type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
33/2013. (HK 6.) HVKFH szakutasítása a Szárazföldi Hadműveletek Doktrína 1. kiadásának elkészítéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a következő
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Honvéd Vezérkar főnöke
(a továbbiakban: HVKF) közvetlen alárendeltségébe tartozó HM-szervekre és a Magyar Honvédség katonai szervezeteire (a továbbiakban: MH) terjed ki.
2. Az MH Doktrína Hierarchiája (a továbbiakban: MH
DH), az MH Doktrína Fejlesztési Terve, valamint az
MH DH 3. szintjén elhelyezkedő kiadványok elkészítéséről szóló 23/2013. (HK 2.) HVKF intézkedés alapján a
Szárazföldi Hadműveletek Doktrína 1. kiadásának (a továbbiakban: doktrína) elkészítése érdekében, a kidolgozói
szakasz feladatainak ellátására Doktrína Kidolgozó Munkacsoportot (a továbbiakban: DKM) hozok létre.
3. A DKM vezetője: MH Összhaderőnemi Parancsnokság (a továbbiakban: MH ÖHP) Szárazföldi Hadműveleti
és Kiképzési Főnökség főnöke
4. A DKM vezetőjének helyettese: az MH Vezetési és
Doktrinális Központ Doktrinális és Szabályzatfejlesztő
Osztály (a továbbiakban: MH VDK) osztályvezetője
5. Tagjai:
a) az MH ÖHP és érintett alárendelt katonai szervezetei
b) az MH VDK
Az MH ÖHP munkacsoportban résztvevő személyi ál
lományát az MH ÖHP parancsnoka külön intézkedésben
jelöli ki.
6. A doktrína fejlesztési folyamatában az MH VDK az
előkészítő és hatályba léptető, az MH Geoinformációs
Szolgálat az azt követő technikai elosztó szakasz feladatait
hajtja végre.
7. A fejlesztési folyamat főbb szakaszai és a feladatok
határideje:
a) Előkészítő szakasz:
aa) Alakuló munkaértekezlet megtartása: 2013.06.15-ig
ab) A doktrína szinopszisának felterjesztése jóváha
gyásra: 2013.08.15-ig
b) Kidolgozói szakasz:
ba) A doktrína első tervezetének elkészítése: 2014.
01.10-ig
bb) Az első tervezet véleményezése: 2014. január hó
napban tartandó MH MSZDB ülésen
bc) A második tervezet elkészítése: 2014.04.01-ig
bd) A második tervezet véleményezése: 2014.05.01-ig
be) A végleges változat elfogadása: 2014. május hónap
ban tartandó MH MSZDB ülésen.
c) Hatályba léptető szakasz:
ca) A végleges változat felterjesztése jóváhagyásra:
2014.06.30-ig
cb) A doktrína jóváhagyása: 2014.07.31-ig
d) Technikai elosztó szakasz:
da) Nyomdai és terjesztési feladatok végrehajtása:
2014.12.31-ig. 8. A doktrínára vonatkozó egyéb rendelkezések:
a) Címe: Szárazföldi Hadműveletek Doktrína 1. kiadás
b) Kódszáma: MD 3.2 (1)
c) Jóváhagyója: honvédelmi miniszter
d) Tartalmi követelményei: A kidolgozásra kerülő do
kumentum az MH DH részét képezi. Célja, hogy garantálja az egységes megértést és megközelítést a szárazföldi
harceljárások alapelveit illetően. A végrehajtott műveletekben a különböző országok kötelékei egymás mellett
történő bevetése, vagy a többnemzeti kötelékek kialakítása során iránymutatást adjon a NATO erőkkel történő hatékony együttműködéséhez. A kiadvány alapul szolgáljon
a szakterület elméletének és gyakorlatának további fejlesztéséhez e) Minősítése: „Nyílt”
f) Formája: új kiadvány.
9. A doktrína kidolgozására készített szinopszis tartalmazza az egyes fejezetek és címek felsorolását, a kidolgozásáért, a részleges bedolgozásokért felelős szervezeteket,
valamint a kidolgozói munka részletes időrendjét.
10. Ez a szakutasítás a közzététel napján lép hatályba és
2014. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Orosz Zoltán altábornagy s. k.,
Honvéd Vezérkar főnök helyettes


text:
4/2011. (I. 31.) NFM rendelete a villamos energia egyetemes szolgáltatás árképzéséről.
A villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény 170. § (2) bekezdés 1. pontjában kapott felhatalmazás alapján – az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 84. §
f) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a következőket rendelem el:
1. A rendelet alkalmazási köre 1. § (1) E rendeletet kell alkalmazni a villamos energia egyetemes szolgáltatáshoz kapcsolódó árakra, áralkalmazási
feltételekre, az árszabályozás kereteire, az egyetemes szolgáltatás keretében nyújtandó termékcsomagokra és
az azokhoz kapcsolódó árszabásokra, valamint a villamos energia egyetemes szolgáltató (a továbbiakban: egyetemes
szolgáltató) által benyújtott árváltoztatási javaslatot megelőzően alkalmazandó induló tételes árszabásokra.
(2) E rendelet hatálya a villamos energia egyetemes szolgáltatási engedéllyel rendelkező gazdálkodó szervezet által
villamosenergia-kereskedelmi engedély alapján értékesített villamos energiára nem terjed ki.
2. Értelmező rendelkezések 2. § (1) E rendelet alkalmazásában
a) árszabás: az egyetemes szolgáltató által kínált villamosenergia-értékesítési termékcsomag, amely magában
foglalja a felhasználó által vásárolt villamos energiáért fizetendő árat és annak alkalmazási feltételeit;
b) közintézmény: a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (a továbbiakban: VET) 50. § (4) bekezdésében,
és a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 273/2007.
(X. 19.) Korm. rendelet (a továbbiakban: VET vhr.) 26/A. §-ában meghatározott felhasználó;
c) zónaidő: a villamos energia felhasználás elszámolása céljából meghatározott egy napon belüli időtartam.
(2) Az (1) bekezdésben meg nem határozott fogalmakat a VET, annak végrehajtására kiadott jogszabályok és
a Villamosenergia-ellátási Szabályzatok rendelkezései szerint kell értelmezni. 3. Általános rendelkezések
3. § (1) Az egyetemes szolgáltatási ár a 4. § (1) bekezdésben meghatározott árszabásnak megfelelően megállapított,
a villamos energia fogyasztásával arányos Ft/kWh alapú termékár.
(2) Az egyetemes szolgáltatási ár a rendszerhasználati díjak, a VET 147. §-ában meghatározott pénzeszközök, az általános
forgalmi adó és az energiaadó összegét nem tartalmazza.
4. Árszabások 4. § (1) Az egyetemes szolgáltatás keretében értékesített villamos energia elszámolására vonatkozóan az egyetemes
szolgáltatónak teljes ellátás alapú szerződés keretében a következő árszabásokra kell ajánlatot tennie a felhasználók
részére:
a) általános, egy zónaidős (a továbbiakban: „A1”),
b) általános, két zónaidős (a továbbiakban: „A2”),
c) közintézményi, két zónaidős (a továbbiakban: „A3”),
d) időszakos (a továbbiakban: „B”),
e) idényjellegű, egy zónaidős (a továbbiakban: „H”)
árszabás.
(2) Az egyetemes szolgáltató
a) az „A1” és a „H” árszabás esetében egy naptári napon belül azonos, zónaidőtől független árat,
b) az „A2” és „A3” árszabás esetében az egyes zónaidők esetében eltérő, az adott zónaidőre jellemző beszerzésre
tekintettel megállapított árat
köteles alkalmazni. (3) Az „A2” és „A3” árszabást akkor lehet alkalmazni, ha a villamosenergia-fogyasztás zónaidőnkénti mérése megoldott.
(4) A felhasználó kezdeményezésére, a nem mért közvilágítási célú villamos energia vételezésére, a villamos energia
rendszerhasználati díjakról szóló 119/2007. (XII. 29.) GKM rendelet 2. számú melléklet B) fejezet 2.1.5. pont c) alpont
második vagy harmadik bekezdése szerinti esetekben az „A2” árszabást kell alkalmazni.
(5) A felhasználó az „A1”, „A2”, vagy „A3” árszabások mellé „B” és „H” árszabást is választhat.
(6) Az egyes zónaidők időtartamát az 1. melléklet határozza meg.
5. § (1) A „B” árszabás szerint számolható el a felhasználó által meghatározott bármely, szakaszosan is biztonságosan
üzemeltethető, külön mért – az elosztó vezérlőberendezésével vezérelt felhasználói áramkörre állandó jelleggel,
megfelelő segédeszköz hiányában állagsérelem nélkül nem leválasztható módon, nem dugaszolhatóan
csatlakoztatott – felhasználói berendezés fogyasztása.
(2) Az egyetemes szolgáltató – tekintettel a (3) bekezdésben foglaltakra is – többféle „B” árszabást is alkalmazhat.
(3) Az (1) bekezdés szerinti felhasználói berendezések részére az egyetemes szolgáltató, az elosztóval, valamint az átviteli
rendszerirányítóval kötendő megállapodás alapján, naponta összesen minimum 8 óra, nyári időszámítás idején
összesen minimum 7 óra időtartamra köteles a villamosenergia-ellátást biztosítani, amelyből munkanapokon legalább
5 és legfeljebb 6 óra, nyári időszámítás idején legalább 4 és legfeljebb 5 óra eshet völgyidőszakba. A csúcsidőszakba
eső villamosenergia-ellátás alkalmankénti időtartama nem lehet rövidebb 30 percnél.
(4) Annak a +2 Celsius fok levegőhőmérsékletnél és +35 Celsius fok előremenő vízhőmérsékletnél mérve legalább 3 jósági
fokú hőszivattyúnak, és a napenergiából és egyéb megújuló energiaforrásokból nyert hőt épület hőellátására
hasznosító berendezésnek az üzemeltetését közvetlenül szolgáló készüléknek a villamosenergia-fogyasztását, amely
a külön mért felhasználói áramkörre állandó jelleggel, nem dugaszolással és úgy csatlakoztatott, hogy arról kizárólag
az állag sérelme nélkül megfelelő eszközzel választható le
a) a központi fűtésről és melegvíz-szolgáltatásról szóló kormányrendelet szerinti fűtési idényben (a továbbiakban:
fűtési idény) „H” árszabás szerint,
b) a fűtési idényen kívül – a felhasználó és az egyetemes szolgáltató egyéb megegyezésének hiányában – az „A1”
árszabás adott egyetemes szolgáltatónál érvényes legmagasabb díjtétele szerint kell elszámolni. A berendezések
alkalmazására vonatkozó további feltételeket az egyetemes szolgáltató és az elosztó az üzletszabályzatában
határozza meg.
(5) Az egyetemes szolgáltató legalacsonyabb „B” árszabású ára (a továbbiakban: „B Alap” árszabás) nem haladhatja meg
az „A1” árszabáshoz tartozó legmagasabb ár 70%-át.
(6) Az egyetemes szolgáltató „H” árszabásának ára nem haladhatja meg a „B Alap” árszabásához tartozó árat.
6. § (1) „A3” árszabást csak közintézmény választhat.
(2) Profil elszámolású felhasználási helyre a közintézmény az e rendelet szerinti bármely árszabást választhatja.
(3) Idősoros felhasználási helyre a közintézmény „A1” és „A2” árszabást nem választhat.
(4) A közintézmény – eltérő nyilatkozata hiányában – a kiegyenlítő energiát az „A3” árszabás keretében az egyetemes
szolgáltatóval számolja el.
(5) Ha a közintézmény az „A3” árszabással elszámolt felhasználási hely tekintetében az egyetemes szolgáltatóval,
a mérlegkör-felelőssel vagy az átviteli rendszerirányítóval a kiegyenlítő energiát külön kívánja elszámolni, akkor
az egyetemes szolgáltató az „A3” árszabás díjait a menetrend szerint elszámolt villamos energiára a villamos energia
rendszerhasználati díjakról szóló miniszteri rendeletben előírt elosztói menetrend kiegyensúlyozási díjnak megfelelő
mértékkel csökkentett értékeken köteles alkalmazni.
7. § (1) Az egyetemes szolgáltatók által alkalmazandó árszabások legmagasabb egyetemes szolgáltatási árait a 2. melléklet
tartalmazza.
(2) Amennyiben egy egyetemes szolgáltató többféle „B” árszabást alkalmaz, akkor a „B Alap” árszabás egyetemes
szolgáltatási árára a 2. mellékletet kell alkalmazni.
5. Az egyetemes szolgáltatási árak képzésére vonatkozó szabályok
8. § (1) Az egyetemes szolgáltatási árakat a 4. mellékletben meghatározott képlet alapján kell képezni.
(2) A piaci alapú villamosenergia-beszerzés szolgáltatónkénti átlagos összehasonlító árát a (3)–(4) bekezdésekben
foglaltaknak megfelelően – a 10. § (3) bekezdésében foglaltakra figyelemmel – kell meghatározni.
(3) A piaci alapú villamosenergia-beszerzés tárgyévi országos összehasonlító ára 17,17 Ft/kWh.
(4) Az egyes egyetemes szolgáltatók piaci alapú villamosenergia-beszerzésének az egyetemes szolgáltatási ár képzésénél
figyelembe vehető összehasonlító árát úgy kell számszerűsíteni, hogy a (3) bekezdés szerinti országos összehasonlító
árat az egyes egyetemes szolgáltatók tárgyévben érvényesülő fajlagos piaci vásárlási költségeinek az egyetemes
szolgáltatók összességének fajlagos, ugyanezen időszakra vonatkozó piaci vásárlási költségétől való eltérésével
egyező mértékben kell korrigálni.
(5) A Magyar Energia Hivatal (a továbbiakban: Hivatal)
a) az egyetemes szolgáltatók által egyetemes szolgáltatás céljára vásárolt villamos energia tárgyévi tényleges piaci
vásárlási átlagárát, valamint az egyes egyetemes szolgáltatók által vásárolt villamos energia tárgyévi tényleges
piaci vásárlási átlagárának ettől való százalékos eltérését a tárgyévet követő év február 28-ig,
b) az egyetemes szolgáltatók által egyetemes szolgáltatás céljára vásárolt villamos energia első negyedévi, első
félévi és az első három negyedévi tényleges piaci vásárlási átlagárát, valamint az egyes egyetemes szolgáltatók
által vásárolt villamos energia tényleges piaci vásárlási átlagárának ettől való százalékos eltérését a naptári
negyedévet követő hónap 30. napjáig
a honlapján közzéteszi.
(6) Az egyes egyetemes szolgáltatók által a (3)–(4) bekezdések szerint elismert éves átlagár és a megújuló
energiaforrásból vagy hulladékból nyert energiával termelt villamos energia, valamint a kapcsoltan termelt villamos
energia kötelező átvételéről és átvételi áráról szóló kormányrendelet alapján a kötelező átvétel keretében beszerzett
villamos energia éves átlagos árának beszerzési mennyiségekkel súlyozott átlaga felett alkalmazható kereskedelmi
árrés elismert éves átlagos értékeit a 3. melléklet tartalmazza.
(7) Ha az egyetemes szolgáltató január 1-jére vonatkozó árváltoztatási javaslatot kíván tenni, akkor azt a megelőző év
november 10-ig nyújthatja be a Hivatalnak. A szolgáltató az árváltoztatási javaslatában, a 4. melléklet szerinti képlet
alkalmazása során, az árváltoztatással érintett évre általa becsült beszerzési és értékesítési adatokat köteles alapul
venni.
(8) A Hivatal a január 1-jére vonatkozó, a VET 143. § (3) bekezdése szerinti javaslatát a megelőző év november 30-ig teszi
meg.
(9) Ha az egyetemes szolgáltató által alkalmazott értékesítési árak szerinti éves átlagos egyetemes szolgáltatási ár és
az elismert éves villamosenergia-beszerzési átlagár alapján számított fajlagos kereskedelmi árrés tárgyévi átlagos
értéke eltér a (6) bekezdés szerinti értéktől, akkor a Hivatal az eltérésnek megfelelő, általa határozatban megállapított
összeget a következő év értékesítési áraiban a VET 143. § (3) bekezdése szerinti javaslat elkészítése során figyelembe
veszi, tekintettel a VET vhr. 113/A. § (4) bekezdésében foglaltakra is.
(10) Ha az egyetemes szolgáltató július 1-re vonatkozó árváltoztatási javaslatot kíván tenni, akkor azt május 10-ig
nyújthatja be a Hivatalnak. A szolgáltató az árváltoztatási javaslatában, a 4. melléklet szerinti képlet alkalmazása során,
az adott évre általa becsült beszerzési és értékesítési adatokat köteles alapul venni.
(11) A Hivatal a július 1-jére vonatkozó, a VET 143. § (3) bekezdése szerinti javaslatát május 31-ig teszi meg.
6. Záró rendelkezések 9. § Ez a rendelet 2011. február 1-jén lép hatályba.
10. § (1) Ha a profil elszámolású közintézmény közszolgáltatás keretében vételez villamos energiát, de igénybejelentésében
az e rendelet szerinti árszabások közötti választásra vonatkozóan nem nyilatkozott, akkor
a villamosenergia-fogyasztását az erre vonatkozó nyilatkozatának megtételéig
a) a zónaidőnkénti villamosenergia-fogyasztás mérési feltételeinek megléte esetén az „A2” árszabás,
b) az a) pont szerinti feltételek hiányában az „A1” árszabás
szerint kell elszámolni.
(2) Ha az idősoros elszámolású közintézmény közszolgáltatás keretében vételez villamos energiát, de
igénybejelentésében az e rendelet szerinti árszabások közötti választásra vonatkozóan nem nyilatkozott, akkor
a villamosenergia-fogyasztását, az erre vonatkozó nyilatkozatának megtételéig, az „A3” árszabás szerint kell
elszámolni.
(3) A 2011. év tekintetében a 8. § (3), (6) és (9) bekezdésében foglaltak az éves időszak helyett az e rendelet hatálybalépése
és a december 31. közötti időszakra vonatkoznak.
(4) Ez a rendelet nem érinti a hatálybalépését megelőzően a Hivatal által jóváhagyott olyan „B” árszabást, amelyre a 7. §
(2) bekezdésében foglaltak nem vonatkoznak.
11. § Hatályát veszti a villamosenergia-piaci egyetemes szolgáltatás árképzéséről, valamint az egyetemes szolgáltatás
keretében nyújtandó termékcsomagokról szóló 44/2008. (XII. 31.) KHEM rendelet.
Dr. Fellegi Tamás s. k.,
nemzeti fejlesztési miniszter


text:
88/2007. (XI. 8.) AB végzése.  Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottságnak országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő íve mintapéldányának hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
végzést: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság
270/2007. (VII. 31.) OVB határozata ellen benyújtott kifogást érdemi vizsgálat nélkül visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a végzését a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. Az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban:
OVB) 2007. július 31-i ülésén megtagadta a magánszemély kezdeményező huszonegy kérdésben országos népszavazás kezdeményezésére benyújtott aláírásgyűjtő íve
mintapéldányának hitelesítését. Az OVB minden kérdés
tekintetében külön határozatot hozott, 253–273/2007.
(VII. 31.) OVB határozat számok alatt.
A 270/2007. (VII. 31.) OVB határozattal elbírált népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtési ívén a következő
kérdés szerepelt: „Egyetért-e ön azzal, hogy nem óhajtja
az ingyenélőknek, valamint se Orbán Viktor, se Gyurcsány Ferenc gyermekeinek felsőfokú tanulmányait, orvosi kezelését vagy esetleges kórházi kezelését ön fizetni az
adójából?”
Az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadását azzal indokolta, hogy a kezdeményezés nem felel meg
az Alkotmány 28/B. § (1) bekezdésében foglalt követelménynek, amely szerint országos népszavazás és népi kezdeményezés tárgya az Országgyűlés hatáskörébe tartozó
kérdés lehet. Az OVB úgy vélte, hogy a kezdeményezés
„semmi olyan elemet nem tartalmaz, amely alapján az Országgyűlés jogalkotói hatáskörét gyakorolva eleget tehetne egy sikeres népszavazásból eredő kötelezettségeinek.”
A 253–273/2007. (VII. 31.) OVB határozatok közzététele a Magyar Közlöny 2007. augusztus 3-án megjelent
2007. évi 104. számában történt meg.
Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő
ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése ellen a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése értelmében a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül kifogást lehet benyújtani.
A kezdeményező a hitelesítést megtagadó OVB határozatokkal szemben „óvással élt”, amelyet az Alkotmánybíróság kifogásnak tekintett. A kifogás 2007. augusztus
15-én, a törvényes határidőn belül érkezett az Alkotmánybírósághoz.
A kezdeményező egy beadványban nyújtotta be a kifogást, amely az egyes határozatok tekintetében – három határozat kivételével – külön indokolást nem tartalmaz. Tekintettel arra, hogy az indítványozó huszonegy más-más
tárgyú népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő íve hitelesítésének megtagadásáról, külön-külön számon meghozott OVB határozat felülvizsgálatát kéri, ezért az Alkotmánybíróság az egyes határozatok tekintetében a kifogást
elkülönítette, és a huszonegy kifogásolt OVB határozat
vonatkozásában külön határozatot hoz.
Ebben az eljárásban az Alkotmánybíróság a 270/2007.
(VII. 31.) OVB határozat elleni kifogást bírálta el.
II. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII.
törvény (a továbbiakban: Abtv.) 1. § h) pontjában foglaltaknak megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. „Az Alkotmánybíróságnak a formai és tartalmi követelményeknek megfelelő kifogások alapján lefolytatott eljárása jogorvoslati eljárás.” [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH
1999, 251, 256.] Ebben a jogorvoslati eljárásban az Alkotmánybíróság megvizsgálja, hogy az OVB határozata ellen
beérkezett kifogás megfelel-e a Ve. 77. § (2) bekezdése
a)–c) pontjaiban, illetve a Ve. 130. § (1) bekezdésben foglalt feltételeknek, valamint, hogy az OVB az aláírásgyűjtő
ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó
törvényeknek megfelelően járt-e el.
Az OVB az aláírásgyűjtési ív mintapéldányának hitelesítését azzal az indokolással tagadta meg, hogy a kérdés
nem tartozik az Országgyűlés hatáskörébe. A benyújtott
kifogás semmilyen jogi érvelést, jogszabályi hivatkozást
nem tartalmaz. A kifogás e határozattal összefüggésbe
hozható részében a következő szerepel: „Ha a törvényalkotás hatásköre valamint az Alkotmány módosítása
nem az Országgyűlés hatásköre, akkor azt anarchiának
hívják, nem parlamentális köztársaságnak!”
A Ve. 77. § (2) bekezdése szerint a „kifogásnak tartalmaznia kell
a) a jogszabálysértés megjelölését, b) a jogszabálysértés bizonyítékait,
c) a kifogás benyújtójának nevét, lakcímét (székhelyét)
és – ha a lakcímétől (székhelyétől) eltér – postai értesítési
címét.”
A Ve. 77. § (5) bekezdése alapján a kifogást érdemi
vizsgálat nélkül el kell utasítani, ha elkésett, vagy nem tartalmazza a Ve. 77. § (2) bekezdése a)–c) pontjában foglaltakat.
A kifogás benyújtója a határozattal szemben nem fogalmazta meg, hogy miért tartja az OVB döntését jogszabálysértőnek, nem jelölt meg azzal kapcsolatban konkrét jogsértést.
Az Alkotmánybíróság e kifogást nem tekinti érdemben
elbírálható kifogásnak, mert az nem felel meg a törvényi
követelményeknek.
Az Alkotmánybíróság a tartalmi feltételeknek meg nem
felelő kifogást az Abtv. 22. § (2) bekezdése, valamint a Ve.
116. §-ában és a Ve. 77. § (5) bekezdésében foglaltak alapján érdemi vizsgálat nélkül visszautasította.
A végzés közzétételét az OVB határozatnak a Magyar
Közlönyben való megjelenésére tekintettel rendelte el az
Alkotmánybíróság.
Dr. Bihari Mihály s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
50/2017. (XI. 30.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és Saint Lucia Kormánya között a Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló Megállapodás hatálybalépéséről.
A 281/2017. (IX. 22.) Korm. rendelettel a Magyar Közlöny 2017. szeptember 22-i 153. számában kihirdetett,
a  Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló Megállapodás 2. cikk (1) bekezdése az alábbiak szerint
rendelkezik a hatálybalépésről:
„A jelen Megállapodás az 1. cikkben szereplő felajánlás érintett Partner általi elfogadásának napját követő 30. napon
lép hatályba.”
A hatálybalépéshez szükséges felajánlás Saint Lucia Kormánya általi elfogadása kézhezvételének napja:
2017. november 13.
A Magyarország Kormánya és Saint Lucia Kormánya között a Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló
Megállapodás hatálybalépésének napja: 2017. december 13.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 281/2017. (IX. 22.) Korm. rendelet 4. §-ával megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és Saint Lucia Kormánya között a Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló Megállapodás
2017. december 13-án, azaz kettőezer-tizenhét december tizenharmadik napján lép hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
1336/2011. (X. 14.) Korm. határozata a Kormányzati Személyzeti Stratégiáról.
A Kormány a közszolgálati rendszerek átalakítása, a közigazgatási, rendészeti és a honvédelmi életpályák megteremtése érdekében
a következőket határozza: 1. Megtárgyalta és a további jogalkotási munka alapjául elfogadta a Kormányzati Személyzeti Stratégiát.
2. Felhívja az érintett minisztereket, hogy a Kormányzati Személyzeti Stratégiában foglaltaknak megfelelően készítsék el
a végrehajtáshoz szükséges jogszabályokat. Felelős: a kormánytisztviselők, köztisztviselők vonatkozásában a közigazgatási és igazságügyi miniszter
a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjai vonatkozásában a belügyminiszter
a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonái vonatkozásában a honvédelmi
miniszter Határidő: folyamatos 3. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
404/2013. (XI. 14.) Korm. rendelete a HUNÉP KLK HOTEL Szálloda, Idegenforgalmi és Szolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaság stratégiailag kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetté minősítéséről.
A Kormány a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 84/A.  § (2)  bekezdés a)  pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A Kormány a  HUNÉP KLK HOTEL Szálloda, Idegenforgalmi és Szolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaság
(Cg.  09-10-000410, székhely: 4028 Debrecen, Kassai út 26.) gazdasági társaságot (a  továbbiakban: Társaság)
a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (a  továbbiakban: Cstv.) 65.  §-a alapján
stratégiailag kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetté minősíti.
2. § A Kormány – figyelemmel a  Cstv. 65.  §-ra – megállapítja, hogy a Társaság, mint stratégiailag kiemelt jelentőségű
gazdálkodó szervezet vonatkozásában a Cstv. 65–67. §-át is alkalmazni kell.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
43/2016. (XI. 14.) MNB rendelete megújított 5000 forintos címletű bankjegy kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank megújított 5000 forintos címletű bankjegyet bocsát ki.
 (2) A kibocsátás időpontja: 2016. november 15.
2. § (1) A fehér színű bankjegypapírra nyomtatott bankjegy hossza 154 mm, szélessége 70 mm.
 (2) A papír anyagában a bankjegy rövidebb oldalával párhuzamosan futó biztonsági szál található, amelyen az „MNB”
felirat és az „5000” értékjelzés olvasható. 3. § (1) A bankjegy előoldala többszínű, a Kisfaludy gőzhajó képét, a Lánchíd pillérének részletét, lovasok stilizált rajzolatát
és geometrikus mintázatot megjelenítő, az oldal széléig kifutó alapnyomattal és vörösesbarna színű képnyomattal
készült, amelynek összhatása sárga. Az  alapnyomat részeként a  bankjegy alsó és felső szélén sárga sáv található,
az alapnyomat a szövegtükör körül kék és barna színhatású. A vízjelmező mellett jobbra 1 mm átmérőjű sárga színű
körök láthatók. Az alapnyomat jobb felső részén a sárga és barna színű illeszkedőjel előoldali eleme található.
(2) A vízjelmezőben gróf Széchenyi István arcképét ábrázoló árnyalatos vízjelkép látható, amelynek része a vízjel-portré
bal oldalán, függőlegesen elhelyezkedő „5000” értékjelzés. A  képnyomat része a  vízjelmező fölött lévő, a  címlet
tapintással történő felismerhetőségét elősegítő, a történelmi emlékhelyek emblémáját ábrázoló jel, amelynek színe
vörösesbarna.
(3) A  szövegtükörben, egymás alatti vízszintes sorokban az  „5000” értékjelzés, az  „ÖTEZER FORINT” felirat, Dr.
Matolcsy György, Dr. Gerhardt Ferenc, Nagy Márton és Dr. Windisch László névaláírása, a „BUDAPEST 2016” felirat,
a bankjegyhamisításért való büntetőjogi felelősségre vonatkozó, az „A BANKJEGYHAMISÍTÁST A TÖRVÉNY BÜNTETI!”
záradék, valamint a „MAGYAR NEMZETI BANK” felirat olvasható. Az évszám és a névaláírások változhatnak.
(4) A szövegtükörben, középen egy optikailag változó tulajdonságú festékkel (OVI) nyomtatott díszítő motívum látható,
amely a rátekintés szögétől függően lila vagy zöld színű. Az aláírásoktól balra – díszítő motívumokkal körülvéve –
Magyarország címerének ábrázolása látható. A szövegtükör képnyomati elemeinek színe vörösesbarna és barna.
(5) A  képnyomat jobb oldali részén gróf Széchenyi István arcképének ábrázolása látható, az  arcképtől jobbra, fent
a „GRÓF SZÉCHENYI ISTVÁN” felirat, lent az „5000” értékjelzés olvasható. E képnyomat elemeinek színe vörösesbarna.
(6) A  bankjegy sorszáma a  bal oldalon, a  vízjelmező alatt vízszintesen, valamint a  jobb oldalon, az  arckép mellett
függőlegesen olvasható. A fekete színű sorszám két betűből és hét számjegyből áll.
(7) A  szövegtükör és a  vízjelmező között, a  bankjegy rövidebb oldalával párhuzamos hologram hatású fémcsík
található. A fémcsík tagolt formájú elemeiben Magyarország címerének és a történelmi emlékhelyek emblémájának
ábrázolása, valamint az „5000” értékjelzés látható.
(8) A bankjegy előoldalának képét az 1. melléklet tartalmazza.
4. § (1) A bankjegy hátoldala többszínű, a nagycenki Széchenyi-kastély kertjét felülnézetből megjelenítő alapnyomattal és
vörösesbarna színű képnyomattal készült, amelynek összhatása sárga. Az alapnyomat sárga színhatású. A vízjelmező
mellett balra 1 mm átmérőjű sárga színű körök láthatók. Az  alapnyomat bal felső részén a  sárga és barna színű
illeszkedőjel hátoldali eleme található.
(2) A bankjegy felső szélével párhuzamos sávban a mikroírással nyomtatott „MNB” és „5000 FORINT” felirat ismétlődik,
valamint a  nagyobb betűkkel nyomtatott „5000” értékjelzés, „ÖTEZER FORINT” és „MNB” felirat olvasható.
A  vízjel alatti sávban a  mikroírással nyomtatott „MNB” és „5000 FORINT” felirat ismétlődik, valamint a  nagyobb
számjegyekkel nyomtatott „5000” értékjelzés olvasható.
(3) A képnyomat fő motívuma a nagycenki Széchenyi-kastélyt ábrázoló metszet. A metszettől jobbra kör alakú díszítő
motívum látható, amelyben a  rátekintés szögétől függően egy „H” betű jelenik meg. A  metszet fölött az „5000”
értékjelzés, a metszet alatt, balra az „A NAGYCENKI SZÉCHENYI KASTÉLY” felirat olvasható.
(4) A bankjegy hátoldalának képét a 2. melléklet tartalmazza.
5. § A bankjegy grafikai terve Pálinkás György grafikusművész munkája.
6. § Ez a rendelet 2016. november 15-én lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
30/2014. (III. 20.) ME határozata a Magyarország Kormánya és Japán Kormánya között a katasztrófák esetén történő együttműködésről és kölcsönös segítségnyújtásról szóló Megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a belügyminiszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek a Magyarország Kormánya és Japán Kormánya között a katasztrófák esetén történő együttműködésről és
kölcsönös segítségnyújtásról szóló Megállapodás létrehozásával;
 2. felhatalmazom a  belügyminisztert, hogy – az  érintett miniszterekkel egyetértésben – a  tárgyalásokon résztvevő
személyeket kijelölje;
 3. felhatalmazom a  belügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások eredményeként előálló
szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
 4. felhívom a külügyminisztert, hogy a megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
 5. felhívom a  belügyminisztert és a  külügyminisztert, hogy a  megállapodás létrehozását követően a  megállapodás
szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjesszék
a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2014. LXX. törvény az Európai Műholdas Távközlési Szervezet Módosított Egyezményének kihirdetéséről.
[Az Európai Műholdas Távközlési Szervezet Módosított Egyezménye Magyarország vonatkozásában 2002. november
28-án lépett nemzetközi jogilag hatályba.]
1. § Az Országgyűlés az  Európai Műholdas Távközlési Szervezet Módosított Egyezményét (a  továbbiakban: Módosított
Egyezmény) e törvénnyel kihirdeti.
2. § A Módosított Egyezmény angol nyelvű hiteles szövege és annak hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2014. november 18-i ülésnapján fogadta el.
Európai Műholdas Távközlési Szervezet MÓDOSÍTOTT EGYEZMÉNY TARTALOMJEGYZÉK Preambulum
I. CIKK Fogalommeghatározások II. CIKK Az EUTELSAT és az Eutelsat S.A. vállalat létrehozása
III. CIKK Az EUTELSAT céljai IV. CIKK Jogi személyiség
V. CIKK Költségek VI. CIKK Az EUTELSAT szervezeti felépítése
VII. CIKK Közgyűlés – összetétel és ülések VIII. CIKK Közgyűlés – eljárás
IX. CIKK Közgyűlés – feladatkörök X. CIKK A Titkárság
XI. CIKK Jogok és kötelezettségek XII. CIKK Az EUTELSAT székhelye, kiváltságai és mentességei
XIII. CIKK Kilépés XIV. CIKK Módosítások és megszüntetés
XV. CIKK Vitarendezés XVI. CIKK Aláírás – fenntartások
XVII. CIKK Hatálybalépés XVIII. CIKK Csatlakozás XIX. CIKK Felelősség
XX. CIKK Vegyes rendelkezések XXI. CIKK Letéteményes A Melléklet Átmeneti rendelkezések
B Melléklet Választottbírósági eljárás PREAMBULUM
Az Egyezmény Szerződő Államai,
Hangsúlyozva a  műholdas távközlés fontosságát a  népeik és gazdaságaik közötti kapcsolatok fejlesztésében,
továbbá azzal az óhajjal, hogy ezen a területen megerősítsék együttműködésüket,
Tudomásul véve, hogy az Ideiglenes Európai Műholdas Távközlési Szervezetet („IDEIGLENES EUTELSAT”) az európai
műholdas távközlési rendszerek űrszegmenseinek üzemeltetése céljából hozták létre,
Figyelembe véve a „Szerződés az  államok tevékenységét szabályozó elvekről a  világűr kutatása és felhasználása
terén, beleértve a Holdat és más égitesteket” című, Londonban, Moszkvában és Washingtonban 1967. január 27-én
aláírt szerződés vonatkozó rendelkezéseit,
Azzal a  kívánsággal, hogy az  Európai Unió vonatkozó megállapodásai és más nemzetközi megállapodások
szerződő államai jogainak és kötelezettségeinek sérelme nélkül egy, minden részt vevő állam részére távközlési
szolgáltatásokat biztosító transzeurópai távközlési hálózat részeként folytassák az  EUTELSAT műholdas távközlési
rendszer telepítését és üzemeltetését,
Elismerve azt, hogy az európai és globális technikai, gazdasági, szabályozási és politikai fejlődést figyelemmel kell
kísérni és szükség szerint igazodni kell azokhoz, elismerve továbbá különösen azt az  akaratot, hogy az  EUTELSAT
üzemeltetési tevékenységeit és kapcsolódó eszközeit egy nemzeti joghatóság alatt létrejövő korlátolt felelősségű
társaságnak engedjék át, amely társaság szilárd gazdasági és pénzügyi alapon, az elfogadott kereskedelmi elvekre
és a Megállapodásra tekintettel folytatja működését,
a következőkben állapodnak meg:
I. CIKK
Fogalommeghatározások
Ezen Egyezmény alkalmazásában:
a) „Egyezmény”: az  Európai Műholdas Távközlési Szervezet, az  EUTELSAT létrehozásáról szóló, Kormányzatok
előtt Párizsban 1982. július 15-én aláírásra megnyitott egyezmény, beleértve preambulumát és mellékleteit,
a későbbi módosításaival együtt;
b) „Ideiglenes Megállapodás”: az  Ideiglenes Európai Műholdas Távközlési Szervezet, az  „IDEIGLENES
EUTELSAT” megalapításáról szóló, Párizsban 1977. május 13-án Kormányzatok vagy bejelentett üzemeltető
magántársaságok között létrejött és a francia igazgatásnál letétbe helyezett megállapodás;
c) „ECS-megállapodás”: a  Párizsban 1978. március 10-én létrejött, az  állandó helyű műholdas távközlési
szolgáltatást nyújtó rendszer (ECS) űrszegmenséről szóló ideiglenes megállapodást kiegészítő megállapodás;
d) „Fél”: állam, amelynek tekintetében az Egyezmény hatályba lépett vagy azt ideiglenesen alkalmazták;
e) „az EUTELSAT főigazgatója”: az EUTELSAT ügyvezető szervének vezetője;
f ) „az EUTELSAT ügyvezető titkára”: az EUTELSAT Titkárságának vezetője;
g) „Eutelsat S.A. vállalat”: az  egyik Fél törvényei szerint létrehozott gazdasági társaság, amelynek székhelye
kezdetben Franciaországban lesz;
h) „űrszegmens”: távközlési műholdak csoportja, valamint e műholdak üzemelésének támogatásához szükséges
követő, távmérő, irányító, vezérlő, felügyelő és kapcsolódó létesítmények, továbbá berendezések;
i) „műholdas rendszer”: az  űrszegmens és az  adott űrszegmenshez hozzáféréssel rendelkező földi állomások
egysége;
j) „távközlés”: jel, jelzés, szöveg, kép és hang vagy egyéb jellegű információ átvitele, kibocsátása vagy vétele
vezetékes, rádiós, optikai vagy más elektromágneses rendszeren keresztül;
k) „Alapelvek”: az Egyezmény III. cikkének a) pontjában említett elvek;
l) „Megállapodás”: az EUTELSAT és az Eutelsat S.A. vállalat között az EUTELSAT és az Eutelsat S.A. vállalat közötti
kapcsolat, valamint kötelezettségeik meghatározása és különösen egy olyan keret biztosítása céljából
létrejött megállapodás, amely révén az  EUTELSAT ellenőrizheti, hogy az  Eutelsat S.A. vállalat tiszteletben
tartja-e az Alapelveket, valamint biztosíthatja az azoknak való megfelelést.
II. CIKK
Az EUTELSAT és az Eutelsat S.A. vállalat létrehozása
a) A Felek létrehozzák az Európai Műholdas Távközlési Szervezetet (a továbbiakban: EUTELSAT).
b) i. Műholdas rendszer üzemeltetésére és műholdas szolgáltatások nyújtására létrejön az  Eutelsat S.A.
vállalat; e  célból az  EUTELSAT eszközeit és üzemeltetési tevékenységeit átengedik az  Eutelsat S.A.
vállalatnak;
ii. Az Eutelsat S.A. vállalat működésére alapító okiratai és a  bejegyzés szerinti ország törvényei
az irányadók;
iii. Az a  Fél, amelynek területén az  Eutelsat S.A. székhelye található, vagy ahol annak eszközei
találhatók és/vagy üzemelnek, a Fél és az Eutelsat S.A. vállalat között létrejövő megállapodásokkal
összhangban megteszi azon intézkedéseket, amelyek adott esetben az  Eutelsat S.A. vállalat
létrehozásának és működésének elősegítéséhez szükségesek.
c) Az EUTELSAT és az Eutelsat S.A. vállalat közötti kapcsolatot a Megállapodás határozza meg.
d) Az Egyezmény A  Mellékletének vonatkozó rendelkezéseit az  EUTELSAT és az  Eutelsat S.A. vállalat
tevékenységei közötti folytonosság céljából kell alkalmazni. III. CIKK
Az EUTELSAT céljai
a) Az EUTELSAT elsődleges célja annak biztosítása, hogy az  Eutelsat S.A. vállalat tiszteletben tartsa az  ebben
a cikkben megállapított Alapelveket, nevezetesen a következőket:
i. közszolgáltatási/egyetemes szolgáltatási kötelezettségek: e  kötelezettségek az  űrszegmens
és annak a  nyilvános kapcsolt telefon hálózathoz kötődő szolgáltatások nyújtása céljából
történő felhasználása tekintetében alkalmazandók; az  audiovizuális szolgáltatások és a  jövőbeli
szolgáltatások nyújtására a  vonatkozó nemzeti szabályozás és nemzetközi megállapodások,
különösen a  határokat átlépő televíziózásról szóló európai egyezmény rendelkezéseivel
összhangban kerül sor, figyelemmel azokra, amelyek az  egyetemes szolgáltatás koncepciójára és
az információs társadalomra vonatkoznak;
ii. a műholdas rendszer által biztosított páneurópai lefedettség: az  Eutelsat S.A. vállalat a  műholdas
rendszere által biztosított páneurópai lefedettség révén, gazdasági alapon törekszik minden olyan
terület kiszolgálására, ahol a tagállamokban távközlési szolgáltatásokra szükség van;
iii. megkülönböztetésmentesség: a  felhasználóknak a  szolgáltatásokat méltányossági alapon
a kereskedelmi rugalmasságra is figyelemmel, valamint a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően
kell nyújtani;
iv. tisztességes verseny: az  Eutelsat S.A. vállalat a  tisztességes versennyel kapcsolatos minden
vonatkozó törvényt és előírást tiszteletben tart.
b) Az EUTELSAT további célja, hogy a  nemzetközi jog, különösen a  rádiószabályzat értelmében az  EUTELSAT
űrszegmensének az  Eutelsat S.A. vállalat részére átengedett üzemeltetéséből eredő frekvenciahasználathoz
fűződő jogok és kötelezettségek tekintetében biztosítsa a folytonosságot.
IV. CIKK
Jogi személyiség
a) Az EUTELSAT jogi személyiséggel rendelkezik.
b) Az EUTELSAT feladatai ellátásához és céljainak megvalósításához teljes jogképességgel rendelkezik, ezen
belül különösen:
i. szerződést köthet;
ii. ingó és ingatlan vagyontárgyakat szerezhet, adhat bérbe, birtokolhat és idegeníthet el;
iii. bírósági eljárásban félként vehet részt;
iv. megállapodást köthet államokkal vagy nemzetközi szervezetekkel.
V. CIKK
Költségek
a) Az EUTELSAT és az Eutelsat S.A. vállalat megállapodásokat köt az EUTELSAT részéről felmerülő költségek és
kiadások fedezésére a Megállapodásban foglaltak szerint.
b) A Titkárság létrehozásával és működésével összefüggésben felmerülő költségek – ideértve a teljesség igénye
nélkül az  irodai helyiségek bérleti díját és fenntartásukkal kapcsolatos költségeket, az  alkalmazotti béreket
és juttatásokat, a  Közgyűlés üléseinek szervezési és rendezési költségeit, az  EUTELSAT és a  Felek, valamint
egyéb szervezetek közötti konzultációk költségeit, továbbá az  EUTELSAT III.  cikk szerinti intézkedései
végrehajtásának költségeit, amelyek célja, hogy az  Eutelsat S.A. vállalat tiszteletben tartsa az  Alapelveket –
az V. cikk a) pontjával összhangban az Eutelsat S.A. vállalatot terhelik a Megállapodásban erre vonatkozóan
megállapított felső határig.
VI. CIKK
Az EUTELSAT szervezeti felépítése
a) Az EUTELSAT szervei az alábbiak:
i. a Közgyűlés;
ii. a Titkárság, amelyet az ügyvezető titkár vezet.
b) Minden szerv az Egyezmény által ráruházott hatáskör keretein belül jár el.
VII. CIKK
Közgyűlés – összetétel és ülések
a) A Közgyűlés az összes Félből áll.
b) A Közgyűlés ülésén egy Felet egy másik Fél is képviselhet, egy Fél azonban legfeljebb két másik Felet
képviselhet.
c) A Közgyűlés első rendes ülését az  Egyezmény hatálybalépésének napjától számított egy éven belül
összehívják. Ezt követően kétévente tartanak rendes ülést, hacsak a Közgyűlés egy rendes ülésen úgy nem
határoz, hogy a következő ülést ettől eltérő időközzel tartják meg.
d) A Közgyűlés egy vagy több Fél kérésére rendkívüli ülést is tarthat, amennyiben azt legalább a  Felek
egyharmada támogatja, vagy azt az Eutelsat S.A. vállalat kéri. A kérésben meg kell határozni az ülés célját.
e) A Közgyűlés ülésein való képviselet költségeit minden Fél maga viseli.
VIII. CIKK
Közgyűlés – eljárás
a) A Közgyűlésen minden Fél egy szavazattal rendelkezik. A  szavazástól tartózkodó Felet úgy kell tekinteni,
mintha nem szavazott volna.
b) Érdemi ügyekben a döntéshez a jelen lévő vagy az ülésen képviselt, szavazó Felek legalább kétharmadának
„igen” szavazata szükséges. Az Egyezmény VII. cikkének b) pontja szerint egy vagy két másik Felet képviselő
Fél külön szavazhat az általa képviselt Fél vagy Felek nevében.
c) Eljárással kapcsolatos ügyekben a  döntéshez a  jelen lévő és szavazó Felek egyszerű többségének „igen”
szavazata szükséges, ahol a jelen lévő Felek mindegyike egy szavazattal rendelkezik.
d) A Közgyűlés ülései akkor határozatképesek, ha azon az  összes Fél egyszerű többsége képviselteti magát,
feltéve hogy legalább az összes Fél egyharmada jelen van.
e) A Közgyűlés elfogadja az  Egyezmény rendelkezéseivel összhangban álló működési szabályzatát, amely
különösen az alábbiakra vonatkozóan tartalmaz rendelkezéseket:
i. elnökének és egyéb tisztségviselőinek megválasztása;
ii. az ülések összehívása;
iii. képviselet és akkreditáció;
iv. szavazási eljárások.
IX. CIKK
Közgyűlés – feladatkörök
A Közgyűlés feladatai az alábbiak:
a) megvizsgálja és ellenőrzi az  Eutelsat S.A. vállalat Alapelvekkel összefüggő tevékenységeit. Az  Eutelsat S.A.
vállalat ajánlásokat fogalmazhat meg ezzel kapcsolatban, amelyeket a Felek Közgyűlése fontolóra vesz;
b) a Megállapodással összhangban biztosítja, hogy az Eutelsat S.A. vállalat tiszteletben tartsa az Alapelveket;
c) határoz a  Megállapodás javasolt módosításairól, amely módosítások elfogadása a  Megállapodás részt vevő
felei kölcsönös egyetértésének függvénye;
d) meghozza a megfelelő határozatokat annak érdekében, hogy a nemzetközi jog, különösen a rádiószabályzat
értelmében az EUTELSAT űrszegmensének az Eutelsat S.A. vállalat részére átengedett üzemeltetéséből eredő
frekvenciahasználathoz fűződő jogok és kötelezettségek tekintetében biztosítsa a folytonosságot;
e) határozatokat hoz az  EUTELSAT és az  államok – akár Felei az  Egyezménynek, akár nem – vagy nemzetközi
szervezetek közötti hivatalos kapcsolatokról, és különösen tárgyalásokat folytat az Egyezmény XII. cikkének
c) pontjában említett székhely-megállapodásról;
f ) határoz az Egyezmény XIV. cikk c) pontja szerinti megszüntetésre irányuló valamennyi javaslatról;
g) elbírálja a Felek által benyújtott panaszbeadványokat;
h) határozatokat hoz az Egyezmény XIII. cikke értelmében a Felek EUTELSAT-ból való kilépéséről;
i) határoz az Egyezmény XIV. cikke szerinti, az Egyezmény módosítására irányuló javaslatokról és az Eutelsat S.A.
vállalat részére eljuttatja azokat a javasolt módosításokat, amelyek vélhetően hatással lesznek tevékenységei
folytatására;
j) határoz az Egyezmény XVIII. cikkének e) pontjával összhangban előterjesztett csatlakozási kérelmekről;
k) az Egyezmény X.  cikkében előírtaknak megfelelően határoz az  ügyvezető titkár kinevezéséről és
visszahívásáról, valamint az  ügyvezető titkár ajánlása alapján a  Megállapodásra kellő figyelemmel
meghatározza a Titkárság alkalmazottainak létszámát, jogállását és alkalmazási feltételeit;
l) kijelöli a  Titkárság azon vezető beosztású tisztviselőjét, aki az  ügyvezető titkár távollétében vagy abban
az esetben, ha az ügyvezető titkár nem tudja ellátni az ügyvezető titkár tisztségével járó feladatait, vagy ha
ez a poszt megüresedik, helyettes ügyvezető titkárként jár el;
m) elfogadja az éves vagy kétéves költségvetést;
n) a Megállapodással összhangban jóváhagyja az Eutelsat S.A. vállalat székhelyében bekövetkező változásokat.
X. CIKK
A Titkárság
a) A Titkárságot a Közgyűlés által kinevezett ügyvezető titkár vezeti.
b) Ha a Közgyűlés másként nem határoz, az ügyvezető titkár megbízatása négy évre szól.
c) A Közgyűlés az ügyvezető titkárt megbízatásának lejárta előtt indokolással visszahívhatja hivatalából.
d) Az ügyvezető titkár az EUTELSAT jogi képviselője. Az ügyvezető titkár a Közgyűlés utasításai szerint jár el, és
közvetlenül a Közgyűlésnek felel a Titkárság minden feladatának ellátásáért.
e) Az ügyvezető titkár a Közgyűlés IX. cikk k) pontja szerinti jóváhagyásának függvényében jogosult a Titkárság
alkalmazottainak kinevezésére.
f ) Az ügyvezető titkár posztjának megüresedése esetén vagy az  ügyvezető titkár távollétében, vagy abban
az  esetben, ha nem képes feladatainak ellátására, az  ügyvezető titkár Egyezmény szerinti jogköreit
a Közgyűlés által megfelelően kinevezett helyettes ügyvezető titkár gyakorolja.
g) Az ügyvezető titkár és a  Titkárság alkalmazottai tartózkodnak minden, az  EUTELSAT feladataival
összeegyeztethetetlen tevékenységtől.
XI. CIKK
Jogok és kötelezettségek
a) A Felek az Egyezmény szerinti jogaikat és kötelezettségeiket az Egyezmény elveivel és rendelkezéseivel teljes
összhangban, azokat elősegítve gyakorolják, illetve teljesítik.
b) A Felek mindegyike részt vehet és jelen lehet minden olyan konferencián és ülésen, amelyen az Egyezmény
rendelkezései értelmében képviseleti joggal rendelkezik, továbbá az EUTELSAT által összehívott vagy annak
égisze alatt megrendezett minden ülésen az  általa az  ülésre vonatkozóan meghatározott feltételek szerint,
függetlenül annak helyszínétől.
c) Mielőtt az  EUTELSAT székhelye szerinti országon kívül ilyen konferenciát vagy ülést rendeznek,
az ügyvezető titkár biztosítja, hogy a fogadó Féllel minden ilyen konferencia vagy ülés tekintetében létrejött
megállapodások tartalmazzanak rendelkezéseket az  ilyen konferencia vagy ülés ideje alatt a  részvételre
jogosult minden Fél képviselőjének a fogadó országba történő beutazására és tartózkodására vonatkozóan.
XII. CIKK
Az EUTELSAT székhelye, kiváltságai és mentességei
a) Az EUTELSAT székhelye Franciaországban van.
b) Az Egyezmény által engedélyezett tevékenységek körében az EUTELSAT és vagyona valamennyi Fél területén
mentesül a jövedelem- és a közvetlen vagyonadó, valamint a vámfizetési kötelezettség alól.
c) Az ebben a pontban említett jegyzőkönyvvel összhangban valamennyi Fél az EUTELSAT, annak tisztségviselői
és egy ilyen jegyzőkönyvben meghatározott alkalmazotti kategóriái, továbbá a  Felek, a  Felek képviselői és
a  választottbírósági eljárásban résztvevők számára biztosítja a  megfelelő kiváltságokat és mentességeket.
Különösen az ebben a pontban említett jegyzőkönyvben megállapított mértékig és esetekben e személyek
számára minden Fél mentességet biztosít a  jogi eljárások alól a  feladataik ellátása során és kötelességeik
teljesítése körében tetteik, illetve írásbeli vagy szóbeli megnyilvánulásaik tekintetében. Az  a  Fél,
amelynek területén az  EUTELSAT székhelye található, a  lehető leghamarabb tárgyalásokat kezdeményez
az  EUTELSAT-tal egy, a  kiváltságokra és mentességekre is kiterjedő székhely-megállapodásról, illetve
adott esetben újratárgyalja azt. A  többi Fél szintén a  lehető leghamarabb megalkotja a  kiváltságokra és
mentességekre vonatkozó jegyzőkönyvét. A székhely-megállapodás és a  jegyzőkönyv egyaránt rendelkezik
megszűnése feltételeiről, továbbá független az Egyezménytől.
XIII. CIKK
Kilépés
a) Bármelyik Fél a letéteményesnek küldött írásbeli értesítéssel a XXI. cikkben foglaltak szerint bármikor önként
kiléphet az  EUTELSAT-ból. A  kilépés az  erről szóló értesítés letéteményes általi kézhezvételétől számított
három hónap múlva lép hatályba.
b) Ha valamelyik Fél vélelmezhetően nem tett eleget az  Egyezmény szerinti kötelezettségének, a  Közgyűlés
az  erre vonatkozó értesítés kézhezvételét követően vagy saját kezdeményezésére és az  adott Fél
előterjesztéseit figyelembe véve, amennyiben úgy találja, hogy a mulasztásra sor került, úgy határozhat, hogy
az adott Felet az EUTELSAT-ból kilépettnek kell tekinteni, és az erre vonatkozó határozat napjától kezdődően
az Egyezmény az adott Fél tekintetében hatályát veszti. E célból a Közgyűlés rendkívüli ülést hívhat össze.
c) Az a Fél, amely kilépett az EUTELSAT-ból vagy ilyennek tekintendő, többé nem rendelkezik képviseleti joggal
a  Közgyűlésben, és a  kilépés tényleges napját követően az  adott napot megelőző cselekedetekből vagy
mulasztásokból adódó kötelezettségek kivételével semmilyen kötelezettség vagy felelősség nem terheli.
d) A kilépésre vonatkozó minden értesítésről és minden arra vonatkozó határozatról, hogy egy Felet kilépettnek
kell tekinteni, a letéteményes haladéktalanul minden Felet tájékoztat.
XIV. CIKK
Módosítások és megszüntetés
a) Bármelyik Fél javasolhatja az  Egyezmény módosítását, amely javaslatról az  ügyvezető titkárt értesíteni kell,
aki a javaslatokat haladéktalanul eljuttatja minden Félhez. A Közgyűlés a javasolt módosítással kapcsolatosan
legkorábban a  közléstől számított hat hónap elteltével dönt, kellő figyelemmel az  Eutelsat S.A. vállalat
ajánlásaira, amelynek álláspontját ki kell kérni, ha az Egyezmény javasolt módosítása vélhetően hatással van
tevékenységeinek folytatására. A  Felek Közgyűlése a  fenti időtartamot adott esetben, az  érdemi ügyekben
érvényes döntéshozatali eljárásnak megfelelően hozott határozattal lerövidítheti.
b) Ha a  módosítást a  Közgyűlés elfogadja, a  módosítás az  azt követő százhuszadik napon lép hatályba, hogy
a  letéteményes azon államok kétharmadától kézhez kapta az  elfogadásról szóló értesítést, amelyek
a  módosítás Közgyűlés általi elfogadásakor az  Egyezmény Felei voltak. Hatálybalépésekor a  módosítás
minden Félre nézve kötelező erejűvé válik.
c) A Felek megszüntethetik az EUTELSAT-ot, ha a Felek kétharmados többsége felmondja az Egyezményt.
d) Az Egyezmény felmondása nem érinti az Eutelsat S.A. vállalat folytatólagos létezését.
e) Az Eutelsat S.A. vállalattal létrejött eltérő értelmű megállapodás hiányában, az  EUTELSAT-nak a  jelen
cikk c)  pontja szerinti megszüntetésére irányuló határozat mindaddig nem hozható meg, amíg a  III.  cikk
b) pontjában említett nemzetközi jogok és kötelezettségek teljesen meg nem szűnnek.
XV. CIKK
Vitarendezés
a) A Felek között vagy az  EUTELSAT és egy vagy több Fél között az  Egyezmény értelmezésével vagy
alkalmazásával összefüggésben felmerülő vitákat az  Egyezmény B  Melléklete szerinti választottbírósági
eljárásban kell rendezni, ha azok rendezésére az  attól számított egy éven belül más módon nem kerül sor,
hogy a vitában érintett egyik fél a másik felet értesítette azon szándékáról, hogy a vitát békés úton kívánja
rendezni.
b) Minden, az  Egyezmény értelmezésével és alkalmazásával összefüggésben felmerülő vitát, amely egy Fél és
egy olyan állam között, amely megszűnt az Egyezmény Felének lenni, vagy az EUTELSAT és egy olyan állam
között, amely megszűnt az Egyezmény Felének lenni, merül fel azt követően, hogy az adott állam megszűnt
az Egyezmény Felének lenni, az Egyezmény B Melléklete szerinti választottbírósági eljárásban kell rendezni,
ha azok rendezésére az  attól számított egy éven belül más módon nem kerül sor, hogy a  vitában érintett
egyik fél a másik felet értesítette abbéli szándékáról, hogy a vitát békés úton kívánja rendezni, feltéve hogy
az  az állam, amely már nem részes Fele az  Egyezménynek, ehhez hozzájárul. Ha egy állam egy olyan vitát
követően szűnik meg részes Fele lenni az Egyezménynek, amelynek résztvevője volt, és amelyet a jelen cikk
a) pontja értelmében választottbíróság elé utaltak, a választottbírósági eljárást folytatni kell és be kell fejezni.
XVI. CIKK
Aláírás – fenntartások
a) Minden olyan állam, amelynek távközlési igazgatása vagy bejelentett üzemeltető magántársasága
az  Ideiglenes Megállapodás aláíró fele vagy jogában áll annak aláíró felévé válni, az  alábbi módon válhat
az Egyezmény részes Felévé:
i. megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás fenntartása nélküli aláírás, vagy
ii. megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás fenntartásával történő aláírás, amelyet megerősítés,
elfogadás vagy jóváhagyás követ, vagy
iii. csatlakozás. b) Az Egyezmény Párizsban 1982. július 15-től hatálybalépése napjáig aláírásra áll nyitva, azt követően pedig
csatlakozásra marad nyitva.
c) Az Egyezményhez fenntartások nem fűzhetők. XVII. CIKK
Hatálybalépés
a) Az Egyezmény az azt követő 60. napon lép hatályba, amikor az Egyezményt a XVI. cikk a) pont i. alpontjával
összhangban aláírták, vagy azt azon államok kétharmada megerősítette, elfogadta vagy jóváhagyta, amelyek
az  Egyezmény aláírásra megnyitásának napján joghatósággal rendelkeztek az  Ideiglenes Megállapodás
aláíró felei felett, feltéve hogy az  említett aláíró felek vagy az  ECS-megállapodás általuk kijelölt aláíró felei
az ECS-megállapodás szerint a pénzügyi részvények legalább kétharmadát birtokolják.
b) Az Egyezmény az aláírásra megnyitásának napjától számított nyolc hónapig nem lép hatályba. Az Egyezmény
nem lép hatályba, ha azt az  aláírásra történő megnyitásának napjától számított harminchat hónapon belül
a jelen cikk a) pontja szerint nem írták alá, erősítették meg, fogadták el vagy hagyták jóvá.
c) Azon állam esetében, amely megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okiratát az  Egyezmény
hatálybalépése után helyezi letétbe, az Egyezmény a letétbe helyezés napján lép hatályba.
d) Hatálybalépését követően az Egyezményt ideiglenesen alkalmazzák minden olyan állam tekintetében, amely
azt megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás fenntartása mellett írta alá és az aláíráskor vagy a hatálybalépést
megelőzően bármikor ezt kérte. Az ideiglenes alkalmazás megszűnik:
i. amikor az adott állam a megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratot letétbe helyezi, vagy
ii. két évvel az után, hogy az Egyezmény hatályba lépett anélkül, hogy az adott állam megerősítette,
elfogadta vagy jóváhagyta volna azt, vagy
iii. ha az  adott állam a  jelen pont ii.  alpontjában említett időszak eltelte előtt értesítést küld azon
szándékáról, hogy nem erősíti meg, fogadja el vagy hagyja jóvá az Egyezményt.
 Az ideiglenes alkalmazás jelen pont ii. vagy iii. alpontja alapján történő megszűnése esetén a Fél jogaira és
kötelezettségeire az Egyezmény XIII. cikkének c) pontja az irányadó.
e) Hatálybalépésekor az  Egyezmény az  Ideiglenes Megállapodás helyébe lép, amely utóbbi ezzel megszűnik.
Az  Egyezmény egyetlen rendelkezése sem érinti azonban a  Feleknek az  Ideiglenes Megállapodás korábbi
aláíró feleként megszerzett jogait vagy kötelezettségeit.
XVIII. CIKK
Csatlakozás
a) Minden állam, amelynek távközlési igazgatása vagy bejelentett üzemeltető magántársasága az  Ideiglenes
Megállapodás aláíró fele volt vagy jogában állt annak aláíró felévé válni az  Egyezmény aláírásra való
megnyitásának napján, attól a  naptól kezdődően, amikor az  már nem áll nyitva aláírásra, az  Egyezmény
hatálybalépésétől számított két évig csatlakozhat az Egyezményhez.
b) A jelen cikk c)–e) pontjának rendelkezéseit az alábbi államok csatlakozási kérelmére kell alkalmazni:
i. azon állam, amelynek távközlési igazgatása vagy bejelentett üzemeltető magántársasága
az Ideiglenes Megállapodás aláíró fele volt vagy jogában állt annak aláíró felévé válni az Egyezmény
aláírásra való megnyitásának napján, és amely az  Egyezmény XVI.  cikk a)  pont i. vagy ii.  alpontja
vagy a jelen cikk a) pontja alapján nem vált az Egyezmény Felévé;
ii. minden olyan más európai állam, amely tagja a  Nemzetközi Távközlési Egyesületnek és
hatálybalépése után csatlakozni kíván az Egyezményhez.
c) Az az állam, amely a jelen cikk a) pontjában említett körülmények között csatlakozni kíván az Egyezményhez
(„jelentkező állam”), erről írásban értesíti az ügyvezető titkárt, és a kérelem szempontjából minden lényeges
információt az utóbbi rendelkezésére bocsát.
d) Az ügyvezető titkár átveszi a jelentkező állam kérelmét, amelyet eljuttat a Közgyűléshez.
e) A Közgyűlés az attól számított hat hónapon belül határoz a jelentkező állam kérelméről, amikor az ügyvezető
titkár úgy dönt, hogy a  jelen cikk c)  pontja alapján minden szükséges információval rendelkezik.
Az  ügyvezető titkár döntéséről a  Közgyűlést haladéktalanul értesítik. A  Közgyűlés határozatát titkos
szavazással, az  érdemi ügyekben érvényes döntéshozatali eljárásnak megfelelően hozza meg. E  célból
a Közgyűlés rendkívüli ülést hívhat össze.
f ) Az ügyvezető titkár értesíti a jelentkező államot a csatlakozásnak a Közgyűlés által megállapított feltételeiről,
amelyeket az  adott állam által a  letéteményesnél letétbe helyezendő csatlakozási okirathoz mellékelt
jegyzőkönyvbe kell foglalni.
XIX. CIKK
Felelősség
Egyik Fél sem visel egyedüli felelősséget az  EUTELSAT tetteiért és kötelezettségeiért, kivéve ha a  felelősség
olyan szerződésből ered, amelynek az  adott Fél és a  kártérítést követelő állam egyaránt felei. Ebben az  esetben
az  EUTELSAT az  érintett Felet kártalanítja az  ilyen felelősség tekintetében, kivéve ha az  utóbbi kifejezetten
kizárólagos felelősséget vállalt.
XX. CIKK
Vegyes rendelkezések
a) Az EUTELSAT hivatalos és munkanyelve az angol és a francia.
b) Az EUTELSAT a  Közgyűlés általános véleményére tekintettel együttműködik a  közös érdekű ügyekben
az  Egyesült Nemzetek Szervezetével és annak szakosított intézményeivel – különösen a  Nemzetközi
Távközlési Egyesülettel –, valamint más nemzetközi szervezetekkel.
c) Az Egyesült Nemzetek Közgyűlése 1721. (XVI) számú határozatának való megfelelés érdekében az EUTELSAT
az Egyesült Nemzetek Szervezete főtitkárának és az érintett szakosított intézményeinek tájékoztatás céljából
a tevékenységéről éves jelentést küld. Az éves jelentést megküldi az Eutelsat S.A. vállalatnak is.
XXI. CIKK
Letéteményes
a) Az Egyezmény letéteményese a  Francia Köztársaság Kormánya. A  megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy
csatlakozási okiratokat, az ideiglenes alkalmazás iránti kérelmeket, valamint a módosítások megerősítéséről,
elfogadásáról vagy jóváhagyásáról, továbbá az  EUTELSAT-ból való kilépésre vonatkozó határozatról vagy
az  Egyezmény ideiglenes alkalmazásának megszüntetéséről szóló értesítéseket a  letéteményesnél helyezik
letétbe.
b) Az Egyezményt a  letéteményes irattárában helyezik letétbe. A  letéteményes az  Egyezményt aláíró vagy
csatlakozási okiratot letétbe helyező államok és a  Nemzetközi Távközlési Egyesület részére eljuttatja
az Egyezmény szövegének egy-egy hiteles másolatát.
c) A letéteményes haladéktalanul tájékoztatja az Egyezményt aláíró vagy ahhoz csatlakozó államokat és szükség
szerint a Nemzetközi Távközlési Egyesületet az alábbiakról:
i. az Egyezményhez érkező aláírások;
ii. a letétbe helyezett megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okiratok;
iii. az Egyezmény XVII. cikkének a) pontjában említett hatvannapos időtartam kezdete;
iv. az Egyezmény hatálybalépése;
v. az Egyezmény XVII. cikkének d) pontja szerinti ideiglenes alkalmazás iránti kérelmek;
vi. az ügyvezető titkárnak az Egyezmény X. cikkének a) pontja szerinti kinevezése;
vii. az Egyezmény módosításainak elfogadása és hatálybalépése;
viii. a kilépésről szóló értesítések;
ix. a Közgyűlésnek az Egyezmény XIII. cikkének b) pontja alapján arra vonatkozó határozatai, hogy egy
Felet az EUTELSAT-ból kilépettnek kell tekinteni;
x. az Egyezménnyel kapcsolatos minden egyéb értesítés és közlemény.
d) Az Egyezmény hatálybalépésekor a  letéteményes az  Egyesült Nemzetek Szervezetének főtitkára részére
az  Egyesült Nemzetek Alapokmányának 102.  cikkével összhangban történő nyilvántartásba vétel és
közzététel céljából eljuttatja az Egyezmény megerősített hiteles másolatát.
FENTIEK HITELÉÜL a  kormányuk által erre kellően feljogosított alulírott meghatalmazottak aláírták ezt
az Egyezményt(1).
Az Egyezményt aláírásra megnyitották Párizsban ezerkilencszáznyolcvankettő július havának tizenötödik napján
angol és francia nyelven, egy-egy eredeti példányban, mindkét szöveg egyaránt hiteles.
A MELLÉKLET
Átmeneti rendelkezések 1. A tevékenységek folytonossága
a) Az EUTELSAT által kötött valamennyi, az  Eutelsat S.A. vállalat létrehozásakor érvényben lévő megállapodás
érvényben marad, kivéve illetve mindaddig, amíg az  adott megállapodás rendelkezéseinek megfelelően
azt nem módosítják, vagy meg nem szüntetik. Az  EUTELSAT-nak az  Eutelsat S.A. vállalat létrehozásakor
érvényben lévő határozatai továbbra is érvényben maradnak, kivéve illetve mindaddig, amíg az  adott
határozatokat nem módosítják, vagy meg nem szüntetik.
b) Amennyiben az Eutelsat S.A. vállalat létrehozásakor az EUTELSAT bármely szerve olyan intézkedésbe kezdett,
amelynek végrehajtására felhatalmazással rendelkezik, vagy amelyet végre kell hajtania, azonban nem fejezte
be azt, az Eutelsat S.A. ügyvezető titkára vagy első vezérigazgatója hatáskörében, valamint az EUTELSAT és
az Eutelsat S.A. vállalat közötti megállapodásoknak megfelelően az  intézkedés befejezése céljából képviseli
az adott szervet.
(1) Az EUTELSAT tagállamai: Ausztria, Belgium, Ciprus, Dánia, Finnország, Franciaország, [Németország (Szöv. Közt.)], Görögország, Izland, Írország,
Olaszország, Liechtenstein, Luxemburg, Málta, Monaco, Hollandia, Norvégia, Portugália, San Marino, Spanyolország, Svédország, Svájc, Törökország,
az Egyesült Királyság, Vatikánváros, Jugoszlávia.
2. Az átengedés módja
a) Az EUTELSAT átengedési megállapodást („Átengedési Megállapodás”) köt az  Eutelsat S.A. vállalattal
a  tevékenységéhez kapcsolódó bármely, illetve valamennyi eszközének és forrásának (az Átengedési
Megállapodásban részletesebben meghatározottak szerint) az  Eutelsat S.A. vállalat részére történő
átengedése céljából (az „Átengedés”).
b) Az Átengedés az átengedett eszközökhöz és forrásokhoz fűződő jogok, jogcímek, érdekeltségek és előnyök,
valamint kötelezettségek és felelősségek egyetemes átengedését eredményezi, az  így átengedett eszközök
és források pedig teljes és önálló tevékenységi kört képeznek. Az Átengedés azonos következményekkel jár,
mint a  kereskedelmi társaságokra vonatkozó 1966. július 24-i 66-537.  számú francia törvény 382. és az  azt
követő  cikkek értelmében a  tevékenységek spin-off („kiválás”) jellegű átengedése, azzal az  eltéréssel, hogy
az  átengedőt (société apporteuse) az  említett törvény alapján normális esetben kötelező jelleggel terhelő
kötelezettségek és formalitások egyike sem alkalmazandó az EUTELSAT esetében.
c) Különösen a  fentiek sérelme nélkül az  Átengedés általános érvénnyel az  Átengedési Megállapodásban
meghatározott naptól lép hatályba anélkül, hogy ahhoz szükség lenne bármely személy értesítésére,
hozzájárulására vagy jóváhagyására, ideértve azokat a  személyeket is, akik felé ez  a  kötelezettség vagy
felelősség fennáll. Az  Átengedés azonos módon lép hatályba minden olyan személy tekintetében is, akivel
az EUTELSAT személyhez kötött megállapodást kötött.
3. Irányítás
a) A fenti 2. pont c) alpontjára figyelemmel az EUTELSAT végrehajtó szervének minden alkalmazottját megilleti
a  jog, hogy átkerüljön az  Eutelsat S.A. vállalathoz, az  ezzel a  joggal élő személyekre pedig átkerülésük
napjától legalább az  átkerülésük előtt közvetlenül érvényes alkalmazási feltételekkel azonos alkalmazási
feltételek vonatkoznak, amennyiben ez összeegyeztethető a francia joggal.
b) Azon személyek tekintetében, akik az  Átengedés napján az  EUTELSAT nyugdíjprogramjának szabályzata
alapján ellátásban részesülnek, az  ilyen ellátásokat az említett szabályzat Átengedés napján hatályban lévő
vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően továbbra is folyósítani kell.
c) Azon személyek tekintetében, akik az  Átengedés napján jogot szereztek arra, hogy az  EUTELSAT
nyugdíjprogramjának szabályzata alapján ellátásban részesüljenek, megfelelő intézkedéseket kell tenni
e jogaik megőrzése érdekében.
d) E melléklet 1.  pontjával összhangban a  személyzetre vonatkozó, hatályban lévő alkalmazási feltételeket
mindaddig alkalmazni kell, amíg az Eutelsat S.A. vállalat meg nem állapítja az új alkalmazási feltételeket.
e) Amíg az  Eutelsat S.A. vállalat igazgatóságának első elnöke és az  első ügyvezető titkár hivatalba lép,
feladataikat az EUTELSAT főigazgatója látja el.
4. Az EUTELSAT feladatainak átengedése az Eutelsat S.A. vállalat és az ügyvezető titkár részére
a) Az EUTELSAT főigazgatója minden érintettet értesít az  Eutelsat S.A. vállalat és a  Titkárság létrehozásának
napjáról.
b) Az EUTELSAT főigazgatója az EUTELSAT jogi képviselőjeként minden intézkedést megtesz annak érdekében,
hogy az EUTELSAT jogait és kötelezettségeit kellő időben átengedjék az Eutelsat S.A. vállalat és az ügyvezető
titkár részére.
B MELLÉKLET
Választottbírósági eljárás 1. Az Egyezmény XV.  cikkében említett viták elbírálása céljából az  alábbi pontoknak megfelelően egy
választottbíróságot kell létrehozni.
2. Az Egyezmény Felei a választottbírósági eljárásban a vita bármelyik résztvevőjéhez csatlakozhatnak.
 3. A választottbíróság három tagból áll. A  vita résztvevői egy-egy választottbírót jelölnek az  attól számított két
hónapon belül, hogy az  egyik fél kézhez kapta a  másik félnek a  vita választottbíróság elé utalása iránti kérelmét.
Ha az Egyezmény XV. cikke a vita résztvevőitől a vita választottbíróság útján való rendezéséhez azok egyetértését
kívánja meg, a  két hónapos időtartamot a  megegyezés napjától kell számítani. Az  első két választottbíró
a  második választottbíró jelölésének napjától számított két hónapon belül kijelöli a  harmadik választottbírót,
aki a  választottbíróság elnöke lesz. Ha a  két választottbíró egyikét nem jelölik ki az  előírt időtartamon belül,
a  választottbírót bármelyik fél kérésére a  Nemzetközi Bíróság elnöke, vagy ha a  felek nem jutnak megegyezésre,
az  Állandó Döntőbíróság főtitkára jelöli ki. Ugyanezt az  eljárást kell alkalmazni abban az  esetben, ha
a választottbíróság elnökét nem jelölik ki az előírt időtartamon belül.
4. A választottbíróság meghatározza székhelyét és megállapítja saját működési szabályzatát.
5. Az általa jelölt választottbíróval kapcsolatban felmerülő költségeket, valamint a  választottbíróság előtti képviselet
költségeit mindegyik fél maga viseli. A  választottbíróság elnökével kapcsolatban felmerülő költségek egyenlő
arányban a vita résztvevőit terhelik.
6. A választottbíróság ítéletét tagjai többségének szavazatával hozza meg, akik nem tartózkodhatnak a  szavazástól.
Az ítélet végleges és a vita minden résztvevőjére nézve kötelező, ellene fellebbezésnek helye nincs. A vita résztvevői
haladéktalanul eleget tesznek az ítéletnek. Amennyiben az ítélet értelmezésével vagy hatályával kapcsolatban vita
merül fel, a választottbíróság a vita bármely résztvevője kérésére értelmezi azt.”
3. § (1) Ez a törvény a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) E  törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről, valamint az  Európai Műholdas Távközlési Szervezet
Közgyűlésén Magyarország képviseletéről a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
1765/2018. (XII. 20.) Korm. határozata a Magyar Köztársaság Kormánya, Románia Kormánya, a Szlovák Köztársaság Kormánya és Ukrajna Kormánya között a többnemzetiségű műszaki zászlóalj létrehozásáról szóló Megállapodás Jegyzőkönyve szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyar Köztársaság Kormánya, Románia Kormánya, a  Szlovák Köztársaság Kormánya és Ukrajna
Kormánya között a  többnemzetiségű műszaki zászlóalj létrehozásáról szóló Megállapodás Jegyzőkönyve
(a továbbiakban: Jegyzőkönyv) bemutatott szövegével;
2. felhatalmazza a  honvédelmi minisztert vagy az  általa kijelölt személyt, a  Jegyzőkönyv bemutatott szövegének
– a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Jegyzőkönyv szövegének végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
4. jóváhagyja a Jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló kormányrendelet-tervezetet, és elrendeli a Jegyzőkönyv szövegének
végleges megállapítását követően annak a Magyar Közlönyben történő kihirdetését.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
70/2011. (VI. 24.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. június 17-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. B., dr. Sch. A. és Sch. G. magánszemélyek (a továbbiakban: beadványozók) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozók 2011. május 23-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a munkaidőkereten felül végzett munkáért járó bérpótlék mértéke ne lehessen alacsonyabb
a személyi alapbér ötven százalékánál?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés nem felel meg
az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti,
hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár
a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni. A kérdés
egyértelműségének vizsgálatakor az Országos Választási Bizottságnak határozata meghozatala során figyelemmel kell
lennie arra is, hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés – a hatályban lévő jogszabályok szerint – el
tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség, ha igen, milyen jogalkotásra köteles. [51/2001. (XI. 29.) AB
határozat, ABH 2001, 392, 396.; 25/2004. (VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381, 386.; 105/2007. (XII. 13.) AB határozat,
ABH 2007, 891, 895.]
A kérdés egyértelműsége annak tükrében is vizsgálandó, hogy az a hatályos jogi szabályozáshoz képest milyen
jogalkotásra irányul [118/2010. (VI. 30.) ABH és 42/2011. (VI. 9.) ABH]
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a munka törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény
(a továbbiakban: Mt.) 147. § (2) bekezdésében foglaltak szerint „A munkaidő-beosztás szerinti napi munkaidőt
meghaladóan, illetve a munkaidőkereten felül végzett munka esetén a pótlék mértéke ötven százalék.
Munkaviszonyra vonatkozó szabály vagy a felek megállapodása előírhatja, hogy ellenértékként – pótlék helyett –
szabadidő jár, ami nem lehet kevesebb a végzett munka időtartamánál.”
A népszavazásra feltenni kívánt kérdés a hatályos jogi szabályozással megegyező szabályozás kialakítását célozza.
A kérdés az átlagos választópolgárnak azt sugallja, hogy „igen” szavazatával a fennálló jogszabályi helyzet
megváltoztatására szavaz. Valójában azonban a kérdésre adott „igen” válasszal a mai jogi szabályozást erősítenék
meg, míg a „nem” válasz értelmetlen lenne.
Fentiek értelmében nem lehet országos népszavazást tartani és a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg
a törvényben foglalt követelményeknek, így a Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív
hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Mt. 147. § (2) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án és a 10. § c) pontján, 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról
szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1726/2013. (X. 11.) Korm. határozata a 2012. kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradványok egy részének felhasználásáról.
A Kormány a  további intézkedésig fel nem használható, 2012. évi kötelezettségvállalással nem terhelt
előirányzat-maradványokból a  XII. Vidékfejlesztési Minisztérium fejezetnél keletkezett 269 672 ezer forintnak és
a XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezetnél keletkezett 82 328 ezer forintnak
a) az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 152.  §
(5) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva a felhasználását engedélyezi, és
b) az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
az 1. melléklet szerinti átcsoportosítását rendeli el.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
határidő: azonnal
orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
78/2009. (VII. 10.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő határozatot:
1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzat Képviselő-testülete által a plakátok elhelyezésének szabályairól alkotott 22/2004. (VII. 5.) számú rendelet 4. § (2) bekezdése
alkotmányellenes, ezért azt a határozat közzétételének
napjával megsemmisíti.
2. Az Alkotmánybíróság a Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzat Képviselő-testülete által a plakátok elhelyezésének szabályairól alkotott 22/2004. (VII. 5.)
számú rendelet 1. § b) és c) pontja, 2. § és 4. § egésze, valamint az 5. § a) pontjának „hirdetés, felirat, szórólap, vetített kép” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
3. Az Alkotmánybíróság a Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzat Képviselő-testülete által a plakátok elhelyezésének szabályairól alkotott 22/2004. (VII. 5.)
számú rendelet 3. §-a és az 5. § c) pontjának „épületárkádok alatti járda, alul- és felüljárók stb.” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt, továbbá az egyéb indítványi részeket visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. Az indítványozó a Budapest Főváros IV. kerület Újpest
Önkormányzat Képviselő-testülete által a plakátok elhelyezésének szabályairól alkotott 22/2004. (VII. 5.) számú
rendelete (a továbbiakban: Ör.) 1. § b) és c) pontja,
2–4. §-a, 5. § a) pontjának „hirdetés, felirat, szórólap, vetített kép” szövegrésze, valamint 5. § c) pontjának „épületárkádok alatti járda, alul- és felüljárók” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítását, és kihirdetésének
napjára visszamenő hatályú megsemmisítését kezdeményezte.
Az indítványozó egyrészt azt állította, hogy a kifogásolt
szabályozás olyan engedélyezési rendszert tartalmaz,
amely ellentétes a gazdasági reklámtevékenységről szóló
1997. évi LVIII. törvénnyel (a továbbiakban: Grtv.), valamint a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 12. § (3) bekezdésével. Ezért az indítványozó szerint az engedélyezési rendszer rendeleti szabályozása ellentétes az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésével.
Szintén a jogforrási hierarchiára hivatkozva támadta az
indítványozó az Ör. 1. § c) pontját, a 4. § (2) bekezdését, valamint az 5. § a) pontjának „szórólap, vetített kép” szövegrészét. Álláspontja szerint ezek a rendelkezések ellentétesek
a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény 8. §-ával
és az egyes szabálysértésekről szóló 218/1999. (XII. 28.)
Korm. rendelettel. Az indítványozó az Ör.-nek a felbujtást
szabálysértési szankcióval fenyegető 4. § (2) bekezdését az
ártatlanság vélelmére utalva is kifogásolta.
Az indítványozó továbbá a tulajdonhoz való jogra hivatkozva kifogásolta, hogy az egyébként is önkényes engedélyezés a „közterülettel közvetlenül határos falfelületekre” is vonatkozik [Ör. 1. § c) pont].
Mindezek mellett az indítványozó – a konkrét alkotmányjogi összefüggés megindokolása nélkül – hivatkozott
a vállalkozás és a gazdasági verseny szabadságára, valamint az „Alkotmány elveire és a belőlük fakadó jogalkotási követelményekre”.
II. Az Alkotmány indítvánnyal összefüggő rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokrati
kus jogállam.”
„13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdon
hoz való jogot.
(2) Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdek
ből, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes,
feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet.”
„44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében
rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb
szintű jogszabállyal.”
„57. § (2) A Magyar Köztársaságban senki sem tekinthető bűnösnek mindaddig, amíg büntetőjogi felelősségét
a bíróság jogerős határozata nem állapította meg.”
Az Ör. indítvánnyal érintett rendelkezései:
„1. §
Az Önkormányzat illetékességi területén
a) közterületen,
b) közterületen álló építményen és egyéb műtárgyon,
c) közterülettel közvetlenül határos falfelületen és kerí
tésen
plakátot csak a közterület tulajdonosának és az érintett
épület, építmény, kerítés vagy egyéb műtárgy (a továbbiakban együtt: építmény) tulajdonosának az előzetes hozzájárulásával lehet elhelyezni.
2. § (1) Az Önkormányzat tulajdonában lévő közterületek
tekintetében a tulajdonosi hozzájárulás megadására a polgármester jogosult.
(2) A plakát elhelyezésére irányuló kérelemben pontosan meg kell jelölni, hogy
a kérelmező
a) kinek az érdekében,
b) mikor,
c) hol és
d) milyen
plakátokat kíván elhelyezni.
(3) A polgármester az engedélyt csak azt követően ad
hatja meg, hogy a kérelmező hitelt érdemlően igazolta az
építmény tulajdonosának a plakát elhelyezéséhez való
hozzájárulását.
3. §
(1) Nem kell engedélyt kérni a plakátok elhelyezésére
kijelölt helyen történő plakátelhelyezéshez.
(2) Nincs szükség engedélyre a nemzeti zászló és a ha
tóság hivatalos hirdetményeinek elhelyezéséhez.
(3) Az (1) bekezdés szerinti helyeket a polgármester je
löli ki.
(4) A választási plakátok elhelyezésére a jelen rendelet
előírásai mellett a választási eljárásról szóló 1997. évi
C. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
4. §
(1) Aki a plakátot az (1) bekezdésben meghatározott he
lyen a közterület tulajdonosának és/vagy az építmény tulajdonosának engedélye nélkül vagy az engedélytől eltérően helyezi el szabálysértés miatt harmincezer forintig
terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Felbujtás miatt az (1) bekezdés szerint büntetendő az
is akinek érdekében a plakátot elhelyezték kivéve, ha bizonyítja, hogy a plakát jogellenes elhelyezésére nem adott
megbízást.
(3) Azt a dolgot, amelyre nézve a jelen §-ban meghatározott szabálysértést elkövették, el kell kobozni.
5. §
Jelen rendelet alkalmazásában
a) plakát: minden falragasz, hirdetés, felirat, szórólap,
vetített kép, zászló és embléma a hordozóanyagtól függetlenül,
b) plakát elhelyezése: minden olyan tevékenység,
amely a plakátot az 1. §-ban meghatározott helyeken mások számára megismerhetővé teszi,
c) közterület: közhasználatra szolgáló minden olyan
földterület, amelyet a rendeltetésének megfelelően bárki
használhat, és az ingatlan-nyilvántartás ekként tart nyilván, valamint az egyéb ingatlanoknak a közhasználat céljára átadott területrészei (épületárkádok alatti járda, alulés felüljárók stb.).”
III. Az indítvány részben megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróság az indítvány alapján először
azt vizsgálta meg, hogy a kerületi önkormányzat képviselő-testülete az adott tárgykörben jogosult-e önkormányzati
rendeletet alkotni. Az Ör. preambuluma szerint a képviselő-testület a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi
LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 16. § (1) bekezdésében és szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény
(a továbbiakban Szbtv.) 1. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján alkotta meg a plakátok elhelyezésének
szabályairól szóló rendeletet.
Az Ötv. 16. § (1) bekezdése kimondja: „A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet
alkot.”
Az Szbtv. 1. § (1) bekezdése kimondja: „Szabálysértés
az a jogellenes, tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet
vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s
amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.”
Az Alkotmánybíróság tekintetbe vette továbbá az Ötv.
63/A. § h) pontját, amely szerint a fővárosi önkormányzat
feladat- és hatáskörébe tartozik – egyebek mellett – a fővárosi „közterülethasználat és a közterület rendjének” rendeleti szabályozása. A 65/A. § (2) bekezdése szerint a fővárosi „közgyűlés feladatkörében alkotott rendelete végrehajtása érdekében felhatalmazást adhat kerületi képviselő-testületnek rendeletalkotásra.”
Az Ötv. rendelkezéseire hivatkozva alkotta meg a fővárosi közgyűlés a fővárosi közterületek használatáról és
a közterületek rendjéről szóló 59/1995. (X. 20.) Főv. Kgy.
rendeletet (a továbbiakban: Fkr.), amelynek hatálya a főváros területén található valamennyi közterületre kiterjed
[1. § (1) bekezdés]. Az Fkr. 4. § (2) bekezdés b) pontja
alapján közterület-használati hozzájárulást kell beszerezni
„hirdetőberendezés és reklámhordozó elhelyezéséhez,
fennmaradásához, ideértve a választási kampányt szolgáló
önálló hirdető-berendezés közterületen történő elhelyezését, fennmaradását is, továbbá a közterületre jogszerűen
– különösen hozzájárulás vagy jogszabály rendelkezése
alapján – kihelyezett bármilyen építményre vagy tárgyra,
különösen pavilonra, nyílt szerkezetű elárusítópultra vagy
építési, illetve egyéb célt szolgáló állványzatra felszerelt
reklám, illetve reklámhordozó berendezés elhelyezéséhez,
fennmaradásához; továbbá bármilyen képek, vagy reklámok közterületre történő vetítéséhez, és az erre a célra
szolgáló berendezések közterületre történő elhelyezéséhez, fennmaradásához”.
Az Fkr. felhatalmazza a kerületi önkormányzatokat további szabályozásra. A 2. § (1) kimondja: „Felhatalmazást
kapnak Budapest főváros kerületi önkormányzatai, hogy
e rendelet alapulvételével, annak végrehajtására és keretei
között, az e rendeletben meghatározott kérdésekben (...)
helyi sajátosságaiknak megfelelően önkormányzati rendeletben szabályozzák a saját tulajdonukban lévő közterüle
tek használatát és rendjét.” Az Fkr. – 2004. november
11-től hatályban lévő – 4. § (3) bekezdése szerint: „A kerületi önkormányzat rendeletében a közterület-használati
hozzájáruláshoz kötött közterület-használat további eseteit is megállapíthatja.”
Az Alkotmánybíróság korábbi döntéseiben – az akkor
hatályban volt jogszabályok figyelembevételével – azt állapította meg, hogy „a közterületen való hirdetések szabályozására (...) az önkormányzatok jogosultak”
(1017/B/1994. AB határozat, ABH 1997, 804, 807.), illetve a hirdetések elhelyezésének szabályozásával az önkormányzat „törvény által nem szabályozott helyi társadalmi
viszonyt rendezett”. (638/H/1992. AB határozat, ABH
1994, 746, 748.)
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy a kerületi képviselő-testület jogszabályi felhatalmazás alapján, az Alkotmány, az Ötv., az Szbtv., valamint az
Fkr. hivatkozott rendelkezéseinek megfelelően fogadta el
az Ör.-t. A plakátok elhelyezésével kapcsolatos szabályok
megállapítása az Alkotmány 42. §-a szerinti „helyi közügynek” és az Ötv. 16. § (1) bekezdés szerinti „helyi társadalmi viszonynak” minősül. A szabálysértésre vonatkozó
helyi önkormányzati rendelkezések megalkotását kifejezetten lehetővé teszi az Szbtv. 1. § (1) bekezdése, a fővárosi szabályozási kompetenciák elosztásáról pedig az Fkr.
rendelkezik. A indítványban említett Jat. és a Grtv. helyébe lépő, a gazdasági reklámtevékenység alapvető feltételeiről és egyes korlátairól szóló 2008. évi XLVIII. törvény
(a továbbiakban: Grtv2.) nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely kizárja a fővárosi kerületi képviselő-testületi
szabályozást ebben a tárgykörben.
Ezért az Alkotmánybíróság azt állapította meg, hogy
a kerületi önkormányzat képviselő-testülete az adott tárgykörben jogosult önkormányzati rendeletet alkotni.
2. Az Alkotmánybíróság az indítvány alapján külön
vizsgálta az Ör. 4. § (2) bekezdését, amellyel összefüggésben az indítványozó két kifogást fogalmazott meg. Egyrészt úgy vélte, hogy a szabály ellentétes a szabálysértésekre vonatkozó – hivatkozott – magasabb szintű jogszabályokkal, másrészt amellett érvelt, hogy sérti az ártatlanság vélelmét.
Az Ör. 4. § (1) bekezdése szerint a plakát engedély nélküli vagy engedélytől eltérő elhelyezése szabálysértésnek
minősül. A (2) bekezdés alapján felbujtás miatt büntetendő az is „akinek érdekében a plakátot elhelyezték kivéve,
ha bizonyítja, hogy a plakát jogellenes elhelyezésére nem
adott megbízást”.
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint nem alkotmányellenes önmagában a szabálysértési tényállás megállapítása önkormányzati rendeletben. Erre kifejezett felhatalmazást ad az Szbtv. 1. § (1) bekezdése. Ugyanakkor
a szabálysértések önkormányzati rendeleti szabályozása
nem kerülhet ellentétbe a magasabb szintű jogszabályokkal. (638/H/1992. AB határozat, ABH 1994, 746,
748–750.)
Az Szbtv. 5. §-a kimondja: „Szabálysértés miatt az vonható felelősségre, akinek a cselekménye szándékos vagy
gondatlan, kivéve, ha a szabálysértést meghatározó jogszabály csak a szándékos elkövetést bünteti.” A 6. § így
rendelkezik: „A szabálysértést elköveti az is, aki mást
a szabálysértés elkövetésére szándékosan rábír (felbujtás),
és aki másnak a szabálysértés elkövetéséhez szándékosan
segítséget nyújt (bűnsegély).”
Az Alkotmánybíróság a 63/1997. (XII. 12.) AB határozatban a következőket állapította meg: „A szabálysértési
eljárás rendje inkább közelít az államigazgatási eljárás általános szabályaihoz, de a büntetőeljárás egyes elemeiből
is építkezik: így például a felelősségi szabályok terén. Szabálysértés elkövetője csak meghatározott életkort elért és
megfelelő felismerési, akaratképző képességgel rendelkező természetes személy lehet, a büntetőjogi értelemben
vett felróhatóság alapján. Szabálysértés miatt az elkövető
akkor vonható felelősségre, ha cselekménye szándékos
vagy gondatlan (...), a bizonyítási teher – a büntetőeljáráshoz hasonlóan – a hatóságokat terheli. A szabálysértési felelősségre vonás pedig a jogsértés természete, az elbírálás
rendje és a szankció jellege tekintetében a büntető-igazságszolgáltatáshoz áll közel, azzal rokon.
A szabálysértési felelősség – legyenek bár az elkövetett
jogsértések igazgatásellenesek vagy kriminális jellegűek –
alapvetően »bűnfelelősség«, azaz természetes személy
múltban elkövetett jogsértésére válaszol, s a felróhatóság
alapján meghatározott – represszív jellegű – joghátrányt
helyez kilátásba.” (ABH 1997, 365, 371.)
Jelen ügyben az Alkotmánybíróság nem a szabálysértési felelősségi rendszert átalakító szabályozást vizsgált, hanem egy önkormányzati rendeletet, amelynek összhangban kell lennie a magasabb szintű jogszabályokkal, ezért
nem térhet el az Szbtv. fogalmi és felelősségi rendszerétől.
Az Szbtv. 5. §-a alapján a szabálysértési felelősségre vonás alapja a felróhatóság, a 6. § szerint felbujtó az, aki mást
„szabálysértés elkövetésére szándékosan rábír”. Ezzel
szemben az Ör. vizsgált rendelkezése alapján felbujtó az
is, „akinek érdekében a plakátot elhelyezték”. Az Szbtv.
fogalmi rendszere szerint viszont ezt a személyt csak akkor lehet felbujtónak tekinteni, ha ő bírta rá az elkövetőt
a szabálysértés elkövetésére, vagyis – gyakorlatilag – ő
adott megbízást a plakát elhelyezésére. A megbízó azonban nem mindig azonos azzal, akinek érdekében a plakátot
elhelyezték. Továbbá az Ör. vizsgált rendelkezése alapján
a „felbujtó” akkor nem vonható felelősségre, ha „bizonyítja, hogy a plakát jogellenes elhelyezésére nem adott megbízást”. Ilyen kimentési szabályt az Szbtv. nem tesz lehetővé.
Ezért az Alkotmánybíróság arra a megállapításra jutott,
hogy az Ör. 4. § (2) bekezdése ellentétes az Szbtv.
6. §-ával, ezért sérti az Alkotmány 44/A. § (2) is, amely
szerint a helyi képviselő-testület rendelete nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.
Mivel az Alkotmánybíróság megállapította a támadott
rendelkezés alkotmányellenességét az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdése alapján, külön nem vizsgálta, hogy az ellentétes-e az ártatlanság vélelmének követelményével, amely
az Alkotmány 57. § (2) bekezdéséből következik.
Az Alkotmánybíróság az Ör. 4. § (2) bekezdését a határozat kihirdetésének napjával semmisítette meg, mert az
indítvány nem adott indokot az Alkotmánybíróságról
szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.)
43. § (4) bekezdése szerinti visszamenőleges hatályú megsemmisítésre.
3. Az indítványozó kifogásolta, hogy az Ör. rendelkezései alapján a polgármester jogállamban elfogadhatatlan,
önkényes döntéshozatalra jogosult.
Az Ör. 1. §-a alapján közterületen, közterületen álló
építményen és egyéb műtárgyon, valamint közterülettel
közvetlenül határos falfelületen és kerítésen csak a közterület tulajdonosának és az érintett építmény tulajdonosának az előzetes hozzájárulásával lehet elhelyezni plakátot.
A 2. § (1) bekezdése szerint az önkormányzat tulajdonában lévő közterületek tekintetében a tulajdonosi hozzájárulás megadására a polgármester jogosult. A (3) bekezdés
úgy rendelkezik, hogy nem önkormányzati tulajdon esetén
a polgármester „az engedélyt csak azt követően adhatja
meg, hogy a kérelmező hitelt érdemlően igazolta az építmény tulajdonosának a plakát elhelyezéséhez való hozzájárulását.” Ugyanakkor az Ör. 3. §-a alapján a plakátok elhelyezésére kijelölt helyen történő plakátelhelyezéshez
nem kell engedélyt kérni.
Az Ör. nem határozza meg a polgármester döntésének
eljárási és tartalmi feltételeit. Ebből azonban nem következik, hogy a polgármester az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében elismert jogállamiságot sértő módon, önkényesen gyakorolhatná jogkörét. Az engedélyezési eljárásra – mint önkormányzati hatósági ügyre – irányadók a közigazgatási
hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) rendelkezései [12. § (3) bekezdés b) pont; 19. § (2) bekezdés], továbbá a polgármester határozatával szemben – a Ket.
VII. fejezetében meghatározottak szerint – jogorvoslatok
vehetők igénybe.
Az engedélyezésnél irányadó tartalmi szempontokat
szintén más jogszabályok határozzák meg. Az Fkr. 7. §
(1) bekezdése kimondja: „A közterület-használati hozzájárulási kérelem elbírálása során figyelembe kell venni
a Fővárosi Szabályozási Kerettervet [FSZKT, 46/1998.
(X. 15.) Főv. Kgy. rendelet], a Budapesti Városrendezési
és Építési Keretszabályzatot [BVKSZ 47/1998. (X. 15.)
Főv. Kgy. rendelet], az adott területre vonatkozó Kerületi
Szabályozási Tervet (KSZT), valamint a Kerületi Városrendezési és Építési Szabályzatot (KVSZ), a városképi,
városrendezési, műemlékvédelmi, közlekedési, környezetvédelmi, közegészségügyi és köztisztasági előírásokat,
kereskedelmi és turisztikai szempontokat, s érvényesíteni
kell a jogszabályok előírásait is.” Továbbá az engedélyezési eljárásban a polgármester a plakátok tartalmával
összefüggően csak olyan szempontokat érvényesíthet,
amelyeket jogszabályok írnak elő (például a Grtv2.-beli
reklámtilalmak és -korlátozások, a Btk. által tiltott magatartások stb.), és nem terjeszkedhet túl azokon.
Következésképpen a polgármester nem dönthet szabad
belátása szerint, ezért az Ör. támadott rendelkezései nem
ellentétesek az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével.
4. Az Alkotmánybíróság megvizsgálta az indítványozónak azt a kifogását, hogy a „közterülettel közvetlenül
határos falfelületek” esetében az Ör. alkotmányellenesen
korlátozza a tulajdonhoz való jogot [Ör. 1. § c) pont].
Az Ör. 1. § c) pontja azt írja elő, hogy a közterülettel
közvetlenül határos, magántulajdonban lévő falfelületeken történő plakátelhelyezéshez az építmény tulajdonosának előzetes hozzájárulása szükséges. Ez a rendelkezés
nem az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében elismert tulajdonhoz való jog korlátozása, hanem a tulajdonjog garanciája, mivel a tulajdonos hozzájárulása hiányában nem teszi lehetővé a plakátok elhelyezését. Mindezt megerősíti
az Ör. 2. § (3) bekezdése, amely kimondja: „A polgármester az engedélyt csak azt követően adhatja meg, hogy a kérelmező hitelt érdemlően igazolta az építmény tulajdonosának a plakát elhelyezéséhez való hozzájárulását.”
Az Ör. annyiban korlátozza a tulajdonhoz való jogot,
hogy a tulajdonos hozzájárulása esetén is megköveteli
a közterület tulajdonosának hozzájárulását [1. § c)], ami az
önkormányzat esetében a polgármester engedélyét jelenti
[2. § (1)]. Tehát a „közterülettel közvetlenül határos falfelületek” esetében (a közterületek álló egyéb építményekhez hasonlóan) a magántulajdonos rendelkezése önmagában nem elegendő, a közterület tulajdonosának rendelkezése is szükséges a plakát kihelyezéséhez. Ezért az Ör.
nem jelenti a tulajdon elvonását, nem lehetetleníti el a tulajdonhoz fűződő részjogosultságokat, hanem részlegesen
korlátozza a tulajdon feletti szabad rendelkezést.
Az Alkotmánybíróság a tulajdonhoz való jogot alapvető
jognak tekinti [7/1991. (II. 28.) AB határozat, ABH 1991,
22, 25.]. A későbbi gyakorlatot meghatározó 64/1993.
(XII. 22.) AB határozat kimondta, hogy az Alkotmány
a tulajdonjogot az egyéni cselekvési autonómia anyagi
alapjaként részesíti védelemben. A tulajdonjog közérdekű
korlátozásánál azt kell tisztázni, hogy indokolt-e a jogszabályban a közérdekre való hivatkozás, illetve, hogy
nincs-e szó a tulajdonjog korlátozásán kívül más alapjog
sérelméről is. (ABH 1993, 373, 380–382.) A 42/2006.
(X. 5.) AB határozat megállapította: „A közérdek alapján
történő tulajdonkorlátozásnál az Alkotmánybíróság nem
tekinti elégséges alapnak, hogy a jogszabály általánosságban hivatkozik a korlátozást szükségessé tevő közérdekre,
szabad hatósági mérlegelési jogkörben hagyva annak
meghatározását, konkrétan milyen tulajdoni tárgyakra kell
a korlátozást alkalmazni. A közérdeket jogszabályban úgy
kell meghatározni, hogy konkrét ügyben a közérdekből
történő korlátozás szükségességét bíróság ellenőrizhesse.”
(ABH 2006, 520, 529.) Ez a határozat a tulajdonkorlátozás
arányosságával kapcsolatban kimondta: „A vizsgálat másik szempontja itt is – az Alkotmány 8. §-ának (2) bekez
dése alapján – az arányosság. Az arányosság tekintetében
a tulajdonhoz való jog Alkotmányban meghatározott szabályából nem származik sajátos követelmény. Ezért az
arányosság általános vizsgálati mércéje alkalmazandó:
a korlátozással elérni kívánt cél fontosságának és az ennek
érdekében okozott alapjog-sérelem súlyának összhangban
kell állnia.” (ABH 2006, 529.)
Jelen ügyben a plakátok elhelyezésére vonatkozó korlátozás nem érinti az építmény, falfelület tulajdonjogának
lényegét, mert nem vonja el a tulajdont, és nem zárja ki
a használati jogok érvényesülését [7/1991. (II. 28.) AB határozat, ABH 1991, 22, 26; 42/2006. (X. 5.) AB határozat,
ABH 2006, 528.]. A tulajdonkorlátozás szükségességét
megalapozó közérdekű cél megállapítható az Ör. és a felhatalmazó rendelkezések alapján (városképi, építésügyi
szempontok stb.). Mivel nem kizárólag a tulajdonos magánautonómiáját érintő kérdésről van szó, hanem helyi
közügyről, helyi társadalmi viszonyról, ezért a tulajdon feletti szabad rendelkezést korlátozó hozzájárulási (engedélyezési) eljárás intézményesítése szükséges közérdekű
korlátozásnak tekinthető. [Az ingatlan-tulajdon önkormányzati rendeletben történő, közérdekű korlátozásának
vizsgálatáról: 27/2000. (VII. 6.) AB határozat, ABH 2000,
444, 454.]
A korlátozás arányosságánál az Alkotmánybíróság azt
vette tekintetbe, hogy az engedély csak jogi indokkal,
megfelelő jogszabályi hivatkozással tagadható meg [Fkr.
7. § (1), Grtv2. stb.]. Ezért a konkrét esetekben a jogorvoslati szervként eljáró bíróság ellenőrizni tudja a tulajdonkorlátozás szükségességét és arányosságát.
Ezért az Alkotmánybíróság a tulajdonhoz való joggal
összefüggésben előterjesztett indítványt elutasította.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az Ör. 1. § b) és
c) pontja, 2. § és 4. § egésze, valamint az 5. § a) pontjának
„hirdetés, felirat, szórólap, vetített kép” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasította.
5. Az indítványozó hivatkozott a vállalkozás és a gazdasági verseny szabadságára, valamint az „Alkotmány elveire és a belőlük fakadó jogalkotási követelményekre” is.
Azonban indítványában nem jelölte meg, hogy az Ör. mely
rendelkezéseit és milyen konkrét alkotmányjogi összefüggés alapján tartja alkotmányellenesnek. Továbbá az indítványból az sem állapítható meg, hogy az indítványozó az
Ör. 3. §-át és az 5. § c) pontjának „épületárkádok alatti járda, alul- és felüljárók stb.” szövegrészét milyen okból tartja alkotmányellenesnek.
Az Abtv. 22. § (2) bekezdése kimondja: „Az indítványnak a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia.” Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló,
többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt
2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.) 21. §
(2) bekezdése szerint „az indítvány tartalmazza: a vizsgálandó jogszabály megjelölése mellett az Alkotmánynak
azokat a rendelkezéseit, amelyeket – az indítványozó állítása szerint – a hivatkozott jogszabályok megsértenek, valamint az Abtv.-nek és egyéb törvényeknek azokat a rendelkezéseit, amelyekből az indítványozó jogosultsága és
az Alkotmánybíróság hatásköre megállapítható.” Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint nem elegendő az Alkotmány egyes rendelkezéseire hivatkozni: az indítványban meg kell indokolni, hogy az Alkotmány egyes felhívott rendelkezéseit a megsemmisíteni kért jogszabály
miért és mennyiben sérti [654/H/1999. AB határozat,
ABH 2001, 1645.; 472/B/2000. AB végzés, ABH 2001,
1655.; 494/B/2002. AB végzés, ABH 2002, 1783.]. Az indítványozó – a paragrafusok felsorolásán túl – nem jelölte
meg, hogy az Alkotmány hivatkozott rendelkezései konkrétan mely támadott rendelkezésekkel ellentétesek, és milyen indokból tartja alkotmányellenesnek a szabályozást.
Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság – az Abtv.
22. § (2) bekezdése alapján – az Ör. 3. §-a és az 5. §
c) pontjának „épületárkádok alatti járda, alul- és felüljárók
stb.” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt, továbbá az
egyéb indítványi részeket visszautasította.
Végezetül az Alkotmánybíróság megjegyzi, hogy eljárása során észlelte: az Ör. 4. § (1) bekezdésének az „(1) bekezdésben meghatározott helyen” szövegrésze elírást tartalmaz. A hivatkozás értelemszerűen az Ör. 1. § (1) bekezdésére vonatkozik. Ennek a jogalkotói hibának azonban az
alkotmánybírósági eljárásban nem volt jelentősége.
A határozat Magyar Közlönyben történő közzététele az
Abtv. 41. §-án alapul.
Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró