text:
5/2015. (II. 2.) MvM rendelete egyes ingatlanok műemléki védettségének megszüntetéséről.
A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 93.  § (2)  bekezdés n)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4.  § 11.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 2240/1970. számú határozatával védetté nyilvánított, Budapest XII. kerület,
Istenhegyi út 16. számú, 8342 helyrajzi számú ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a  műemlék
szakmai ismérveinek nem felel meg – megszüntetem.
2. § Az egyes ingatlanok műemlékké, valamint műemléki jelentőségű területté nyilvánításáról, illetőleg műemléki
védettségének megszüntetéséről szóló 14/2005. (IV. 5.) NKÖM rendelettel a  Pécs (Baranya megye) 41284/24,
41284/28 és 41284/29 helyrajzi számú ingatlanokon védetté nyilvánított, a  telekalakítást követően a  Pécs
41284/28, 41284/29, 41284/33 és 41284/34 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanokon álló újhegyi erőmű
épületegyüttesének védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem alapját képező értékeit helyreállíthatatlanul
elvesztette – megszüntetem.
3. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 4257/1981. számú határozatával védetté nyilvánított, Bugac (Bács-Kiskun
megye), a  telekalakítást követően a  0360/1 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét
– a műemléki érték (tanya) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
4. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 16034/1981. számú határozatával védetté nyilvánított, Bugac (Bács-Kiskun
megye) 0377/19 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték (tanya)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
5. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 817/1979. számú határozatával védetté nyilvánított, Bugac (Bács-Kiskun
megye) 0401/7 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték (tanya)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
6. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 14680/1975. számú határozatával védetté nyilvánított, Császártöltés
(Bács-Kiskun megye) 1054 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték
(lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
7. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 17878/1976. számú határozatával védetté nyilvánított, Fülöpszállás
(Bács-Kiskun megye) 664 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték
(lakóház és melléképületek) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
8. § (1) Az Országos Műemléki Felügyelőség 5526/1991. számú határozatával védetté nyilvánított, Kecskemét (Bács-Kiskun
megye) 10208 helyrajzi számú ingatlanból telekalakítást követően létrejött 10208/1, 10208/1/A, 10208/2 és 10208/4
helyrajzi számon nyilvántartott utódingatlanok műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a műemlék szakmai
ismérveinek nem felelnek meg – megszüntetem.
(2) A  Kecskemét 10208/3 és 10208/5 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét változatlanul
fenntartom, tekintettel a földrészleteken álló laktanya-együttes műemléki értékeire.
(3) A  Kecskemét 10208/1, 10208/1/A, 10208/2 és 10208/4 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanokat műemléki
környezetként jelölöm ki.
9. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 1383/1980. számú határozatával védetté nyilvánított, Kunadacs (Bács-Kiskun
megye), a  telekalakítást követően a  309/3, 309/7, 309/8 és a  309/9 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok
műemléki védettségét – a  műemléki érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel, továbbá mivel azokon
műemléki érték nem található – megszüntetem.
10. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 4662/1981. számú határozatával védetté nyilvánított, Battonya (Békés megye)
1473 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték (lakóház-építmény)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
11. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Gyula (Békés
megye), a  telekalakítást követően a  6182/2 és a  6183 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki
védettségét – a műemléki érték (épület) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
12. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Gyula (Békés
megye), a telekalakítást követően a 4467/1, 4467/2, 4467/3 és a 4467/4 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok
műemléki védettségét – a műemléki érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
13. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 16999/1981. számú határozatával védetté nyilvánított, Mezőhegyes (Békés
megye), a  telekalakítást követően a  0335/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét
– a műemléki érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
14. § A védetté nyilvánított, Orosháza (Békés megye) 958/10 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki
védettségét – a műemléki érték (népi lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
15. § A védetté nyilvánított, Orosháza (Békés megye) 90 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét
– a műemléki érték (népi lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
16. § A védetté nyilvánított, Orosháza (Békés megye) 3772 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét
– a műemléki érték (népi lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
17. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 13734/1983. számú határozatával védetté nyilvánított, Mezőcsát
(Borsod-Abaúj-Zemplén megye), a telekalakításokat követően a 0401/1, 0401/3, 0401/4, 0401/5 és a 0401/6 helyrajzi
számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a védelem alapját képező értékeiket
(Dobozy-kastély) helyreállíthatatlanul elvesztették – megszüntetem.
18. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 10095/1985. számú határozatával védetté nyilvánított, Sárospatak
(Borsod-Abaúj-Zemplén megye) 7630 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki
érték (Láczay-féle borház-villa) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
19. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 5813/1969. számú határozatával védetté nyilvánított, Hódmezővásárhely
(Csongrád megye) 1919 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki érték (Szántó
Kovács-féle mozgalom egykori központja) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
20. § (1) Az  Országos Műemléki Felügyelőség 14689/1988. számú határozatával védetté nyilvánított, Mindszent
(Csongrád megye) 024/4 helyrajzi számon nyilvántartott hombár műemléki védettségét – megsemmisülésére
tekintettel – megszüntetem.
(2) Mindszent 024/4 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan védettsége – a  népi lakóház, istálló, góré, tyúkól, nyári
konyha vonatkozásában – továbbra is fennáll.
21. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Szeged (Csongrád
megye), a telekalakítást követően a 3817/1, 3817/2 és a 3817/3 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki
védettségét – a műemléki érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
22. § (1) Az egyes ingatlanok műemlékké nyilvánításáról, illetve műemléki védettségének megszüntetéséről szóló 27/2005.
(X. 7.) NKÖM rendelettel (a  továbbiakban: R.1.) történeti kertként védetté nyilvánított Dég (Fejér megye) 46 és
47 helyrajzi számon nyilvántartott közterületi ingatlanok történeti kert műemléki védettségét – tekintettel arra,
hogy a műemlék szakmai ismérveinek nem felelnek meg – megszüntetem.
(2) Az  R.1.-ben a  dégi Festetics-kastély és melléképületeiként, valamint a  kastély történeti kertjeként műemlékké
nyilvánított további ingatlanok védettségét változatlanul fenntartom.
23. § (1) Az  egyes ingatlanok műemlékké, valamint műemléki jelentőségű területté nyilvánításáról, illetőleg műemléki
védettségének megszüntetéséről szóló 25/2005. (IX. 16.) NKÖM rendelet (a  továbbiakban: R.2.) 20.  §
(1)  bekezdésében védetté nyilvánított Mezőfalva (Fejér megye) 0668/4, 0668/17, 0668/24, 0668/31, 0668/32
helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok védettségét – tekintettel arra, hogy az a műemlékké nyilvánítás céljának
(a  mezőségi majoros gazdálkodást reprezentáló, helytörténeti és ipartörténeti jelentőségű épületek megőrzése)
nem felel meg – megszüntetem.
(2) Az R.2. 20. § (2) bekezdésében meghatározott ingatlanok műemléki környezet védettségét megszüntetem.
24. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 9241/1983. számú határozatával védetté nyilvánított, Székesfehérvár (Fejér
megye) 99 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték (lakóépület)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
25. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Barbacs
(Győr-Moson-Sopron megye) 152/3 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki
érték (kút) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
26. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Győr
(Győr-Moson-Sopron megye), a  telekalakítást követően a  3312 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki
védettségét – a műemléki érték (hajdani Zöldfa vendéglő) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
27. § (1) A  22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Győr
(Győr-Moson-Sopron megye) 6796 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki
érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
(2) A Győr 6796 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki jelentőségű terület védettsége továbbra is fennáll.
28. § A 257/1960. ÉM számú miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Hegyeshalom (Győr-Moson-Sopron megye)
280 és 281 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét – a  műemléki érték (lakóház)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
29. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 8178/1972. számú határozatával védetté nyilvánított, Hidegség
(Győr-Moson-Sopron megye) 17 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki érték
(lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
30. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 13748/1983. számú határozatával védetté nyilvánított, Kajárpéc
(Győr-Moson-Sopron megye), a  telekalakítást követően a  2501 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki
védettségét – a műemléki érték (borospince) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
31. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 2431/1984. számú határozatával védetté nyilvánított, Tényő
(Győr-Moson-Sopron megye) 321 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki
érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
32. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 8178/1972. számú határozatával védetté nyilvánított, Und
(Győr-Moson-Sopron megye) 1, 2 és 3 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét
– a műemléki érték (lakóház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
33. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 3751/1982. számú határozatával védetté nyilvánított, Földes (Hajdú-Bihar
megye) 4987 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem
alapját képező értékeit (csőszház) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
34. § Az egyes műemlékek védetté nyilvánításáról, illetőleg műemléki védettség megszüntetéséről szóló 10/2000. (V. 26.)
NKÖM rendelettel védetté nyilvánított Létavértes (Hajdú-Bihar megye) 2636 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan
műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem alapját képező értékeit (népi lakóház és kukoricagóré)
helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
35. § (1) A  22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított Eger (Heves
megye), a  telekalakításokat követően a  4616 és a  4619 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok közül
a  4616 helyrajzi számú ingatlan védettségét – tekintettel arra, hogy azon műemléki érték (Boncz-ház) nem
található – megszüntetem.
(2) Az Eger 4619 helyrajzi számú ingatlan védettségét fenntartom, a megsemmisült műemlék Boncz-ház védettségének
megszüntetése és a fennálló műemlék Rottenstein-ház védettségének fennállása mellett.
36. § A műemlékek védetté nyilvánításáról szóló 29/1994. (VIII. 26.) KTM–MKM együttes rendelettel védetté nyilvánított
Mezőtárkány (Heves megye), a  telekalakítást követően a  468/1, 468/2, 468/3, 468/4, 468/5, 468/6 és a  468/7
helyrajzi számon nyilvántartott közút műemléki védettségét – a  műemléki érték (szobor) megsemmisülésére
tekintettel – megszüntetem.
37. § (1) Az  egyes ingatlanok műemlékké nyilvánításáról, illetve műemléki védettségének megszüntetéséről szóló
19/2003. (XII. 19.) NKÖM rendelet (a  továbbiakban: R.3.) 9.  § (1)  bekezdésében védetté nyilvánított Jászberény
(Jász-Nagykun-Szolnok megye), a  telekalakításokat követően a  7612/1 és 7612/2 helyrajzi számon nyilvántartott
ingatlanok közül a 7612/1 helyrajzi számú ingatlan védettségét – tekintettel arra, hogy azon műemléki érték nem
található – megszüntetem.
(2) A Jászberény 7612/1 helyrajzi számú ingatlant műemléki környezetté nyilvánítom.
 (3) A Jászberény 7612/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan védettsége továbbra is fennáll.
38. § (1) Az  egyes ingatlanok műemlékké, valamint műemléki jelentőségű területté nyilvánításáról, illetve műemléki
védettségének megszüntetéséről szóló 9/2009. (III. 6.) OKM rendelet (a  továbbiakban: R.4.) 4.  § (1)  bekezdésében
védetté nyilvánított Bábolna (Komárom-Esztergom megye) 6/15 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki
védettségét – tekintettel arra, hogy az  a  műemlékké nyilvánítás céljának (Bábolnai Ménesbirtok történeti
központjának épületegyüttese építészeti értékeinek megőrzése) nem felel meg – megszüntetem.
(2) Az R.4. 4. § (2) bekezdésében felsorolt ingatlanok közül a Bábolna 6/3, 6/9, 6/16, 6/17, 6/18, 6/20, 6/21, 6/22, 6/23
helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok, valamint a  119 és a  122 helyrajzi számon nyilvántartott közterületek
műemléki környezet védettségét – a  Bábolna 119 helyrajzi számon nyilvántartott közterületnek a  Bábolna
4, 6/2 helyrajzi számú ingatlanok által határolt, illetve a Bábolna 122 helyrajzi számon nyilvántartott közterületnek
a Bábolna 126/3 és a 8 helyrajzi számú ingatlanok által határolt szakasza kivételével – megszüntetem.
39. § (1) A  22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Tata (KomáromEsztergom megye) 3281 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy
a védelem alapját képező értékeit (lakóház) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
(2) A Tata 3281 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki jelentőségű terület védettsége továbbra is fennáll.
40. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, a Budajenő (Pest
megye) 133 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem
alapját képező értékeit (lakóház) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
41. § (1) A 863-4/1953. FOM számú miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Dabas (Pest megye) a  telekalakítást követően
a  2724/1, 2724/2, 2724/3, 2724/5, 2724/6 és a  2725 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok közül a  2724/1,
2724/3, 2724/5, 2724/6 és a  2725 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét – tekintettel
arra, hogy azokon műemléki érték nem található – megszüntetem.
(2) A Dabas 2724/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettsége továbbra is fennáll.
42. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Vác (Pest
megye) 2467 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték (lakóház)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
43. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Balatonőszöd
(Somogy megye) 82 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy
a védelem alapját képező értékeit (ház) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
44. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított,
Balatonszentgyörgy (Somogy megye), a  telekalakítást követően a  768/2, 768/3, 768/4, 768/5, 768/6 és a  768/7
helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a védelem alapját képező
értékeiket (magtár) helyreállíthatatlanul elvesztették – megszüntetem.
45. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 13193/1988. számú határozattal védetté nyilvánított, Nagycsepely
(Somogy megye), a  telekalakítást követően a  39/1 és a  39/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki
védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem alapját képező értékeiket (lakóház és istálló) helyreállíthatatlanul
elvesztették – megszüntetem.
46. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 4364/1981. számú határozatával védetté nyilvánított, Somogyudvarhely
(Somogy megye) 551 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki érték (közkút)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
47. § (1) A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Szántód (Somogy
megye) 1165 helyrajzi számon nyilvántartott földrészleten álló kocsiszín műemléki védettségét – a műemléki érték
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
(2) A  Szántód 1165 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan védettsége – a  révcsárda és az  istálló vonatkozásában –
továbbra is fennáll.
48. § (1) Az  Országos Műemléki Felügyelőség 5128/11/1984. számú határozatával védetté nyilvánított Szentbalázs
(Somogy megye), a  telekalakítást követően a  41 helyrajzi számon nyilvántartott földrészleten álló fa harangláb
műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem alapját képező értékeit helyreállíthatatlanul
elvesztette – megszüntetem.
(2) A Szentbalázs 41 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét fenntartom a földrészleten álló r.k.
templom műemléki védettsége fennállása mellett.
49. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Szorosad (Somogy
megye) 1 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték (r.k. harangláb)
megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
50. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 2112/1985. számú határozatával védetté nyilvánított, Gávavencsellő (SzabolcsSzatmár-Bereg megye) 302/1 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy
a védelem alapját képező értékeit (lakóépület) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
51. § (1) A  22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Nyírbátor
(Szabolcs-Szatmár-Bereg megye) 2507 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki
érték (szülőotthon) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
(2) A Nyírbátor 2507 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki környezet védettsége továbbra is fennáll.
52. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Nyírpazony
(Szabolcs-Szatmár-Bereg megye) 30 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel
arra, hogy a védelem alapját képező értékeit (volt Vay-kúria) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
53. § A 863-4/1953. FOM számú miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Tiszadada (Szabolcs-Szatmár-Bereg megye),
a  telekalakítást követően a  22 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték
(Patay-kastély) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
54. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 5800/1986. számú határozatával védetté nyilvánított, Hegyhátsál (Vas megye)
258 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki értékek (lakóház, istálló és
kovácsműhely) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
55. § (1) Az  Országos Műemléki Felügyelőség 8101/1967. számú határozatával védetté nyilvánított Pankasz (Vas megye)
191/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a  védett műemléki
érték (kovácsműhely) a  műemléki védettségű Pankasz 184 helyrajzi számú ingatlanra került áthelyezésre, és így
a 191/2 helyrajzi számú ingatlan a műemlék szakmai ismérveinek már nem felel meg – megszüntetem.
(2) A  Pankasz 184 helyrajzi számú ingatlanra áthelyezett kovácsműhely műemléki védettségét változatlanul
fenntartom.
56. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Vasalja (Vas megye)
84 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki érték (népi ház) megsemmisülésére
tekintettel – megszüntetem.
57. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Badacsonytomaj
(Veszprém megye), a  telekalakítást követően a  012/22 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki
védettségét – tekintettel arra, hogy a  védelem alapját képező értékeit (volt Szluha-ház) helyreállíthatatlanul
elvesztette – megszüntetem.
58. § (1) A  22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Balatonudvari
(Veszprém megye), a telekalakítást követően a 7, 8/1 és a 8/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok közül a 8/2
helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy azon műemléki érték nem
található – megszüntetem.
(2) A  Balatonudvari 8/1 és 7 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok (temető) műemléki védettsége továbbra is
fennáll.
59. § Az Országos Műemléki Felügyelőség 5138/23/1984. számú határozatával védetté nyilvánított, Dörgicse (Veszprém
megye) 0152 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy azon műemléki
érték nem található – megszüntetem.
60. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Várpalota
(Veszprém megye) 3001/1 és 3001/2 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanok műemléki védettségét
– a műemléki érték (parasztház) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
61. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Veszprém
(Veszprém megye) 4799 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a  műemléki érték
(laktanya) megsemmisülésére tekintettel – megszüntetem.
62. § Az 1620-111/1951. KM számú miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Veszprém (Veszprém megye) 5086 helyrajzi
számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – a műemléki érték (ú.n. Vetési oszlopfő) közgyűjteményben
történő elhelyezésére tekintettel – megszüntetem.
63. § A 22509/1958. ÉM – 120344/1958. MM számú együttes miniszteri döntéssel védetté nyilvánított, Nagykanizsa (Zala
megye) 34 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan műemléki védettségét – tekintettel arra, hogy a védelem alapját
képező értékeit (lakóház) helyreállíthatatlanul elvesztette – megszüntetem.
64. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
65. § Az R.1. 22. § (2) bekezdésében a „36, 47,” szövegrész helyébe a „36, 46, 47,” szöveg lép.
66. § Az R.3. 9. § (2) bekezdésében a „7611,” szövegrész helyébe a „7611, 7612/1,” szöveg lép.
67. § Az R.4. 4. § (2) bekezdésében a „19, 106, 128” szövegrész helyébe a „19, 106, 119, 122, 128” szöveg lép.
68. § Az egyes ingatlanok műemlékké nyilvánításáról, illetve egyes ingatlanok műemléki védettségének
megszüntetéséről szóló 42/2013. (VIII. 9.) BM rendelet (a továbbiakban: R.5.)
a) 18.  § (3)  bekezdésében a „valamint mindezek összefüggéseinek” szövegrész helyébe a „valamint mindezek
összefüggéseinek, kialakításának és képének” szöveg,
b) 2.  melléklet II. rész 5)  pontjában az  „az összes síremlékkel együtt, beleértve a  fali sírboltok sorait
az  építmények hosszfalai mentén” szövegrész helyébe az „az V. részben azonosított síremlékekkel együtt”
szöveg,
c) 2.  melléklet II. rész 6)  pontjában a „parcellák jelenlegi kialakítása és képe” szövegrész helyébe a „parcellák
kialakítása és képe” szöveg,
d) 2.  melléklet III. részében a „Parcellák síremlékcsoportok” szövegrész helyébe a „Parcellák, síremlékcsoportok
kialakítása és képe az V. részben azonosított síremlékekkel és sírépítményekkel” szöveg,
e) 2.  melléklet III. rész 1)  pontjában az „áthelyezett síremlékek” szövegrész helyébe az „áthelyezett síremlékek
csoportja” szöveg,
f ) 2. melléklet III. rész 3) pontjában a „sírkövek” szövegrész helyébe a „sírkövek csoportja” szöveg,
g) 2.  melléklet III. rész 8)  pontjában a  „hőseinek nyughelye” szövegrésze helyébe a  „hősei síremlékeinek
csoportja” szöveg,
h) 2. melléklet III. rész 13) pontjában a „sírok” szövegrész helyébe a „sírsorok” szöveg,
i) 2.  melléklet IV. rész 1)  pontjában az „összes falsírboltja” szövegrész helyébe a „falsírboltjainak kialakítása és
képe az V. részében azonosított síremlékekkel és sírépítményekkel” szöveg,
j) 2.  melléklet V. részben a  „Síremlékek, sírépítmények” szövegrész helyébe az  „Egyedi értéket hordozó
síremlékek és sírépítmények” szöveg,
k) 2. melléklet VI. rész 1) pontjában a „jelölő kövek” szövegrész helyébe a „jelölő 1945 előtti historizáló kőelemek”
szöveg,
l) 2.  melléklet VI. rész 2)  pontjában a  „nyolcszögletű” szövegrész helyébe az  „1945 előtti historizáló
nyolcszögletű” szöveg
lép. 69. § Hatályát veszti
a) az egyes műemlékek védetté nyilvánításáról, illetőleg műemléki védettség megszüntetéséről szóló 10/2000.
(V. 26.) NKÖM rendelet 11. §-a,
b) az egyes ingatlanok műemlékké, valamint műemléki jelentőségű területté nyilvánításáról, illetőleg műemléki
védettségének megszüntetéséről szóló 14/2005. (IV. 5.) NKÖM rendelet 14. §-a,
c) az R.2. 20. §-a,
d) az R.4. 4. § (1) bekezdésében a „6/15,” szövegrész,
e) az R.4. 4. § (2) bekezdésében a „6/3, 6/9,”, a „6/16, 6/17, 6/18,” a „6/20, 6/21, 6/22, 6/23,” valamint a „119, 122,”
szövegrész,
f ) az R.5. 2. melléklet III. rész 9) pontjában a „jelenlegi kialakítása és képe” szövegrész,
g) az R.5. 2. melléklet III. rész 11) pontjában a „jelenlegi kialakítása és képe” szövegrész,
h) az R.5. 2. melléklet III. rész 10) pontjában a „jelenlegi kialakítása és helyreállítandó képe” szövegrész,
i) az R.5. 2. melléklet III. rész 12) pontjában a „jelenlegi kialakítása és helyreállítandó képe” szövegrész,
j) az R.5. 2. melléklet IV. rész 1) pontjában a „különösen az alábbiak” szövegrész.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
534/2018. (XII. 18.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Hornyák Szabolcs
Jánost 2019. január 15. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. december 5. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
39/2014. (XII. 23.) NFM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38.  § (2)  bekezdés b)  pontja alapján az  Ős-Dráva Program megvalósításával
kapcsolatos feladatok irányítására és összehangolására 2014. december 16. napjától 2015. június 15. napjáig Tiffán
Zsoltot miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos feladatkörében
a) összehangolja az Ős-Dráva Program végrehajtását,
b) ellátja az  Ős-Dráva Program hosszú és rövid távú terület- és vidékfejlesztési stratégiai terv kidolgozásával
kapcsolatos feladatokat,
c) felügyeli és koordinálja az Európai Unió 2014–2020 közötti tervezési és programozási időszakára való sikeres
felkészülés érdekében az  Ős-Dráva Programot érintő tervezési feladatok elvégzését, biztosítja az  Ős-Dráva
Program kormányzati céljainak a fejlesztési ügyekben történő megjelenítését és érvényesítését,
d) elkészíti a fejlesztések státusza előkészítettségének elemzését, valamint ütemezését,
e) elkészíti a megvalósíthatóság, illetve a megvalósítás feltételeinek, következményeinek vizsgálatát,
f ) ellátja a pénzügyi tervezést (költségbecslés, pénzügyi ütemezés),
g) az  érintett szervektől, szervezetektől adatokat, információkat kérhet, a  kapcsolódó dokumentumokba
– a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően – betekinthet, azokról másolatot kérhet, az érintett
szervektől, szervezetektől, azok vezetőitől jelentést, beszámolót kérhet.
3. § (1) A  miniszteri biztos tevékenységét a  nemzeti fejlesztési miniszter a  fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint kiemelt
közszolgáltatásokért felelős államtitkár útján irányítja.
(2) A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (7) bekezdése szerinti helyettes államtitkári illetménynek megfelelő összegű díjazásra
és juttatásokra jogosult.
4. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
5. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 27/2014. (VIII. 1.) NFM utasítás.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
241/2008. (X. 1.) Korm. rendelete a nyugellátások és a baleseti járadék 2008. kiegészítő emeléséről.
A Kormány a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló
1997. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) 101. §-a
(1) bekezdésének f) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. §-a (1) bekezdésének b) pontjában
foglalt feladatkörében a következőket rendeli el:
1. § (1) 2008. november 1-jétől – 2008. január 1-jei visszamenőleges hatállyal – 1,1 százalékkal kell emelni a 2008.
január 1-jét megelőző időponttól megállapított öregségi
nyugdíjat (ideértve a bányásznyugdíjat, a korengedményes nyugdíjat, az egyes művészeti tevékenységet folytatók öregségi nyugdíját és a szolgálati nyugdíjat), a rokkantsági nyugdíjat, a baleseti rokkantsági nyugdíjat, az özvegyi és a szülői nyugdíjat, az árvaellátást, valamint a baleseti hozzátartozói nyugellátásokat.
(2) Ha egy személy részére több nyugellátást folyósítanak, akkor a nyugellátásokat külön-külön kell az (1) bekezdés szerint emelni.
(3) Az (1)–(2) bekezdés szerint kell emelni a mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadékot, valamint a mezőgazdasági szakszövetkezeti
tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadékát is.
(4) Az emelést a 2008. november havi ellátásnak
a) a nem társadalombiztosítási ellátás,
b) az egyes személyes szabadságot korlátozó intézkedé
sekkel, valamint a semmissé nyilvánított elítéléssel összefüggésben járó emelés, továbbá a nemzeti helytállásért járó pótlék,
c) az egyes nyugdíjak felülvizsgálatáról, illetőleg egyes
nyugdíj-kiegészítések megszüntetéséről szóló 1991. évi
XII. törvény alapján megszüntetett nyugdíj-kiegészítés helyébe lépő pótlék
nélküli összegére kell végrehajtani.
2. § Az özvegyi és a szülői nyugdíj megosztása esetén a jogosultakat a folyósított nyugdíjrész alapulvételével megállapított emelés illeti meg.
3. § Szociálpolitikai (szociális biztonsági) egyezmény
alapján megállapított nyugellátásból a magyar jogszabá
lyok szerint elismert szolgálati idő tartamának megfelelő – a magyar szerződő felet terhelő – arányos részt kell az
1. § szerint emelni.
4. § (1) Azt az öregségi, rokkantsági, baleseti rokkantsági
nyugdíjat, amelyet 2007. december 31-ét követően átmeneti járadék, rendszeres szociális járadék vagy baleseti járadék megszűnését követő naptól állapítottak meg, a megszüntetett ellátás megállapításának időpontját alapul véve
kell az 1. §-ban foglaltak szerint emelni. Ezt az emelt
nyugellátást alapul véve kell a hozzátartozói, baleseti hozzátartozói nyugellátásokat is megállapítani.
(2) Több nyugellátásra való jogosultságot érintő változás esetén a változás időpontjától kezdődően a saját jogú
és a hozzátartozói nyugellátások összegét az 1. §
(1)–(2) bekezdésének figyelembevételével kell tovább
folyósítani olyan összegben, mintha ez az ellátás a változás napját megelőzően is önállóan került volna folyósításra.
(3) A 2007. december 31-ét követően megállapított özvegyi, szülői nyugdíjat, árvaellátást és baleseti hozzátartozói nyugellátást az 1. § szerint a megállapítás időpontjától
kezdődően kell emelni, feltéve, hogy a jogszerző nyugellátását 2008. január 1-je előtt állapították meg.
5. § (1) A 2008. január 1-jét megelőző időponttól megállapított baleseti járadékot az 1. § rendelkezései szerint kell
emelni.
(2) Azt a baleseti járadékot, amelyet baleseti rokkantsági nyugdíj megszűnését követő naptól állapítottak meg, a
megszüntetett ellátás megállapításának időpontját alapul
véve kell az 1. §-ban foglaltak szerint emelni.
6. § (1) A központi költségvetés megtéríti a Nyugdíjbiztosítási Alapnak
a) a bányásznyugdíjak,
b) az egyes művészeti tevékenységeket folytatók öreg
ségi nyugdíjra jogosultságáról szóló 5/1992. (I. 13.) Korm.
rendelet szerint a művészek részére megállapított öregségi
nyugdíjak,
c) a mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi, valamint a mezőgazdasági szakszövetkezeti tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi
és özvegyi járadéka
emelésének fedezetét és a végrehajtás költségeit.
(2) Az (1) bekezdés szerinti összegek átutalására, illetőleg elszámolásának módjára vonatkozóan külön jogszabály rendelkezései az irányadók.
7. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő harmadik napon
lép hatályba.
(2) Az 1–5. §-ok szerinti nyugdíjemelés végrehajtása
során a november hónapra járó – már emelt összegű – nyugellátással egyidejűleg kell kifizetni
a) a 2008. január–október hónapokra járó nyugdíjemelés tíz havi összegét, illetve, ha az érintett több nyugellátásban, illetőleg a nyugellátás mellett november hónapban
emelésre kerülő egyéb ellátásban is részesül, ezen ellátások emelésének 2008. január–október hónapokra járó, tíz
havi együttes összegét,
b) a tizenharmadik havi nyugdíjnak – a Tny. 6/A. §
(4) bekezdése alapján – 2008. novemberben folyósításra
kerülő összegét.
(3) Amennyiben az 1. és a 3–5. §-ok szerinti ellátásokra
való jogosultság e kormányrendelet hatálybalépése előtt
megszűnt, a visszamenőlegesen járó kiegészítő emelést, vagy
ha az érintett több nyugellátásban, illetőleg a nyugellátás
mellett november hónapban emelésre kerülő egyéb ellátásban is részesül, illetve részesült, az ezen ellátások után
visszamenőlegesen járó kiegészítő emelések együttes összegét kell – kérelemre – egy összegben kifizetni a megszüntetett ellátás jogosultja, illetőleg a jogosult halála esetén a Tny.
83. § (2) bekezdésében meghatározott személy részére.
(4) A Tny. 50. §-ának (6) bekezdésében, illetőleg a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI.
törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm.
rendelet 62. §-ának (7) bekezdésében meghatározott
együttfolyósítási összeghatár – 2008. január 1-jei visszamenőleges hatállyal – havi 64 970 forintra változik.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
1196/2008. (HK 17.) MH KJSZ HTF intézkedése.  a 2008/2009. influenzaszezonra történő
felkészülésről A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 110. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, továbbá figyelemmel a Magyar Honvédség feladatával kapcsolatos közegészségügyi-járvány
ügyi követelményekről, azok ellátásának, valamint az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálattal való
együttműködésének rendjéről szóló 21/2003. (VI. 24.)
HM–ESzCsM együttes rendelet 5. § (4) bekezdés c) alpontjára a 2008/2009. évi influenzaszezonra történő
felkészülésre a következők szerint
intézkedem: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed az MH katonai szervezeteire és intézményeire, a katonai nemzetbiztonsági szolgálatokra, valamint az MH teljes személyi állományára (az
MH hazai és külszolgálatot teljesítő hivatásos és szerződéses katonaállományára, önkéntes tartalékos állományára,
köztisztviselőire, közalkalmazottaira és munkavállalóira,
valamint a katonai oktatási intézmények hallgatóira).
2. Az influenzavírus okozta járványok Magyarországon
szezonális jelleggel, jellemzően a téli időszakban, november elejétől április végéig fordulhatnak elő. A magas kontagiozitás és a rövid inkubációs idő miatt a fogékony közösségekben rövid idő alatt nagyszámú megbetegedés jelentkezhet, mely a Magyar Honvédség állományát érintve
akadályozhatja a rendeltetés szerinti feladatok végrehajtását.
3. Az influenzajárványok megelőzésében a téli időszak
higiénés rendszabályainak betartása mellett kulcsfontosságú szerepe van az állomány influenza elleni specifikus
immunprofilaxisának a WHO éves ajánlásán alapuló influenza elleni védőoltás útján, valamint a járványügyi
jelentőszolgálat működtetésének.
4. A felső légúti fertőző megbetegedések halmozódásának és az influenzajárványok megelőzésére a Magyar
Honvédség személyi állománya körében 2008. évben is
mód nyílik a specifikus immunprofilaxis alkalmazására
térítésmentes védőoltási kampány bevezetésével.
5. A Magyar Honvédségnél 2008. november 13.–december 12. közötti időszakban influenza elleni védőoltásban kell részesíteni:
– a MH egészségügyi szolgálatának teljes szakállományát, – az Állami Egészségügyi Központ teljes egészségügyi
szakállományát,
– a MH közép- és felsőfokú oktatási intézményeinek
teljes hallgatói és oktatói állományát,
– a külföldön szolgálatot teljesítő vagy 2009. március
31. előtt külföldi szolgálatát megkezdő teljes személyi
állományt,
– a járványügyi érdekből kijelölt állományt: a parancsnokok által meghatározott, a szolgálatellátás szempontjából kulcsfontosságúnak ítélt beosztásokban szolgáló személyek, valamint az egészségügyi szolgálatok által
járványügyi okból kijelölt állomány.
6. Az Országos Tisztifőorvosi Hivatal által térítésmentesen rendelkezésre bocsátott oltóanyag a Fluval AB inaktivált trivalens influenza elleni oltóanyag. Az immunizálás
egyszeri oltással történik, intramuszkulárisan adandó deltaizomba, az oltóanyaghoz mellékelt tájékoztató szerint.
7. Az oltóanyagot a felhasználásig hűtőszekrényben
+2–+8 Celsius-fok hőmérsékleten, fénytől védve kell tárolni. Az oltóanyag lefagyasztása tilos! A korábbi évben
kiadott maradék oltóanyag felhasználása tilos!
8. Az oltóanyag szétosztását a MH Dr. Radó György
Honvéd Egészségügyi Központ Preventív Igazgatóság,
Közegészségügyi Intézet, Járványügyi-mikrobiológiai
Osztálya (továbbiakban Járványügyi Osztály) szervezze
meg és bonyolítsa le! Az egészségügyi szolgálatok 2008.
október 31-ig küldjék meg oltóanyagigényüket a MH Dr.
Radó György Honvéd Egészségügyi Központ részére,
2008. november 12-ig a számukra biztosított oltóanyagot
vételezzék fel [1097 Budapest, Gyáli út 17–19. HM
tel./fax: (2) 53-140, tel./fax: 06 (1) 282-8216, mobil 06
(30) 815-0869].
9. A felhasználásra nem került oltóanyagokat 2009. január 9-ig, a tárolási és szállítási előírások betartásával a
Járványügyi Osztály Oltóközpontja részére vissza kell
küldeni.
10. Azok az alakulatok és szervezetek, amelyek bármely okból a novemberi oltóanyag kiutalás keretében nem
kapták meg a teljes igényelt mennyiséget illetve ahol új oltási igény merült fel 2009. január 9-ig pótlólagos oltóanyag igényléssel élhetnek, melynek fedezete az Oltóközpontba visszaszállított, felhasználásra nem került oltóanyag. Az oltóanyagok 2009. január 19-től kerülnek
kiosztásra.
11. Az egészségügyi szolgálatok a mellékelt minta –
Influenza elleni védőoltások nyilvántartása a 2008/2009.
évi szezonban – szerint kötelesek nyilvántartani az oltottakat. Az oltás végrehajtását az egyéni egészségügyi dokumentációba is (nemzetközi oltási igazolvány, egészségügyi könyv, egészségügyi karton, számítógépes adatbázis)
be kell jegyezni, hogy az OEP által a térítésmentességi jogosultságra és a felhasználásra elrendelt ellenőrzés
bármikor elvégezhető legyen.
12. A külföldi szolgálatra felkészülő állományok influenza elleni védőoltását a célterületre előírt alapimmunizációs oltásokkal együtt a Járványügyi Osztály Oltóközpontja végzi.
13. Az oltások végrehajtását a lezárt Influenza elleni védőoltások nyilvántartása a 2008/2009. évi szezonban táblázat másolatának megküldésével 2009. március 20-ig kell
jelenteni a MH KJSZ honvéd-tiszti főorvos részére. A MH
KJSZ hajtson végre soron kívüli ellenőrzéseket az alakulatoknál és intézményeknél.
14. A járványügyi helyzet alakulásának figyelemmel kísérése és aktuális értékelése érdekében 2008. év 45. hetével kezdődően és a 2009. év 20. hetének végével bezáróan
járványügyi jelentőszolgálat működtetését rendelem el a
következő szervezeteknél:
– MH 1. Honvéd Tűzszerész és Hadihajós Zászlóalj
– MH 5. Bocskai István Lövészdandár
– MH 12. Arrabona Légvédelmi Rakétaezred
– MH 25. Klapka György Lövészdandár
– MH 25/88 Könnyű Vegyes Zászlóalj
– MH 34. Bercsényi László Különleges Műveleti Zász
lóalj
– MH 37. II. Rákóczi Ferenc Műszaki Zászlóalj
– MH 43. Híradó és Vezetéstámogató Ezred
– MH 54. Veszprém Légtérellenőrző Ezred
– MH 59. Szentgyörgyi Dezső Repülőbázis
– MH 64. Boconádi Szabó József Logisztikai Ezred
– MH 86. Szolnok Helikopter Bázis
– MH 93. Petőfi Sándor Vegyivédelmi Zászlóalj
– MH Támogató Dandár
– MH Központi Kiképző Bázis, Szentendre
15. Az adatszolgáltatásra kötelezettek hetente hétfőn
14.00 óráig regisztrálják és jelentsék a MH KJSZ [HM
tel./fax (2) 53-140, tel./fax 06 (1) 282-8216] számára a
rendelésen megjelent összes influenzaszerű, hőemelkedéssel, lázzal (37,3 Celsius-fok felett), torok-, fejfájással,
izomfájdalommal, elesettséggel járó megbetegedéseket.
A jelentést a következő formában tegyék meg: Az ambuláns naplóban szereplő influenzaszerű tünetekkel jelentkezők heti számát, és a betegek megoszlását védőoltásban
részesülés szerint 2009. május 15-ig bezárólag. (Pl. 49. hét
– 15/3. Értelmezése: A 49. héten összesen 15 influenzaszerű megbetegedés történt, ebből 3 esetben betegedett meg
influenza ellen oltott személy).
16. Ez az intézkedés aláírása napján lép hatályba és
2009. május 31-én hatályát veszti. Az intézkedés hatályba
lépésével egyidejűleg a MH KJSZ honvéd-tisztifőorvosának 1410/2007. (HK. 21.) intézkedése hatályát veszti.
Dr. Németh András orvos dandártábornok s. k.,
MH KJSZ honvéd-tiszti főorvos


text:
489/2008. (HK 12.) MH HEK intézkedése az utasrepültetések egészségügyi feltételeiről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 110. § (2) bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján – figyelemmel a Magyar Honvédség belső rendelkezései kiadásának és a szakirányítás
rendjéről szóló 119/2007. (HK 20.) HM utasítás 4. §
(2) bekezdésére, továbbá a 2008. évi Nemzetközi Repülőnap és Haditechnikai Bemutató megszervezésével és
végrehajtásával összefüggő feladatokról szóló 136/2007.
(HK 1/2008.) HM utasítás 4. § (13) bekezdésére a Magyar Köztársaság honvédelmi minisztere, a HM Honvéd
Vezérkar főnöke, az MH Összhaderőnemi Parancsnokság parancsnoka, illetve helyetteseik által kezdeményezett vagy engedélyezett, a Magyar Honvédség hadrendjében lévő gyakorló és harci repülőgépeken történő utasrepültetésben részt vevők egészségügyi alkalmassági feltételeinek megállapítására az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya kiterjed a Magyar Honvédség
Dr. Radó György Honvéd Egészségügyi Központ Repülőorvosi, Egészségvizsgáló és Kutató Intézet (a továbbiakban: MH HEK REVKI) vizsgálatokat végrehajtó állományára, a Magyar Honvédség Összhaderőnemi Parancsnokság alárendelt repülőalakulatainak egészségügyi szolgálatára, továbbá azon személyekre, akik honvédségi gépen
utasként repülnek.
2. Az utasrepülésre való egészségügyi alkalmasságot
meg kell állapítani. Az alkalmasságvizsgálatra az MH HEK
REVKI Repülőorvosi Alkalmasságvizsgáló Osztályát (a továbbiakban: MH HEK REVKI RAVO) jelölöm ki.
3. Az alkalmasságvizsgálat egynapos. A vizsgált személynek a vizsgálat napján 7.30–8.00 között az MH HEK
REVKI RAVO Repülőorvosi Irodáján kell jelentkeznie,
éhgyomorral és TAJ kártyával.
4. Az alkalmasságvizsgálat tartalma:
a) laboratóriumi vizsgálat [22/2005. (VI. 14.) HM–
EüM együttes rendelet 1. számú mellékletében „Betegségek és fizikai fogyatékosságok megnevezése” táblázata
VIII. rovatának megfelelő terjedelemben],
b) mellkasröntgen (6 hónapnál nem régebbi lelet elfogadható),
c) belgyógyászati fizikális vizsgálat, vérnyomásméréssel és nyugalmi EKG-val,
d) fül-orr-gégészeti fizikális vizsgálat,
e) szemészeti fizikális vizsgálat (látásélesség, színlátás,
szemfenék),
f) neurológiai vizsgálat,
g) fogászati státusz felvétel ,
h) zuhanópróba a barokamrában,
i) nőknél: 30 napnál nem régebbi nőgyógyászati lelet
bemutatása. 5. Az egészségügyi vizsgálat befejezésével, a ROB határozat kézhezvételekor az utasrepültetésben érintett személy írjon alá „Nyilatkozat”-ot, melyben vállalja a repüléssel járó egészségügyi kockázatokat és lemond a Magyar
Honvédséggel szemben támasztott kárigényéről.
6. Az eredményeket a Repülőorvosi Bizottság elnöke
(továbbiakban: ROB elnök) összesíti és hozza meg a döntést az alkalmasságáról.
7. A repülésre való alkalmasságról igazolást kell kiállítani, melynek érvényessége 30 nap (egyéni elbírálással
maximum 60 nap).
8. Az intézkedés az aláírás napján lép hatályba, egyidejűleg a 3/1998. (HK 2.) Honvéd Vezérkar egészségügyi
csoportfőnöki intézkedés hatályát veszti.
Dr. Németh András orvos dandártábornok s. k.,
MH egészségügyi főnök


text:
1338/2012. (IX. 7.) Korm. határozata a KEOP-2.4.0/B/2F/10-11-2012-0003 azonosító számú („Zirc város területén lévő települési szilárd hulladéklerakó, mint szennyező forrás és a lerakó által okozott szennyezés megszüntetése” című) projekt támogatásának jóváhagyásáról.
A Kormány 1. jóváhagyja az 1. melléklet szerint a KEOP-2.4.0/B/2F/10-11-2012-0003 azonosító számú, „Zirc város területén lévő
települési szilárd hulladéklerakó, mint szennyező forrás és a lerakó által okozott szennyezés megszüntetése” című,
egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatot, 2. hozzájárul az 1. pont szerinti projekt támogatási szerződésének a – Nemzeti Fejlesztési Ügynökség Környezetvédelmi
Programok Irányító Hatósága általi – megkötéséhez. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1832/2018. (XII. 27.) Korm. határozata hazai vállalkozások Nyugat-Balkánon megvalósított beruházásaihoz nyújtott vissza nem térítendő támogatásról és kedvezményes hitelkonstrukcióról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy támogatni szükséges a hazai vállalkozások Nyugat-Balkánon – elsősorban Montenegróban és
Szerbiában – megvalósított beruházásait;
 2. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
elrendeli a  Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a  továbbiakban:
Kvtv.) 1.  melléklet XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet, 7. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
1. Célelőirányzatok alcímének 21. Nyugat-Balkán Beruházási Támogatás jogcímcsoporttal történő kiegészítését;
Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: azonnal 3. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy az  1.  pont szerinti beruházások támogatása érdekében gondoskodjon
mindösszesen 10 000 000 000 forint költségvetési többletforrás biztosításáról a  Kvtv. 1.  melléklet XVIII.
Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet, 7. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím,
21. Nyugat-Balkán Beruházási Támogatás jogcímcsoport javára az alábbiak szerint:
a) a lebonyolító szervezet működésével összefüggésben felmerülő költségek fedezetéül 150 000 000 forint;
Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: azonnal b) a Nyugat-Balkán Beruházási Támogatás fedezetéül 9 850 000 000 forint;
Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: azonnal
4. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  3.  pontban biztosított forrás terhére – a  HEPA Magyar
Exportfejlesztési Ügynökség Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaság mint lebonyolító szervezet útján  –
hirdessen meg egy, a  hazai vállalkozások Montenegróban és Szerbiában történő befektetéseihez vissza nem
térítendő támogatást nyújtó pályázati konstrukciót;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2019. január 31.
5. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  tulajdonosi jogok gyakorlójaként járjon el az  Eximbank Zrt.
felé, és tegye meg a  szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az  Eximbank Zrt. a  Montenegróra és Szerbiára
vonatkozó országlimitjei terhére különítsen el a  2.  pont szerinti jogcímcsoport terhére nyújtandó támogatáshoz
kapcsolható hitelforrást.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2019. január 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
9/2009. (VI. 9.) KvVM rendelete a Várpalotai homokbánya természetvédelmi terület természetvédelmi kezelési tervéről.
A természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény
85. § (2) bekezdés 13. pontjában kapott felhatalmazás
alapján, a környezetvédelmi és vízügyi miniszter feladatés hatásköréről szóló 165/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet
1. § b) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § Az Országos Természetvédelmi Tanács 1211/1954.
számú határozatával védetté nyilvánított, valamint a Várpalotai homokbánya természetvédelmi terület védettségének fenntartásáról szóló 121/2007. (XII. 27.) KvVM rendelettel fenntartott védettségű Várpalotai homokbánya természetvédelmi terület természetvédelmi kezelési tervét
a melléklet szerint állapítom meg.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
Szabó Imre s. k.,
környezetvédelmi és vízügyi miniszter


text:
31/2012. (X. 16.) NGM rendelete a munkaügyi ellenőrzés során a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. CXL. törvény 94. § (2) bekezdés b) pontjának alkalmazásáról.
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174. § (4) bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján – az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § m) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a következőket rendelem el:
1. § A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban:
Ket.) 94. § (2) bekezdés b) pontja alkalmazásának
a) a munka törvénykönyvéről szóló 2012. I. törvény (a továbbiakban: Mt.) 27. § (2) bekezdésében, 42. §
(1) bekezdésében és 44. §-ában, az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 16. § (4) bekezdésében
– kizárólag a bejelentés elmulasztása esetén –, valamint az egyszerűsített foglalkoztatásról szóló 2010. évi
LXXV. törvény (a továbbiakban: Efo.) 3. § (1) bekezdésében és 11. §-ában meghatározott rendelkezések
megsértése miatt, a munkaügyi ellenőrzésről szóló 1996. évi LXXV. törvény (a továbbiakban: Met.) 6. §
(1) bekezdés a), b) e), g) és j) pontjában, 6/A. § (1) bekezdésében és 7. § (1) bekezdésében meghatározott
jogkövetkezmény, b) az Mt. 21. § (4) bekezdésében, 34. §-ában és 51. § (3) bekezdésében foglalt rendelkezések megsértése miatt, a Met.
6. § (1) bekezdés a), b), e), i) és j) pontjában, 6/A. § (1) bekezdésében és 7. § (1) bekezdésében meghatározott
jogkövetkezmény, c) a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény 105. § (3) bekezdésében, az Mt. 60. § (1) bekezdésében,
113. §-ában és 114. §-ában foglalt, a nőkre, a fiatal, valamint a megváltozott munkaképességű munkavállalókra
vonatkozó előírások megsértése miatt a Met. 6. § (1) bekezdés a), b), e) és j) pontjában és 7. § (1) bekezdésében
meghatározott jogkövetkezmény, d) az Mt. 53. § (3) bekezdésében, 60. § (1) bekezdésében, 113. §-ában és 114. §-ában foglalt, a nőkre, a fiatal, valamint
a megváltozott munkaképességű munkavállalókra vonatkozó előírások megsértése miatt a Met. 6. § (1) bekezdés
a), b), e) és j) pontjában és 7. § (1) bekezdésében meghatározott jogkövetkezmény,
e) a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény 130–139. §-ában, az Mt. 86–114. §-ában, 132–135. §-ában
meghatározott szabályok megsértése miatt a Met. 6. § (1) bekezdés a), b), e) és j) pontjában, valamint 7. §
(1) bekezdésében meghatározott jogkövetkezmény, f) az Mt. 86–135. §-ában meghatározott szabályok megsértése miatt a Met. 6. § (1) bekezdés a), b), e) és j) pontjában,
valamint 7. § (1) bekezdésében meghatározott jogkövetkezmény, g) az Mt. 136–147. §-ában és 154–165. §-ában, az Efo. 4. §-ában, valamint a kötelező legkisebb munkabérről
(minimálbér) és a garantált bérminimumról szóló Korm. rendeletben foglaltak és a kollektív szerződés
munkabérre vonatkozó rendelkezéseinek megsértése miatt a Met. 6. § (1) bekezdés b), e) és j) pontjában, 6/A. §
(1) bekezdésében és 7. § (1) bekezdésében meghatározott jogkövetkezmény,
h) a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló 1991. évi IV. törvény 7. § (1) bekezdésében
meghatározott rendelkezés megsértése miatt a Met. 6. § (1) bekezdés a) és c) pontjában, valamint 7/A. §-ában
meghatározott jogkövetkezmény, i) az Mt. 215. § (1) bekezdésében meghatározott nyilvántartásba vétel hiánya miatt és az Mt. 216–218. §-ában
foglaltak megsértése esetén a Met. 6. § (1) bekezdés a), b), e), g), h) és j) pontjában, 6/A. § (1) bekezdésében és 7. §
(1) bekezdésében meghatározott jogkövetkezmény, j) a bruttó 300 000 forint alatti munkabérek nettó értékének megőrzéséhez szükséges munkabéremelés
– kormányrendeletben meghatározott – elvárt mértékének nem megfelelő végrehajtása esetén a Met. 6/B. §
(1) bekezdésében meghatározott jogkövetkezmény alkalmazása esetén van helye.
2. § (1) Ez a rendelet – (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő tizenötödik napon lép hatályba.
(2) Az 1. § d) és f) pontja, valamint e § (3) bekezdése 2013. január 1-jén lép hatályba.
(3) Hatályát veszti az 1. § c) és e) pontja.
Dr. Matolcsy György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


text:
143/2010. (VII. 14.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában – dr. Lévay Miklós, dr. Paczolay Péter és dr. Trócsányi László alkotmánybírók párhuzamos indokolásával, valamint dr. Bragyova András alkotmánybíró különvéleményével – meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Közösséget létrehozó szerződés módosításáról
 szóló lisszaboni szerződés kihirdetéséről szóló 2007. évi CLXVIII. törvény egésze alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az indítványozó az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Közösséget létrehozó szerződés módosításáról szóló
lisszaboni szerződést kihirdető 2007. évi CLXVIII. törvény (a továbbiakban: LSztv.) alkotmányellenességének utólagos
vizsgálatát és megsemmisítését kezdeményezte. Álláspontja szerint az LSztv.-vel kihirdetett Lisszaboni Szerződés
egyes rendelkezései olyan mértékben korlátozzák Magyarország szuverenitását, hogy azok kötelező hatályának
elismerésével a Magyar Köztársaság „a továbbiakban már nem tekinthető független jogállamnak”.
2. Az indítványozó szerint az Európai Unió önálló jogi személlyé válása, a tagállamok Unióból történő kilépésének,
a Lisszaboni Szerződéssel módosított, „az Európai Unióról szóló szerződés 49/A. cikk (1)–(2) bekezdésében foglalt
szabályozása” is sérti a Magyar Köztársaság szuverenitását.
3. Az indítványozó „elnagyoltnak” és „pontatlannak” tartja a Lisszaboni Szerződés számos rendelkezését, különösen
az Európai Unió kizárólagos hatásköreit, illetve a tagállamokkal megosztott hatásköröket illetően, amelyek
értelmezése állítása szerint nem behatárolható. Az indítványozó szerint az új hatáskört és anyagi jogi szabályokat
magába foglaló Lisszaboni Szerződés kötelező hatályának elismerésével az Országgyűlés az Alkotmány 2/A. §
(1) bekezdését átértelmezte, mivel az Európai Unióhoz való csatlakozáshoz az azt megelőző népszavazás az akkor
érvényes feltételek ismeretében és keretei között adott felhatalmazást. E miatt az Alkotmány 2. § (1) és (2) bekezdésébe
 való ütközésre is hivatkozással állította az indítványozó az LSztv. alkotmányellenességét.
II. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
(2) A Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé, amely a népszuverenitást választott képviselői útján, valamint
közvetlenül gyakorolja.”
„2/A. § (1) A Magyar Köztársaság az Európai Unióban tagállamként való részvétele érdekében nemzetközi szerződés
alapján – az Európai Uniót, illetőleg az Európai Közösségeket (a továbbiakban: Európai Unió) alapító szerződésekből
fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek teljesítéséhez szükséges mértékig – egyes, Alkotmányból eredő
hatásköreit a többi tagállammal közösen gyakorolhatja; e hatáskörgyakorlás meg valósulhat önállóan, az Európai Unió
intézményei útján is.”
„6. § (4) A Magyar Köztársaság az európai népek szabadságának, jólétének és biztonságának kiteljesedése érdekében
közreműködik az európai egység megteremtésében.”
III. Az indítvány nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság rámutat arra, hogy az indítványozó lényegében ugyanazokat a kérdéseket tette fel, amelyeket
számos európai országban a Lisszaboni Szerződés ratifikálása előtt, az abban foglalt reformok horderejére tekintettel
a tagállami parlamentek, azok képviselői, illetve az eljárásra jogosult egyéb köztisztségek viselői az ottani
alkotmánybíróságoknak tettek fel, ott a Lisszaboni Szerződés elő zetes alkotmányossági ellenőrzését indítványozva.
Ezen alkotmánybíróságok (így pl. a német szövetségi, a cseh, a francia, a belga alkotmánybíróság) államaik
alkotmányai egyes cikkei megfogalmazásának függvényében, vagy arra a következtetésre jutottak, hogy a Lisszaboni
Szerződés összeegyeztethető államuk alkotmányával (amelyen az elmúlt években a reformra tekintettel bizonyos
módosításokat hajtottak végre) vagy arra, hogy alkotmányreform nélkül a ratifikálás nem végezhető el. Utóbbi
esetekben a szükséges alkotmánymódosítás végrehajtása nyomán – valamint két ország esetében a Lisszaboni
Szerződés ratifikálására népszavazási felhatalmazást is kérve – hárult el az akadály a ratifikálás elől, és a Lisszaboni
Szerződés 2009. december 1-jén hatályba lépett.
Az e tárgyban született több alkotmánybírósági döntés (német AB: 2 BvE 2/08, kelt: 2009. 06. 30., cseh AB: Pl. ÚS 19/08,
kelt 2008. 11. 28., illetve Pl. ÚS 29/09, kelt 2009. 11. 03.) is hivatkozott az állam „alkotmányos identitása” megóvásának
fontosságára az Európai Unióban, annak a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése utáni formájában is.
Az Alkotmánybíróság tanulmányozta ezeket a döntéseket. Tanulmányozta az ezek kiváltotta politikai, jogtudományi
és egyéb reflexiókat és reakciókat, így többek között az Európai Unió Bíróságának véleményét is.
Megjegyzi az Alkotmánybíróság, hogy a Lisszaboni Szerződés utólagos alkotmányossági vizsgálatát a lengyel
Alkotmánybíróságnál is kezdeményezték (K 32/09., K 37/09. sz. ügy), de ott döntés még nem született.
2. Magyarországon az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) szerint arra jogosultak
közül senki sem kezdeményezte a Lisszaboni Szerződés elő zetes alkotmányossági szempontú ellenőrzését, így
az Alkotmánybíróságnak az Abtv. 1. § a) pontja, illetve 36. §-a szerinti eljárására nem került sor.
Magyarországon az Országgyűlés, alkotmányozói jogkörben eljárva, az európajoggal összefüggésben, részben
a Lisszaboni Szerződésre, részben az ún. EUIN-szerződésre tekintettel egyetlen módosítást hajtott végre az elmúlt
években, éspedig a 2007. évi CLXVII. törvénnyel, ami az Alkotmány 57. § (4) bekezdésének módosítását eredményezte.
Az indítványozó által alkotmányellenesnek tekintett LSztv. esetében a törvényhozó nem az utóbbi időben a hazai
jogszabályok tekintetében kialakított technikát követte, amikor ti. a módosító törvény által hozott módosításoknak
a módosított törvénybe való beépülésével a módosító törvény automatikusan hatályát is veszti.
Az LSztv. esetében a törvényhozó a nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvényben
foglaltaknak megfelelően ugyanis nem az eredetileg a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz – több más
állammal együtt – történő csatlakozásáról szóló szerződést kihirdető 2004. évi XXX. törvényt (a továbbiakban:
EUcsatltv.) módosította (amelynek 3. §-a hirdette ki az Európai Unióról szóló szerződést és az Európai Közösséget
létrehozó szerződést, amelyek szövegét az EUcsatltv. II. sz. melléklete tartalmazta), hanem az LSztv. 2. §-ában hirdette
ki a Lisszaboni Szerződést (amelynek szövegét az LSztv. 1. sz. melléklete tartalmazta), 4. §-ában hirdette ki az Európai
Unió Alapjogi Chartájának szövegét és annak kommentárját (ezek szövegét a LSztv. 2. sz. melléklete tartalmazta)
és 6. §-ában hirdette ki a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz – több más állammal együtt – történő
csatlakozásáról szóló szerződés 2007. január 22-én, Rómában aláírt, ún. 3. helyesbítő jegyzőkönyvét (amelynek
szövegét az LSztv. 3. sz. melléklete tartalmazta). A Lisszaboni Szerződés az Európai Unióról szóló szerződés elnevezését
megtartotta, azonban az Európai Közösséget létrehozó szerződés elnevezését az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre változtatta. A Lisszaboni Szerződés legfontosabb – de nem kizárólagos – feladata és joghatása e két
szerződés formális módosítása és új, hatályos szövegük megállapítása volt.
A Lisszaboni Szerződésben foglalt módosításokat így nem a törvényhozó építette be az Lsztv. révén az EUcsatltv.
mellékleteibe foglalt, az Európai Unióról szóló szerződésbe és az Európai Közösséget létrehozó szerződésbe, illetve
azok magyar nyelvű változatába, hanem a magyar nyelvű normaszöveg – az Európai Uniós csatlakozásunk
következményeként – azonos azzal az Európai Unió Hivatalos Lapjának 2008. május 9-i C 115. számában kihirdetett
magyar nyelvű normaszöveggel, ami az Európai Unióról szóló szerződésnek és az Európai Unió működéséről szóló
szerződésnek, valamint jegyzőkönyveiknek és mellékleteiknek a 2007. december 13-án Lisszabonban aláírt Lisszaboni
Szerződés által bevezetett módosításokkal egységes szerkezetbe foglalt változatát tartalmazza (a helyesbített hiteles
szövegének hatályos változatát lásd Európai Unió Hivatalos Lapja 2010. március 30-i C 83. számában).
E megoldás következménye az, hogy így formális szempontból az LSztv., amelynek alkotmányosságát az indítványozó
kétségbe vonja, hatályban levő törvénynek minősül, amelynek – tekintettel arra, hogy a mellékletek az LSztv. integráns
részét képezik – a strukturális és intézményi szabályok mellett, normatív tartalmi elemei is vannak.
Fentiekre tekintettel az alkotmányossági vizsgálat szempontjából, a nemzeti jogrendszerben is érdemi tartalmat
hordozó jogszabálynak kell tekinteni az LSztv.-t.
3. A jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálata során az Abtv. 37. §-a szerint a támadott jogszabály teljes
vagy részbeni megsemmisítését javasolni kell. Az indítványozó az LSztv. egészének a megsemmisítését indítványozza.
Eljárása során az Alkotmánybíróság az indítvány alapján először azt vizsgálta meg, hogy az indítványozó jogosult-e
kezdeményezni az általa megtámadott jogszabály alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését.
Az Alkotmánybíróság eljárását szabályozó Abtv. nem tartalmaz tételes rendelkezést arról, hogy az Európai Unió joga
tekintetében az Alkotmánybíróságnak van-e hatásköre, és ha egyáltalán igen, úgy az milyen természetű, milyen
terjedelmű, illetve eljárási rendű, milyen indítványozói körű.
IV. 1. Az Alkotmánybíróság az Európai Unió jogát illetően az elmúlt években több elvi élű megállapítást tett.
Az 1053/E/2005. AB határozatában arra mutatott rá, hogy „szerződési eredetük dacára, az Európai Unió alapító és
módosító szerződéseit nem nemzetközi szerződésként kívánja kezelni” (ABH 2006, 1824, 1828.). Ezt követően egy
másik határozatában pedig azt hangsúlyozta, hogy az „Alkotmánybíróság az 1053/E/2005. AB határozatában
megállapította, hogy az Európai Közösségek alapító és módosító szerződései az Alkotmánybíróság hatáskörének
szempontjából nem nemzetközi szerződések (ABK 2006. június, 498, 500.), e szerződések, mint elsődleges jogforrások
és az Irányelv, mint másodlagos jogforrás közösségi jogként a belső jog részei, mivel a Magyar Köztársaság 2004. május
1-jétől az Európai Unió tagja. Az Alkotmánybíróság hatáskörének szempontjából a közösségi jog nem minősül
az Alkotmány 7. § (1) bekezdésében meghatározott nemzetközi jognak” [72/2006. (XII. 15.) AB határozat, ABH 2006,
819, 861.].
Az Alkotmánybíróság ezeket az elvi élű megjegyzéseit azokra a szerződésekre vonatkoztatta, amelyek a közösségi
jogrendszerben e határozatai meghozatalakor már hatályosak voltak.
A Lisszaboni Szerződés ratifikációját egy arra felhatalmazó népszavazás végeredményétől függővé tenni kívánó,
állampolgári népszavazási kezdeményezést elutasító, de még a ratifikáció előtt meghozott OVB döntéssel szemben
benyújtott kifogás tárgyában hozott határozatában az Alkotmánybíróságnak pedig abban a stádiumban kellett
foglalkoznia a Lisszaboni Szerződéssel, amikor az még nem volt hatályos, ugyanakkor időközben a ratifikáció magyar
részről már megtörtént. Erre a tényre tekintettel az Alkotmánybíróság a fenti határozatait felidézve úgy fogalmazott,
hogy „[a]ddig, amíg a hatálybalépéshez a magában a szerződésben megkövetelt feltételek nem teljesülnek,
az Alkotmánybíróság az Európai Közösségek alapító és módosító szerződései, mint elsődleges jogforrások
módosítására irányuló, de még nem hatályosult újabb szerződést csak a nemzetközi jogi eredetére figyelemmel tudja
értékelni, ezért vonatkoztathatja rá az Alkotmánynak és az Abtv.-nek a nemzetközi szerződéseket érintő szabályait.”
[61/2008. (IV. 29.) AB határozat, ABH 2008, 546, 550.]
Ezekben az ügyekben az Alkotmánybíróság tehát annak függvényében is kellett, hogy értékelje az Európai Unió
jogában az alapító és módosító szerződéseket, hogy azok már hatályosak-e vagy még nem.
Az indítvány az LSztv., azaz az Európai Unió alapító és módosító szerződéseit módosító szerződést kihirdető
törvénnyel szemben, az Abtv. 1. § b) pontja szerinti eljárásra irányul.
Az Alkotmánybíróság megállapítja: az Abtv. 1. § b) pontja szerinti utólagos alkotmányossági vizsgálat tárgya lehet
az ilyen törvény. Abban az esetben azonban, ha az Alkotmánybíróság az ilyen – tehát az Európai Unió alapító
és módosító szerződéseit módosító – szerződést kihirdető törvény alkotmányellenességét állapítaná meg,
az Alkotmánybíróság alkotmányellenességet megállapító határozata a Magyar Köztársaság európai uniós tagságából
folyó kötelezettségvállalásokra kihatással nem lehet. Az Alkotmánybíróság határozata folytán a jogalkotónak kell
megteremtenie azt a helyzetet, hogy az európai uniós kötelezettségeket az Alkotmány sérelme nélkül maradéktalanul
teljesíthesse a Magyar Köztársaság.
Fentiek előrebocsátásával az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az indítványozó az Abtv.-ben a jogszabályok
alkotmányossági ellenőrzésére biztosított actio popularis-szal élve jogosult volt kezdeményezni az LSztv.
alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését.
2. Jóllehet az LSztv.-re hivatkozik, az indítvány részben olyan kérdéseket vet fel, amelyek valójában a mögötte álló
Lisszaboni Szerződés egyes rendelkezései tartalmának értelmezéséhez kapcsolódnak.
Az Európai Unió alapító és módosító szerződéseinek, valamint az ezek alapján megalkotott ún. másodlagos, vagy
levezetett jognak, a rendeleteknek, az irányelveknek és az egyéb európajogi normáknak a hiteles értelmezése azonban
az Európai Unió Bíróságának hatáskörébe tartozik.
Nincs akadálya ugyanakkor annak, hogy az Alkotmánybíróság az Európai Unió alapító és módosító szerződéseinek és
így a jelen esetben a Lisszaboni Szerződésnek az előtte fekvő üggyel összefüggő konkrét normáira hivatkozzon,
anélkül, hogy azok önálló értelmezését adná, vagy azt igényelné. Így eddigi gyakorlatának is megfelelően
az alábbiakban idézi az európajog releváns normáit, és ezt teszi az Európai Unió jelenlegi intézményeiről, a lisszaboni
reformról közismertnek tekinthető, önálló értelmezésre nem szoruló alapvető tények vonatkozásában is.
2.1. Az indítványozó következtetéseit mindenekelőtt az Európai Unióról szóló szerződésnek a Lisszaboni Szerződés
alapján módosított szövegére alapítja, éspedig annak a „49/A. cikke” 1. és 2. §-ára. Az Alkotmánybíróság megállapítja,
hogy az indítványban (és valóban magában az LSztv.-ben) még a 49/A. cikk gyanánt számozott cikk a Lisszaboni
Szerződés hatálybalépésével az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikke lett, ám ettől függetlenül eleve tartalmaz
az (1)–(2) bekezdéseket követően olyan paragrafusokat, amelyek figyelembevételével szemmel látható, hogy
az Európai Unióról szóló szerződés, az indítványozó álláspontjával ellentétben, éppen, hogy biztosítja a kilépésről
hozott – esetleges – döntés érvényesítését, miközben rendezi annak technikai lebonyolítását, valamint a folyamatban
levő ügyek kezelésének a módját.
Az Európai Unióról szóló Szerződésnek az indítványban még 49/A.-nak nevezett (mint fentebb az Alkotmánybíróság
rámutatott, immár 50. cikkének) a teljes szövege ugyanis a következő:
„50. cikk
(1) Saját alkotmányos követelményeivel összhangban a tagállamok bármelyike úgy határozhat, hogy kilép az Unióból.
(2) A kilépést elhatározó tagállam ezt a szándékát bejelenti az Európai Tanácsnak. Az Európai Tanács által adott
iránymutatások alapján az Unió tárgyalásokat folytat és megállapodást köt ezzel az állammal, amelyben az érintett
államnak az Unióval való jövőbeli kapcsolataira tekintettel meghatározzák az illető állam kilépésének részletes
szabályait. Ezt a megállapodást az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikke (3) bekezdésének
megfelelően kell megtárgyalni. A megállapodást az Unió nevében a Tanács köti meg minősített többséggel eljárva,
az Európai Parlament egyetértését követően.
(3) A kilépésről rendelkező megállapodás hatálybalépésének időpontjától, illetve ennek hiányában a (2) bekezdésben
említett bejelentéstől számított két év elteltével a Szerződések az érintett államra többé nem alkalmazhatók, kivéve ha
az Európai Tanács az érintett tagállammal egyetértésben ennek a határidőnek a meghosszabbításáról egyhangúlag
határoz.
(4) A (2) és (3) bekezdés alkalmazásában az Európai Tanácsnak, illetve a Tanácsnak a kilépő tagállamot képviselő tagja
az Európai Tanács, illetve a Tanács rá vonatkozó tanácskozásain és a rá vonatkozó határozatok meghozatalában nem
vesz részt. A minősített többséget az Európai Unió működéséről szóló szerződés 238. cikke (3) bekezdése b) pontjának
megfelelően kell meghatározni.
(5) Amennyiben az az állam, amely kilépett az Unióból, később újra felvételét kéri, kérelmére a 49. cikkben
megállapított eljárást kell alkalmazni.”
Fentiekre – és különösen a (3) bekezdésre figyelemmel – az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy nem helytálló
az indítványozónak az az álláspontja, hogy úgymond a Lisszaboni Szerződés „kötelező hatályának elismerésével
a Magyar Köztársaság többé már nem dönthet önállóan az Európai Unióból való kilépésről sem. Csak javaslatot tehet
arra, amihez meg kell szereznie a Tanács minősített többségét és az Európa Parlament egyetértését. Ha ezeket nem
szerzi meg, akkor saját döntése ellenére az Unió kötelékében kell maradnia.” Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza,
az Európai Unióról szóló szerződés érintett cikke éppen, hogy azt garantálja, hogy a bejelentéstől számított két év után
– hacsak maga a kilépési igényt bejelentő állam ettől eltérően nem állapodik meg az Európai Unióval – az alapító és
módosító szerződések az érintett államra többé nem alkalmazhatók.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az indítványt ebben az elemében elutasítja.
2.2. Mielőtt megválaszolná az indítvány másik elemét, az Alkotmánybíróság mindenekelőtt azt kell, hogy megvizsgálja,
hogy mi következik az Alkotmány 2/A. §-ának tartalmi elemeiből, együtt és összefüggésükben.
Az Alkotmány 2/A. §-a tartalmazza mindenekelőtt azt az alkotmányos felhatalmazást – ezt a szakirodalom többnyire
a „szuverenitás-átruházás” vagy „hatáskör-transzfer” kifejezésekkel jelöli –, amelynek révén az alkotmányozó világos
alkotmányi alapot és keretet teremtett ahhoz, hogy hazánk az Európai Unióban, mint tagállam részt vehessen.
Ez mindenekelőtt a 2004-ben bekövetkezett csatlakozás előkészítését szolgálta.
A 2/A. § (1) bekezdésében „a nemzetközi szerződés alapján” fordulat azonban nemcsak az ún. csatlakozási szerződés
viszonylatában értelmezendő, hanem belőle okszerűen következik, hogy amennyiben az Európai Unió
továbbfejlődése során, az Alkotmányból eredő további hatáskörök „közösen”, illetve „az Európai Unió intézményei
útján” történő gyakorlása tűnik szükségesnek, akkor e hatáskörök átruházása a „szükséges mértékig” – és újabb
nemzetközi szerződés alapján – alkotmányosan lehetséges. Ily módon a törvényhozó hatalom – a tárgyalásokat
folytató kormány ellenőrzésével, illetve az ún. ratifikációs eljárás során – mint az állami szuverenitás gyakorlója dönt
arról, hogy egy ilyen komplex-intézményi reformot a Magyar Köztársaság nevében el tud-e fogadni. A 2/A. §
(2) bekezdése pedig, a kérdés jelentőségére tekintettel, a kétharmados többséggel történő szavazást követeli meg
ehhez.
Mód van arra is, hogy az Alkotmánybíróság az Abtv. 1. § a) pontja szerint – a Kormány vagy a Köztársasági Elnök
kérésére – bekapcsolódjon ebbe a folyamatba, és az adott nemzetközi szerződés alkotmányellenességének elő zetes
vizsgálatát elvégezze. Ebben az esetben azt, hogy a tervezett reform nem megy-e túl azon, ami az Alkotmány 2/A. §
(1) bekezdése értelmében az Alkotmányból eredő hatásköröknek a többi tagállammal közösen, illetve az Európai Unió
intézményei révén történő gyakorlása során az alapító szerződésekből fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek
teljesítéséhez „szükséges mérték”-nek tekinthető, az Alkotmánybíróság egyedül, más, hazai vagy európai uniós
szervtől függetlenül végzi el. Ezért is az ilyen horderejű reformok esetében kívánatos, hogy a megkötni szándékozott
szerződés elő zetes normakontrolljára sor kerüljön.
Az Alkotmánybíróság – figyelembe véve általános alkotmányvédelmi szerepét – rámutat, hogy az LSztv. tekintetében
felvetett alkotmányossági problémáknak utólagos normakontroll hatáskörben történő elbírálására az elő zetes
normakontroll kezdeményezésére irányuló indítvány hiányában került sor.
2.3. A jelen esetben az indítványozó a kihirdetett nemzetközi szerződés egyes rendelkezéseinek az Alkotmánynak az állam,
illetve a nép szuverenitását kimondó 2. § (1) és (2) bekezdésébe ütközését állítva – ezeket az Alkotmány 2/A. §
(1) bekezdésével összefüggésben értelmezve – kezdeményezte az egész LSztv. megsemmisítését.
2.3.1. Az állami szuverenitást és annak korlátait egy korábbi határozatában az Alkotmánybíróság a következőképpen
értelmezte:
»Az Alkotmány 2. §-a a Magyar Köztársaságot a népszuverenitáson alapuló független, demokratikus jogállamnak
nyilvánítja.
A szuverenitás az államnak, mint a nemzetközi jog alanyának fogalmi ismérve. A szuverenitás belső oldala az állam
önállóságát és azt a képességét fejezi ki, hogy alkotmányát és arra épülő jogrendjét, alkotmányos intézményeit maga
alkotja meg és tartja fenn, valamint hogy főhatalmat gyakorol a területén élő személyek felett. A szuverenitás külső
oldalát az állam függetlensége, teljes nemzetközi jog- és cselekvőképessége jelenti, vagyis hogy más államokkal való
kapcsolatában szabadon, önállóan dönt.
A szuverenitás – bár az állam legfőbb hatalmát és függetlenségét jelenti – nem tekinthető korlátlannak. Az állam
függetlenségét a nemzetközi jog korlátozza. Mivel a nemzetközi jog az államoknak jogegyenlőséget biztosít,
következésképpen a szuverenitást korlátozó hatása nem valamely államok feletti jogrend által valósul meg, hanem
az állam önkorlátozása által. Az állam önkorlátozása fejeződik ki a nemzetközi szerződések létrehozásában, valamint
az azokhoz való csatlakozásban. A 36/1999. (XI. 26.) AB határozat is utal arra, hogy „az államok szuverenitásukat
nemzetközi szerződéssel, vagy belső elhatározásból – megfelelő szintű jogszabállyal – korlátozhatják”. (ABH 1999, 320,
322.) Ez az önkorlátozás azonban nem szünteti meg a szuverenitást. A nemzetközi kapcsolatokban pedig kifejezetten
ez, a nemzetközi szerződések megkötésében is megnyilvánuló önkorlátozás jelenti a más államokkal való
együttműködés alapvető feltételeit.« [5/2001. (II. 28.) AB határozat, ABH 2001, 86, 89.]
A szuverenitás korlátozhatóságára vonatkozó álláspontját az 1154/B/1995. AB határozatban (ABH 2001, 823, 826, 828.)
az Alkotmánybíróság még a következő megállapítással egészítette ki: „Az Alkotmány 19. § (1) bekezdése úgy szól,
hogy a Magyar Köztársaság legfelsőbb államhatalmi és népképviseleti szerve az Országgyűlés. A (3) bekezdés f) pontja
kimondja, hogy e jogkörében az Országgyűlés megköti a Magyar Köztársaság külkapcsolatai szempontjából
kiemelkedő fontosságú nemzetközi szerződéseket. (...) [Vagyis] [a] z Alkotmánynak az Országgyűlés hatásköréről szóló
19. § (3) bekezdésében foglalt rendelkezése alapján az Alkotmány számolt a nemzetközi kapcsolatok körében
a nemzeti szuverenitás bizonyos korlátozásával.”
2.3.2. Egy másik határozatában az Alkotmánybíróság már vizsgálta az európajog és az állami szuverenitás viszonyát
az Alkotmány 2. § (1) és (2) bekezdése alapján, ekkor még annak jegyében, hogy a határozat meghozatalakor a Magyar
Köztársaság még nem volt tagja az Európai Uniónak [30/1998. (VI. 25.) AB határozat, ABH 1998, 220. a továbbiakban:
Abh1.].
E határozat a 2.3.1. pontban kifejtetteket újból leszögezve [„A szuverenitás korlátozása természetszerű velejárója
annak, hogy az állam nemzetközi kapcsolatokban szerepel, nemzetközi kötelezettségeket vállal” (Abh1., 232.)]
a következő – a jelen ügyre vonatkozóan is irányadó – megállapításokat tette:
„Az Alkotmány 2. § (2) bekezdése szerint: a Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé, amely a népszuverenitást
választott képviselői útján, valamint közvetlenül gyakorolja. A képviseleti hatalomgyakorlást megtestesítő
Országgyűlés által gyakorolt államhatalom azonban nem korlátlan hatalom, a parlament csak az Alkotmány keretei
között tevékenykedhet, hatalmának korlátait az Alkotmány rendelkezései meghatározzák [2/1993. (I. 22.) AB
határozat, ABH 1993, 33, 36.]. Ez a tétel természetesen az államhatalom gyakorlására hivatott más szervek
vonatkozásában is értelemszerűen irányadó.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint: a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A demokratikus
jogállam alkotmányi követelményei meghatározzák az Országgyűlés és a Kormány tevékenységének, általában véve
a közhatalom gyakorlásának kereteit és korlátait. A népszuverenitáson alapuló demokratikus jogállam egyik
követelménye, összefüggésben az Alkotmány 2. § (2) bekezdésében deklarált népszuverenitás elvével, hogy
közhatalom kizárólag demokratikus legitimáció alapján gyakorolható. A közhatalom-gyakorlás körébe tartozik
– egyebek mellett – a jogalkotás és jogérvényesítés intézményi, eljárási és tartalmi jellemzőinek a meghatározása is.
A közhatalom gyakorlásának demokratikus legitimációja egyaránt alkotmányi követelmény a belső és külső, vagyis
a nemzetközi kapcsolatok meghatározására irányuló, illetőleg nemzetközi kötelezettségvállalást eredményező
közhatalmi aktusokat illetően.
Az Alkotmány szerint a népszuverenitáson és a demokratikus jogállamiságon alapuló demokratikus legitimáció
szempontja a Magyar Köztársaságban alkalmazandó jogi normákat illetően azt a követelményt állítja fel, hogy azok
megalkotása a közhatalom végső forrására visszavezethető legyen. Az Alkotmány 2. § (1)–(2) bekezdései alapján tehát
általánosan irányadó követelmény, hogy a hazai jogalkalmazásban a hazai jogalanyokkal szemben érvényesíthető
minden közjogi jogi norma a népszuverenitásra visszavezethető, demokratikus legitimáción alapuljon.” (ABH 1998,
233–234.)
A népszuverenitásra visszavezethetőség követelményének az Abh1. után, az európai uniós csatlakozás
előkészítésekor az alkotmányozó az Alkotmány 2/A. § beiktatásával tett eleget. (Az ebből fakadó következményeket
az Alkotmánybíróság a jelen határozat IV/2.2. pontjában érintette.) Az Alkotmány 2/A. §-ának érvényesülése azonban
nem üresítheti ki az Alkotmány 2. § (1) és (2) bekezdésében foglaltakat.
2.4. Az Alkotmánybíróság emlékeztet továbbá az Alkotmány 6. § (4) bekezdésére, amely szintén az európai uniós
csatlakozás előkészítése során került be alaptörvényünkbe, mint államcél. E rendelkezés részben az Európai Unió,
részben az európai egység érdekében tevékenykedő többi nemzetközi szervezet (mint például az Európa Tanács)
vonatkozásában rögzíti azt az alkotmányos elvárást, amelyet a mindenkori kormánynak követnie kell. A részvétel nem
öncél, hanem az emberi jogok, a jólét és a biztonság kiterjesztését kell szolgálnia: e szervezetekben tevékenykedve,
továbbá a jelenlegi struktúrák és intézmények esetleges reformjai során a kormánynak ezt szem előtt tartva kell
tárgyalnia és fellépnie, és ezt szem előtt tartva kell döntenie egy-egy reformszerződés ratifikációjáról
az Országgyűlésnek.
2.5. Az indítvány többször is utal arra, hogy a Lisszaboni Szerződés kötelező hatályának elfogadásával „a Magyar
Köztársaság független jogállami léte megszűnik.”
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Lisszaboni Szerződés nem európai szuperállamot hozott létre: a Lisszaboni
Szerződést szuverén tagállamok fogadták el és erősítették meg, megállapodva abban, hogy szuverenitásuk egy részét
nemzetek feletti együttműködés formájában megosztják egymással. A Lisszaboni Szerződés nem változtatja meg
alapjaiban az Európai Uniót, azonban bevezet néhány komoly intézményi újítást, miáltal az Európai Unió erősebbé
válik, és hatékonyabban működik. Ezek közé tartozik, hogy tagállamai az Európai Uniót önálló jogi személyiséggel
ruházzák fel, amelynek tevékenységét azonban a tagállamok kormányai továbbra is irányítani és ellenőrizni tudják.
A Lisszaboni Szerződéshez csatolt (2.) Jegyzőkönyv a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról pedig
a tagállami parlamentek számára – a korábbinál szélesebb körben – is biztosítja az ellenőrzés gyakorlását: így
mindenekelőtt a 6., 7. cikkekben a jogszabálytervezetek felülvizsgáltatási eljárása kezdeményezési jogának, illetve
a 8. cikkben foglaltak szerint az elfogadott jogalkotási aktusokkal szembeni, az Európai Unió Bírósága előtti
megsemmisítési eljárás indítványozási jogának elismerésével.
Az Alkotmánybíróság megállapítja: ezek az eljárások biztosítékot adnak arra, hogy – az Alkotmány 2/A. § (1) bekezdése
értelmében az Alkotmányból eredő hatásköröknek a többi tagállammal közösen, illetve az Európai Unió intézményei
révén történő gyakorlása során – az alapító szerződésekből fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek
teljesítéséhez „szükséges mérték” ellenőrzésében az Országgyűlés aktív, kezdeményező szerepet játsszon. Van olyan
terület is – így a rendes felülvizsgálati eljárás [az Európai Unióról szóló szerződés 48. cikk (2)–(5) bekezdése szerint],
vagy az ún. egyszerűsített módosítási eljárás [az Európai Unióról szóló szerződés 48. cikk (6)–(7) bekezdése szerint],
vagy a több államra kiterjedő vonatkozású családjogi kérdések [az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikk
(3) bekezdése szerint], ahol akárcsak egy tagállami parlament kifogása is megakadályozza a döntéshozatalt.
Az Alkotmánybíróság megállapítja továbbá, hogy a jogállamiság biztosítékai vonatkozásában – figyelemmel
az Alkotmány 6. § (4) bekezdéséről fentebb kifejtettekre – a Lisszaboni Szerződés éppen, hogy előrelépést jelent
az európai polgárokat – így a magyar állampolgárokat – illetően is. Ilyen például az ún. polgári kezdeményezés
intézményének bevezetése.
A Lisszaboni Szerződés úgy hivatkozik az Alapjogi Chartára, mint az Unió jogilag kötelező erejű garanciáinak, illetve
azoknak a jogoknak a gyűjteményére, melyekkel az Európai Unió megítélése szerint valamennyi polgárnak
rendelkeznie kell. Az Európai Unió intézményeinek tiszteletben kell tartaniuk az Alapjogi Chartában rögzített jogokat
és e kötelezettségeknek a tagállamoknak is eleget kell tenniük az uniós jogszabályok végrehajtása során. Az Alapjogi
Chartában megfogalmazott rendelkezések megfelelő alkalmazását az Európai Unió Bírósága felügyeli. Az Alapjogi
Chartának a Lisszaboni Szerződésbe történő beépítése nem módosítja az Európai Unió hatáskörét, viszont
megerősített jogokat és további szabadságokat biztosít a polgárok számára. Az Alkotmánybíróság megjegyzi
továbbá, hogy a Lisszaboni Szerződés szerinti módosítás az alapvető jogokat már az uniós jog részének, mint annak
általános elveinek minősíti [6. cikk (3) bekezdés] és kimondja, hogy „[a]z Unió csatlakozik az emberi jogok és alapvető
szabadságok védelméről szóló európai egyezményhez” [6. cikk (2) bekezdése]. Az Alkotmánybíróság emlékeztet arra,
hogy jelenleg már a csatlakozás technikai előkészítése folyik.
Figyelemmel a szuverenitás korlátozhatóságáról korábbi határozataiban [36/1999. (XI. 26.) AB határozat, ABH 1999,
320, 322.; 5/2001. (II. 28.) AB határozat, ABH 2001, 86, 89.; 1154/B/1995. AB határozat, ABH 2001, 823, 826, 828.;
30/1998. (VI. 25.) AB határozat, ABH 1998, 220.] kifejtettekre, a fentiek alapján az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy
az LSztv. nem áll ellentétben sem az Alkotmány 2. § (1)–(2) bekezdésével, sem annak 2/A. § (1) bekezdésével.
A Lisszaboni Szerződés reformjai, ideértve az Európai Unió jogi személlyé válását is – minden jelentőségük ellenére –
sem változtattak azon, hogy a Magyar Köztársaság tagállamként, azaz az Európai Unió tagjaként, de továbbra is önálló
államként vesz részt az európai integrációban, amelyre a szükséges mértékben, a magyar kormány részvételével
tárgyalt és az Országgyűlés által 2007. december 17-én 325 igen szavazattal, 5 nem ellenében és 14 tartózkodás
mellett, azaz a minimálisan szükséges kétharmados arányt meghaladó többséggel ratifikált nemzetközi szerződéssel
ruházott át az Alkotmányból eredő egyes hatásköröket, amelyek gyakorlása vagy továbbra is a többi állammal közösen
– az európai uniós döntéshozatali szabályoknak megfelelően – vagy az Európai Unió intézményei útján történik.
Az Alkotmánybíróság a fentieket összegezve hangsúlyozza tehát, hogy a Lisszaboni Szerződés kötelező hatályának
elfogadásával és az LSztv.-ben való kihirdetésével a Magyar Köztársaságnak sem függetlensége, sem jogállamisága,
sem önálló állami léte nem szűnik meg.
Erre tekintettel az indítványt az Alkotmánybíróság ebben a részében is elutasította.
Az Alkotmánybíróság a határozat Magyar Közlönyben történő közzétételét az ügy jelentőségére tekintettel
rendelte el.
Budapest, 2010. július 12. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
63/2019. (VI. 25.) ME határozata a Magyar–Paraguayi Gazdasági Vegyes Bizottság magyar tagozati elnökének felmentéséről és kinevezéséről.
1. A kormányközi vegyesbizottságok tagjainak és tisztségviselőinek kijelöléséről szóló 2118/2008. (VIII. 27.)
Korm. határozat 3.  pont a)  alpontja szerinti jogkörömben eljárva a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése
alapján
Dr. Ponevács-Pana Petrát a Magyar–Paraguayi Gazdasági Vegyes Bizottság magyar tagozata elnöki tisztségéből felmentem.
2. Ezzel egyidejűleg Magyar Leventét a Magyar–Paraguayi Gazdasági Vegyes Bizottság magyar tagozati elnökévé nevezem ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2014. (I. 17.) HM utasítása egyes illetményen kívüli juttatások mértékének és összegének megállapításáról.
A honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011.  évi
CXIII.  törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2.  § (5)  bekezdése alapján
a következő utasítást adom ki.
1. § Az egyes költségtérítésekről szóló 19/2013. (IX. 6.) HM rendelet 17. §-a szerinti, a munkába járáshoz vásárolt helyi
közlekedési bérlet árához való hozzájárulás mértéke a helyi bérlet árának 50%-a.
2. § Az egyes pénzbeli, természetbeni és szociális juttatásokról szóló 12/2013. (VIII. 15.) HM rendelet 9. § (1) bekezdése
szerinti tanévindítási hozzájárulás összege 24 500 forint.
3. § Az étkezési utalvánnyal való ellátásról szóló 17/2013. (IX. 3.) HM rendelet 1. § 1. pontja szerinti
a) Erzsébet-utalvány havi összege 5000 forint,
b) EMC utalvány havi összege 5000 forint.
4. § Az Önkéntes Kölcsönös Biztosító Pénztárakról szóló 1993. évi XCVI. törvény hatálya alá tartozó azon hivatásos vagy
szerződéses katona, valamint közalkalmazott,
a) aki önkéntes kölcsönös egészségpénztár tag, havonta 3000 forint összegű önkéntes egészségpénztári
munkáltatói hozzájárulásra,
b) aki önkéntes kölcsönös nyugdíjpénztár tag, havonta 4200 forint összegű önkéntes nyugdíjpénztári munkáltatói
hozzájárulásra
jogosult. 5. § Ha az  utasítás szerinti juttatásokra biztosított összegek és azok közterhei beletartoznak a  tárgyévi központi
költségvetésről szóló törvényben e  célra meghatározott éves keretbe, a  hivatásos vagy szerződéses katona és
a közalkalmazott a juttatásnak az utasítás szerinti mértékére, illetve összegére az éves keret összegéig jogosult.
6. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba, rendelkezéseit 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Dr. Hende Csaba s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
1155/2015. (III. 17.) Korm. határozata a Magyarország 2015. központi költségvetéséről szóló 2014. C. törvény alapján a XI. Miniszterelnökség fejezet 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím 5. Fővárosi és megyei kormányhivatalok peres ügyei alcím túllépésének jóváhagyásáról.
A Kormány a  Magyarország 2015.  évi központi költségvetéséről szóló 2014.  évi C.  törvény (a  továbbiakban: Kvtv.)
17.  §-a, valamint a  4.  melléklet 2.  pontja alapján biztosított jogkörében eljárva jóváhagyja a  Kvtv. 1.  melléklet
XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 5. Fővárosi és megyei kormányhivatalok peres
ügyei alcím kiadási előirányzatának legfeljebb 105,4 millió forint összeggel történő túllépését.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök