text:
2016. XXIX. törvény az igazságügyi szakértőkről.
A szakértői bizonyítás jelentőségének növekedése szoros összefüggésben áll azzal a  fejlődési folyamattal, amely a  tudomány
és technika terén, valamint ennek hatására a  társadalomban az  elmúlt évtizedekben végbement. Ennek eredményeként
nőtt a  különleges szakértelmet igénylő területek száma, a  társadalmi viszonyok egyre bonyolultabbá váltak, amely
az igazságszolgáltatásban úgy jelent meg, hogy a peres és hatósági eljárások tárgyi és szerkezeti összetétele jelentős változáson
ment át. Jellemzővé vált a  jogi problémáknak más szakmákhoz tartozó kérdésekkel való összefonódása és emiatt megítélésük
egyre nehezebbé válása. Ezzel párhuzamosan a  bírósági eljárásokban megnőtt az  igény a  modern természettudományok
eredményeinek a bizonyítási eljárásban történő felhasználása iránt.
A fent írt új tendenciák olyan minőségi változásokat idéztek elő a  bírósági és hatósági eljárásokban, különösen a  szakértői
bizonyítással kapcsolatban, amelyek egyre több országban tették szükségessé e jogintézmény minden részletre kiterjedő, átfogó
elemzését és újraszabályozását.
Az említett minőségi változásokat követő elégtelen reakciók, az  igazságügyi szakértői működéssel összefüggésben felmerült
aggályok, valamint a  kamarai rendszer működésének a  közelmúltban előtérbe került problémái elvezettek az  igazságügyi
szakértésbe és az igazságszolgáltatásba vetett közbizalom megrendüléséhez.
Mindezekre tekintettel az Országgyűlés az igazságügyi szakértői tevékenység és az igazságügyi szakértői szervezet megújítása,
valamint az  igazságügyi szakértésbe és az  igazságszolgáltatásba vetett közbizalom erősítése céljából a  következő törvényt
alkotja:
ELSŐ RÉSZ I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK 1. A törvény hatálya
1. § E törvény hatálya kiterjed
a) az igazságügyi szakértői tevékenységre,
b) az  igazságügyi szakértőkre és a  szakértőjelöltekre, az  eseti szakértőkre, a  szakkonzultánsra és
a segédszemélyzetre,
c) az  igazságügyi szakértői névjegyzékbe (a  továbbiakban: névjegyzék) bejegyzett gazdasági társaságokra,
a szolgáltatókra,
d) az  igazságügyi szakértői intézményekre, az  igazságügyi szakértői intézetekre, az  igazságügyi szakértői
testületekre, a  külön jogszabályban szakvélemény adására feljogosított állami szervekre, intézményekre,
intézetekre és
e) a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamarára (a továbbiakban: Kamara).
2. Értelmező rendelkezések 2. § E törvény alkalmazásában:
 1. eljárást megindító irat: a  polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti keresetlevél, a  külön jogszabályban
meghatározott nemperes eljárást megindító kérelem, aktanyomat, a  közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény szerinti kérelem, a  büntetőeljárásról szóló törvény szerinti
feljelentés vagy magánindítvány, valamint a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési
nyilvántartási rendszerről szóló törvény szerinti feljelentés vagy magánindítvány,
A törvényt az Országgyűlés a 2016. április 26-i ülésnapján fogadta el.
2. egyesített szakvélemény: több, különböző szakterületre bejegyzett igazságügyi szakértő által készített,
egységes okiratba foglalt szakvélemény,
3. együttes szakvélemény: több, azonos szakterületre bejegyzett igazságügyi szakértő által készített,
egybehangzó, egységes okiratba foglalt szakvélemény,
4. eseti szakértő: olyan – az eljárásban megállapítandó vagy megítélendő jelentős tény vagy egyéb körülmény
megállapításához vagy megítéléséhez – megfelelő szakértelemmel rendelkező természetes vagy jogi
személy, aki nem igazságügyi szakértő; valamint olyan igazságügyi szakértő, aki az  igazságügyi szakértői
szakterületekről, valamint az azokhoz kapcsolódó képesítési és egyéb szakmai feltételekről szóló rendeletben
meg nem határozott szakterületen ad szakvéleményt,
5. igazságügyi szakértői intézet: olyan – jellemzően egyetem mellett működő – állami szerv, amely kizárólagosan,
illetve törvényben vagy az alapszabályában meghatározott alaptevékenységén, így különösen tudományos,
oktatói vagy kutatói tevékenységén kívül igazságügyi szakértői tevékenységet is végez,
6. igazságügyi szakértői intézmény: az  igazságügyért felelős miniszter (a  továbbiakban: miniszter) vagy vele
egyetértésben más miniszter által alapított központi költségvetési szerv, amelynek alaptevékenysége
jogszabályban meghatározott igazságügyi szakértői kirendelés teljesítése,
7. igazságügyi szakértői testület: a  miniszter rendeletében vagy más jogszabályban létrehozott, a  létrehozó
jogszabályban meghatározott szakkérdésben, bizottságként eljárva véleménynyilvánításra jogosult,
jellemzően jogi személy,
8. igazságügyi szakértői tevékenység: a jogszabályban meghatározott követelményeknek megfelelő igazságügyi
szakértő, illetve az igazságügyi szakértő munkáját segítő egyéb személyek által, a kirendelő hatóság, bíróság,
ügyészség, rendőrség (a  továbbiakban együtt: hatóság) kirendelése vagy megbízás alapján, e  törvény által
meghatározott szervezeti keretek között, jellemzően szakértői díj ellenében végzett, a hatóság eljárásaiban
különleges szakértelmet igénylő tény vagy egyéb körülmény megállapítását vagy megítélését elősegítő
részcselekmények összessége, így különösen a  szakvéleményhez szükséges vizsgálatok elvégzése,
a szakvélemény előkészítése, elkészítése és előterjesztése, valamint a hatóság kérésére annak kiegészítése és
az ezekkel összefüggő valamennyi részcselekmény,
9. kirendelés: az  igazságügyi szakértő eljárását megalapozó bírósági, közjegyzői, ügyészségi, rendőrségi vagy
jogszabályban meghatározott más hatóság által meghozott döntés, amely minden esetben az  igazságügyi
szakértői tevékenység kifejtésére való felhívást tartalmazza, így különösen a  polgári perrendtartásról
szóló törvény szerinti végzés, a  büntetőeljárásról szóló törvény szerinti határozat, a  közigazgatási hatósági
eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény szerinti végzés, valamint a  szabálysértésekről,
a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló törvény szerinti határozat,
10. kompetenciavétség: az  a  fegyelmi vétség, amelyet az  igazságügyi szakértő az  igazságügyi szakértői
szakterületekről, valamint az azokhoz kapcsolódó képesítési és egyéb szakmai feltételekről szóló rendeletben
meghatározott rendelkezések megszegésével követ el,
11. külön minősítéssel rendelkező igazságügyi szakértő: olyan igazságügyi szakértő, aki nemzetközi vagy hazai
szakmai szervezet akkreditált minősítő testülete által létrehozott személyi szakmai minősítést szerzett, amely
garantálja az adott szakterületen a kiemelkedő képzettséget és szakértelmet, illetve a szakmai tapasztalatot,
a folyamatos szakmai fejlődést és függetlenséget,
12. lelet: a  szakvélemény részét képező tartalmi egység, amely a  vizsgálat tárgyára, a  vizsgálati eljárásokra és
eszközökre, valamint a  vizsgálat tárgyában bekövetkezett változásokra vonatkozó adatok összességét
tartalmazza,
13. segédszemélyzet: a szakértői vélemény elkészítése során a technikai jellegű tevékenységet elvégző személy,
14. szakkonzultáns: a  szakértői vélemény elkészítésében közreműködő, megfelelő szakismerettel rendelkező
személy,
15. a szakértő véleménye: a szakvélemény részét képező tartalmi egység, amely a szakmai ténymegállapításokból
levont következtetéseket, ennek keretében a feltett kérdésekre adott válaszokat tartalmazza,
16. szolgáltató: a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló 2009. évi
LXXVI. törvény szerinti szolgáltató,
17. tisztségviselő: a Kamara szerveiben valamely tisztséget betöltő személy, így különösen a küldöttek, a Kamara
elnöke, elnökhelyettesei, a bizottságok elnökei és tagjai, a tagozatok elnökei, a főtitkár és a titkárok.
II. FEJEZET
AZ IGAZSÁGÜGYI SZAKÉRTŐI TEVÉKENYSÉG ÉS AZ IGAZSÁGÜGYI SZAKÉRTŐ
3. Az igazságügyi szakértői tevékenység 3. § (1) Az  igazságügyi szakértő feladata, hogy a  hatóság kirendelése vagy megbízás alapján, a  tudomány és
a  műszaki fejlődés eredményeinek felhasználásával készített szakvéleménnyel, a  függetlenség és pártatlanság
követelményének megtartásával döntse el a szakkérdést, és segítse a tényállás megállapítását.
(2) Az igazságügyi szakértő a szakértői tevékenységéért szakértői díjra jogosult.
 (3) Az igazságügyi szakértő a tevékenységét e törvény és más jogszabályok rendelkezései, valamint a tevékenységére
irányadó szakmai szabályok megtartásával, legjobb tudása szerint köteles végezni.
4. § (1) Igazságügyi szakértői tevékenységet – a (4) bekezdésben foglalt kivétellel – az erre feljogosított
a) természetes személy (a továbbiakban: igazságügyi szakértő),
b) gazdasági társaság (a továbbiakban: társaság) és szolgáltató,
c) igazságügyi szakértői intézmény és igazságügyi szakértői intézet,
d) igazságügyi szakértői testület,
e) külön jogszabályban feljogosított állami szerv, intézmény, intézet és szervezet (a  továbbiakban együtt:
szervezet) és
f ) külön törvény szerinti Teljesítésigazolási Szakértői Szerv
[az a)–f ) pontban meghatározottak a továbbiakban együtt: szakértő] végezhet.
(2) Az  igazságügyi szakértő az  igazságügyi szakértői tevékenységet önálló tevékenységként, egyéni vállalkozóként,
társaság vagy szolgáltató tagjaként vagy alkalmazottjaként, illetve igazságügyi szakértői intézmény vagy
igazságügyi szakértői intézet, igazságügyi szakértői testület vagy más szerv nevében végezheti.
(3) Ha az  igazságügyi szakértő a  (2)  bekezdés szerinti alkalmazottként vagy az  igazságügyi szakértői intézmény vagy
igazságügyi szakértői intézet, igazságügyi szakértői testület vagy szervezet nevében jár el, tevékenységét
a) a  társaság, szolgáltató vagy szervezet alkalmazásában álló igazságügyi szakértő a  munka törvénykönyve
szerinti munkaviszonyban, a Polgári Törvénykönyv szerinti megbízási jogviszonyban vagy a közalkalmazottak
jogállásáról szóló törvény szerinti közalkalmazotti jogviszonyban,
b) az  igazságügyi szakértői testület nevében eljáró igazságügyi szakértő – jogszabály eltérő rendelkezése
hiányában – a Polgári Törvénykönyv szerinti megbízási jogviszonyban vagy
c) az  igazságügyi szakértői intézmény vagy igazságügyi szakértői intézet nevében eljáró igazságügyi szakértő
az  igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló törvény szerinti szolgálati jogviszonyban,
a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló törvény
szerinti szolgálati jogviszonyban vagy a közalkalmazottak jogállásáról szóló törvény szerinti közalkalmazotti
jogviszonyban
(a továbbiakban együtt: munkavégzésre irányuló jogviszony) végezheti.
 (4) Kivételesen az igazságügyi szakértői tevékenység ellátására megfelelő szakértelemmel rendelkező eseti szakértő is
igénybe vehető, ha
a) az adott szakterületen nincs bejegyzett igazságügyi szakértő,
b) az adott szakterületen – időszakos hiány vagy egyéb szakmai ok miatti hiány okán – a bejegyzett igazságügyi
szakértők egyike sem tud eleget tenni a kirendelésnek, vagy
c) az adott szakterület nem szerepel a miniszter rendeletében felsorolt szakterületek között.
(5) Eseti szakértőként csak az járhat el, aki a 45. § (2) bekezdés n) pontja szerinti felhívásnak megfelelően az igazságügyi
szakértőkre vonatkozó etikai és fegyelmi követelményeknek aláveti magát.
(6) Más szakterületre már bejegyzett szakértő eseti szakértőként kizárólag a  (4)  bekezdés c)  pontja alapján járhat el,
amennyiben megfelelő szakértelemmel rendelkezik.
(7) Azokat a szakkérdéseket, amelyekre nézve jogszabályban rögzített feladatkörében eljárva kizárólag meghatározott
szakértő adhat szakvéleményt, valamint azokat a szakértőket, amelyek egyes szakterületeken szakvélemény adására
kizárólagosan jogosultak, kormányrendelet határozza meg.
4. Az igazságügyi szakértővé válás feltételei 5. § (1) Igazságügyi szakértői tevékenység végzését a  névjegyzéket vezető hatóság – a  névjegyzékbe, meghatározott
szakterületre történő felvétel útján – kérelemre annak a természetes személynek engedélyezi, aki a (2) bekezdésben
meghatározott feltételeknek megfelel és akivel szemben nem áll fenn a (3) bekezdésben foglalt kizáró ok.
(2) A névjegyzékbe az vehető fel, aki
a) büntetlen előéletű, és nem áll az  igazságügyi szakértői vagy a  szakterületének megfelelő tevékenység
folytatását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt,
b) a  kérelmében megjelölt szakterületen az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásához meghatározott
vagy azzal egyenértékű képesítéssel és – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik – a  képesítés
megszerzésétől számított, legalább ötéves szakirányú szakmai gyakorlattal rendelkezik,
c) az 57. § (1) bekezdésben meghatározott kötelező szakértőjelölti jelölti időt vagy szakértőjelöltként kötelező
szakmai közreműködőként elvégzett ügyszámot, továbbá a Kamara által külön szabályzatban előírt képzési
és vizsgafeltételeket teljesítette,
d) a miniszter által szervezett igazságügyi szakértői tevékenység végzéséhez szükséges jogi ismeretek oktatásán
részt vett és a  jogi vizsgát – a  miniszter rendeletében meghatározott mentesülés esetét kivéve – sikeresen
letette,
e) a szakterületén működő szakmai kamara tagja, ha a tevékenység folytatásához a kötelező kamarai tagságot
jogszabály előírja,
f ) kötelezettséget vállal arra, hogy a hatósági kirendelésnek – jogszabályban meghatározott eseteket kivéve –
eleget tesz, és
g) nem áll cselekvőképességet érintő gondnokság, támogatott döntéshozatal vagy közügyektől eltiltás hatálya
alatt.
(3) Nem vehető fel a névjegyzékbe az,
a) akivel szemben büntetőeljárás – a magánvád és a pótmagánvád esetét kivéve – van folyamatban,
b) akit a Kamarából kizártak, a kizárást kimondó határozat jogerőre emelkedésétől számított öt évig,
c) aki a 13. § (2) bekezdésében foglaltak hatálya alatt áll vagy
d) aki a 67. § (5) bekezdésében foglaltak hatálya alatt áll.
(4) Az  igazságügyi szakértő, igazságügyi szakértői tevékenység folytatására a  névjegyzékbe történő felvétellel és
az igazságügyi szakértői eskü letételével válik jogosulttá.
(5) Az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásának a  (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott feltételeit,
az igazságügyi szakértők szakterületének besorolását és a szakterületekhez kapcsolódó képesítési és egyéb szakmai
feltételeket a miniszter rendeletben határozza meg.
6. § A névjegyzéket vezető hatóság hivatalból, hatósági ellenőrzés keretében ellenőrzi azt, hogy az igazságügyi szakértő
megfelel-e az 5. § (2) bekezdés a) pontjában meghatározott feltételeknek, valamint azt, hogy vele szemben nem áll
fenn az 5. § (3) bekezdés a) pontjában meghatározott kizáró ok.
7. § (1) Az  igazságügyi szakértői névjegyzékbe vétel szempontjából a  miniszter rendeletében meghatározott képesítéssel
egyenértékűnek kell tekinteni azt a képesítést, amelyet
a) jogszabály egyenértékűnek ismer vagy ismert el, vagy
b) az a) pontban foglaltak hiányában a névjegyzéket vezető hatóság egyenértékűnek ismer el.
(2) Az  (1)  bekezdés a)  pontjában foglaltak kivételével a  képesítés egyenértékűségének megállapítása érdekében
az igazságügyi szakértői névjegyzéket vezető hatóság – szükség esetén – szakvéleményt is beszerezhet.
(3) A  képesítés megfelelőségének vizsgálatára a  névjegyzéket vezető hatóság bizottságot kérhet fel (a  továbbiakban
e  § alkalmazásában: bizottság). A  bizottság szakértőként jogosult eljárni, tevékenységéért díjazás nem illeti meg.
A  bizottság tagjai a  névjegyzéket vezető hatóságtól függetlenek, feladatkörükben nem utasíthatók. A  bizottság
elnökét a miniszter jelöli ki. A bizottság további tagja az oktatásért felelős miniszter és a Kamara által kijelölt egy-egy
személy.
(4) A  bizottság a  képesítés egyenértékűségének vizsgálata során az  álláspontját a  kérelmező végzettségének képzési
anyagára és a szakterülethez előírt képesítés képzési tervére figyelemmel állapítja meg.
(5) Nem szükséges vizsgálni a kérelmező azon képesítésének egyenértékűségét, amely a miniszter rendeletében előírt
képesítéssel a jogszabályok alapján egyértelműen nem egyenértékű.
8. § (1) Az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásához szükséges szakmai gyakorlati időt a  névjegyzékbe történő
felvételét kérő személy szakértőjelöltként is megszerezheti. Nem szakértőjelöltként megszerzett szakmai gyakorlati
idő szakirányú jellegének igazolására – a  (4)  bekezdésben foglaltak kivételével – a  névjegyzéket vezető hatóság
szakhatósági állásfoglalást szerez be.
(2) Ha a  szakhatóság az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásához szükséges gyakorlati idő szakirányúságáról
szóló állásfoglalását határidőben nem adja ki, a szakhatóság hozzájárulását nem lehet megadottnak tekinteni.
(3) Az  eljárás megindítása előtt az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásához szükséges szakmai gyakorlat
szakirányú jellegének igazolására beszerzett előzetes szakhatósági hozzájárulás a keltétől számított egy éven belül
használható fel a névjegyzékbe-vételi eljárásban.
(4) Ha a kérelemhez benyújtott iratok és a rendelkezésre álló adatok alapján a névjegyzéket vezető hatóság azt állapítja
meg, hogy a  kérelmező a  névjegyzékbevétel feltételeinek kétséget kizáróan megfelel, a  névjegyzéket vezető
hatóság a szakhatóság megkeresését mellőzi, és a szakmai gyakorlati idő szakirányú jellegét maga állapíthatja meg.
(5) A  miniszter rendeletében az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásához kötelező szakmai gyakorlat
időtartamára egyes szakterületeken öt évnél rövidebb határidőt állapíthat meg, ha
a) a képesítés megszerzése már feltételezi az igazságügyi szakértői tevékenység végzéséhez szükséges szakmai
gyakorlatot vagy
b) a kérelmező az adott szakterületen tudományos fokozattal vagy ágazati szakértői jogosultsággal rendelkezik.
9. § (1) A névjegyzékbe történő felvétel iránti kérelmet a névjegyzéket vezető hatóságnál kell benyújtani. A névjegyzékbe
történő felvétel iránti kérelem tartalmára vonatkozó szabályokat a Kormány rendeletben állapítja meg. Kérelem csak
a miniszter rendeletében szereplő szakterületre nyújtható be.
(2) A  névjegyzéket vezető hatóság a  kérelemről értesíti a  Kamarát. A  Kamara az  eljárásban véleményezőként vesz
részt. A Kamara az értesítés kézhezvételétől számított tizenöt napon belül jelzi, ha tudomása van olyan tényről, ami
akadálya a kérelmező felvételének.
(3) Ha a  kérelmező a  névjegyzékbe való felvételi kérelmét több szakterületre terjeszti elő, az  egyes szakterületek
vonatkozásában önálló hatósági döntést lehet hozni.
(4) A  névjegyzéket vezető hatóság a  névjegyzékbe való felvételről szóló határozat másolatát, a  határozat
meghozatalától számított tizenöt napon belül megküldi a Kamarának.
(5) A  névjegyzéket vezető hatóság az  igazságügyi szakértőt e  minőségének igazolására igazságügyi szakértői
igazolvánnyal látja el. Az  igazságügyi szakértői igazolványra vonatkozó részletes szabályokat a  miniszter
rendeletben állapítja meg.
(6) A  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvénytől eltérve, ha
a névjegyzéket vezető hatóság a rá irányadó ügyintézési határidőn belül nem döntött, a kérelmezőt nem illeti meg
az igazságügyi szakértői tevékenység megkezdésének, illetve folytatásának joga, és a közigazgatási hatósági eljárás
és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvénynek a  hatóság mulasztására vonatkozó általános szabályait kell
alkalmazni.
10. § (1) Az  igazságügyi szakértő a  névjegyzékbe vételét követő két hónapon belül, a  névjegyzéket vezető hatóság előtt
esküt tesz.
(2) A szakértői eskü az egyes közjogi tisztségviselők esküjéről és fogadalmáról szóló törvényben foglalt eskü szövegéből
és annak első mondatát követően a következő szövegből áll: „Hivatásom gyakorlása során szakmai kötelességeimet
lelkiismeretesen és a legjobb tudásom szerint teljesítem.”
(3) Az  egyes közjogi tisztségviselők esküjéről és fogadalmáról szóló törvényben foglalt eskü szövegében szereplő
tisztség megnevezése az eskü tétele során: igazságügyi szakértő.
(4) Az  igazságügyi szakértő az  igazságügyi szakértői igazolványát az  eskü letétele után veheti át, a  tevékenységét
az eskü letétele után kezdheti meg.
(5) Ha az  igazságügyi szakértő az  eskütételben akadályozva van, az  (1)  bekezdésben meghatározott határidőt
az  akadály megszűnésétől kell számítani. Ha az  igazságügyi szakértő az  esküt határidőben nem tette le,
a névjegyzékből a határidő lejártát követő tizenöt napon belül törölni kell.
(6) A névjegyzéket vezető hatóság biztosítja, hogy az igazságügyi szakértő a névjegyzékbe történő felvételét követően
az  esküt határidőben letehesse. Ha a  névjegyzéket vezető hatóság ezt nem biztosítja, az  igazságügyi szakértő
a névjegyzékből nem törölhető; az esküt a névjegyzéket vezető hatóság által kijelölt legközelebbi időpontban le kell
tennie.
5. A névjegyzék 11. § (1) Az  igazságügyi szakértő 1.  mellékletben meghatározott adatait és a  tevékenységével kapcsolatos egyes tényeket
a  névjegyzék tartalmazza. A  névjegyzék vezetésének és a  névjegyzékkel összefüggő adatszolgáltatás szabályait
a miniszter rendeletben állapítja meg.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti névjegyzék – az  1.  melléklet 1.1.–1.5., 1.7.–1.8., 1.11., 1.13., pontjában, valamint 1.18.1. és
1.18.2. alpontjában foglalt adatok kivételével – közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
(3) Az 1. melléklet 1.12.1. és 1.12.3.–1.12.5. alpontja szerint nyilvántartott igazságügyi szakértőnek az 1. melléklet 1.1.,
1.6.–1.9.  pontjaiban, 1.10.1.  alpontjában, 1.11.  pontjában, 1.12.4. és 1.12.5.  alpontjában, 1.13.  pontjában, 1.16. és
1.17. pontjában, valamint 1.19.–1.22. és 1.23. pontjában foglalt adatai nyilvánosak, azokat az igazságügyi szakértői
névjegyzéket vezető hatóság a kormányzati portálon közzéteszi.
(4) A  névjegyzék (3)  bekezdésben fel nem sorolt adatai nem nyilvánosak, azokról csak törvényben foglalt
esetben, az  arra jogosult részére adható tájékoztatás. A  névjegyzéket vezető hatóság az  1.  melléklet 1.10.2. és
1.10.3.  alpontjában, valamint 1.15.  pontjában foglalt adatok kivételével a  nyilvántartás adatait a  Kamara részére
átadja, azokat a Kamara e törvény rendelkezései szerint nyilvántartja és kezeli.
(5) Az 1. melléklet 1.12.4., 1.12.5. és 1.18.2. alpontjában foglalt adatokat a Kamara, az 1.1.–1.8., 1.11. és 1.13. pontjában
foglalt adatokat az igazságügyi szakértő, az 1.16. és 1.18.1. pontjában foglalt adatokat a hatóság köteles bejelenteni
a névjegyzéket vezető hatóságnak. Az 1. melléklet 1.16. pontjában és 1.18.1. alpontjában foglalt adatokról a hatóság
a névjegyzéket vezető hatóságot és a Kamarát is értesíteni köteles.
(6) A névjegyzéket vezető hatóság az 1. melléklet 1.12.6. alpontja szerint nyilvántartott igazságügyi szakértő adatait és
a vonatkozó tényeket tárolja, feldolgozza és jogos érdekének igazolása után, törvény által arra jogosított harmadik
személy részére továbbítja. A  névjegyzékből történő törlés időpontjától számított tíz év elteltével a  névjegyzéket
vezető hatóság gondoskodik az adatok törléséről.
(7) A névjegyzéket vezető hatóság az igazságügyi szakértő 1. melléklet 1.1.–1.4. pontjaiban és 1.6. pontjában szereplő
adatait a  hatóság megkeresésére, az  igazságügyi szakértővel való kapcsolattartás újrafelvétele, az  igazságügyi
szakértő bírságolása vagy a bírság végrehajtása céljából átadja a hatóságnak.
(8) Az  igazságügyi szakértőnek az  1.  mellékletben meghatározott adatait és a  tevékenységével kapcsolatos egyes
tényeket, valamint a  2.  mellékletben meghatározott adatokat és körülményeket – a  hatóságok munkájának
és a  megfelelő szakértő kiválasztásának elősegítése érdekében – az  e  célra létrehozott elektronikus felület
(a  továbbiakban: elektronikus felület) tartalmazza. Az  elektronikus felület létrehozására és kezelésére vonatkozó
részletes szabályokat a miniszter rendeletben állapítja meg.
6. A szakterület kiterjesztése 12. § A szakterület kiterjesztése iránti kérelem előterjesztésére, valamint elbírálására a felvétel iránti kérelemre vonatkozó
szabályokat kell megfelelően alkalmazni azzal, hogy a  kérelem benyújtásához a  jogi vizsgát megismételni,
valamint az 5. § (2) bekezdés g) pontjában és az 5. § (3) bekezdés a) pontjában megjelölt feltételeket igazolni nem
kell.
7. A névjegyzékből való törlés 13. § (1) Az igazságügyi szakértőt törölni kell a névjegyzékből, ha
a) azt az igazságügyi szakértő kéri,
b) a  névjegyzékbe való felvétel feltételei – ide nem értve az  5.  § (2)  bekezdés a)  pontjában meghatározott
feltételt – már a  felvételkor sem álltak fenn, vagy utóbb megszűntek, illetve az  igazságügyi szakértő
a szakértői esküt a 10. § (1) bekezdésében foglaltak szerint nem teszi le,
c) a  névjegyzékben szereplő adatok változását, a  miniszter rendeletében meghatározott módon, ismételt
felhívásra, a jogkövetkezményekre történő írásbeli figyelmeztetés után, szándékosan nem jelenti be,
d) az igazságügyi szakértő hatósági kirendelésre történő szakvélemény nyújtásával egy évet elérő késedelembe
esett,
e) azon statisztikai adatokat, amelyeket e  törvény alapján a  Kamara részére szolgáltatni köteles, két egymást
követő negyedévben határidőben nem szolgáltatja,
f ) az  igazságügyi szakértő negyedévente esedékes statisztikai adatszolgáltatást két éven belül három
alkalommal elmulasztja, vagy az  általa szolgáltatott adatok eltérnek a  szakértő nyilvántartásában szereplő
adatoktól,
g) az e törvény alapján fennálló képzési kötelezettségének határidőben nem tett eleget,
h) kamarai tagsága
ha) kizárás útján,
hb) a kamarai tagdíj fizetésének elmulasztása miatt, továbbá
hc) egyéb okból
megszűnt, vagy
i) meghalt. (2) Ha a névjegyzékből történő törlésre
a) az  (1)  bekezdés h)  pont ha)  alpontja alapján került sor, az  igazságügyi szakértő a  határozat jogerőre
emelkedésétől számított öt éven belül,
b) az (1) bekezdés d) és f ) pontja alapján kerül sor, az igazságügyi szakértő a határozat jogerőre emelkedésétől
számított két éven belül vagy
c) az  (1)  bekezdés c), e) és g)  pontja, vagy h)  pontjának hb), és hc)  alpontjai alapján kerül sor, a  határozat
jogerőre emelkedésétől számított egy éven belül
a névjegyzékbe nem vehető fel.
(3) A névjegyzéket vezető hatóság az (1) bekezdés a) pontja esetében az igazságügyi szakértőt az érintett szakterületről
törli. A névjegyzéket vezető hatóság az  igazságügyi szakértőt az (1) bekezdés b) pontja esetében azon szakterület
tekintetében törli a névjegyzékből, amely tekintetében a névjegyzékbe vétel feltételei a felvételkor sem álltak fenn
vagy utóbb megszűntek.
(4) Az  (1)  bekezdés e) és f )  pontjai szerinti törlési ok fennállását a  névjegyzéket vezető hatóság az  54.  § szerinti
eljárásban állapítja meg.
(5) Az (1) bekezdés i) pontja esetén a névjegyzéket vezető hatóság a névjegyzékbe a halál tényét hivatalból bejegyzi, és
ezzel egyidejűleg az igazságügyi szakértőt a névjegyzékből törli.
14. § Ha az igazságügyi szakértő
a) a névjegyzékből – a 13. § (1) bekezdés i) pontja kivételével – törlésre kerül,
b) kamarai tagságát felfüggesztették vagy
c) tevékenységét a Kamara engedélyével szünetelteti,
a határozat kézhezvételétől számított nyolc napon belül köteles igazolványát a  névjegyzéket vezető hatóságnak,
a folyamatban lévő ügyek iratait pedig a hatóságnak, illetve a megbízónak átadni.
8. Az igazságügyi szakértők képzése 15. § (1) Az  igazságügyi szakértő részére szükséges jogi ismeretek oktatásának és a  jogi vizsgának a  megszervezéséről
a miniszter gondoskodik. A  rendszeres jogi oktatáson való részvétel és – a miniszter rendeletében meghatározott
mentesülés esetét kivéve – a jogi vizsga letétele kötelező.
(2) A  Kormány által rendeletben kijelölt vizsgaszervező az  igazságügyi szakértők részére szükséges jogi ismeretek
oktatásával kapcsolatban a vizsgázó
a) nevét, születési helyét és idejét, személyiigazolvány-számát valamint lakcímét,
b) munkáltatójára vonatkozó adatok közül a munkáltató nevét, székhelyét, fő tevékenységét vagy szakterületét,
és
ba) gazdasági társaság munkáltató esetén annak cégjegyzékszámát és a  vezető tisztségviselő nevét
vagy
bb) igazságügyi szakértői intézmény esetén az intézményvezető nevét,
c) arra vonatkozó adatait, hogy a  vizsgán megjelent-e, továbbá, hogy megjelenése esetén a  vizsgát milyen
eredménnyel zárta és
d) vizsgabizonyítványának számát és keltét
tartja nyilván, illetve kezeli.
16. § (1) Az  igazságügyi szakértő köteles a  szakértői tevékenysége gyakorlásához szükséges rendszeres, a  Kamara vagy
a  miniszter által szervezett szakmai továbbképzéseken részt venni, és a  miniszter rendeletében előírt képzési
kötelezettség teljesítését kreditpontokkal igazolni.
(2) Ha az  igazságügyi szakértő más szakmai kamarának is tagja, és az  érintett szakmai kamara által szervezett
oktatáson vagy szakmai továbbképzésen vesz részt, részvételét a miniszter rendeletében meghatározottak szerint,
a teljesítendő kreditpontjaihoz hozzászámíthatja.
9. Az igazságügyi szakértő munkájának értékelése 17. § (1) Az  igazságügyi szakértők munkáját – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik – e  törvény rendelkezései és
a miniszter rendeletében meghatározott részletes szabályok szerint értékelni kell.
(2) Az  értékelés célja az  igazságügyi szakértő munkájának elfogulatlan megítélése, a  teljesítményét befolyásoló
ismeretek, képességek és személyiségjegyek feltárása, ezáltal a szakmai fejlődésének az elősegítése.
(3) Az  értékelést megalapozó vizsgálatnak – alapvetően a  jogerősen befejezett ügyek alapján – fel kell tárnia
az igazságügyi szakértő gyakorlatát, különös tekintettel arra, hogy
a) a szakvélemény előkészítése, elkészítése, valamint előterjesztése a vonatkozó jogszabályoknak megfelelt-e,
b) az  igazságügyi szakértő a  jogszabályok és a  hatóság által előírt határidőket és az  ügyviteli, valamint
adatkezelési szabályokat megtartotta-e,
c) az igazságügyi szakértő a hatóság által feltett kérdések közül valamennyi kérdésben véleményt nyilvánított-e,
d) az  igazságügyi szakértő a  hatóságokkal megfelelően együttműködött-e, a  jogszabályban előírt kötelező
bejelentési kötelezettségeinek eleget tett-e,
e) a  szakvélemény megszerkesztése a  jogszabályoknak és a  releváns szakmai gyakorlatnak megfelelően,
a hatóságok és a Kamara által elvárt megfelelő szakmai színvonalon történt-e,
f ) az  igazságügyi szakértő a  rá vonatkozó továbbképzési követelményeknek eleget tett-e, valamint azok
eredményeit a szakmai tevékenységébe megfelelően integrálta-e,
g) az  igazságügyi szakértő munkája során segédszemélyzet, szakkonzultáns, illetve szakértőjelölt
közreműködését igénybe vette-e és
h) az  igazságügyi szakértőre vonatkozó jogszabályi előírásoknak, kamarai és egyéb szakmai szabályzatoknak
az  adott szakterületen kiadott szakértői módszertani leveleknek (a  továbbiakban: módszertani levél)
az igazságügyi szakértő eljárása megfelelt-e.
(4) Az  igazságügyi szakértő munkáját abból a szempontból is szükséges vizsgálni, hogy az általa adott szakvélemény
mennyiben volt felhasználható a hatóság eljárásában. A szakvélemény felhasználhatóságát alapvetően nem érinti,
ha a hatóság döntését más szakvéleményre vagy egyéb bizonyítékra alapította, és a később beszerzett bizonyíték
igénybevételét nem az igazságügyi szakértő szakvéleményének fogyatékosságai indokolták.
18. § (1) A névjegyzékbe felvett igazságügyi szakértő tevékenységét a névjegyzékbe történő felvételt követő második évben,
legkésőbb az  igazságügyi szakértő névjegyzékbe történő felvételt követő tizennyolc hónapon belül, ezt követően
pedig ötévente értékelni kell.
(2) Soron kívül értékelni kell az igazságügyi szakértő tevékenységét, ha
a) az igazságügyi szakértő ezt maga kéri vagy
b) az 55. § (3) bekezdésében meghatározottak szerint a névjegyzéket vezető hatóság jelzésére kerül sor.
(3) Az  igazságügyi szakértő tevékenységének szakmai értékelését a  (2)  bekezdésben meghatározott személyi körön
kívül más nem kérheti.
(4) Ha az igazságügyi szakértő szakmai értékelését a (2) bekezdés a) pontja szerint maga kéri, köteles ezért a miniszter
rendeletében meghatározott díjat megfizetni.
19. § (1) Az  értékelést megalapozó vizsgálat elrendelésére a  Kamara minőségbiztosítási bizottsága jogosult. A  18.  §
(2)  bekezdése szerinti esetekben a  minőségbiztosítási bizottság az  értékelést megalapozó vizsgálatot köteles
elrendelni. A rendszeres értékelést megalapozó vizsgálatot a minőségbiztosítási bizottság hivatalból rendeli el.
(2) A  minőségbiztosítási bizottság a  vizsgálat lefolytatására háromtagú szakmai értékelő tanácsot jelöl ki. A  szakmai
értékelő tanácsot a  minőségbiztosítási bizottság egy tagja vezeti; a  szakmai értékelő tanács további két tagját
az  értékeléssel érintett szakterületen alapított szakmai tagozatból, elsősorban a  miniszter rendeletében
meghatározott külön minősítéssel rendelkező igazságügyi szakértők közül kell kijelölni. Amennyiben az igazságügyi
szakértő tevékenységét több szakterületen végzi, minden szakterülettel további egy tanácstagot kell kijelölni,
az adott szakterületen érintett tagozatból.
(3) Az értékelést megalapozó vizsgálatról a jegyzőkönyvet a főtitkár által kijelölt jegyzőkönyvvezető vezeti.
 (4) Az  értékelést megalapozó vizsgálat lefolytatásának elrendelését az  igazságügyi szakértővel írásban kell közölni.
A közlésnek tartalmaznia kell a szakmai értékelő tanács személyi összetételét is, amellyel szemben az  igazságügyi
szakértő a  közlés átvételétől számított tizenöt napon belül kifogást nyújthat be a  minőségbiztosítási bizottság
elnökéhez. A kifogásról a minőségbiztosítási bizottság elnöke tizenöt napon belül indokolt határozatot hoz.
(5) A  minőségbiztosítási bizottság elnökének határozatával szemben az  igazságügyi szakértő harminc napon belül
bírósági jogorvoslat iránti kérelmet nyújthat be.
(6) A bíróság az (5) bekezdés alapján benyújtott kérelmet nemperes eljárásban bírálja el. Ha e törvényből vagy az eljárás
nemperes jellegéből más nem következik, a bíróság eljárására a polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási
perekre vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi
Bíróság kizárólagosan illetékes.
20. § (1) Az  értékelést megalapozó vizsgálatot az  elrendeléstől számított harminc napon belül le kell folytatni, és
az értékelést a befejezéstől számított tizenöt napon belül kell elvégezni.
(2) Az értékelést megalapozó vizsgálat során a szakmai értékelő tanács az igazságügyi szakértő
a) szakvéleményeit megvizsgálhatja,
b) iratait, nyilvántartásait megtekintheti, azokról másolatot készíthet,
c) meghallgatását elrendelheti és foganatosíthatja és
d) szóbeli előadásánál – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik – jelen lehet, ha az  igazságügyi szakértőt
a szakvélemény szóbeli előadása miatt tárgyalásra idézik.
 (3) Az igazságügyi szakértő meghallgatása csak fontos okból mellőzhető.
 (4) Az  igazságügyi szakértő a  vizsgálat lefolytatása alatt mindvégig köteles a  szakmai értékelő tanáccsal
együttműködni. A  vizsgálatot a  szakmai értékelő tanács lehetőleg az  igazságügyi szakértő munkájának
akadályozása nélkül köteles lefolytatni.
(5) A  szakmai értékelő tanács és a  minőségbiztosítási bizottság a  (2)  bekezdésben meghatározott vizsgálatok
során tudomására jutott adatokat a  megalapozott szakmai értékelés elkészítése céljából jogosult kezelni.
A  minőségbiztosítási bizottság az  értékelés során tudomására jutott adatokat az  értékelés befejezését követő hat
hónap elteltével köteles zárolni. Amennyiben az igazságügyi szakértő a minőségbiztosítási bizottság határozatával
szemben bírósági jogorvoslatot vesz igénybe, az adatok zárolására a minőségbiztosítási bizottság a jogerős bírósági
határozat közlését követő hat hónap elteltével köteles.
(6) A szakmai értékelő tanács tagjait a vizsgálat során tudomásukra jutott adatok tekintetében titoktartási kötelezettség
terheli.
21. § (1) Az  igazságügyi szakértő értékelését a  szakmai értékelő tanács a  minőségbiztosítási bizottság elé terjeszti.
Az  értékelésben csak tényszerűen megalapozott megállapítások lehetnek. Az  igazságügyi szakértő értékelését
a minőségbiztosítási bizottság határozattal fogadja el.
(2) Az értékelés eredményeként az igazságügyi szakértő
a) kiválóan alkalmas,
b) alkalmas vagy
c) alkalmatlan
minősítést kap.
(3) A  határozatot és az  igazságügyi szakértő értékelését kézbesíteni kell az  értékelt igazságügyi szakértőnek és
a névjegyzéket vezető hatóságnak. A névjegyzéket vezető hatóság az értékelés eredményeként a (2) bekezdés a) és
b) pontjában foglaltakat a névjegyzékbe bejegyzi.
(4) A  névjegyzékbe bejegyzett, de még nem értékelt igazságügyi szakértő esetén a  névjegyzékben az  értékelés
hiányára kell utalni.
(5) Alkalmatlan minősítés esetén a  minőségbiztosítási bizottság kezdeményezi az  igazságügyi szakértő Kamarából
történő kizárását. A  kizárás kérdésében a  Kamara elnöksége (a  továbbiakban: elnökség) határoz. Az  elnökség
a  kizárás kérdésében hozott határozatát kézbesíti az  értékelt igazságügyi szakértőnek és a  névjegyzéket vezető
hatóságnak. A  névjegyzéket vezető hatóság az  igazságügyi szakértőt a  miniszter rendeletében meghatározott
eljárás lefolytatásával a névjegyzékből törli.
(6) A szakmai értékelő tanács elnöke
a) fegyelmi vétség elkövetésének alapos gyanúja esetén értesíti az elnökséget vagy
b) bűncselekmény gyanúja esetén értesíti a Kamara főtitkárát.
(7) A főtitkárt – a szakmai értékelő tanács elnökével való egyetértés esetén – feljelentési kötelezettség terheli.
22. § (1) A minőségbiztosítási bizottság határozatával szemben fellebbezésnek helye nincs.
 (2) Az  alkalmatlan értékelést kapott igazságügyi szakértő a  minőségbiztosítási bizottság határozatának és
az  értékelésnek a  kézhezvételétől számított harminc napon belül bírósági jogorvoslat iránt – jogszabálysértésre
hivatkozással – keresetet nyújthat be. A  keresetlevél benyújtásának a  határozat végrehajtására halasztó hatálya
nincs.
(3) A keresetlevelet a Kamarához kell benyújtani. A Kamara a keresetlevelet az ügy irataival együtt nyolc napon belül
továbbítja az eljáró bírósághoz.
(4) A kereset benyújtásáról a Kamara értesíti a névjegyzéket vezető hatóságot.
 (5) A  bíróság eljárására a  polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási perekre vonatkozó rendelkezéseit kell
megfelelően alkalmazni.
 (6) A perre a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kizárólagosan illetékes.
III. FEJEZET
AZ IGAZSÁGÜGYI SZAKÉRTŐI TEVÉKENYSÉGET VÉGZŐ TÁRSASÁG
10. Az igazságügyi szakértői tevékenység végzésére feljogosított társaságok
23. § (1) Igazságügyi szakértői tevékenység végzését a  névjegyzéket vezető hatóság – a  névjegyzékbe meghatározott
szakterületre történő felvétel útján – kérelemre annak a társaságnak engedélyezi, amelynek van olyan igazságügyi
szakértői tevékenység folytatására feljogosított tagja vagy alkalmazottja, akinek a kamarai tagsági jogviszonya nem
szünetel vagy nincs felfüggesztve. Kérelem csak a miniszter rendeletében szereplő szakterületre nyújtható be.
(2) Igazságügyi szakértői tevékenységet a társaság csak azon a szakterületen és azon tagja vagy alkalmazottja végezhet,
aki a névjegyzékben az adott szakterületre bejegyzett igazságügyi szakértőként szerepel.
11. A társaságok névjegyzékbe vétele és törlése 24. § (1) A  társaság névjegyzékbe történő felvétel iránti kérelmét a  névjegyzéket vezető hatósághoz kell benyújtani.
A névjegyzékbe vétel iránti kérelem tartalmára vonatkozó szabályokat a Kormány rendeletben állapítja meg.
(2) A társaság igazságügyi szakértői tevékenység folytatására a névjegyzékbe történő felvétellel válik jogosulttá.
 (3) A névjegyzékbe való felvételről és a felvételi kérelem elutasításáról szóló döntésre a 9. § rendelkezéseit megfelelően
alkalmazni kell. 25. § (1) A  társaságnak az  1.  melléklet 2.  pontjában meghatározott adatait a  névjegyzék tartalmazza. A  mellékletben
meghatározott adatok a 2.8. alpont kivételével nyilvánosak és azokat a névjegyzéket vezető hatóság a kormányzati
portálon közzéteszi. A névjegyzékkel összefüggő adatszolgáltatás szabályait a miniszter rendeletben állapítja meg.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti névjegyzék – az  1.  melléklet 2.1.–2.3.  pontjaiban és 2.5.–2.7.  pontjaiban foglalt adatok
kivételével – közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
26. § A társaságot a névjegyzékből törölni kell, ha
a) azt a társaság kéri,
b) a cégbíróság a cégjegyzékből – a 27. §-ban megjelölt eset kivételével – törli,
c) nincs a névjegyzékben szereplő tagja vagy alkalmazottja,
d) a névjegyzékben szereplő valamennyi tagjának és alkalmazottjának a kamarai tagsága szünetel, vagy fel van
függesztve vagy
e) az  5.  § (2)  bekezdés f )  pontjában meghatározott kötelezettségének felhívás ellenére ismételten nem tesz
eleget. 27. § Ha a  társaság működési forma megváltoztatása vagy egyesülés útján szűnt meg, és a  jogutód társaság
a  23.  §  (1)  bekezdésében foglalt feltételeknek megfelel, a  névjegyzéket vezető hatóság a  társaság kérelmére
a jogutódlást a névjegyzékben átvezeti.
12. Az eljáró igazságügyi szakértő kijelölése 28. § (1) Az  ügyben eljáró igazságügyi szakértőt a  társaság vezető tisztségviselője az  igazságügyi szakértői tevékenységre
feljogosított tagjai vagy alkalmazottjai közül jelöli ki.
(2) Nem jelölhető ki a társaságnak az a tagja vagy alkalmazottja, akivel szemben jogszabályban meghatározott kizáró
ok áll fenn. Ha a kizáró ok a társasággal vagy annak vezető tisztségviselőjével szemben áll fenn, a társaság egyetlen
tagja vagy alkalmazottja sem adhat szakvéleményt.
(3) Ha az igazságügyi szakértő a kizáró okot maga jelentette be vagy a kizáráshoz maga is hozzájárult, a társaság vezető
tisztségviselője
a) más igazságügyi szakértő kijelöléséről saját hatáskörében gondoskodik vagy
b) kijelölhető igazságügyi szakértő hiányában a kirendelést visszautasítja
és erről a hatóságot haladéktalanul értesíti.
(4) Ha a  hatóság állapít meg az  igazságügyi szakértőre nézve kizáró okot, a  társaság vezető tisztségviselője
a (3) bekezdésben meghatározottak szerint jár el.
13. Határon átnyúló szolgáltatásnyújtás 29. § A szolgáltató az  igazságügyi szakértői tevékenység határon átnyúló szolgáltatásnyújtás keretében történő
folytatására irányuló szándékát köteles a névjegyzéket vezető hatóságnak bejelenteni. A szolgáltató az igazságügyi
szakértői tevékenységet határon átnyúló szolgáltatásnyújtás keretében Magyarország területén e  tevékenység
folytatására jogosult tagja vagy alkalmazottja útján folytathatja.
IV. FEJEZET
IGAZSÁGÜGYI SZAKÉRTŐI INTÉZMÉNYEK, IGAZSÁGÜGYI SZAKÉRTŐI INTÉZETEK, IGAZSÁGÜGYI SZAKÉRTŐI
TESTÜLETEK ÉS SZERVEZETEK
14. Az igazságügyi szakértői intézmények 30. § (1) Igazságügyi szakértői intézményt a miniszter vagy vele egyetértésben más miniszter alapíthat és szüntethet meg.
 (2) Az igazságügyi szakértői intézmény központi költségvetési szerv.
 (3) Az igazságügyi szakértői intézmény alaptevékenységének minősül
a) olyan ügyben történő hatósági kirendelés teljesítése, amelyben jogszabály lehetővé vagy kötelezővé teszi
a bizonyítási eljárás hivatalból való lefolytatását,
b) a külön jogszabályban meghatározott ügyekben való kirendelés teljesítése, és
c) az a) és b) pontban felsorolt alaptevékenység ellátása érdekében külön jogszabályban megjelölt igazgatási,
gazdálkodási, munkaügyi és nyilvántartási feladatok ellátása, valamint a működési feltételek biztosítása.
 (4) Az  igazságügyi szakértői intézmény az  alaptevékenysége körébe tartozó kirendelésnek más tevékenységét
megelőzően köteles eleget tenni.
 (5) Az  igazságügyi szakértői intézmény a  (3)  bekezdésben foglaltakon túlmenően csak olyan kirendelést, illetve
szakvélemény készítésére irányuló megbízást fogadhat el, amely alaptevékenységéből fakadó kötelezettségeinek
teljesítését nem veszélyezteti.
(6) Az  igazságügyi szakértői intézmény szakértői tevékenységén kívül – az  oktatási és tudományos tevékenységet
kivéve – vállalkozási tevékenységet nem folytathat.
(7) Az  igazságügyi szakértői intézmény az  igazságszolgáltatás és más hatóságok igényeinek zavartalan kielégítése
érdekében szakértői tevékenység ellátására megbízási szerződést köthet azzal, hogy a szakértő megbízási szerződés
keretében végzett tevékenységére az 52. § (2)–(5) bekezdésének rendelkezései irányadók.
31. § (1) Az  igazságügyi szakértői intézménynek az  1.  melléklet 3.  pontjában meghatározott adatait a  névjegyzék
tartalmazza. Az  igazságügyi szakértői intézménynek a  névjegyzékben szereplő adatai nyilvánosak, és azokat
a névjegyzéket vezető hatóság a kormányzati portálon is közzéteszi. A névjegyzékkel összefüggő adatszolgáltatás
szabályait a miniszter rendeletben állapítja meg.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti nyilvántartás az  1.  melléklet 3.4.  pontjában foglalt adat tekintetében közhiteles hatósági
nyilvántartásnak minősül.
32. § (1) Az  ügyben eljáró igazságügyi szakértőt az  igazságügyi szakértői intézmény vezetője az  intézményben működő,
elsősorban az adott szakterületre a névjegyzékbe bejegyzett igazságügyi szakértők közül jelöli ki.
(2) Ha az  igazságügyi szakértői intézmény nevében a  szakvéleményt az  igazságügyi szakértői intézmény
névjegyzékben nem szereplő, de az  adott szakterületen szakmai jártassággal rendelkező alkalmazottja adja,
eljárására az igazságügyi szakértőkre vonatkozó jogszabályokat kell alkalmazni.
(3) Nem jelölhető ki az igazságügyi szakértői intézménynek az az igazságügyi szakértője, akivel szemben jogszabályban
meghatározott kizáró ok áll fenn. Ha a  kizáró ok az  intézmény vezetőjével szemben áll fenn, az  intézményben
működő egyetlen igazságügyi szakértő sem adhat szakvéleményt.
(4) Ha az igazságügyi szakértő a kizáró okot maga jelentette be vagy a kizáráshoz maga is hozzájárult, az igazságügyi
szakértői intézmény vezetője más igazságügyi szakértő kijelöléséről a  saját hatáskörében gondoskodik, és erről
a hatóságot haladéktalanul értesíti.
(5) Ha a hatóság állapít meg az igazságügyi szakértőre nézve kizáró okot, az igazságügyi szakértői intézmény vezetője
más igazságügyi szakértőt jelöl ki.
15. Az igazságügyi szakértői intézetek 33. § (1) Az  igazságügyi szakértői intézet kizárólagosan vagy alaptevékenységén kívül igazságügyi szakértői tevékenységet
végezhet.
(2) Az  igazságügyi szakértői intézet azon szakterületeken, amelyeken a  Kormány rendeletében foglaltak szerint
kizárólagosan jogosult szakvélemény adására, más kirendeléseket megelőzően köteles a  kirendeléseknek eleget
tenni. Más szakterületen történő kirendelése esetén az  igazságügyi szakértői intézet a  rendelkezésére álló
erőforrások, kapacitások függvényében teljesíti a kirendeléseket.
34. § (1) Az ügyben eljáró igazságügyi szakértőt az igazságügyi szakértői intézet vezetője az intézetben működő, elsősorban
az adott szakterületre a névjegyzékbe bejegyzett igazságügyi szakértők közül jelöli ki.
(2) Ha az igazságügyi szakértői intézet nevében a szakvéleményt az igazságügyi szakértői intézet névjegyzékben nem
szereplő, de az  adott szakterületen szakmai jártassággal rendelkező alkalmazottja adja, eljárására az  igazságügyi
szakértőkre vonatkozó jogszabályokat kell alkalmazni.
(3) Az  igazságügyi szakértői intézet nevében eljáró igazságügyi szakértő, illetve az  igazságügyi szakértői intézet
kizárására a 32. § (3) bekezdés rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
(4) Az  igazságügyi szakértői intézet alkalmazásában álló igazságügyi szakértői tevékenységet végző személyek
igazságügyi szakértővé válására vonatkozóan a miniszter rendeletben eltérő szabályokat állapíthat meg.
16. Az igazságügyi szakértői testületek 35. § (1) A miniszter – a szakterület ágazati irányításáért felelős miniszter egyetértésével – rendeletben, az ott meghatározott
szakkérdésekben szakértőként vélemény nyilvánítására igazságügyi szakértői testületet hozhat létre. Az igazságügyi
szakértői testületet más jogszabály is létrehozhatja. A  más jogszabály által létrehozott szakértői testületekre
e törvény rendelkezéseit – a szakértői testületet létrehozó jogszabályban foglalt eltérésekkel – kell alkalmazni.
(2) A  jogi személy igazságügyi szakértői testület a  vagyonával önállóan gazdálkodik, üzletszerű gazdasági
tevékenységet csak a  feladatai ellátásához vagy ahhoz közvetlenül kapcsolódó mértékben folytathat.
Az  igazságügyi szakértői testület tartozásaiért a  saját vagyonával felel, a  tagok az  igazságügyi szakértői testület
tartozásaiért saját vagyonukkal nem felelnek.
(3) Az  igazságügyi szakértői testület jogi személy. Nem jogi személy az  igazságügyi szakértői testület akkor, ha
a gazdálkodása a miniszter rendeletében vagy más jogszabályban szabályozott egyéb módon is biztosított.
36. § (1) Az igazságügyi szakértői testület tagja olyan szakirányú egyetemi végzettséggel rendelkező személy lehet, aki
a) az adott szakterületen egyetemi doktori vagy tudományos fokozattal rendelkezik,
b) egyetemi doktori vagy tudományos fokozattal és az adott szakterületen legalább tízéves szakirányú szakmai
gyakorlattal rendelkezik vagy
c) az adott szakterületen legalább tízéves igazságügyi szakértői gyakorlattal rendelkezik.
 (2) Az igazságügyi szakértői testület elnökét és tagjait a miniszter – a szakterületet felügyelő miniszter egyetértésével –
öt évre nevezi ki. Az igazságügyi szakértői testület nem igazságügyi szakértő tagjaira e törvénynek az igazságügyi
szakértőre vonatkozó rendelkezései nem alkalmazhatók.
(3) Az  igazságügyi szakértői testület tagjai a  miniszter vagy képviselője jelenlétében esküt tesznek. A  szakértői eskü
az  egyes közjogi tisztségviselők esküjéről és fogadalmáról szóló törvényben foglalt eskü szövegéből és annak
első mondatát követően a  következő szövegből áll: „Hivatásom gyakorlása során szakmai kötelességeimet
lelkiismeretesen és a legjobb tudásom szerint teljesítem.”
(4) Az  egyes közjogi tisztségviselők esküjéről és fogadalmáról szóló törvényben foglalt eskü szövegében szereplő
tisztség megnevezése az eskü tétele során: igazságügyi szakértői testületi tag.
(5) Az  igazságügyi szakértői testület szakértőként vélemény nyilvánítására eseti bizottságot hoz létre. A  bizottság
legalább három-, de legfeljebb öttagú, eljárása során független, munkájáért külön díjazásban részesül.
Az igazságügyi szakértői testület és a bizottság eljárásának részletes szabályait külön jogszabály állapítja meg.
17. Az igazságügyi szakértői testületek feletti törvényességi felügyelet
37. § (1) Az  igazságügyi szakértői testület működése felett a  miniszter törvényességi felügyeletet gyakorol, amelynek célja
annak ellenőrzése, hogy az igazságügyi szakértői testület működése a jogszabályoknak, az ügyrendjének, valamint
a szabályzatainak megfelel-e és a kirendelésnek eleget tesz-e.
(2) A  törvényességi felügyelet nem terjed ki olyan ügyre, amelyben bírósági vagy más hatósági eljárásnak van helye,
valamint a szakértői vizsgálatra és a szakvélemény tartalmára.
(3) A miniszter törvényességi felügyeleti jogkörében
a) felhívja az igazságügyi szakértői testület tagjait a szabályszerű működés helyreállítására,
b) összehívja az  igazságügyi szakértői testület tagjait a  szabályszerű működéshez szükséges intézkedések
megtétele érdekében vagy
c) ha a  szabályszerű működés másként nem biztosítható, az  igazságügyi szakértői testület elnökének
megbízatását – a szakterület ágazati irányításáért felelős miniszterrel egyetértésben – visszavonja.
18. A szervezet 38. § A szervezet kizárólag a  külön jogszabályban meghatározott szakkérdésben jogosult szakvélemény adására.
A  szervezet nevében eljárni jogosult személyek kijelölésére, kizárására és eljárására, valamint a  szakvélemény
előterjesztésére – jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – az  igazságügyi szakértői intézetekre vonatkozó
szabályokat kell alkalmazni.
V. FEJEZET
A SZAKÉRTŐ ELJÁRÁSA 19. A szakértő jogai és kötelezettségei
39. § (1) A szakértő a hatóságtól, valamint az eljárásban részt vevő személyektől a szakvélemény elkészítéséhez szükséges,
a  kirendelésben közölt adatokon felül további adatok közlését, iratok, vizsgálati tárgyak rendelkezésre bocsátását
kérheti.
(2) A  szakértő köteles haladéktalanul értesíteni a  hatóságot, ha – álláspontja szerint – annak hatáskörébe tartozó
intézkedés megtétele vagy eljárási cselekmény lefolytatása szükséges.
(3) Ha a szakértő tevékenysége során olyan körülményt, tényt észlel, amely az ügy megítélését érdemben érinti, de arra
a hatóság vagy a megbízó nem utalt, köteles az érintett körülményt, tényt a hatóságnak vagy a megbízónak jelezni.
40. § (1) A szakértő a tevékenysége során rendelkezésére bocsátott vagy tudomására jutott személyes adatokat a kirendelés
vagy megbízás teljesítése, valamint tevékenységének szakmai, módszertani, fegyelmi és a  jogszabályoknak való
megfelelősége ellenőrizhetősége céljából jogosult kezelni.
(2) A  szakértőt a  tevékenysége során tudomására jutott tényekre és adatokra nézve titoktartási kötelezettség terheli,
az ügyre vonatkozó tényekről és adatokról csak a hatóság, továbbá az adatok kezelésére jogosult más szerv vagy
személy részére nyújthat tájékoztatást.
(3) Ha jogszabály vagy az  igazságügyi szakértővel kötött szerződés másként nem rendelkezik, az  (1)  bekezdésben
foglaltak nem zárják ki a  szakértői vizsgálat során feltárt tényeknek és adatoknak tudományos vagy oktatási célra
– személyazonosításra alkalmatlan módon – történő felhasználását.
(4) Az adózás rendjéről szóló törvény rendelkezéseitől eltérően a hatósági vagy bírósági eljárásban kirendelt szakértő
– a  feladatának teljesítése érdekében – az  állami adóhatóság összehasonlító értékadatok szolgáltatására irányuló
eljárása keretében az ingatlan helyrajzi számát is jogosult megismerni.
(5) A  kisajátítást megalapozó közérdekű cél megvalósítását szolgáló tevékenység vagy beruházás azonossága esetén
a szakértő az összehasonlító értékadatokat – az (1) és (2) bekezdésben foglaltaktól eltérően – az egymással területi
szempontból összefüggő további eljárások során is felhasználhatja.
41. § (1) Ha a  szakértő a  vizsgálat során az  adott eljárás tárgyát nem képező, személy elleni erőszakos, korrupciós vagy
hivatali bűncselekmény elkövetésére utaló körülményről vagy olyan bűncselekmény elkövetésének szándékáról
szerez tudomást, amely más személy életét, testi épségét vagy egészségét veszélyeztetné, köteles a  tudomására
jutott adatokat a nyomozó hatóságnak bejelenteni.
(2) Ha a szakértő tevékenysége során olyan körülményt észlel, amely más személy életét, testi épségét vagy egészségét
veszélyezteti, köteles az érintett szakterületet felügyelő közigazgatási szervnél bejelentést tenni.
42. § (1) A  szakértő a  tevékenysége során általa kezelt személyes adatokat – ha törvény másképp nem rendelkezik –
a kirendelés befejezését vagy megbízás teljesítését követően haladéktalanul zárolja.
(2) A  befejezett kirendelést vagy megbízást követően a  szakértő az  általa kezelt és az  (1)  bekezdés szerint
zárolt személyes adatokat tevékenysége szakmai, módszertani, fegyelmi megfelelőségének, valamint
jogszabályszerűségének ellenőrizhetősége céljából a  zárolástól számított tíz évig tárolja, és azokat kizárólag
a  hatóság, a  megbízó, az  igazságügyi szakértőkkel szembeni fegyelmi eljárás, valamint az  igazságügyi szakértő
értékelését megalapozó eljárás lefolytatására jogosult, valamint a személyes adatok kezelésére jogosult más szerv
vagy személy részére továbbíthatja.
(3) A szakértő az (1) bekezdés szerint zárolt személyes adatokat a zárolástól számított tíz év elteltével törli.
 (4) Az (1) bekezdés alkalmazásában befejezettnek minősül a kirendelés vagy megbízás, ha
a) a  szakértői tevékenységért járó díj a  szakértői megbízás vagy kirendelés teljesítését követően jogerős
díjmegállapító végzéssel megállapításra és megfizetésre kerül,
b) a szakértőt a hatóság a kirendelés alól felmenti vagy a kirendelés alapját képező ügyből kizárja,
c) az  igazságügyi szakértő kamarai tagsága szünetel vagy azt felfüggesztik, a  szünetelés vagy felfüggesztés
kezdő napján vagy
d) a megbízás külön jogszabályban foglaltak alapján megszűnik.
(5) A  szakértő az  információs önrendelkezési jogról és az  információszabadságról szóló törvény szerint az  érintettet
megillető, a  szakértő által kezelt adatokra vonatkozó tájékoztatás kiadását megtagadja a  kirendelő vagy megbízó
bűncselekmények megelőzése vagy üldözése, továbbá az érintett vagy mások jogainak védelmének érdekében tett
utasítására.
(6) Az  (5)  bekezdés szerinti adatnak minősül a  szakértőnek átadott adat, a  vizsgálat alatt keletkezett adat, az  adatok
forrása, az  adatkezelés célja, jogalapja, időtartama, az  adatfeldolgozó neve, címe és az  adatkezeléssel összefüggő
tevékenység, továbbá – az  érintett személyes adatainak továbbítása esetén – az  adattovábbítás jogalapja és
címzettje.
43. § (1) A szakértő köteles az igazságügyi szakértői tevékenységéről, annak nyomon követése céljából nyilvántartást vezetni.
A nyilvántartás adattartalmát a 2. melléklet tartalmazza.
(2) A  szakértő statisztikai adatszolgáltatás keretében köteles a  nyilvántartása alapján az  általa nyilvántartott adatok
közül, a miniszter rendeletében meghatározott adatokat a Kamara részére negyedévente a miniszter rendeletében
meghatározottak szerint megküldeni.
(3) A  Kamara a  névjegyzéket vezető hatóság részére a  miniszter rendeletében meghatározott módon és esetekben
megküldi a szakértő által a statisztikai adatszolgáltatás keretében megküldött adatokat.
(4) A szakértő köteles adattovábbítási nyilvántartást vezetni, amelynek adattartalmára vonatkozó részletes szabályokat
a  miniszter rendeletben állapítja meg. A  szakértő az  általa vezetett adattovábbítási nyilvántartás adatait
az adattovábbítástól számított tíz évig köteles megőrizni.
44. § (1) A szakértő a névjegyzékben szereplő elérhetőségi címén köteles a küldemények átvételét biztosítani.
 (2) Ha a  szakértő az  elektronikus kapcsolattartást vállalja, a  névjegyzéket vezető hatóság az  elektronikus
kapcsolattartáshoz szükséges azonosító adatokat a hatóság részére átadja.
 (3) A  külön jogszabályban megjelölt, biztonságos kézbesítési szolgáltatást működtető szervezet – megkeresésre –
az  azonosító adatok alapján a  biztonságos kézbesítési szolgáltatásról szóló jogszabály szerinti, kapcsolattartáshoz
szükséges azonosítókat az elektronikus kapcsolattartás érdekében a hatóság részére átadja.
(4) Az  elektronikus úton való kapcsolattartásra az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános
szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
20. A szakértő kirendelése 45. § (1) A szakértő kirendelés alapján, a kirendelésben foglaltaknak megfelelően járhat el.
 (2) A kirendelésnek tartalmaznia kell:
a) a  kirendelt szakértő megnevezését, a  kirendelés ügyszámát és az  ügy tárgyát, valamint a  tényállás rövid
ismertetését,
b) azokat a szakkérdéseket, amelyekre a szakértőnek választ kell adnia,
c) a szakértői feladat teljesítéséhez szükséges adatokat,
d) azt, hogy a szakértő díjjegyzékét a miniszter rendelete alapján vagy annak mellőzésével kell megállapítani;
a  szakértői díj fedezésére mekkora összeg áll rendelkezésre, – ha törvény alapján ez  szükséges volt –
mekkora összeg letétbe helyezését rendelték el, illetve mekkora összeg áll letétben rendelkezésre, valamint
az  arra vonatkozó figyelmeztetést, hogy ha a  szakértő a  nem elegendő fedezetre, letétre vonatkozó jelzést
önhibájából elmulasztja, a  fedezetet, illetve a  már letétben lévő összeget meghaladó díjigényét nem
érvényesítheti,
e) a szakértő részére átadandó iratok és tárgyak megjelölését, valamint az átadás időpontját, ha pedig az átadás
nem lehetséges, annak meghatározását, hogy a szakértő az iratokat és tárgyakat hol és mikor tekintheti meg,
f ) az  átadott iratok és tárgyak kezelésére, vizsgálatára, visszaadására, részleges megváltoztatására vagy
megsemmisítésére vonatkozó rendelkezéseket,
g) a mintavétel elrendelését, ha a mintát a hatóság nem biztosította,
h) a  szakvélemény előterjesztésére meghatározott határidőt, az  esetleges soronkívüliségre való utalást és
az előterjesztés módjára vonatkozó felhívást,
i) több szakértő egyidejű kirendelése esetén a többi szakértő személyére vonatkozó tájékoztatást,
j) személy vizsgálatával járó kirendelés esetén a  szakkonzultáns személyéhez történő hozzájárulás
beszerzésének kötelezettségét,
k) a  hatóság előzetes hozzájárulását a  vizsgálati tárgy megváltozásával és megsemmisülésével járó vizsgálat
elvégzéséhez, ha a hozzájárulásra a miniszter rendelete alapján szükség van,
l) – indokolt esetben – a hatóság arra vonatkozó utasítását, hogy a szakértő az érintett részére az általa kezelt
adatokra vonatkozó, az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló törvény szerinti
tájékoztatást megtagadni köteles,
m) a szakértőhöz intézett figyelmeztetést arra vonatkozóan, hogy
ma) ha természetes személy igazságügyi szakértőként rendelik ki, tíz napon belül köteles jelezni, ha
a  kirendelésnek nem természetes személy igazságügyi szakértőként, hanem szakvéleményadásra
jogosult szervezet tagjaként vagy alkalmazottjaként kíván eleget tenni,
mb) amennyiben hamis szakvéleményt ad, a  Büntető Törvénykönyvbe ütköző cselekményt követ el,
amely büntetőjogi felelősségre vonást von maga után és
mc) az  igazságügyi szakértői tevékenységére vonatkozóan az  igazságügyi szakértő esküt tett,
az esküben foglaltakat köteles megtartani és
n) eseti szakértő kirendelése esetén az  arra történő felhívást, hogy a  4.  § (5)  bekezdés szerinti nyilatkozatot
jegyzőkönyvbe mondhatja, ennek hiányában köteles a hatóságnak írásban tizenöt napon belül megküldeni.
(3) A szakértő a (4) bekezdésben foglalt kivételekkel köteles eljárni a hatóság kirendelése alapján.
(4) A  szakértő köteles a  tudomására jutásától számított tíz napon belül – az  igazságügyi szakértő öt napon belül –
közölni a hatósággal, ha
a) a személyére nézve törvényben meghatározott kizáró ok áll fenn,
b) a  feltett kérdések megválaszolása egészben vagy részben nem tartozik azon szakismeretei körébe,
amelyekben a szakértő a rá irányadó szabályok szerint jogosult eljárni,
c) a szakértői tevékenységének ellátásában fontos ok akadályozza, így különösen, ha tevékenysége ellátásának
vagy részvizsgálatok elvégzésének feltételei nincsenek meg, vagy más hatóság felkérésének kell eleget
tennie,
d) a vizsgálat elvégzéséhez más szakértő igénybevétele is szükséges,
e) feladatát a hatóság által megadott határidőre nem képes teljesíteni,
f ) a feltett kérdésben kizárólag jogszabályban meghatározott szervezet jogosult szakvéleményt adni vagy
g) a  szakértő díja a  letétbe helyezett összeget előreláthatólag meghaladja, megjelölve egyidejűleg a  még
letétbe helyezendő összeget.
 (5) Ha a  szakértő a  (4)  bekezdés szerinti kötelezettsége teljesítésében rajta kívül álló okból akadályoztatva van,
a  (4)  bekezdés szerinti kötelezettségének az  akadály megszűnésétől számított három napon belül köteles eleget
tenni. Az akadályoztatás tényét a szakértőnek valószínűsítenie kell.
46. § A munkáltató vagy a  megbízó a  munkavégzésre irányuló jogviszonyban álló igazságügyi szakértőt a  hatóság
idézése alapján az  eljárási cselekményeknél való megjelenéshez, a  tárgyaláson való részvételhez és a  szemle
lefolytatásához, vizsgálat elvégzéséhez szükséges időre köteles a munkavégzés alól mentesíteni.
21. A szakvélemény 47. § (1) A szakértő a szakvélemény szakmai megállapításaival összefüggésben nem utasítható.
 (2) A  szakértő a  szakvéleményt – a  kirendelésben foglaltaknak megfelelően – írásban vagy szóban terjeszti elő.
A szakvélemény papír alapon vagy elektronikus kapcsolattartás keretében kézbesíthető a hatóság részére.
 (3) Az  elektronikus úton való kapcsolattartásra az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános
szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
 (4) A szakvéleménynek tartalmaznia kell
a) a leletet,
b) a vizsgálat módszerének rövid ismertetését,
c) a szakmai ténymegállapításokat,
d) a szakértő véleményét,
e) ha az ügyben korábban vizsgálat lefolytatására került sor és a kirendelés erre kiterjed, a korábbi vizsgálatra
vonatkozó adatok és megállapítások értékelését,
f ) a módszertani levélre történő utalást, illetve a módszertani levélben foglaltaktól történő eltérés esetén ennek
indokait és
g) az  arra való utalást, hogy az  igazságügyi szakértő mely szakterületen jogosult szakvéleményt adni illetve,
hogy az igazságügyi szakértő vagy más személy eseti szakértőként járt el.
 (5) Szakkonzultáns, szakértőjelölt vagy segédszemélyzet igénybevétele esetén a  szakvéleményben a  hatóságot erről
tájékoztatni kell, továbbá fel kell tüntetni, hogy a  szakkonzultáns milyen szakkérdésben nyilvánított véleményt,
valamint a szakértőjelölt miként működött közre.
(6) A szakvéleményben jogkérdésben – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik – nem lehet állást foglalni.
 (7) A  szakvéleményt készítő igazságügyi szakértő az  írásbeli szakvéleményt aláírásával köteles ellátni, valamint
köteles azon a  nyilvántartási számát feltüntetni. A  szakvéleményt az  igazságügyi szakértő ellátja bélyegzőjének
lenyomatával is. A  bélyegzőn fel kell tünteti az  igazságügyi szakértő nevét, igazságügyi szakértői minőségét és
nyilvántartási számát. A bélyegzőn Magyarország címere nem használható.
(8) A szakvélemény egyesített vagy együttes szakvélemény formájában is előterjeszthető. Az egyesített és az együttes
szakvéleményt minden igazságügyi szakértő köteles a  (7)  bekezdésben meghatározottak szerint aláírni, illetve
a szükséges adatokat a szakvéleményen feltüntetni, valamint köteles a szakvéleményt bélyegzőjével ellátni.
(9) A  szakértő az  elektronikus kapcsolattartás keretében benyújtott szakvéleményben köteles nevét és nyilvántartási
számát feltüntetni, és azt elektronikus úton, külön jogszabályban meghatározott biztonságos elektronikus
kézbesítési szolgáltatás útján kézbesíteni.
48. § (1) A  társaság tagja vagy alkalmazottja, illetve az  igazságügyi szakértői intézmény vagy igazságügyi szakértői
intézet alkalmazottja a  szakvéleményt a  saját szakmai felelőssége mellett, a  társaság, az  igazságügyi szakértői
intézmény vagy az  igazságügyi szakértői intézet nevében adja. A  szakvéleményt az  igazságügyi szakértő írja
alá, a  szakvéleményben fel kell tüntetni a  szakvéleményt készítő igazságügyi szakértő nevét és szakterületét.
Az  igazságügyi szakértői intézmény vagy az  igazságügyi szakértői intézet alkalmazottja az  igazságügyi szakértői
intézmény vagy az igazságügyi szakértői intézet bélyegzőjét használja.
(2) Az  (1) bekezdés rendelkezései irányadóak arra az esetre is, ha az  igazságügyi szakértői intézmény alkalmazásában
álló igazságügyi szakértő természetes személyként kerül kirendelésre.
(3) A  társaság, az  igazságügyi szakértői intézmény vagy az  igazságügyi szakértői intézet vezető tisztségviselője
ellenjegyzésével igazolja azt, hogy a  szakvélemény a  társaság, az  igazságügyi szakértői intézmény vagy
az igazságügyi szakértői intézet tevékenységi körében és az eljárási szabályok betartásával készült.
(4) A  társaságra, valamint annak vezető tisztségviselőjére, igazságügyi szakértői tevékenységet végző tagjára
és alkalmazottjára, illetve az  igazságügyi szakértői intézmény, valamint igazságügyi szakértői intézet vezető
tisztségviselőjére és alkalmazottjára az  igazságügyi szakértőre vonatkozó rendelkezéseket megfelelően alkalmazni
kell.
(5) Az  elektronikus kapcsolattartás útján benyújtott szakvélemény esetében az  ellenjegyzés úgy történik, hogy
az  igazságügyi szakértő a  szakvéleményben a  társaság, az  igazságügyi szakértői intézmény vagy az  igazságügyi
szakértői intézet azon vezető tisztségviselőjének nevét is feltünteti, aki a  társaság, az  igazságügyi szakértői
intézmény vagy az igazságügyi szakértői intézet szakvéleményét és beadványait a hatóság részére elektronikus úton
megküldi, valamint akinek az elektronikus elérhetőségére a hatóság a hivatalos iratokat elektronikus kapcsolattartás
keretében kézbesítheti.
(6) A  szakértő eljárására, a  szakvéleményre, a  szakértői vizsgálatra és az  egyes vizsgálattípusokra, a  szakértői
vizsgálathoz szükséges mintavételre és a  vizsgálati tárgyak rendelkezésre bocsátására, a  szakértői ügyvitelre
vonatkozó szabályokat, a  vizsgálati tárgy megváltozásával és megsemmisülésével járó vizsgálat elvégzéséhez
szükséges előzetes hozzájárulásra vonatkozó szabályokat a miniszter rendeletben állapítja meg.
22. A szakértői díj 49. § (1) Azokban az ügyekben, amelyekben a hatóság hivatalból folytat le bizonyítást, vagy a bizonyítás hivatalból történő
elrendelésének is helye lenne, az  egyes vizsgálatok elvégzéséért felszámítható díjat (munkadíjat és költségeket,
ezen belül különösen az  egy órára felszámítható munkadíj összegét, a  tételes munkadíj összegét; tételes
költségelszámolás hiányában a  felszámítható költségátalány mértékét) a  miniszter rendeletben határozza meg.
Az egyes vizsgálatok elvégzéséért felszámítható díjról szóló rendelet megalkotása előtt, valamint évente legalább
egy alkalommal a miniszter köteles a Kamara véleményét beszerezni.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott ügyeken kívül a  szakértő a  díjjegyzékével érvényesíteni kívánt díjat maga
állapítja meg. Ebben az esetben a szakértő köteles a díjjegyzékével érvényesíteni kívánt díján belül az egy órára eső
munkadíja összegét, illetve tételes munkadíját megállapítani,
a) a költségeit tételesen, számlával alátámasztottan igazolni vagy
b) megjelölni az igazságügyi szakértők díjazásáról szóló rendelet szerinti költségátalány mértékét.
(3) A  hatóság a  szakértő díját – a  szakértő által benyújtott díjjegyzék alapulvételével – a  szakvélemény beérkeztét,
illetve a szakértő meghallgatása esetében a meghallgatását követően, de legkésőbb harminc napon belül köteles
megállapítani.
(4) A  hatóság a  jogerős döntéssel megállapított szakértői díjat (költségelőleg fizetése esetén annak a  kifizetett
költségelőleggel csökkentett összegét) az  eljáró szakértő által a  díjmegállapító döntés jogerőre emelkedését
követően a hatóság nevére kiállított, és a hatóság vagy a hatóság gazdasági szervezeti eleméhez benyújtott számla
alapján, a számla kézhezvételétől számított harminc napon belül köteles kifizetni. A díjmegállapító döntés jogerőre
emelkedésének nem feltétele, hogy azt a hatóság jogerősítő záradékkal lássa el.
(5) A szakértői díj késedelmes kifizetése esetén a szakértőt a Polgári Törvénykönyv szerinti késedelmi kamat illeti meg.
A számla kiállítására nem köteles szakértő részére a szakértői díjat (költségelőleg fizetése esetén annak a kifizetett
költségelőleggel csökkentett összegét) – a döntés jogerőre emelkedésének időpontjától számított harminc napon
belül – átvételi elismervény ellenében, vagy a  szakértő által meghatározott bankszámlára történő átutalással kell
megfizetni.
50. § (1) A  szakértőt kérelmére várható költségének ötven százalékáig terjedő összegű, de legfeljebb százötvenezer forint
költségelőleg illeti meg.
(2) Ha a  szakértő költségelőleget kér, kérelmét és költségelőlegének számítását – ha a  szakértő számla kiállításra
köteles, az  előleg számlájával együtt – a  kirendelés kézhezvételétől számított három napon belül megküldi
a hatóság részére.
(3) Ha a szakértő költségelőleget kért, a hatóság a költségelőleget – a (4) bekezdésben foglaltak kivételével – a szakértő
költségelőleg-számításának kézhezvételétől számított nyolc napon belül a  benyújtott számla alapján megfizeti
a szakértő részére.
(4) Ha a szakértő költségelőleget kért és az eljárásban külön jogszabály alapján a szakértői díj letétjének kiegészítése
volt szükséges, a hatóság a költségelőleget a kiegészítés teljesítését követő nyolc napon belül megfizeti.
(5) Ha a szakértő költségelőleget kért és a költségelőleget a (3) vagy (4) bekezdésben meghatározott határidőben nem
kapta meg, – törvényben meghatározott kiemelt jelentőségű ügyek vagy peres eljárások kivételével – a kirendelés
alóli felmentését kérheti.
(6) Ha a  szakértőt a  hatóság a  kirendelés alól bármely okból felmenti, az  erről szóló döntésben – ha a  költségelőleg
megfizetésre került – a szakértőt a költségelőleg visszafizetésére is kötelezi.
(7) Ha a  jogerősen megállapított szakértői díj nem éri el a  költségelőleget, a  hatóság a  különbözet visszafizetésére
külön döntésben kötelezi a szakértőt.
23. A kamarai költségátalány 51. § (1) A  Kamarát az  igazságügyi szakértői működéssel kapcsolatos közfeladatai, továbbá jogszabály által a  Kamara
hatáskörébe utalt, egyéb feladatok ellátásának érdekében a szakértő által készített szakvélemény elkészítése után
járó kamarai költségátalány illeti meg. E § rendelkezéseit az eseti szakértő eljárására is alkalmazni kell.
(2) A szakértő díjjegyzékében feltüntetett kamarai költségátalányt a szakértő részére kell megfizetni. A szakértő köteles
a  Kamarának jelezni, ha részére a  kamarai költségátalányt nem fizették meg. A  kamarai költségátalány nem része
a szakértő bevételének, azt a szakértő befizeti vagy átutalja a Kamarának.
(3) Amennyiben a szakértő részére a kamarai költségátalányt nem fizetik meg vagy a szakértő a kamarai költségátalányt
nem fizeti be, illetve nem utalja át a Kamarának, a tartozás adók módjára behajtandó köztartozásnak minősül.
(4) A kamarai költségátalányt a szakértő a negyedéves statisztikai adatszolgáltatással egyidejűleg fizeti be vagy utalja át
a Kamara részére.
(5) A  kamarai költségátalány mértékét, bevallásának és megfizetésének részletes szabályait a  miniszter rendeletben
határozza meg.
24. A magánszakértői vélemény 52. § (1) A szakértő – jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – megbízás alapján is adhat szakvéleményt (a továbbiakban:
magánszakértői vélemény).
(2) A  magánszakértői vélemény elkészítésére e  törvény rendelkezéseit az  ezen alcímben foglalt eltérésekkel kell
alkalmazni.
(3) A magánszakértői vélemény elkészítésére különösen abból a célból kerülhet sor, hogy
a) a megbízó az általa bizonyítandó tény fennállását magánszakértői vélemény benyújtásával bizonyítsa,
b) a  jelentős szakkérdéseket is magukban foglaló eljárásokban az  eljárást megindító irat, más beadvány vagy
az eljárás alá vont személy védekezése megfelelően kidolgozott szakmai érveken alapuljon vagy
c) a magánszakértői vélemény a  tényelőadások szakszerű megfogalmazását és a követelés összegének helyes
kimunkálását biztosítsa.
 (4) A  szakértő magánszakértői vélemény elkészítésére irányuló megbízást akkor fogadhat el, ha az  a  hatóságtól
származó feladatainak ellátását nem akadályozza és azzal nem összeférhetetlen. Ez  a  szabály a Teljesítésigazolási
Szakértői Szerv eljárására nem alkalmazható.
(5) A szakértőt a magánszakértői vélemény szakmai tartalmával összefüggésben megbízója – a Polgári Törvénykönyv
megbízási szerződésre vonatkozó szabályaitól eltérően – nem utasíthatja. A  szakértő a  magánszakértői vélemény
elkészítése során a tevékenységére irányadó szakmai szabályok betartásával, a tevékenységével érintett személyek
– különösen megbízója – érdekeitől függetlenül, pártatlanul köteles eljárni. A  szakértő szakvéleményét a  feltárt
tények tárgyilagos értékelésével köteles kialakítani.
(6) A szakértő a jogszabályba ütköző megbízást köteles megtagadni.
53. § (1) A  szakértő a  magánszakértői vélemény elkészítése során rendelkezésére bocsátott vagy tudomására jutott
személyes adatokat a  megbízás teljesítése céljából csak az  érintett személy előzetes írásbeli hozzájárulásával
jogosult kezelni. A hozzájárulás megadását vélelmezni vagy kiterjesztően értelmezni nem lehet.
(2) A szakértőt a magánszakértői vélemény elkészítése során tudomására jutott tényekre és adatokra nézve titoktartási
kötelezettség terheli, az ügyre vonatkozó tényekről és adatokról csak a megbízó, az adatok kezelésére jogosult más
szerv vagy személy, továbbá – a szakvélemény eljárásban történő felhasználása esetén – a hatóság részére nyújtható
tájékoztatás.
25. A szakértői működés ellenőrzése 54. § (1) A hatósági ellenőrzés során a névjegyzéket vezető hatóság ellenőrzi, hogy a szakértő a kirendelésnek eleget tesz-e.
A hatósági ellenőrzés folyamán a névjegyzéket vezető hatóság
a) a 13. § (1) bekezdésében felsorolt okok fennállása esetén az igazságügyi szakértőt a névjegyzékből törli,
b) az 55. § (1) bekezdésében meghatározott valamely ok észlelése esetén, az 55. § (3) bekezdésében foglaltak
alapján jár el vagy
c) fegyelmi vétség alapos gyanúja esetén fegyelmi eljárás megindítását kezdeményezheti a  Kamara fegyelmi
bizottságánál.
 (2) A hatósági ellenőrzés keretében a szakértő tevékenységét a névjegyzéket vezető hatóság bármikor megvizsgálhatja,
és ennek során közvetlenül a szakértőtől bekérheti a szakértői tevékenységről vezetett nyilvántartást.
 (3) A vizsgálatot a hatóság és a Kamara is kezdeményezheti.
26. A hatóság kötelezettségei a szakértő eljárásával összefüggésben
55. § (1) A  hatóság a  névjegyzéket vezető hatóságnak – a  bejelentés alapjául szolgáló tények és azok bizonyítékainak
megjelölésével – bejelenti, ha
a) a  szakértő szakvéleménye homályos, hiányos, önmagának ellentmondó vagy egyébként helyességéhez
nyomatékos kétség fér és a szakvélemény fogyatékossága a szakértő meghallgatásával sem orvosolható,
b) a szakértő a szakvélemény előterjesztésével jelentős késedelembe esett, és késedelmét nem mentette ki,
c) a 45. § (4) bekezdésében foglalt kötelességét határidőben nem teljesítette, emiatt az eljárás elhúzódott vagy
az indokolatlan költséget okozott,
d) a szakértő a szakvélemény előterjesztésével egy évet elérő késedelembe esett,
e) a szakértő a névjegyzékben szereplő elérhetőségi címén a küldemények átvételét nem biztosította vagy
f ) ha tudomására jut, hogy a szakértő az 52. § (5) vagy (6) bekezdésében foglaltaknak nem tett eleget.
(2) A hatóság az (1) bekezdés szerinti bejelentést a bejelentésre okot adó tény tudomására jutásától számított tizenöt
napon belül köteles megtenni. A  bejelentést egyidejűleg, a  névjegyzéket vezető hatóság részére megküldött
bejelentéssel azonos tartalommal, a szakértő részére is meg kell küldeni.
(3) A névjegyzéket vezető hatóság az  (1) bekezdés a)–c), e) és f ) pontja szerinti bejelentést a névjegyzékbe bejegyzi.
Amennyiben az  igazságügyi szakértő tevékenységével kapcsolatban két éven belül az  (1)  bekezdés a)–c), e) és
f )  pontja szerinti hatósági bejelentés három alkalommal érkezik, a  névjegyzéket vezető hatóság az  igazságügyi
szakértő munkájának értékelését kezdeményezi a  18.  § (2)  bekezdése szerint a  Kamara minőségbiztosítási
bizottságánál.
56. § (1) A  hatóság a  szakértő számára köteles megküldeni az  ügy érdemében hozott jogerős döntés másolati példányát.
Az iratok megküldésének kötelezettsége a hatóságot akkor is terheli, ha a szakértő szakvéleményét a bizonyítékok
köréből alkalmatlanság vagy más ok miatt kirekesztette.
(2) Ha a  szakértő az  elektronikus kapcsolattartást vállalta, a  hatóság az  ügy érdemében hozott döntés másolati
példányát elektronikus úton küldi meg a szakértő részére.
VI. FEJEZET
A SZAKÉRTŐJELÖLT, A SZAKKONZULTÁNS ÉS A SEGÉDSZEMÉLYZET
27. A szakértőjelölt 57. § (1) A  szakértőjelölt az  igazságügyi szakértői tevékenység folytatásához szükséges elméleti és gyakorlati ismeretek
megszerzése érdekében – a  szakértőjelölt munkáját felügyelő igazságügyi szakértő (a  továbbiakban: mentor)
szakmai felügyeletével – közreműködik a  szakvélemény előkészítésében. Igazságügyi szakértő az  a  szakértőjelölt
lehet, aki a  miniszter rendeletében az  adott szakterületre előírt, legalább egy, de legfeljebb hároméves
szakértőjelölti jelölti időt, vagy a miniszter rendeletében az adott szakterületre előírt, de legfeljebb ötven ügyszámot
teljesítette.
(2) A  szakértőjelölt önállóan igazságügyi szakértői tevékenységet nem végezhet, szakvéleményt aláírásával nem
láthat el, tevékenységét minden esetben kizárólag mentora irányítása és szakmai felügyelete mellett végezheti.
A szakértőjelölt közreműködésével készített szakvéleményért a szakértőjelölt szakmai felelősséget nem visel.
(3) Szakértőjelölti tevékenység
a) igazságügyi szakértői intézményben vagy igazságügyi szakértői intézetben alkalmazott szakértőjelölt esetén
az  igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló törvény szerinti szolgálati jogviszonyban,
a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló törvény
szerinti szolgáti jogviszonyban vagy a  közalkalmazottak jogállásáról szóló törvény szerinti közalkalmazotti
jogviszonyban vagy
b) nem igazságügyi szakértői intézményben vagy igazságügyi szakértői intézetben alkalmazott szakértőjelölt
esetén a  munka törvénykönyvéről szóló törvény szerinti munkaviszony, a  közalkalmazottak jogállásáról
szóló törvény szerinti közalkalmazotti jogviszony vagy a Polgári Törvénykönyv szerinti megbízási jogviszony
keretében
végezhető.
 (4) A szakértőjelölti működés részletes szabályait és a szakértőjelöltek kötelező képzéseire, valamint számonkéréseire
vonatkozó részletes követelményeket, valamint a szakértőjelöltet alkalmazó mentorokat megillető kedvezményeket
és egyéb juttatásokat kamarai szabályzat állapítja meg azzal, hogy a szakértőjelöltek szakértés alapismereti elméleti
oktatásáról gondoskodni kell.
58. § (1) Szakértőjelölt az lehet, aki az 5. § (2) bekezdésében foglaltaknak – a b), c) és d) pont kivételével – megfelel és vele
szemben az 5. § (3) bekezdésében meghatározott kizáró okok nem állnak fenn.
(2) A szakértőjelölt szakértőjelölti tevékenység folytatására a Kamara által vezetett szakértőjelölti névjegyzékbe történő
felvétellel válik jogosulttá. A  kérelmezőt a  szakértőjelölti névjegyzékbe fel kell venni, ha a  szakértőjelölt megfelel
az (1) bekezdésben foglaltaknak.
(3) A szakértőjelölti nyilvántartás tartalmazza a szakértőjelölt 3. mellékletben meghatározott adatait.
 (4) A  szakértőjelölt szakterületének megfelelő képesítéssel akkor rendelkezik, ha az  igazságügyi szakértők
szakterületéhez kapcsolódó képesítési és egyéb feltételeket teljesíti.
 (5) A  szakértőjelölt kérelmére a  Kamara a  szakértőjelölti minőség igazolására igazgatási szolgáltatási díj ellenében
tizenöt napon belül szakértőjelölti igazolványt állít ki, amelynek tartalmát a  miniszter rendeletben állapítja meg.
A  Kamara az  igazolványt akkor állítja ki, ha a  szakértőjelölt a  kérelemhez csatolta a  munkája feletti szakértői
felügyelet alapjául szolgáló jogviszonyról szóló iratokat.
(6) A szakértőjelöltek nyilvántartása a 3. melléklet 1.1.–1.5., 1.7.–1.8., és 1.11.–1.12. pontjaiban, valamint 1.15. pontjában
foglalt adatok kivételével közhiteles nyilvántartás. A szakértőjelöltekre vonatkozó adatok közül a Kamara honlapján
közzéteszi a 3. melléklet 1.1. pontjában, valamint 1.6.–1.10. pontjaiban és 1.16. pontjában foglalt adatokat.
28. Szakkonzultáns és segédszemélyzet 59. § (1) A szakértő a szakértői vélemény elkészítéséhez szakkonzultáns segítségét, illetve segédszemélyzetet vehet igénybe.
 (2) A  szakkonzultáns igénybevételéhez – ha a  miniszter rendelete eltérően nem rendelkezik – a  szakértőnek be
kell szereznie a  hatóság hozzájárulását. Ha a  szakvélemény elkészítéséhez személy vizsgálatára van szükség,
és a  hatóság a  kirendelésben nem írja elő a  szakkonzultáns személyéhez történő hozzájárulás kötelezettségét,
a szakkonzultáns igénybevételéhez való hozzájárulást megadottnak kell tekinteni.
MÁSODIK RÉSZ VII. FEJEZET
A KAMARA 29. A Kamarára vonatkozó általános szabályok, a Kamara feladatai
60. § (1) A  Kamara önkormányzati elven alapuló, az  igazságügyi szakértők érdekeit képviselő köztestület. A  Kamara
képviseleti, ügyintézői szervezettel és önálló költségvetéssel rendelkezik. Köztestületként az  igazságügyi szakértői
tevékenység tudományos művelésének támogatásával, a  szakmai és fegyelmi elvek meghatározásával és
érvényesítésével, valamint a szakértők képviseletével kapcsolatos közfeladatokat látja el.
(2) A Kamarát a törvényszék nem veszi nyilvántartásba.
 (3) A Kamara jogosult Magyarország címerének használatára.
 (4) A Kamara az ország egész területére kiterjedő illetékességgel jár el, székhelye Budapest.
61. § (1) A Kamara bevételei különösen:
a) az igazságügyi szakértők által a Kamara részére fizetett tagdíj,
b) a kamarai költségátalány,
c) a hatósági feladatai ellátásával összefüggésben beszedett igazgatási szolgáltatási díj, valamint
d) a fegyelmi eljárási díj és a fegyelmi eljárásban kirótt pénzbírság.
(2) A  Kamara a  működésével kapcsolatban felmerülő kiadásokat a  bevételeiből fedezi a  felelős gazdálkodás és
az átláthatóság elveire figyelemmel.
(3) A Kamara az alapszabályában további bevételi forrásokat határozhat meg.
62. § (1) A Kamara a szakértők szakmai irányításával, érdekképviseletével, valamint az igazságügyi szakértői tevékenységgel
összefüggő közfeladatokat látja el. Ennek során:
a) az igazságügyi szakértői tevékenységgel összefüggő ügyekben képviseli és védi az igazságügyi szakértői kar
tekintélyét, testületeinek és tagjainak érdekeit, az igazságügyi szakértők jogait,
b) képviseli az igazságügyi szakértői kart a nemzetközi szakmai szervezetekben,
c) megalkotja az alapszabályát,
d) véleményezési jogot gyakorol a szakértői tevékenységet érintő jogszabályok megalkotásánál,
e) szervezi az igazságügyi szakértők, szakértőjelöltek szakértői munkával összefüggő szakmai továbbképzését,
ennek során együttműködik a szakmai, civil szervezetekkel, más szakmai kamarákkal,
f ) megalkotja a  fegyelmi eljárási szabályzatot, az  igazságügyi szakértők etikai kódexét és az  etikai eljárási
szabályzatot, továbbá e törvényben meghatározott esetekben az igazságügyi szakértővel szemben fegyelmi
eljárást folytat le, nyilvántartja a jogerős fegyelmi határozatokat,
g) az igazságügyi szakértői tevékenységre vonatkozó szakmai iránymutatást ad ki,
h) nyilvántartást vezet a  szakértőjelöltekről, igazolja a  szakértőjelöltek gyakorlatát, előírja a  szakértőjelöltekre
vonatkozó kötelező képzési és vizsgakövetelményeket, valamint kiállítja a szakértőjelöltek igazolványát,
i) rendszeresen értékeli az igazságügyi szakértő szakmai tevékenységét,
j) törvényben meghatározott esetekben kezdeményezi az  igazságügyi szakértőnek a  névjegyzékből való
törlését és
k) a szakértők által beküldött statisztikai adatokat gyűjti és feldolgozza.
(2) A  Kamara a  feladatellátásának érdekében jogosult az  igazságügyi szakértők 1.  melléklet 1.1.–1.6.  pontjaiban,
1.15.  pontjában és 1.18.1.  alpontjában szereplő személyes adatait, valamint a  szakértőjelöltek 3.  melléklet szerinti
személyes adatait kezelni.
30. A Kamarai hatósági ügyek eljárási szabályai 63. § (1) A Kamara a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény szerinti közigazgatási
hatóságként jár el – az e §-ban foglalt eltérésekkel – a következő ügyekben:
a) felvétel a szakértőjelölti nyilvántartásba, törlés a nyilvántartásból,
b) szakértőjelölti igazolvány kiállítása,
c) kamarai tagdíj meg nem fizetése miatt a kamarai tagság megszüntetése,
d) a kamarai tagság 68. § (1) bekezdésében meghatározott szüneteltetésének engedélyezése és
e) a kamarai tagság 69. § (1) bekezdésében meghatározott okból történő felfüggesztése.
(2) A Kamara döntései ellen – ha e törvény eltérően nem rendelkezik – fellebbezésnek helye nincs.
 (3) A  kamarai tagság megszüntetése iránti eljárást hivatalból meg kell indítani, ha a  Kamara törlési okról tudomást
szerez. A Kamara a törlési eljárás során az ügyfelet nyilatkozattételre és adatszolgáltatásra hívhatja fel.
 (4) Ha az  ügyfél a  kérelmet hiányosan nyújtotta be, a  Kamara a  kérelem beérkezésétől számított tizenöt napon
belül –  megfelelő határidő megjelölése és a  mulasztás jogkövetkezményeire történő figyelmeztetés mellett –
hiánypótlásra hívja fel.
(5) A  Kamara az  alapszabályában vagy kamarai szabályzatában közigazgatási hatósági ügynek nem minősülő
eljárásaiban is lehetővé teheti a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény,
valamint az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános szabályairól szóló törvény szerinti
elektronikus kapcsolattartás szabályainak alkalmazását.
VIII. FEJEZET
A KAMARA TAGJAI 31. A kamarai tagság keletkezése
64. § Az igazságügyi szakértő a  névjegyzéket vezető hatóság által a  névjegyzékbe történő felvételével, a  határozat
jogerőre emelkedésének napján e törvény erejénél fogva a Kamara tagjává válik.
32. A kamarai tag jogai és kötelességei 65. § (1) A Kamara tagjának joga, hogy
a) az igazságügyi szakértői címet viselje,
b) a küldöttgyűlésbe küldöttet válasszon és küldöttnek megválasszák,
c) kamarai tisztségviselőket válasszon és kamarai tisztséget viseljen, valamint
d) igénybe vegye a Kamara szolgáltatásait.
(2) A Kamara tagjának kötelessége, hogy
a) megtartsa az alapszabályban és a Kamara egyéb szabályzatában foglaltakat,
b) megfizesse a kamarai tagdíjat és
c) részt vegyen a Kamara által szervezett – az alapszabályban előírt – szakmai képzéseken.
(3) Az e törvény szerinti kamarai tagság nem zárja ki, hogy az igazságügyi szakértő más szakmai kamara tagja is legyen.
33. A kamarai tagság megszűnése és megszüntetése 66. § (1) Megszűnik az igazságügyi szakértő kamarai tagsága, ha
a) a névjegyzékből törölték vagy
b) meghalt.
(2) Az igazságügyi szakértő kamarai tagságát meg kell szüntetni, ha
a) ezt az igazságügyi szakértő kéri,
b) a Kamarából kizárták,
c) a kamarai tagdíjat felszólítás ellenére nem fizeti meg vagy
d) kötelező szakmai kamarai tagság esetén szakmai kamarai tagsága megszűnt.
(3) A Kamara az igazságügyi szakértő névjegyzékből való törlését kezdeményezi, ha
a) az igazságügyi szakértőt a Kamarából kizárták vagy
b) a  Kamara olyan tényről szerez tudomást, amely az  igazságügyi szakértőnek a  névjegyzékből való törlését
alapozhatja meg. 67. § (1) A  kamarai tagdíjfizetés részletes szabályait – ide nem értve a  kamarai tagdíj legalacsonyabb mértékét –
az alapszabály állapítja meg.
(2) Az igazságügyi szakértő kamarai tagságát a 66. § (2) bekezdés c) pontja alapján az elnökség szünteti meg. A kamarai
tagság az erről szóló határozat jogerőre emelkedésének napján szűnik meg.
(3) Ha az igazságügyi szakértő keresetében arra hivatkozik, hogy tagdíjfizetési kötelezettségének önhibáján kívül nem
tett eleget, egyidejűleg mulasztását kimenti és a tagdíj befizetését igazolja, a kereset megérkezésekor az elnökség
haladéktalanul intézkedik a  határozata felülvizsgálatáról. Ha az  elnökség annak helyt ad, a  kamarai tagság
megszűnését megállapító határozatát visszavonja.
(4) Az  elnökség a  jogerős határozatát megküldi a  névjegyzéket vezető hatóságnak. A  névjegyzéket vezető hatóság
az igazságügyi szakértőt a miniszter rendeletében meghatározott eljárás keretében törli a névjegyzékből.
(5) Ha az  igazságügyi szakértő kamarai tagsága a  66.  § (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott okból szűnik meg,
a megszűnést megállapító határozat jogerőre emelkedésétől számított egy évig ennek hatálya alatt áll.
34. A kamarai tagság szünetelése 68. § (1) Az  igazságügyi szakértő a  Kamara engedélyével kamarai tagságát szüneteltetheti. A  kamarai tagság abban
az  esetben szüneteltethető, ha az  igazságügyi szakértő igazolja, hogy a  folyamatban lévő ügyeit befejezte,
a  szakértői kirendelése alól felmentését kérte és azt az  eljáró hatóság elfogadta, valamint a  folyamatban lévő
megbízásait felmondta.
(2) Az  igazságügyi szakértő a  szünetelés alatt igazságügyi szakértői tevékenységet nem végezhet, hatóság előtt
szakértőként nem járhat el, az  e  törvényből és a  kamarai tagságból eredő jogai és kötelezettségei szünetelnek.
A kamarai tagság szünetelésének ténye a 45. § (4) bekezdés c) pontja szerinti akadálynak minősül.
(3) Az  igazságügyi szakértő részére a  szünetelés a  jövőre nézve engedélyezhető. A  szünetelés időtartama legfeljebb
a  szünetelést engedélyező kamarai határozat jogerőre emelkedésétől számított két év, amely indokolt esetben
évente meghosszabbítható. A meghosszabbított szünetelés időtartama az öt évet nem haladhatja meg.
(4) A Kamara a szünetelés iránti kérelemről harminc napon belül határoz. A Kamara a szünetelés tárgyában meghozott
határozatot, a határozat meghozatalától számított tizenöt napon belül megküldi a névjegyzéket vezető hatóságnak.
(5) A kamarai tagságát szüneteltető igazságügyi szakértő a szünetelést engedélyező határozatban foglaltaktól eltérően,
a szünetelés időtartamának lejárta előtt kérheti a szünetelés megszüntetését. A szünetelés visszavonását kérelmező
igazságügyi szakértő a szünetelés visszavonását megállapító határozat jogerőre emelkedéséig igazságügyi szakértői
tevékenységet nem végezhet, hatóság előtt szakértőként nem járhat el, a  kamarai tagságából eredő jogai és
kötelezettségei szünetelnek.
(6) A  Kamara a  jogerős határozatot megküldi a  névjegyzéket vezető hatóságnak a  névjegyzékbe történő bejegyzés
céljából. A  Kamara a  szünetelés visszavonása tárgyában meghozott határozatot, a  határozat meghozatalától
számított tizenöt napon belül megküldi a  névjegyzéket vezető hatóságnak. A  szünetelés engedélyezésének és
visszavonásának részletes szabályairól az alapszabály rendelkezik.
(7) A Kamara engedélye nem szükséges a kamarai tagságnak
a) az  országgyűlési képviselői, a  nemzetiségi szószólói, az  európai parlamenti képviselői, az  önkormányzati
képviselői vagy polgármesteri megbízatás,
b) az állami vezetői szolgálati jogviszony, az állami vezetőként betöltött jogviszony vagy
c) az Országgyűlés által választott közjogi tisztségviselő e megbízatása
miatti szüneteléséhez. Ezen esetekben a  szünetelés időtartama a  megbízatás lejártáig tart. Az  igazságügyi
szakértő az  e  bekezdés szerinti szünetelést köteles a  Kamarának bejelenteni, amely a  szünetelés tényéről értesíti
a  névjegyzéket vezető hatóságot a  névjegyzékbe történő bejegyzés céljából. Ebben az  esetben a  (2)  bekezdés
rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
35. A kamarai tagság felfüggesztése 69. § (1) Az igazságügyi szakértő kamarai tagságát fel kell függeszteni, ha
a) az  igazságügyi szakértő ellen közvádra üldözendő szándékos bűncselekmény miatt emel vádat az  ügyész
vagy
b) a  kötelező szakmai kamarai tagsággal rendelkező igazságügyi szakértő szakmai kamarai tagsága
felfüggesztésre került.
 (2) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti vádemelésről az ügyész értesíti a Kamarát és a névjegyzéket vezető hatóságot.
 (3) Az igazságügyi szakértő kamarai tagságának felfüggesztését a névjegyzéket vezető hatóság kezdeményezheti.
 (4) A  felfüggesztés az  (1)  bekezdés a)  pontja esetében az  eljárás jogerős befejezéséig, az  (1)  bekezdés b)  pontja
esetében pedig addig tart, amíg a szakértő szakmai kamarai tagsága felfüggesztése hatálya alatt áll.
(5) Ha a  Kamara határozatában nem dönt az  igazságügyi szakértő felfüggesztéséről, a  miniszter a  határozat
kézbesítésétől számított harminc napon belül bírósághoz fordulhat.
(6) Az  igazságügyi szakértő a  felfüggesztés időtartama alatt igazságügyi szakértői tevékenységet nem végezhet,
hatóság előtt nem járhat el, az e törvényből és a kamarai tagságból eredő jogai és kötelezettségei szünetelnek.
IX. FEJEZET
A KAMARA SZERVEI 36. A Kamara szerveire vonatkozó általános szabályok
70. § (1) A Kamara szervei
a) a küldöttgyűlés,
b) az elnökség,
c) a fegyelmi bizottság,
d) az etikai bizottság,
e) a számvizsgáló bizottság,
f ) a minőségbiztosítási bizottság,
g) a szakterületet felülvizsgáló bizottság,
h) a szakmai tagozatok és
i) a hivatal.
(2) Az (1) bekezdésben felsorolt szerveken kívül az alapszabályban meghatározott, más bizottság is alapítható.
 (3) A  Kamara az  igazságügyi szakértők területi megoszlására figyelemmel a  hatékonyabb kamarai működés és
az  igazságügyi szakértők ügyintézésének megkönnyítése céljából területi ügyfélszolgálati pontokat működtet.
A területi ügyfélszolgálati pontok a Kamara szerveként működnek, önálló jogi személyiséggel nem rendelkeznek.
(4) A  Kamara szervezetének és működésének e  törvényben nem részletezett szabályait a  Kamara szervezeti és
működési szabályzata állapítja meg.
37. A küldöttgyűlés 71. § (1) A Kamara legfőbb döntéshozó szerve a küldöttgyűlés.
 (2) A Kamara tagjai a küldöttgyűlésbe száznegyven küldöttet választanak. A küldöttgyűlésbe a szakmai tagozatok öt-öt
küldöttet delegálnak, a további küldötteket a bejegyzett igazságügyi szakértők területi megoszlására figyelemmel
kell megválasztani. A küldöttek megválasztásának részletes szabályait az alapszabály állapítja meg.
(3) A küldöttgyűlés
a) kizárólagos hatáskörébe tartozik – az elnök, az elnökhelyettesek, a főtitkár és a titkárok kivételével – a Kamara
tisztségviselőinek megválasztása, valamint a tisztségviselők – a főtitkár és a titkárok kivételével – visszahívása,
b) beszámoltatja a Kamara elnökét és az elnökséget,
c) elfogadja a  Kamara éves költségvetését és elfogadja a  főtitkár beszámolóját az  éves költségvetés
végrehajtásáról,
d) elfogadja a  kamarai tagdíj mértékéről, a  Kamara által nyújtott szolgáltatásokért fizetendő egyéb
hozzájárulások mértékéről, a kamarai tagdíj alóli részleges vagy teljes mentesülésről szóló szabályzatot,
e) elfogadja az alapszabályt és a Kamara szervezeti és működési szabályzatát,
f ) elfogadja a  fegyelmi eljárási szabályzatot, az  igazságügyi szakértők etikai kódexét, az  etikai eljárási
szabályzatot és
g) beszámoltatja a bizottságokat, azok tisztségviselőit és tagjait.
(4) A  küldöttgyűlés által elfogadott szabályzatokat a  78.  § (1)  bekezdésében meghatározott jóváhagyást követően
a  Kamara honlapján közzé kell tenni. A  közzététel időpontjának egyértelműen megállapíthatónak kell lennie.
A  küldöttgyűlés által elfogadott szabályzatok – a  szabályzat eltérő rendelkezése hiányában – a  Kamara honlapján
történő közzétételt követő harmincadik napon lépnek hatályba.
(5) A küldöttgyűlés a döntéseit ülés tartásával vagy ülés tartása nélkül hozza. Az ülés tartásával vagy ülés tartása nélkül
megtartott küldöttgyűlésen a küldöttek kizárólag személyesen járhatnak el.
(6) Az elnökség szükség szerint, de évente legalább egy alkalommal összehívja a küldöttgyűlést. A küldöttek legalább
tíz százalékának indítványára a  küldöttgyűlést össze kell hívni. A  küldötteket a  (7) és (8)  bekezdésben foglaltakra
való figyelmeztetés mellett kell meghívni.
(7) A  küldöttgyűlés akkor határozatképes, ha azon a  küldöttek több mint fele jelen van. A  küldöttgyűlés
határozatképtelensége esetén legalább nyolc nappal későbbre, azonos napirenddel összehívott küldöttgyűlés
– a megjelentek számára tekintet nélkül – határozatképes.
(8) A  küldöttek a  küldöttgyűlés ülésén szavazással hozzák meg a  határozatukat. A  küldöttgyűlés határozatának
érvényességéhez a  jelen lévő küldöttek többségének szavazata, az  alapszabály elfogadásához, módosításához
a  jelen lévő küldöttek legalább kétharmadának szavazata szükséges. A  küldöttgyűlésről jegyzőkönyvet kell
készíteni, amelyet a Kamara elnöke és a jegyzőkönyvvezető aláírásával hitelesít.
72. § (1) A  küldöttek a  küldöttgyűlés ülésén jogaikat – ha ezt az  alapszabály lehetővé teszi – személyes részvétel helyett
elektronikus hírközlő eszközök igénybevételével is gyakorolhatják. Az alapszabályban meg kell határozni az igénybe
vehető elektronikus hírközlő eszközöket, valamint azok alkalmazásának feltételeit és módját akként, hogy
a küldöttek azonosítása és a küldöttek közötti kölcsönös és befolyásmentes kommunikáció biztosított legyen.
(2) Az elektronikus hírközlő eszköz közvetítésével tartott küldöttgyűlésen elhangzottakat és a meghozott határozatokat
úgy kell rögzíteni, hogy azok utóbb is ellenőrizhetők legyenek. Az elektronikus hírközlő eszközök igénybevételével
megtartott küldöttgyűlésről jegyzőkönyvet kell készíteni, amelyet a  Kamara elnöke és a  jegyzőkönyvvezető
aláírásával hitelesít.
73. § (1) Ülés tartása nélküli határozathozatal esetén a  határozathozatalt az  elnökség a  határozat tervezetének a  küldöttek
részére postai úton hivatalos iratként vagy elektronikus úton történő megküldésével vagy a  Kamara honlapján
történő közzétételével is kezdeményezheti. A  határozat tervezetének postai úton hivatalos iratként vagy
elektronikus úton történő megküldésének, vagy a  Kamara honlapján történő közzétételének részletes szabályait
az alapszabály állapítja meg.
(2) Ülés tartása nélküli döntéshozatal nem kezdeményezhető az alapszabály elfogadása tárgyában.
 (3) A  küldöttek számára a  határozat tervezetének kézhezvételétől vagy közzétételétől számított legalább nyolcnapos
határidőt kell biztosítani arra, hogy szavazatukat megküldjék az elnökség részére.
 (4) A  küldöttek a  határozat tervezetére kizárólag támogató (igen) vagy a  határozatot ellenző (nem) szavazatot
küldhetnek. Az  ülés tartása nélküli döntéshozatal során a  küldötteknek – a  (6)  bekezdésben meghatározott
kivétellel  – indítványtételi joga nincs. A  szavazatok megküldése postai úton vagy a  Kamara által kialakított
internetes felületen keresztül történhet.
(5) Az ülés tartása nélküli döntéshozatal során a 71. § (7) és (8) bekezdésében foglalt rendelkezéseket azzal az eltéréssel
kell alkalmazni, hogy a  határozathozatali eljárás akkor érvényes, ha legalább annyi szavazatot megküldenek
az  elnökség részére, amennyi szavazati jogot képviselő küldött jelenléte a  határozatképességhez szükséges lenne
ülés tartása esetén.
(6) Ha az  összes küldött legalább egyharmada az  ülés megtartását kívánja, a  küldöttgyűlés ülését az  elnökségnek
harminc napon belül össze kell hívnia.
(7) A szavazásra rendelkezésre álló határidő utolsó napját követő öt napon belül az elnökség megállapítja a szavazás
érvényességét és eredményét, és azt további öt napon belül közli a  Kamara tagjaival. A  határozathozatal napja
a szavazási határidő utolsó napja.
74. § (1) A  71.  § (3)  bekezdés a)  pontjában meghatározott esetben a  határozattal érintett kamarai tag jogszabálysértésre
hivatkozással, bírósági jogorvoslat iránt kérelmet nyújthat be. A  küldöttek legalább egyharmada a  küldöttgyűlés
által meghozott egyéb határozattal szemben jogszabálysértésre hivatkozással – a  (2)  bekezdésben foglalt
kivétellel  – harminc napon belül bírósági jogorvoslat iránt kérelmet nyújthat be. A  kérelem benyújtásával
egyidejűleg a névjegyzéket vezető hatóságot értesíteni kell.
(2) Az  alapszabály elfogadása vagy módosítása tárgyában meghozott határozattal szemben a  küldöttek legalább
tizenöt százaléka a  törvényességi felügyeletet gyakorló miniszter felé jelzéssel élhet. Az  alapszabály elfogadása
vagy módosítása tárgyában hozott határozat bírói úton kizárólag a törvényességi felügyeleti intézkedés elmaradása
esetén támadható, ennek tényét a kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni kell.
(3) A bíróság az (1) bekezdés alapján benyújtott kérelmet nemperes eljárásban bírálja el. Ha e törvényből vagy az eljárás
nemperes jellegéből más nem következik, a bíróság eljárására a polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási
perekre vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi
Bíróság kizárólagosan illetékes.
38. Az elnökség 75. § (1) Az elnökség a Kamara elnökéből és négy elnökhelyettesből áll.
 (2) A  Kamara elnökét és elnökhelyetteseit általános, egyenlő választójog alapján közvetlenül, négy évre, titkos
szavazással választják.
 (3) A  választói névjegyzékbe felvett igazságügyi szakértő választhat, és amennyiben jogszabály nem zárja ki,
választható. Szavazni csak személyesen lehet. A  választáson minden szavazásra jogosultnak egy szavazata van,
minden szavazat egyenlő.
(4) A Kamara elnöke az lesz, aki a választáson az egyéni jelöltek közül a legtöbb szavazatot kapta és legalább a leadott
szavazatok egyharmadával rendelkezik. Amennyiben a  legtöbb szavazatot kapott egyéni jelölt nem szerezte meg
a leadott szavazatok legalább egyharmadát, második fordulót kell tartani.
(5) A  második fordulóban csak azok az  egyéni jelöltek vesznek részt, akik az  első fordulóban az  első három hely
valamelyikén végeztek és a  leadott szavazatok legalább egyötödét megkapták. A  második fordulóban a  Kamara
elnöke az  lesz, aki az  egyéni jelöltek közül a  legtöbb szavazatot kapta. Szavazategyenlőség esetén – amennyiben
azon az elnöki tisztség betöltése vagy a második fordulóban történő részvétel múlik – az azonos szavazatot kapott
személyek közül a választási bizottság elnöke és legalább két tagja – az érintettek jelenlétében – sorsolással dönti el
a Kamara elnökének vagy a továbbjutó egyéni jelölt személyének választását.
(6) A Kamara elnökének és elnökhelyetteseinek megválasztását a miniszternek jóvá kell hagynia.
 (7) A Kamara elnökhelyettesei a választáson az egyéni jelöltek közül a négy legtöbb szavazatot kapó jelöltek lesznek.
 (8) Az elnökség megválasztására a 87. § rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
 (9) A jelölés módjáról, valamint az elnökség működési rendjéről az alapszabály rendelkezik.
76. § (1) Az elnökség
a) összehívja a  Kamara küldöttgyűlését, javaslatot tesz annak napirendjére, előkészíti a  küldöttgyűlést és
az annak hatáskörébe tartozó döntések meghozatalát,
b) előkészíti és a  küldöttgyűlés elé terjeszti az  alapszabály, valamint a  Kamara szervezeti és működési
szabályzatának tervezetét,
c) gondoskodik a küldöttgyűlés határozatainak végrehajtásáról,
d) előkészíti és a küldöttgyűlés elé terjeszti a Kamara éves költségvetését,
e) előkészíti és elfogadja a Kamara szakmai iránymutatásait,
f ) előkészíti és a küldöttgyűlés elé terjeszti a kamarai tagdíj mértékéről, a Kamara által nyújtott szolgáltatásokért
fizetendő egyéb hozzájárulások mértékéről, a  kamarai tagdíj alóli részleges vagy teljes mentesülésről szóló
szabályzatot,
g) előkészíti és elfogadja a  szakértőjelölti igazolvány kiadásáról és külalakjáról szóló szabályzatot,
a  szakértőjelöltek kötelező képzéseiről és számonkéréseiről, különösen a  szakértés alapismeretéről szóló
elméleti képzésről szóló szabályzatot, a szakértőjelöltet foglalkoztató mentorokat megillető kedvezményeket
és egyéb juttatásokat előíró szabályzatot, a  szakértőjelöltekkel kapcsolatos egyéb szabályzatokat, valamint
a módszertani levél kiadásának részletes szabályairól szóló szabályzatot,
h) előkészíti és a  küldöttgyűlés elé terjeszti a  fegyelmi eljárási szabályzatot, az  igazságügyi szakértők etikai
kódexét és az etikai eljárási szabályzatot,
i) elvégzi a küldöttgyűlés által meghatározott egyéb feladatokat,
j) kezdeményezheti a szakértő névjegyzékből történő törlését,
k) fegyelmi eljárást kezdeményezhet,
l) határoz a  fegyelmi eljárás során a  fegyelmi bizottság elnökével vagy a  fegyelmi bizottság egészével
szemben előterjesztett kizárási indítványról, és a  fegyelmi bizottság kizárása esetén – ha a  fegyelmi tanács
határozatképtelenné válik – új fegyelmi tanácsot jelöl ki,
m) ellátja az  igazságügyi szakértők képviseletét a  belföldi és a  külföldi szakmai szervezetekkel való
kapcsolattartás során és
n) elfogadja a hivatal ügyrendjét. (2) Az elnökség által előkészített és elfogadott szabályzatokat a Kamara honlapján közzé kell tenni. Az elnökség által
előkészített és elfogadott szabályzatok – a szabályzat eltérő rendelkezése hiányában – a Kamara honlapján történő
közzétételt követő harmincadik napon lépnek hatályba.
(3) Az  (1)  bekezdés j) és k)  pontjában meghatározott esetben a  határozattal érintett kamarai tag jogszabálysértésre
hivatkozással, bírósági jogorvoslat iránt kérelmet nyújthat be. Az  (1)  bekezdés c), e), g) és n)  pontjában
meghatározott esetben a kamarai tagok legalább egynegyede jogszabálysértésre hivatkozással kezdeményezheti,
hogy az  elnökség határozatát vagy szabályzatát a  küldöttgyűlés tárgyalja meg. A  küldöttgyűlés az  elnökség
határozatának vagy szabályzatának vizsgálatát követően legalább kétharmados többséggel az elnökség határozatát
vagy szabályzatát hatályon kívül helyezheti és az elnökséget új határozat vagy szabályzat meghozatalára utasíthatja.
Az (1) bekezdés i) pontjában meghatározott esetben a tagok részére a feladat jellegétől függő megfelelő jogorvoslat
áll rendelkezésére.
(4) A bíróság a (3) bekezdés szerinti kérelmet nemperes eljárásban bírálja el. Ha e törvényből vagy az eljárás nemperes
jellegéből más nem következik, a bíróság eljárására a polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási perekre
vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
kizárólagosan illetékes.
77. § (1) A Kamara elnöke
a) képviseli a Kamarát,
b) irányítja az elnökség és a bizottságok működését,
c) fegyelmi eljárást kezdeményezhet és
d) a  miniszter jóváhagyásával kinevezi és felmenti a  főtitkárt, valamint a  küldöttgyűlés elé terjeszti a  főtitkár
díjazására vonatkozó javaslatát.
 (2) A Kamara elnöke a tevékenységéről beszámol a küldöttgyűlésnek.
 (3) Az elnökhelyettesek az alábbi feladatkörökben járnak el:
a) általános elnökhelyettes,
b) fegyelmi ügyekért felelős elnökhelyettes,
c) az  igazságügyi szakértői tevékenység tudományos művelésének támogatásáért, módszertani levelekért és
szakmai iránymutatásokért felelős elnökhelyettes és
d) az igazságügyi szakértői intézményekkel, intézetekkel, igazságügyi szakértői testületekkel és egyéb szakértői
szervekkel, valamint a hatóságokkal való kapcsolattartásért felelős elnökhelyettes.
 (4) Az elnökhelyetteseknek a (3) bekezdés szerinti feladatkörét az elnök jelöli ki. Az elnökhelyettesek ellátják a Kamara
elnöke által meghatározott feladatokat.
 (5) A Kamara elnökét távolléte vagy akadályoztatása esetén az általános elnökhelyettes helyettesíti.
 (6) A  Kamara általános elnökhelyettese az  etikai bizottság elnöke, a  fegyelmi ügyekért felelős elnökhelyettese
a  fegyelmi bizottság elnöke, az  igazságügyi szakértői tevékenység tudományos művelésének támogatásáért,
módszertani levelekért és szakmai iránymutatásokért felelős elnökhelyettese a minőségbiztosítási bizottság elnöke,
az  igazságügyi szakértői intézményekkel, intézetekkel, igazságügyi szakértői testületekkel és egyéb szakértői
szervekkel, valamint a hatóságokkal való kapcsolattartásért felelős elnökhelyettese pedig a számvizsgáló bizottság
elnöke.
78. § A Kamara elnöke az alapszabályt és a Kamara szervezeti és működési szabályzatát jóváhagyás végett a miniszternek,
iránymutatásait és egyéb szabályzatait tájékoztatás végett a miniszternek és a szakterületet felügyelő miniszternek
megküldi az elfogadástól számított tizenöt napon belül.
39. A fegyelmi bizottság 79. § (1) A  küldöttgyűlés a  Kamara tagjai közül az  igazságügyi szakértők területi eloszlására figyelemmel megválasztja
a tizenöt tagú fegyelmi bizottság tizennégy tagját.
(2) A  fegyelmi bizottság felelős a  fegyelmi eljárások lefolytatásáért. A  fegyelmi bizottság évente egyszer beszámol
a tevékenységéről a küldöttgyűlésnek.
(3) A  Kamara elnöke a  fegyelmi bizottság elnökétől a  folyamatban lévő ügyekről bármikor felvilágosítást kérhet.
A fegyelmi bizottság elnöke a Kamara elnökének felhívására haladéktalanul, de legkésőbb nyolc napon belül köteles
a tájékoztatást megadni.
40. Az etikai bizottság 80. § (1) A  küldöttgyűlés a  Kamara tagjai közül az  igazságügyi szakértők területi eloszlására figyelemmel megválasztja
a tizenöt tagú etikai bizottság tizennégy tagját.
(2) Az  etikai bizottság felelős az  etikai eljárások lefolytatásáért. Az  etikai bizottság évente egyszer beszámol
a tevékenységéről a küldöttgyűlésnek.
(3) A  Kamara elnöke az  etikai bizottság elnökétől a  folyamatban lévő ügyekről bármikor felvilágosítást kérhet.
Az etikai bizottság elnöke a Kamara elnökének felhívására haladéktalanul, de legkésőbb nyolc napon belül köteles
a tájékoztatást megadni.
41. A számvizsgáló bizottság 81. § (1) A küldöttgyűlés a Kamara tagjai közül megválasztja a háromtagú számvizsgáló bizottság két tagját.
 (2) A  számvizsgáló bizottság a  Kamara gazdasági és pénzügyi működését ellenőrzi. A  számvizsgáló bizottság évente
egyszer köteles a küldöttgyűlésnek beszámolni.
 (3) A  számvizsgáló bizottság munkája során bármely kamarai tagtól felvilágosítást kérhet, a  Kamara irataiba
betekinthet, intézkedést javasolhat a  főtitkárnak. Az ellenőrzéssel kapcsolatban a számvizsgáló bizottság és tagjai
jogait és kötelezettségeit az alapszabály határozza meg.
42. A minőségbiztosítási bizottság 82. § (1) A küldöttgyűlés a szakmai tagozatok tagjai – elsősorban a miniszter rendeletében meghatározott külön minősítéssel
rendelkező igazságügyi szakértők – közül megválasztja a minőségbiztosítási bizottság tagjait.
(2) A  bizottság tagjait a  szakmai tagozatok tagjai közül kell megválasztani akként, hogy minden szakmai tagozatból
egy igazságügyi szakértő választható. A  minőségbiztosítási bizottság tagjának csak olyan igazságügyi szakértő
választható meg, aki
a) a  saját szakterületén magas szintű elméleti tudással, valamint jelentős gyakorlati tapasztalatokkal
rendelkezik,
b) legalább tizenöt éves igazságügyi szakértői tapasztalattal rendelkezik és
c) a  megválasztását megelőző tíz évben fegyelmi vagy etikai felelősségét fegyelmi vagy etikai eljárásban
jogerősen nem állapították meg.
 (3) A  minőségbiztosítási bizottság felelős az  igazságügyi szakértők szakmai értékelésének lefolytatásáért, továbbá
az alapszabály által a hatáskörébe utalt további feladatok végrehajtásáért.
 (4) A (3) bekezdésben meghatározott feladat ellátására a minőségbiztosítási bizottság szakmai értékelő tanácsot jelöl
ki.
 (5) A minőségbiztosítási bizottság tevékenységéről évente egyszer beszámol a küldöttgyűlésnek.
43. A szakterületet felülvizsgáló bizottság 83. § (1) A küldöttgyűlés a Kamara tagjai közül megválasztja a háromtagú szakterületet felülvizsgáló bizottság két tagját és
az elnökét.
(2) A  bizottság figyelemmel kíséri a  szakterületekhez kapcsolódó képesítési és továbbképzési követelményeket,
és – szükség szerint – a  Kamara módszertani levelekért és szakmai iránymutatásokért felelős elnökhelyettese
útján javaslatot tesz a  miniszternek az  érintett jogszabály módosítására. A  bizottság évente egyszer köteles
a küldöttgyűlésnek beszámolni.
(3) A  bizottság üléseire köteles meghívni a  miniszter, valamint a  felülvizsgálandó szakterület ágazati irányításáért
felelős miniszter és szakmai Kamara képviselőjét, a Kamara érintett szakmai tagozatának vezetőjét, akik a bizottság
ülésén meghívottként vesznek részt, szavazati joggal nem rendelkeznek. A bizottságot megillető jogosultságokat és
kötelezettségeket az alapszabály határozza meg.
44. A szakmai tagozatok 84. § (1) A  Kamara tagjai az  igazságügyi szakértői szakterületekről, valamint az  azokhoz kapcsolódó képesítési és egyéb
szakmai feltételekről szóló rendelet mellékleteiben meghatározott szakterületek alapján szakmai tagozatokat
alkotnak. A tagozat az első ülésén elnököt választ. A szakmai tagozatok létrehozásáról, működéséről és feladatairól
az alapszabály rendelkezik.
(2) A Kamara tagja egyidejűleg több szakmai tagozatnak is tagja lehet.
 (3) A  szakmai tagozatok a  saját szakterületüket érintő ügyekben véleményezési joggal rendelkeznek, továbbá
közreműködnek a Kamara minőségbiztosítással összefüggő feladatainak végrehajtásában. 45. A hivatal
85. § (1) A Kamara ügyviteli szerve a hivatal, amelynek vezetője a Kamara főtitkára.
 (2) A főtitkár:
a) felel – a  számvizsgáló bizottság hatáskörébe tartozó ügyek kivételével – a  Kamara gazdasági, pénzügyi,
kontrolling, belső ellenőrzési és számviteli tevékenységéért,
b) felel a Kamara munkaügyi, jogi és igazgatási tevékenységéért,
c) felel a Kamara informatikai tevékenységéért,
d) felel a Kamara vagyongazdálkodásáért, ideértve a műszaki, létesítményhasznosítási, üzemeltetési, logisztikai,
szolgáltatási, beszerzési és közbeszerzési ügyeket,
e) gondoskodik a gazdasági vezetői feladatok ellátásáról,
f ) egyetértési jogot gyakorol a  küldöttgyűlésnek és az  elnökségnek a  Kamara gazdálkodását, szervezetét,
működését érintő gazdasági következménnyel járó döntései és intézkedései tekintetében; az  egyetértés
e döntések hatálybalépésének feltétele,
g) a  Kamara rendelkezésére álló források felhasználásával gondoskodik annak feltételeiről, hogy a  Kamara
gazdálkodása a Kamara feladatainak ellátását biztosítsa,
h) munkáltatói jogot gyakorol a Kamara munkavállalói felett,
i) gondoskodik a jogszabályoknak megfelelő pénzügyi-szakmai kompetencia biztosításáról és
j) elfogadásra az elnökség elé terjeszti a hivatal ügyrendjének tervezetét.
(3) A  főtitkár egyetértési joga nem terjed ki a  saját díjazásának mértékére, azt a  Kamara elnökének előterjesztésére
a küldöttgyűlés állapítja meg.
(4) A főtitkár a (2) bekezdésben meghatározott hatásköreit esetenként vagy az ügyek meghatározott körében az általa
kinevezett titkárokra átruházhatja. Az átruházott hatáskör gyakorlója a hatáskört nem adhatja tovább.
(5) A  főtitkár a  (2)  bekezdés e)  pontjában meghatározott hatásköre ellátására titkárt nevez ki (a  továbbiakban:
gazdasági ügyekért felelős titkár). Gazdasági ügyekért felelős titkárnak az  nevezhető ki, aki megfelel
az államháztartásról szóló törvény végrehajtási rendelete gazdasági vezetőkre vonatkozó előírásainak.
(6) A főtitkár feladatai ellátása során köteles a Kamara szerveivel – különösen a Kamara elnökével – együttműködni és
részükre a szükséges tájékoztatást megadni.
(7) A főtitkár évente beszámol a küldöttgyűlésnek a költségvetés végrehajtásáról.
 (8) A Kamarának a küldöttgyűlés, az elnökség, a bizottságok vagy valamely más kamarai szerv kizárólagos hatáskörébe
nem tartozó feladatait a főtitkár irányítja és hangolja össze.
86. § (1) Főtitkár az lehet, aki
a) jogász szakképzettséggel és
b) legalább nyolcéves közigazgatási gyakorlattal rendelkezik, amelyből legalább öt évet vezetői jogviszonyban
töltött el.
 (2) Az  (1)  bekezdés b)  pontja szerinti közigazgatási gyakorlatnak tekinthető köztestületnél közigazgatási ügyekben
ügyintézőként szerzett gyakorlat is. Főtitkár nem csak kamarai tag lehet.
 (3) A főtitkárt a miniszter jóváhagyását követően a Kamara elnöke nevezi ki és menti fel.
 (4) A miniszter a jelölt kinevezéséhez a jóváhagyását nem adja meg, ha a jelölt
a) az (1) bekezdésben előírt képesítési és szakmai követelményeknek nem felel meg vagy
b) szakmai alkalmasságához egyéb okból nyomatékos kétség fér.
(5) A  főtitkár a  Kamarával áll – a  munka törvénykönyve szerinti – munkaviszonyban. A  főtitkár felett a  munkáltatói
jogokat a Kamara elnöke gyakorolja.
46. A tisztségviselők megválasztása 87. § (1) A  tisztségviselők megbízatásának leghosszabb időtartama négy év azzal, hogy a  tisztségviselők tisztségükre
ismételten megválaszthatók, illetve a  főtitkár és a  titkárok ismételten kinevezhetők. A  Kamara elnöke és
az elnökhelyettesek legfeljebb egy alkalommal választhatók újra.
(2) A választást jelölés előzi meg, egy tisztségre több személy is jelölhető.
 (3) A  tisztségviselők megbízatása az  új tisztségviselők megválasztásának vagy kinevezésének napján szűnik meg. Ha
a  tisztségviselő megbízatása egyéb okból szűnik meg, a  választására jogosult szerv a  megbízatás megszűnésétől
számított harminc napon belül megválasztja az új tisztségviselőt.
88. § (1) A tisztségviselő megbízatása megszűnik a tisztségviselő
a) lemondásával,
b) visszahívásával, illetve felmentésével,
c) kamarai tagságának megszűnésével, és
d) megbízatása idejének lejártával.
(2) A tisztségviselő megbízatása akkor is megszűnik, ha az ellene indult fegyelmi vagy büntetőeljárás során jogerősen
elmarasztalták.
(3) A tisztségviselő visszahívását a Kamara tagjainak legalább egytizede kezdeményezheti, a visszahívott tisztségviselő
tisztségét betöltő új jelölt megjelölésével egyidejűleg. A  tisztségviselő visszahívása kizárólag akkor sikeres, ha
a küldöttgyűlés az új tisztségviselőnek ajánlott jelöltet egyidejűleg megválasztja.
(4) A visszahívásról és az új tisztségviselő megválasztásáról – titkos szavazással – a kezdeményezéstől számított harminc
napon belül a küldöttgyűlés dönt.
(5) Az (1) bekezdés c) pontja, valamint a (3) és (4) bekezdés a főtitkár és a titkárok tekintetében nem alkalmazható.
X. FEJEZET
A MÓDSZERTANI LEVÉL 47. A módszertani levél kidolgozása és elfogadása
89. § (1) Az elnökség az  igazságügyi szakértői tevékenység egységes és magas színvonalú ellátása érdekében módszertani
levelet ad ki. A  módszertani levél kiadását a  Kamara szervei, különösen a  minőségbiztosítási bizottság, a  Kamara
szakmai tagozatai, igazságügyi szakértői intézmény, igazságügyi szakértői testület, Teljesítésigazolási Szakértői
Szerv, valamint a névjegyzéket vezető hatóság indítványozhatja.
(2) Az  elnökség az  indítvány alapján a  módszertani levél kidolgozása érdekében a  módszertani levéllel érintett
igazságügyi szakértői szakterületen alapított szakmai tagozatból – a  (4) és (5)  bekezdés kivételével – öttagú
bizottságot (e fejezet alkalmazásában a  továbbiakban: bizottság) hív össze. A  bizottságot az  érintett igazságügyi
szakértői tagozat elnöke vezeti. Ha a  módszertani levél több igazságügyi szakértői szakterületet érint, a  bizottság
tagjai elnököt választanak.
(3) Az  igazságügyi szakértői intézmények tevékenységi körébe eső szakterületekhez tartozó szakkérdésekben
– amennyiben az  adott szakkérdés az  igazságügyi szakértői intézmény kizárólagos hatáskörébe tartozik –
a  módszertani levél kiadásához az  érintett igazságügyi szakértői intézmény egyetértése szükséges. Ebben
az esetben a bizottság két tagját az érintett igazságügyi szakértői intézmény jelöli.
(4) A  Teljesítésigazolási Szakértői Szerv tevékenységi körébe eső szakterületekhez tartozó szakkérdésekben
– amennyiben az adott szakkérdés a Teljesítésigazolási Szakértői Szerv hatáskörébe tartozik – a módszertani levél
kiadásához a  Teljesítésigazolási Szakértői Szerv egyetértése szükséges. Ebben az  esetben a  bizottság két tagját
a Teljesítésigazolási Szakértői Szerv jelöli.
(5) Olyan szakkérdésben, amelyre nézve a  szakvélemény adására külön jogszabály kizárólagosan valamely szervet
jogosít fel, a bizottság három tagját e szerv jelöli ki. Ha a szakvélemény adására több szerv jogosult, minden szerv
két tagot jelöl a bizottságba.
(6) A  bizottság üléseire szükség esetén meg kell hívni a  módszertani levéllel érintett tudományterület egyetemi
képviselőit, valamint, ha ez indokolt, az eljárásokat jól ismerő szakjogászokat is. A meghívottak a bizottság ülésein
tanácskozási joggal vesznek részt.
(7) Az  elnökség nem adhat ki módszertani levelet olyan szakterületen, amelyen az  egészségügyért felelős miniszter
vagy annak irányítása, felügyelete alatt működő szervezet külön jogszabály alapján módszertani levél kiadására
jogosult.
90. § (1) A módszertani levél tervezetét a bizottság elnöke terjeszti az elnökség elé.
 (2) A módszertani levelet az elnökség akkor fogadja el, ha azt a bizottság legalább három tagja támogatja. A bizottság
azon tagja, aki a  módszertani levelet nem támogatja, és a  bizottság döntésével nem ért egyet, különvéleményét
– annak írásbeli indokolásával együtt – jogosult a  módszertani levélhez csatolni. A  különvélemény – az  elnökség
döntése alapján – a módszertani levéllel együttesen közzétehető.
(3) Az  elnökség a  módszertani levelet tájékoztatásul és közzétételre megküldi a  miniszter részére, amelyhez csatolja
a bizottság tagjainak névsorát és a tagok támogatását igazoló iratokat.
48. A módszertani levél közzététele 91. § (1) A  miniszter gondoskodik a  módszertani levél közzétételéről a  kormányzati portálon. A  módszertani levél – annak
visszavonásáig – a honlapról nem távolítható el.
(2) Ha az  elnökség nem csatolja a  90.  § (3)  bekezdésében megjelölt iratokat, a  miniszter a  módszertani levelet
visszaküldi az elnökség részére.
(3) Az  elnökség figyelemmel kíséri a  közzétett módszertani leveleket, és szükség esetén intézkedik – a  módszertani
levél kiadására vonatkozó rendelkezések szerint – azok visszavonásáról, illetve új módszertani levél kiadásáról.
92. § A módszertani levél a kormányzati portálon történő közzétételétől a hatóság számára tájékoztatásul, a szakértőnek
pedig a szakértői tevékenység ellátása során iránymutatásul szolgál.
HARMADIK RÉSZ XI. FEJEZET
A FEGYELMI ELJÁRÁS 49. A fegyelmi vétség
93. § (1) Fegyelmi vétséget követ el az  az igazságügyi szakértő, aki az  e  törvény hatálya alá tartozó tevékenységére
vonatkozó jogszabályok, szakmai szabályok, kamarai szabályzatok – ide nem értve az  igazságügyi szakértők etikai
kódexét – és határozatok rendelkezéseit szándékosan vagy gondatlanul megszegi.
(2) Fegyelmi vétséget követ el az az igazságügyi szakértő is,
a) akit öt éven belül három etikai vétség elkövetése miatt jogerősen elmarasztaltak vagy
b) akinek a  130.  § szerinti etikai vétsége az  etikai vétség súlyára, az  etikai vétség elkövetésének ismétlődő
jellegére vagy az etikai vétség elkövetésének körülményeire tekintettel fegyelmi vétségnek minősül.
 (3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti esetet az etikai bizottság elnöke bejelenti az elnökségnek.
 (4) A  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti etikai vétségek fegyelmi vétségnek történő minősítéséről a  fegyelmi tanács,
a  fegyelmi eljárás előkészítése során határoz. A  fegyelmi tanács által meghozott határozat ellen a  126.  §-ban
meghatározottak szerinti bírósági jogorvoslatnak van helye.
(5) A  fegyelmi eljárás során szakmai szempontból nem vizsgálható az  a  szakvélemény, amelyet a  hatóság jogerős
határozatának meghozatala során elfogadott.
50. Fegyelmi büntetések 94. § A fegyelmi vétséget elkövető igazságügyi szakértővel szemben kiszabható fegyelmi büntetések a következők:
a) figyelmeztetés,
b) írásbeli megrovás,
c) jövőbeni tisztségviseléstől meghatározott ideig történő eltiltás,
d) kamarai tisztségtől való megfosztás,
e) pénzbírság,
f ) a kamarai tagság legfeljebb két évig terjedő felfüggesztése vagy
g) a Kamarából való kizárás.
95. § (1) A  Kamara fegyelmi tanácsa – a  (2)  bekezdésben foglaltak kivételével – a  fegyelmi büntetést a  fegyelmi vétség
súlyára és ismétlődésére, valamint a  fegyelmi vétséggel érintett ügy érdemére való kihatására tekintettel,
az elkövetésre irányuló szándék vagy gondatlanság fokának megfelelően, az általa feltárt összes súlyosító és enyhítő
körülmény figyelembevételével, mérlegelési jogkörében szabja ki.
(2) A Kamara fegyelmi tanácsa a 94. § g) pontja szerinti büntetést szabja ki azzal az igazságügyi szakértővel szemben,
akiről a Kamara öt éven belül harmadik alkalommal állapítja meg, hogy fegyelmi vétséget követ el.
(3) A  pénzbírság összege – a  büntetés kiszabásának évében esedékes – éves kamarai tagdíj tízszereséig terjedhet.
A pénzbírságot a Kamara részére kell megfizetni, felhasználására az alapszabály rendelkezései az irányadók.
(4) A  fegyelmi büntetéshez fűződő hátrányos jogkövetkezmények megszűnnek, ha a  fegyelmi határozat jogerőre
emelkedésétől számítva a  figyelmeztetés és írásbeli megrovás esetén egy év, pénzbírság kiszabása esetén két
év eltelt. Pénzbírság kiszabása esetén a  fegyelmi büntetés hatálya – a  két év eltelte után is – mindaddig fennáll,
amíg a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő a  pénzbírságot nem fizette meg. A  felfüggesztés fegyelmi
büntetéshez fűződő hátrányos jogkövetkezmények a felfüggesztésbüntetés lejártától számított három év elteltével
szűnnek meg.
(5) A 94. § b)–e) pontjában foglalt fegyelmi büntetések más fegyelmi büntetéssel együtt is kiszabhatók.
51. Elévülés 96. § (1) Nem folytatható le fegyelmi eljárás, ha
a) azt a  Kamara elnöke a  cselekmény vagy mulasztás tudomására jutásától számított hat hónap alatt nem
kezdeményezi vagy
b) a cselekmény befejezése vagy a mulasztás megszűnése óta öt év eltelt.
(2) Ha az  igazságügyi szakértő a  szakvélemény elkészítése során vagy a  szakvélemény elkészítését követően ahhoz
kapcsolódóan több részcselekményt végez, az elévülési idő kezdőidőpontja az utolsó részcselekmény elvégzésének
időpontja.
(3) A bűncselekmény törvényi tényállását megvalósító fegyelmi vétség a bűncselekménnyel együtt évül el.
 (4) Ha a  fegyelmi vétségnek is minősülő cselekmény miatt büntető, szabálysértési vagy szakmai kamara hatáskörébe
tartozó fegyelmi eljárás indult, az  eljárás jogerős befejezésétől számított három hónapon belül a  fegyelmi eljárás
akkor is megindítható, ha a (3) bekezdésben meghatározott határidő eltelt.
52. A fegyelmi tanácstagok listája 97. § (1) A  fegyelmi tanácstagok listája a  fegyelmi eljárásban a  fegyelmi tanács tagjaként eljárni jogosult igazságügyi
szakértők névsorát tartalmazza.
(2) A fegyelmi tanácstagok listájára minden szakmai tagozat öt igazságügyi szakértőt delegál.
 (3) A fegyelmi tanácstagok listájára történő felvétel módját és a nyilvántartás szabályait az alapszabály határozza meg
azzal, hogy a  fegyelmi tanácstagok listája nem hozható nyilvánosságra, de azt a  névjegyzéket vezető hatóságnak
meg kell küldeni.
53. Eljáró szervek 98. § (1) A fegyelmi eljárást lefolytató fegyelmi tanács három tagból áll, amelyből egy fő kamarai tag, egy fő a szakvélemény
tárgya szerinti szakterületen tapasztalattal rendelkező igazságügyi szakértő a  97.  § szerinti fegyelmi tanácstagok
listájáról, egy fő pedig – kirendelésen alapuló tevékenységgel összefüggő fegyelmi vétség elkövetésének gyanúja
esetén – a hatóság képviseletében vesz részt. Kompetenciavétség gyanúja esetén a fegyelmi bizottság további egy
taggal egészül ki a fegyelmi tanácstagok listájáról oly módon, hogy mind a vizsgálat alá vont igazságügyi szakértő,
mind pedig az adott ügy szempontjából vélelmezett szakértői kompetenciaterület képviselete biztosított legyen.
(2) Ha az  igazságügyi szakértő felelősségre vonására nem kirendelésen alapuló tevékenységgel összefüggő fegyelmi
vétség elkövetésének gyanúja miatt kerül sor, a  fegyelmi tanács harmadik tagját a  fegyelmi tanácstagok listájáról
kell kijelölni. A fegyelmi tanács elnökét és tagjait a fegyelmi bizottság elnöke kéri fel.
(3) A  fegyelmi bizottság elnöke egy póttagot jelöl ki a  fegyelmi tanácstagok listájáról. A  póttag a  fegyelmi tanács
tagjának ideiglenes vagy a fegyelmi eljárás teljes lefolyását érintő akadályoztatása esetén jogosult eljárni.
(4) A  fegyelmi bizottság elnökének fegyelmi ügyében a  fegyelmi tanács tagjait a  Kamara elnöke jelöli ki. A  Kamara
elnökének fegyelmi ügyében a fegyelmi tanács tagjait a névjegyzéket vezető hatóság jelöli ki.
99. § (1) Ha a  fegyelmi tanács elnökének vagy tagjainak személyében a  kizárás kimondása okán változás történik, vagy
ha a  fegyelmi tanács összetétele a  98.  § (3)  bekezdése alkalmazásával nem biztosítható, a  fegyelmi tanács által
lefolytatott eljárást meg kell ismételni. Ha a  fegyelmi tanácsban a  személyi változás a  98.  § (3)  bekezdésében
foglaltak szerint következik be, a fegyelmi tanács elnöke ismerteti a keletkezett iratokat; az eljárási cselekményeket
csak akkor kell megismételni, ha a fegyelmi tanács azt szükségesnek tartja.
(2) A  fegyelmi eljárás megindítása esetén a  fegyelmi tanács munkájának előkészítését és a  bizonyítás lefolytatását
vizsgálóbiztos végzi, ha a 113. § (1) bekezdése alapján tárgyalás azonnali kitűzésének nincs helye. A vizsgálóbiztost
a fegyelmi tanács jelöli ki a fegyelmi tanácstagok listájáról.
(3) A  fegyelmi bizottság és a  fegyelmi tanács a  fegyelmi eljárás során tudomására jutott adatokat, a  megalapozott
fegyelmi döntés meghozatala céljából jogosult kezelni. A  fegyelmi bizottság a  fegyelmi eljárás során tudomására
jutott adatokat az  eljárás befejezését követő hat hónap elteltével köteles zárolni. Amennyiben az  igazságügyi
szakértő a  fegyelmi tanács határozatával szemben bírósági jogorvoslatot vesz igénybe, az  adatok zárolására
a fegyelmi bizottság a jogerős bírósági határozat közlését követő hat hónap elteltével köteles.
(4) A  fegyelmi bizottság elnökét és tagjait, a  fegyelmi tanács elnökét és tagjait, a  jegyzőkönyvvezetőt, valamint
a  vizsgálóbiztost a  fegyelmi eljárás során tudomásukra jutott adatok, tények tekintetében – törvény eltérő
rendelkezése hiányában – titoktartási kötelezettség terheli; e  kötelezettség tisztségük megszűnését követően
is fennmarad. A  titoktartási kötelezettség alóli felmentést – indokolt esetben – a  fegyelmi bizottság adja meg.
A felmentés csak azokra a tényekre, adatokra terjedhet ki, amelyek nyilvánosságra hozatalához az érintett személy is
hozzájárult.
54. Kizáró okok és a kizárási indítvány elbírálása
100. § (1) A fegyelmi tanács elnökeként és tagjaként nem járhat el
a) a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő,
b) aki a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő hozzátartozója vagy képviselője,
c) a 104. § szerinti kezdeményező,
d) a vizsgálóbiztos, aki az ügyben eljárt,
e) akinek tanúként vagy igazságügyi szakértőként történő meghallgatása az ügyben szükségessé válhat,
f ) aki ellen fegyelmi vagy szabálysértési eljárás van folyamatban, annak jogerős befejezéséig,
g) akinek a kamarai tagsága felfüggesztésre kerül vagy szünetel és
h) akitől az ügy elfogulatlan elbírálása egyéb okból nem várható el.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott kizáró okokat a  fegyelmi bizottság elnökére, a  vizsgálóbiztosra, a  113.  §
(4) bekezdés b) pontja szerinti szakértőre és a jegyzőkönyvvezetőre megfelelően alkalmazni kell.
(3) A  fegyelmi bizottság elnöke, a  fegyelmi tanács elnöke és tagja, a  vizsgálóbiztos, a  113.  § (4)  bekezdés b)  pontja
szerinti szakértő, valamint a  jegyzőkönyvvezető haladéktalanul köteles bejelenteni, ha vele szemben kizáró ok áll
fenn.
(4) A  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és a  Kamara elnöke az  (1)  bekezdésben felsorolt körülményekre
hivatkozással a  fegyelmi bizottság elnökével, a  fegyelmi tanács elnökével és tagjával, a  vizsgálóbiztossal, a  113.  §
(4)  bekezdés b)  pontja szerinti szakértővel, valamint a  jegyzőkönyvvezetővel szemben, a  kizáró ok tudomására
jutásától számított nyolc napon belül kizárási indítványt terjeszthet elő az eljáró fegyelmi tanácsnál.
(5) A kizárási indítványról, ha az
a) a  fegyelmi tanács elnökére, a  fegyelmi tanács tagjára, a  vizsgálóbiztosra, a  113.  § (4)  bekezdés b)  pontja
szerinti szakértőre vagy a jegyzőkönyvvezetőre vonatkozik, a fegyelmi bizottság vagy
b) a fegyelmi bizottság elnökére vonatkozik, az érintett tagja kivételével az elnökség
hoz határozatot, és azt kézbesíti a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek és a  kizárási indítvánnyal
érintett személynek. A kizárási indítványt tizenöt napon belül el kell bírálni.
(6) A kizárási indítványt elutasító határozat ellen a Kamara elnöke vagy az eljárás alá vont igazságügyi szakértő bírósági
jogorvoslat iránti kérelmet nyújthat be a határozat kézbesítésétől számított harminc napon belül.
(7) A (6) bekezdés szerinti kérelmet a bíróság nemperes eljárásban bírálja el. Ha e törvényből vagy az eljárás nemperes
jellegéből más nem következik, a bíróság eljárására a polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási perekre
vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
kizárólagosan illetékes.
101. § (1) Ha a fegyelmi tanács határozatképtelenné válik, a fegyelmi bizottság elnöke új fegyelmi tanácsot jelöl ki. A fegyelmi
bizottság elnökének kizárása esetén az elnökség jelöli ki az új fegyelmi tanácsot.
(2) Ha a kizárási indítvány a fegyelmi bizottság egészét érinti, arról az érintett tagja kivételével az elnökség határoz.
55. A bejelentő részvétele az eljárásban 102. § (1) Bejelentő az  az igazságügyi szakértő eljárásával érintett, az  alapeljárásban részt vevő személy, aki az  igazságügyi
szakértővel szemben, fegyelmi felelőssége megállapításának érdekében, a  fegyelmi bizottsághoz benyújtott
kérelem útján fegyelmi eljárást kezdeményez.
(2) A bejelentő jogosult arra, hogy
a) – ha e  törvény másként nem rendelkezik – az  eljárási cselekményeknél jelen legyen, az  eljárás őt érintő
irataiba betekintsen,
b) az eljárás bármely szakaszában indítványokat és észrevételeket tegyen,
c) a fegyelmi eljárási jogairól a fegyelmi tanács elnökétől felvilágosítást kapjon és
d) az e törvényben meghatározott esetekben jogorvoslattal éljen.
(3) A bejelentő – ha e törvény másként nem rendelkezik – a jogait meghatalmazott képviselője útján is gyakorolhatja.
A meghatalmazást közokiratba vagy teljes bizonyító erejű magánokiratba kell foglalni, és azt a képviselő első eljárási
cselekményével egyidejűleg kell benyújtani a fegyelmi tanácshoz.
(4) A bejelentőt a fegyelmi eljárás során tudomására jutott adatok, tények tekintetében – törvény eltérő rendelkezése
hiányában – titoktartási kötelezettség terheli. A  titoktartási kötelezettség alóli felmentést – indokolt esetben –
a  fegyelmi bizottság adja meg. A  felmentés csak azokra a  tényekre, adatokra terjedhet ki, amelyek nyilvánosságra
hozatalához az érintett személy is hozzájárult.
56. A fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő részvétele az eljárásban
103. § (1) A fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő jogosult arra, hogy
a) az eljárási cselekményeknél jelen legyen, az eljárás irataiba betekintsen,
b) az  eljárás bármely szakaszában indítványokat és észrevételeket tegyen, a  meghallgatott tanúkhoz,
szakértőkhöz kérdést intézzen, bizonyítási indítványt tegyen,
c) a fegyelmi eljárási jogairól a fegyelmi tanács elnökétől felvilágosítást kapjon és
d) az e törvényben meghatározott esetekben jogorvoslattal éljen.
(2) A  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőt az  idézésében és meghallgatása kezdetekor az  (1)  bekezdésben
foglalt jogok gyakorlásának lehetőségére figyelmeztetni kell. A figyelmeztetést jegyzőkönyvbe kell foglalni.
(3) A  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő nem kötelezhető arra, hogy önmagát terhelő vallomást tegyen
vagy önmaga ellen bizonyítékot szolgáltasson, továbbá – meghallgatása esetén – a  nyilatkozattételt bármikor
megtagadhatja. Erre az  igazságügyi szakértőt az  idézésében és meghallgatása elején figyelmeztetni kell.
A  figyelmeztetést és az  arra adott választ jegyzőkönyvbe kell foglalni. A  jegyzőkönyvezés elmaradása esetén
a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő vallomása bizonyítékként nem vehető figyelembe.
(4) Amennyiben e  törvény egyes eljárási cselekményekre vonatkozóan másként nem rendelkezik, a  fegyelmi eljárás
alá vont igazságügyi szakértő helyett meghatalmazott képviselője is eljárhat. A meghatalmazást közokiratba vagy
teljes bizonyító erejű magánokiratba kell foglalni, és azt a  képviselő első eljárási cselekményével egyidejűleg kell
benyújtani a fegyelmi tanácshoz.
(5) Ha a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő képviselővel jár el, az iratokat a képviselőnek kell kézbesíteni, és
a  tárgyalásra őt is meg kell idézni. Az  igazságügyi szakértő személyes megjelenésére szóló idézést az  igazságügyi
szakértő részére kell kézbesíteni.
(6) Ha a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és a  képviselő nyilatkozata egymástól eltér, az  igazságügyi
szakértő nyilatkozatát kell figyelembe venni.
57. A fegyelmi eljárás lefolytatása iránti kérelem és az igazságügyi szakértő tevékenységével
kapcsolatos panasz
104. § (1) Az igazságügyi szakértővel szemben – kérelem benyújtása útján –
a) az elnökség,
b) a Kamara elnöke,
c) a névjegyzéket vezető hatóság vagy
d) a bejelentő
(a továbbiakban együtt: kezdeményező) kezdeményezhet fegyelmi eljárást.
(2) Bejelentőként csak az  igazságügyi szakértő eljárásával érintett, az  alapeljárásban részt vevő személy nyújthat be
kérelmet a fegyelmi eljárás kezdeményezése iránt.
(3) Az igazságügyi szakértő tevékenységével kapcsolatban a panaszokról és a közérdekű bejelentésekről szóló törvény
rendelkezéseinek megfelelően bárki panaszt tehet. A  panaszt a  fegyelmi ügyekért felelős elnökhelyetteshez kell
benyújtani. A  panasz vizsgálatát követően az  elnökség az  (1)  bekezdés szerint fegyelmi eljárást kezdeményezhet,
amennyiben úgy ítéli meg, hogy a fegyelmi eljárás kezdeményezése indokolt.
58. A fegyelmi eljárás díja és költségei 105. § (1) A  bejelentő a  kérelem benyújtásával egyidejűleg – a  Kamara alapszabályában meghatározott módon – köteles
a Kamara részére fegyelmi eljárási díjat fizetni. A fegyelmi eljárási díj összege ötvenezer forint.
(2) A  fegyelmi eljárás költségeit – ha e  törvény eltérően nem rendelkezik – a  Kamara előlegezi. A  fegyelmi eljárás
költsége különösen
a) a fegyelmi tanács szükséges és igazolt készkiadásai és
b) az eljárás résztvevőinek az utazással felmerült szükséges és igazolt költségei.
(3) A  fegyelmi eljárás során keletkezett iratokból a  másolat egyszeri kiadásának költségét a  Kamara előlegezi, míg
további másolat az alapszabályban meghatározott mértékű költségtérítés ellenében adható ki.
(4) Ha a  fegyelmi eljárás során a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő felelősségét megállapítják, köteles
a fegyelmi eljárási díjat és az eljárásban felmerült egyéb költségeket viselni. Ha a kérelem elutasításra kerül, az eljárás
költségeit a Kamara viseli.
59. A kérelem benyújtása és a fegyelmi bizottság elnökének intézkedései a kérelem elbírálásra való
alkalmasságának vizsgálata körében
106. § (1) A  fegyelmi eljárás lefolytatása iránti kérelmet a  fegyelmi bizottságnál írásban kell előterjeszteni, eggyel több
példányban, mint a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértők száma. A kérelemben meg kell jelölni
a) a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő nevét, igazságügyi szakértői igazolványának számát és
a névjegyzék szerinti elérhetőségét,
b) a kezdeményező nevét, lakcímét (székhelyét) és elérhetőségét,
c) azt a  cselekményt, amely miatt a  kezdeményező szerint fegyelmi vétség elkövetésével gyanúsítható
az igazságügyi szakértő,
d) azt az időpontot, amikor a kezdeményező tudomást szerzett az igazságügyi szakértő cselekményéről és
e) az előadottak alátámasztására alkalmas bizonyítási eszközöket, különösen a figyelembe venni kért okiratokat,
a meghallgatni kért tanúk nevét, idézhető címét.
 (2) A kérelemhez csatolni kell:
a) az abban foglaltak alátámasztására alkalmas okiratokat és
b) ha a fegyelmi eljárást a bejelentő kezdeményezi, a fegyelmi eljárási díj megfizetését tanúsító bizonylatot.
107. § (1) A  kezdeményező a  kérelmet és mellékleteit elektronikus formában is benyújthatja, ebben az  esetben a  fegyelmi
eljárás folyamán a  Kamarával a  kapcsolatot elektronikus úton köteles tartani és a  Kamara is valamennyi iratot
elektronikus kapcsolattartás keretében kézbesít a kezdeményező részére. A kérelem és mellékletei elektronikus úton
való benyújtását az elektronikus úton való kapcsolattartás vállalásának kell tekinteni.
(2) Az  elektronikus úton való kapcsolattartásra az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános
szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) Ha a  kezdeményező az  elektronikus úton való kapcsolattartást választotta, az  elektronikus benyújtás alóli kivételt
jelenti, ha a bizonyítási eljárásban az okirat papíralapú bemutatása, megtekintése szükséges; erre különösen akkor
kerülhet sor,
a) ha az eredetileg papíralapú bizonyítékok nagy mennyisége miatt azok digitalizálása aránytalan nehézséggel
vagy jelentős költségtöbblettel járna vagy
b) ha a papíralapú okirat valódisága vitás.
108. § (1) A  fegyelmi eljárás kezdeményezésére irányuló kérelmet a  fegyelmi bizottság elnöke a  fegyelmi bizottsághoz
érkezésétől számított nyolc napon belül megvizsgálja, és a (2) és (3) bekezdésben foglaltak szerint intézkedik vagy
a kérelmet elutasítja, ha annak 109. § szerinti feltételei fennállnak.
(2) Ha a  kérelem nem tartalmazza a  106.  § (1)  bekezdésében előírt tartalmi elemeket, illetve a  kérelemhez nem
csatolták a  106.  § (2)  bekezdésében meghatározott mellékleteket, a  fegyelmi bizottság elnöke azt a  hiányok
megjelölése mellett – nyolcnapos határidő tűzésével – hiánypótlásra küldi vissza azzal a  figyelmeztetéssel, hogy
a kérelmet elutasítja, ha a kezdeményező a felhívásban felsorolt hiányokat nem pótolja.
(3) Ha a  kérelem megfelel a  törvény rendelkezéseinek, továbbá ha a  kezdeményező a  kérelem hiányait a  megadott
határidőben pótolta, a  fegyelmi bizottság elnöke határozattal kijelöli az  eljáró fegyelmi tanácsot. A  határozatot
kézbesíteni kell a  kezdeményezőnek és a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek; a  fegyelmi eljárás alá
vont igazságügyi szakértő példányához a kérelmet és annak mellékleteit is csatolni kell.
109. § (1) A fegyelmi bizottság elnöke a kérelmet – fegyelmi tanács kijelölése nélkül – határozattal elutasítja, ha
a) az abban megjelölt személy nem igazságügyi szakértő,
b) a  kezdeményező az  erre irányuló felhívás ellenére a  megadott határidőben a  kérelemnek a  felhívásban
megjelölt hiányait nem pótolta vagy
c) a  bejelentő az  erre irányuló felhívás ellenére a  megadott határidőben a  fegyelmi eljárási díjat nem fizette
meg.
 (2) A fegyelmi eljárást kezdeményező kérelmet elutasító határozatot kézbesíteni kell a kezdeményezőnek és a fegyelmi
eljárással érintett igazságügyi szakértőnek; a  fegyelmi eljárással érintett igazságügyi szakértő példányához
a kérelmet és annak mellékleteit is csatolni kell.
(3) A  fegyelmi eljárást kezdeményező kérelmet az  (1)  bekezdés alapján elutasító határozat ellen a  kezdeményező
bírósági jogorvoslat iránti kérelmet nyújthat be a határozat meghozatalától számított tizenöt napon belül.
(4) A (3) bekezdés szerinti kérelmet a bíróság nemperes eljárásban bírálja el. Ha e törvényből vagy az eljárás nemperes
jellegéből más nem következik, a bíróság eljárására a polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási perekre
vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. Az eljárásra a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
kizárólagosan illetékes.
60. A fegyelmi eljárás előkészítése 110. § (1) A fegyelmi tanács öt napon belül határozattal dönt az eljárás megindításáról.
 (2) A fegyelmi tanács az eljárás megindítását a kijelölés kézhezvételétől számított tizenöt napon belül megtagadja, ha
a kérelemből és mellékleteiből megállapítható, hogy
a) a cselekmény elévült,
b) az annak tárgyát képező cselekményt fegyelmi vagy etikai eljárás során már jogerősen elbírálták,
c) a sérelmezett cselekmény a 93. § (1) vagy (2) bekezdése alapján nem minősül fegyelmi vétségnek,
d) a kérelem és mellékletei alapján a fegyelmi vétség elkövetésének alapos gyanúja nem állapítható meg,
e) a kérelemben foglaltak vizsgálatát jogszabály kizárja,
f ) a bejelentő a szakértő elleni fegyelmi eljárásindítási jogát visszaélésszerűen gyakorolja vagy
g) a kérelmet a 109. § (1) bekezdése alapján el kellett volna utasítani.
(3) Az  eljárás megindításáról rendelkező határozatot a  kezdeményezőnek, a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi
szakértőnek és a  Kamara elnökének, az  eljárás megindításának megtagadásáról rendelkező határozatot
a kezdeményezőnek és a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek kézbesíteni kell, az igazságügyi szakértő
példányához a kérelmet és annak mellékleteit csatolni kell.
61. A kamarai tagság és az eljárás felfüggesztése
111. § (1) Az eljárás megindításával egyidejűleg vagy azt követően az eljárás ideje alatt a fegyelmi tanács a fegyelmi eljárás alá
vont igazságügyi szakértő kamarai tagságát – legfeljebb hat hónapra – határozattal felfüggesztheti, ha a  fegyelmi
vétség súlyára tekintettel ez  indokolt, és a  fegyelmi vétség elkövetése már az  eljárást kezdeményező kérelem
és mellékletei alapján valószínűsíthető. A  határozatot kézbesíteni kell a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi
szakértőnek, a Kamara elnökének, a névjegyzéket vezető hatóságnak és a kezdeményezőnek.
(2) Ha a  fegyelmi tanács a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő kamarai tagságát felfüggeszti, a  fegyelmi
eljárás alá vont igazságügyi szakértő érdekeinek védelme céljából az  e  törvényben, a  fegyelmi eljárással
összefüggésben előírt
a) tizenöt napos határidők nyolc napra,
b) harmincnapos határidők tizenöt napra,
c) negyvenöt napos határidők huszonöt napra és
d) hatvannapos határidők harminc napra
csökkennek.
(3) Ha a  fegyelmi tanács úgy ítéli meg, hogy az  ügy különösen bonyolult volta miatt a  (2)  bekezdés alkalmazása
a tényállás helyes megállapítását akadályozná, indokolt határozatával a (2) bekezdés rendelkezéseinek alkalmazását
mellőzheti. A határozatot kézbesíteni kell a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek, a Kamara elnökének
és a névjegyzéket vezető hatóságnak.
112. § Ha a  cselekmény – amely miatt a  kezdeményező szerint fegyelmi vétség elkövetésével gyanúsítható a fegyelmi
eljárás alá vont igazságügyi szakértő – folyamatban lévő bírósági vagy más hatósági eljárást érint, a  fegyelmi
tanács a  fegyelmi eljárást annak megindításával egyidejűleg határozattal felfüggeszti a bíróság vagy más hatóság
határozatának jogerőre emelkedéséig. A  határozatot kézbesíteni kell a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi
szakértőnek, a Kamara elnökének, a névjegyzéket vezető hatóságnak és a kezdeményezőnek.
62. Fegyelmi vizsgálat 113. § (1) A  fegyelmi tanács, ha a  kérelemből az  állapítható meg, hogy a  tényállás – az  összes körülmény gondos
mérlegelésével – a  kérelem és mellékletei, valamint a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és
a  kezdeményező tanúkénti meghallgatása alapján tisztázható, haladéktalanul – legkésőbb harminc napon belüli
határnapra – tárgyalást tűz ki, egyéb esetben vizsgálóbiztost jelöl ki, és fegyelmi vizsgálat lefolytatását rendeli el.
(2) Vizsgálóbiztosnak a fegyelmi tanácstagok listáján szereplő, az érintett szakterületre bejegyzett igazságügyi szakértő
jelölhető ki.
(3) A fegyelmi vizsgálat célja a fegyelmi vétséget megalapozó tényállás megállapítása és a fegyelmi tanács eljárásának
előkészítése.
(4) A  fegyelmi vizsgálat során a  vizsgálóbiztos tisztázza a  tényállás megállapításához szükséges tényeket, ennek
érdekében
a) meghallgathatja a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőt, a  kezdeményezőt mint tanút, a  további
tanúkat,
b) szakértő közreműködését veheti igénybe, és
c) egyéb bizonyítást végezhet.
(5) A  vizsgálóbiztos a  csatolt iratokba betekinthet, továbbá a  kezdeményezőtől és a  fegyelmi eljárás alá vont
igazságügyi szakértőtől további, a tényállás megállapításához szükséges iratok csatolását kérheti.
(6) A  vizsgálóbiztos eljárásának nem akadálya, ha a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő a  meghallgatáson
nem jelenik meg vagy nem nyilatkozik. E tényről a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőt tájékoztatni kell.
(7) A  vizsgálóbiztos az  eljárásának eredményéről jelentésben számol be a  fegyelmi tanácsnak, amelyhez
a bizonyítékként szolgáló iratokat csatolja. A vizsgálóbiztost a fegyelmi tanács meghallgathatja.
(8) A  fegyelmi vizsgálatot harminc nap alatt le kell zárni. Ezt a  határidőt a  fegyelmi tanács indokolt esetben, egy
alkalommal további harminc nappal meghosszabbíthatja. A  fegyelmi tanács a  fegyelmi vizsgálat lezárását követő
harminc napon belül tárgyalást tart.
63. A fegyelmi tanács eljárása 114. § (1) A fegyelmi tanács eljárása nem nyilvános, az egyes eljárási cselekményeken csak azok a személyek vehetnek részt,
akiknek a jelenlétét e törvény lehetővé teszi.
(2) A fegyelmi tanács, ha azt a vizsgálóbiztos jelentése alapján indokoltnak tartja, a jelentés kézhezvételétől számított
nyolc napon belül, zárt tanácsülésen dönt arról, hogy
a) megfelelő határidő kitűzésével a  fegyelmi vizsgálat kiegészítését rendeli el és az  iratokat visszaküldi
a vizsgálóbiztosnak,
b) a  fegyelmi tárgyalás mellőzésével megállapítja az  igazságügyi szakértő fegyelmi felelősségét és
figyelmeztetés vagy írásbeli megrovás fegyelmi büntetést szab ki,
c) a fegyelmi eljárást megszünteti vagy
d) fegyelmi tárgyalást tűz ki.
(3) A fegyelmi tanács a (2) bekezdés b) és c) pontjaiban meghatározott intézkedéseiről határozattal dönt. A határozatot
a meghozatalától számított nyolc napon belül írásba kell foglalni és az írásba foglalásától számított öt napon belül
kézbesíteni kell a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek, a  Kamara elnökének, a  névjegyzéket vezető
hatóságnak és a kezdeményezőnek.
(4) A (2) bekezdés b) pontjában foglalt határozat akkor hozható meg, ha a vizsgálóbiztos jelentése és az iratok alapján
a fegyelmi felelősség kétséget kizáróan megállapítható, a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő a fegyelmi
vétség elkövetését elismeri és további bizonyításra nincs szükség.
(5) A  tárgyalás mellőzésével figyelmeztetés vagy írásbeli megrovás fegyelmi büntetést kiszabó határozat ellen
fellebbezésnek nincs helye, de a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és a Kamara elnöke a kézbesítésétől
számított nyolc napon belül tárgyalás tartását kérheti, e tájékoztatást a határozat rendelkező részének tartalmaznia
kell.
(6) A  tárgyalás tartása iránti kérelem alapján a  fegyelmi tanács tárgyalást tart. A  fegyelmi tanács a  tárgyalás
mellőzésével hozott határozatát a tárgyalás eredménye alapján hatályában fenntartja, vagy hatályon kívül helyezi,
és új határozatot hoz. Az így meghozott határozatra a (3) bekezdés megfelelően alkalmazandó.
(7) A fegyelmi tanács a (2) bekezdés c) pontja szerinti határozatot hoz, ha
a) a  kérelmet már a  fegyelmi tanács kijelölése nélkül el kellett volna utasítani, kivéve a  109.  § (1)  bekezdés
c) pontjában foglalt okot,
b) a sérelmezett cselekmény a 93. § (1) és (2) bekezdése alapján nem minősül fegyelmi vétségnek,
c) a cselekmény elévülése miatt az eljárás megindítását meg kellett volna tagadni vagy
d) a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő kamarai tagsága megszűnt.
115. § (1) Ha a  fegyelmi tanács tárgyalást tűz ki, arra a  tanács elnöke a  tárgyalás helyének és időpontjának közlésével
a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőt és képviselőjét, a tanút, a kirendelt szakértőt idézi; a vizsgálóbiztost
és a Kamara elnökét értesíti. A tárgyaláson az idézett személyek és az értesítettek lehetnek jelen.
(2) A  bejelentőt – ha a  meghallgatására még nem került sor és a  fegyelmi tanács szerint az  szükséges – mint tanút
idézni, egyébként értesíteni kell.
(3) A  tárgyalás megtartására csak akkor kerülhet sor, ha azon a  fegyelmi tanács elnöke és minden tagja jelen van.
A  tárgyalás a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és képviselője távollétében is megtartható, erről őket
az idézésben tájékoztatni kell.
116. § (1) A  tárgyalást a  fegyelmi tanács elnöke vezeti, ennek keretében gondoskodik a  tárgyalás rendjének fenntartásáról
és kihirdeti a  határozatokat. A  tárgyalás során kihirdetett határozatokat a  kihirdetést követő nyolc napon belül
írásba kell foglalni és – e  törvény eltérő rendelkezése hiányában – az  írásba foglalástól számított öt napon belül
a határozattal érintett személyek részére kézbesíteni kell.
(2) A fegyelmi tanács a tárgyalás során megtekinti a rendelkezésre álló iratokat, szükség esetén meghallgatja a fegyelmi
eljárás alá vont igazságügyi szakértőt és tanúként a  kezdeményezőt, továbbá a  vizsgálóbiztost, a  tanút, illetve
a  kirendelt szakértőt vagy egyéb bizonyítást folytat le. A  fegyelmi tanács a  felelősség megállapítására szolgáló
bizonyítékokat a maguk összességében, szabadon mérlegeli.
(3) A  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő részére a  védekezés lehetőségét biztosítani kell, erről őt
az  idézésben tájékoztatni kell. A  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő vagy képviselője a  védekezését
a tárgyalást megelőzően írásban vagy legkésőbb a tárgyaláson szóban terjesztheti elő.
(4) A fegyelmi tanács a tárgyalást további bizonyítás lefolytatása érdekében legfeljebb tizenöt nappal elhalaszthatja.
64. Jegyzőkönyv 117. § (1) A  tárgyalásról és a  fegyelmi vizsgálat eljárási cselekményeiről jegyzőkönyvet kell felvenni. A  jegyzőkönyvet
a  tárgyaláson a  főtitkár által kijelölt jegyzőkönyvvezető, a  fegyelmi vizsgálat során a vizsgálóbiztos vagy a  főtitkár
által kijelölt jegyzőkönyvvezető vezeti.
(2) A jegyzőkönyvben fel kell tüntetni
a) az eljáró fegyelmi tanács tagjait és a fegyelmi ügy számát,
b) az  eljárás tárgyát, a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő nevét, szakértői igazolvány számát, és
a kezdeményező nevét,
c) a tárgyalás (eljárási cselekmény) helyét és idejét,
d) a tanács elnökének, tagjainak, a vizsgálóbiztosnak és a jegyzőkönyvvezetőnek a nevét és
e) a  jelen lévő fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és képviselője, valamint az  egyéb idézettek és
értesítettek nevét.
 (3) A jegyzőkönyvben röviden le kell írni az eljárás menetét és az annak során történteket, az idézettek és értesítettek
nyilatkozatait, a tanúk vallomásait, valamint a bizonyítási eljárás során kirendelt szakértők véleményét.
 (4) A  jegyzőkönyvet a  fegyelmi tanács elnöke, a  vizsgálóbiztos és – ha jegyzőkönyvvezető alkalmazására került sor –
a jegyzőkönyvvezető írja alá. 65. A büntetőeljárással kapcsolatos intézkedések
118. § (1) Ha a  fegyelmi eljárás során rendelkezésre álló adatok alapján közvádra üldözendő bűncselekmény elkövetésének
gyanúja merül fel, a fegyelmi tanács elnökét jelzési kötelezettség terheli a főtitkár felé. A főtitkárt – a fegyelmi tanács
elnökével való egyetértés esetén – feljelentési kötelezettség terheli.
(2) A  büntetőügyben eljáró bíróság, ügyészség vagy nyomozó hatóság az  igazságügyi szakértő ellen indított
büntetőeljárás megindításáról és befejezéséről értesíti a Kamarát.
(3) A  büntetőeljárás jogerős befejezéséig a  fegyelmi eljárást a  fegyelmi tanácsnak határozattal fel kell függesztenie,
a határozatot kézbesíteni kell a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek és a Kamara elnökének.
66. A határozatok meghozatala 119. § (1) A  fegyelmi tanács határozatait tárgyaláson zárt tanácskozás során vagy tárgyaláson kívül zárt tanácsülésen,
szótöbbséggel hozza, utolsóként a tanács elnöke szavaz.
(2) A fegyelmi tanács határozatképes, ha a tárgyaláson, illetve a tanácsülésen az elnöke és valamennyi tagja jelen van.
120. § (1) A fegyelmi eljárás során hozott határozatnak tartalmaznia kell
a) a fegyelmi bizottság megjelölését és a fegyelmi ügy számát,
b) a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő nevét, igazolványszámát, valamint képviselője nevét,
c) a kezdeményező nevét,
d) a rendelkező részben
da) a döntést,
db) a jogorvoslati jogról történő kioktatást,
e) az indokolásban
ea) a megállapított tényállást,
eb) a figyelembe vett bizonyítékokat,
ec) a bizonyítékok értékelésekor figyelembe vett körülményeket,
ed) azokat az  okokat, amelyek miatt valamely tény vagy körülmény bizonyítottnak vagy nem
bizonyítottnak minősült,
ee) az  alkalmazott jogszabályok, valamint a  fegyelmi eljárási szabályzat alkalmazott pontjainak
megjelölését,
f ) a határozathozatal helyét és idejét,
g) a fegyelmi tanács elnökének és tagjainak aláírását, vagy ha a határozat meghozatalára nem a fegyelmi tanács
jogosult, akkor az azt meghozó aláírását és
h) a fegyelmi bizottság bélyegzőjének lenyomatát.
(2) A  fegyelmi tanácsnak a  fegyelmi eljárást megszüntető, a  114.  § (5)  bekezdése szerinti, az  igazságügyi szakértő
felmentéséről rendelkező és az  igazságügyi szakértő fegyelmi felelősségének megállapításáról rendelkező
határozata rendelkező részében az eljárási költségek viseléséről és megfizetésének határidejéről is rendelkezni kell.
(3) Ha a  fegyelmi tanács a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő fegyelmi felelősségének megállapításáról
rendelkező határozatában pénzbírságot szab ki, rendelkezni kell a pénzbírság megfizetésének határidejéről is.
(4) Ha a  határozat meghozatala és írásba foglalása nem ugyanazon időpontban történik, a  határozatot az  aláírásban
akadályozott tag helyett a tanács elnöke – e minőségének feltüntetése mellett – aláírhatja.
67. A fegyelmi tanács tárgyaláson meghozott határozata 121. § (1) A fegyelmi tanács a tárgyalás alapján meghozott határozatában
a) a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőt felmenti, ha nem követett el fegyelmi vétséget vagy
a fegyelmi vétség elkövetése nem állapítható meg,
b) a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő fegyelmi felelősségét megállapítja, és fegyelmi büntetést
szab ki vagy
c) a fegyelmi eljárást megszünteti, ha a 114. § (7) bekezdésében foglalt okok fennállását állapítja meg.
(2) A  fegyelmi tanács elnöke a  határozatot és indokait szóban kihirdeti. A  határozatot a  kihirdetéstől számított
nyolc napon belül írásba kell foglalni, és azt az  írásba foglalástól számított öt napon belül kézbesíteni kell
a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértőnek, a  Kamara elnökének, a  névjegyzéket vezető hatóságnak és
a kezdeményezőnek.
68. A fegyelmi eljárás során hozott határozatok kijavítása, kiegészítése
122. § (1) A fegyelmi bizottság elnöke és a fegyelmi tanács a határozatát név-, szám- vagy számítási hiba és más hasonló elírás
esetén kijavítja.
(2) A  fegyelmi bizottság elnöke és a  fegyelmi tanács a  határozatát kiegészítheti, ha az  ügy érdeméhez tartozó
kérdésben nem határozott. A  kiegészítés a  határozat egyéb részeit nem érintheti. A  határozat kiegészítését
legkésőbb a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül kérhetik azok, akiknek az kézbesítésre került.
(3) A  fegyelmi bizottság elnöke és a  fegyelmi tanács a  kijavításról és a  kiegészítésről hivatalból vagy kérelemre
– amennyiben szükséges, az érintettek meghallgatása után – hoz határozatot, és azt mindazok számára kézbesíti,
akiknek a kijavítással vagy kiegészítéssel érintett határozatot kézbesíteni kellett.
69. A fegyelmi eljárás során hozott határozatok módosítása, visszavonása
123. § (1) Ha a fegyelmi bizottság elnöke vagy a fegyelmi tanács megállapítja, hogy a miniszter által meg nem vizsgált vagy
a  bíróság által el nem bírált határozata jogszabályt, alapszabályt vagy kamarai szabályzatot sért, a  határozatát
módosítja vagy visszavonja. A határozatot annak kell kézbesíteni, akinek a módosított vagy visszavont határozatot
kézbesítették.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti eljárás lefolytatására, ha törvény eltérően nem rendelkezik, a  fegyelmi bizottság elnöke
vagy a fegyelmi tanács csak egy alkalommal, a határozat jogerőre emelkedésétől számított egy éven belül jogosult.
Ha a  határozatot bírósági eljárásban vizsgálják, a  fegyelmi bizottság elnöke vagy a  fegyelmi tanács az  érdemi
ellenkérelem előterjesztéséig módosíthatja vagy vonhatja vissza határozatát.
70. A határozat jogereje és végrehajthatósága 124. § (1) A  határozat a  kihirdetés napján emelkedik jogerőre. Ha a  határozat kihirdetve nem volt, a  határozat a  kézbesítés
napján emelkedik jogerőre.
(2) A határozatban foglalt teljesítési határidő kezdőnapja a határozat kézbesítésének napja.
71. A határozatok kézbesítése 125. § A fegyelmi eljárásban meghozott határozatokat a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
szóló törvény szerint kell kézbesíteni azzal, hogy a kézbesítési vélelem
a) a  vélelem beálltáról történő tudomásszerzéstől számított nyolc napon belül, de legkésőbb a  kézbesítési
vélelem beálltától számított harminc napon belül és
b) kizárólag a hivatalos iratokra vonatkozó kézbesítési szabályok megsértésére hivatkozással
dönthető meg.
72. Jogorvoslat a fegyelmi eljárásban 126. § (1) A fegyelmi tanács által hozott határozattal szemben fellebbezésnek helye nincs.
 (2) A fegyelmi tanács által hozott érdemi határozat ellen
a) a fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő és képviselője,
b) a kezdeményező és
c) a Kamara elnöke
a kézbesítéstől számított harminc napon belül, bírósági jogorvoslat iránti kérelmet nyújthat be. A  keresetlevél
benyújtásának a  határozat végrehajtására halasztó hatálya nincs. A  keresetlevelet a  Kamarához kell benyújtani.
A Kamara a keresetlevelet az ügy irataival együtt nyolc napon belül továbbítja az eljáró bírósághoz.
(3) A  jelen § alkalmazásában érdemi határozatnak minősül a  fegyelmi tanácsnak az  eljárás megindítását megtagadó,
az eljárást megszüntető, a  fegyelmi eljárás alá vont igazságügyi szakértő felelősségét megállapító vagy a fegyelmi
eljárás alá vont igazságügyi szakértőt felmentő határozata. Az eljárás során hozott egyéb határozatok – ha e törvény
eltérően nem rendelkezik – az érdemi határozat elleni jogorvoslati kérelemben támadhatók.
(4) A bíróság a Kamara határozatát megváltoztathatja.
 (5) A kereset benyújtásáról a Kamara értesíti a névjegyzéket vezető hatóságot.
 (6) A  bíróság eljárására a  polgári perrendtartásról szóló törvény közigazgatási perekre vonatkozó rendelkezéseit kell
megfelelően alkalmazni.
 (7) A perre a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kizárólagosan illetékes.
73. Új eljárás kezdeményezése 127. § (1) Jogerős határozattal befejezett fegyelmi eljárás esetén az igazságügyi szakértő, az elnökség és a Kamara elnöke új
eljárás lefolytatását kezdeményezheti az igazságügyi szakértő javára, ha
a) olyan új tényre, bizonyítékra, jogerős bírói vagy hatósági határozatra hivatkozik, amelyet a  fegyelmi eljárás
során nem vettek figyelembe, és a jogerős határozatra lényeges kihatással lett volna, vagy
b) az  alapügyben a  fegyelmi tanács elnöke vagy tagja, illetve az  eljárásban részt vevő személy a  kötelességét
a  Büntető Törvénykönyvbe ütköző módon megszegte, és ezt jogerős bírósági ítélet megállapította, vagy
a bűncselekmény megállapítását nem a bizonyítottság hiánya zárta ki.
(2) Az  új eljárás lefolytatása iránti kérelem előterjesztésének határideje hatvan nap; ezt a  határidőt a  határozat
meghozatalától, ha pedig az új eljárás kezdeményezésének okáról a Kamara elnöke, az elnökség vagy az igazságügyi
szakértő csak később szerzett tudomást vagy később jutott abba a  helyzetbe, hogy új eljárást kezdeményezzen,
ettől az időponttól kell számítani. A tudomásszerzés időpontját valószínűsíteni kell.
(3) A határozat meghozatalától számított egy év elteltével új eljárás kezdeményezésének helye nincs.
74. A fegyelmi büntetések nyilvántartása 128. § (1) A Kamara a tagjaival szemben hozott jogerős fegyelmi büntetésekről nyilvántartást vezet.
 (2) A  névjegyzéket vezető hatóság a  Kamara által megküldött – jogerős fegyelmi büntetést tartalmazó – határozat
alapján a fegyelmi büntetést a névjegyzékbe bejegyzi.
 (3) A  Kamara a  tagjával szemben hozott jogerős fegyelmi büntetésre vonatkozó adatot a  95.  § (4)  bekezdésben
meghatározott mentesülési idő lejártáig tárolja, ezt követően törli, amelyről értesíti a  névjegyzéket vezető
hatóságot.
129. § A fegyelmi eljárásra vonatkozó, a  törvényben nem szabályozott részletes rendelkezéseket a  fegyelmi eljárási
szabályzat állapítja meg.
XII. FEJEZET
AZ ETIKAI ELJÁRÁS 75. Az etikai vétség
130. § Etikai vétséget követ el az az igazságügyi szakértő,
a) aki az igazságügyi szakértők etikai kódexe szabályait szándékosan vagy gondatlanul megszegi vagy
b) aki az  igazságügyi szakértői tevékenységen kívül szándékos vagy gondatlan magatartásával, illetve
életvitelével a szakértői kar tekintélyét csorbítja. 76. Az etikai eljárás szabályai
131. § Az etikai eljárás szabályait az  etikai eljárási szabályzat állapítja meg azzal, hogy e  törvénynek a  fegyelmi eljárásra
vonatkozó szabályai közül
a) az elévülésre,
b) az eljáró szervek tekintetében a kizáró okokra és a kizárási indítványra,
c) a kérelem benyújtására és a kérelem benyújtását követően a fegyelmi tanács intézkedéseire,
d) a bejelentő részvételére,
e) az eljárás alá vont igazságügyi szakértő részvételére,
f ) a fegyelmi eljárási díjra és a fegyelmi eljárás költségeinek megtérítésére,
g) a fegyelmi eljárás megindítására,
h) a fegyelmi vizsgálatra,
i) a fegyelmi tanács eljárására,
j) a jegyzőkönyvvezetésre,
k) a büntetőeljárással kapcsolatos intézkedésekre,
l) a határozat meghozatalára, a fegyelmi tanács tárgyaláson meghozott határozatára, a határozat kiegészítésére
és kijavítására, módosítására és visszavonására,
m) a jogerős határozatról történő értesítésre,
n) a határozatok kézbesítésére és
o) a fegyelmi büntetések nyilvántartására
vonatkozó rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
NEGYEDIK RÉSZ XIII. FEJEZET
TÖRVÉNYESSÉGI FELÜGYELET 77. A törvényességi felügyelet általános szabályai
132. § (1) A Kamara működésének törvényességi felügyeletét a miniszter látja el.
 (2) A  miniszter törvényességi felügyeleti jogkörében eljárva törvényességi ellenőrzést folytat le, valamint
– a törvényben foglalt feltételek fennállása esetén – törvényességi felügyeleti intézkedéseket tesz.
 (3) A törvényességi felügyelet nem terjed ki olyan ügyre, amelyben egyébként bírósági vagy más hatósági eljárásnak
van helye. 133. § (1) A miniszter ellenőrzi, hogy a Kamara
a) alapszabálya, szabályzatai, iránymutatásai, illetve azok módosításai megfelelnek-e a jogszabályoknak,
b) működése, határozatai nem sértik-e a jogszabályokat, az alapszabályt vagy az egyéb szabályzatokat és
c) jogszabályban, alapszabályban vagy egyéb szabályzatban foglalt kötelezettségét nem mulasztotta-e el.
(2) A  miniszter feladatai teljesítése érdekében – az  ellenőrzés tárgyával összefüggő – kamarai iratokba,
nyilvántartásokba betekinthet, az iratokból másolatot, a nyilvántartásokból adatszolgáltatást, valamint a Kamarától
felvilágosítást, tájékoztatást kérhet.
(3) A  miniszter (2)  bekezdésben foglalt megkeresésének a  Kamara haladéktalanul, de legkésőbb a  megkeresés
kézhezvételétől számított tizenöt napon belül köteles eleget tenni.
134. § (1) A  Kamara az  alapszabályát, szabályzatait, valamint iránymutatásait, illetve azok módosításait (e § alkalmazásában
a  továbbiakban együtt: szabályzat), az  elfogadásuktól számított tizenöt napon belül köteles megküldeni
a miniszternek törvényességi ellenőrzés céljából.
(2) A  Kamara az  (1)  bekezdésben megjelölt szabályzat tervezetét annak elfogadását megelőzően is megküldheti
a miniszter részére előzetes véleményezésre; a miniszter előzetes véleményét a szabályzattervezet kézhezvételétől
számított harminc napon belül küldi meg a Kamara részére.
(3) Ha a  szabályzat vagy annak valamely rendelkezése jogszabályba ütközik (e § alkalmazásában a  továbbiakban:
jogsértés) a  miniszter a  (6)  bekezdésben foglaltakra való figyelmeztetés mellett felhívja a  Kamarát, hogy
a szabályzatot megfelelően módosítsa, valamint a módosított és elfogadott szabályzatot a felhívás kézhezvételétől
számított harminc napon belül ismételten küldje meg, vagy egyet nem értése esetén a szabályzat jogszerűségének
indokairól a megadott határidőn belül írásban tájékoztassa.
(4) Ha a Kamara tájékoztatásában foglalt indokokkal a miniszter nem ért egyet vagy a (3) bekezdés szerinti módosított
szabályzat tekintetében is fennáll a jogsértés, a (3) bekezdés szerinti felhívás még egyszer megismételhető.
(5) Ha a  (3) és (4)  bekezdés szerinti felhívásban megjelölt határidő elteltét követően a  jogsértés továbbra is
megállapítható, a  miniszter harminc napon belül bírósághoz fordulhat a  jogsértés megszüntetése érdekében. Ha
a bíróság a jogsértést megállapítja, a jogsértő szabályzatot hatályon kívül helyezi és új eljárás lefolytatását rendeli el.
(6) A szabályzat nem lehet jogszabállyal ellentétes, a szabályzatnak jogszabályba ütköző rendelkezése semmis.
135. § (1) Ha a  miniszter azt állapítja meg, hogy a  Kamara működése, határozatai jogszabályba, alapszabályba vagy egyéb
szabályzatba ütköznek (e § alkalmazásában a  továbbiakban együtt: jogsértő működés) a  tudomásra jutástól
számított tizenöt napon belül felhívja a Kamarát a jogsértő működés megszüntetésére.
(2) A  Kamara a  miniszter (1)  bekezdés szerinti felhívásának kézhezvételétől számított harminc napon belül köteles
írásban tájékoztatni a  minisztert a  jogsértő működés megszüntetése érdekében tett intézkedésekről vagy egyet
nem értése esetén működés jogszerűségének indokairól.
(3) Ha a  (2)  bekezdés szerinti felhívásban megjelölt határidő elteltét követően a  jogsértő működés továbbra is
megállapítható, a miniszter harminc napon belül bírósághoz fordulhat a jogszerű működés helyreállítása érdekében.
(4) Ha a bíróság a (3) bekezdés alapján indított eljárás során a jogsértő működést megállapítja,
a) a  jogsértő határozatot hatályon kívül helyezi és az  annak meghozatalára jogosult kamarai szervet
(tisztségviselőt) új eljárásra utasítja,
b) a  jogszerű működés helyreállítása céljából – megfelelő határidő tűzésével – elrendeli a  jogsértően működő
kamarai szerv (tisztségviselő) választására jogosult kamarai szerv összehívását vagy
c) a  jogsértően működő kamarai szerv (tisztségviselő) működését felfüggeszti és a felfüggesztés időtartamára
felügyelőbiztost rendel ki, akinek feladatait előírja. 136. § (1) Ha a  miniszter azt állapítja meg, hogy a  Kamara jogszabályban, alapszabályban vagy egyéb szabályzatban foglalt
kötelezettségét elmulasztotta, – megfelelő határidő tűzésével – felhívja a  Kamarát az  elmulasztott intézkedés
megtételére. A felhívásban a mulasztás pótlására hatvan napnál hosszabb időtartam nem adható.
(2) A Kamara köteles – a felhívásban megadott határidőn belül – az elmulasztott intézkedést megtenni vagy egyet nem
értéséről a minisztert tájékoztatni.
(3) Ha a  mulasztás az  (1)  bekezdés szerinti felhívásban megadott határidő elteltét követően is megállapítható,
a  miniszter harminc napon belül bírósághoz fordul a  mulasztás orvoslása érdekében. Ha a  bíróság a  mulasztás
tényét megállapítja – megfelelő határidő tűzésével – kötelezi a Kamarát az elmulasztott intézkedés megtételére.
(4) Ha a Kamara a bíróság határozatában megjelölt határidőn belül a mulasztást nem pótolja, a miniszter indítványára
a bíróság a mulasztás pótlásának idejére felügyelőbiztost rendel ki, akinek feladatait előírja.
137. § (1) A  135.  § (4)  bekezdés c)  pontja és a  136.  § (4)  bekezdése alapján kirendelt felügyelőbiztos díjazását és
költségtérítését a bíróság állapítja meg. A felügyelőbiztos díját és költségeit a Kamara viseli.
(2) Felügyelőbiztosként kamarai tag nem rendelhető ki.
 (3) Felügyelőbiztos az lehet, aki
a) jogász szakképzettséggel és
b) legalább ötéves közigazgatási gyakorlattal rendelkezik.
(4) A  (3)  bekezdés b)  pontja szerinti közigazgatási gyakorlatnak tekinthető köztestületnél közigazgatási ügyekben
ügyintézőként szerzett gyakorlat is.
(5) A  felügyelőbiztos a  tevékenységéről és annak eredményéről a  felfüggesztés időtartamának lejártát megelőző öt
napon belül írásban tájékoztatja a bíróságot, valamint a minisztert.
78. A bírósági eljárás szabályai 138. § A 134.  § (5)  bekezdése, 135.  § (3)  bekezdése, valamint a  136.  § (3)  bekezdése szerinti kérelemről a  Fővárosi
Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság annak beérkezésétől számított harminc napon belül nemperes eljárásban dönt.
A bíróság döntésével szemben fellebbezésnek nincs helye.
ÖTÖDIK RÉSZ XIV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 79. Felhatalmazó rendelkezések
139. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
a) azokat a  szakkérdéseket, amelyekre nézve jogszabályban rögzített feladatkörében eljárva kizárólag
meghatározott szervezet adhat szakvéleményt,
b) azokat a szervezeteket, amelyek meghatározott szakterületeken szakvéleményt adhatnak,
c) a  névjegyzékre és a  névjegyzékben szereplő adatok és tények nyilvántartása eljárási rendjére vonatkozó
részletes szabályokat,
d) a névjegyzékbe történő felvétel iránti kérelem tartalmára vonatkozó szabályokat,
e) az igazságügyi névjegyzéket vezető hatóság kijelölését és
f ) az igazságügyi szakértők részére szükséges jogi ismeretek oktatására kijelölt vizsgaszervező szervet
rendeletben határozza meg.
(2) Felhatalmazást kap a miniszter, hogy
a) az  igazságügyi szakértői szakterületeket, az  igazságügyi szakértők szakterületének besorolását és
a  szakterületekhez kapcsolódó képesítési és egyéb szakmai feltételeket, a  kötelező szakértőjelölti idő vagy
ügyszám mértékét, a  képesítés egyenértékűségére vonatkozó feltételeket, az  egyes szakterületek esetében
a  névjegyzékbe-vételi eljárás során figyelembe vehető szakértőjelölti szakmai gyakorlati tapasztalatra,
rövidebb kötelező szakmai gyakorlat időtartamára, tudományos fokozatra, képesítésre és ágazati szakértői
jogosultságra, ezek igazolására, valamint a  névjegyzékbe bejegyzett igazságügyi szakértő esetében
a feltételek alóli mentesülésre vonatkozó feltételeket,
b) a  névjegyzék vezetésének és a  névjegyzékkel összefüggő adatszolgáltatás részletes szabályait,
a névjegyzékből a kamarai tagság megszűnése miatti törlésre vonatkozó eljárás szabályait,
c) az igazságügyi szakértő által vezetett adattovábbítási nyilvántartás adattartalmára vonatkozó szabályokat,
d) az  államháztartásért felelős miniszterrel egyetértésben az  igazságügyi szakértői tevékenységet végzők
díjazására, munkadíjára és költségeire, ezen belül különösen az  egy órára felszámítható munkadíj, tételes
munkadíj összegét; tételes költségelszámolás hiányában a  felszámítható költségátalány mértékét, valamint
a szakkonzultáns és a segédszemélyzet munkadíjára vonatkozó szabályokat,
e) a kamarai költségátalány mértékét, bevallásának és megfizetésének részletes szabályait,
f ) az  igazságügyi szakértők jogi oktatására és vizsgájára, az  oktatás és a  vizsga lebonyolítására és díjára,
az oktatáson való részvétel szabályaira, a vizsga alóli mentesség eseteire és igazolásának szabályaira, valamint
az oktatáson való részvétel és a vizsga letételének igazolására vonatkozó szabályokat,
g) az  igazságügyi szakértő részére kötelező továbbképzés rendszerére, a  továbbképzés teljesítésének
mérési rendszerére és igazolására, a  továbbképzés formáira, lebonyolításának módjára, a  továbbképzési
kötelezettség alóli mentesség eseteire és igazolásának szabályaira, valamint a  továbbképzési program
tartalma kialakításának módjára vonatkozó részletes szabályokat,
h) az  érintett szakterület ágazati irányításáért felelős miniszterrel egyetértésben az  igazságügyi szakértői
testületeket, valamint azok működésére, szervezetére és eljárására vonatkozó szabályokat,
i) a  szakértő eljárására, a  szakvéleményre, a  szakértői vizsgálatra és az  egyes vizsgálattípusokra, a  szakértői
vizsgálathoz szükséges mintavételre és a vizsgálati tárgyak rendelkezésre bocsátására, a szakértői ügyvitelre
vonatkozó szabályokat, a vizsgálati tárgy megváltozásával és megsemmisülésével járó vizsgálat elvégzéséhez
szükséges előzetes hozzájárulásra vonatkozó szabályokat,
j) az  igazságügyi szakértők értékelésére vonatkozó részletes szabályokat, a  külön minősítéssel rendelkező
igazságügyi szakértőkre vonatkozó szabályokat, valamint az  igazságügyi szakértő által kért értékeléssel
összefüggésben megfizetendő díjra vonatkozó szabályokat,
k) az igazságügyi szakértői és szakértőjelölti igazolványra vonatkozó részletes szabályokat,
l) az elektronikus felület létrehozására és kezelésére vonatkozó részletes szabályokat,
m) az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben a névjegyzékbe-vételi eljárás, a szakterület kiterjesztése
iránti eljárás, a  kamarai tagság szünetelésének engedélyezése iránti eljárás és a  szakértőjelölti igazolvány
kiállítása iránti eljárás igazgatási szolgáltatási díjának összegére, befizetésére, visszatérítésére és
nyilvántartására vonatkozó részletes szabályokat és
n) a szakértő statisztikai adatszolgáltatására vonatkozó szabályokat
rendeletben határozza meg.
80. Hatályba léptető rendelkezések 140. § (1) Ez a törvény – a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – 2016. június 15-én lép hatályba.
 (2) A  Második Rész, a  Harmadik Rész – a  107.  § (2)  bekezdése kivételével – és a  Negyedik Rész, valamint
a 166. § (2) bekezdése 2016. szeptember 15-én lép hatályba.
 (3) A 17–22. §, a 44. § (4) bekezdése, a 47. § (3) bekezdése és a 107. § (2) bekezdése 2017. január 1-jén lép hatályba.
81. Átmeneti rendelkezések 141. § Az igazságügyi szakértői kamaráról szóló 1995.  évi CXIV.  törvényben meghatározott területi kamarák
(a  továbbiakban: területi kamara) 2016. augusztus 15-i fordulónappal a  Magyar Igazságügyi Szakértői Kamarába
(a  továbbiakban: MISZK) történő beolvadással megszűnnek. A  területi kamara és a  MISZK egyesülésére a  Polgári
Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) rendelkezéseit az e törvényben foglalt eltérésekkel
kell alkalmazni.
142. § (1) A  területi kamarák és a  MISZK tisztségviselőinek megbízatása e  törvény hatálybalépésével megszűnik. A  területi
kamarák és a  MISZK tisztségviselői e  törvény erejénél fogva, az  e  törvényben meghatározott speciális ügyvivői
státuszban, a  kamarai tisztségviselők megválasztásáig működnek közre az  átmeneti rendelkezések, valamint
a jogszabályból eredő halaszthatatlan kamarai feladatok végrehajtásában.
(2) A  MISZK elnöke és elnökhelyettesei testületként (a  továbbiakban: ügyvivő testület) járnak el az  átmeneti
rendelkezések végrehajtása során. Az  ügyvivő testület tevékenységét a  MISZK elnöke, az  ügyvivő testület
elnökeként irányítja. Az  átmeneti rendelkezéseknek a  területi kamara által történő végrehajtása során a  területi
kamara elnöke vagy elnökhelyettese (a  továbbiakban együtt: ügyvivő) jár el. A  területi kamara elnöke az  eljáró
ügyvivő személyét – annak kiesése esetén a helyébe lépő személyt – legkésőbb 2016. július 1-ig köteles bejelenteni
az ügyvivő testület elnökének.
(3) Az  ügyvivő testület az  átmeneti rendelkezések végrehajtásában történő közreműködéshez könyvvizsgálót, vagy
a felszámolók névjegyzékében szereplő személyt vagy szervezetet bízhat meg.
(4) Az ügyvivő testület tagjait és az ügyvivőket az átmeneti rendelkezések végrehajtása során végzett tevékenységükért
a kamarai tisztségviselőként kapott juttatásaik illetik meg.
143. § (1) A  területi kamarák ügyvivői és az  ügyvivő testület legkésőbb 2016. július 15. napjáig kötelesek egyesülési tervet
készíteni. Az  egyesülési terv magában foglalja a  beolvadó területi kamarák vagyonmérleg-tervezetét és az  azt
alátámasztó vagyonleltár-tervezetét, a  jogutód MISZK (nyitó) vagyonmérleg-tervezetét és vagyonleltár-tervezetét,
a jogutód létesítő okiratának tervezetét. Az egyesülési tervet az ügyvivő testület elnöke és az ügyvivők együttesen
írják alá.
(2) A  területi kamarák vagyonmérleg-tervezeteként a  számviteli törvény szerinti beszámoló mérlege is elfogadható,
amennyiben az 2016. július 1-ig terjedő időszakra kiegészítésre kerül. A nyitó vagyonmérleg-tervezetet az alakuló
ülés időpontját megelőző tizenötödik napig közzé kell tenni.
(3) A beolvadó területi kamara ügyvivője 2016. július 15. napjáig előkészíti és az ügyvivő testület elnöke részére átadja
a  beolvadó területi kamara vagyonmérleg-tervezetét. A  beolvadó területi kamara ügyvivője e  feladatok, illetve
határidők elmulasztásából vagy nem megfelelő teljesítéséből eredő károkért a  Ptk. szerződésszegéssel okozott
károkért való felelősség szabályai szerinti felelősséggel tartozik.
(4) A  vagyonmérleg-tervezetet a  számviteli törvény szerinti beszámoló mérlegére vonatkozó módszerekkel és
a számviteli törvény által előírt bontásban kell elkészíteni azzal, hogy a beolvadást követően a MISZK vagyonmérlegtervezete a beolvadó területi kamarák vagyonmérleg-tervezetében feltüntetett egyes értékektől eltérhet.
(5) A  miniszter az  egyesülési terv elkészítését megelőző hét hónapra visszamenően elrendelheti a  területi kamarák
és a  MISZK gazdálkodásának vizsgálatát. Ha a  vizsgálat olyan szerződést, megállapodást vagy egyoldalú
jognyilatkozatot tár fel, amely
a) a területi kamara vagy MISZK vagyonának csökkenését eredményezte, annak érdekében, hogy a  vagyon
a vagyonmérleg vagy a vagyonleltár tervezetében ne szerepeljen és a másik fél erről a szándékról tudott vagy
tudnia kellett,
b) a területi kamara vagy MISZK vagyonából történő ingyenes elidegenítés, illetve a vagyont terhelő ingyenes
kötelezettségvállalás vagy a  harmadik személy javára feltűnően aránytalan értékkülönbözettel megkötött
visszterhes jogügylet, vagy
c) célja a jogügylettel egy hitelező előnyben részesítése, különösen egy fennálló szerződésnek a hitelező javára
történő módosítása vagy biztosítékkal nem rendelkező hitelező számára biztosíték nyújtása,
törvényességi felügyeleti intézkedést tehet.
 (6) A  vagyonmérleg-tervezeteket és a  vagyonleltár-tervezeteket könyvvizsgálóval ellenőriztetni kell. Az  egyesülésben
részt vevő köztestületek döntése alapján a  vagyonmérleg-tervezetek ellenőrzése során valamennyi jogi személy
esetében eljárhat ugyanaz a  könyvvizsgáló. Nem jogosult eljárni az  egyesülésben részt vevő köztestületek
könyvvizsgálója és az a könyvvizsgáló, aki az egyesülési vagyonmérleg-tervezet fordulónapját megelőző két üzleti
évben számukra a könyvvizsgálatot végezte.
(7) A Kamara könyvvizsgálójává az egyesüléstől számított három üzleti éven belül nem jelölhető ki az a könyvvizsgáló,
aki az  egyesülési vagyonmérleg-tervezeteket ellenőrizte. Az  egyesülésben részt vevő köztestületek vagyonának
értékét a könyvvizsgáló által elfogadottnál magasabb értékben nem lehet meghatározni.
(8) Az  egyes jogi személyek átalakulásáról, egyesüléséről, szétválásáról szóló 2013.  évi CLXXVI.  törvény 5.  §
(2) bekezdése a területi kamarák MISZK-be történő beolvadása során nem alkalmazható.
(9) Az  egyesülési tervet és mellékleteit az  ügyvivő testület és az  ügyvivők kötelesek 2016. július 22. napjáig
elfogadni. Az egyesülő köztestületek döntéseit ilyenkor is külön-külön kell meghozni. Az egyesülésben részt vevő
köztestületek az  egyesülési tervet, a  vagyonmérleg-tervezetet és vagyonleltár-tervezetet, valamint az  ügyvivők és
az ügyvivő testület döntéseit ugyanezen határidőig haladéktalanul kötelesek megküldeni a miniszter részére.
144. § (1) A MISZK általános jogutódja a Kamara. A Kamara küldöttgyűlése alakuló ülésén dönt az e törvény rendelkezéseivel
összhangban álló továbbműködéséről, az  alapszabály és a  szervezeti és működési szabályzat elfogadásáról,
megválasztja szerveinek új tagjait és elfogadja nyitó vagyonmérleg-tervezetét.
(2) A  területi kamarák 2016. július 5. napjáig kötelesek adatot szolgáltatni a  MISZK részére a  nyilvántartásukban
szereplő igazságügyi szakértőkről. Az  adatszolgáltatás tartalmazza legalább a  területi kamara nyilvántartásában
szereplő igazságügyi szakértők nevét, nyilvántartási számát, lakcímét, elektronikus elérhetőségét, valamint az arra
való utalást, hogy a szakértő kamarai tagságát felfüggesztették vagy azt szünetelteti.
(3) A  területi kamara a  feladatátadás végrehajtása érdekében az  adatszolgáltatási kötelezettség teljesítésével
egyidejűleg 2016. július 5. napjáig a szerződéseiről és egyéb okiratairól jegyzéket készít és azok iratanyagát átadásra
előkészíti. A  MISZK részére az  adatszolgáltatás keretében átadott okiratokat a  területi kamara ügyvivője írja alá.
A  papíralapú dokumentumokat a  Kamara alakuló ülését követően felállítandó ügyfélszolgálati pontok részére
kell átadni, az  elektronikus formában rendelkezésre álló dokumentumokat pedig a  Kamara elnöke részére kell
megküldeni.
145. § (1) A  területi kamarák egyesüléssel kapcsolatos feladatait az  ügyvivők irányítják. Az  ügyvivők feladata különösen:
az  egyesülési vagyonmérleg és vagyonleltár határidőre történő elkészíttetése, aláírása, a  könyvvizsgálói jelentés
2016. július 5. napjáig történő beszerzése, a  144.  § (2)  bekezdésében rögzített tagnyilvántartást és feladatellátást
érintő adatszolgáltatások elkészíttetése és határidőre történő megküldése.
(2) E  törvény hatálybalépését követően a  területi kamarák és a  MISZK az  előző évi költségvetés keretei között
gazdálkodnak azzal, hogy új kötelezettséget nem vállalhatnak, és nem módosíthatják a  szerződéseket a  területi
kamarák előző évi költségvetési tételeinek terhére.
(3) Az  ügyvivő testület fő feladata az  egyesüléshez szükséges okiratok területi kamaráktól történő beszerzése,
elkészítése, a  záró és nyitó vagyonmérleg könyvvizsgálóval történő ellenőriztetése, és az  e  törvényben
meghatározott határidőig történő elfogadása.
(4) Az ügyvivő testület elnökének feladata különösen: az egyesülési vagyonmérleg és vagyonleltár-tervezet határidőre
történő elkészíttetése, aláírása, a  könyvvizsgálói jelentés 2016. július 5. napjáig történő beszerzése, a  144.  §
(2)  bekezdésében rögzített tagnyilvántartásnak és feladatellátásnak az  alapjául szolgáló adatszolgáltatások
szerinti elkészíttetése és határidőre történő megküldése, a  szervezeti és működési szabályzat és az  alapszabály
tervezetének elkészíttetése és az azok elfogadására jogosult kamarai testület elé történő terjesztése, a küldöttgyűlés
előkészítése körében annak időpontját megelőző hatvan napig a választási bizottságok létrehozásának előkészítése,
a küldöttgyűlés levezető elnökének (miniszter jóváhagyását követő) felkérése.
146. § (1) A  Kamara első tisztségviselőit általános, egyenlő választójog alapján, közvetlenül, négy évre választják, titkos
szavazással.
(2) A választói névjegyzékbe felvett igazságügyi szakértő választhat (a továbbiakban: aktív választójog), és amennyiben
jogszabály nem zárja ki, választható. Szavazni csak személyesen lehet. A választáson minden szavazásra jogosultnak
egy szavazata van, minden szavazat egyenlő.
(3) A  területi kamarák aktív választójoggal rendelkező tagjai az  ügyvivő testület elnöke által összehívott közgyűlésen
az igazságügyi szakértői szakterületekről, valamint az azokhoz kapcsolódó képesítési és egyéb szakmai feltételekről
szóló rendeletben meghatározott területeken bejegyzett igazságügyi szakértők közül 2016. július 1. napjáig,
a  felsorolt területek mindegyikén tíz-tíz küldöttet választanak. A  közgyűlés a  megjelent igazságügyi szakértők
számára tekintet nélkül határozatképes.
(4) A  küldöttgyűlés száznegyven küldöttből áll azzal, hogy a  küldöttek megválasztásánál a  bejegyzett igazságügyi
szakértők területi eloszlására, valamint az  egyes szakterületek létszámára figyelemmel kell lenni. A  küldötté válás
feltétele legalább a  területi kamarák nyilvántartásában szereplő igazságügyi szakértők tíz százalékának ajánlása.
Nem lehet küldött a  területi kamara elnöke és elnökhelyettese. A  közgyűlésen megválasztott küldöttek jegyzékét
az ügyvivő testület elnöke haladéktalanul megküldi a miniszter részére.
147. § (1) A Kamara első tisztségviselőit az alakuló ülésen, 2016. szeptember 15. napján választják. A küldöttgyűlést az ügyvivő
testület elnöke hívja össze. A  meghívóban – a  küldöttgyűlés kezdő időpontjának megjelölésén túl – a  szavazás
kezdő és záró időpontját (óra megjelöléssel) fel kell tüntetni.
(2) A  küldöttgyűlés határozatképességének megállapítása szempontjából a  szavazás megkezdésének időpontja
az irányadó. A megismételt küldöttgyűlést azonos napon későbbi időpontban kell megtartani, amely a megjelentek
számára tekintet nélkül határozatképes.
148. § (1) Az  ügyvivő testület a  választások előkészítése és lebonyolítása céljából 2016. július 22. napjáig megválasztja
a választási bizottság és a jelölőbizottság, valamint a szavazatszámláló bizottság (a továbbiakban együtt: választási
szervek) elnökét és két tagját.
(2) A választási bizottság feladata:
a) e törvény betartásának ellenőrzése,
b) a választás törvényességének és tisztaságának megőrzése,
c) a pártatlanság érvényesítése,
d) a választás törvényes rendjének biztosítása, szükség esetén annak helyreállítása,
e) a választói névjegyzék összeállítása és időszerűségének biztosítása,
f ) az  ajánlóívek és a  szavazólapok nyomdai úton történő elkészíttetése, a  szavazólapok hitelességének
biztosítása, az ajánlóívek eljuttatása a jelölőbizottság elnökéhez, a szavazólapok átadása a szavazatszámláló
bizottságnak,
g) a választás lebonyolítása,
h) a választások során felmerült kifogások elbírálása,
i) döntés a leadott szavazatok összeszámlálásának módjáról, valamint a kihirdetés időpontjáról,
j) a döntésről tájékoztatás adása a szavazatszámláló bizottság elnökének és
k) annak biztosítása, hogy a választás eredményének közlése előtt az ne kerülhessen nyilvánosságra.
(3) A választási bizottság az ellenőrzése során tapasztalt szabálytalanság esetén jogosult és köteles azonnal intézkedni
és intézkedéséről indokolással ellátott határozatot hozni, amely a  választásra jogosult igazságügyi szakértőkre
kötelező.
(4) A jelölőbizottság feladata:
a) az ajánlóívek kibocsátása és összegyűjtése,
b) az ajánlások összesítése,
c) a jelöltek nyilatkozatának beszerzése,
d) a jelölőívek elkészítése és a választási bizottsághoz történő továbbítása és
e) a jelöléssel kapcsolatos kifogásoknak a választási bizottsághoz történő haladéktalan továbbítása.
(5) A szavazatszámláló bizottság feladata:
a) a szavazóurnák választásra való előkészítése és ellenőrzése,
b) a szavazásra jelentkezők választójogának ellenőrzése, részükre szavazólap átadása,
c) a szavazás befejezését követően az urnák felnyitása, majd a szavazatok összeszámlálása,
d) a választás eredményének megállapítása és a választási bizottság elnökével történő közlése és
e) a szavazás során emelt kifogások haladéktalan közlése a választási bizottsággal.
(6) A választási szervek tisztségviselője és tagja olyan választásra jogosult lehet, aki nem áll etikai büntetés hatálya alatt,
továbbá vele szemben a választótisztségekkel kapcsolatos, e  törvényben meghatározott összeférhetetlenség nem
áll fenn. A  jelölőbizottság, a választási bizottság, valamint a szavazatszámláló bizottság tagjai bármilyen tisztségre
választhatók. Amennyiben a választási bizottság vagy a jelölőbizottság elnöke, illetve tagja, vagy elnökének, illetve
tagjának közeli hozzátartozójának jelölésével, választásával, vagy az őket érintő választási kifogás kérdésében jár el,
az érintett bizottsági tag az eljárásból ki van zárva.
149. § (1) A választási szervek döntéseiket egyszerű szótöbbséggel hozzák, döntéseik ellen fellebbezésnek nincs helye.
 (2) A választási szervek eljárásukról jegyzőkönyvet készítenek.
 (3) A választási szervek megbízatása a választással kapcsolatos összes tevékenység elvégzésével befejeződik.
150. § (1) A választói névjegyzékbe a közzétételt megelőző napig igazságügyi szakértőként bejegyzett valamennyi választásra
jogosult igazságügyi szakértőt fel kell venni.
(2) Választásra nem jogosult, akit az  igazságügyi szakértői tevékenység gyakorlása alól felfüggesztettek, valamint aki
igazságügyi szakértői tevékenységét szünetelteti.
(3) Az  ügyvivő testület elnöke a  választás napja előtt legalább hatvan nappal bocsátja a  választási bizottság
rendelkezésére a választásra jogosult, valamint választható tagjainak névjegyzékét.
(4) A  választási bizottság a  választói névjegyzéket a  MISZK hivatalos helyiségében és a  MISZK honlapján
a  küldöttgyűlést megelőzően legalább harminc nappal kizárólag a  kamarai tagok részére a  szavazás lezárásáig
közzéteszi. A választói névjegyzék az igazságügyi szakértő nevét és nyilvántartási számát tartalmazza. A közzététel
első és utolsó napját a választói névjegyzéken fel kell tüntetni.
(5) A  közzétett névjegyzéket a  választást megelőző nap végéig ki kell egészíteni azok nevével, akiket legkésőbb
a  küldöttgyűlést megelőző napon az  igazságügyi szakértők névjegyzékébe felvettek, törölni kell azok nevét,
akiket időközben töröltek a  névjegyzékből, vagy akiknek az  igazságügyi szakértői tevékenysége folytatását
legkésőbb a küldöttgyűlést megelőző napon felfüggesztették, valamint azokét is, akiknek az igazságügyi szakértői
tevékenysége szünetelését ezen időpontig megállapítottak.
(6) A  jelölőbizottság a területi kamara, valamint a MISZK honlapján felhívást bocsát ki aziránt, hogy a területi kamara
tagjai jelentsék be az általuk vállalni kívánt tisztséget, illetve a vállalni kívánt bizottsági tagságot. A területi kamara
választásra jogosult tagjai a bejelentést országosan, egységesen 2016. augusztus 14. napjáig tehetik meg.
151. § (1) A  választási bizottság elnöke a  választói névjegyzékben feltüntetett létszámnak megfelelő számú, annak
másolhatóságát kizáró, eredetiséget biztosító jelzéssel ellátott (kamarai bélyegző) ajánlóívet (érvényes ajánlóív)
ad át a  jelölőbizottságnak. Az  ajánlóívet sorszámmal, vagy egyéb, az  azt kitöltő személy azonosítására alkalmas
jelöléssel ellátni nem szabad.
(2) A  jelölőbizottság az ajánlásra ajánlóív megküldésével hívja fel a választásra jogosult tagokat, amelyhez mellékelni
kell a  beérkezett jelentkezések összesítését. A  Kamara választásra jogosult tagjai az  ajánlóíven 2016. augusztus
14. napjáig tehetnek javaslatot. Az  ajánlóíven minden egyéni tisztségre egy személyt, az  elnökségi és bizottsági
tagságra pedig legfeljebb azok számának megfelelő számú jelöltet lehet ajánlani.
(3) A jelölőbizottság a hozzá visszaérkezett ajánlóíveket a MISZK-ben elhelyezett és lepecsételt urnában gyűjti össze.
(4) Érvénytelen az ajánlás, ha
a) azt nem a választási bizottság által készített és kiadott ajánlási íven adták le,
b) az ajánlási ív javított és nem állapítható meg egyértelműen a jelölt személye vagy
c) az ajánlási ívet a megjelölt határidő lejárta után adták le.
152. § (1) A  választást jelölés előzi meg, egy tisztségre több személy, egy személy több tisztségre is jelölhető. Akit több
tisztségre választottak meg, a Kamarán belül kizárólag egy, általa választott tisztséget tölthet be. Ennek érdekében
a jelölt a jelölés elfogadásával egyidejűleg írásban nyilatkozik a tisztségek elfogadásának sorrendjéről.
(2) A  jelölőbizottság a  jelöltlistára azokat a  jelölteket veszi fel, akik az  adott tisztség vagy bizottsági tagság
vonatkozásában legalább a  beérkezett ajánlások tíz százalékának megfelelő számú érvényes ajánlással
rendelkeznek. Ha valamely tisztség vonatkozásában nincs ilyen jelölt, akkor az adott tisztség vagy bizottsági tagság
vonatkozásában legalább tíz érvényes ajánlás megszerzése szükséges a jelöltlistára történő felkerüléshez.
(3) Amennyiben nincs olyan személy, aki az  adott tisztségre vagy bizottsági tagságra jelöltként jelentkezett, úgy
a jelölőbizottság egy vagy több személyt – az ügyvivő testület javaslatára, a miniszter jóváhagyását követően – jelöl
a tisztségre azzal, hogy a jelölőbizottság tagja ilyen esetben nem jelölhető.
(4) Az elkészített jelöltlistát legkésőbb a választás napját megelőző tizenötödik napon, a MISZK hivatalos helyiségében,
a  választást megelőző nap végéig a  kamarai tagok részére – továbbá ugyanezen idő alatt a  MISZK honlapján is –
közzé kell tenni.
(5) A  választási bizottság elnöke a  szavazás eredményének megállapítása után, az  újra megnyitott küldöttgyűlésnek
jelentést tesz a  választásról és a  jegyzőkönyvet az  erre vonatkozó iratokkal együtt a  miniszternek megküldi.
A  küldöttgyűlés levezető elnöke a  választás eredményét – a  küldöttgyűlés határozataként – kihirdeti, majd
a küldöttgyűlést berekeszti.
153. § (1) A  szavazóhelyiségben a  szavazás céljára egy vagy több urnát és egy vagy több szavazófülkét kell felállítani.
Az  urnákat úgy kell lezárni, hogy azokból a  szavazólapokat a  zár felnyitása és a  pecsét feltörése vagy az  urna
szétszedése nélkül eltávolítani ne lehessen. Az  urnák állapotát a  szavazás megkezdése előtt a  szavazatszámláló
bizottság elnökének, valamint közjegyző jelenlétében köteles megvizsgálni és a  vizsgálat eredményét
jegyzőkönyvbe foglalni.
(2) A közjegyző az urnák lezárása és a szavazás előkészítése során történteket jegyzőkönyvvel tanúsítja.
 (3) A  szavazás – a  MISZK által ajánlott tartalmú –, a  választási bizottság által elkészített szavazólapokkal történik.
A  szavazólapon fel kell tüntetni valamennyi jelölt nevét, továbbá a  tisztséget, illetve bizottsági tagságot, amelyre
jelölték.
(4) A választási bizottság elnöke a választói névjegyzékben feltüntetett létszámnak megfelelő számú szavazólapot ad át
a szavazatszámláló bizottságnak.
(5) A  szavazatszámláló bizottság a  szavazásra jelentkező választónak a  jelenléti ív általa történő egyidejű aláírása
ellenében – a  szavazólap másolhatóságát kizáró, eredetiséget biztosító jelzés (bélyegző) egyidejű alkalmazása
mellett – adja át a szavazólapot.
(6) A szavazólapon az egyéni tisztségre történő választásnál a szavazó a megválasztani kívánt jelölt, jelöltek, testületi
tagságra történő választásnál a megválasztani kívánt jelöltek neve mellé – két egymást metsző vonallal – jelet tesz.
154. § (1) A szavazás befejezése után – a szavazatok összeszámlálása előtt – a szavazatszámláló bizottság a fel nem használt
szavazólapokat összeszámolja, a számlálás tényét és eredményét jegyzőkönyvben rögzíti, majd a fel nem használt
szavazólapokat megsemmisíti.
(2) A  fel nem használt szavazólapok megsemmisítése után a  választási bizottság az  urnákat egy helyiségben
összegyűjti, ellenőrzi azok sértetlenségét, az  összes szavazólapot az  urnákból – a  szavazatszámláló bizottság
elnöke jelenlétében – kiveszi, azokat összeszámlálás végett a  szavazatszámláló bizottság elnökének átadja, majd
megállapítja a szavazás eredményét.
(3) A  szavazatok összeszámlálása alatt a  szavazatszámláló bizottság tagjainak nem állhat rendelkezésére sem
távbeszélő készülék, sem internet kapcsolat, sem fax. A szavazatok összeszámlálása alatt a bizottság tagja a számláló
helyiséget csak a  választási bizottság tagjának kíséretében hagyhatja el, amelynek során biztosítani kell, hogy
a számlálás során megismert adat harmadik személynek ne juthasson tudomására.
(4) A  szavazatszámláló bizottság az  átvett szavazólapokat összeszámolja és összehasonlítja a  szavazáson részt vett
szavazók számával. Érvényes a  szavazás, amennyiben a  két szám egyezik, vagy a  leadott szavazólapok száma
kevesebb, mint a szavazók száma.
(5) Érvénytelen
a) a szavazat egésze, ha: aa) nem az érvényes szavazólapon adták le, vagy
ab) a szavazólapot áthúzták vagy teljes egészében kitöltetlenül hagyták, továbbá
ac) a szavazólap több nevet tartalmaz, mint az adott tisztségre választható személyek száma, vagy
b) a szavazatnak arra az egyéni tisztségviselőre vagy arra a testületre vonatkozó része, amelyből egyértelműen
nem állapítható meg, hogy a szavazatot kire adták le.
(6) A  szavazatszámláló bizottság először az  érvénytelen szavazólapokat számolja össze. A  szavazás eredményének
megállapítása után a  szavazatszámláló bizottság közjegyző jelenlétében az  érvényes szavazólapokat kötegeli
és a  köteget oly módon zárja le, hogy annak megsértése nélkül a  köteg ne legyen felbontható. Ezt követően
a szavazatszámláló bizottság az érvényes szavazólapokat számolja össze, majd megállapítja a szavazás eredményét.
(7) A  közjegyző a  szavazás eredményének megállapítása, valamint a  szavazólapok kötegelése és lezárása során
történteket jegyzőkönyvvel tanúsítja.
155. § (1) Megválasztottnak az az egyéni jelölt tekintendő, aki a legtöbb szavazatot kapta. Amennyiben ugyanarra az egyéni
tisztségre – az elnöki tisztségét kivéve – több jelölt kapott azonos számú érvényes szavazatot, a választási bizottság
elnöke és legalább két tagja – az  azonos számú érvényes szavazatot szerzett személyek között és jelenlétében –
sorsolással dönti el a tisztségre megválasztott személyét.
(2) A Kamara elnöke az  lesz, aki az egyéni jelöltek közül a  legtöbb szavazatot kapta és legalább a  leadott szavazatok
egyharmadával rendelkezik. Amennyiben a  legtöbb szavazatot kapott egyéni jelölt nem szerezte meg a  leadott
szavazatok legalább egyharmadát, második fordulót kell tartani.
(3) A  második fordulóban csak azok az  egyéni jelöltek vesznek részt, akik az  első fordulóban az  első három hely
valamelyikén végeztek és a  leadott szavazatok legalább egyötödét megkapták. A  második fordulóban a  Kamara
elnöke az  lesz, aki az  egyéni jelöltek közül a  legtöbb szavazatot kapta. Szavazategyenlőség esetén – amennyiben
azon az elnöki tisztség betöltése vagy a második fordulóban történő részvétel múlik – az azonos szavazatot kapott
személyek közül a választási bizottság elnöke és legalább két tagja – az érintettek jelenlétében – sorsolással dönti el
a Kamara elnökének vagy a továbbjutó egyéni jelölt személyének választását.
(4) A  testületi tagság esetében a  kapott szavazatok számának sorrendje alapján kell a  választás eredményét
megállapítani. Amennyiben azonos számú szavazat folytán a megválasztott személyek száma meghaladja az adott
testületbe megválaszthatók számát, az  azonos számú szavazatot kapott személyek közül a  választási bizottság
elnöke és legalább két tagja – az  érintettek jelenlétében – sorsolással dönti el a  testületi tagságra megválasztott
személyét.
(5) Amennyiben bármely egyéni tisztségre vagy testületi tagságra érvényesen senkit nem választottak meg, úgy erre
az egyéni tisztségre vagy testületi tagságra új választást kell tartani.
(6) A szavazatok összeszámlálása után a szavazatszámláló bizottság jegyzőkönyvet készít. A szavazatok összeszámlálása
során annak megkezdésétől az  eredmény megállapításáig közjegyző jelenléte kötelező. A  szavazatszámláló
bizottság elnöke a  jegyzőkönyvet átadja a  választási bizottság elnökének. A  közjegyző a  szavazás eredményének
megállapítása során történteket jegyzőkönyvvel tanúsítja.
(7) A  választási eljárás lefolytatásáról a  választási bizottság elnöke három példányban jegyzőkönyvet készít és azt
– a választási bizottság tagjaival, valamint a szavazatszámláló bizottság elnökével és tagjaival együtt – aláírja.
(8) A választás eredményét a választási bizottság elnöke haladéktalanul írásban megküldi a miniszternek.
156. § A Kamara elnökének és elnökhelyettesének nem választható meg az, akit kamarai elnöknek már legalább egy
alkalommal újraválasztottak.
157. § (1) A  területi kamarák igazságügyi szakértő tagjai az  egységes Kamara megalakulásával e  törvény erejénél fogva
a Kamara tagjaivá válnak.
(2) A  területi kamarák vagyona e  törvény erejénél fogva átszáll a  Kamarára. A  területi kamarát megszűnése
időpontjában megillető azon vagyontárgy, amely az  egyesülés során készült vagyonmérlegben nem szerepelt,
utólagos vagyonrendezési eljárással kerül a  jogutódlással létrejövő Kamara vagyonába, azzal, hogy az  eljárásra
a  cégnyilvánosságról, a  bírósági cégeljárásról és a  végelszámolásról szóló 2006.  évi V.  törvény 119.  §-ának
rendelkezései irányadók. Az eljárásra a jogutódlással létrejövő Kamara székhelye szerinti törvényszék kizárólagosan
illetékes.
(3) A  területi kamarák alkalmazottai vonatkozásában 2016. szeptember 15. napjától a  munkáltatói jogokat a  főtitkár
gyakorolja.
(4) A területi kamarák kötelesek a folyamatban lévő elsőfokú etikai eljárásokat legkésőbb 2016. augusztus 30-ig lezárni.
A megkezdett etikai eljárásokban az etikai tanács eljárás megindításáról rendelkező határozatának meghozatalakor
hatályos szabályok irányadók. A  93.  § rendelkezéseit e  törvény hatálybalépését követően elkövetett fegyelmi
vétségekre lehet alkalmazni. A  területi kamarák megszűnését követően az eljárások lefolytatására a Kamara etikai
bizottsága rendelkezik hatáskörrel.
(5) Az egyesülés a beolvadó területi kamarákkal szemben fennálló követeléseket nem teszi lejárttá.
 (6) Az ügyvivő testület elnöke 2016. augusztus 30. napjáig elkészíti és bemutatja a miniszternek a Kamara ideiglenes
szervezeti és működési szabályzatát. Az  ideiglenes szervezeti és működési szabályzatot a  Kamara alakuló ülésén
fogadja el. A  Kamara elnöke az  elfogadott szabályzatot jóváhagyás céljából haladéktalanul megküldi a  miniszter
részére.
158. § A Kamara hivatala köteles gondoskodni a  területi kamarák székhelyén 2016. november 30. napjáig
az  ügyfélszolgálati pontok felállításáról. Az  ügyfélszolgálati pontokra vonatkozó részletes szabályokat a  Kamara
ideiglenes szervezeti és működési szabályzata tartalmazza.
159. § Az igazságügyi szakértő köteles az  1.  melléklet 1.11. és 1.21.–1.23.  pontjában foglalt adatokat 2016. december
31. napjáig a névjegyzéket vezető hatóság részére megfelelően igazolni.
82. Európai Uniós követelményekre utaló rendelkezések 160. § (1) E törvény
a) 40.  §-a, 42–43.  §-a, valamint 45.  § (2)  bekezdés l)  pontja a  büntetőügyekben folytatott rendőrségi és
igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok védelméről szóló, 2008. november 27-i
2008/977/IB tanácsi kerethatározatnak,
b) 40. § (2) bekezdése a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról szóló,
2010. október 20-i 2010/64/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikk (3) bekezdésének és
c) a  belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek
való megfelelést szolgálja.
 (2) E törvény tervezetének a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv 15. cikk (7) bekezdése szerinti bejelentése megtörtént.
83. Módosító rendelkezések 161. § A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény 22. § b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A bíróság végrehajtási záradékkal látja el)
„b) a  Magyar Állatorvosi Kamara etikai bizottságának és országos etikai bizottságának, az  ügyvédi fegyelmi
hatóságnak, a tervező- és szakértő mérnökök, valamint építészek fegyelmi testületének és az igazságügyi szakértői
kamara fegyelmi vagy etikai tanácsának, továbbá az  egészségügyben működő szakmai kamarákról szóló külön
törvény szerinti első- és másodfokú etikai bizottságok pénzbírság és eljárási költség megfizetésére kötelező
határozatát,”
162. § Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló 1997.  évi LXVIII.  törvény 1.  § (4)  bekezdése helyébe
a következő rendelkezés lép:
„(4) E törvény hatálya alá tartozó igazságügyi szakértő, valamint szakértőjelölt szolgálati viszonyára az igazságügyi
szakértőkről szóló 2016. évi XXIX. törvénynek és az igazságügyi szakértőkről szóló jogszabályoknak a rendelkezéseit,
a  törvényszéki végrehajtó, végrehajtó-helyettes, végrehajtójelölt, valamint a  végrehajtási ügyintéző szolgálati
viszonyára a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvénynek a rendelkezéseit is alkalmazni kell.”
163. § Az egészségügyi közvetítői eljárásról szóló 2000.  évi CXVI.  törvény 1.  § (2)  bekezdése helyébe a  következő
rendelkezés lép:
„(2) A közvetítői eljárás lefolytatását kérheti a beteg, a beteg halála esetén annak közeli hozzátartozója vagy örököse
és a szolgáltató (a továbbiakban: felek). A kérelmet a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamaránál kell előterjeszteni.”
164. § (1) A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban:
Ket.) 58. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A  kirendelt szakértő eljárási bírsággal sújtható és díja a  határidő lejártát követő naptól kezdődően naponta
egy százalékkal csökkenthető, ha anélkül, hogy a határidő meghosszabbítása iránti igényét vagy akadályoztatását
előzetesen bejelentette volna, feladatait határidőre nem teljesíti.”
(2) A Ket. 157/A. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Ha a letét nem fedezi a szakértői díjat, kérelemre indult eljárás esetén a hatóság kötelezi az ügyfelet a szakértői
díj viselésére és a még szükséges összeg letétbe helyezésére.”
165. § (1) Az  építmények tervezésével és kivitelezésével kapcsolatos egyes viták rendezésében közreműködő szervezetről,
és egyes törvényeknek az  építésügyi lánctartozások megakadályozásával, valamint a  késedelmes fizetésekkel
összefüggő módosításáról szóló 2013.  évi XXXIV.  törvény (a  továbbiakban: TSzSzt.) 1.  § (6)  bekezdése helyébe
a következő rendelkezés lép:
„(6) A  Teljesítésigazolási Szakértői Szerv – a  Teljesítésigazolási Szakértői Szerv szakvéleményére alapított per
kivételével – az  igazságügyi szakértőkről szóló 2016.  évi XXIX.  törvény (a  továbbiakban: Szaktv.) 2.  § 8.  pontjában
meghatározott szervek eljárásában nem rendelhető ki.”
(2) A TSzSzt 5. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) A szakértői tanács tagja a Szaktv. 45. § (4) bekezdésében foglaltakat a tudomására jutásától számított 5 napon
belül jelzi a Teljesítésigazolási Szakértői Szerv vezetőjének.”
84. Hatályon kívül helyező rendelkezések 166. § (1) Hatályát veszti az igazságügyi szakértői tevékenységről szóló 2005. évi XLVII. törvény.
 (2) Hatályát veszti az igazságügyi szakértői kamaráról szóló 1995. évi CXIV. törvény.
Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke