text:
28/2014. (IX. 29.) AB határozata a Fővárosi Ítélőtábla Pf.20.656/2012/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Balsai István, dr. Dienes-Oehm Egon és
dr. Pokol Béla alkotmánybírók különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Fővárosi Ítélőtábla Pf.20.656/2012/7. számú ítélete alaptörvény-ellenes,
ezért azt megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
I. [1] 1. Az  INDEX.HU Zrt. (a  továbbiakban: indítványozó) az  Alkotmánybíróságról szóló 2011.  évi CLI.  törvény
(a továbbiakban: Abtv.) 27. §-a alapján az alkotmányjogi panaszt terjesztett elő. Kérte az Alkotmánybíróságot, hogy
állapítsa meg a Fővárosi Ítélőtábla Pf.20.656/2012/7. számú ítélete alaptörvény-ellenességét, és semmisítse meg azt,
mivel az  alaptörvény-ellenes, sérti az  Alaptörvény IX.  cikkének (1)  bekezdésében biztosított véleménynyilvánítási
szabadságot, valamint a IX. cikk (2) bekezdésében garantált sajtószabadságot.
[2] Az alkotmányjogi panaszra okot adó perben az  indítványozó szerint rendezvény biztosításában feladatot ellátó,
így tehát közhatalmat gyakorló rendőrök érvényesítették személyiségi jogaikat egy, a  rendezvényről beszámoló
internetes hírportál kiadójával, illetve szerkesztőségével szemben. A  rendezvényről beszámoló hírportálként
az  alkotmányjogi panasz szerint az  indítványozó több alapjogot, így a  véleménynyilvánítás szabadságát és
a  sajtószabadságot gyakorolta, amit a  közhatalom képviselője tűrni köteles. Álláspontja szerint a  rendezvényről
fénykép készítése és közlése a  véleménynyilvánítás és a  tájékoztatás nem verbális módja, amely az  alkotmányos
teória és gyakorlat szerint a verbális kifejezésmóddal azonos védelmet élvez. A véleményszabadság pedig kiterjed
arra is, hogy annak alanya szabadon megválassza a  kinyilvánítás módját, eszközeit; azok célszerűségét vagy
szükségességét. Ennek alapján szabadon dönthető el, hogy a  rendezvényről szóló beszámolóban fényképpel
is illusztrálja a  panaszos a  kifejtett véleményét. A  rendezvényről készített, a  rendőröket is érintő beszámoló
kifejezetten a  közügyekről való tájékozódást és a  közügyek vitathatóságát szolgálta, vagyis politikai beszédnek
minősül. Az  indítványozó szerint a  közhatalom-gyakorlás nyilvánosság általi ellenőrzésének része, hogy
tudósításaihoz adott esetben a  rendőrök felismerhető arcképmását is felhasználhassa, hiszen a  közhatalomnak
az  eljáró rendőr ad arcot. Ha a  rendőrnek nincs arca, elvész a  közhatalom felelőssége és bizonytalanná válik
személyes felelőssége. Ez  a  közlés, mint politikai beszéd is fokozott alkotmányos védelmet élvez. Tekintettel arra,
hogy a  rendőrképmás közzétételének tilalma korlátozza a  véleménynyilvánítási és sajtószabadságot, a  rendőr
emberi méltóságának sérelmét mindig igazolni kell, az ilyen sérelem fennállása pedig csak esetről esetre dönthető
el. Az alkotmányjogi panasz szerint ebben az ügyben ilyen körülmény nem merül fel. A bíróság ezekre a tényezőkre
nem volt megfelelően figyelemmel, az  ítéletben a  rendőrök mint természetes személyek számára nyújtott
jogvédelmet. Az  ítélet csak azt vette számításba, hogy a  közszereplő természetes személyeknek a  nyilvánosság
tekintetében az átlagosnál nagyobb tűrési kötelezettségük van, amit a Ptk. azzal juttat kifejezésre, hogy képmásuk
nyilvánosságra hozatalához nem követeli meg a hozzájárulásukat. Álláspontja szerint az, hogy az  ítélet azzal érvel,
hogy a  rendőrök nem közszereplők, nem eredményezi a polgári jogi képmásvédelem főszabályának (hozzájárulás
megkövetelése) alkalmazását. A rendőrök számára nyújtott polgári jogi személyiségvédelemmel a bíróság egyúttal
alkotmányos indok nélkül korlátozta a panaszos megjelölt alapjogait, így a vélemény- és sajtószabadság sérelmet
szenvedett.
[3] 2. Az  alkotmányjogi panasz megfelel az  Abtv.-ben előírt formai és tartalmi követelményeknek [Abtv. 56.  §
(2) bekezdés].
[4] Alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés (Abtv. 29.  §) az, hogy az  Alaptörvény ama szabálya, amely szerint
Magyarország elismeri és védi a sajtó szabadságát és sokszínűségét, továbbá biztosítja a demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit, érvényesült-e a konkrét esetben, amikor egy a rendezvény
biztosításában részt vett rendőrökről készített fényképnek a  tüntetésről szóló tudósításban való nyilvánosságra
hozatala miatt a hírportálként működő sajtószervet a bíróság elmarasztalta.
[5] A képmáshoz való jog és a  sajtó tájékoztatási feladatának viszonya általában polgári jogi kérdés, és rendszerint
a bíróság mérlegelésére tartozik, melyik jogé az elsőbbség. Azonban az Alaptörvény IX. cikk (2) bekezdése alapján
alkotmányjogi kérdés is a demokratikus közvélemény kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás érvényesülése.
[6] 3. Az  indítványra okot adó ügyben első fokon eljárt törvényszék ítéletének meghozatalát követően kiadott,
1/2012. Büntető-közigazgatási-munkaügyi-polgári jogegységi határozat rendelkező része szerint a nyilvános helyen
vagy közterületen szolgálati kötelezettséget teljesítő vagy munkát végző személy e tevékenységének ellátása során
nem minősül közszereplőnek, ezért a  személyt beazonosítható módon, egyediesítetten ábrázoló képmás vagy
hangfelvétel nyilvánosságra hozatalához szükséges a hozzájárulása.
[7] A jogegységi határozat rendelkező része lényegében a „nyilvános közszereplő” fogalmát értelmezte. Az  Ítélőtábla
ítélete a jogegységi határozatra nem hivatkozik.
[8] 4. Az  indítvány benyújtását követően a  Kúria Pfv.IV.20.784/2013/5. számú ítélete – az  indítványozó mint alperes
felülvizsgálati kérelme alapján – az alkotmányjogi panasszal támadott ítéletet hatályában fenntartotta.
II. [9] Az Alaptörvény rendelkezései szerint:
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
(2) Magyarország elismeri és védi a  sajtó szabadságát és sokszínűségét, biztosítja a  demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit.”
III. [10] Az indítvány megalapozott. [11] 1. Az  Alkotmánybíróság a  7/2014. (III. 7.) AB határozatban már rámutatott arra, hogy az  Alkotmány 61.  § (2) és
(3)  bekezdésével az  Alaptörvény IX.  cikk (2)  bekezdése tartalmi szempontból azonosan rendelkezik. Mindkettő
az  alapvető jogok között, állami kötelezettségként fogalmazza meg a  sajtó szabadságának és sokszínűségének
védelmét, és mindkét szabály – az  előző Alkotmányé az  alkotmánybírósági értelmezés révén – egyértelműen
a  „demokratikus közvélemény” kialakulásához kapcsolja a  sajtó szabadságát és sokszínűségét. Ezért a  korábbi
határozatokban a  sajtó szabadságával, a  demokratikus közvélemény kialakulásával összefüggésben kifejtett
értelmezés a jelen ügyben az indokolásba illeszthető {7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [20]–[23]}.
[12] Történeti alkotmányunk vívmányainak tiszteletben tartása, továbbá az a kötelezettség, amely szerint az Alaptörvény
rendelkezéseit a történeti alkotmány vívmányaival összhangban kell értelmezni [R) cikk (3) bekezdés], szintén a sajtó
szabadságának, a szabad tájékoztatásnak, a sajtó „demokratikus közvélemény” kialakításában betöltött szerepének
a kiemelt védelmét indokolja.
[13] A sajtószabadság minden kétséget kizáróan történeti alkotmányunk vívmányai közé tartozik. Az  1848-as
forradalom legelső lépése és egyszersmind fő követelése a  sajtó szabaddá tétele, a  sajtószabadság kivívása volt:
a  sajtószabadság volt minden más szabadság alapja. E  nélkül az  égetővé vált politikai és társadalmi kérdéseket,
a  nagy átalakulás kívánalmait nem lehetett megfogalmazni a  nyilvánosság előtt. A  március 15-én közzétett
kiáltvány 12 pontja közül a  legelső mondta ki: „Kívánjuk a’ sajtó szabadságát, censura eltörlését.” Csak ezt követte
a felelős minisztérium, a törvény előtti egyenlőség, a közteherviselés, a jobbágyfelszabadítás követelése és minden
egyéb. Az  előzetes cenzúra eltörlésével az  áprilisi törvények egyike, az  1848.  évi XVIII.  törvénycikk, a  sajtótörvény
biztosította a sajtószabadságot.
[14] A sajtó szabadsága, mint történeti alkotmányunk vívmánya a  kezdettől fogva összekapcsolódott a  jelenkor
eseményeiről szóló szabad tájékoztatással, a  társadalmi kérdéseknek a  nyilvánosság elé tárásával. A  sajtó
szabadságának védelme, a  szabad tájékoztatás feltételeinek biztosítása egyrészt az  Alaptörvény IX.  cikk
(2)  bekezdésén alapuló állami kötelezettség, másrészt a  személyek alapvető joga, amely az  Alaptörvény I.  cikk
(3) bekezdésében foglalt feltételek mellett korlátozható.
[15] 2. Az  Alkotmánybíróság gyakorlatában kommunikációs alapjogként tekintett a  sajtó szabadságára, amely felöleli
valamennyi médium szabadságát. A  sajtószabadságot értelmező első határozatában az  Alkotmánybíróság
rámutatott arra, hogy [a] véleménynyilvánítási szabadság a  sajtószabadság vonatkozásában sajátosan érvényesül.
A  sajtó szabadságát arra figyelemmel kell garantálnia az  államnak, hogy a  sajtó a  véleményalkotáshoz szükséges
információszerzésnek, a  véleménynyilvánításnak és véleményformálásnak kitüntetett fontosságú eszköze.
[37/1992. (VI. 10.) AB határozat, ABH 1992, 227, 229., a  továbbiakban: Abh.1.] Az  Alkotmánybíróság
a  véleménynyilvánítás szabadságához kapcsolódóan, a  demokratikus közvélemény kialakítása és fenntartása
szempontjából tehát kezdettől fogva kitüntetett fontosságúnak tekintette a  sajtó társadalmi jelentőségét.
A  sajtó nemcsak a  szabad véleménynyilvánítás eszköze, hanem a  tájékoztatásé is, azaz alapvető szerepe van
a véleményalkotás feltételét képező tájékozódásban. (Abh.1. ABH 1992, 227, 229.)
[16] A sajtó a  szólásszabadság intézménye. Így a  sajtószabadság, amennyiben a  szólás, a  közlés, a  vélemény szabad
kinyilvánítását szolgálja, úgy védelme szintén kettős meghatározottságú: a  szubjektív alanyi jogi jelleg mellett
a  közösség oldaláról a  demokratikus közvélemény megteremtését és fenntartását szolgálja (Abh.1. ABH 1992,
227, 229.). A  sajtószabadság értéket képvisel, amelynek védelme a  többi alapjog értékeivel együtt, az  egész
alkotmányos rend védelmébe és fenntartásába ágyazva valósul meg. Az  Alkotmánybíróság – a  média strukturális
elemeinek megkülönböztetése nélkül, árnyalva a  sajtószabadság tartalmát – úgy foglalt állást, hogy az  egyszerre
eszköze a szabad véleménynyilvánításnak, a  tájékoztatásnak, valamint a  tájékozódásnak. A sajtószabadság egyéni
alapjogként abban az  értelemben eszköz, hogy felerősíti az  egyéni véleménynyilvánítás hatását, és támogatja
a  demokratikus közvélemény közérdekű ügyekről való tájékoztatását, a  közérdekű ügyekkel kapcsolatos
véleményformálást. A sajtószabadság jogának gyakorlása révén az alapjog jogosultja aktív alakítója a demokratikus
közvéleménynek. A  sajtó ezen minőségében ellenőrzi a  közélet szereplőinek, intézményeinek tevékenységét,
a  döntéshozatal folyamatát, tájékoztatja arról a  politikai közösséget, a  demokratikus nyilvánosságot (a „házőrző
kutya” szerepe). A sajtószabadság, a szabad sajtó intézménye nemzetközi egyezményekben, dokumentumokban is
rögzített védelmének – és felelősségének – alapvető indoka tehát az egyéni véleményalkotáshoz elengedhetetlen
közlések, a  közérdekű információk teljességének nyilvánosságra kerülése, a „hivatalos helyes állásponton” alapuló
monopolisztikus „közvélekedés” kialakulásának elkerülése. Az  államnak a  sajtó, mint intézmény tevékenységétől
való távolságtartása – az  Abh.1. szóhasználatával (ABH 1992, 227, 229.) élve – elvileg garancia a  sajtószabadság
érvényesülésére [165/2011. (XII. 20.) AB határozat, ABH 478, 503.].
[17] Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény hatálybalépését követően is megerősítette korábbi elvi tételeit:
„A sajtószabadság – amely felöleli valamennyi médiatípus szabadságát – a  szólásszabadság intézménye.
A  sajtó ugyanis – tevékenységének egyre összetettebb és szerteágazóbb jellege mellett is – mindenekelőtt
a véleménynyilvánításnak, a véleményformálásnak és a véleményalkotáshoz nélkülözhetetlen információszerzésnek
az  eszköze. A  szólásszabadság kitüntetett jellege e  tekintetben a  sajtószabadságra is vonatkozik, és vonatkozik
rá a  szabadság kettős igazolása is: a  sajtószabadság jelentőségét a  szubjektív alapjog és a  demokratikus
közvélemény alkotmányos intézménye egyaránt igazolja. Az Alaptörvény IX. cikke (2) bekezdése ennek megfelelően
a  sajtószabadság elismerése mellett a  demokratikus közvélemény kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás
feltételeinek biztosításáról is rendelkezik {7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [40]}.
[18] A szabad tájékoztatás, a társadalmi kérdések nyilvánosság elé tárása konfliktusba kerülhet más jogokkal, különösen
a magánszféra és az emberi méltóság védelméhez való joggal.
[19] Az Alaptörvény VI.  cikk (1)  bekezdése a  magán- és családi élet, az  otthon, a  kapcsolattartás és a  jó hírnév
tiszteletben tartásához való jogot fogalmazza meg. A  VI.  cikk az  előző Alkotmány 59.  §-át váltotta fel, amely
a  jóhírnévhez, a  magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a  magántitok és a  személyes adatok védelméhez
való jogot tartalmazta. A VI.  cikk a  lényegét tekintve „titokvédelmi” szabály, és nem vonatkozik a  személyek olyan
tevékenységére, amelyet nem lehet a magánélet részének tekinteni.
[20] A saját képmáshoz való jog nem szerepelt az előző Alkotmányban és nem szerepel az Alaptörvényben sem, jóllehet
egyes nevesített személyiségi jogoknak vannak alaptörvényi megfelelői is (pl. jóhírnévhez való jog, személyes
adatok védelméhez való jog).
[21] A képmáshoz való jog különös személyiségi jog, eredete a XIX. század végére (a képmás rögzítésének egyszerűvé
válása) nyúlik vissza. A képmáshoz való jog a jó hírnév és a becsületvédelem speciális esete, a képmás reklám céljára
való engedély nélküli felhasználása (a kereskedelmi felhasználás) ellen születik.
[22] A képmáshoz való jognak más gyökerei vannak az  angolszász országokban és más a  kontinensen. Az  Egyesült
Államokból kiindulva azt a privacy, a „békén hagyás joga”, az alkotmányosan védett magánszféra körébe tartozónak
tekintik, amelynek három lényeges aspektusa a  titkosság, az  anonimitás, és a  magányhoz való jog; Európában
az  önrendelkezési jogból, az  emberi méltóságból vezetik le, és különös személyiségi jognak tartják. A  legtöbb
európai országban a képmás védelme a polgári jog része, védelmét a bírói gyakorlat is alakítja.
[23] A saját képmáshoz való jogot általában az  általános személyiségi jog egyik kifejeződésének tartják. Azt jelenti
elsősorban, hogy minden ember alapvetően maga dönthet arról, hogy milyen képet, és milyen összefüggésben
hoznak róla nyilvánosságra. A külső megjelenés a személyiség megnyilvánulása a külvilág felé.
[24] A Ptk. 2:42. § (2) bekezdése egyértelműen az emberi méltósághoz köti a személyiségi jogokat: a személyiségi jogok
– ezek között a képmáshoz való jog [2:43. § g) pont] – a Ptk. szóhasználata szerint ebből fakadnak.
[25] A magánszféra védelme – a  saját képmáshoz való jog védelmével szemben – nem kifejezetten az  ábrázolásra
irányul, hanem a közlés témája és helye szerint ítélendő meg. Nyilvános helyeken általában hiányzik a magánszféra
védelmére való hivatkozás alapvető feltétele: a  visszavonulási igény. Ezért más a  megítélése a  titkos és a  nagy
távolságból teleobjektívvel készített fényképfelvételeknek. Azoknál a  képeknél pedig, amelyeken a  személy a  táj
részként vagy más nyilvános helyen véletlenszerűen, a  kép fő tárgyával együtt látható, pl. épület előtt elsétáló
személy, vagy gyülekezésekről, felvonulásokról vagy más hasonló rendezvényekről szóló képeknél, amelyen a képen
szereplő személy részt vett, szintén másként jön szóba a magánszféra védelme.
[26] Képmás közterületen való készítése és annak tárolása vagy nyilvánosságra hozatala önmagában elsősorban
nem a  magánélet tiszteletben tartásához, a  jóhírnévhez, a  magánlakás sérthetetlenségéhez, a  magántitok,
vagy a  személyes adatok védelméhez való jogról szóló szabály hatálya alá tartozik. A  fényképfelvételnek és
hangfelvételnek a  személyes adatok nyilvántartásba vételétől és kezelésétől eltérő elvi alapon való kezelése
összhangban áll az  Emberi Jogok Európai Bíróságának (a  továbbiakban: Bíróság) gyakorlatával. Magyarországon
az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában,
1950. november 4-én kelt Egyezmény 8. Cikke a magán- és családi élet, a lakás és levelezés tiszteletben tartásához
való jogot mondja ki. A magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jog az Alaptörvényben ugyanúgy jelenik
meg, mint az Egyezmény 8.  Cikkében. A Bíróság ebből a részletszabályból nem vezette le a személyiség általános
védelmét, de a  8. Cikk értelmezésével a  privátszféra védelméről szóló rendelkezésnek tekintette ezt a  szabályt
(von Hannover kontra Németország ügy, 59320/00, 2004. június 26., 59. és 77. bekezdés). Az  Egyezmény 8. Cikke
megsértésének tekintették azt, hogy a rendőrség valakinek a magánéletéről adatokat őrzött, hogy kihallgatás során
ujjlenyomatokat vett és fényképet készített, de a Bizottság nem állapította meg a 8. Cikk megsértését akkor, amikor
a fénykép tüntetésen részt vevő személyről készült [Friedl kontra Ausztria (15225/89), 1994. május 19., 45–51. pont].
Bár a  Bíróság gyakorlata az  Egyezmény szövegéhez igazodik és ezért eltér az  alkotmány alapján vizsgálandó
szabályoktól, annyi megállapítható, hogy a  Bíróság a  fénykép és a  hangfelvétel készítését, nyilvántartásba
vételét más esetektől eltérő, sajátos kérdésként kezeli [ezt megerősíti a P. G. és J. H kontra Egyesült Királyság eset
(44787/98), amelyben 2001. szeptember 25-én született ítélet, 56–59.  pont]. Ugyanakkor a  35/2002. (VII. 19.)
AB határozat értelmében a  képi megfigyelés nyomán nyert, valamilyen hordozón rögzített felvétel személyes
adatnak minősül (ABH 2002, 199, 208.).
[27] 3. Az  Alkotmánybíróság a  jelen ügyben az  Alaptörvény sajtószabadságra és emberi méltóságra vonatkozó
szabályaiból indul ki, és nem polgári jogi viták eldöntésére törekszik.
[28] 3.1. A polgári jog rendelkezéseit a rendes bírói gyakorlat tölti meg tartalommal. A képmás, a nyilvánosságra hozatal
fogalmát, a  nyilvánosságra hozatalhoz történő hozzájárulást, az  engedély nélküli nyilvánosságra hozatala eseteit,
ezek között a képmással való rendelkezési jog alóli egyik leglényegesebb kivételt, a nyilvános közszereplés fogalmát
[Ptk. 80. § (1)–(3) bekezdés] a bíróságok értelmezik. A nem egyértelmű jogszabályi környezetben is lehet megfelelő
jogalkalmazással a sajtószabadságot tiszteletben tartó gyakorlatot kialakítani.
[29] A Ptk. 80.  § (1)  bekezdése szerint a  személyhez fűződő jogok megsértését jelenti a  más képmásával vagy
hangfelvételével kapcsolatos bármiféle visszaélés. A  (2)  bekezdés kimondja, hogy képmás vagy hangfelvétel
nyilvánosságra hozatalához – a nyilvános közszereplés kivételével – az érintett személy hozzájárulása szükséges.
[30] A jogszabály szerint a  nyilvános közszereplés esetén nem kell engedélyt kérni a  felvétel elkészítéséhez és
nyilvánosságra hozatalához. Ez  az  általános törvényi megfogalmazás számos gyakorlati kérdést vet fel.
A jogirodalom álláspontja szerint a társadalom életét általában befolyásoló, akár az országos, akár a helyi viszonyok
alakulását meghatározó, vagy ilyen célzattal létrejött nyilvános rendezvényeken, eseményeken történő szereplés
tekinthető közszereplésnek (BDT2006. 1298.). Tipikusan ilyen a  kulturális, társadalmi, politikai rendezvényeken,
gyűléseken történő felszólalás, nyilvános szerepvállalás. Ez a minősítés nem kötődik semmilyen formális társadalmi
vagy jogi státushoz. A közszereplés tényét a köz érdekében való megszólalás, szerepvállalás alapozza meg.
[31] Kérdéses azonban, hogy az  engedélykérés alóli mentesítés a  nyilvános közszereplés alkalmával aktívan szerepet
vállaló személyek mellett kiterjed-e a  passzív résztvevőkre. Erről a  jogirodalomban két felfogás létezik. Az  egyik
szerint, ha az  esemény nyilvános közszereplésnek minősül, akkor valamennyi (akár aktív, akár passzív) részt
vevő személyről készíthető engedélye nélkül felvétel, és ez  nyilvánosságra is hozható (BDT2007. 1663.). A  másik
felfogás megkülönböztetést tesz a  passzív résztvevők csoportján belül is. Eszerint különbség van a  valamilyen
közfeladat érdekében, vagy valamely társadalmi vélemény mellett történő kiállás érdekében való részvétel, és
az  érdeklődőként, megfigyelőként való jelenlét között. A  bírói gyakorlat alakította ki a  tömegfelvétel fogalmát.
Eszerint a képmás nyilvánosságra hozatalának tilalma nem vonatkozik a nyilvános eseményekről, rendezvényekről,
táj- és utcarészletekről készült felvételekre, amikor tehát az  ábrázolás módja nem egyéni, amikor a  felvétel
összhatásában örökít meg a  nyilvánosság előtt lezajlott eseményeket. A  bírói gyakorlat szerint a  tömegfelvétel
esetén is a  nyilvánosságra hozatalkor a  felvételen ábrázolt személy hozzájárulására van szükség, ha (az összes
körülményre tekintettel) megállapítható a felvétel egyedisége, egyéni portré jellege (BH1985. 17.).
[32] 3.2. A  Ptk. 2:48.  § az  előző Ptk.-hoz hasonlóan, de nem teljesen azonosan rendelkezik. Eszerint képmás vagy
hangfelvétel elkészítéséhez és felhasználásához az  érintett személy hozzájárulása szükséges. Nincs szükség
az  érintett hozzájárulására a  felvétel elkészítéséhez és az  elkészített felvétel felhasználásához tömegfelvétel és
nyilvános közéleti szereplésről készült felvétel esetén.
[33] Eltérés, hogy a Ptk. szövegszerűen már a felvétel elkészítéséhez is az érintett személy hozzájárulását kívánja meg.
 [34] Eltérés, hogy a  Ptk. nem a  közszereplés, hanem a  közéleti szereplés kifejezést használja. Eltérés, hogy a  Ptk.
– szemben az  előző Ptk. 80.  § (2)  bekezdésével – kimondja: nincs szükség az  érintett hozzájárulására a  felvétel
elkészítéséhez és az elkészített felvétel felhasználásához tömegfelvétel esetén.
[35] 3.3. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben az a feladata, hogy megvizsgálja: a konkrét esetben a sajtószabadság
érvényesülésének korlátozását indokolja-e az  emberi méltóság védelméhez való jog, vagyis a  panasszal érintett
határozat egyensúlyt teremt-e a  konkrét esetben a  szabad tájékoztatás és az  emberi méltóságra visszavezethető
képmásvédelem eltérő szempontjai között.
[36] Az Alkotmánybíróság a  jelen ügyben is irányadónak tartja a  közügyek szabad vitatását biztosító alapjogok és
a  közéleti szereplők, köztük a  közhatalmat gyakorlók személyiségvédelmének az  ütközésével kapcsolatban
a 7/2014. (III. 7.) AB határozatban összefoglalva kifejtett szempontokat. Eszerint a közhatalmat gyakorló személyek
(és a közszereplő politikusok) esetében a személyiségvédelem korlátozottsága mindenki máshoz képest szélesebb
körben minősül indokoltnak a  szólás- és sajtószabadság érdekében. A  jogállami intézmények tevékenységének
ellenőrzése ugyanis a  sajtónak olyan alapvető joga, amely a  demokrácia lényegi eleme. A  jogalkalmazóknak
mindezek figyelembevételével kell eljárniuk akkor, amikor bizonyos esetekben, a  közhatalom egyes gyakorlóinak
hivatásából következő személyiségvédelmi korlátokat megállapítják. A  szólás- és sajtószabadság abszolút határát
azonban kizárólag az  emberi méltóság korlátozhatatlan aspektusát érintő, azaz az  emberi mivolt legbensőbb
lényegét sértő közlések jelenthetik. {7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [56]–[63]}
[37] 4. Az  indítványra okot adó esetben a  rendes bíróság által kifogásolt közlés tüntetésről szólt. Az  alkotmányos
értelemben vett gyülekezési jog nem csupán azokat a  közterületen tartott rendezvényeket védi, amelyek
közvetlenül politikainak minősülnek, hanem a  gyülekezésnek minősülő egyéb, de nem közvetlenül politikai
összejöveteleket is, amelyek célja a  széles értelemben vett közügyek megvitatása. Az  Alkotmánybíróság szerint
a  gyülekezési jog által védett rendezvények nem korlátozódnak pusztán a  hagyományos formában megtartott
összejövetelekre, gyűlésekre, nagygyűlésekre, felvonulásokra. Akkor, amikor abban a kérdésben kell állást foglalni,
hogy egy összejövetel gyülekezési jog gyakorlásának számít-e, annak van döntő jelentősége, hogy a  rendezvény
– irányultságát tekintve – jellemzően véleménynyilvánítás, közös cél érdekében nézetek kifejezésre juttatása,
terjesztése, közéleti esemény, vagy pl. csak pusztán szórakozás. Véleménynyilvánításnak minősül, ha a rendezvényen
meghatározott tartalmú közlést közvetítenek a résztvevőknek és másoknak, függetlenül attól, hogy ez közvetlenül
politikai tartalmú-e. A  gyülekezési jog védelme alatt állnak a  csoportos közlés legkülönfélébb, esetleg rendhagyó
kifejezésformái is, mindaddig, amíg ezek a véleményformálást és véleménynyilvánítást szolgálják.
[38] Gyülekezésről szóló beszámoló a  sajtó szabadságának, a  szabad tájékoztatásnak, a  sajtó „demokratikus
közvélemény” kialakításában betöltött szerepének a  közvetlen megvalósulását jelenti, ezért az  ilyen beszámoló
tartalmának a kiemelt védelme indokolt.
[39] 5. A  képmáshoz való jog az  emberi személyiség külső megnyilvánulását védi. A  képmás és a  hangfelvétel
közvetetten a  személyiség azonosítására szolgál, a  személyiség lényeges tulajdonságait közvetíti. A  képmáshoz
való jog ezért másképp korlátozható, mint más személyiségi jogok. A  más képmásával kapcsolatos bármilyen
jogosulatlan, beavatkozó magatartás jogsértő.
[40] Az indítványozó hírportálként „Rendvédelmi szakszervezet tüntetése” címmel jelentetett meg írást. A  szóban lévő
tüntetés a gyülekezési jog gyakorlását valósította meg, közterületen, a részvételt bárki számára lehetővé téve. Ehhez
az íráshoz kapcsolódott képgaléria. A képgaléria 7. és 16. számú képén az alkotmányjogi panasszal érintett határozat
szerint egyedileg felismerhető módon, két-két rendőr volt látható. A rendőrök szolgálati feladat ellátása érdekében,
közhatalom gyakorlójaként, a  gyülekezési jog hatálya alá tartozó, vagyis nyilvános rendezvényen vettek részt.
Mindkét kép csoportkép.
[41] A bíróság nem állapította meg azt, hogy a  szóban lévő felvételek sértő, megalázó, bántó, lealacsonyító vagy torz
képet közvetítenek, vagy rossz benyomást keltenek az ábrázolt személyekről.
[42] Mindaddig, amíg valamely tájékoztatás nem visszaélés a  sajtószabadság gyakorlásával, az  emberi méltóság
védelmével összefüggésben a személyiségi jogok sérelmére való hivatkozás ritkán alapozza meg a sajtószabadság
gyakorlásának a  korlátozását. Valamely jelenkori eseménnyel kapcsolatban a  nyilvánosság figyelme elé került
személyről készült képmás általában az eseménnyel összefüggésben az engedélyük nélkül nyilvánosságra hozható.
[43] Rendőri intézkedésről készült képfelvétel hozzájárulás nélkül is nyilvánosságra hozható, ha a nyilvánosságra hozatal
nem öncélú, vagyis az  eset körülményei alapján a  jelenkor eseményeiről szóló vagy a  közhatalom gyakorlása
szempontjából közérdeklődésre számot tartó tájékoztatásnak, közügyet érintő képi tudósításnak minősül.
[44] Rendőri bevetés demonstrációkon minden esetben a  jelenkor eseményének minősül, még akkor is, ha a rendőrök
nem igazi „résztvevői” a történésnek. Ezért az arról készült felvétel a képen lévők hozzájárulása nélkül közvetíthető
a  nyilvánosság felé, kivéve, ha ez  a  rendőr emberi méltóságának – mint az  emberi mivolt benső lényegét
feltétlenül megillető védelemnek – sérelmét jelenti; ilyen lehet például a  hivatása gyakorlása során megsérült
rendőr szenvedésének bemutatása. A  jelenkor történéseinek bemutatásához fűződő érdek, mint a  fényképfelvétel
engedély nélküli nyilvánosságra hozatalának az  alkotmányos alapja általában nem érvényesül akkor sem,
amikor a  képen csak egyetlen egy személy látható. Ilyenkor a  sajtószabadság és a  méltóságvédelmen alapuló
képmáshoz való jog közötti érdekütközést egyedi mérlegeléssel kell feloldani, és azt kell vizsgálni, hogy a személy
képmása, ennek a  nyilvánosságra hozatala a  jelenkor történéseinek bemutatása, illetve a  közhatalom gyakorlása
szempontjából közérdeklődésre számot tartó tájékoztatás körébe tartozik-e. Az előző és az új Ptk. ama szabályait,
amelyek kivételt jelentenek a  képmás engedélyhez kötött nyilvánosságra hozatala alól, minden eseten úgy kell
értelmezni, hogy az  összhangban álljon a  sajtószabadság gyakorlásával. Habár elsősorban a  rendes bíróságra
tartozó kérdés polgári ügyben, hogy milyen eseményt tekint közszereplésnek, közéleti szereplésnek, milyen felvételt
minősít tömegfelvételnek vagy a személyiségi jogokat sértőnek a Ptk. alapján, az értelmezésnél az Alaptörvényre is
megfelelően figyelemmel kell lenni. A Ptk. 1:2. § (1) bekezdése értelmezési alapelvként mondja ki, hogy „e törvény
rendelkezéseit Magyarország alkotmányos rendjével összhangban kell értelmezni.” A nyilvános helyen készült, nem
sértő, az  érintett személyt tárgyilagosan ábrázoló felvétel általában nyilvánosságra hozható engedély nélkül, ha
az a közérdeklődésre számot tartó tudósításhoz kapcsolódik, a jelenkor eseményeiről való szabad tájékoztatásához
kötődik.
[45] Gyülekezésről szóló tudósításhoz rendszerint hozzátartozik képfelvétel vagy film közzététele is. Az  ilyen felvételen
többnyire láthatók a  rendezvény biztosításában résztvevő rendőrök is. E  felvételeknek a  megjelenés előtt való
kényszerű megváltoztatására késztetés akkor, amikor a  felvétel nem haladja meg az  esemény hű illusztrálásához
tartozó tartalmat, a közzétenni tervezett tájékoztatás alapos indok nélküli előzetes ellenőrzését jelenti.
[46] 6. Az  alkotmányjogi panasszal érintett képeken nemcsak egyetlen egy személy látható. A  panasszal érintett
határozat abból indul ki, hogy „a Fővárosi Ítélőtáblának következetes gyakorlata az, hogy a  kizárólag rendőri
feladatot ellátó rendőrök nem minősülnek közszereplőnek, ezért esetükben a  képmásuk rögzítésének és annak
nyilvánosságra hozatalához külön engedélyükre van szükség”.
[47] Ugyanakkor az Alaptörvény 28. cikke azt is előírja, hogy a bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét
elsősorban azok céljával és az  Alaptörvénnyel összhangban értelmezik, ami a  jelen esetben további szempontok
mérlegelését követeli meg.
[48] A panasszal érintett határozat azt az  alkotmányjogi szempontot, amely a  sajtó szabadságához, a  jelenkor
eseményeiről való szabad tájékoztatásához fűződik, nem vette figyelembe a Ptk. 80. § (2) bekezdése értelmezésekor.
A  határozat nem a  rendőrök konkrét feladatteljesítése helyszínének és a  konkrét tevékenységük közben való
fényképezésük, a képfelvételek elkészítése körülményeinek és a nyilvánosságra hozásuk céljának – a gyülekezésről
mint nyilvános közszereplésről, tömegrendezvényről szóló tudósításnak –, hanem annak az egyetlen szempontnak
tulajdonít döntő jelentőséget, hogy a  rendőr általában, a  szolgálati feladatai ellátása során, általánosságban
közszereplőnek minősül-e. A  közérdeklődésre számot tartó eseményről a  felvételek általában közterületen
készülnek, rajtuk emberek sokasága látható, de nem mint egyedi személyek, hanem másokkal együtt,
kiemelés (például teleobjektív használata) nélkül. A  képek bizonyos fokú szabad felhasználása nélkül a  modern
tömegtájékoztatás nem létezhetne, a polgári jogi szabályok szó szerinti, merev értelmezése alapján már a  felvétel
készítése is engedélyköteles lenne. A Ptk. 2:48. § (2) bekezdése azt a bírói gyakorlatot rögzíti, amely szerint valamely
felvétel felhasználásához tömegfelvétel és nyilvános közéleti szereplésről készült felvétel esetén nem szükséges
az  érintett hozzájárulása, függetlenül attól, hogy a  felvételen felismerhető-e: eszerint a  képmás nyilvánosságra
hozatalának tilalma nem vonatkozik a  nyilvános eseményekről, rendezvényekről, táj- és utcarészletekről
készült felvételekre, amikor tehát az  ábrázolás módja nem egyéni, amikor a  felvétel összhatásában örökít meg
a nyilvánosság előtt lezajlott eseményeket.
[49] Mindezekre figyelemmel az  Alkotmánybíróság a  Fővárosi Ítélőtábla Pf.20.656/2012/7. számú ítélete alaptörvényellenességét állapította meg, és azt megsemmisítette.
Budapest, 2014. szeptember 23. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
131/2011. (VII. 26.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. július 19-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva K. K. magánszemély
(a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta
a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143). Indokolás I. A beadványozó 2011. június 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyet ért e ön azzal, hogy a hazai tartós munkanélkülieknek szintén jegyet kell venni a tömegközlekedésre
Magyarországon, ha nincs miből utazniuk, pl-ul állásinterjúra?” A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 28/B. §-ának
(1) bekezdése szerint országos népszavazás tárgya csak az Országgyűlés hatáskörébe tartozó kérdés lehet,
e feltételnek a népszavazási kezdeményezés tárgya nem tesz eleget.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben foglalt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy a
népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a
népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni. A kérdés
egyértelműségének megállapításakor továbbá azt is vizsgálni kell, hogy a népszavazás eredménye alapján az
Országgyűlés – az akkor hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási
kötelezettség, és ha igen milyen jogalkotásra köteles. Az Országos Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés megfogalmazása
nem egyértelmű a választópolgárok számára, mivel a mondat egyes részei, kifejezései egymással nyelvtani és logikai
összefüggésben nincsenek, ezáltal annak pontos tartalma nem állapítható meg.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy mivel a kérdés nem tartozik az Országgyűlés hatáskörébe és
a népszavazásra szánt kérdés nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek, így a Bizottság az Nsztv. 10. §
a) és c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Alkotmány 28/B. §-ának (1) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, a 10. § c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén,
a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
257/2018. (XII. 18.) Korm. rendelete a felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenységről.
A Kormány a közbeszerzésekről szóló 2015. évi CXLIII. törvény 198. § (1) bekezdés 22. pontjában,
a 28. § tekintetében a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (1) bekezdés a) pontjában
kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. ellenőrzési tevékenység: a  közbeszerzési eljárásokhoz kapcsolódó, jogszabályban feljogosított szerv részére
végzett, folyamatba épített közbeszerzési-jogi ellenőrzésben, minőségellenőrzési tevékenységben,
utóellenőrzésben, utólagos ellenőrzésben, illetve szerződésmódosítás ellenőrzésben kifejtett tevékenység;
2. felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó: az  a  közbeszerzésekről szóló 2015.  évi CXLIII.  törvény
(a  továbbiakban: Kbt.) 187.  § (14)  bekezdésében meghatározott kizáró okok hatálya alá nem tartozó
természetes személy, aki a  Közbeszerzési Hatóság (a  továbbiakban: Hatóság) által vezetett névjegyzékben
szerepel;
3. kérelmező: azon természetes személy, aki e  rendelet szerint felelős akkreditált közbeszerzési
szaktanácsadóként történő névjegyzékbe vételét, névjegyzékbe vételének megújítását, vagy abból való
törlését kezdeményezi, valamint aki a nyilvántartásba vett adataival összefüggő kérelmet terjeszt elő;
4. közbeszerzési szakmai képzés: a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók kötelező közbeszerzési
szakmai képzéséről szóló kormányrendeletben meghatározott, a  felelős akkreditált közbeszerzési
szaktanácsadói névjegyzékbe vételhez és a  bejegyzés megújításához szükséges kötelező közbeszerzési
szakmai képzés;
5. közbeszerzési tevékenység:
5.1. mindazon tevékenységek összessége, amely közbeszerzési eljárások előkészítésével, lefolytatásával,
közbeszerzési szerződések teljesítésével és módosításával, valamint a  közbeszerzésekre vonatkozó
jogszabályokban az  eljárás résztvevőit terhelő egyéb kötelezettségek végrehajtásával, illetve
őket illető jogosultságok gyakorlásával kapcsolatosan az  ajánlatkérő oldalán felmerül, továbbá
a jogorvoslati eljárással összefüggő képviselet;
5.2. az ellenőrzési tevékenység, és a hirdetmények ellenőrzésében vagy hirdetmény nélküli tárgyalásos
eljárással kapcsolatos ellenőrzésben kifejtett tevékenység;
5.3. a  közbeszerzésekért felelős miniszter által vezetett minisztériumban végzett, a  közbeszerzésekre
vonatkozó jogszabályok előkészítésére irányuló vagy közbeszerzések felügyeletével összefüggő
közbeszerzési-szakmai feladatok ellátása, valamint a  Kbt. 5.  § (1)  bekezdése szerinti ajánlatkérő
szervezeti és működési szabályzata alapján vezető beosztásban folytatott közbeszerzési-szakmai
irányítási feladatok ellátása;
5.4. a Közbeszerzési Döntőbizottságnál végzett közbeszerzési biztosi tevékenység ellátása;
6. nem független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó: azon felelős akkreditált közbeszerzési
szaktanácsadó, aki tevékenységét kizárólag egy ajánlatkérő részére, munkaviszonyban, közalkalmazotti,
közszolgálati tisztviselői, kormányzati szolgálati jogviszonyban vagy foglalkoztatásra irányuló egyéb
jogviszonyban látja el; a  nem független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó külön
meghatalmazás nélkül, a  munkaviszonya, közalkalmazotti, közszolgálati tisztviselői, kormányzati szolgálati
jogviszonya vagy egyéb foglalkoztatási jogviszonya alapján képviseli munkáltatóját a  közbeszerzési
eljárásokban.
2. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó névjegyzékbe vétele
2. § (1) A  kérelmezők a  névjegyzékbe vétel iránti kérelmüket a  Hatóság honlapján közzétett, a  névjegyzékbe vételhez
szükséges adatok és mellékletek felsorolását tartalmazó dokumentum (űrlap) kitöltésével nyújthatják be
a Hatóságnak.
(2) A névjegyzékbe vételt kizárólag olyan természetes személy kezdeményezheti, aki
a) rendelkezik felsőfokú – főiskolai vagy egyetemi – végzettséggel,
b) rendelkezik a  tevékenység folytatásához szükséges – a  4–5. alcímben meghatározott módon igazolt  –
közbeszerzési gyakorlattal,
c) rendelkezik felelősségbiztosítással, ide nem értve a 19. § (5) bekezdése szerinti esetet,
d) a névjegyzékbe vétel jogszabályban meghatározott mértékű igazgatási szolgáltatási díját befizette,
e) büntetőjogi felelőssége tudatában nyilatkozik, hogy – az  f )  pontban meghatározott kivétellel – nem áll
a  közbeszerzésekről szóló törvényben meghatározott, a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói
tevékenység végzésének akadályát képező kizáró okok hatálya alatt,
f ) büntetlen előéletű, és
g) igazoltan teljesítette a közbeszerzési szakmai képzésre vonatkozó követelményeket.
(3) A kérelmező a névjegyzékbe vétel iránti kérelme benyújtásával egyidejűleg igazolja a (2) bekezdés a)–d) pontjában
foglalt követelményeknek való megfelelést, benyújtja az  e)  pont szerinti nyilatkozatot, valamint büntetőjogi
felelőssége tudatában nyilatkozik arról, hogy az  általa benyújtott dokumentumok a  birtokában megtalálható
eredeti dokumentumokkal mindenben megegyeznek, és a  Hatóság erre vonatkozó felhívása esetén az  eredeti
dokumentumokat bemutatja.
(4) A  kérelemben fel kell tüntetni, hogy a  kérelmező kifejezetten hozzájárul a  (2)  bekezdés f )–g)  pontja szerinti
adatoknak a kérelem elbírálásához szükséges, a (2) bekezdés f ) pontja szerinti adat adatigényléséhez, a (2) bekezdés
g) pontja szerinti adat információátadás útján történő beszerzéséhez és az adatok Hatóság általi kezeléséhez.
(5) Az  okiratok teljeskörűsége és megfelelősége esetén a  Hatóság a  kérelmezőt felelős akkreditált közbeszerzési
szaktanácsadóként a Kbt. 187. § (2) bekezdés a) pont ah) alpontja szerinti névjegyzékbe veszi.
(6) Az  (1)–(5)  bekezdés alapján névjegyzékbe vett felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók tevékenységüket
a névjegyzékbe történő bejegyzés hatálya alatt gyakorolhatják.
(7) A névjegyzékbe történő bejegyzés hatálya a névjegyzékbe vételtől számított két évig tart.
3. § (1) Ha a kérelmező névjegyzékbe vételét nem független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadóként kéri, erről
a  kérelemben külön nyilatkoznia kell, egyúttal meg kell jelölnie munkáltatóját, valamint kérelméhez csatolnia kell
a munkaviszonya vagy egyéb foglalkoztatási jogviszonya fennállására vonatkozó munkáltatói igazolást.
(2) Ha a nem független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó foglalkoztatási jogviszonya megszűnik, ennek
tényét a  megszűnéstől számított huszonegy napon belül köteles a  Hatóság részére bejelenteni, és egyben kérni
a névjegyzékből történő törlését vagy a bejegyzés módosítását.
(3) A  Hatóság a  bejegyzést akkor módosítja, ha a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó igazolja, hogy
az e rendelet szerinti felelősségbiztosítással rendelkezik.
4. § (1) Ha a  független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó nem független felelős akkreditált szaktanácsadói
minőségben kíván eljárni, ennek tényét a  változástól számított huszonegy napon belül köteles a  Hatóság részére
bejelenteni, és egyben kérni a bejegyzés módosítását.
(2) A  Hatóság a  bejegyzést akkor módosítja, ha a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó csatolja a  3.  §
(1) bekezdésében meghatározott munkáltatói igazolást.
5. § A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó köteles a  Kbt. 187.  § (14)  bekezdése szerinti körülményeiben,
valamint a  névjegyzékben szereplő adataiban bekövetkezett változást haladéktalanul, de legkésőbb a  változástól
számított harminc napon belül bejelenteni a Hatóságnak.
3. A közbeszerzési szakmai képzés teljesítésének szabályai 6. § (1) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói névjegyzékbe vételhez 15 továbbképzési tanulmányi pont
szükséges.
(2) A megszerzett továbbképzési tanulmányi pontok a képzés időpontjától számított két évig használhatóak fel.
(3) A kérelem benyújtását megelőzően korábban – a névjegyzékbe vétel vagy annak megújítása körében – felhasznált
továbbképzési tanulmányi pontok nem vehetők figyelembe.
(4) A  Kbt. 195.  § (6)  bekezdésében meghatározott nyilvántartás alapján a  közbeszerzésekért felelős miniszter
a Hatóság megkeresésére öt napon belül információátadás útján közli a kérelmező által megszerzett továbbképzési
tanulmányi pontok számát.
(5) A névjegyzékbe vételkor és a névjegyzékbe történő bejegyzés megújításakor egyszeri alkalommal 15 továbbképzési
tanulmányi pont értékben számítható be a névjegyzékbe vételi vagy a névjegyzékbe történő bejegyzés megújítása
iránti kérelem benyújtását megelőző hat éven belül megszerzett közbeszerzési tárgyú felsőfokú szakirányú
továbbképzési szakon szerzett végzettség.
(6) Közbeszerzési tárgyú felsőfokú szakirányú továbbképzési szakon már megkezdett, de még be nem fejezett
tanulmányok esetén a  már lezárt félévvel teljesített, a  nemzeti felsőoktatásról szóló törvény szerinti kreditek
a névjegyzékbe vételkor és a névjegyzékbe történő bejegyzés megújításakor arányosan beszámítandóak.
(7) Ha adott időszakban nem kerül meghirdetésre kellő számú, létszámú és tanulmányi pontszámú képzés,
a  közbeszerzésekért felelős miniszter közleményt tesz közzé arról, hogy a  kérelmezők meghatározott időszakban
beadott névjegyzékbe vételi (megújítási) kérelem esetében átmenetileg mentesülnek az  (1)  bekezdés szerinti
kötelező közbeszerzési szakmai képzésre vonatkozó igazolási kötelezettség alól.
4. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenység feltételét képező közbeszerzési
gyakorlat igazolásának általános szabályai
7. § (1) A kérelmező közbeszerzési gyakorlatát
a) a munkáltatói jogokat gyakorló személy vagy az általa kijelölt személy által kiadott és aláírt,
b) megbízási jogviszonyban ellátott tevékenység esetén a megbízó által kiállított és aláírt
referencia-nyilatkozattal (a továbbiakban: igazolás) igazolhatja.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott igazolásnak ki kell térnie arra is, hogy a  kérelmező az  igazolás kiállítója által
indított, lebonyolított vagy ellenőrzött közbeszerzési eljárásban érdemben részt vett, azt érdemben felügyelte,
vezető beosztásban érdemben szakmai-irányítási feladatokat látott el, vagy a  közbeszerzési eljárás érdemi
ellenőrzését, minőségellenőrzését, utóellenőrzését vagy utólagos ellenőrzését végezte.
(3) A közbeszerzési gyakorlatra vonatkozó igazolás kiállítója – aláírásával ellátottan – büntetőjogi felelőssége tudatában
nyilatkozik, hogy jogosult az igazolás kiadására és az igazolás tartalma a valóságnak megfelel.
(4) Az igazolást a kérelmező kérésére tizennégy napon belül kell kiállítani.
8. § (1) Ha a  kérelmező a  tevékenységét olyan személy vagy szervezet részére (például ügyvédi iroda vagy gazdasági
társaság) munkaviszony, munkavégzésre vagy foglalkoztatásra irányuló egyéb jogviszony vagy megbízási
jogviszony keretében végezte, amely a  közbeszerzési eljárások lebonyolítását vagy az  ellenőrzési tevékenységet
megbízási vagy egyéb jogviszony keretében jogosult ajánlatkérő vagy ellenőrzésre feljogosított szerv részére
végezni, a 7. § (1) bekezdése szerinti igazolást ezen személy vagy szervezet állítja ki.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti igazolás mellett a  kérelmező köteles továbbá az  ajánlatkérőtől vagy az  ellenőrzésre
feljogosított szervtől származó olyan nyilatkozatot is benyújtani, amelyből megállapítható, hogy a  kérelmező
számára az adott eljárás tekintetében igazolt tevékenységre az adott szervezet az ajánlatkérőtől vagy ellenőrzésre
feljogosított szervtől megbízást, illetve megrendelést kapott.
(3) A (2) bekezdés szerinti nyilatkozatot az ajánlatkérő vagy az ellenőrzésre feljogosított szerv a kérelmezővel korábban
fennállt vagy jogviszonyban álló szervezet kérése alapján köteles tizennégy napon belül kiállítani. A kérelmezővel
korábban fennállt vagy jogviszonyban álló szervezet a  kérelmező megkeresését követő hét napon belül köteles
az  ajánlatkérő vagy az  ellenőrzésre feljogosított szervet megkeresni az  (1)  bekezdés szerinti nyilatkozat kiállítása
érdekében.
(4) A kérelmező a (2) bekezdés szerinti, ajánlatkérőtől származó nyilatkozat helyett kizárólag abban az esetben nyújthat
be megbízási szerződést vagy egyéb okiratot, ha az  ajánlatkérő vagy az  ellenőrzésre feljogosított szerv jogutód
nélkül megszűnt. A  megbízási szerződés vagy egyéb okirat csak abban az  esetben fogadható el a  (2)  bekezdés
szerinti nyilatkozat helyett, ha az alapján az igazoláson szereplő eljárás egyértelműen beazonosítható.
9. § Ha az igazoláson szereplő közbeszerzési eljárás a Közbeszerzési Adatbázisban (a továbbiakban: KBA), az Elektronikus
Közbeszerzési Rendszerben (a  továbbiakban: EKR) vagy a  központosított közbeszerzés keretében kötött
keretmegállapodás alapján történő beszerzések esetén a központi beszerző szerv honlapján nem szerepel, az adott
közbeszerzési eljárás vagy tevékenység a kérelmező gyakorlatának igazolásaként nem fogadható el.
10. § (1) Azon kérelmező tekintetében, aki csecsemőgondozási díjban, gyermekgondozási díjban vagy gyermekgondozást
segítő ellátásban részesült – a névjegyzékbe vétel hatályának lejárta miatti névjegyzékből történő törlést követően
benyújtott névjegyzékbe vétel iránti kérelem esetét is ideértve – a  névjegyzékbe történt bejegyzés megújítására
vonatkozó rendelkezések megfelelően irányadók azzal, hogy a közbeszerzési gyakorlatát legkésőbb az ellátásra való
jogosultság lejártát követő hat hónapon belül benyújtott kérelmében az ellátásra való jogosultság kezdő időpontját
megelőző három éven belül folytatott tevékenység bemutatásával is igazolhatja.
(2) Az  ellátásra való jogosultság kezdő időpontjáról, valamint – ha az  ellátásra való jogosultság időtartama lejárt  –
az ellátásra való jogosultság lejártának időpontjáról szóló igazolást a névjegyzékbe vétel iránti kérelemhez csatolni
kell.
5. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenység feltételét képező közbeszerzési
gyakorlat igazolása egyes közbeszerzési tevékenységek esetében
11. § (1) A  kérelmező közbeszerzési gyakorlatát a  Kbt. 5–7.  §-a szerinti ajánlatkérőnél vagy ezek megbízásából a  kérelem
benyújtását megelőző három éven belül
a) legalább tizenöt közbeszerzési eljárás teljes körű lebonyolítására vonatkozó közbeszerzési tevékenység és
b) legalább tíz közbeszerzési eljárásban folytatott, az  1.  § 5.  pont 5.1.  alpontja szerinti közbeszerzési, illetve
ellenőrzési tevékenység
bemutatásával igazolhatja. (2) Teljeskörűen lebonyolított eljárásként a  közbeszerzési gyakorlat igazolása szempontjából csak az  a  közbeszerzési
eljárás fogadható el, amely megindításának időpontja a  kérelem benyújtását megelőző, lezárásának időpontja
legfeljebb a kérelem elbírálását megelőző három éven belüli időpontra esik.
(3) E  § alkalmazásában a  közbeszerzési eljárás teljes körű lebonyolításaként nem vehető figyelembe a  Kbt. 105.  §
(1)  és (2)  bekezdése szerinti, a  keretmegállapodás alapján történő beszerzés eredményeként kötött közbeszerzési
szerződés megkötésére irányuló eljárási cselekmények, így a  verseny újranyitásával, közvetlen megrendeléssel,
valamint a konzultációval történő szerződéskötés.
12. § A kérelmezőnek nem szükséges a  11.  §-ban meghatározott közbeszerzési eljárások teljes körű lebonyolítását
igazolnia, ha a kérelem benyújtását megelőző három éven belül legalább ötven közbeszerzési eljárás tekintetében
az  1.  § 5.  pont 5.1.  alpontja szerinti közbeszerzési, illetve ellenőrzési tevékenységre vonatkozó referenciával
igazoltan rendelkezik.
13. § (1) A  közbeszerzési eljárások teljes körű lebonyolítása körében egy adott közbeszerzési eljárás előkészítésével és
lefolytatásával kapcsolatban kifejtett, 1.  § 5.  pont 5.1.  alpontja szerinti különböző tevékenységek a  közbeszerzési
gyakorlattal szemben a 11. §-ban támasztott követelmények teljesítése szempontjából a névjegyzékbe vétel során
a kérelmező tekintetében csak egyszer vehetők figyelembe.
(2) Egy közbeszerzési eljárással kapcsolatos jogorvoslati eljárással összefüggő képviseleti tevékenység jogorvoslati
szakaszonként külön-külön figyelembe vehető azzal, hogy ugyanazon közbeszerzési eljárással kapcsolatos
jogorvoslati tevékenység egy kérelmező szempontjából csak egyszer vehető figyelembe.
14. § (1) A  közbeszerzési eljárás teljes körű lebonyolítására vagy közbeszerzési tevékenységre vonatkozó, az  1.  §
5.  pont 5.1.  alpontja szerinti közbeszerzési gyakorlatról kiállított igazolásnak – a  7.  § (3)  bekezdésében foglalt
nyilatkozattal – tartalmaznia kell az alábbi információkat:
a) a közbeszerzési eljárás azonosító száma,
b) az  igazolt eljárással összefüggésben a kérelmező által ellátott tevékenység rövid leírása, amely tartalmazza,
hogy az  eljárás előkészítésében milyen cselekményeket végzett el, vagy mely eljárási szakaszban, milyen
eljárási cselekményeket, illetve azok előkészítését látta el,
c) azt, hogy sor került-e az  adott közbeszerzési eljárással kapcsolatban olyan jogorvoslati eljárásra, amelyben
véglegessé vált döntőbizottsági vagy annak megtámadására irányuló közigazgatási per esetén jogerős
bírósági határozatban jogsértést állapítottak meg,
d) az  ajánlatkérő jogutód nélküli megszűnése esetén az  ajánlatkérőnek a  Hatóság Kbt. alapján fennálló
feladatkörében vezetett azonosítószámát vagy olyan, az  ajánlatkérő egyértelmű azonosítására alkalmas
azonosítót, amely közhiteles nyilvántartás alapján ingyenesen és nyilvánosan hozzáférhető.
(2) Központosított közbeszerzés keretében kötött keretmegállapodás alapján történő beszerzések igazolása esetén
az  (1) bekezdésben foglalt adatok mellett, a központi beszerző szerv honlapján szereplő alábbi adatokat is fel kell
tüntetni, ha azok nem szerepelnek a KBA-ban vagy az EKR-ben:
a) a keretmegállapodás azonosító száma,
b) a keretmegállapodás alapján történő beszerzés egyedi azonosító száma,
c) a keretmegállapodás alapján történő beszerzés megindításának dátuma,
d) a keretmegállapodás alapján történő beszerzés tárgyának megnevezése,
e) az  eljárás eredményéről szóló tájékoztató központi beszerző szerv részére történt megküldésének napja
azokban az eljárásokban, ahol ez értelmezhető.
 (3) A  (2)  bekezdésben szereplő adatokat igazoló dokumentumot a  központi beszerző szerv a  kérelmező kérelme
alapján hét napon belül köteles kiállítani.
 (4) A  központi beszerző szerv által kiállított, a  (2)  bekezdésben meghatározott adatokat igazoló dokumentumot
a kérelmező a 7. § szerinti igazolás mellett nyújtja be a Hatóság részére.
 (5) Nem vehető figyelembe közbeszerzési gyakorlatként az  olyan közbeszerzési eljárással kapcsolatban kifejtett
tevékenység, amellyel összefüggésben jogorvoslati eljárást kezdeményeztek, és véglegessé vált döntőbizottsági
vagy annak megtámadására irányuló közigazgatási per esetén jogerős bírósági határozatban jogsértés került
megállapításra.
(6) Az  (5)  bekezdés szerinti rendelkezést nem kell alkalmazni, ha a  kérelmező büntetőjogi felelőssége tudatában
nyilatkozik, hogy nem az ő tevékenysége vezetett a jogsértéshez.
15. § Az 1.  § 5.  pont 5.2.  alpontja szerinti közbeszerzési gyakorlatra vonatkozó igazolásnak – a  7.  § (3)  bekezdésében
foglalt nyilatkozattal – tartalmaznia kell az alábbi információkat:
a) a  kérelmező mely közbeszerzési eljárással összefüggésben fejtette ki a  hivatkozott tevékenységet,
a következők szerint:
aa) az ajánlatkérő neve,
ab) az eljárás tárgyának megnevezése,
ac) az eljárás fajtája,
ad) az ellenőrzési ügy iktatószáma vagy ügyszáma,
ae) az ellenőrzés befejezésének időpontja,
b) az  igazolt eljárással összefüggésben a  kérelmező által ellátott tevékenységnek és az  ellenőrzés típusának
pontos megjelölését.
16. § (1) Az  ellenőrzési tevékenység körében egy adott közbeszerzési eljárás több szakaszával kapcsolatban megvalósult,
vagy több típusú ellenőrzés (minőség-ellenőrzés, szabályossági ellenőrzés, utóellenőrzés, utólagos ellenőrzés)
a  közbeszerzési gyakorlattal szemben támasztott követelmények teljesítése szempontjából külön-külön is
figyelembe vehető.
(2) Ha a kérelmező a közbeszerzési tevékenységét hirdetmények ellenőrzésében vagy hirdetmény nélküli tárgyalásos
eljárással kapcsolatos ellenőrzésben szerzett tapasztalattal kívánja igazolni, az  igazolásnak azt kell tartalmaznia
–  a  7.  § (3)  bekezdésében foglalt nyilatkozattal –, hogy a  kérelmező a  hivatkozott közbeszerzési tevékenységet
a kérelem benyújtását megelőző négy éven belül legalább három évig folyamatosan végezte, illetve végzi.
17. § Ha a  kérelmező közbeszerzési tevékenységét a  közbeszerzésekért felelős miniszter által vezetett minisztériumban
végzett, a  közbeszerzésekre vonatkozó jogszabályok előkészítésére irányuló vagy közbeszerzések felügyeletével
összefüggő közbeszerzési-szakmai feladatok, vagy a  Kbt. 5.  § (1)  bekezdése szerinti ajánlatkérő szervezeti és
működési szabályzata alapján vezető beosztásban folytatott közbeszerzési-szakmai irányítási feladatok ellátásával
kívánja igazolni, az  igazolásnak azt kell tartalmaznia – a  7.  § (3)  bekezdésében foglalt nyilatkozattal –, hogy
a kérelmező a hivatkozott közbeszerzési tevékenységet a kérelem benyújtását megelőző három éven belül legalább
két évig folyamatosan végezte, illetve végzi.
18. § Ha a  kérelmező a  közbeszerzési tevékenységét a  Közbeszerzési Döntőbizottságnál végzett közbeszerzési biztosi
tevékenység ellátásával kívánja igazolni, az  igazolásnak azt kell tartalmaznia – a  7.  § (3)  bekezdésében foglalt
nyilatkozattal –, hogy a  kérelmező a  hivatkozott közbeszerzési tevékenységet a  kérelem benyújtását megelőző
három éven belül legalább két évig folyamatosan végezte, illetve végzi.
6. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenység feltételét képező
felelősségbiztosítás
19. § (1) A  névjegyzékbe vétel feltétele, hogy a  kérelmező természetes személy vagy a  munkáltatója rendelkezzen olyan
felelősségbiztosítási szerződéssel, amely az alábbi követelményeknek megfelel:
a) legalább évi ötven millió forint és káreseményenként legalább huszonöt millió forint összeghatárig fedezetet
biztosít a kérelmező felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenysége körében okozott károkra,
b) a felelősségbiztosításon a kérelmező természetes személynek név szerint, biztosítottként kell szerepelnie,
c) a  felelősségbiztosításnak ki kell terjednie a  Közbeszerzési Döntőbizottság és a  bíróság által kiszabott olyan
bírságokra, valamint a  támogatásból megvalósuló közbeszerzések kapcsán a Közbeszerzési Döntőbizottság
véglegessé vált, vagy bíróság jogerős határozatában megállapított jogsértés miatt az  ajánlatkérőt
a támogatás vagy annak egy része elvesztésével ért kár megtérítésére, amelyért a szaktanácsadó felel.
(2) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó köteles a  Hatóságnak bejelenteni a  változást követően
haladéktalanul, de legkésőbb a  változástól számított húsz munkanapon belül, ha kötelező felelősségbiztosítással
nem rendelkezik, ha új kötelező felelősségbiztosítási szerződést köt, valamint ha a kötelező felelősségbiztosítására
vonatkozó, (1) bekezdésben foglalt valamely adatban változás állt be.
(3) Ha a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó új kötelező felelősségbiztosítási szerződést köt, az  ezen
körülményre irányuló változásbejelentéssel egyidejűleg büntetőjogi felelőssége tudatában nyilatkoznia kell arról,
hogy a korábbi felelősségbiztosításának megszűnése, illetve megszüntetése és az új felelősségbiztosítási szerződés
megkötésének időpontja közötti időszakban felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenységet nem
végzett. A változásbejelentéshez mellékelni kell az új felelősségbiztosításról szóló kötvényt vagy fedezetigazolást.
(4) Ha a változás következtében a felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó nem felel meg az (1) bekezdés szerinti
feltételeknek, a  Hatóság határozatban törli a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadót a  felelős akkreditált
közbeszerzési szaktanácsadók névjegyzékéből.
(5) Az  (1)  bekezdéstől eltérően a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadókra vonatkozó felelősségbiztosítás
a nem független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadókénti névjegyzékbe vételnek nem feltétele.
7. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók névjegyzékébe történt bejegyzés megújítása
20. § (1) A  névjegyzékbe történt bejegyzés megújítására a  névjegyzékbe vételre vonatkozó szabályok az  irányadóak azzal,
hogy:
a) a  kérelmező közbeszerzési gyakorlatát – ha azt a  11–12.  § szerint igazolja, akkor az  ott meghatározott
követelményektől eltérően – a kérelem benyújtását megelőző három éven belül
aa) legalább tizenöt közbeszerzési eljárás teljes körű lebonyolítására, vagy
ab) legalább huszonöt közbeszerzési eljárás tekintetében az  1.  § 5.  pont 5.1.  alpontja szerinti
közbeszerzési tevékenységre vagy ellenőrzési tevékenységre
 vonatkozó referenciával igazolhatja, és
b) a  kérelem benyújtásakor nem kell igazolnia, hogy rendelkezik felsőfokú – főiskolai vagy
egyetemi – végzettséggel.
 (2) A közbeszerzési gyakorlat a megújítás iránti kérelem benyújtását megelőzően korábban már a gyakorlat igazolása
körében felhasznált, az eljárás teljes körű lebonyolítására vagy az 1. § 5. pont 5.1. alpontjában foglalt közbeszerzési
tevékenységre vagy ellenőrzési tevékenységre vonatkozó referenciával nem igazolható.
(3) A megújítás iránti kérelem legkorábban a névjegyzékbe vétel hatályának lejártát megelőző kilencven napon belül
nyújtható be.
(4) A Hatóság a névjegyzékbe vétel hatályát a névjegyzékbe vétel hatályának lejártát követő naptól újítja meg.
8. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó tevékenysége 21. § (1) A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó a közbeszerzési eljárások szakszerű lefolytatását segíti elő.
 (2) A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó a közbeszerzési eljárás előkészítése és lefolytatása során:
a) a közbeszerzési szakértelmet biztosítja, b) a felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadás körébe eső feladatokat személyesen köteles ellátni,
c) szorosan együttműködik az  eljárás tárgya szerinti, pénzügyi, jogi vagy egyéb szakértelmet biztosító
személyekkel, szervezetekkel, azok közbeszerzési tevékenységét segíti.
 (3) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó a  közbeszerzési eljárással kapcsolatos valamennyi feladata
vonatkozásában kizárólag a közbeszerzési szakértelem biztosításáért felel.
 (4) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó nem felel a  közbeszerzési eljárás során a  nem közbeszerzési
szakértelem körébe eső (így különösen az  eljárás tárgya szerinti, műszaki-szakmai, piacismereti, pénzügyi és jogi
szakértelem körébe eső) közbeszerzési tevékenységek teljesítésének szakszerűségéért és megfelelőségéért.
(5) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó az  általa nyújtott szaktanácsadói tevékenység keretében
ismerteti azon Kbt. és végrehajtási rendeletei által szabályozott követelményeket, amelyeket a  nem közbeszerzési
szakértelem körébe eső személyeknek és szervezeteknek a közbeszerzési tevékenységük során az általuk biztosított
szakértelem körében be kell tartaniuk.
(6) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó attól az  időponttól válik jogosulttá felelős akkreditált
közbeszerzési szaktanácsadóként tevékenység folytatására, amely időponttal a Hatóság névjegyzékbe vette.
(7) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó tevékenysége körében a  közbeszerzési eljárás lebonyolítására
szolgáló elektronikus rendszerben elektronikusan rögzítetten hagyja jóvá a közbeszerzési eljárás során keletkezett,
a (9) bekezdésben meghatározott dokumentumokat. E dokumentumokat a papír alapon lefolytatott eljárás esetén
a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó tevékenysége körében aláírásával és a névjegyzékbe vétel során
kapott lajstromszámát feltüntető pecséttel látja el.
(8) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó ellátja az  eljárás alapjául szolgáló iratok személyes ellenőrzését,
és felelősséget vállal az eljárás – kizárólag közbeszerzési jogi szempontú – szakszerűségéért és a közbeszerzésekre
vonatkozó jogszabályoknak való megfelelőségéért, továbbá papír alapon lefolytatott eljárás esetén aláírásával
igazolja a közbeszerzési eljárásban történő személyes részvételét.
(9) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó elektronikusan hagyja jóvá – papír alapon lefolytatott eljárás
esetén aláírásával köteles ellátni –
a) a közbeszerzési eljárást megindító felhívást és – a műszaki leírás, műszaki tervdokumentáció és az árazatlan
költségvetés kivételével – a közbeszerzési dokumentumokat,
b) elektronikusan benyújtott és felbontott ajánlatok esetében – az  EKR által generált bontási jegyzőkönyv
kivételével – a bontási jegyzőkönyvet, a bírálóbizottsági munkáról készült jegyzőkönyvet és
c) az összegezést, összegezéseket.
(10) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó a Kbt. 27. § (3) bekezdése szerinti esetben az eljárást megindító
felhívásban nevét és lajstromszámát, a  közbeszerzési dokumentumokban pedig nevét, levelezési címét,
e-mail-címét, valamint lajstromszámát feltünteti.
(11) Felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenység megbízás alapján vagy munkaviszonyban,
munkavégzésre vagy foglalkoztatásra irányuló egyéb jogviszonyban végezhető. A felelős akkreditált közbeszerzési
szaktanácsadó tevékenységének ellátása során szakmailag nem utasítható, feladatának ellátásáért felelősséggel
tartozik.
(12) Ha a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó gazdasági társaság, ügyvédi iroda vagy bármilyen más
egyéni vagy társas vállalkozás (a  továbbiakban: vállalkozás) tagjaként vagy alkalmazottjaként tevékenykedik, úgy
a megbízási szerződést a vállalkozás köti meg, de a megbízási szerződésben konkrétan meg kell jelölni a megbízás
végrehajtásáért személyében felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadót (több szaktanácsadó közreműködése
esetén valamennyi szaktanácsadót). A  megbízási szerződésben feltüntetett szaktanácsadókat ugyanazon
vállalkozásnál tagi vagy alkalmazotti jogviszonyban álló más felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó akkor
helyettesíthet, ha erre a megbízási szerződés lehetőséget ad.
(13) A  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó a  tevékenysége körében okozott kár megtérítéséért – ha más
jogszabály a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó jogviszonyát, illetve a  foglalkozatási jogviszonya
körében okozott kárért való felelősségét eltérően nem szabályozza – a  Polgári Törvénykönyvről szóló 2013.  évi
V. törvény szabályai szerint felel.
(14) A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó tevékenysége akkor terjedhet ki az ügyvédi tevékenységről szóló
2017.  évi LXXVIII.  törvény 2.  § (1)  bekezdésében meghatározott tevékenység végzésére is, ha a  felelős akkreditált
közbeszerzési szaktanácsadó ilyen tevékenység ellátására egyébként jogosult.
9. A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók nyilvántartása 22. § A felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók tekintetében a  Hatóság látja el a  szolgáltatási tevékenység
megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvény szerint a  szolgáltatás felügyeletét ellátó
hatóság feladatait.
23. § (1) A névjegyzéket a Hatóság kereshető formában teszi közzé a honlapján.
 (2) A névjegyzék tartalmazza a felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó
a) lajstromszámát,
b) nevét,
c) a  2.  § (1)  bekezdése szerinti, a  Hatóság honlapján közzétett dokumentumban (űrlap) feltüntetett
elérhetőségeit,
d) névjegyzékbe vételének időpontját,
e) a névjegyzékbe vétel hatálya lejártának időpontját és
f ) a  nem független felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó esetében ennek tényét és a  munkáltatóra
vonatkozó adatokat (név, székhely). 10. A Felelős Akkreditált Közbeszerzési Szaktanácsadók Szakmai Testülete
24. § (1) A Felelős Akkreditált Közbeszerzési Szaktanácsadók Szakmai Testületét a közbeszerzésekért felelős miniszter hozza
létre, és gondoskodik a működés feltételeinek a biztosításáról.
(2) A  Felelős Akkreditált Közbeszerzési Szaktanácsadók Szakmai Testületének feladata a  felelős akkreditált
közbeszerzési szaktanácsadók szakmai munkájának figyelemmel kísérése, a  felelős akkreditált közbeszerzési
szaktanácsadók feladataira, eljárására vonatkozó szabályozás érvényesülésének, valamint gyakorlatának
az értékelése és a szükséges javaslatok megtétele a közbeszerzésekért felelős miniszter számára.
25. § (1) A  Felelős Akkreditált Közbeszerzési Szaktanácsadók Szakmai Testülete kilenc főből áll, amelynek tagja
a  közbeszerzésekért felelős miniszter vagy az  általa kijelölt személy, a  közbeszerzésekért felelős miniszter által
kijelölt további négy felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó, a  Hatóság elnöke vagy az  általa kijelölt
személy, a  Hatóság elnöke által kijelölt további egy felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadó, valamint
a felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók közössége vagy önszerveződés alapján létrejött szervezetei által
delegált további két személy.
(2) A  Felelős Akkreditált Közbeszerzési Szaktanácsadók Szakmai Testülete tagjai közül megválasztja a  Közbeszerzési
Hatóság keretében működő Tanács Kbt. 182. § (2) bekezdés j) pontja szerinti tagját.
11. Záró rendelkezések 26. § Ez a rendelet 2019. január 1-jén lép hatályba.
27. § (1) Azon felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók, akik esetében a  névjegyzékbe történő bejegyzés
hatálya a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenységről szóló 14/2016. (V. 25.) MvM rendelet
módosításáról szóló 28/2017. (XI. 6.) MvM rendelet hatálybalépését követő tizennégy hónapon belül jár le, valamint
azon személyek, akik névjegyzékbe vételüket a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenységről
szóló 14/2016. (V. 25.) MvM rendelet módosításáról szóló 28/2017. (XI. 6.) MvM rendelet hatálybalépését követő
tizennégy hónapon belül kezdeményezik – a  6.  § (1)  bekezdésétől eltérően – a  szaktanácsadói névjegyzékbe
vételhez, illetve annak megújításához 7 továbbképzési tanulmányi pont megszerzését kötelesek igazolni.
(2) A  6.  § (4)  bekezdésében meghatározottak mellett a  Hatóság a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadók
kötelező közbeszerzési szakmai képzéséről szóló kormányrendelet alapján 2019. január 1-jét megelőzően a képző
szervezetek által kiállított, és korábban a névjegyzékbe vétel vagy annak megújítása körében még fel nem használt
továbbképzési tanulmányi pontszámokra vonatkozó igazolást is köteles elfogadni a  névjegyzékbe vételhez vagy
megújításhoz szükséges tanulmányi pontszámok összesítése során, az igazolás kiállításától számított két évig.
(3) A 2019. január 1-jén folyamatban lévő kérelmek ügyében – az általános közigazgatási rendtartásról szóló 2016. évi
CL.  törvény szerint szünetelő ügyek kivételével – a  közbeszerzésekért felelős miniszter dönt, valamint lefolytatja
a 2019. január 1-jén folyamatban lévő hatósági ellenőrzéseket és hivatalbóli eljárásokat.
28. § Hatályát veszti a  felelős akkreditált közbeszerzési szaktanácsadói tevékenységről szóló 14/2016. (V. 25.)
MvM rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
214/2019. (VI. 3.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Kóródi Krisztinát
a 2019. június 1. napjától 2022. május 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2019. május 22. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2/2015. (I. 14.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés c)  pontja, valamint a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény
27.  §  (3)  bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének javaslatára – Dr. Boda Dezsőt 2015. január 1.
napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2014. december 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1473/2018. (IX. 27.) Korm. határozata a Hanoiban létesítendő Magyar Művelődési és Közösségi Ház elhelyezését biztosító ingatlan megvásárlásához szükséges intézkedésekről.
A Kormány
 1. Magyarország külpolitikai és kulturális diplomáciai érdekeinek érvényesülése érdekében – figyelemmel
a költséghatékonysági és gazdaságossági szempontokra – egyetért a Hanoiban létesítendő Magyar Művelődési és
Közösségi Ház elhelyezését biztosító, Hoan Kiem, Tran Hung dao 13. szám alatt található, a reprezentációs céloknak
megfelelő ingatlannak (a továbbiakban: Ingatlan) a Magyar Állam részére történő megvásárlásával;
2. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, valamint a nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert,
hogy az Ingatlan megvásárlásával összefüggő előkészületeket tegyék meg;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
 nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: azonnal
3. az 1. pontban meghatározott cél megvalósítása érdekében felhatalmazza a külgazdasági és külügyminisztert, hogy
folytasson tárgyalásokat az  Ingatlan tulajdonosával az  Ingatlan megvásárlásáról, azzal, hogy a  tulajdonszerzés
költségei – ideértve az  Ingatlan vételárát és az  ingatlan felújításának költségeit is – a  7 139 200 000 forintot nem
haladhatják meg;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: azonnal 4. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy gondoskodjon az  1.  pont szerinti cél megvalósításhoz szükséges költségek
finanszírozása érdekében mindösszesen legfeljebb 7 139 200 000 forint forrás egyszeri biztosításáról, az  alábbiak
szerint:
a) a  2018. évben a  Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény 1.  melléklet
XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet javára 5 726 200 000 forint,
b) a  2019. évben a  Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény 1.  melléklet
XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet javára 1 199 000 000 forint,
c) a 2020. évben a 2020. évi központi költségvetés Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet javára legfeljebb
214 000 000 forint;
Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: az a) alpont tekintetében a felmerülés ütemében
 a b) alpont tekintetében a 2019. évi költségvetés végrehajtása során
 a c) alpont tekintetében a 2020. évi költségvetés tervezése során
5. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy a  2020. költségvetési évtől gondoskodjon az  Ingatlan üzemeltetéséhez,
karbantartásához és céljainak megvalósításához szükséges évi 28 476 000 forint biztosításáról a  központi
költségvetésről szóló törvény XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet javára;
Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: a 2020. évi költségvetés tervezése során beépülő jelleggel
6. felhívja a  nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert, hogy – a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő
Zrt. útján – a  külgazdasági és külügyminiszter bevonásával gondoskodjon az  Ingatlan Külgazdasági és
Külügyminisztérium részére történő vagyonkezelésbe adásáról;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
 külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: a tulajdonjog megszerzését követően azonnal
7. egyetért azzal, hogy a  Hanoiban létesítendő Magyar Művelődési és Közösségi Ház elhelyezését biztosító Ingatlan
megvásárlásával és felújításával kapcsolatos kiadások terhére megvalósuló eszközbeszerzések lefolytatása során
a  Kormány irányítása alá tartozó fejezetek költségvetési szerveinek eszközbeszerzéséről szóló 1982/2013. (XII. 29.)
Korm. határozat rendelkezéseit ne kelljen alkalmazni.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1923/2013. (XII. 11.) Korm. határozata közszolgálati tisztviselő tartós külszolgálatának ellátása érdekében az Uniós Fejlesztések és a Vidékfejlesztési Minisztérium fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
egy közszolgálati tisztviselő tartós külszolgálatának ellátása érdekében 5593,0 ezer forint egyszeri átcsoportosítását
rendeli el a Magyarország 2013. évi központi költségvetéséről szóló 2012. évi CCIV. törvény (a továbbiakban:
Kvtv.) 1. melléklet XIX. Uniós Fejlesztések fejezet 1. Nemzeti Fejlesztési Ügynökség cím terhére, a Kvtv. 1. melléklet
XII. Vidékfejlesztési Minisztérium fejezet 15. Környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi hatósági szervek cím
javára az 1. melléklet szerint.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
 vidékfejlesztési miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
210/2015. (V. 21.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
Czibere Csaba rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet megbízom Magyarország ammani nagykövetségének
a vezetésével.
Budapest, 2014. december 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
33/2010. (III. 15.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a környezetvédelmi és vízügyi miniszter elő ter jesz tésére
Annus Máriának, a Közép-dunántúli Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség környezetvédelmi
engedélyezési osztályvezetőjének,
Balogh Imréné dr. Vajna Hajnalkának, az Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség
főosztályvezető-helyettesének,
Csabai Lászlónénak, a Közép-Duna-völgyi Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség
közgazdasági osztályvezetőjének,
Enyedi Miklósnénak, az Észak-magyarországi Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság Egri Szakaszmérnökség
vezetőjének,
Farkas Jenőnek, a Kiskunsági Nemzeti Park Igazgatóság törzsállattenyésztőjének,
Gyarmati Istvánnak, a Felső-Tisza-vidéki Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség informatikai
osztályvezetőjének,
dr. Jakál Lászlónénak, a Fertő-Hanság Nemzeti Park Igazgatóság gazdasági igazgató-helyettesének,
Markó Csabának, a Környezetvédelmi és vízügyi Minisztérium Hulladékgazdálkodási Főosztály
főosztályvezető-helyettesének,
Molnár Attilának, az Észak-dunántúli Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség zaj és
rezgésvédelmi osztályvezető-helyettesének,
dr. Nagy Károlynak, a Bükki Nemzeti park Igazgatóság jogi és koordinációs igazgató-helyettesének,
Parczen Balázsnak, a Körös-Maros Nemzeti park Igazgatóság osztályvezetőjének,
Perger Bélának, a Dél-dunántúli Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség gazdasági
igazgatóhelyettesének,
Petróczi Imrének, a Balaton-felvidéki Nemzeti Park Igazgatóság szakmai igazgatóhelyettesének,
Schubert Józsefnek, a Dél-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság műszaki igazgató-helyettesének,
dr. Wágner Jánosnak, a tiszántúli Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség Gyulai Kirendeltsége
vezetőjének a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI EZÜST ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést adományozom.
Budapest, 2010. március 1. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
26/2010. (III. 15.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter elő ter jesz tésére
Csepreghy Gyulának, a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központ Vagyongazdálkodási és Üzemeltetési
Igazgatóság igazgatójának,
dr. Szigeti Sándornak, a Csongrád Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Élelmiszerlánc-biztonsági és
Állategészségügyi Igazgatóság igazgató-főállatorvosának, c. egyetemi docensnek a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ARANY ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést; Antal Gábor Lászlónak, a Bácskai és Dunamelléki Mezőgazdasági Szövetség elnökének,
dr. Ágoston Józsefnek, a Békés Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Élelmiszerlánc-biztonsági és
Állategészségügyi Igazgatóság főosztályvezető-helyettesének,
Győrffy Sándornak, a Pápai Körzeti Földhivatal hivatalvezetőjének,
Merkel Gábornak, a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium Költségvetési és Gazdálkodási Főosztálya
főosztályvezető-helyettesének a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI EZÜST ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést adományozom.
Budapest, 2010. március 1. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
23/2009. (XII. 31.) FVM utasítása a Csongrád Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatának kiadásáról.
1. A Csongrád Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal szervezetének, működésének és ügyrendjének
szabályozása érdekében a Csongrád Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Szervezeti és Működési
Szabályzatát (a továbbiakban: Szabályzat) ezen utasítás mellékleteként kiadom.
2. Ez az utasítás a közzététele napján lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszti a Csongrád Megyei Mezőgazdasági
Szakigazgatási Hivatal 2007. február 6-án kelt Szervezeti és Működési Szabályzata.
Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter