevékenység keretében történő beszerzése,
készletezése és értékesítése, az e bekezdés 1. pontjának
e) alpontjában és 3. pontjában említett kivételekkel;
3. export- és importtevékenység: az a tevékenység, amely
keretében a személy jövedéki terméknek a harmadik országból történő behozatalát vagy harmadik országba történő kivitelét saját nevében végzi, kivéve
a) a 9. § (1)—(2) bekezdésében foglalt adómentes termék behozatalát,
b) a jövedéki termék nem kereskedelmi jellegű áruként
történő kivitelét,
c) a 110. § (5) bekezdésének b)—h) pontja szerinti nem
kereskedelmi mennyiségű jövedéki terméknek jogi személyek és jogi személyiség nélküli szervezetek által történő,
nem értékesítési célú kivitelét,
d) az ideiglenes behozatali vámeljárás jogcímén jövedéki termék kiállításra történő behozatalát,
e) az átviteli rendeltetésű (tranzit) jövedéki terméknek
belföldön történő átszállítását,
f) a jövedéki terméknek harmadik országban szolgálatot teljesítő magyar fegyveres erők szolgálati helyéről a
Magyar Honvédség által harmadik országból történő
visszaszállítását;
4. üzemanyagtöltő állomás: az Országos Mérésügyi Hivatal által hitelesített kútoszloppal és az illetékes hatóság
által engedélyezett és hitelesített tárolótartállyal, illetve a
sűrített gáz és a cseppfolyósított gáz esetében térfogatvagy tömegárammérővel és összegzővel ellátott kiskereskedelmi elárusítóhely;
5. üzemi motorikusgáztöltő-állomás: az Országos
Mérésügyi Hivatal által hitelesített kútoszloppal és az illetékes hatóság által engedélyezett tárolótartállyal ellátott, a
cseppfolyósított széndhidrogén kizárólag nem közúti járművekben, üzemen belüli felhasználás céljából történő
kiszolgálását végző felhasználói hely;
6. kútoszlop: üzemanyagok, folyékony tüzelőanyagok
kimérésére használatos, helyhez kötött, egy vagy több kimérőhelyes, egy szerkezeti egységbe épített, az Országos
Mérésügyi Hivatal által hitelesített átfolyásmérővel és
összegezővel ellátott berendezés;
7. kiskereskedelmi tárolótelep: a tüzelőolajnak — az
Országos Mérésügyi Hivatal által hitelesített átfolyásmérővel és összegezővel, ólomzárral ellátott mérőműszeren
keresztül — tárolótartályból, végső fogyasztók részére történő értékesítésére szolgáló elárusítóhely;
8. üzlethelyiség: a szilárd, térelemekkel körülhatárolt, a
talajjal egybeépített vagy a talajhoz rögzített, tartós használatra szolgáló nyílt árusítású, rendszeresen nyitva tartó
kiskereskedelmi elárusítóhely, ideértve az e feltételeknek
megfelelő pavilont, továbbá a munkahelyi éttermet és
büfét, az üzemanyagtöltő állomás, közforgalmú repülőtér,
vasúti és hajóállomás területén üzemeltetett elárusítóhelyet. (3) Nem tekintendő a (2) bekezdés 1. pontjának c) alpontja alá tartozó tevékenységnek a külön jogszabályban
meghatározott esetekben és eljárás keretében a jövedéki
terméknek nem jövedéki engedélyes kereskedők közötti
nem rendszeres értékesítése, átadása, apportálása.
(4) Nem tekintendő a (2) bekezdés 1. pontjának c) alpontja, illetve 2. pontja alá tartozó tevékenységnek a jogi
személy, a jogi személyiség nélküli szervezet és a természetes személy árverésen történő szőlőbor értékesítése vagy
beszerzése, legfeljebb 45 liter mennyiségig, valamint a
szőlőbor árverést szervező személy tevékenysége. A szőlőbor árverésének helyét és időpontját az árverést szervező
személy köteles a vámhatósághoz előzetesen bejelenteni.
(5) Nem tekintendő a (2) bekezdés 1. pont jának
a)— c) alpontja és 2. pontja alá tartozó tevékenységnek a
felhasználásra beszerzett, de ezt követően igazoltan feleslegessé vált ásványolajtermék vámhatósági felügyelet mellett történő nem rendszeres értékesítése.
(6) Nem tekintendő a (2) bekezdés 1. pontjának b) alpontja, illetve 2. pontja alá tartozó tevékenységnek az
üzemanyagkártyával értékesített (beszerzett), felhasznált
üzemanyag utólagos, pénzügyi-technikai jellegű elszámolása, feltéve, ha az elszámolásról a felek írásban megállapodtak.
104. § (1) A jövedéki termék szabadforgalomban végzett jövedéki engedélyes kereskedelme, szabadforgalomból történő exportálása, szabadforgalom számára történő
importálása a vámhatóság által kiadott jövedéki engedéllyel történhet.
(2) A jövedéki engedélyre jogosult az a személy,
a) aki — az (5) és (8)—(11) bekezdésben foglalt eltéréssel — az ásványolajtermékek esetében 120 millió Ft, az
egyéb jövedéki termékek esetében 22 millió Ft jövedéki
biztosítékot nyújt,
b) aki könyvvezetési kötelezettségének a kettős könyvvezetés szabályai, illetve az egyéni vállalkozó és az Szja
törvény szerinti mezőgazdasági őstermelő esetében az Szja
törvény rendelkezései szerint tesz eleget, és olyan nyilvántartási, bizonylati rendszert alkalmaz, hogy annak alapján
a forgalmazott jövedéki termék mennyiségi számbavétele
ellenőrizhető,
c) aki nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási
eljárás alatt,
d) akinek a vámhatóság, az adóhatóság felé nincs meg
nem fizetett vám- vagy adótartozása, társadalombiztosítási
járulék tartozása, kivéve, ha arra részletfizetést vagy fizetési halasztást engedélyeztek, továbbá, aki nyilatkozik arról,
hogy egyéb köztartozása sem áll fenn.
(3) Nem adható engedély, ha az engedélyt kérelmező
természetes személyt vagy a szervezet vezetőjét, vezető
tisztségviselőjét gazdasági bűncselekmény vagy a közélet
tisztasága elleni bűncselekmény elkövetése miatt jogerősen elítélték, és a kérelem benyújtásakor még nem mentesült a büntetett előélethez fűződő hátrányos következmények alól.
(4) A jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenységre
(kivéve a nem saját számlára végzett közösségi kereskedelmi tevékenységet) és a saját számlára végzett importtevékenységre szóló jövedéki engedély (2) bekezdésben foglaltakon túli feltétele, hogy a kérelmező
a) az 52. § (1) bekezdés a)—e) pontja szerinti ásványolajtermék esetében telephelyenként legalább 500 m3 űrtartalmú, az illetékes hatóság által hitelesített és engedélyezett, a talajjal egybeépített vagy a talajhoz rögzített tárolótartállyal vagy tárolótartályban tárolótérfogattal
(a továbbiakban: tárolótartály),
b) az 52. § (1) bekezdés f) pontja szerinti cseppfolyósított gáz esetében telephelyenként 300 m3 űrtartalmú, a
talajjal egybeépített vagy a talajhoz rögzített tárolótartállyal,
c) az alkoholtermék, a sör, a pezsgő, a köztes alkoholtermék, a bor és a dohánygyártmány esetében telephelyenként legalább 100 m2 alapterületű, szilárd térelemekkel
körülhatárolt raktárhelyiséggel, a nem palackozott alkoholtermék forgalmazásához legalább 100 m3 űrtartalmú,
helyhez kötött tárolótartállyal
is rendelkezzen. (5) Az adóraktár engedélyese, illetve a bejegyzett kereskedő által a szabadforgalomban folytatott jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenységre a (2) bekezdés a) pontja szerinti jövedéki biztosítékot nem kell külön teljesíteni,
amennyiben azt az adóraktárra, illetve a bejegyzett kereskedői tevékenységre nyújtott jövedéki biztosíték összege
meghaladja. Ellenkező esetben a kereskedelmi jövedéki
engedély megadásához, illetve érvényességéhez a különbözetre kell jövedéki biztosítékot nyújtani.
(6) Amennyiben az importáló az importált jövedéki
termékét jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenység
keretében értékesíti, vagy a jövedéki engedélyes kereskedő
a jövedéki termékét exportálja, a (2) bekezdés a) pontja
szerinti jövedéki biztosítékot csak az egyik tevékenysége
után kell nyújtania.
(7) Ha a jövedéki engedélyes kereskedő, az exportáló és
az importáló ásványolajat és egyéb jövedéki terméket egyaránt forgalmaz, exportál, importál, a (2) bekezdés
a) pontjában meghatározott jövedéki biztosítékot 142 millió forint összegben kell teljesíteni.
(8) Nem kell jövedéki biztosítékot nyújtania annak a
jövedéki engedélyes kereskedelmi, export- és importtevékenységet folytató gazdálkodó szervezetnek, amely az Áht.
alapján a kincstári finanszírozás körébe tartozik.
(9) Ha az importáló vagy a közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult jövedéki engedélyes kereskedő kizárólag olyan jövedéki terméket importál vagy hoz
be más tagállamból, amelynek adómentes beszerzésére keretengedéllyel is rendelkezik, jövedéki biztosítékot csak a
keretengedélyhez kapcsolódóan kell nyújtania. Ha az importáló, illetve a közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult jövedéki engedélyes kereskedő kizárólag
egyéb ellenőrzött ásványolajat vagy megfigyelt terméket
importál, illetve hoz be más tagállamból, és egyúttal felhasználói engedéllyel is rendelkezik, jövedéki biztosítékot
csak a felhasználói engedélyéhez kapcsolódóan kell nyújtania.
(10) A kizárólag szőlőbor forgalmazásával, exportálásával vagy importálásával foglalkozó személynek a jövedéki engedély megszerzéséhez 1 millió forint jövedéki biztosítékot kell nyújtania.
(11) Mentesül a (2) bekezdés a) pontja szerinti biztosítéknyújtás és a (4) bekezdés c) pontjában előírt raktárhelyiség feltétele alól
a) az a szőlőtermelő, aki a saját termésű szőlőjéből
bérfeldolgozásban előállított szőlőborát továbbforgalmazók részére értékesíti,
b) az a külön jogszabályban foglaltak szerint gyógyszernagykereskedelmi tevékenység folytatására jogosító engedéllyel rendelkező személy, aki a Magyar Gyógyszerkönyvben meghatározott benzint és alkoholterméket forgalmaz.
(12) Az országos közforgalmú vasút üzemeltetője mentesül a (4) bekezdés a) pontjában előírt feltétel teljesítése
alól, ha a gázolajat kizárólag a vasúti pályához kötött járművek, munkagépek vasúti szállítási főtevékenységhez
közvetlenül kapcsolódó üzemeltetése céljára értékesíti.
(13) A jövedéki engedélyes kereskedő, az importáló és
az exportáló által nyújtandó jövedéki biztosítékra a 38. §
(5) és (11) bekezdésének rendelkezéseit is alkalmazni
kell. A jövedéki biztosíték érvényesítésére a vámhatóság a
jogerősen megállapított jövedéki bírságtartozás esetén
— külön határozat nélkül — jogosult.
(14) A jövedéki engedély megszűnik, ha
a) a jövedéki engedélyes természetes személy meghal,
kivéve, ha özvegye vagy örököse a kereskedelmi, exportimport tevékenység folytatásának szándékát az esemény
bekövetkezését követő 30 napon belül a vámhatósághoz
bejelenti, és az e törvényben előírt feltételeknek megfelel;
b) a jogi személy vagy jogi személyiség nélküli szervezet
jogutód nélkül megszűnik;
c) az engedélyt visszaadják;
d) az engedélyt a vámhatóság visszavonja.
(15) A vámhatóság a jövedéki engedélyt visszavonja,
amennyiben
a) a jövedéki engedélyes kereskedő, exportáló, importáló ellen felszámolási eljárás indult,
b) a jövedéki engedélyes kereskedő, exportáló, importáló az adóhatósághoz, illetve a vámhatósághoz teljesítendő adóbevallási, adófizetési, vámteher-fizetési vagy a társadalombiztosítási járulék fizetési kötelezettségét a határidőt, illetve az esedékességet 60 nappal meghaladóan késedelmesen teljesítette, vagy azt követően sem teljesítette,
vagy az adóhatóság a vizsgált időszakra vonatkozó adókötelezettség 10 százalékát meghaladó adóhiányt jogerősen
állapít meg, és a magatartás jellegére tekintettel az adóbírság mérséklését az Art. 171. §-ának (2) bekezdése kizárja,
c) a 104. § (2) bekezdés a), b) pontjában és (3) bekezdésében meghatározott feltételek nem teljesülnek,
d) a 105. §-ban, a 106. § (8), (9) bekezdésében foglalt
rendelkezéseket a jövedéki engedélyes kereskedő ismételten megsérti.
(16) A jövedéki engedélyes kereskedő, exportáló, importáló köteles az engedélye eredeti példányát és annak
hiteles másolatait a visszavonást, illetve a tevékenység
megszüntetését követő 5 munkanapon belül a vámhivatal
részére visszaszolgáltatni.
(17) A vámhatóság a szabadforgalomban a jövedéki
termékek jövedéki engedélyes kereskedelmére, exportjára-importjára jövedéki engedéllyel rendelkezők listáját a
Pénzügyminisztérium hivatalos lapjában rendszeresen
közzéteszi, továbbá gondoskodik az érvényes engedélyek
naprakész listájához való közvetlen hozzáférésről.
105. § (1) A jövedéki engedélyes kereskedő jövedéki
terméket — a (2)—(4) bekezdésben foglalt eltéréssel —
csak adóraktárból (ideértve a megszűnt adóraktárt a megszűnését követő 30 napig), jövedéki engedélyes kereskedőtől vagy jövedéki engedéllyel rendelkező importálótól, valamint — a (2) bekezdés szerint — tagállamból szerezhet
be, tarthat készleten és értékesíthet tovább.
(2) A jövedéki engedélyes kereskedő jövedéki terméket
csak a 27. és 28. §, az egyéb ellenőrzött ásványolaj és megfigyelt termék esetében, továbbá a 62. § rendelkezéseinek
betartásával szerezhet be tagállamból vagy értékesíthet
tagállamba.
(3) A jövedéki engedélyes kereskedő egyéb ellenőrzött
ásványolajterméket 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésben és megfigyelt terméket — a 62. § (7) bekezdésében foglalt eltéréssel — nem forgalmazhat.
(4) Végelszámolás, illetve felszámolás keretében megvásárolt vagy a követelés (tartozás) fejében átvett, hatóságok által elkobzott, valamint lefoglalt és előzetesen értékesíthető, vagy a vámraktárból a vámhatóság által értékesített jövedéki termék beszerzése és továbbforgalmazása is
megengedett a jövedéki engedélyes kereskedő által, feltéve, hogy adófizetési kötelezettségét e törvény szerint teljesítette.
106. § (1) A jövedéki engedélyes kereskedőnek a beszerzett, az értékesített és a készleten lévő jövedéki termék
eredetét, származását hitelt érdemlően igazolnia kell. A
jövedéki engedélyes kereskedő — az 5,5 térfogatszázaléknál alacsonyabb alkoholtartalmú, legfeljebb 0,33 literes
kiszerelésű termék kivételével — az alkoholterméket —
a 73. § (2) bekezdésében foglalt eltéréssel — csak zárjeggyel és — a 73. § (10) bekezdésében foglalt eltéréssel,
illetve a gyógyszer-nagykereskedelem kivételével — 2 liter
űrtartalmat el nem érő göngyölegben, a dohánygyártmányt
csak adójeggyel, a bort csak palackos kiszerelésben, illetve
a szőlőbort hivatalos zárral ellátott kannás kiszerelésben is
beszerezheti, készletezheti, értékesítheti.
(2) A jövedéki engedélyes kereskedőnek a beszerzéseiről és értékesítéséről, valamint a napi zárókészletéről
— telephelyenként és összesítve — folyamatosan mennyiségi nyilvántartást (a továbbiakban: jövedéki nyilvántartás) kell vezetnie. A jövedéki nyilvántartást a vámhivatal
által elfogadott és hitelesített külön nyomtatványon (űrlapon) kell vezetni, és a beszerzés, az értékesítés adatait
havonta, a tárgyhó végén összesíteni. A jövedéki engedélyes kereskedő mentesülhet a külön nyomtatványon (űrlapon) történő nyilvántartás-vezetés alól, ha bizonylati rendjét, hagyományos vagy számítógépes nyilvántartását úgy
alakítja ki, hogy annak alapján az előírt számbavétel teljesül. A jövedéki nyilvántartás adatai számítógépes adathordozón tárolhatók. A vámhatóság kérésére a jövedéki nyilvántartás adatait rendelkezésre kell bocsátani.
(3) A jövedéki engedélyes kereskedő dohánygyártmány, alkoholtermék, bor, pezsgő, köztes alkoholtermék
és sör árukészletének továbbforgalmazók, továbbá a tüzelőolajnak, a gázolajnak és a légi járművek üzemanyagának
végfelhasználók részére, gépjárműről történő helyszíni értékesítése, kiszolgálása (a továbbiakban: terítőjárat) a külön jogszabályban meghatározott rendelkezések szerint
megengedett.
(4) A jövedéki engedélyes kereskedő jövedéki terméket a) kizárólag olyan számla kibocsátásával értékesíthet,
amelynek az áfatörvényben meghatározott adatokon kívül
tartalmaznia kell a jövedéki engedélye számát, a vevő adóigazgatási azonosító számát és — ha a vevő kereskedő —
az e törvényben előírt engedélye számát is, továbbá a fűtőolaj mezőgazdasági őstermelőnek történő értékesítése esetén az előbbieken kívül a vevő őstermelői igazolványának
számát,
b) szállítólevéllel szállíthat. (5) A szállítólevél szigorú számadású bizonylat, amelyen fel kell tüntetni
a) a jövedéki termék mennyiségi adatait; b) a kiszállítás és az átvétel időpontját;
c) a szállítás célját (áttárolás, értékesítés, terítőjárat);
d) a szállítás rendeltetési helyét (címét, címzettjét, a
terítőjárat értékesítési körzetét).
Szállítólevélként elfogadható a (4) bekezdés a) pontja
szerinti számla is, amennyiben az tartalmazza az e bekezdésben meghatározott adatokat.
(6) A jövedéki engedélyes kereskedő a raktárhelyiségét,
illetve tárolótartálya telephelyét nem jövedéki engedélyes
kereskedelmi elárusítóhelyként akkor használhatja, ha
a) a jövedéki engedélyes és nem jövedéki engedélyes
tevékenysége kereskedelmi készletéről, annak változásáról
(beszerzés, értékesítés) cikkelemenkénti mennyiségben és
értékben olyan számítógépes jövedéki nyilvántartást vezet,
amelyből az adatok a jövedéki ellenőrzéshez tevékenységenként külön-külön és összesítve bármikor rendelkezésre
állnak;
b) a nem jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenysége keretében a jövedéki terméket — ha törvény másként
nem rendelkezik — a 110. § (5) bekezdésében meghatározott kereskedelmi mennyiség elérése esetén — amennyiben a vevő kéri — olyan számlát vagy egyszerűsített számlát
bocsát ki, amely az áfatörvényben előírt adatokon kívül a
,,Továbbértékesítés esetén a jövedéki termék származásának igazolására nem alkalmas’’ szöveget tartalmazza;
c) az a) pont szerint kialakított jövedéki nyilvántartás
vezetésével a vámhatóság előzetesen egyetértett, és azt
jóváhagyta.
(7) A jövedéki engedélyes kereskedőnek a belföldön
értékesített jövedéki termékről vevőnként olyan nyilvántartással kell rendelkeznie, amely tartalmazza
a) az értékesített termék megnevezését, számla szerinti
értékét és mennyiségét, a számla számát,
b) a vevő nevét, székhelye (telephelye) címét, adóazonosító számát és — kereskedő vevő esetén — az e törvény
szerinti engedélye számát,
c) a vásárlás és a teljesítés (kiszállítás) időpontját.
A nyilvántartás adatai számítógépes adathordozón tá
rolhatók, a vámhatóság kérésére azokat rendelkezésre kell
bocsátani.
(8) A jövedéki engedélyes kereskedő a 103. § (1) bekezdésében megjelölt ásványolajterméket készpénzfizetéssel
nem szerezhet be és — kivéve a 0 adómérték alá tartozó
terméknek természetes személy részére történő értékesítését — nem értékesíthet, a nem jövedéki engedélyes kereskedő nem vásárolhat, illetve a fűtőolajat a jövedéki engedélyes kereskedő kizárólag olyan vevőnek értékesíthet
— a (10) bekezdés szerinti eset kivételével —, aki az ellenértéket a saját nevére szóló bankszámlájáról egyenlíti ki.
(9) A (8) bekezdés alá nem tartozó jövedéki engedélyes
kereskedő a jövedéki termék beszerzését és jövedéki engedélyes kereskedőnek történő továbbértékesítését készpénzfizetéssel nem végezheti, kivéve a szőlőbor e törvény
szerinti kereskedelmi mennyiséget el nem érő mennyiségben történő beszerzését és továbbértékesítését.
(10) Amennyiben a fűtőolajat mezőgazdasági őstermelő részére értékesítik, a mezőgazdasági őstermelő köteles
a jövedéki engedélyes kereskedőnek az őstermelői igazolványát bemutatni.
(11) A Magyar Közlönyben kihirdetett nemzetközi
szerződés alapján a külföldi államok fegyveres erőinek
ellátására az Országgyűlés vagy a Kormány által kijelölt
szervezet a jövedéki termékek e tevékenységgel összefüggő
jövedéki engedélyes kereskedelme, exportja, importja esetén a (2) és (7) bekezdés szerinti nyilvántartások vezetését
a külön jogszabályban foglalt rendelkezések alapján teljesíti.
107. § (1) A közösségi kereskedelmi tevékenységet
folytató jövedéki engedélyes kereskedő e tevékenységéről
külön nyilvántartást köteles folyamatosan vezetni, amely
tartalmazza a tagállamba értékesített és a tagállamból beszerzett jövedéki termék megnevezését és mennyiségét, az
értékesítésről, illetve a beszerzésről kiállított számla számát, a Közösségen belüli szállításnál alkalmazott kísérő
okmány megnevezését és azonosító számát, a tagállami
vevő és a tagállam megjelölését, továbbá az adó visszaigénylésére, illetve megfizetésére vonatkozó adatokat. Az
5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék beszerzéséről,
értékesítéséről, valamint nyitó- és zárókészletéről a közösségi kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult jövedéki engedélyes kereskedőnek a jövedéki nyilvántartás
havi zárása alapján jelentést kell készítenie, melyet a tárgyhót követő hó 15-éig be kell nyújtania a vámhatósághoz.
(2) A közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató
jövedéki engedélyes kereskedő a más tagállamból beszerzett jövedéki termék eredetét csak az áfatörvény szerint az
ilyen esetre előírt adattartalmú számlával vagy a 28. § szerinti kísérő okmánnyal igazolhatja.
108. § (1) Az exportáló és a közösségi kereskedelmi
tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedő zárjeggyel ellátott alkoholterméket, illetve adójeggyel ellátott
dohánygyártmányt nem exportálhat, illetve — az áruminta
kivételével — nem szállíthat ki más tagállamba, kivéve, ha
a zárjegyet, az adójegyet felülragasztással érvényteleníti.
Az exportáló az exporttevékenységéről külön nyilvántartást köteles folyamatosan vezetni, amely tartalmazza az
exportált termék megnevezését és mennyiségét, az exportszámla számát, a vámokmány megnevezését és azonosító
számát, a külföldi vevő és a rendeltetési ország megjelölését, a vámhivatal által végzett kiviteli ellenőrzés, valamint
a vámhatáron való kiléptetés időpontját.
(2) Az importáló az importtevékenységéről külön nyilvántartást köteles folyamatosan vezetni, amely tartalmazza
az importált termék megnevezését és mennyiségét, az importszámla számát, a vámokmány megnevezését és azono
sító számát, a vámhatáron történt belépés és a vámjogi
szabadforgalomba bocsátás időpontját, az importált termék készletre vételének időpontját, valamint a beszerzés
céljának (feldolgozás, továbbértékesítés) megjelölését. Az
importáló az importált és belföldön értékesített jövedéki
termékről a 106. § (7) bekezdésében előírtak szerint vevőnyilvántartást köteles vezetni.
109. § (1) Jövedéki termékek szabadforgalomban végzett nem jövedéki engedélyes kereskedelme — a (2) bekezdésben foglalt eltéréssel és a gyógyszertárak kivételével —
kizárólag az üzletek működéséről és a belkereskedelmi
tevékenység folytatásának feltételeiről szóló jogszabályban meghatározott, az üzlet helye szerinti illetékes település jegyzője által kiadott működési engedély birtokában
lehetséges, ha
a) a működési engedély olyan kiskereskedelmi, vendéglátó-ipari, illetve kereskedelmi szálláshely üzletkörre szól,
amelyben a jogszabály jövedéki termékek forgalmazását
megengedi, és
b) a nem jövedéki engedélyes kereskedő a tevékenységét üzlethelyiségben (üzemanyag értékesítése esetén
üzemanyagtöltő állomáson, folyékony tüzelőanyag értékesítése esetén üzemanyagtöltő állomáson vagy kiskereskedelmi tárolótelepen), illetve a mozgóbolton keresztül történő értékesítés esetén a (4)—(6) bekezdésben foglaltak
szerint folytatja.
A Magyar Gyógyszerkönyvben meghatározott benzin és
alkoholtermék nem jövedéki engedélyes kereskedelmét a
gyógyszertárak létesítéséről és működésük egyes szabályairól szóló törvényben meghatározott gyógyszertár folytathatja.
(2) Jövedéki termék közvetlen végső fogyasztóknak
történő értékesítése a vasúti étkezőkocsiban és büfében, a
nemzetközi autóbuszjáraton, a személyhajó éttermében és
büféjében, a belföldi polgári repülőgépjáraton, továbbá a
dohánygyártmányok vonatkozásában a 2000 főnél kisebb
népességszámú településen (lakott helyen) a postai szolgáltatást nyújtó szolgáltatóhelyiségben is megengedett.
(3) A jegyző a jövedéki termékek nem jövedéki engedélyes kereskedelmi forgalmazására jogosító működési engedélyek listáját és az engedélyek jogszabály szerint nyilvántartásba vett adatait rendszeresen átadja a vámhatóságnak,
és folyamatosan értesíti a bekövetkező változásokról.
(4) A (6) bekezdésben megnevezett jövedéki termék
mozgóbolton keresztül történő értékesítésére a működési
engedéllyel rendelkező nem jövedéki engedélyes kereskedő akkor jogosult, ha az üzlethelyisége (több üzlethelyiség
működtetése esetén a székhelye) szerint illetékes vámhatóságnak a mozgóbolton keresztül történő értékesítés
megkezdését 6 munkanappal megelőzően bejelenti, és a
vámhatóság a működési engedélyre történő rájegyzéssel
azt és az (5) bekezdés szerinti feltételeket tudomásul veszi.
(5) A (4) bekezdés szerinti bejelentéshez írásban meg
kell adni a mozgóboltként üzemelő közúti gépjármű típusát, forgalmi rendszámát, az ellátott települések, értékesítési megállóhelyek, alkalmi rendezvények megnevezését és
helyét, azok megközelítésének útvonalát, valamint a településenként, megállóhelyenként előre meghatározott
nyitvatartási időt. Az alkalmi rendezvényeken való árusítás
vámhatóság általi jóváhagyásához be kell mutatni az egyéb
jogszabályokban meghatározott engedélyeket is.
(6) A jövedéki termék értékesítésére szolgáló mozgóboltnak az a forgalmi rendszámmal ellátott közúti gépjármű minősül, amely
a) az üzemanyagnak kizárólag a hivatalosan meghirdetett technikai sportversenyeken (motor-, autó-, repülő-,
motorcsónak versenyeken) történő értékesítése esetén, továbbá a tüzelőolaj és a propán vagy propán-bután gáz
értékesítése esetén a vevőnek a felhasználás helyszínén
történő kiszolgálását végzi, és olyan tartállyal van összeszerelve (tankautó), amely az Országos Mérésügyi Hivatal
által hitelesített, ólomzárral ellátott mérőműszeren (átfolyásmérőn), kiszolgálótömlőn és pillanatelzárón keresztül
méri ki a terméket;
b) dohánygyártmány, alkoholtermék, bor, sör, pezsgő,
köztes alkoholtermék értékesítése esetén szilárd alapanyagú térelemekkel körülhatárolt, zárt légtérrel rendelkező
olyan tehergépjármű (autóbusz), amelyben a terméket eladótérben vagy utcán át szolgálják ki, és amely a kis- és
tanyatelepülések ellátására, alkalmi rendezvényeken történő értékesítésre szolgál.
110. § (1) A nem jövedéki engedélyes kereskedő a jövedéki termék beszerzésekor a működési engedélyét, illetve annak hiteles másolatát az eladó kérésére köteles bemutatni.
(2) A nem jövedéki engedélyes kereskedő jövedéki terméket csak adóraktárból, jövedéki engedéllyel rendelkező
kereskedőtől és importálótól, valamint a 105. § (2)—(4) bekezdése rendelkezésének értelemszerű alkalmazásával, továbbá — kizárólag a 103. § (3) bekezdés szerinti esetben —
nem jövedéki engedélyes kereskedőtől is beszerezhet.
(3) A nem jövedéki engedélyes kereskedő köteles a
beszerzett, az értékesített és a készleten lévő jövedéki termék eredetét, származását hitelt érdemlően igazolni.
(4) A nem jövedéki engedélyes kereskedő az (5) bekezdésben meghatározott kereskedelmi mennyiséget elérő
mennyiségű jövedéki termékre — amennyiben a vevő
kéri — olyan számlát vagy egyszerűsített számlát bocsát ki,
amely az áfatörvény szerinti adattartalmon kívül a
,,Továbbértékesítés esetén a jövedéki termék származásának igazolására nem alkalmas’’ szöveget is tartalmazza.
(5) E törvény alkalmazásában kereskedelmi mennyiségűnek: a) az ásványolajterméknek motorbenzinből a gépjármű üzemanyagtartályán kívül 40 litert, egyéb benzinből
20 litert, petróleumból 50 litert, gázolajból a gépjármű és
erőgép üzemanyagtartályán kívül 100 litert, tüzelőolajból
3500 litert, fűtőolajból 3500 kilogrammot, biodízelből
100 litert,
b) a cigaretta 800 darabot,
c) a szivar 200 darabot, a szivarka 400 darabot,
d) a fogyasztási dohány 1000 grammot,
e) a sör 110 litert,
f) a köztes alkoholtermék 20 litert,
g) az alkoholtermék 10 litert,
h) a bor és pezsgő együttesen 90 litert (ebből pezsgő
legfeljebb 60 liter) meghaladó mennyisége minősül. (6) Az alkoholtermék forgalmazására a 73. § (10) bekezdésében előírt rendelkezéseket a kiskereskedelmi forgalmazás esetén is alkalmazni kell.
(7) Az üzlethelyiség raktárában, továbbá — a vendéglátó-ipari üzlet és a kereskedelmi szálláshely kivételével —
az üzlethelyiség eladóterében az alkoholterméket kizárólag bontatlan, zárjeggyel ellátott palackban, a bort bontatlan palackban, a szőlőbort továbbá bontatlan, hivatalos
zárral ellátott kannában is lehet tárolni, értékesíteni. A
vendéglátó-ipari üzlet és a kereskedelmi szálláshely üzlethelyisége eladóterének kiszolgálásra szolgáló részében választékonként alkoholtermékből, köztes alkoholtermékből és borból csak egy-egy bontott palackot (ideértve a
kannás kiszerelésű bort is) lehet tartani. A kannás kiszerelésű szőlőbor kimérése az eladótér kiszolgálásra szolgáló
részében az e célra kialakított (használt) kimérő edényből
(eszközből) vagy közvetlenül a kannából, italadagoló szerkezeten keresztül vagy a vámhatóság által engedélyezett
átfolyásmérővel ellátott, hitelesített 25 litert meghaladó
edényzetből történhet.
(8) E § (7) bekezdésének rendelkezését a szőlőbornak
termelői borkimérés keretében történő értékesítése esetén
nem kell alkalmazni.
(9) A vonatkozó jogszabály szerinti vendéglátás üzletkörökben kiadott működési engedéllyel rendelkező, nem
jövedéki engedélyes kereskedő elvitelre bort csak palackban vagy hivatalos zárral ellátott kannában forgalmazhat.
(10) A vonatkozó jogszabály szerinti vendéglátás üzletkörökben kiadott működési engedéllyel rendelkező, nem
jövedéki engedélyes kereskedő az alkoholtermék, a sör, a
bor, a pezsgő és a köztes alkoholtermék értékesítéséről az
üzlethelyiségében külön nyilvántartást köteles vezetni a
vámhatóság által hitelesített nyomtatványon, amely helyett
a vámhatóság által jóváhagyott számítógépes nyilvántartás-vezetés is alkalmazható. A nyilvántartásban a beszerzett mennyiséget a beszerzést követően haladéktalanul, az
értékesített mennyiséget naponta kell bejegyezni, valamint
meg kell állapítani a zárókészletet. A beszerzett mennyiséget szállítónként, és azon belül annak a telephelynek a
feltüntetésével kell kimutatni, ahonnan a szállítás történt.
A mennyiséget a bontott és a bontatlan palackok, dobozok,
kannák, hordók űrtartalom szerinti darabszámának feltüntetésével, illetve a kimérő edényben (eszközben) tárolt
bort — 20 literes pontossággal — literben feltüntetve kell
a nyilvántartásban szerepeltetni.
(11) A nem jövedéki engedélyes kereskedő alkoholterméket, bort, sört, pezsgőt, köztes alkoholterméket és dohánygyártmányt alkalmi rendezvényen üzlethelyiségen kívül az értékesítés helye szerint illetékes vámhatósághoz
történt előzetes — három munkanappal korábbi — bejelentése alapján is árusíthat, ha ehhez az egyéb jogszabályokban meghatározott engedélyekkel is rendelkezik.
(12) A cigarettát darabonként tilos értékesíteni. A szivar csak akkor értékesíthető darabonként, ha a szivaron az
adójegy szivargyűrűként kerül felhelyezésre.
(13) A légi járművek kiszolgálását végző üzemanyagtöltő állomás tárolótartályából kizárólag a hatályos magyar
szabványnak megfelelő 2710 19 21 vámtarifaszámú üzemanyag petróleum és a 2710 11 31 vámtarifaszámú repülőbenzin, és csak kútoszlopon keresztül értékesíthető. Egyéb
üzemanyagtöltő állomás tárolótartályából kizárólag a
hatályos magyar szabványnak megfelelő, 2710 11 41,
2710 11 45 és 2710 11 49 vámtarifaszámú ólmozatlan
motorbenzin, az 52. § (1) bekezdés f) pontja szerinti üzemanyagcélú cseppfolyósított gáz, illetve a 2710 19 41 vámtarifaszámú gázolaj, a 2710 19 41, 2710 19 45 vámtarifaszámú
tüzelőolaj, és csak kútoszlopon keresztül értékesíthető.
Nem vonatkozik ez a rendelkezés arra az esetre, ha az
üzemanyagtöltő állomás tartályában kétféle üzemanyag
véletlen keveredésével keletkezett ásványolajterméket
megsemmisítés céljából adóraktárba szállítanak (értékesítenek).
(14) A nem jövedéki engedélyes kereskedő az üzemanyagtöltő állomás, kiskereskedelmi tárolótelep forgalmáról jövedéki termékenként külön nyilvántartást köteles
vezetni, amelybe naponta, többműszakos üzemelés esetén
műszakonként fel kell jegyezni a beszerzett és az értékesített mennyiséget, valamint a napi zárókészletet. A beszerzett mennyiséget szállítónként és azon belül annak a telephelynek a feltüntetésével kell kimutatni, ahonnan a szállítás történt. Az értékesített mennyiséget a kimérőszerkezet
elektronikus számlálója szerint, a műszakjelentés alapján,
az elektronikus számláló induló és záró állásának feltüntetésével kell megállapítani.
(15) A nem jövedéki engedélyes kereskedő egyéb ellenőrzött ásványolajat 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésben és megfigyelt terméket nem forgalmazhat.
NEGYEDIK RÉSZ XVII. Fejezet JÖVEDÉKI ELLENŐRZÉS
ÉS JOGKÖVETKEZMÉNYEK
Jövedéki ellenőrzés 111. § (1) A vámhatóság és az adóhatóság a jövedéki
szabályok megtartásának ellenőrzése érdekében
a) a kereskedő üzelethelyiségének, a kereskedelmi raktárának, az üzemanyagtöltő állomásnak, a kiskereskedelmi
tárolótelepnek az árukészletét ellenőrizheti, abból szakértői vizsgálat céljára mintát vehet, az e törvényben előírt,
külön vezetett nyilvántartásokat, továbbá az üzleti könyveket vizsgálhatja, az árukészlet mennyiségét, eredetét, adózott vagy adózatlan voltát megállapíthatja;
b) ellenőrizheti, hogy a nem jövedéki engedélyes kereskedő az e törvényben előírt számlaadásra vonatkozó kötelezettségének eleget tesz-e, a dohánygyártmányok adójegyén feltüntetett ártól eltérő árat érvényesít-e;
c) ellenőrizheti az e törvényben és a végrehajtási rendeletekben előírt, az a)—b) pontban nem említett egyéb kötelezettségek megtartását.
(2) A vámhatóság az olyan jövedéki termék felderítése
érdekében, amely után az adót nem fizették meg,
a) az illetékes vámhatóság vezetőjének határozata
alapján beléphet és ellenőrzést folytathat az olyan helyiségben, amelyről azonosított és ellenőrzött forrásból beszerzett adatok, a tevékenység folytatásának körülményei alapján valószínűsíthető, hogy ott ásványolajat, kereskedelmi
mennyiségű egyéb jövedéki terméket tartanak, tárolnak
vagy jövedéki terméket adóraktári engedély nélkül állítanak elő, illetve adózatlan jövedéki terméket jogellenesen
raktároznak,
b) az üzemi és raktárhelyiséget belülről szemrevételezheti, vizsgálhatja, megállapíthatja a jövedéki termék készletét, leltár felvételét rendelheti el,
c) megállíthatja a járműveket, ellenőrizheti a szállítmányokat, a szállítási okmányokat, megállapíthatja és ellenőrizheti a szállított jövedéki termék mennyiségét, eredetét,
adózott vagy adózatlan voltát, a szállítási okmányon az
ellenőrzés tényét rögzíti,
d) a jövedéki termékből és a jövedéki termék előállításához használt alapanyagokból, továbbá az üzemanyagként vagy tüzelő-, fűtőanyagként kínált, értékesített, felhasznált termékből az ellenőrzés céljára ellenszolgáltatás
nélkül mintát vehet,
e) vizsgálhatja a gyártási, feldolgozási műveletekről vezetett nyilvántartásokat, üzleti könyveket, az e törvényben
elrendelt nyilvántartásokat, elszámolásokat,
f) megkeresheti a jövedéki termék előállítására alkalmas terméket gyártó, raktározó, tároló, importáló, exportáló és forgalmazó személyt, vizsgálhatja e termékek értékesítéséről vezetett nyilvántartásokat,
g) azon csomagküldeményeket, amelyekről a rendelkezésre álló adatok alapján alaposan valószínűsíthető, hogy
adózás alól elvont jövedéki terméket tartalmaznak, a postai szolgáltató felvevő- vagy kézbesítőhelyén, a futár- vagy
csomagszállítást végző szolgáltató telephelyén a szolgáltató két képviselője jelenlétében ellenőrizheti, és amennyiben az jövedéki terméket tartalmaz, e törvényben, illetve
bűncselekmény alapos gyanúja esetén a büntetőeljárásról
szóló törvényben meghatározott intézkedéseket tesz,
h) ellenőrizheti a jármű üzemanyagtartályában, kiegészítő üzemanyagtartályában lévő hajtóanyagot.
(3) A (2) bekezdés a) pontjában foglalt esetben a helyiségbe való belépést és az ott folytatott ellenőrzést két
hatósági tanú jelenlétében, magánlakás esetén továbbá az
ellenőrzött személy kíméletével, lehetőleg nappal kell végrehajtani. A vámhatóság az intézkedésről jegyzőkönyvet
vesz fel. A jegyzőkönyvben rögzíti az intézkedés során
megállapított tényeket, illetve a hatósági tanúk azonosításához szükséges adatokat.
(4) A vámhatóság a felhasználói engedélyes és a nyilvántartásba vett felhasználó telephelyén a felhasználás jogszerűségének megállapítása céljából
a) vizsgálhatja a felhasználási cél megvalósulását,
b) megállapíthatja az egyéb ellenőrzött ásványolaj, a
megfigyelt termék és a teljesen denaturált alkohol tényleges készletét,
c) vizsgálhatja az e törvényben előírt nyilvántartást,
d) vizsgálhatja a beszerzett, felhasznált, készleten lévő
egyéb ellenőrzött ásványolaj, megfigyelt termék és teljesen
denaturált alkohol származásának, eredetének igazolására
szolgáló bizonylatokat,
e) vizsgálhatja a készleten lévő termék vámtarifaszámát, f) az ellenőrzés céljából a készleten lévő termékből
mintát vehet.
(5) A jövedéki ellenőrzés folyamatos jelenléttel és vizsgálattal vagy helyszíni, eseti vizsgálattal gyakorolható.
(6) A vámhatóság a jövedéki ellenőrzés keretében a
(2) bekezdésben foglalt szabályok alkalmazásával ellenőrizheti a cukortermékek forgalmazására külön jogszabályban meghatározott előírások betartását.
Jogkövetkezmények Adóbírság 112. § (1) Az Art. 170. §-a szerint megállapított adóbírság mértéke a jövedéki termékkel kapcsolatos adóhiány
100%-a.
(2) Az adómentes célra beszerzett jövedéki termék nem
adómentes célra történő felhasználása, továbbá az olyan
jövedéki termék esetében, amelyre az adót jogellenesen
visszaigényelték vagy amelyre jogellenesen adólevonást ér
vényesítettek, a jövedéki termék mennyisége után a termék
adómértékével számított adónak megfelelő adóbírságot
kell megállapítani.
(3) Ha az adóhiányt adóraktárban előállított olyan jövedéki termékre állapították meg, amelynek előállítására
az adóraktár engedélyese nem volt jogosult, az adóbírság
az (1) bekezdés szerinti bírság kétszerese.
Mulasztási bírság 113. § (1) Az adóalany vagy a jövedéki terméket forgalmazó más adózó által elkövetett, az Art. 172. §-a (1) bekezdésének b), d) és e) pontjában, valamint (6) bekezdésében összegszerűen vagy összegszerűen is megállapított mulasztási bírsággal sújtott jogellenes magatartás esetén a
mulasztási bírság legmagasabb összege az ott megállapított
összeghatárok kétszerese, ha a jogsértést jövedéki termékkel kapcsolatban követték el. A termékkísérő okmány, az
egyszerűsített kísérő okmány és a borkísérő okmány kiállításának elmulasztása esetén az Art. 172. §-a (1) bekezdésének e) pontját és e bekezdés rendelkezését kell alkalmazni.
(2) Az e t örvény hat álya alá ta r t ozó személyre az
e tö rvényben és a végrehajtási rendeletekben előírt kötelezettségének — a 112. § és e § (1) bekezdése szerinti jogkövetkezménnyel nem járó — egyéb megsértése, elmulasztása, valamint a cukortermékek forgalmazói esetében a
külön jogszabályban foglalt előírások megsértése esetén
legfeljebb 500 ezer — egyszerűsített adóraktár esetében
legfeljebb 50 ezer — forint mulasztási bírságot lehet kivetni.
Jövedéki bírság 114. § (1) A természetes személy — a jövedéki termékkel gazdasági tevékenységet folytató egyéni vállalkozó kivételével —, amennyiben
a) jövedéki terméket adóraktáron kívül előállít, illetve
b) olyan jövedéki terméket birtokol, szállít, értékesít,
használ fel, amelyet nem adóraktárban állítottak elő vagy
amelyet — import jövedéki termék esetén — nem vámkezeltek,
a jövedéki termék mennyisége után jövedéki bírságot fizet.
(2) Az (1) bekezdés alá tartozónak kell tekinteni
a) azt az e törvény rendelkezései szerint kizárólag adó
raktárban előállítható jövedéki terméket, amelyet nem
adóraktárban állítanak elő,
b) azt a jövedéki terméket, amelynek adózott voltát
vagy adófelfüggesztés mellett történő szállítását birtokosa,
szállítója, értékesítője, felhasználója számlával, egyszerűsített számlával, termékkísérő okmánnyal, borkísérő okmánnyal, egyszerűsített kísérő okmánnyal, felvásárlási
jeggyel vagy vámokmánnyal, illetve más, hitelt érdemlő
módon nem tudja bizonyítani,
c) az e törvény szerint zárjeggyel, hivatalos zárral, illetve adójeggyel ellátandó, de zárjegy, hivatalos zár, illetve
adójegy nélküli, hamis, hamisított vagy jogtalanul megszerzett zárjegyű, hivatalos zárú, illetve adójegyű alkoholterméket, hordós és kannás kiszerelésű bort, illetve dohánygyártmányt,
d) azt a szőlőbort, amely nem rendelkezik a forgalomba
hozatalhoz külön jogszabályban előírt forgalomba hozatali
engedéllyel,
e) azt a más tagállamból nem a közösségi adófelfüggesztési eljárás keretében behozott jövedéki terméket,
amely után az e törvény rendelkezései szerint nem fizették
meg az adót,
f) harmadik országból jogellenesen behozott, vámeljárás alá nem vont jövedéki terméket, továbbá a harmadik
országból vámmentesen behozott zárjegy nélküli alkoholterméket, valamint az adójegy nélküli dohánygyártmányt,
amennyiben azt értékesítik;
g) az e törvényben előírt engedély nélkül előállított
megfigyelt terméket, az e törvényben előírt engedély nélkül
megszerzett, birtokolt, kiszerelt, felhasznált 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolajat és a megfigyelt terméket, kivéve a nyilvántartásba
vett felhasználó által beszerzett, felhasznált egyéb ellenőrzött ásványolajat és megfigyelt terméket;
h) a 15. § (2) bekezdés b) pontja szerinti ásványolajat;
i) a jelölt gázolajat, ha azt áru- vagy személyszállítást
gazdasági tevékenység keretében végző hajó üzemanyagtartályából eltávolították (kivették);
j) azt az alkoholterméket, amelyből a teljes denaturáláshoz felhasznált anyagokat részben vagy egészben kivonták, vagy olyan anyagot adtak hozzá, amely a teljesen denaturált alkohol hatását ízre vagy szagra megváltoztatta, továbbá az előbbiek szerinti alkoholterméket, vagy azt a
teljesen vagy részlegesen denaturált alkoholterméket,
amelyet élvezeti célra szolgáló termék előállításához használtak fel, illetve amelyet az előbbiek szerint az élvezeti
célra szolgáló termékben hoztak forgalomba, értékesítettek vagy tartanak birtokban;
k) azt a 0 adómérték alá tartozó biodízelt, amelyet nem
a külön jogszabályban meghatározottak szerint használnak
fel [a továbbiakban az a)—k) pontban megjelölt termék:
adózás alól elvont termék].
(3) Az (1) bekezdés szerinti jövedéki bírság alapja az
adózás alól elvont termék mennyisége és a bírság megállapításakor hatályos adómérték — a (2) bekezdés g) pont
szerinti adózás alól elvont termék esetében az 52. § (1) bekezdés a) pont szerinti adómérték — alapján számított
adó. A jövedéki bírság mértéke a bírságalap kétszerese,
kereskedelmi mennyiségű jövedéki termék esetében a bírságalap ötszöröse, de legalább 20 ezer forint.
(4) A jövedéki termékkel gazdasági tevékenységet folytató egyéni vállalkozó és más gazdálkodó szervezet [a Polgári Törvénykönyvről szóló, többször módosított 1959. évi
IV. törvény 685. § c) pont], amennyiben az (1) bekezdés
a) és b) pontjában meghatározott tevékenységet folytat, a
(3) bekezdés szerinti bírságalap ötszörösének, kereskedelmi mennyiség esetében tízszeresének megfelelő mértékű
jövedéki bírság fizetésére köteles. A jövedéki bírság legkisebb összege 100 ezer forint.
(5) A felhasználói engedélyes az egyéb ellenőrzött ásványolajnak, a megfigyelt terméknek vagy a teljesen denaturált alkoholterméknek a 60. § (3) bekezdés szerinti elszámolással megállapított, nem engedélyezett célra történt
felhasználása esetén az ilyen felhasználásként kimutatott
mennyiség és az 52. § (1) bekezdés a) pontjában, illetve
— az 50. § (4) bekezdés e) pontja szerinti megfigyelt termék, továbbá a teljesen denaturált alkoholtermék esetén — a 64. § (2) bekezdésében meghatározott, a bírság
megállapításakor hatályos adómérték alapján számított
összeg kétszeresének megfelelő összegű, de legalább
50 ezer forint jövedéki bírságot fizet.
115. § (1) A zárjegy és a 85. § (2) bekezdése szerinti
hivatalos zár hamisítása, a hamis, a hamisított vagy a jogtalanul megszerzett zárjegy, hivatalos zár birtokolása, továbbadása, értékesítése, átvétele a megtalált zárjegy, hivatalos zár darabszámával és
a) az alkoholtermék-zárjegy esetében a 73. § (5) bekezdésében meghatározott értékkel,
b) a hivatalos zár esetében darabonként 600 forinttal
számított összeg ötszörösével azonos összegű, de legalább
200 ezer forint bírsággal
büntetendő. (2) Az adójegy hamisítása, a hamisított vagy a jogtalanul megszerzett adójegy birtokolása, továbbadása, értékesítése, átvétele, felhasználása a megtalált adójegy által képviselt adóösszeg ötszörösével azonos összegű, de legalább
200 ezer forint bírsággal büntetendő.
(3) Cukorcefre, illetve a cukorcefréből alkoholtermék
vagy a 2204, 2205, 2206 vámtarifaszám alá tartozó termék
jogosulatlan előállítása, értékesítése, megvásárlása, birtokolása, továbbá a bor külön jogszabályban meghatározott
eljárástól eltérő előállítása vagy kezelése, illetve az így
előállított vagy kezelt bor értékesítése, birtokolása, valamint a 86. § (2) bekezdésében megjelölt melléktermék jogosulatlan értékesítése, megvásárlása, birtokolása esetén
literenként, illetve kilogrammonként 3000 forint, de legalább 100 ezer forint jövedéki bírságot kell kiszabni.
(4) Az alkoholtermék előállítására alkalmas desztillálóberendezés jogosulatlan előállítása, értékesítése vagy
birtokolása első alkalommal legalább 20 ezer forint összegű, legfeljebb 200 ezer forintig terjedő, ismétlődés esetén
legalább az előző alkalommal kiszabható legkisebb jövedéki bírság kétszeresének megfelelő összegű, legfeljebb az
előző alkalommal kiszabható jövedéki bírság legmagasabb
összegének kétszereséig terjedő jövedéki bírsággal büntetendő.
(5) A szárított dohány nem a fermentáló üzem, illetve
a fermentált dohány nem a dohányüzem vagy a dohánygyár
részére, hanem közvetlen fogyasztási célra történő átadása,
értékesítése, illetve megvásárlása, birtokolása kilogrammonként 1000 forint jövedéki bírsággal büntetendő.
(6) Ásványolaj előállítására alkalmas desztillálóberendezés, sör előállítására alkalmas főzőüst és forralóüst, dohánygyártmány előállítására alkalmas gép vagy egyéb eszköz jogosulatlan előállítása, birtokolása, értékesítése legalább 20 ezer forint összegű, legfeljebb 200 ezer forintig
terjedő, ismétlődés esetén legalább az előző alkalommal
kiszabható legkisebb jövedéki bírság kétszeresének megfelelő összegű, legfeljebb az előző alkalommal kiszabható
jövedéki bírság legmagasabb összegének kétszereséig terjedő jövedéki bírsággal büntetendő.
116. § Ha a jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenységet folytató kereskedő kétséget kizáróan adózott
termékeket forgalmaz, de nem rendelkezik jövedéki engedéllyel, a kivetendő jövedéki bírság alapja a kereskedő
termékköre szerinti jövedéki engedélyhez e törvényben
előírt jövedéki biztosíték összegének és azon napok számának szorzata, amely alatt a kereskedő a jövedéki bírság
kivetéséig engedély nélkül folytatta tevékenységét. A jövedéki bírság mértéke a bírságalapnak és a jövedéki bírság
kivetése időpontjában érvényes jegybanki alapkamat kétszerese 365-öd részének a szorzata, de legalább 500 ezer
forint.
Intézkedések 117. § (1) A jövedéki termékkel kereskedelmi tevékenységet folytató személlyel szemben, amennyiben az
adójegyre, a zárjegyre vagy a 85. § (2) bekezdésében meghatározott hivatalos zárra vonatkozó, e törvényben és a
végrehajtási rendeletben meghatározott szabályokat, vagy
a 105. § (3) bekezdésének, a 110. § (9) és (15) bekezdésének rendelkezését megsérti, az Art. 174. §-ában meghatározott intézkedés alkalmazandó azzal, hogy a helyiséget az
első jogsértés alkalmával 30, a második és további jogsértés
alkalmával 60 napra kell bezárni. Amennyiben a nem jövedéki engedélyes kereskedő a 114. § (2) bekezdésének
b)—c) pontja szerinti terméket tart készleten, illetve értékesít, az üzlethelyiségét az első jogsértés alkalmával 10, a
második és további jogsértés alkalmával 20 napra kell bezárni.
(2) Nem kell alkalmazni az (1) bekezdésben foglalt intézkedést, amennyiben a jövedéki termék mennyisége,
amelyre az (1) bekezdésben említett jogsértést elkövették,
nem éri el a 110. § (5) bekezdésében meghatározott kereskedelmi mennyiséget, illetve az üzemanyagok esetében az
500 litert. Az üzemanyagtöltő állomás, kiskereskedelmi
tárolótelep esetében a vámhatóság továbbá mérlegelheti
az (1) bekezdésben foglalt intézkedés alkalmazását,
amennyiben az üzemanyagtöltő állomás, kiskereskedelmi
tárolótelep jövedéki termékkészletének ellenőrzése során
megállapított, a külön jogszabály szerint el nem számolható üzemanyag többlet mennyisége termékenként nem haladja meg az 1000 litert.
(3) Amennyiben a nem jövedéki engedélyes kereskedő
az üzemanyagtöltő állomáson nem alkalmazza a jogszabályban előírt pénztárgépet vagy a 106. § (8) bekezdésében, illetve a 110. § (13) bekezdésében foglalt rendelkezést
megsérti, az üzemanyagtöltő állomást az első jogsértés
alkalmával 30, a második és további jogsértés alkalmával
60 napra be kell zárni.
(4) A hajó üzemben tartója, amennyiben megállapítást
nyer, hogy az adózás alól elvont jelölt gázolaj tőle származik, a jogsértés feltárásától számított két évig jelölt gázolajat nem szerezhet be, részére a kikötői adóraktár — a
vámhatóság erről szóló értesítését követően — nem tárolhat ki.
118. § (1) Adóraktár működtetése legfeljebb 60 napra
felfüggeszthető, ha az adóraktár engedélyese az adóraktár
működtetésének feltételeit oly módon sérti meg, hogy a
szabályok megsértése a jövedéki biztosíték összegének legalább 20 százalékát meghaladó összegű adót érint. Ezzel
egyidejűleg a jövedéki biztosíték összegét 50 százalékkal
fel kell emelni, és az adóraktár engedélyesét a jövedéki
biztosíték mérséklésének lehetőségéből két évre ki kell
zárni.
(2) A jövedéki biztosíték összegét meghaladó összegű
adó — különösen a tevékenység körülményeinek megváltoztatásával történő — eltitkolása esetén az adóraktár teljes jövedéki termékkészlete elkobozható.
Lefoglalás, elkobzás 119. § (1) A vámhatóság a jövedéki ügyben folytatott
eljárása során a tényállás tisztázása, továbbá az e törvény
szerinti elkobzás érvényesítése érdekében lefoglalást rendelhet el.
(2) A vámhatóság
a) az adózás alól elvont jövedéki terméket,
b) a jogosulatlanul előállított cukorcefrét és abból elő
állított terméket,
c) a külön jogszabályban meghatározott eljárástól elté
rően előállított vagy kezelt bort [e §, valamint a 120. §
alkalmazásában az a)—c) pontokban meghatározottak
a továbbiakban: termékek],
d) a hamis, hamisított vagy jogtalanul megszerzett zárjegyet, adójegyet (e §, valamint a 120. § alkalmazásában
a továbbiakban: zárjegy),
e) a jogosulatlanul előállított vagy birtokolt desztillálóberendezést, a dohánygyártmány előállítására alkalmas gépet és egyéb eszközt,
f) a termékek, a zárjegy előállítására használt eszközt,
valamint
g) a termékek, a zárjegy felhasználására, tárolására és
szállítására használt eszközt [e fejezet alkalmazásában az
e)—g) pontokban meghatározottak a továbbiakban: eszközök] — a (4) bekezdésben foglalt eltéréssel —
lefoglalja. (3) A vámhatóság a (2) bekezdésben foglaltakon túl
lefoglalhat bármely dolgot — az élő állat kivételével —,
amelyre az eljárásban, mint tárgyi bizonyítási eszközre
szükség van.
(4) A felhasználásra, tárolásra és szállításra használt
eszköz lefoglalása mellőzhető, ha
a) a termékek mennyisége nem haladja meg a 110. §
(5) bekezdésében meghatározott kereskedelmi mennyiséget, illetve a zárjegy mennyisége a 100 darabot, és
b) a jövedéki törvénysértés elkövetését célzó átalakítást
az eszközön nem végeztek, továbbá
c) a jövedéki jogsértésért felelős személy a jogsértést
első ízben követte el.
(5) A vámhatóság a lefoglalásról határozatban rendelkezik. A lefoglalást elrendelő határozattal szemben az ügyfél — jogszabálysértésre hivatkozással — kifogással élhet.
A kifogást a határozat közlésétől számított nyolc napon
belül kell előterjeszteni a lefoglalást végző vámhatóságnál.
A kifogást a felettes szerv a benyújtástól számított tizenöt
napon belül bírálja el. A kifogásnak a lefoglalás végrehajtására nincs halasztó hatálya.
(6) A lefoglalást határozattal meg kell szüntetni
a) a (3) bekezdés alapján lefoglalt dologra, továbbá a
felhasználásra, tárolásra és szállításra használt, nem a jövedéki jogsértés elkövetőjének a tulajdonában lévő eszközre, ha arra a jövedéki eljárás eredményes lefolytatása
érdekében már nincs szükség,
b) a termékekre, a zárjegyre és az eszközre, ha a jövedéki ügyben hozott határozatban jövedéki bírságot nem
állapítanak meg,
c) a felhasználásra, tárolásra és szállításra használt, az
elkövető tulajdonában lévő eszközre, ha a jövedéki ügyben
hozott határozatban jogerősen kiszabott adót, jövedéki
bírságot, illetve egyéb költséget az előírt határidőre megfizették vagy arra — elidegenítési tilalom bejegyzése mellett —
részletfizetést vagy fizetési halasztást engedélyeztek,
d) amennyiben a jövedéki jogsértéssel összefüggésben
indult büntetőeljárásban lefoglalásnak van helye, és ennek
érdekében a büntetőügyben eljáró hatóság a vámhatóságot
megkereste.
(7) A lefoglalt termék, dolog és eszköz — a (6) bekezdés d) pontjában foglalt eset kivételével — annak adható
ki, aki a tulajdonjogát minden kétséget kizáróan igazolja,
vagy annak, akitől azt (azokat) a vámhatóság lefoglalta,
feltéve, hogy a jogszerű birtoklás tényét igazolta. A (6) bekezdés d) pont esetében a lefoglalt dolgot a büntetőeljárást
lefolytató hatóságnak kell átadni.
(8) A lefoglalt termék azonosítását (fajtáját, minőségét) kétség esetén szakértői vizsgálattal kell megállapítani.
(9) A lefoglalt termék, zárjegy, dolog és eszköz elszállításával, tárolásával, őrzésével, valamint a (8) bekezdés szerinti szakértői vizsgálat díjával kapcsolatos költségek az
ügyfelet terhelik, ha jogerősen végrehajtható jövedéki bírság megfizetésére kötelezték. Ellenkező esetben a felmerült költségeket az állam viseli.
(10) A lefoglalt terméknek, zárjegynek, dolognak és
eszköznek a vámhatóság által üzemeltetett raktárban történő tárolása esetén a vámjogszabályok vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Egyéb raktárban történő tárolás esetén a raktárüzemeltető által szokásosan
felszámított díjtétel az irányadó.
(11) A vámhatóságnak az Art. 103. § (3), (5)—(7) bekezdésének rendelkezéseit is megfelelően alkalmaznia kell
azzal, hogy az Art. 103. § (6) bekezdése szerinti őrizetben
hagyás nem alkalmazható, ha az az eljárás eredményességét veszélyezteti.
120. § (1) A lefoglalt termékeket, zárjegyet, továbbá a
119. § (2) bekezdésének e)—f) pontjában említett eszközt
el kell kobozni, ha a jövedéki ügyben jogerősen jövedéki
bírság kerül kiszabásra.
(2) A felhasználásra, tárolásra és szállításra használt
eszközt a (3) bekezdésben foglaltakra tekintet nélkül el
kell kobozni, ha azon a jövedéki törvénysértés elkövetését
célzó átalakítást végeztek.
(3) A felhasználásra, tárolásra és szállításra használt
eszközt el kell kobozni, ha a jogerősen kiszabott adót,
jövedéki bírságot, illetve egyéb költséget az előírt határidőig nem fizették meg, és arra részletfizetést vagy fizetési
halasztást — a fizetési kötelezettség esedékességétől számított öt munkanapon belül benyújtott kérelem alapján —
nem engedélyeztek.
(4) Az elkobzott termékre nem kell az adót kivetni.
(5) Az elkobzásról a (3) bekezdés esetén a fizetési kötelezettség teljesítésének elmaradását megállapító, illetve
amennyiben a jövedéki jogsértés elkövetője ismeretlen, az
eljárást megszüntető határozatban kell rendelkezni.
(6) Amennyiben a lefoglalt termék és eszköz vámáru,
elkobzásukra is e törvény rendelkezései az irányadóak.
(7) Az elkobzott termékek, zárjegyek és eszközök közül
a) az élelmiszerekről szóló 1995. évi XC. törvény hatá
lya alá tartozó terméket, a cukorcefrét és az abból előállított terméket, továbbá a külön jogszabályban meghatározott eljárástól eltérően előállított vagy kezelt bort meg kell
semmisíteni;
b) a zárjegyet és a 119. § (2) bekezdés e)—f) pontjában
említett eszközöket meg kell semmisíteni;
c) az a) és b) pontba nem tartozó egyéb elkobzott termék és eszköz esetén a vámhatóság intézkedik azoknak az
állam javára történő értékesítéséről, illetve eredménytelenség esetén azt is meg kell semmisíteni;
d) azokat a termékeket, amelyek értékesítése valamely
szellemi tulajdonjogot sértene, meg kell semmisíteni.
121. § (1) Az e fejezet különböző §-aiban meghatározott jogkövetkezmények együttesen is megállapíthatók, ha
azonban adófizetési kötelezettség elmulasztása miatti jogsértéssel összefüggésben jövedéki bírság és adóbírság is
kiszabható, jogkövetkezményként a súlyosabb joghátrányt
kell megállapítani. E jogkövetkezmények nem érintik az
adó megfizetésének kötelezettségét, továbbá a vámjogszabályok és az Art. rendelkezései szerint megállapítható pótlékokat.
(2) Az e fejezet alapján megállapított bírságot annak a
hatóságnak a számlájára kell megfizetni, amely a bírság
kivetéséről szóló határozatot hozza.
(3) Az alkalmazott által munkakörében elkövetett cselekmény után a jövedéki bírságot a munkáltató köteles
megfizetni.
ÖTÖDIK RÉSZ ZÁRÓ, HATÁLYBA LÉPTETŐ ÉS ÁTMENETI
RENDELKEZÉSEK
XVIII. Fejezet ZÁRÓ RENDELKEZÉS 122. § E törvény a Magyar Köztársaság és az Európai
Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítéséről
szóló, Brüsszelben, 1991. december 16-án aláírt Európai
Megállapodás tárgykörében, a Megállapodást kihirdető
1994. évi I. törvény 3. §-ával összhangban az Európai Közösségek következő jogszabályaival összeegyeztethető szabályozást tartalmaz:
a) a Tanács — legutóbb a Tanács 807/2003/EK rendeletével módosított — 92/12/EGK irányelve a jövedéki termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről;
b) a Tanács — legutóbb a Tanács 2002/10/EGK irányelvével módosított — 92/79/EGK irányelve a cigaretták
adójának közelítéséről;
c) a Tanács — legutóbb a Tanács 2002/10/EGK irányelvével módosított — 92/80/EGK irányelve a cigarettán
kívüli egyéb dohánygyártmányok adójának közelítéséről;
d) a Tanács — legutóbb a Tanács 2002/10/EGK irányelvével módosított — 95/59/EGK irányelve a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb
adókról;
e) a Tanács 92/83/EGK irányelve az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról;
f) a Tanács 92/84/EGK irányelve az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adó mértékének közelítéséről;
g) a Tanács 2003/96/EK irányelve az energiatermékek
és a villamos áram közösségi adóztatási keretének átalakításáról;
h) a Tanács 95/60/EK irányelve a gázolaj és a kerozin
adóügyi jelölőanyagáról.
Hatályba léptető rendelkezések 123. § (1) Ez a törvény — a (2)—(8) bekezdésben foglalt eltéréssel — a Magyar Köztársaságnak az Európai
Unióhoz történő csatlakozásáról szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésének napján (a továbbiakban: a csatlakozás napja) lép hatályba.
(2) E törvény 7. §-ának 9., 29. és 31—33. pontja, 24. §-a,
26. §-a, 30. §-a, 31. §-ának (2)—(3) bekezdése, — a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel — 35. §-a, 36. §-a, — a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel — 37. §-a, — a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel — 42. §-ának (2)—(11) bekezdése,
43. §-ának (1)—(4) bekezdése, 50. §-a, 53. §-a, 54. §-ának
(1) bekezdése, 58. §-ának (1)—(5), (7) és (11) bekezdése,
59. §-ának (2)—(9) bekezdése, 68. §-ának (1)—(3) és
(6) bekezdése, 70. §-a, 71. §-ának (1)—(3) bekezdése,
72. §-ának (1)—(8) bekezdése, 75. §-a, 77. §-ának (1) bekezdése, 78. §-ának (1)—(6) és (9) bekezdése, 79. §-ának
(1) bekezdése, 81. §-a, 82. §-ának (1)—(6) bekezdése, 84. §
(1)—(7) és (11)—(12) bekezdése, 87. §-a, 88. §-a, 90. §-a,
91. §-ának (1)—(3) és (5)—(7) bekezdése, 92. §-a,
94. §-a, 95. §-a, 96. §-a, 100. §-ának (1)—(3) bekezdése,
103. §-ának (2)—(5) bekezdése, 104. §-ának (2)—(13) bekezdése a kihirdetés napján lép hatályba azzal, hogy rendelkezéseit a csatlakozás napjáig kizárólag a csatlakozás
napjától kiadásra kerülő engedélyekkel, illetve a csatlakozás napjától érvényes nyilvántartásba vétellel kapcsolatos
engedélyezési, illetve nyilvántartásba vételi eljárások lefolytatásához kell alkalmazni, figyelembe véve a (7) bekezdés rendelkezését.
(3) E törvény 131. §-a 2004. január 1-jén lép hatályba.
(4) E törvény 110. §-ának (10) bekezdése 2004. augusztus 1-jén lép hatályba.
(5) E törvény 35. §-a (1) bekezdésének g) pontja,
37. §-a (1) bekezdésének j) pontja, 39. §-a (2) bekezdésének f) pontja és 42. §-a (2) bekezdésének f) pontja 2005.
január 1-jén lép hatályba. Az ezen időpontban érvényes
engedéllyel rendelkező adóraktár-engedélyes a 35. §
(1) bekezdésének g) pontjában, illetve az adómentes felhasználó a 42. § (2) bekezdésének f) pontjában meghatározott feltétel teljesítését legkésőbb 2006. január 15-ig
igazolja, a jövedéki ügyintézői szakképesítést igazoló bizonyítvány hiteles másolatának az engedélyt kiadó vámhatósághoz történő benyújtásával.
(6) E törvény 22. §-a (2) bekezdésében és 25. §-a (2) bekezdésében előírt értesítési kötelezettséget az adóraktárengedélyes és a bejegyzett kereskedő 2004. december 31-ig
faxon vagy emailben teljesíti.
(7) A szállítási nyilvántartás havi összesítéséről készített jelentés és az adóbevallás e törvény 24. §-a (1) bekezdés e) pontjában, illetve 26. §-a (3) bekezdés e) pontjában
előírt benyújtását a bejegyzett kereskedő, illetve az adóképviselő csak 2005. január 1-jétől köteles elektronikusan,
a vámhatósággal létesített közvetlen számítógépes kapcsolati rendszerben teljesíteni. 2004. december 31-ig a jelentést és az adóbevallást papír alapon kell benyújtani.
(8) E törvény 103. §-a (2) bekezdésének 5. pontjában
meghatározott üzemi motorikusgáztöltő-állomáson legkésőbb 2005. január 1-jétől kell olyan kútoszlopot alkalmazni, amelyet az Országos Mérésügyi Hivatal hitelesített.
(9) E törvény hatálybalépésével egyidejűleg — a 126. §
(2)—(3) bekezdésében és a 128. §-ban foglaltak figyelembevételével — hatályát veszti a jövedéki adóról és a
jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól
szóló 1997. évi CIII. törvény (a továbbiakban: Jöt.), valamint az azt módosító 1998. évi XXIV. törvény, 1998. évi
LIX. törvény, 1998. évi XC. törvény 117. §-a és az azt
megelőző alcím, 1999. évi XCIX. törvény 20—71. §-a és azt
megelőző cím, 202. §-a és 204. §-ának (1)—(16) bekezdése
és 4. számú melléklete, 1999. évi CXXV. törvény 86. §-a és
az azt megelőző alcím, 2000. évi XIII. törvény 7. §-ának
(5) bekezdése, 2000. évi XCIX. törvény 40. §-ának (2) bekezdése, 2000. évi CXIII. törvény 79—125. §-a, 271. §-a,
277. §-ának (1)—(5), (8)—(11) bekezdése és 16. számú
melléklete, 2001. évi XLIX. törvény, 2001. évi L. törvény
90. §-ának (3)—(4) bekezdése, 2001. évi LXXIV. törvény
73—74. §-a, 159. §-a, 179. §-a és 12. számú melléklete,
2002. évi XIII. törvény, 2002. évi XXIII. törvény 24. §-a és
azt megelőző alcím, 29. §-ának (5)—(7) bekezdése, 31. §-a,
33. §-ának (1) bekezdése, 2002. évi XLII. tö rvény
80—115. §-a és 307. §-ának (1)—(7) bekezdése, 2002. évi
LXII. törvény 97. §-a, 103. §-ának (2) bekezdése, 124. §-a,
a 2003. évi XCI. törvény 92—120. §-a, 214. §-a, 216. §-a.
Átmeneti rendelkezések 124. § (1) E törvény kihirdetését követően a Jöt. szerint új keretengedélyt kiadni vagy az érvényes keretengedéllyel rendelkező adómentes felhasználó részére a keretengedélyében új tárgyidőszakra keretmennyiséget engedélyezni legfeljebb 2004. április 30-ával megszűnő érvényességgel lehet.
(2) A Jöt. szerinti érvényes adóraktári engedéllyel, keretengedéllyel és jövedéki engedéllyel rendelkező személy,
továbbá az olyan személy, akinek (amelynek) 2004. március 1-je előtt benyújtott, de még el nem bírált engedélykérelme van a Jöt. szerint folyamatban, a részére a vámhatóság által 2004. március 5-éig megküldött adatlapon, az
adatlap 2004. március 31-éig történő visszaküldésével nyilatkozatot tesz az e törvény hatálya alá tartozó tevékenységének az e törvény hatálybalépését követően történő folytatásáról vagy megszüntetéséről. Az adómentes felhasználó és az a személy, aki 2004. március 1-je előtt keretengedély iránti kérelmet nyújtott be, az adatlapon nyilatkozik
továbbá a 2004. április 30-át követő tárgyidőszakra engedélyezni kért keretmennyiségről is. A 125. § (1) bekezdés
szerinti adóraktár-engedélyes és adómentes felhasználó az
adatlapot a felhasználói engedélykérelméhez csatolva
2004. március 17-éig nyújtja be.
(3) Amennyiben a (2) bekezdés szerinti nyilatkozat
alapján sem a tevékenység, sem a tevékenység folytatásához szükséges engedély típusa nem változik, vagy a tevékenység változása nem jár az e törvény hatálybalépése előtt
a Jöt. szerint nyújtott jövedéki biztosíték 20 százaléknál
nagyobb mértékű emelkedésével vagy a tevékenység új
telephelyen való folytatásával, a vámhatóság az e törvény
szerinti
a) adóraktári engedélyeket [kivéve a b) pont szerinti
adóraktári engedélyt] és keretengedélyeket — a 125. § rendelkezéseire is tekintettel — legkésőbb 2004. május 31-éig;
b) egyszerűsített adóraktári engedélyeket és jövedéki
engedélyeket legkésőbb 2004. december 31-éig
hivatalból kiadja, amennyiben a készpénzben nyújtott jövedéki biztosíték továbbra is rendelkezésre áll, illetve a
bankgaranciában nyújtott jövedéki biztosíték esetén a
bankgarancia 2004. május 1-jét követően legalább még
60 napig — keretengedély esetében legalább még 90 napig — érvényes, vagy ennek hiányában az új bankgaranciát
a 60., illetve 90. nap lejárta előtt, de legkésőbb május 15-éig
bemutatják, továbbá az adómentes felhasználó legkésőbb
2004. május 15-éig bemutatja a (2) bekezdés szerinti nyilatkozatában kért keretmennyiségre nyújtandó jövedéki
biztosíték 2004. június 1-jétől történő teljesítésének igazolását.
(4) A (3) bekezdés szerinti esetben az a személy, aki az
e törvény hatálybalépését megelőző napon érvényes adóraktári engedéllyel, keretengedéllyel vagy jövedéki engedéllyel rendelkezik, az engedélyben megjelölt tevékenységét új engedély nélkül — a vámhatóság ellenkező intézke
déséig — a (3) bekezdésben megjelölt időpontig továbbra
is végezheti. Az adómentes felhasználó 2004. május hóban
az e törvény hatálybalépését megelőző napon érvényes
keretengedélyében megjelölt tárgyidőszakra engedélyezett
mennyiség egyhavi átlagának megfelelő mennyiség legfeljebb háromszorosát szerezheti be adómentesen.
(5) Amennyiben a tevékenység folytatásához e törvény
kisebb összegű jövedéki biztosíték nyújtását írja elő, mint
az engedélyes által a Jöt. szerint ténylegesen nyújtott jövedéki biztosíték, akkor a vámhatóság az adatlapon tett nyilatkozat alapján hivatalból kiadja a hozzájárulását a bankgaranciában nyújtott jövedéki biztosíték különbözetének
az e törvény hatálybalépése napjától történő felszabadításához.
(6) A készpénzben nyújtott jövedéki biztosíték esetében az (5) bekezdés rendelkezését kell — értelemszerűen — alkalmazni.
(7) Ha az engedélyes a (2) bekezdés szerint a tevékenysége folytatásának megszüntetéséről nyilatkozik, a Jöt. szerint kiadott engedély e törvény hatálybalépésének napján
érvényét veszti. Ha az adóraktári engedélyes vagy a keretengedélyes felhasználói engedéllyel folytatja tovább a tevékenységét, a 125. § rendelkezéseit kell alkalmazni.
(8) E törvény 7. § 31. és 32. pontja rendelkezésének
alkalmazásában a Jöt. szerinti adóraktári engedélyesként,
illetve adómentes felhasználóként végzett tevékenységet is
figyelembe kell venni.
125. § (1) Amennyiben a felhasználói engedélyt kérelmező személy
a) kérelmét legkésőbb 2004. március 17-éig benyújtja és
b) a kérelem benyújtásakor ba) a megfigyelt termék előállítására irányuló kérelem
esetén a Jöt. szerinti, érvényes adóraktári engedéllyel rendelkezik a kérelemben megjelölt megfigyelt termék előállítására, vagy
bb) az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék felhasználására, kiszerelésére irányuló kérelem esetén a Jöt szerinti, érvényes keretengedéllyel rendelkezik a
kérelemben megjelölt egyéb ellenőrzött ásványolaj vagy
megfigyelt termék adómentes beszerzésére és felhasználására,
a kérelem benyújtására és az engedély kiadására csak e törvény 59. § (3) bekezdés d) pontjának és (5)—(6) bekezdésének rendelkezését kell alkalmazni azzal, hogy a jövedéki
biztosíték összegének az 59. § (6) bekezdés szerint lehetséges csökkentéseinél az adóraktári engedélyesként, illetve
az adómentes felhasználóként végzett tevékenységet figyelembe kell venni.
(2) E törvény 59. § (6) bekezdésének a jövedéki biztosíték csökkentésére vonatkozó rendelkezése alkalmazásakor a felhasználói engedélyt legkésőbb 2004. március 17-éig
kérelmező azon személyt, aki (amely) a kérelem benyújtása
évét megelőző
a) két évben a Jöt. 31. § (1) bekezdésének d) pontja
alapján, folyamatosan, legalább kéthavonta a vámhatóság
által — a benyújtott adóbevallással egyezően — elfogadott
adó-visszaigénylést érvényesített az e törvény szerint egyéb
ellenőrzött ásványolajnak vagy megfigyelt terméknek minősülő jövedéki termékre, megbízható felhasználói engedélyesnek kell tekinteni,
b) öt évben folyamatosan, legalább kéthavonta érvényesített az a) pontnak megfelelően adó-visszaigénylést,
olyan személynek kell tekinteni, mint aki (amely) teljesíti
a jövedéki biztosíték további 50 százalékkal történő mérséklődéséhez előírt feltételt.
(3) Az (1) bekezdés szerinti esetben, amennyiben az
adóraktári engedélyes az adóraktári engedélyében, illetve
az adómentes felhasználó a keretengedélyében szereplő,
e törvény szerinti egyéb ellenőrzött ásványolajra vagy megfigyelt termékre kér és kap felhasználói engedélyt, az adóraktári engedélyét és a keretengedélyét a csatlakozás napjával megszűntnek kell tekinteni, és alkalmazni kell a Jöt.
22. §-a (10), 23. §-a (4)—(5), (7), 26. §-a (9), 27. §-a
(10) bekezdésének és 30. §-ának a megszűnés esetére vonatkozó rendelkezéseit azzal, hogy a készleten maradt jövedéki terméket — ha a Jöt. 30. § (2) bekezdése, illetve
e törvény 46. § (2) bekezdése szerint nem adják át adóraktárnak — a felhasználói engedélyes nyitókészletébe fel kell
venni. A Jöt. 23. § (4)—(5) bekezdése szerinti termékmérleg-zárást és készletfelvételi jegyzőkönyvet, illetve a Jöt.
30. § (1) bekezdése szerinti elszámolást legkésőbb 2004.
május 15-éig kell benyújtani, amelyet a vámhatóság a benyújtást követő 5 munkanapon belül ellenőriz és fogad el.
A Jöt. 23. § (4)—(5) bekezdésének és 30. § (1) bekezdésének alkalmazásakor a vámhatóság eltekinthet a készletfelvétel helyszíni ellenőrzésétől. A jövedéki biztosíték,
amennyiben az elszámolás alapján az (1) bekezdés szerinti
személynek nincs megfizetendő adója, az elszámolás vámhatóság általi elfogadásának napjától, egyébként az adó
megfizetésének napjától válik felszabadíthatóvá.
(4) A Jöt. szerinti adóraktári engedélyes, ha az adóraktári engedélye, illetve az adómentes felhasználó, ha a keretengedélye a (3) bekezdés alapján szűnik meg, 2004. május 20-áig köteles adóbevallást benyújtani és a (3) bekezdés
szerinti elszámolás alapján fizetendő adót megfizetni. Az
adómentes felhasználó az utolsó adóbevallásától a keretengedélye megszűnése napjáig tartó időszakra ad adóbevallást.
126. § (1) Annak a személynek, aki a teljesen denaturált alkohol kiszerelésére a Jöt. szerint kiadott, e törvény
hatálybalépését megelőző napon érvényes felhasználói engedéllyel rendelkezik, ezen engedélye továbbra is érvényes,
amely az e törvény 70. §-a szerinti felhasználói engedélynek minősül.
(2) A teljesen denaturált alkohol 2 liter vagy annál
nagyobb űrtartalmú göngyölegben, tankautóban történő
beszerzését, felhasználását végző azon személyt, akinek
(amelynek) a Jöt. rendelkezései szerinti nyilvántartásba
vételét a vámhatóság e törvény hatálybalépését megelőzően visszaigazolta, az e törvény 71. §-a szerinti nyilvántartásba vett felhasználónak kell tekinteni.
(3) A kereskedelmi tevékenységet végző személynél az
e törvény hatálybalépésének napján készleten lévő, 2 liter
vagy annál nagyobb kiszerelésű teljesen denaturált alkohol
a csatlakozás napjától csak a Jöt. 48/B. § (1) bekezdése
vagy e törvény 71. §-a szerint nyilvántartásba vett felhasználó részére értékesíthető a készlet kifogyásáig, de legfeljebb 2004. június 30-áig, amennyiben a kereskedelmi tevékenységet végző személy a 2003. december 31-ei fordulónappal leltározással alátámasztott tényleges készletét a
vámhatóságnak 2004. január 31-éig írásban bejelentette.
127. § (1) A jövedéki engedélyes kereskedő és a nem
jövedéki engedélyes kereskedő köteles a vámhatóságnak
legkésőbb 2004. március 31-éig bejelenteni a csatlakozást
megelőző napon várhatóan készleten lévő 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék fajtáját és mennyiségét.
(2) A jövedéki engedélyes kereskedő — e törvény 62. §
(7) bekezdésében foglalt kivétellel — és a nem jövedéki
en gedé lyes kereskedő a csa t lakozás na p já t ó l az
5 lit e rné l /5 ki logrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb
ellenőrzött ásványolajat és a megfigyelt terméket csak akkor forgalmazhatja tovább — a készlet kifogyásáig —, ha
a) az (1) bekezdés szerinti bejelentési kötelezettségét
teljesítette,
b) a csatlakozás napját megelőző nappal leltározással
megállapította a tényleges készletet és az arról készített
jegyzőkönyvet a vámhatóságnak a csatlakozás napját követő 15. napig megküldte,
egyébként a készletet a vámhatóság lefoglalja és elkobozza,
kivéve, ha az a) pont szerinti bejelentési kötelezettség elmulasztása — a jövedéki engedélyes kereskedő, illetve a
nem jövedéki engedélyes kereskedő által igazoltan — méltányolható körülmények miatt következett be.
128. § (1) A tagállamból belföldre behozott, a csatlakozás napja előtt vámeljárás alá vont, de a csatlakozás
napját megelőző napig a belföldi forgalom számára nem
vámkezelt jövedéki termék esetében a Magyar Köztársaság
és az Európai Unió tagállamai között létrejött, a Magyar
Köztársaság csatlakozásáról szóló Csatlakozási Szerződés
IV. számú melléklete 5. Vámunió fejezetének 1. pontja
alapján végzett vámjogi szabadforgalomba bocsátáskor az
eljáró vámhatóság határozattal megállapítja az adót, amelyet — az e törvény rendelkezései szerint — felfüggeszt
vagy beszed.
(2) A csatlakozás napját megelőző napon a Jöt. szerinti
vámadóraktárban a készleten lévő, külföldről behozott jövedéki termék — a (4) bekezdésben foglalt eltéréssel — az
adó megfizetése nélkül a csatlakozás napjától számítva
legfeljebb 30 napig ott tovább tárolható, feltéve, ha a vámraktárhoz nyújtott vámbiztosíték érvényes és a jövedéki
adóra fedezetet nyújt, és a vámadóraktár engedélyese legkésőbb a csatlakozás napját megelőző napig írásban
bejelenti a jövedéki adóügyben eljáró vámhatóságnak és a
Kapcsolattartó Központnak, hogy ilyen készlettel rendelkezik.
(3) A vámhatóság a (2) bekezdés szerint tárolt jövedéki
termékre
a) az adóraktárba vagy az adómentes felhasználó üzemébe történő kitárolásakor vagy harmadik országba történő kivitelekor, illetve tagállami adóraktárba, más tagállam
bejegyzett/nem bejegyzett kereskedője részére történő kiszállításakor, adófelfüggesztés alkalmazásával,
b) a Jöt. szerinti szabadforgalomba bocsátásakor, illetve tagállamba az a) pontban nem említett esetben történő
kiszállításakor, adófizetési kötelezettség mellett,
c) a csatlakozás napját követő 31. napon, adófizetési
kötelezettség mellett
határozatban állapítja meg az adót. (4) Amennyiben a vámadóraktár az e törvény rendelkezései szerinti vámadóraktárrá átalakult,
a) a harmadik országba való kiléptetés céljából a csatlakozás napja előtt betárolt, a csatlakozás napját megelőző
napon készleten lévő jövedéki terméket az új vámadóraktár nyitókészletébe kell felvenni, amely e törvény 8. §
(2) bekezdés szerinti betárolásnak minősül;
b) a tagállamba való kiszállítás céljából a csatlakozás
napja előtt betárolt, a csatlakozás napját megelőző napon
készleten lévő jövedéki termék legkésőbb a csatlakozás
napjától számított 30 napig adófelfüggesztéssel az új
vámadóraktárból tagállamba kiszállítható, feltéve, ha az
adóraktár engedélyese legkésőbb a csatlakozás napját
megelőző napig írásban bejelenti a jövedéki adóügyben
eljáró vámhatóságnak, hogy ilyen készlettel rendelkezik;
c) a külföldről behozott, a csatlakozás napját megelőző
napon készleten lévő jövedéki termékre az (1) bekezdés
rendelkezését kell alkalmazni.
(5) A tagállamba való kiszállítás céljára a csatlakozás
napja előtt betárolt, a csatlakozást követő 31. napon a
(4) bekezdés szerinti vámadóraktárban készleten maradt
jövedéki termékre a vámhatóság határozatban állapítja
meg az adófizetési kötelezettséget és veti ki az adót.
(6) A (2) bekezdés szerinti raktárt és a (4) bekezdés
szerinti vámadóraktárt legfeljebb a csatlakozás napjától
számított 30 napig a közösségi adófelfüggesztési eljárásban
való szállításra jogosult adóraktárnak kell tekinteni.
(7) A tagállamba a csatlakozás napját megelőzően
passzív feldolgozásban vagy ideiglenes kivitelben kivitt és
a csatlakozás napját megelőző napot követően belföldre
visszahozott jövedéki termék visszahozatala esetén a 27. §
szerint adókötelezettség keletkezik.
Felhatalmazás 129. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy
rendeletben határozza meg
a) a mezőgazdasági termékek előállításához a külterületi szántó, kert, gyümölcsös, szőlő, gyep, halastó és erdőművelési ágakban a külön jogszabály szerint nyilvántartásba vett mezőgazdasági felhasználó részére hektáronként, a
szarvasmarha tenyésztéséhez a tehén éves átlaglétszámára
vetítve a gázolaj jövedéki adója 80 százalékának — az igény
benyújtásának napjától számított 30 napon belüli —
visszatérítését, a visszatérítés feltételeit és szabályait,
1. a szántó művelési ágban 95 liter/ha/év,
2. a kert, gyümölcsös, szőlő művelési ágban 200 li
ter/ha/év,
3. a gyep művelési ágban 12 liter/ha/év,
4. a halastó esetében 55 liter/ha/év,
5. az erdőfelújításhoz 90 liter/ha/év,
6. a szarvasmarha ágazatban 85 liter/db/év
mértékig terjedően,
b) a diplomáciai és konzuli képviseletek és azok tagjai,
valamint az ezekkel egy tekintet alá eső nemzetközi szervezetek és azok tagjai számára a jövedéki termékekre adható adó-visszatérítés mértékét, módját és részletes szabályait.
(2) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter arra, hogy
rendeletben határozza meg
a) az adóraktári engedély, a keretengedély, a jövedéki
engedély iránti kérelemre, a bejegyzett/nem bejegyzett
kereskedő, adóképviselő, a csomagküldő kereskedő, az
adóügyi képviselő, és a felhasználói engedélyes engedélyezésére, a nyilvántartásba vett felhasználó nyilvántartásba vételére, a mobil palackozó és a mobil palackozóval
végzett palackozási tevékenység bejelentésére, az üzemi
motorikusgáztöltő-állomás üzemeltetőjének bejelentkezésére és vámhatósági nyilvántartásba vételre, továbbá a
jövedéki biztosíték nyújtására vonatkozó részletes szabályokat;
b) a jövedéki termék, a megfigyelt termék előállítására,
adómentes felhasználására, forgalmazására, szállítására,
beszerzésére, beszerzésének és kiszállításának bejelentési
kötelezettségére, tárolására, felhasználására, a figyelembe
vehető veszteségnormákra vonatkozó részletes szabályokat;
c) az e törvényben előírt nyilvántartások vezetésére, a
bizonylatok kiállítására, a jövedéki termékek és a megfigyelt termékek elszámolására vonatkozó részletes szabályokat;
d) az adófizetési kötelezettség, adó-visszaigénylés elszámolására, a hatósági felügyelet ellátásának esetleges
különleges módjára és feltételeire, a jövedéki ellenőrzésre,
a lefoglalásra, elkobzásra, az elkobzott termék felhasználására, illetve megsemmisítésére vonatkozó részletes szabályokat;
e) a gázolaj jelölésével kapcsolatos egyes rendelkezéseket; f) a zárjegy, valamint a hordós és kannás kiszerelésű
borra előírt hivatalos zár alkalmazásának, a zárjeggyel való
elszámolásnak, az adójegy igénylésének, visszavételének,
alkalmazásának részletes szabályait;
g) a denaturált alkohol előállításához felhasználható
denaturáló szer alkalmazására és az alkohol denaturálási
eljárására vonatkozó szabályokat, valamint a desztillálókészülék előállítására, birtokban tartására vonatkozó szabályokat;
h) a bérfőzött pálinka bérfőzető részére történő kiadásának és a bérfőzető általi továbbértékesítésének szabályait;
i) a terítőjáratok működési és adminisztrációs rendjére
vonatkozó egyes rendelkezések részletes szabályait;
j) a más tagállamban szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék ugyanazon adóalany általi rendszeres beszerzésére vonatkozó egyszerűsített eljárás szabályait;
k) a kötelező érvényű vámtarifabesorolással kapcsolatos eljárás részletes szabályait;
l) a szemledíj és költségtérítés kiszabásának, beszedésének és mértékének részletes szabályait;
m) az e törvény 7. § 9. pontja szerinti vámtarifaszámokat és a vámtarifaszámok alá történő besoroláshoz szükséges, a törvény hatálya alá tartozó termékekre és a besorolásnál figyelembe veendő, kapcsolódó egyéb árucsoportokra vonatkozó árubesorolási szabályokat.
(3) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter és a honvédelmi miniszter arra, hogy közös rendeletben határozza
meg
a) az üzemanyag e törvény 53. § (1) bekezdése a) pontjában meghatározott adómentes beszerzésének, nyilvántartásának és elszámolásának külön szabályait,
b) a 106. § (11) bekezdésében meghatározott szervezet
jövedéki nyilvántartásának és vevőnyilvántartásának vezetésére vonatkozó előírásokat,
c) az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség
alóli, e törvény 13. §-a (1) bekezdésének f) pontja szerinti
végleges mentesülés érvényesítésének részletes feltételeit
és eljárási szabályait.
(4) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter, a gazdasági
és közlekedési miniszter és a környezetvédelmi és vízügyi
miniszter, hogy közös rendeletben határozza meg az 1 százaléknál nagyobb kéntartalmú fűtőolaj e törvény 53. §-a
(1) bekezdésének d) pontjában meghatározott adómentes
felhasználása engedélyezésének külön szabályait.
(5) Felhatalmazást kap a gazdasági és közlekedési miniszter arra, hogy rendeletben határozza meg a cukortermékek — jogszabályba ütköző felhasználást akadályozó —
forgalmazási rendjét és feltételeit.
130. § Katasztrófahelyzetben a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezéséről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló
1999. évi LXXIV. törvény szerinti megyei, fővárosi védelmi
bizottságok elnökei, illetve az érintett területek polgármesterei felhatalmazást kapnak arra, hogy az üzemanyagellátás biztosítására a vámhatóság bevonásával e törvény
előírásaitól eltérően is intézkedhetnek.
131. § (1) Az energiaadóról szóló 2003. évi LXXXVIII.
törvény (a továbbiakban: Etv.) 2. §-ának 3. pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
(E törvény alkalmazásában) ,,3. vámtarifaszám: a Tanács 2658/87/EGK rendeletének
a Bizottság 2031/2001/EGK rendeletével módosított, 2002.
január 1-jén hatályos 1. számú mellékletében meghatározott Kombinált Nomenklatúrával megegyező tartalmú, külön PM rendeletben kihirdetett áruazonosító
számok;’’
(2) Az Etv. 10. §-a a következő (2) bekezdéssel egészül
ki, és jelenlegi szövegének megjelölése (1) bekezdésre változik:
,,(2) Felhatalmazást kap a pénzügyminiszter arra, hogy
az e törvény 2. §-ában hivatkozott vámtarifaszámok alá
történő besoroláshoz szükséges, a törvény hatálya alá tartozó termékekre és a besorolásnál figyelembe veendő, kapcsolódó egyéb árucsoportokra vonatkozó árubesorolási
szabályokat rendeletben határozza meg.’’
Termékmeghatározás 132. § A külön jogszabály szerint gyógyszernek nem
minősülő gyógyhatású készítményként nyilvántartásba
vett 2208 vámtarifaszámú termék 2004. december 31-ig
nem tekintendő az e törvény hatálya alá tartozó jövedéki
terméknek.
Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke