text:
792/E/2004. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t : Az Alkotmánybíróság elutasítja azt az indítványt, amely szerint a Kormány az egészségügyről szóló 1997. CLIV. törvény 247. § (1) bekezdés f) pontjával kapcsolatban a jogszabályi felhatalmazásból származó jogalkotói feladatát elmulasztotta.
I. Az indítványozó szerint a Kormány jogszabályi felhatalmazásból származó jogalkotói feladatát elmulasztotta,
mert nem alkotta meg az egészségügyről 1997. évi
CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) 247. § (1) bekezdés
f) pontjában említett, az egészségügyi szolgáltatók felelősségbiztosítására vonatkozó részletes szabályokat. Ezzel a
mulasztást elkövető szerv alkotmányellenességet idézett
elő, ezért az indítványozó kezdeményezte, hogy az Alkotmánybíróság határidő megjelölésével hívja fel a Kormányt
feladatának teljesítésére.
Az indítványozó szerint a végrehajtási szabályok Kormány általi megalkotásának elmulasztása alkotmányjogilag két szempontból is aggályos: egyrészt sérti a hiányosság a vállakozás jogát [Alkotmány 9. § (2) bekezdés], másrészt sérti a helyzet a jogállamiság [Alkotmány 2. § (1) bekezdés] és a jogbiztonság követelményét.
Az Eütv. felelősségbiztosítási szerződés kötéséhez köti a
vállalkozás jogának gyakorlását, korlátozza ennek az alapjognak a gyakorlását; a mulasztásnak az az alkotmányellenes következménye, hogy az egészségügyi szolgáltató működési engedélyét az engedélyező szerv visszavonja, ha nem
tud felelősségbiztosítási szerződést kötni, vagy pedig a megkötöttet a biztosító felmondja, újat pedig nem sikerül kötnie.
A szerződéskötési kötelezettség egyoldalú, csak az egészségügyi szolgáltató kötelezettségét tartalmazza, a biztosítóét
nem, ez bizonytalanná teszi a szerződés megkötését. A jogbiztonság sérelme abban áll, hogy a köetlezettséggel terheltet a jogalkotó nem hozza abba a jogilag is garantált helyzetbe, hogy kötelezettségét teljesíteni tudja.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései szerint:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokra
tikus jogállam. (…) 9. § (…)
(2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vál
lalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.” 2. Az Eütv. hivatkozott szabálya szerint:
247. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy (…)
f) az egészségügyi szolgáltatók felelősségbiztosítására
vonatkozó részletes szabályokat,” III. Az indítvány nem megalapozott.
Az Alkotmány 9. § (2) bekezdésében biztosított vállalkozás joga azt jelenti, hogy az állam nem akadályozhatja
meg, nem teheti lehetetlenné a vállalkozóvá válást. A vállalkozás jogától különböző kérdés az, hogy a vállalkozó
milyen közgazdasági feltételrendszerbe lép be. A feltételrendszernek azonban meg kell felelnie a piacgazdaság követelményének, és nem lehet diszkriminatív [54/1993.
(X. 13.) AB határozat, ABH 1993, 340, 342.].
Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértést nemcsak akkor állapít meg, ha adott tárgykörre vonatkozóan semmilyen szabály nincs [35/1992.
(VI. 10.) AB határozat, ABH 1992, 204–205.], hanem akkor is ha az adott szabályozási koncepción belül az Alkotmányból levezethető tartalmú jogszabályi rendelkezés hiányzik. [22/1995. (III. 31.) AB határozat, ABH 1995, 108,
113.; 29/1997. (IV. 29.) AB határozat, ABH 1997, 122,
128.; 15/1998. (V. 8.) AB határozat, ABH 1998, 132, 138.]
„A szabályozás tartalmának hiányos voltából eredő alkotmánysértő mulasztás megállapítása esetében is a mulasztás, vagy a kifejezett jogszabályi felhatalmazáson nyugvó,
vagy ennek hiányában, a feltétlen jogszabályi rendezést
igénylő jogalkotói kötelezettség elmulasztásán alapul.”
[4/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 52, 57.] Az
Alkotmánybíróság már több határozatában érintette a felhatalmazás tárgykörét: kitért magának a felhatalmazásnak
az alkotmányellenességére, a felhatalmazásból eredő jogalkotási kötelezettségre, a felhatalmazás hiányából eredő
jogkövetkezményekre, de értelmezte a felhatalmazás kereteit, a megadott keretek túllépését is. A felhatalmazás esetében a jogalkotás nem a felhatalmazott szerv saját belátásán alapul, hanem általában kötelezettség [pl. 1/1991.
(I. 29.) AB határozat, ABH 1991, 371, 373–374.]. A jogi
szabályozás hiánya, joghézag esetleges fennállása viszont
önmagában nem ad alapot alkotmányellenes mulasztás
megállapítására (1397/B/1990. AB határozat, ABH 1991,
587-588.; 1621/E/1992. AB határozat, ABH 1993,
765–766.). A mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapításához az szükséges, hogy az állam a
hiányos jogi szabályozással az állampolgárokat megfossza
alkotmányos jogaik érvényesítésének lehetőségeitől, azaz
a mulasztás mellett alkotmányellenes helyzet álljon elő
(624/E/1999. AB határozat, ABH 2002, 1023.).
Az Alkotmánybíróság az Abtv. 49. §-ával összefüggésben kimondta, hogy e törvényi rendelkezés alkalmazása
során a két feltételnek – a mulasztásnak és ennek folytán
előidézett alkotmányellenes helyzetnek – együttesen kell
fennállnia. (1395/E/1996. AB határozat, ABH 1998, 667,
669.)
Az Eütv. 247. § (1) bekezdése f) pontjában foglalt jogalkotási felhatalmazással kapcsolatban tény, hogy az egészségügyi szolgáltatók felelősségbiztosítására vonatkozó
részletes szabályokat megállapító kormányrendelet megalkotására, kihirdetésére eddig nem került sor. A jogalkotói kötelezettség nemteljesítése nyilvánvalóan mulasztás,
de amint ezt az Alkotmánybíróság már kifejtette, ilyen esetekben azt vizsgálja, hogy a mulasztás alkotmányellenes
helyzetet eredményezett-e (479/E/1997. AB határozat,
ABH 1998, 967, 969.; 1080/D/1997. AB határozat, ABH
1998, 1045, 1046.; 624/E/1999. AB határozat, ABH 2002,
1023, 1039–1040.).
A jelen esetben nem állapítható meg, hogy az egészségügyi szolgáltatók felelősségbiztosítására vonatkozó részletes szabályokról szóló, az Eütv. 247. § (1) bekezdése
2003. január 1-jétől hatályos f) pontjában említett rendelet
hiánya önmagában eredményezne alkotmányellenes helyzetet, valamely jog érvényesítésének lehetőségétől való
megfosztás révén.
Az egészségügyi vállalkozók, magánorvosok számára
már 1989 óta, míg a többi egészségügyi szolgáltató számára 1998. július 1-je óta kötelező a szakmai felelősségbiztosítás.
Jóllehet jogszabály nem határozza meg, hogy a biztosításnak milyen feltételeket kell kielégítenie, e jogszabályi
rendelkezés hiányában is a gyakorlat és a biztosítótársaságok kialakították a szakmai felelősségbiztosítás tartalmát,
az általános szerződési feltételeket. Nincs ok annak feltételezésére, hogy a biztosító szerződéskötési kötelezettsége
jogszabályban való rögzítésének elmaradása következtében az egészségügyi szolgáltatókat a vállalkozáshoz való
jog vagy a jogbiztonság sérelmét eredményező hátrány
érhetné.
Az Alkotmánybíróság utal arra, hogy a biztosítókról és
a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény
(a továbbiakban: Bit.) részletes szabályokat tartalmaz a
biztosítási rendszer alapintézményeit, a biztosítási rendszer résztvevőit, a biztosítás felügyeletét illetően; a törvény szól egyes biztosítástípusok különös szabályairól,
ezek között a biztosítási szerződéskötési kötelezettségről
is. Figyelembe kell venni azt is, hogy a korábbi szabályozás értelmében, ha valamennyi magyarországi biztosító
visszautasította a biztosítási szerződés megkötésére tett
ajánlatot, s ezáltal igazolható módon nem volt lehetőség a
biztosítási kötelezettség teljesítésére, a felelősségbiztosítási fedezet megteremtésére, akkor a biztosítóintézetekről
és a biztosítási tevékenységről szóló 1995. évi XCVI. törvény 5. §-ának (6) bekezdése értelmében a belföldi személy biztosítási szerződést köthetett külföldi biztosítóval.
A Bit. ilyen rendelkezést már nem tartalmaz. 2004. május
1-jétől a magyar biztosítási piac ama egységes belső bizto
sítási piac része lett, amelyen megnyílt a határon átnyúló
biztosítási szolgáltatások kínálásának és igénybevételének
a lehetősége (azzal, hogy a biztosításkötési kötelezettség
teljesítésére szolgáló biztosítási szerződések kapcsán a
biztosítási irányelvek tartalmaznak néhány külön rendelkezést).
Megjegyzést érdemel, hogy a Gazdasági Versenyhivatal Versenytanácsa 173/2005. VJ szám alatt eljárás alá
vont négy biztosítót, az egészségügyi szolgáltatók felelősségbiztosításával kapcsolatban, versenykorlátozó megállapodás és összehangolt magatartás, illetve gazdasági erőfölénnyel való visszaélés miatt; a Versenytanács az eljárást megszüntette.
Minderre figyelemmel nem állapítható meg sem a vállalkozáshoz való, sem a jogbiztonság sérelme, az Alkotmánybíróság ezért az indítványt elutasította.
Budapest, 2010. április 13. Dr. Lenkovics Barnabás s. k., Dr. Lévay Miklós s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
37/2013. (XII. 30.) KIM rendelete a népszavazás kezdeményezése során a választási irodák hatáskörébe tartozó feladatokról.
A népszavazás kezdeményezéséről, az  európai polgári kezdeményezésről, valamint a  népszavazási eljárásról szóló 2013.  évi
CCXXXVIII.  törvény 91. § a) és b) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget
vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 12.  § f )  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Ezt a  rendeletet kell alkalmazni a  választási irodák országos és helyi népszavazás kezdeményezésével kapcsolatos
feladatainak végrehajtására.
2. § A Nemzeti Választási Iroda a választások hivatalos honlapján, más választási iroda a helyben szokásos módon hozza
nyilvánosságra a benyújtott kérdést, a benyújtás időpontját, valamint a szervező nevét.
3. § A választási iroda a hitelesítési záradékkal ellátott aláírásgyűjtő ívet személyesen átadja vagy postai úton megküldi
a kezdeményezőnek.
4. § A  választási iroda az  aláírásgyűjtő ívek benyújtásakor gondoskodik a  benyújtott aláírásgyűjtő ívek átvételéről és
biztonságos megőrzéséről. Az  átvételi jegyzőkönyvben fel kell tüntetni az  aláírások benyújtójának az  aláírások
számára vagy az aláírásgyűjtő ívek számára vonatkozó nyilatkozatát.
5. § (1) A helyi – megyei szintű népszavazás esetén a területi – választási iroda tájékoztatja a Nemzeti Választási Irodát
a) az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának benyújtásáról, és az azon szereplő kérdésről,
b) a választási bizottság hitelesítéssel kapcsolatos döntéséről, a  hitelesítést megtagadó döntés esetén annak
indokáról,
c) a választási bizottság hitelesítő döntése elleni felülvizsgálati kérelem benyújtásáról,
d) a választási bizottság hitelesítő döntése elleni felülvizsgálati kérelemről hozott döntésről,
e) az aláírások benyújtását követően az aláírások ellenőrzésének eredményéről,
f ) a képviselő-testületnek a helyi népszavazás elrendelésével kapcsolatos döntéséről, valamint
g) a helyi népszavazás kitűzéséről szóló határozatról.
(2) A Nemzeti Választási Iroda az (1) bekezdés g) pontja szerinti tájékoztatás alapján a választások hivatalos honlapján
nyilvánosságra hozza a helyi népszavazás időpontját és a helyi népszavazásra feltett kérdést.
6. § Az  országos népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének mintáját az  1.  melléklet, a  helyi népszavazási
kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének mintáját a 2. melléklet állapítja meg.
7. § (1) Ez a rendelet az országgyűlési képviselők 2014. évi általános választása kitűzésének napján lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti
a) a választójoggal nem rendelkező személyek nyilvántartásának vezetéséről szóló 32/1996. (XII. 22.)
BM rendelet
aa) 3.  § (1)  bekezdésében az „az európai parlamenti képviselők, az  országgyűlési képviselők, a  helyi
önkormányzati képviselők és polgármesterek, valamint a  helyi és az  országos nemzetiségi
önkormányzatok tagjainak általános választásához, továbbá az  országos népszavazáskezdeményezést és a  népi kezdeményezést aláírók adatainak hitelesítéséhez hivatalból, egyéb
esetben” szövegrész,
ab) (2) bekezdésében az „a népi kezdeményezésben vagy” szövegrész,
ac) (3) bekezdésében „és népi kezdeményezéshez” szövegrész,
ad) (4) bekezdésében a „ , népi kezdeményezést” szövegrész,
ae) (5) bekezdésében a „hivatalból, illetve igénybejelentés alapján” szövegrész, valamint
af ) 5. § (1) bekezdésének b) pontja,
b) a választási eljárásról szóló 1997.  évi C.  törvény végrehajtásáról a  helyi népszavazáson és a  helyi népi
kezdeményezésen című 29/2000. (X. 27.) BM rendelet 1. §-ában az „és helyi népi kezdeményezés” szövegrész,
4. §-a és az azt megelőző alcím, II. Része, valamint 21. §-ának (2) bekezdése,
c) a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvénynek az országos népszavazáson történő végrehajtásáról szóló
5/2008. (I. 22.) ÖTM rendelet, valamint
d) a választási eljárásról szóló 1997.  évi C.  törvénynek az  országos népszavazási kezdeményezésen és
az országos népi kezdeményezésen történő végrehajtásáról szóló 11/2008. (III. 1.) ÖTM rendelet.
dr. navracsics tibor s. k.,
 közigazgatási és igazságügyi miniszter


text:
11/2018. (HK 3.) HM határozata a Honvédelmi Minisztérium biztonsági vezető helyettes kinevezéséről.
A minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény 23. § (1), (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján
– figyelemmel a Nemzeti Biztonsági Felügyelet működésének, valamint a minősített adat kezelésének rendjéről szóló
90/2010. (III. 26.) Korm. rendelet 5. § (1), (2) bekezdésében foglaltakra – határozott időre, 2018. február 15-től
2018. július 22-ig
kinevezem a Honvédelmi Minisztérium biztonsági vezető helyettesévé dr. Keszely László (Budapest, 1961. 12. 27.) ezredest, a HM Védelmi Igazgatási Főosztály megbízott főosztályvezetőjét. A Honvédelmi Minisztérium biztonsági vezetője a honvédelmi miniszternek, mint a minősített adatot kezelő
szerv vezetőjének átruházott hatáskörében eljárva látja el a személyi, fizikai, adminisztratív és elektronikus biztonságra
vonatkozó szabályok alkalmazásának felügyeletét a Honvédelmi Minisztériumban.
A HM biztonsági vezető kinevezett helyetteseként korlátozott hatáskörrel ellátja a helyi biztonsági felügyeleti feladatokat a Honvédelmi Tanács és a Kormány speciális működést biztosító infrastruktúra vonatkozásában.
A biztonsági vezető részletes feladatait a minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény, valamint a végrehajtásáról szóló kormányrendeletek tartalmazzák.
Budapest, 2018. február 19. Dr. Simicskó István s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
240/2011. (X. 28.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok Dr. Colin
Scicluna rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Máltai Köztársaság magyarországi rendkívüli és meghatalmazott
nagykövetévé történő kinevezéséhez bécsi székhellyel.
Budapest, 2011. október 5. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
36/2009. (XII. 31.) FVM utasítása a Zala Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatának kiadásáról.
1. A Zala Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal szervezetének, működésének és ügyrendjének szabályozása
érdekében a Zala Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatát (a továbbiakban:
Szabályzat) ezen utasítás mellékleteként kiadom. 2. Ez az utasítás a közzététele napján lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszti a Zala Megyei Mezőgazdasági
Szakigazgatási Hivatal 2007. január 31-én kelt Szervezeti és Működési Szabályzata.
Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
1558/2018. (XI. 9.) Korm. határozata Grand Tour kerékpáros körverseny lehetséges budapesti rajtjának előkészítéséről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Budapesten legyen a  rajtja egy Grand Tour kerékpáros körversenynek, továbbá hogy
a sportesemény első három szakasza Magyarországon kerüljön megrendezésre;
 2. felhívja az  aktív Magyarországért felelős kormánybiztost, hogy a  miniszterelnök kabinetfőnökével és a  kiemelt
budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért felelős kormánybiztossal együttműködésben vegye fel
a kapcsolatot a döntési jogkörrel rendelkező szervezetekkel, és folytassa le a szükséges egyeztetéseket;
Felelős: aktív Magyarországért felelős kormánybiztos
 miniszterelnök kabinetfőnöke
 kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért felelős kormánybiztos
Határidő: azonnal
3. felhívja az aktív Magyarországért felelős kormánybiztost, hogy a 2. pont szerinti egyeztetések eredményei alapján,
a  miniszterelnök kabinetfőnöke útján a  Magyar Turisztikai Ügynökség Zártkörűen Működő Részvénytársaság
bevonásával, a  kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért felelős kormánybiztossal,
a  külgazdasági és külügyminiszterrel és az  emberi erőforrások miniszterével együttműködve készítsen
előterjesztést a sportesemény megvalósítására, ami tartalmazza a forrásigényt, a várható turisztikai bevételeket és
a Magyarországot népszerűsítő hatásait is;
Felelős: aktív Magyarországért felelős kormánybiztos
 miniszterelnök kabinetfőnöke
 kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért felelős kormánybiztos
 külgazdasági és külügyminiszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2019. május 31.
4. felhívja az  aktív Magyarországért felelős kormánybiztost, hogy a  2. és 3.  pontban foglaltak megvalósításával
összefüggésben kérje fel együttműködésre Budapest Főváros főpolgármesterét, valamint a  Magyar Kerékpáros
Szövetséget.
Felelős: aktív Magyarországért felelős kormánybiztos
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
57/2015. (VII. 21.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter javaslatára
Bus Szilvesztert a Külgazdasági és Külügyminisztérium helyettes államtitkárává
– 2015. július 1-jei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
40/2007. (HK 4.) HM határozata a Magyar Honvédség Béketámogató Kiképző Központ költségvetési szerv alapításáról (hatályos szöveg).
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 76. § (3) bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján – figyelemmel az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 88. §
(1) bekezdésében, az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet 10. §-ában, valamint a honvédelmi
szervek működésének az államháztartás működési rendjétől eltérő szabályairól szóló 226/2004. (VII. 27.) Korm. rendeletben
(a továbbiakban: R.) foglaltakra – a következő alapító okiratot a d o m k i :
1.1 2 A Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) Hadrendjébe tartozó szervezetként 2004. május 27-i hatállyal
költségvetési szervet alapítok. 2.3 A költségvetési szerv megnevezése: Magyar Honvédség Béketámogató Kiképző Központ.
Rövidített megnevezése: MH BTKK 3.4 5 A költségvetési szerv székhelye: 5000 Szolnok, Széchenyi krt. 24.
Postacíme: 5005 Szolnok, Pf. 56. 4.6 A költségvetési szerv tevékenységének jellege alapján közhatalmi, a feladatellátáshoz gyakorolt funkciói szerint
önállóan műkődő költségvetési szerv. Pénzügyi és gazdasági feladatait az MH önállóan működő és gazdálkodó, a
pénzügyi és számviteli feladatok központosított végrehajtására kijelölt költségvetési szerve; logisztikai gazdálkodási
feladatait az MH kijelölt önállóan működő költségvetési szerve; ingatlanfenntartási és -üzemeltetési, fejlesztési, az
épületek fenntartásához, üzemeltetéséhez és a személyi állomány ellátásához szükséges tárgyieszköz- és
anyagellátási feladatait az MH önállóan működő és gazdálkodó, az ingatlanfenntartási és -üzemeltetési feladatok
központosított végrehajtására kijelölt költségvetési szerve végzi. 5.7 8 A költségvetési szerv tevékenysége a 842250 Haderő (hazai) tevékenysége szakágazatba tartozik.
Alaptevékenysége a 2009. december 31-ig érvényes Államháztartási Szakfeladatrend szerint:
751416 Magyar Honvédség parancsnoksága és katonai igazgatási tevékenysége.
6.9 A költségvetési szerv jogi személy, önálló állománytáblával rendelkező, önálló zászlóalj jogállású szervezet.
Állománya az MH költségvetési létszámkeretéből az MH önálló állománytáblás szervezetek és szervek részére
biztosított létszámkeretbe tartozik. 7.10 A költségvetési szerv: a) alapítója: a honvédelmi miniszter;
b) irányító szerve: a Honvédelmi Minisztérium; c) irányító szervének székhelye: 1055 Budapest V., Balaton utca 7–11.
8.11 A költségvetési szerv az MH Összhaderőnemi Parancsnokság parancsnok közvetlen szolgálati alárendeltségébe
tartozik. 1 Módosította: 112/2007. (HK 16.) HM határozat 1. pont
2 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
3 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
4 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
5 Módosította: 58/2009. (IX. 18.) HM határozat 11. pont
6 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
7 Beiktatta: 9/2008. (HK 4.) HM határozat 1. pont
8 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
9 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
10 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
11 Módosította: 42/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont
9.12 A költségvetési szerv illetékessége: országos. 10.13 A költségvetési szerv jogszabályban meghatározott közfeladata:
A Hvt. 70. § (2) bekezdése szerint külön jogszabályokban, az állami irányítás egyéb jogi eszközeiben, valamint belső
rendelkezésekben a Hvt. 70. § (1) bekezdés keretei között meghatározott feladatok ellátása.
11.14 A költségvetési szerv alaptevékenysége az Államháztartási Szakfeladatrend szerint:
842204 Haderő kiképzése, felkészítése; 842205 Haderő (hazai) tevékenysége;
842541 Ár- és belvízvédelemmel összefüggő tevékenységek; 842542 Minősített időszaki tevékenységek (kivéve ár- és belvízvédelem);
842152 Nemzetközi oktatási együttműködés. 12.15 A költségvetési szerv vezetője, kinevezésének rendje:
a) a vezető megnevezése: parancsnok; b) a parancsnokot – a HM Honvéd Vezérkar főnök javaslata alapján – a honvédelmi miniszter nevezi ki és menti fel.
13.16 A költségvetési szervnél a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló
2001. évi XCV. törvény hatálya alá tartozó hivatásos és szerződéses katonák teljesítenek szolgálatot, illetőleg a
közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény hatálya alá tartozó közalkalmazottak állnak
jogviszonyban. 14.17 A költségvetési szerv nyilvántartásba vételét a Kt. 5. §-a alapján a Magyar Államkincstár végzi.
15.18 A költségvetési szerv vezetési rendjét, szervezeti felépítését, működésének sajátos szabályait a Szervezeti és
Működési Szabályzat tartalmazza. A Szervezeti és Működési Szabályzatot a Magyar Honvédség Béketámogató Kiképző
Központ parancsnoka 2007. március 1-jét követő 60 napon belül módosítja és azt szolgálati úton jóváhagyásra
felterjeszti a HM Honvéd Vezérkar főnökhöz. 16.19 Ez a határozat 2007. március 1-jén lép hatályba, egyidejűleg a Magyar Honvédség Béketámogató Kiképző
Központ alapításáról szóló 34/2004. (HK 14.) HM határozat és az azt módosító 31/2005. (HK 8.) HM határozat hatályát
veszti. A határozat szövege hatályos 2009. október 1-jétől.
Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
27/2012. (IV. 21.) HM utasítása az ingó vagyontárgyak harmadik személy részére történő használatba adásának és a katonazenekarok biztosításának rendjéről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a
különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2. §
(2) bekezdés g) pontja alapján – figyelemmel az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény, a nemzeti vagyonról
szóló 2011. évi CXCVI. törvény és az állami vagyonnal
való gazdálkodásról szóló 254/2007. (X. 4.) Korm. rendelet előírásaira, valamint a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő
Zártkörűen Működő Részvénytársaság és a Honvédelmi
Minisztérium között megkötött SZT-28425. számú Vagyonkezelési Szerződésben foglaltakra – a Honvédelmi
Minisztérium vagyonkezelésében lévő ingó vagyontárgyak harmadik személy részére történő használatba adásának és a katonazenekarok biztosításának rendjéről a következő
utasítást adom ki: 1. Általános rendelkezések 1. §
Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe, közvetlen irányítása alá tartozó szervezetre, a parlamenti államtitkár felügyelete alá tartozó szervezetekre és a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi
szervezetek) terjed ki.
2. § (1) A HM vagyonkezelésében lévő ingó vagyontárgy –
a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen Működő
Részvénytársaság és a Honvédelmi Minisztérium között
megkötött SZT-28425. számú Vagyonkezelési Szerződésben foglaltak figyelembevételével – a honvédelmi feladatok ellátása érdekében a vagyontárgyat nyilvántartó, használó honvédelmi szervezet használatában van.
(2) A végleges felhasználásra kerülő készletek nem adhatóak használatba.
(3) A honvédségi járművek fenntartásáról szóló
18/2009. (XII. 18.) HM rendelet 7. §-a szerinti eszközök
tekintetében az utasítás nem alkalmazható.
2. A HM vagyonkezelésében lévő ingó vagyontárgyak
használatba adása
3. § (1) A HM vagyonkezelésében lévő ingó vagyontárgyak természetes személy és a nemzeti vagyonról szóló
2011. évi CXCVI. törvény (a továbbiakban: Nvt.) 3. §
(1) bekezdés 1. pontja szerinti átlátható szervezet (a továbbiakban együtt: harmadik személy) részére történő ideiglenes használatba adására akkor kerülhet sor, ha az honvédelmi érdeket nem sért, a honvédelmi feladatok ellátását
nem akadályozza, illetve az MH társadalmi megítélését
előnyösen érinti.
(2) Harmadik személy által kért ideiglenes használatba
adás az utasítás 1. és 2. mellékletének megfelelően olyan
mértékben teljesíthető, hogy az igazodjon a harmadik személy társadalmi szerepvállalásához, illetve a használatba
vétel általa megjelölt céljához, jelentőségéhez. A 2. melléklet szerinti formanyomtatvány benyújtása a harmadik
személy részére nem teremt alanyi jogosultságot az általa
kérelmezett honvédségi szolgáltatás teljesítésére.
(3) Az ingó vagyontárgy harmadik személynek történő
ideiglenes használatba adásáról az utasítás előírásaira figyelemmel a HM és a harmadik személy polgári jogi szerződést köt.
4. § (1) Használatba adási szerződés harmadik személlyel
történő megkötésére – a harmadik személy igénybejelentése alapján, a jelen utasításban meghatározottak szerint – az
állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (a továbbiakban: Vtv.) 24. §-ában meghatározott esetekben kerülhet sor.
(2) Ingó vagyontárgy használatba adására irányuló szerződés nem köthető azzal, aki
a) a Vtv. 25. § (1) bekezdésében meghatározott kizáró
okok hatálya alatt áll,
b) honvédelmi szervezettel szemben bármely jogcímen
lejárt tartozása van,
c) a 2. melléklet szerinti adatokat nem bocsátotta a tárca
rendelkezésére, vagy
d) nem vállalja az Nvt. 11. § (11) bekezdésében foglalt
kötelezettségek betartását.
(3) A (2) bekezdés c) pontját a HM vagyonkezelésében,
illetve tulajdonosi jogkörébe tartozó társaságok (a továbbiakban: HM társaságok) tekintetében nem kell alkalmazni.
(4) A szerződés tartalmazza az Nvt. 11. § (10)–(13) bekezdése szerinti szerződési feltételeket.
5. § (1) Az ingó vagyontárgynak honvédelmi célból vagy
azt kiszolgáló funkciók biztosítása – így különösen a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011.
évi CXIII. törvényben (a továbbiakban: Hvt.) és a Magyar
Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvényben foglaltak teljesítésének elősegítése – érdekében harmadik sze
mélynek történő használatba adására a HM Hadfelszerelési és Vagyonfelügyeleti Főosztály főosztályvezetője mint
a HM vagyonkezelő képviselője (a továbbiakban: HM vagyonkezelő képviselő) köt szerződést.
(2) A Hvt. 36. § (2) bekezdés a) pontjában, valamint a
katasztrófavédelemről és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXXVIII. törvény (a
továbbiakban: Kat.) 3. § 20. pontjában foglaltakra figyelmemmel, az Alaptörvény 53. Cikke és a Kat. 44. §-a szerinti veszélyhelyzet, a Kat. 3. § 5. pontja szerinti katasztrófa, 9. pontja szerinti katasztrófaveszély esetén az ingó vagyontárgy harmadik személy részére történő használatba
adására irányuló szerződést – a veszélyhelyzet, katasztrófa, katasztrófahelyzet időtartamára, de legfeljebb egyszeri
90 napra – külön engedélyeztetési eljárás nélkül, saját hatáskörben is jogosult megkötni az érintett vagyontárgyat
nyilvántartó, használó honvédelmi szervezet állományilletékes parancsnoka, illetve vezetője (a továbbiakban: állományilletékes parancsnok) a HM vagyonkezelő képviselő
és a HM Parlamenti Államtitkárság Társadalmi Kapcsolatok Iroda (a továbbiakban: HM PÁT TKI) egyidejű tájékoztatása mellett. A szerződés tartalmi elemeire és a használatba adás díjának megállapítására az utasítás rendelkezései megfelelően irányadóak.
(3) Ingó vagyontárgy honvédelmi célú vagy azt kiszolgáló funkción túl, harmadik személy részére történő használatba adásához a HM vagyonkezelő képviselő az erre
irányuló szándékot köteles a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a továbbiakban: MNV Zrt.) részére előzetesen írásban bejelenteni, és
az MNV Zrt. előzetes hozzájárulását kérni.
6. § (1) Amennyiben az ingó vagyontárgyak használatba vételére vonatkozó kérelem a vagyontárgyat nyilvántartó,
használó honvédelmi szervezet állományilletékes parancsnokához érkezik, a kérelmet haladéktalanul megküldi a
szolgálati út betartásával az illetékes szakmai felelőseinek
záradékával ellátva a HM PÁT TKI részére.
(2) Amennyiben a kérelmező a kérelmet nem a 2. mellékletben meghatározott adatlapon küldte meg, a HM PÁT
TKI az adatlapot megküldi a kérelmezőnek.
(3) Az adatlap beérkezését követően a HM PÁT TKI a
kérelmet és a kérelmező által kitöltött adatlapot azonnal
felterjeszti a Honvéd Vezérkar főnöke (a továbbiakban:
HVKF) részére, aki intézkedik a vagyontárgyat nyilvántartó, használó honvédelmi szervezet felé annak megvizsgálására, hogy a kérelmezett ingó vagyontárgyak rendelkezésre állnak-e, azok használatba adása nem ütközik-e
jogszabályba vagy egyéb belső szabályozóba. A HVKF a
véleményét megküldi a HM PÁT TKI részére, amely tartalmazza a 9–10. §-ban foglaltaknak megfelelően az ingó
vagyontárgyak használatba adásának ellenértékét.
(4) A HM PÁT TKI megvizsgálja, hogy a használatba
adás biztosítja-e az MH társadalmi kapcsolatai szempontjából megfelelő megítélését, valamint – amennyiben szükséges – egyeztetést folytat le a HM vagyonkezelő képviselővel és a HM szakmailag illetékes szerveivel. A HM vagyonkezelő képviselő a használatba vevő cégjogi és köztartozásra vonatkozó adatait ellenőrzi, annak eredményét
megküldi a HM PÁT TKI részére. Ezt követően a HM
PÁT TKI a HM vagyonkezelő képviselőtől kapott adatok
figyelembevételével kialakítja véleményét, melyet rövid
indoklással felterjeszt a HM kabinetfőnök útján a HM parlamenti államtitkára részére a szerződés megkötésének
előzetes engedélyezésére. A HM kabinetfőnök a használatba adással, illetve a 10. § (3) bekezdése szerinti javaslattal kapcsolatos véleményét a felterjesztésen soron kívül
rögzíti.
(5) A HM PÁT TKI a HM parlamenti államtitkára döntését haladéktalanul felterjeszti a HVKF-nek a feladat elrendelése céljából, egyidejűleg tájékoztatja a HM vagyonkezelő képviselőt a szerződés előkészítése érdekében.
7. § A HM vagyonkezelő képviselő a használatba adási
szerződéstervezetet előkészíti, az annak elkészítéséhez
szükséges, hiányzó adatok beszerzése iránt intézkedik.
8. § (1) Amennyiben a harmadik személynek történő ideiglenes használatba adással a vagyontárgyat nyilvántartó,
használó honvédelmi szervezet, vagy a HM vagyonkezelő
képviselő, vagy a HM PÁT TKI nem ért egyet, annak indokairól rövid összefoglaló iratot készít, és azt a 6. §-ban
meghatározott eljárási rendet figyelembe véve terjeszti fel.
(2) Amennyiben a harmadik személy azonos kérelmét a
tárca egy alkalommal már elutasította, és kétséget kizáróan
megállapítható, hogy az elutasítás korábbi indokai az
újabb kérelem benyújtásakor is fennállnak, a HM PÁT
TKI az új kérelmet a korábbi elutasított kérelemre való hivatkozással megválaszolja.
(3) Amennyiben a HM parlamenti államtitkára a harmadik személynek történő ideiglenes használatba adás elutasítására vonatkozó javaslatot előzetesen jóváhagyja, a HM
PÁT TKI irodavezetője előkészíti a harmadik személynek
szóló válaszlevelet, és azt a HM PÁT TKI irodavezetője
kiadmányozza.
9. § (1) Az ingó vagyontárgy HM társaságok részére történő
használatba adása esetén, amennyiben a használatba adás
a honvédelmi szervezetek feladatai teljesítésének elősegí
tése, ellátása, támogatása, biztosítása, vagy a honvédelmi
szervezetek személyi állománya kulturális, sport, jóléti és
szociális helyzetének javítása céljából történik, a használat
ellenértékeként a szerződésben legalább az ingó vagyontárgy számviteli jogszabályok alapján meghatározott értékcsökkenési leírása mértékének megfelelő díjat kell kikötni. Amennyiben az ingó vagyontárgy értékcsökkenése
nem meghatározható, vagy értékcsökkenés nincs, a használatba adás javasolt minimális díját a piaci viszonyok figyelembevételével a vagyontárgyat nyilvántartó, használó
honvédelmi szervezet személyi állományából alakult bizottság – jegyzőkönyvben – állapítja meg. Amennyiben az
eszköz kereskedelmi forgalomban nem kapható, a vagyontárgyat nyilvántartó, használó honvédelmi szervezet állományilletékes parancsnoka a használatba adás díjának
meghatározása érdekében a díj megállapítását a felső szintű logisztikai szerv vezetőjétől köteles megkérni.
(2) A HM társaságok részére történő használatba adás
esetén az (1) bekezdés szerint javasolt díjtól alacsonyabb
ellenértéket – különösen indokolt esetben, a 10. § (5) bekezdése szerinti előzetes engedély alapján – a HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkára állapíthatja
meg.
10. § (1) Az ingó vagyontárgy bármely célra harmadik személynek történő használatba adása piaci értéknek megfelelő ellenérték megállapításával történik úgy, hogy figyelemmel kell lenni az ingó vagyontárgyat nyilvántartó,
használó honvédelmi szervezet önköltségszámítási szabályzatára, illetve biztosítani kell az önköltség megtérülését és az állagmegóvási kötelezettség teljesítését.
(2) Piaci értéknek megfelelő ellenértéknek minősülnek
ruházati szakanyag és felszerelés esetén a ruházati termékek gazdálkodási árainak megállapításáról szóló HM közigazgatási államtitkári intézkedésben meghatározottak,
más esetben pedig a 9. § (1) bekezdés alkalmazásával megállapított használatba adási díj. A használatba adás során –
a piaci viszonyok figyelembevételével – minden esetben
törekedni kell a legmagasabb elérhető bevétel elérésére.
Az állami vagyonnal való gazdálkodásról szóló 254/2007.
(X. 4.) Korm. rendelet 1. § (7) bekezdés f) pontjára figyelemmel ellenérték az állami vagyon hasznosítására irányuló szerződésben megállapított, az állami vagyon használata, hasznosítása fejében fizetendő pénzösszeg vagy
pénzben kifejezett értékű tevékenység, illetve pénzben kifejezett értékű más ellenszolgáltatás.
(3) Ha a kérelem az MH társadalmi megítélését különösen előnyösen érinti, az (1)–(2) bekezdésben megállapított
használatban adási díjból 20% kedvezmény biztosítható a
harmadik személy részére. Az Ntv. 11. § (13) bekezdésében foglaltaknak megfelelő kérelem esetén a honvédelmi
miniszter dönt. Az erre vonatkozó javaslatot a HM PÁT
TKI teszi meg a 6. § (4) bekezdésében meghatározott felterjesztés során.
(4) A használatba adási szerződésben rendelkezni kell a
használatba adott ingó vagyontárgyakhoz biztosított szakszemélyzet egyéb járulékos költségeinek – különösen az
eszköz helyszínre történő szállításának, helyszíni üzemeltetésének, visszaszállításának – viseléséről is.
(5) Amennyiben a felek a szerződésben úgy állapodnak
meg, hogy a használatba vevő ellenértékként a vagyon értékét növelő, a HM vagyonkezelő képviselője által előzetesen engedélyezett beruházást, felújítást, illetve új – állami vagyonba tartozó – eszköz létrehozását végzi el, annak
a használatba adási (a használat jogát biztosító) szerződésben előírt módon meghatározott és a használatba adó részére kiszámlázott értékét a használatba vevő – a használatba adási szerződésben meghatározottak szerint – a használatba adóval szembeni kötelezettségébe beszámíthatja
úgy, hogy a számvitelről szóló 2000. évi C. törvényben
meghatározott bruttó elszámolás elve ne sérüljön.
(6) A használatba adással kapcsolatos számlázási feladatok végrehajtása minden esetben az ingó vagyontárgyat nyilvántartó, használó honvédelmi szervezet feladata.
11. § (1) A használatba adási szerződést úgy kell megkötni,
hogy a HM vagyonkezelő képviselője jogosult legyen azt
kártalanítás nélkül és azonnali hatállyal felmondani, ha a
szerződés megkötését követően beállott körülmény folytán
a) a szerződést megkötő harmadik személy már nem minősül átlátható szervezetnek,
b) a 3. § (1) bekezdésében meghatározott feltételek nem
állnak fenn vagy veszélybe kerülnek, vagy
c) a 4. § (2) bekezdésében meghatározott kizáró ok áll
fenn a használatba vevővel szemben.
(2) A HM vagyonkezelésében lévő ingóságok használatba adásából befolyó bevételek felhasználására és elszámolására az intézményi bevételekkel kapcsolatos feladatokról szóló 1/2011. (I. 11.) HM utasítás szabályait kell alkalmazni.
3. Az MH katonazenekarainak biztosítása 12. § (1) Az MH katonazenekarai az alaprendeltetésből adódó állami protokoll-feladatok, állami, nemzeti ünnepek,
valamint a honvédelmi szervezetek nemzetközi és központi rendezvényeinek, katonai ünnepek zenei kiszolgálásában vesznek részt.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakon kívül az MH katonazenekarai és az adott helyőrség állományának tagjai a
helyőrségben, valamint annak 10 km-es vonzáskörzetében
működő települési önkormányzat által szervezett állami,
nemzeti ünnepségeken és az adott település egy kiemelt
rendezvényen vesznek részt a helyőrségi alakulat parancsnokának döntése alapján.
(3) Az (1)–(2) bekezdéstől eltérően az önkormányzatok,
egyházak, civil szervezetek, oktatási intézmények által
szervezett nemzeti, állami, egyházi, társadalmi ünnepek,
kulturális, sport és egyéb rendezvények honvédségi kiszolgálásáról az utasításban foglalt eljárás szerint a HM
parlamenti államtitkára, ingyenesség esetén a honvédelmi
miniszter dönt.
(4) Az önkormányzatok, egyházak, civil szervezetek,
oktatási intézmények által szervezett nemzeti, állami, egyházi, társadalmi ünnepek, kulturális, sport és egyéb rendezvények honvédségi kiszolgálására a 2. mellékletet
megfelelően alkalmazni kell. A kérelem benyújtása ebben
az esetben sem teremt alanyi jogosultságot annak teljesítésére.
13. § Az utasítás rendelkezéseit a Magyar Honvédség katonazenekarainak működéséről szóló 89/2007. (HK 16.) HM
utasítással együtt kell alkalmazni.
4. Záró rendelkezések 14. § A használatba adási szerződésben lehetőség szerint rögzíteni kell, hogy a 12. § (2) bekezdésben foglalt ünnepségeken és rendezvényeken a honvédelmi szervezet közétkeztetést nem folytat.
15. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő hónap első napján lép hatályba.
(2) A hatálybalépését követő napon e bekezdés és a
16–20. §-a hatályát veszti.
16. § (1) Az utasítás hatálybalépésével egyidejűleg a Magyar
Honvédség katonazenekarainak működéséről szóló
89/2007. (HK 16.) HM utasítás (a továbbiakban: Ut.) 3. §
felvezető szövege helyébe a következő rendelkezés lép:
„A katonazenekarok felügyeletét a Magyar Honvédség
főkarmestere (a továbbiakban: MH főkarmester) útján – a
Honvéd Vezérkar főnök helyettes (a továbbiakban:
HVKFH) látja el, aki jogkörében”
(2) Az Ut. 3. § a) és b) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[A katonazenekarok felügyeletét a Magyar Honvédség
főkarmestere (a továbbiakban: MH főkarmester) útján – a
Honvéd Vezérkar főnök helyettes (a továbbiakban:
HVKFH) látja el, aki jogkörében]
„a) koordinálja a katonazenekarok tevékenységével
összefüggő belső rendelkezések, valamint vezetői döntések szakmai előkészítését az MH főkarmester felterjesztése alapján;
b) az MH főkarmester javaslatára és annak koordinálásával meghatározza a katonazenekarok hazai és nemzetközi fesztiválokon való részvételét;”
17. § Az Ut. a következő 4/A. §-sal egészül ki:
„4/A. § A Magyarországon megrendezésre kerülő nem
zetközi katonazenekari fesztiválok, valamint a regionális
katonazenekari fesztiválok szervezését a HM Protokoll
Rekreációs és Kulturális Főigazgatóság az MH főkarmesterrel közösen irányítja (koordinálja).”
18. § (1) Az Ut. 5. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Az alaprendeltetésből adódóan kiemelt állami,
nemzeti katonai rendezvények zenei kiszolgálására igény
szerint a 6. § rendelkezéseire figyelemmel, míg az önkormányzatok, egyházak, civil szervezetek, oktatási intézmények által szervezett nemzeti, állami, egyházi, társadalmi
ünnepek, kulturális, sport és egyéb rendezvények zenei kiszolgálására a külön utasítás rendelkezéseinek megfelelően kell katonazenekart biztosítani.”
(2) Az Ut. 5. § (10) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(10) A katonazenekarok elnevezéseit és tevékenységi
körzeteit a kegyeleti gondoskodásról és az ehhez kapcsolódó egyes szociális feladatokról szóló 4/2008. (II. 29.)
HM rendelet 3. számú melléklete határozza meg. A fellépések során a helyszínhez legközelebb eső helyőrség zenekarát kell kirendelni, kivéve, ha a fellépés jellege egy adott
zenekar részvételéhez kötött.”
19. § Az Ut. 6. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„6. § A katonazenekarok igénybevételét az MH főkar
mester koordinációja mellett kell tervezni. Az utasítás hatálya alá tartozó szervezetek zenekari szolgáltatásra vonat
kozó igényüket a tevékenységi körzetnek megfelelő katonazenekar szolgálati elöljáró katonai szervezet parancsnokának – kegyeleti esemény, vagy előre nem tervezhető, illetve kiemelt rendezvény zenei kiszolgálásának kivételével
– az esemény előtt legalább két hónappal terjesztik elő.
A katonazenekarok karmesterei minden hét utolsó munkanapján szóban tájékoztatják az MH főkarmestert a végrehajtott és tervezett feladatokról. A katonazenekar szolgálati elfoglaltsága esetén a kirendelésre jogosult parancsnok
a hozzá beérkezett igényt – az MH főkarmesterrel folytatott szakmai konzultációt követően – más katonazenekar
kirendelésre jogosult elöljárója részére továbbítja.”
20. § Az Ut.
a) 4. § (3) bekezdés a) pontjában a „HM Kommunikáci
ós és Toborzó Főosztály főosztályvezetőjével” szövegrész
helyébe a „HVKFH-val”,
b) 5. § (7) bekezdésében a „körleten kívül” szövegrész
helyébe az „úgy az a laktanyán kívül”
szöveg lép.
Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
1002/2013. (V. 9.) AB Tü. határozata az Alkotmánybíróság öttagú tanácsainak összetételéről és a tanácsvezetők személyéről.
1. Az  Alkotmánybíróság teljes ülése az  Alkotmánybíróságról szóló CLI.  törvény 49.  § (1) és (7)  bekezdésében
meghatározott jogkörében eljárva – az  Alkotmánybíróság Ügyrendjéről szóló 1001/2013. (II. 27.) AB Tü. határozat
5.  § (2)–(4)  bekezdésében foglaltakra is tekintettel – az  Alkotmánybíróság öttagú tanácsainak összetételéről és
a tanácsvezetők személyéről a következő határozatot hozta:
Az 1. öttagú tanács tagjai:
dr. Kovács péter, tanácsvezető alkotmánybíró,
dr. Balsai István, alkotmánybíró,
dr. Bragyova András, alkotmánybíró,
dr. Juhász Imre, alkotmánybíró,
dr. Kiss László, alkotmánybíró.
A 2. öttagú tanács tagjai:
dr. Balogh elemér, tanácsvezető alkotmánybíró,
dr. paczolay péter, alkotmánybíró,
dr. pokol Béla, alkotmánybíró,
dr. stumpf István, alkotmánybíró,
dr. szívós Mária, alkotmánybíró.
A 3. öttagú tanács tagjai:
dr. Lenkovics Barnabás, tanácsvezető alkotmánybíró,
dr. Dienes-Oehm egon, alkotmánybíró,
dr. Lévay Miklós, alkotmánybíró,
dr. salamon László, alkotmánybíró,
dr. szalay péter alkotmánybíró.
2. E határozat 2013. május 1-jén lép hatályba.
 3. Jelen határozat hatálybalépésével egyidejűleg az  Alkotmánybíróság teljes ülésének az  Alkotmánybíróság öttagú
tanácsainak összetételéről és a tanácsvezetők személyéről szóló 1001/2012. (II. 10.) AB Tü. határozata hatályát veszti.
 4. Az  Alkotmánybíróság ezt a  határozatát a  jogalkotásról szóló 2010.  évi CXXX.  törvény 26.  § (2)  bekezdése alapján
a Magyar Közlönyben közzéteszi. Budapest, 2013. április 30.
Dr. paczolay péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1492/2011. (XII. 27.) Korm. határozata Magyarország Kormánya és a Középtávú Időjárás Előrejelzések Európai Központja (ECMWF) között Magyarországnak az ECMWF Egyezményhez való csatlakozásáról és az azzal kapcsolatos feltételekről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány 1. egyetért azzal, hogy Magyarország a Középtávú Időjárás Előrejelzések Európai Központja (ECMWF) létrehozásáról
szóló Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény), valamint a Középtávú Időjárás Előrejelzések Európai Központja
(ECMWF) kiváltságairól és mentességeiről szóló Jegyzőkönyv (a továbbiakban: Jegyzőkönyv) részes államává váljon;
2. egyetért a Magyarország Kormánya és a Középtávú Időjárás Előrejelzések Európai Központja (ECMWF) között
Magyarországnak az ECMWF Egyezményhez való csatlakozásáról és az azzal kapcsolatos feltételekről szóló
megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegével; 3. felhatalmazza a vidékfejlesztési minisztert a Megállapodás szövegének – a megerősítés fenntartásával történő –
végleges megállapítására; 4. felhívja a külügyminisztert, hogy a Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki; 5. elfogadja a Megállapodás, valamint az Egyezmény és a Jegyzőkönyv kihirdetéséről szóló törvény tervezetét és
elrendeli a Megállapodás szövegének végleges megállapítását követően, annak az Országgyűléshez történő
benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány a vidékfejlesztési minisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
402/2014. (X. 21.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés e) pontja, valamint a honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény 4. §-a
alapján – a honvédelmi miniszter javaslatára – dr. Kádár Pál ezredest 2014. október 23-ai hatállyal dandártábornokká
kinevezem.
Budapest, 2014. október 7. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
244/2012. (VIII. 31.) Korm. rendelete a felsőoktatási intézmények gazdasági tanácsairól.
A Kormány a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 110. § (1) bekezdés 27. pontjában foglalt felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A gazdasági tanács a felsőoktatási intézmény feladatainak végrehajtása megalapozásában, a rendelkezésére
bocsátott források, eszközök, a közpénz, a közvagyon hatékony és felelős használatát segítő gazdasági stratégiai
döntéseket előkészítő és végrehajtásuk ellenőrzésében részt vevő, a fenntartói döntések előkészítésében
– e rendeletben meghatározottak szerint – közreműködő testület.
(2) Az állami fenntartású felsőoktatási intézményben a gazdasági tanácsot létre kell hozni, a nem állami felsőoktatási
intézményekben – az alapító okiratban meghatározottak szerint – a gazdasági tanács létrehozható.
(3) A gazdasági tanácsnak kilenc tagja van. A gazdasági tanács tagja az lehet, aki felsőfokú végzettséggel rendelkezik.
A gazdasági tanács tagjainak a megbízatása öt évre szól, amely legfeljebb egy alkalommal meghosszabbítható.
(4) A gazdasági tanácsba három főt delegál a szenátus, ebből egy tagot a hallgatói önkormányzat javaslata alapján.
A gazdasági tanácsnak – a delegált tagokon felül – hivatalból tagja a rektor és a gazdasági főigazgató, ennek
hiányában a gazdasági igazgató. A szenátus által delegált tagok egyike
a) jogász, vagy a gazdaságtudományok képzési területen mesterképzésben szerzett, vagy azzal egyenértékű
szakképzettséggel kell hogy rendelkezzen, b) nem állhat a felsőoktatási intézménnyel foglalkoztatásra irányuló jogviszonyban.
(5) A gazdasági tanácsba egy-egy tagot delegál a) az oktatásért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter),
b) a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter, c) az állami vagyon felügyeletéért felelős miniszter,
d) az államháztartásért felelős miniszter. (6) A gazdasági tanács tagjai részére a delegálók utasítást nem adhatnak. A gazdasági tanács (5) bekezdés szerint delegált
tagjai tevékenységükért díjazásra nem jogosultak. A gazdasági tanács tagjával a felsőoktatási intézmény létesít
megbízási jogviszonyt. (7) Nem lehet tagja a gazdasági tanácsnak az, aki
a) büntetett előéletű, b) polgármesteri tisztséget tölt be,
c) a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagja és az államtitkárok jogállásáról szóló törvény
szerint politikai vezetőnek minősülő állami vezetői tisztséget tölt be,
d) politikai pártban tisztséget tölt, illetve töltött be, fizetett pártalkalmazottként foglalkoztatták vagy foglalkoztatják,
feltéve, hogy a kizáró ok megszűnése óta még nem telt el legalább öt év,
e) önkormányzati, országgyűlési vagy európai parlamenti képviselő, f) tagja a szenátusnak,
g) tagja – az (5) bekezdés szerint delegált tagok kivételével – más felsőoktatási intézmény gazdasági tanácsának,
h) az állami felsőoktatási intézmények kivételével, a miniszter felügyelete alatt álló költségvetési szervvel
közalkalmazotti jogviszonyban áll, i) betöltötte a hetvenedik életévét,
j) más felsőoktatási intézmény szenátusának a tagja, k) más felsőoktatási intézmény vezető beosztású alkalmazottja.
(8) A rektor tekintetében – az a) és a g)–i) pont kivételével – a (7) bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni.
(9) A gazdasági tanács ülésére – a napirend és az előterjesztések megküldésével, az ülés előtt legalább öt munkanappal
– meg kell hívni a kincstár képviselőjét, aki tanácskozási joggal vesz részt az ülésen, és véleményt nyilváníthat
minden olyan kérdésben, amely a közpénz, közvagyon célszerű és gazdaságos felhasználását érinti. A megbízott
részére a felsőoktatási intézmény köteles a szükséges információkat megadni. A megbízott véleményét, kérésére,
a felsőoktatási intézmény és a miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzé kell tenni. A megbízott
a tevékenységéről évente legalább egyszer tájékoztatást ad a felsőoktatási intézmény fenntartójának és a
kincstárnak. 2. § (1) A gazdasági tanács – a szervezeti és működési szabályzat keretei között – dönt működésének rendjéről, azzal a
megkötéssel, hogy a) szükség szerint, de legalább kéthavonta ülésezik,
b) határozatképes, ha azon 7 tag jelen van,
c) a gazdasági tanács döntéseihez a jelenlévő szavazásra jogosult tagok többségének támogatásával hozott
döntése szükséges, d) a gazdasági tanács vezetőjének megbízásával kapcsolatos döntéshez öt támogató szavazatra van szükség.
Nem vehet részt a szavazásban az, akinek jogaira vagy kötelezettségeire a döntés kihatással lehet, illetve az, akitől
az ügynek tárgyilagos megítélése egyéb okból nem várható (elfogultság).
(2) A gazdasági tanács megalakulását a rektor készíti elő. A gazdasági tanács ülésére a 12. § (7) bekezdés d) pontja szerinti
szakszervezeti képviselőt – több szakszervezeti képviselő esetén a szakszervezet, vagy szakszervezetek által
kiválasztott egy szakszervezeti képviselőt – tanácskozási joggal meg kell hívni, ha a szakszervezeti tagok létszáma az
oktatók és kutatók együttes létszámának egyharmadát eléri. 3. § (1) A gazdasági tanács
a) közreműködik a szenátus döntéseinek előkészítésében, így különösen véleményezi
aa) a felsőoktatási intézmény intézményfejlesztési tervét, ab) a minőség és teljesítmény alapján differenciáló jövedelemelosztás elveit,
ac) a felsőoktatási intézmény költségvetését, éves, illetve éven túli kötelezettségvállalási tervét és
végrehajtásának ütemtervét továbbá vagyongazdálkodási tervét, ad) a számviteli rendelkezések szerinti beszámolóját,
ae) a felsőoktatási intézmény számviteli rendjét, af) fejlesztés indítását,
ag) gazdálkodó szervezet alapítását, gazdálkodó szervezetben részesedés szerzését, gazdálkodó szervezettel
történő együttműködést, ah) a felsőoktatási intézmény rendelkezésére bocsátott, valamint a tulajdonában lévő ingó – ideértve a szellemi
terméket, más vagyoni értékű jogokat – és ingatlanvagyon hasznosítását, elidegenítését,
ai) együttműködési megállapodás megkötését, aj) a felsőoktatási intézmény szervezete, szervezeti egysége létesítését, átalakítását, megszüntetését;
b) gazdasági szempontból véleményezi ba) a felsőoktatási intézmény vagy az intézmény tulajdonában álló, vagy többségi részesedésével működő jogi
személyek által készített, egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű, illetve az intézmény
költségvetését önrész biztosításával terhelő pályázatokat, bb) a felsőoktatási intézmény kutatási-fejlesztési-innovációs stratégiáját,
bc) a felsőoktatási intézmény kutatási programját; c) dönt azokban az ügyekben, amelyek ellátására a szenátus felhatalmazta.
(2) A gazdasági tanács figyelemmel kíséri a felsőoktatási intézmény gazdálkodásában a szakmai hatékonyság és a
gazdaságosság követelményeinek érvényesítését. Rendszeresen – de évente legalább két alkalommal – áttekinti a
felsőoktatási intézmény működését, gazdálkodását, az alapító okiratában meghatározott feladatok végrehajtását.
Figyelemmel kíséri, hogy a felsőoktatási intézmény szervezeti rendje igazodik-e a feladatok hatékony ellátásához.
(3) A gazdasági tanács a szenátusnál, annak eredménytelensége esetén a fenntartónál köteles jelezni, ha megítélése
szerint a felsőoktatási intézmény a gazdálkodásával, a rendelkezésére bocsátott vagy tulajdonában lévő
ingatlanvagyon működtetésével, hasznosításával, elidegenítésével kapcsolatosan hozott döntésével veszélyezteti a
felsőoktatási intézmény működését. Állami felsőoktatási intézmény esetében e bekezdés vonatkozásában fenntartón
az állami vagyon felügyeletéért felelős minisztert kell érteni.
(4) Állami felsőoktatási intézmény esetén a fenntartó a gazdasági tanács
a) javaslatára aa) határozza meg a rektor juttatásait,
ab) hagyja jóvá a rektor munkaköri leírásának az oktatói, kutatói feladatoktól elkülönülő részét;
b) részére a rektor tekintetében további munkáltatói jogköröket ruházhat át.
4. § (1) A gazdasági tanácsi tagság megszűnik a megbízatás lejártával, a tag lemondásával, illetőleg visszahívásával. A
gazdasági tanácsba delegálási joggal rendelkező jogosult az általa delegált tagot visszahívni. A lemondás elfogadása,
illetve a visszahívás – a (3) bekezdésben meghatározott eset kivételével – a delegáló hatáskörébe tartozik.
(2) A gazdasági tanács elnökének – az elnök esetén a tanács tagjának – kezdeményezésére vissza kell hívni azt a tagot,
a) aki egy éven keresztül a gazdasági tanács ülésének több mint felén nem vett részt, és mulasztását nem tudta
megfelelő módon igazolni, b) aki bármilyen okból a gazdasági tanácsi tagságból eredő feladatait – több mint fél éven keresztül – nem tudja
ellátni, c) akivel szemben utóbb következik be olyan körülmény, amely miatt a gazdasági tanácsnak nem lehet tagja.
(3) Lemondás és visszahívás esetén az, aki az érintett tagot delegálta, harminc napon belül új tagot köteles delegálni. Az
eljárásra alkalmazni kell az 1. §-ban meghatározottakat. Az újonnan megválasztott tag megbízatása öt évre szól
függetlenül attól, hogy a lemondott, illetve visszahívott tag megbízatásából mennyi idő telt el.
(4) Ha a nem állami felsőoktatási intézményben hoznak létre gazdasági tanácsot, a miniszter, a kormányzati tevékenység
összehangolásáért felelős miniszter, az állami vagyon felügyeletéért felelős miniszter, az államháztartásért felelős
miniszter 1. §-ban és e §-ban meghatározott jogait és kötelességeit a fenntartó gyakorolja. A kincstár képviselőjére
vonatkozó rendelkezéseket nem kell alkalmazni. 5. § Ez a rendelet 2012. szeptember 1-jén lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1459/2013. (VII. 17.) Korm. határozata a nukleáris biztonságról szóló egyezmény szerinti hatodik Nemzeti Jelentésről és a részes országok nemzeti jelentéseit megvitató felülvizsgálati értekezleten való magyar részvételről.
A Kormány
 1. az 1997.  évi I.  törvénnyel kihirdetett, a  nukleáris biztonságról a  Nemzetközi Atomenergia Ügynökség keretében
Bécsben, 1994. szeptember 20-án létrejött Egyezmény (a  továbbiakban: Egyezmény) 5. Cikke alapján készített
hatodik Nemzeti Jelentést elfogadja, és egyetért azzal, hogy a Nemzeti Jelentést az Országos Atomenergia Hivatal
főigazgatója Magyarország Nemzeti Jelentéseként továbbítsa a Nemzetközi Atomenergia Ügynökséghez;
2. felhatalmazza az Országos Atomenergia Hivatal főigazgatóját vagy az általa megbízott személyt, hogy a részes országok
nemzeti jelentéseit megvitató felülvizsgálati értekezleten az  Egyezmény szerinti kormány-felhatalmazottként
részt vegyen;
3. felhívja a külügyminisztert, hogy a 2. pont szerinti meghatalmazási okiratot kiadja.
orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
3/2017. (III. 7.) NMHH rendelete a rádióberendezések tekintetében eljáró megfelelőségértékelő szervezetek kijelöléséről és tevékenységük részletes szabályairól.
A megfelelőségértékelő szervezetek tevékenységéről szóló 2009.  évi CXXXIII.  törvény 13.  § (2)  bekezdés a)–d)  pontjában
kapott felhatalmazás alapján, a  médiaszolgáltatásokról és a  tömegkommunikációról szóló 2010.  évi CLXXXV.  törvény 109.  §
(5) bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § A rendelet hatálya az elektronikus hírközlésről szóló törvényben meghatározott rádióberendezés (a továbbiakban:
rádióberendezés) megfelelőségértékelési vizsgálatát, ellenőrzését és tanúsítását végző szervezetek kijelölésére,
működésére és ezen szervezetek kijelölést követő ellenőrzésére terjed ki.
2. A kijelölés iránti kérelem 2. § (1) A kérelmező szervezet a kijelölés iránti kérelmet a megfelelőségértékelő szervezetek kijelöléséről, valamint a kijelölt
szervezetek tevékenységének részletes szabályairól szóló 315/2009. (XII. 28.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: Kr.)
11. §-ában meghatározott tartalommal nyújtja be a kijelölő hatósághoz.
(2) E  rendelet alkalmazásában a  kijelölő hatóság a  Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság (a  továbbiakban: kijelölő
hatóság).
(3) A  kijelölés iránti kérelemhez a  kérelmező szervezet a  megfelelőségértékelő szervezetek tevékenységéről
szóló 2009.  évi CXXXIII.  törvény (a  továbbiakban: Msztv.) 6.  § (3)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben csatolja
az akkreditálási határozat mellett az alábbi dokumentumokat is:
a) a kérelmezett megfelelőségértékelési tevékenység pontos leírását,
b) a megfelelőségértékelési eljárás alá vont rádióberendezés típusok meghatározását és
c) a kérelmező által kiállítandó megfelelőséget igazoló dokumentumok mintáit.
(4) A kijelölés iránti kérelemhez a kérelmező szervezet az Msztv. 6. § (3) bekezdés b) pontja szerinti esetben a Kr. 12. §
(2) bekezdésében meghatározott okiratok mellett – ha rendelkezésre állnak – csatolja:
a) a nemzetközi tanúsítási rendszerekben kapott elismeréseket és
b) a nemzeti szabványként ki nem hirdetett szabványokat, döntvényeket és műszaki előírásokat.
3. A kérelmezővel szemben támasztott követelmények 3. § (1) Az Msztv. 6. § (3) bekezdés b) pontja szerinti esetben, a kérelmező szervezet alkalmasságának és felkészültségének
megítélésére, a kijelölő hatóság megvizsgálja a kérelmező szervezet
a) szervezeti felépítését;
b) minőségbiztosítási rendszerét és működését;
c) megfelelőségértékelési tevékenységet végző személyzete tekintetében
ca) az  adott megfelelőségértékelési tevékenység elvégzéséhez szükséges szakirányú műszaki
végzettség és szakmai gyakorlat meglétét,
cb) a felelősségvállalás rendjét,
cc) a Kr. 2. § (2) bekezdés a) pont aa) alpontjában meghatározottak ismeretét,
cd) a  vizsgálati eredmények értékelése során alkalmazott módszertant és a  vizsgálati
eredmények dokumentálását, ha a  vizsgálati eredmények értékelése a  kérelmező szervezet
megfelelőségértékelési tevékenységének része,
ce) a  tanúsítványok elkészítéséhez szükséges ismeret meglétét, amennyiben a  kérelmező szervezet
megfelelőségértékelési tanúsítást is végez és
cf ) az értékelés által érintett termékekre vonatkozó gyártástechnológia ismeretét; és
d) a megfelelőségértékeléshez szükséges műszaki és adminisztratív feltételek meglétét, így különösen:
da) a  kérelmezett megfelelőségértékelési területtel kapcsolatos belső eljárási rendjének
a szabályozottságát, azaz a működési és eljárási szabályzatát,
db) a Kr. 2. § (2) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott feltételek teljesülését,
dc) a  vizsgálólaboratóriumok, vizsgáló- és mérőeszközök, berendezések rendelkezésre állását, ha
a kérelmező szervezet megfelelőségértékelési vizsgálatot végez,
dd) az adminisztrációs feladatok ellátásához szükséges eszközök meglétét,
de) a nyilvántartások, jelentések, tanúsítványok megőrzésére vonatkozó szabályzatát és
df ) a Kr. 2. § (2) bekezdés e) pontjában meghatározott részvétel vagy tájékoztatás biztosítottságát.
(2) Ha a  kérelmező szervezet a  megfelelőségértékelési tevékenységek végzéséhez közreműködőt vesz igénybe,
a  közreműködés terjedelmének megfelelő körben az  (1)  bekezdés szerinti vizsgálat kiterjed a  közreműködőre
is. A  közreműködő vizsgálatához szükséges, az  (1)  bekezdésben megjelölt tényeket igazoló dokumentációt
a kérelmező szervezet a kijelölő hatóság rendelkezésére bocsátja.
4. § (1) A kérelmező szervezet szakmai vezetőjének a szervezet munkavállalójának kell lennie, és rendelkeznie kell
a) szakirányú felsőfokú műszaki végzettséggel,
b) legalább 10 éves szakmai gyakorlattal a rádióberendezésekhez kapcsolódó gyártási, megfelelőségértékelési
vizsgálati, ellenőrzési vagy tanúsítási területen, és
c) a  kijelölés területére – különösen a  rádióberendezésekre vonatkozó tervezésre, valamint a  gyártási és
a technológiai folyamatokra, tesztelési, vizsgálati módszerekre – vonatkozó hazai és nemzetközi szabványok,
előírások megfelelő ismeretével.
(2) A kérelmező szervezet személyzetének rendelkeznie kell
a) szakirányú felsőfokú műszaki végzettséggel,
b) legalább 5 éves szakmai gyakorlattal a  rádióberendezésekhez kapcsolódó gyártási, megfelelőségértékelési
vizsgálati, ellenőrzési vagy tanúsítási területen,
c) a  kijelölés területére vonatkozó hazai és nemzetközi szabványok, előírások – különösen
a megfelelőségértékelési előírások – megfelelő ismeretével,
d) a rádióberendezésekre vonatkozó gyártási és technológiai folyamatok ismeretével és
e) a  megfelelőségértékelés elvégzését igazoló tanúsítványok, nyilvántartások és jelentések elkészítéséhez
szükséges ismeretekkel.
 (3) A  kérelmező szervezet a  (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott területek mindegyike tekintetében kell, hogy
rendelkezzen olyan személyzettel, amely rendelkezik legalább 5 éves szakmai gyakorlattal.
 (4) Közreműködő igénybevétele esetén, a  közreműködővel való együttműködés rendjét a  kérelmező
szervezet minőségirányítási kézikönyve tartalmazza. A  közreműködő tevékenysége nem befolyásolhatja
a megfelelőségértékelési tevékenysége objektivitását és pártatlanságát.
(5) Ha a  kérelmezett megfelelőségértékelési terület uniós harmonizációs jogszabály hatálya alá tartozik, a  kérelmező
szervezetnek rendelkeznie kell
a) angol, német vagy francia nyelvből legalább középfokú nyelvvizsgával rendelkező megfelelőségértékelési
tevékenységet végző személyzettel,
b) a  megfelelőségértékelési tevékenysége során kiadott dokumentumok – így különösen a  vizsgálati,
ellenőrzési jegyzőkönyv, tanúsítvány – angol, német vagy francia nyelvű fordításával, és
c) a  megfelelőségértékelési tevékenységével összefüggő eljárásának bemutatására, a  gazdasági szereplők
tájékoztatására szolgáló dokumentumok angol, német vagy francia nyelvű fordításával.
 (6) A  kérelmező szervezetnek rendelkeznie kell a  kérelmezett megfelelőségértékelési területre vonatkozó, legalább
10 millió forintnak megfelelő biztosítási összegre kötött érvényes felelősségbiztosítási szerződéssel.
4. Kijelölés 5. § (1) Ha a  kérelmező szervezet megfelel az  Msztv.-ben, a  Kr.-ben, valamint az  e  rendeletben szereplő feltételeknek,
a kijelölő hatóság a kérelmezett megfelelőségértékelési feladat ellátására kijelöli.
(2) A  kijelölés hatálya legfeljebb öt év, amely alkalmanként legfeljebb öt évvel meghosszabbítható. A  kérelmező
szervezet a  meghosszabbítás iránti kérelmet a  kijelölés hatályának lejárati évében, legkésőbb a  kijelölés időbeli
hatályának lejárta előtt fél évvel nyújthatja be a kijelölő hatósághoz. A meghosszabbításra egyebekben a kijelölésre
vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
(3) A kijelölő hatóság a kijelölési kérelmet elutasítja, ha a kérelem vagy a kérelmező szervezet a hiánypótlást követően
sem felel meg a kérelemmel, vagy a kérelmező szervezettel szemben az Msztv.-ben, a Kr.-ben vagy az e rendeletben
foglalt követelményeknek.
6. § (1) E  rendelet alkalmazásában csak a  Kr. 17.  § (3)  bekezdés szerint kijelölt megfelelőségértékelő szervezet tekinthető
bejelentett megfelelőségértékelő szervezetnek (a továbbiakban: bejelentett szervezet).
(2) A kijelölő hatóság értesíti a Bizottságot és az EGT államokat a bejelentést érintő minden későbbi változásról.
5. A bejelentett szervezet működése 7. § (1) A  bejelentett szervezet a  rádióberendezésekről szóló NMHH rendeletben (a  továbbiakban: NMHH rendelet)
meghatározott megfelelőségértékelési eljárásokkal összhangban végzi a megfelelőségértékelési tevékenységet.
(2) A  megfelelőségértékelési tevékenységet az  arányosság elvére tekintettel, a  gazdasági szereplőkre háruló
szükségtelen terhek elkerülésével kell végezni. A  bejelentett szervezet eljárásának kialakítása és végrehajtása
során figyelembe veszi a  gyártó vállalkozás méretét, azt az  ágazatot, amelyben a  gyártó tevékenykedik, az  adott
rádióberendezés-technológia összetettségének fokát és a  gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozat jellegét.
A  bejelentett szervezet a  megfelelőségértékelési eljárásokat úgy alakítja ki, hogy azok az  NMHH rendeletben
meghatározott követelmények teljesülésének biztosítására alkalmasak legyenek.
(3) Ha a  bejelentett szervezet közreműködőt vesz igénybe, köteles megőrizni és felhívásra a  kijelölő hatóság
rendelkezésére bocsátani a  közreműködő által elvégzett megfelelőségértékelési tevékenységre vonatkozó
dokumentumokat.
(4) A  bejelentett szervezetnek a  panaszok és vitás kérdések kezelésére olyan eljárásrenddel kell rendelkeznie, amely
alkalmas a panasz tényszerűségének feltárására és gyors orvoslására.
(5) Az  érintettek panaszt nyújthatnak be a  bejelentett szervezetek döntése ellen. A  panaszt annál a  bejelentett
szervezetnél kell benyújtani, amely a sérelmezett döntést hozta. A panaszos ügy kivizsgálását az érintett bejelentett
szervezet soron kívül elvégzi és annak eredményéről írásban tájékoztatja a  panaszost. A  gazdasági szereplők
panaszának kivizsgálása kapcsán keletkezett iratokat a bejelentett szervezet köteles 10 évig megőrizni és a kijelölő
hatóság által lefolytatott ellenőrzés során az ellenőrzést végző részére bemutatni.
6. Éves jelentés 8. § (1) A bejelentett szervezet az előző évben végzett megfelelőségértékelő tevékenységéről készített jelentését minden
évben január 31-ig elektronikus vagy postai úton megküldi a kijelölő hatóságnak.
(2) Az éves jelentés a következőket tartalmazza:
a) rövid összefoglalást azokról az  esetekről, amikor a  bejelentett szervezet a  rádióberendezésekre kiadott
EU-típusvizsgálati tanúsítványt korlátozta, felfüggesztette vagy visszavonta, vagy a  minőségbiztosítási
rendszer jóváhagyását elutasította, ideértve a kapcsolódó dokumentumok felsorolását is;
b) azoknak a  körülményeknek a  felsorolását, amelyek érinthetik a  bejelentés hatályát vagy a  kijelölés
feltételeinek való megfelelést;
c) a  piacfelügyeleti hatóságtól a  megfelelőségértékelési tevékenységek kapcsán beérkezett valamennyi
információkérés felsorolását, és
d) a  bejelentett szervezet kijelölésének hatálya alá tartozó megfelelőségértékelési tevékenységek, valamint
minden más elvégzett tevékenység felsorolását, külön kitérve a  határon átnyúló tevékenységekre és
a közreműködő igénybevételére.
(3) Az e rendelet szerint bejelentett szervezetek tájékoztatják az ugyanazokkal a rádióberendezésekkel foglalkozó más
szervezeteket a negatív és – kérésre – a pozitív megfelelőségértékelési eredményekről.
7. A bejelentett szervezetek kijelölést követő ellenőrzése 9. § A kijelölő hatóság évente ellenőrzi a kijelölés feltételeinek meglétét és folyamatos betartását.
8. Záró rendelkezések 10. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
11. § A  8.  § (1)  bekezdés szerinti éves jelentést a  bejelentett szervezet első alkalommal – a  2017.  évre vonatkozóan –
2018. január 31-éig küldi meg a kijelölő hatóságnak.
12. § Ez  a  rendelet – az  Msztv.-vel és a  Kr.-rel együtt – a  rádióberendezések forgalmazására vonatkozó tagállami
jogszabályok harmonizációjáról és az  1999/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i
2014/53/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 25–30. cikkének, 32. cikkének és 34–36. cikkének való megfelelést
szolgálja.
Dr. Karas Monika s. k.,
 a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnöke


text:
341/2017. (XI. 15.) Korm. rendelete a nyugellátásokban és egyes más ellátásokban részesülő személyek részére juttatandó Erzsébet-utalványról.
A Kormány elkötelezett, hogy az  idősebb nemzedék és a  nyugellátásban részesülők is megbecsülést kapjanak, hiszen
évtizedeken át azért dolgoztak, hogy az ország talpra álljon és gyarapodjon.
Ennek érdekében – kiemelten fontosnak tartva, hogy a  nyugdíjasok is részesülhessenek a  magyar állampolgárok közös
erőfeszítésének köszönhetően erősödő magyar gazdaság eredményeiből – a Kormány az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében
meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva
a következőket rendeli el:
1. § (1) Egyszeri juttatásként, egy alkalommal személyenként 10 000 forint értékű Étkezési Erzsébet-utalványban kell
részesíteni azt a személyt, akinek 2017 novemberében vagy 2017 decemberében
 1. öregségi nyugdíjat,
 2. özvegyi nyugdíjat,
 3. szülői nyugdíjat,
 4. árvaellátást,
 5. baleseti hozzátartozói nyugellátást,
 6. mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi, özvegyi járadékot,
 7. mezőgazdasági szakszövetkezeti tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi, özvegyi járadékát,
 8. korhatár előtti ellátást,
 9. szolgálati járandóságot,
10. átmeneti bányászjáradékot,
11. táncművészeti életjáradékot,
12. rokkantsági ellátást,
13. rehabilitációs ellátást,
14. baleseti járadékot,
15. rokkantsági járadékot,
16. bányászok egészségkárosodási járadékát,
17. fogyatékossági támogatást,
18. vakok személyi járadékát,
19. a  Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány által folyósított ellátásokról szóló kormányrendelet alapján
folyósított ellátást,
20. polgármesterek közszolgálati járadékát,
21. a honvédek jogállásáról szóló törvény szerinti kiegészítő rokkantsági támogatást,
22. a  honvédek jogállásáról szóló törvény szerinti, valamint a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyáról szóló törvény szerinti kiegészítő hozzátartozói támogatást,
23. a honvédek jogállásáról szóló törvény szerinti árvák kiegészítő támogatását,
24. kormányrendelet alapján a  társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 62.  §-ában
foglaltak szerint emelendő, az  egyes személyes szabadságot korlátozó intézkedésekkel vagy semmissé
nyilvánított elítéléssel összefüggésben járó emelést vagy
25. nemzeti helytállásért elnevezésű pótlékot
folyósítanak. (2) Az  egyszeri juttatás akkor is egyszer jár, ha a  jogosult több, az  (1)  bekezdés 1–25.  pontjában meghatározott
ellátásban részesül.
(3) A  postai kézbesítés eredménytelensége esetén az  ismételt kiküldés iránti kérelmet a  Magyar Államkincstár
Nyugdíjfolyósító Igazgatóságánál kell előterjeszteni. A kérelem benyújtásának jogvesztő határideje 2018. február 28.
2. § Az egyszeri juttatást tartalmazó küldemény jogosultak részére történő kézbesítésére postai szolgáltatás keretében
kerül sor. E kézbesítési feladat ellátása a Magyar Posta Zártkörűen Működő Részvénytársaság kizárólagos joga.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
127/2012. (V. 30.) KE határozata tárca nélküli miniszter kinevezéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés c) pontja alapján – a miniszterelnök javaslatára – Varga Mihályt 2012. június 2-ai
hatállyal tárca nélküli miniszterré kinevezem. Budapest, 2012. május 25.
Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
34/2009. (HK 8.) HM VTI SZÁT intézkedése a STANAG 4133 3. kiadás alkalmazásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 110. §-ának (2) bekezdésében, valamint a Magyar Honvédség belső rendelkezései kiadásának
és a szakirányítás rendjéről szóló 119/2007. (HK 20.) HM
utasítás 3–4. §-aiban kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel az egységesítési, szabványosítási tevékenységről
és a NATO egységesítési dokumentumok feldolgozásáról
és végrehajtásáról szóló 102/2008. (HK 19.) HM utasításban foglaltakra – az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya a Honvédelmi Minisztériumra,
a honvédelmi miniszter alárendeltségébe, közvetlen irányítása és fenntartói irányítása, továbbá közvetlen felügyelete alá tartozó szervezetekre, valamint a Magyar
Honvédség katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt:
honvédségi szervezetek) terjed ki.
2. A 166/2006. (HK 24.) HM VTI SZÁT közlemény, illetve a 2008. június 5-én kihirdetett NATO szabványosítási egyezmény hatályba léptetése alapján eredeti nyelven bevezetésre és alkalmazásra kerül a STANAG 4133
(3. kiadás) METHOD OF SPECIFYING ELECTRICAL POWER SUPPLIES: STANDARD TYPES OF
ELECTRICAL POWER – „A villamos energia táplálás
előírt módjai: a villamos energia szabványos típusai” című
szabványosítási egyezmény.
3. Az egyezmény rendeltetése, hogy meghatározza:
a) a NATO szárazföldi haderők által használt villamos
energia szabványos tipusait.
b) az energiatípusok és teljesítmények jelölési rendsze
rét és módszerét.
c) a villamos energiát használó berendezések katonai
jellemzőire vonatkozó követelményeket. 4. Az érintett honvédségi szervezetek az alkalmazás érdekében a STANAG 4133 Egységesítési Egyezményt rendeljék meg a HM FLÜ TI Szabványtárából.
5. Ez az intézkedés a közzététele napján lép hatályba.
Dr. Füredi Károly s. k.,
HM VTI szakállamtitkár


text:
41/2013. (V. 27.) OGY határozata az Állami Számvevőszék 2012. tevékenységéről szóló beszámoló tudomásulvételéről.
1. Az Országgyűlés megállapítja, hogy az Állami Számvevőszék törvényi kötelezettségeit teljesítette, tudomásul veszi
az intézmény 2012. évi tevékenységéről szóló jelentését, valamint az intézmény gazdálkodásáról készített, független
könyvvizsgáló által felülvizsgált és hitelesnek minősített pénzügyi beszámolót (a továbbiakban: beszámoló).
2. Az Országgyűlés megerősíti, hogy az  Állami Számvevőszék 40/2011. (VI. 24.) OGY határozattal is támogatott
stratégiájának célkitűzéseit – a  beszámolóban foglalt indokolás alapján – hosszú távon támogatja, időtávját
határozatlan időre kiterjeszti.
3. Az Országgyűlés a  beszámoló alapján elhatározza, hogy az  Állami Számvevőszéknek a  fővárosi önkormányzat és
a kerületi önkormányzatok közötti forrásmegosztásról szóló 2006. évi CXXXIII. törvényben meghatározott feladatait
felülvizsgáltatja, és a felülvizsgálat eredményét törvényhozási munkája során figyelembe veszi.
A határozatot az Országgyűlés a 2013. május 21-ei ülésnapján fogadta el.
 A határozatot az Országgyűlés a 2013. május 21-ei ülésnapján fogadta el.
4. Az Országgyűlés támogatja, hogy az  Állami Számvevőszék részt vegyen a  legfőbb ellenőrző intézmények
nemzetközi szakmai szervezete (INTOSAI) Fejlesztési Kezdeményezésének (IDI) tevékenységében, és ahhoz
donorként szakmai támogatást nyújtson, kiemelt figyelemmel a magyar külgazdasági stratégiára.
5. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
13/2004. (III. 18.) OGY határozata a kábítószer-probléma visszaszorítása érdekében készített nemzeti stratégiai program megvalósulásáról, az ellátó-intézményrendszer átvizsgálásáról és hatékonyságvizsgálatáról szóló Jelentés elfogadásáról.
Az Országgyűlés elfogadja a Kormány által előterjesztett Jelentést a kábítószer-probléma visszaszorítása érdekében készített nemzeti stratégiai program megvalósulásáról, az ellátó intézményrendszer átvizsgálásáról és hatékonyságvizsgálatáról.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
10/2015. (III. 30.) BM rendelete az elektronikus távfelügyeleti eszköz működését biztosító rendszer létesítésének és üzemeltetésének, az elektronikus távfelügyeleti eszköz alkalmazásának, továbbá a büntetés-végrehajtási szervezet, valamint a rendőri szerv ezzel kapcsolatos feladatának részletes szabályairól.
A büntetések, az  intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a  szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló 2013. évi
CCXL.  törvény 434.  § (4a)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló
152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 21. § 4. és 22. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a Kormány tagjainak feladatés hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 79.  § 1.  pontjában meghatározott feladatkörében eljáró igazságügyi
miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. Általános szabályok 1. § Az elektronikus távfelügyeleti eszköz működését biztosító rendszer létesítésének és üzemeltetésének,
az  elektronikus távfelügyeleti eszköz büntetés-végrehajtási jogviszony során történő alkalmazásának előkészítése
és végrehajtása során a  büntetés-végrehajtási szervezet (a  továbbiakban: bv. szervezet) és az  általános
rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv (a  továbbiakban: rendőrség) arra hatáskörrel és illetékességgel
rendelkező szervezeti egységei a  jogszabályokban és az  ebből a  célból kötött együttműködési megállapodásban
meghatározottak alapján együttműködnek.
2. § (1) Az  elítéltek büntetés-végrehajtási intézeten (a  továbbiakban: bv. intézet) kívüli mozgásának nyomon követése
érdekében biztonsági intézkedésként alkalmazható, valamint a  reintegrációs őrizet végrehajtása során
meghatározott feladatokhoz kapcsolódó elektronikus távfelügyeleti eszközöket és távfelügyeleti infrastruktúrát
(a továbbiakban: elektronikus távfelügyeleti rendszer) a rendőrség biztosítja.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti elektronikus távfelügyeleti rendszert a  rendőrség olyan módon üzemelteti, hogy
a  bv. szervezet állományának arra jogosult tagjai kizárólag a  biztonsági intézkedés, illetve a  reintegrációs őrizet
hatálya alatt álló elítéltekkel kapcsolatos adatokhoz, információkhoz férjenek hozzá.
2. A biztonsági intézkedésre vonatkozó szabályok 3. § (1) Az elektronikus távfelügyeleti eszköz biztonsági intézkedésként való alkalmazásáról a büntetések, az intézkedések,
egyes kényszerintézkedések és a  szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló 2013. évi CCXL. törvényben
(a  továbbiakban: Bv. tv.) és a  szabadságvesztés, az  elzárás, az  előzetes letartóztatás és a  rendbírság helyébe lépő
elzárás végrehajtásának részletes szabályairól szóló 16/2014. (XII. 19.) IM rendeletben meghatározottak alapján
az elítélt elhelyezését biztosító bv. intézet parancsnoka dönt.
(2) A biztonsági intézkedéshez kapcsolódó mozgási területeket, magatartási szabályokat a bv. szervezet arra kiképzett
tagja rögzíti az elektronikus távfelügyeleti rendszerben.
(3) Az elektronikus távfelügyeleti eszközt az elítéltre a bv. intézet személyi állományi tagja helyezi fel.
 (4) Az  (1)  bekezdés szerinti döntésről a  bv. intézet tájékoztatja az  elítélt tartózkodási helye szerint illetékes rendőri
szervet. 3. A reintegrációs őrizetre vonatkozó szabályok 4. § Az elektronikus távfelügyeleti eszköz alkalmazhatóságának feltétele, hogy a  reintegrációs őrizet végrehajtására
kijelölt ingatlan rendelkezzen
a) elektromos hálózattal és folyamatos tápellátással,
b) az  elektronikus távfelügyeleti eszközök adatforgalmazásához szükséges hálózati lefedettséggel és
jelerősséggel. 5. § (1) A büntetés-végrehajtási bíró által meghatározott tartózkodási helyet, mozgási területeket, magatartási szabályokat,
illetve az ezek bármelyikében bekövetkező változásokat a bv. szervezet erre kiképzett tagja rögzíti az elektronikus
távfelügyeleti rendszerben.
(2) A  reintegrációs őrizet elrendeléséről szóló büntetés-végrehajtási bírói határozatot – annak kézhezvételét követően –
a bv. intézet tájékoztatásul megküldi a határozatban megjelölt ingatlan területi elhelyezkedése szerint illetékes rendőri
szervnek.
(3) Az  elektronikus távfelügyeleti eszközöket a  szabadon bocsátó bv. intézetben a  parancsnok által kijelölt, erre
kiképzett személy helyezi fel.
(4) Az elítéltet az elektronikus távfelügyeleti eszközök sikeres aktiválása után lehet szabadon bocsátani.
4. Közös szabályok 6. § (1) A  távfelügyelet ellátásával kapcsolatos feladatokat a  szabadon bocsátó bv. intézet technikai központja
(a  továbbiakban: intézeti ügyelet), illetve a  bv. szervezet erre a  célra létrehozott országos felügyeleti központja
(a  továbbiakban: távfelügyeleti központ) a  2.  § (2)  bekezdése alapján a  rendőrség által biztosított hozzáférésen
keresztül látja el.
(2) Az  elektronikus távfelügyeleti eszközök nem rendeltetésszerű működésére, és a  meghatározott magatartási
szabályok megszegésére vonatkozó jelzéseket az intézeti ügyelet és a távfelügyeleti központ értékeli.
(3) Ha az értékelés alapján vélelmezhető, hogy az elítélt az elektronikus távfelügyeleti eszközt abból a célból távolította
el, rongálta meg, semmisítette meg vagy tette használhatatlanná, hogy a biztonsági intézkedés, vagy a reintegrációs
őrizet hatálya alól kivonja magát, az intézeti ügyelet erről – az elítélt megtalálásához szükséges információk egyidejű
átadásával rendőri intézkedést kérve – haladéktalanul értesíti az  ingatlan területi elhelyezkedése szerint illetékes
megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság tevékenység-irányítási központját.
(4) Ha a  rendőri intézkedés során megerősítést nyer a  (3)  bekezdés szerinti cselekmény, a  Bv. tv. 187/E.  §
(1) bekezdésben foglalt intézkedés megtétele érdekében értesíteni kell a szabadon bocsátó bv. intézetet.
(5) Ha a  rendőri intézkedés során nem igazolható a  (3)  bekezdés szerinti cselekmény, a  reintegrációs őrizet
elrendeléséről szóló büntetés-végrehajtási bírói határozatban megjelölt ingatlan területi elhelyezkedése szerint
illetékes megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság tevékenység-irányítási központja az  intézeti ügyeletet erről
haladéktalanul tájékoztatja.
(6) Ha az  intézeti ügyelet és a  távfelügyeleti központ – a  rendőrség (5)  bekezdés szerinti tájékoztatása alapján –
az elektronikus távfelügyeleti eszköz működési zavarát, illetve cseréjének szükségességét állapítja meg, haladéktalanul
intézkedik az eszköz javítása vagy cseréje iránt.
(7) A  (3)  bekezdésben meghatározottaktól eltérő jelzés esetén az  intézeti ügyelet vagy a  büntetés-végrehajtási
pártfogó felügyelő intézkedik, szükség esetén a büntetés-végrehajtási bíró intézkedését kezdeményezi a bv. intézet
parancsnoka útján.
5. Záró rendelkezések 7. § Ez a rendelet 2015. április 1-jén lép hatályba.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
1208/B/2009. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t: 1. Az Alkotmánybíróság a bírósági eljárásban megállapítható ügyvédi költségekről szóló 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 2. § (2) bekezdésének „a pertárgy értékével vagy” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a polgári perrendtartásról
szóló 1952. évi III. törvény 75. § (3) bekezdés első mondatának alkotmányellenessége megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában az eljárást megszünteti.
I. 1. Az indítványozó a bírósági eljárásban megállapítható
ügyvédi költségekről szóló 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet (a továbbiakban: R.) 2. § (2) bekezdésének „a pertárgy
értékének vagy” szövegrésze alkotmányellenességének
megállapítását kérte, mivel a sérelmezett rendelkezés alapján a bíróság – a fél pernyertessége esetén – a megállapított
munkadíj összegét a pertárgy értékére hivatkozva aránytalanság miatt mérsékelheti. Az indítványozó érvelése szerint viszont a pertárgy értéke és az ügy bonyolultsága nem
feltétlenül áll arányban egymással. Számtalan alacsony
pertárgyértékű ügyben az indokolt munkaráfordítással
arányos ügyvédi munkadíj elérheti, sőt meghaladhatja a
pertárgy értékét. A jogszabály feljogosítja a bíróságot,
hogy a pertárgy értékére tekintettel mérsékelje a pervesztes által fizetendő perköltséget, miközben a pernyertes fél
ténylegesen a – ráfordított munkaidővel arányos díjazást
magába foglaló – megbízási szerződés szerint köteles jogi
képviselőjével szemben helytállni.
Indítványában kifejtette, hogy a fenti szabályozás és az
azon alapuló bírói gyakorlat miatt a jogsérelmet szenvedettek egy része nem fordul bírósághoz, tartva attól, hogy
pernyertességük esetében sem térülnek meg perrel kapcsolatos költségeik. Perbehívás esetén a beavatkozó számára
is komoly indok a perbelépés ellen az esetlegesen felmerülő, és későbbiekben meg nem térülő perköltség.
A támadott rendelkezés az indítványozó véleménye szerint az Alkotmány 57. § (1) bekezdésében biztosított, az
igazságos tárgyaláshoz való alkotmányos jogot sérti.
2. A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény
(a továbbiakban: Pp.) 75. § (3) bekezdésének első mondata
az indítványozó szerint, az Alkotmány 57. § (1) bekezdésében biztosított, bíróság előtti egyenlőség elvét sérti, mert
a sérelmezett rendelkezés különbséget tesz a bírósági eljárásban résztvevő felek között aszerint, hogy képviseletüket ügyvéd látja el, vagy sem.
Álláspontja szerint a perben személyesen eljáró, vagy
nem ügyvéd által képviselt félnek a perrel kapcsolatos
tényleges kiadásai nem merülnek ki pusztán az utazási
költséggel és a bíróság előtt való megjelenés költségeivel,
melyek megtérítését a nem ügyvéd által képviselt fél esetében is lehetővé teszi a sérelmezett jogszabály. A beadványok szerkesztése, információk beszerzése, a tárgyalásra
való felkészülés egy laikus számára is időigényes feladat,
melynek a szellemi-, és időráfordítás „ellentételezésére” e
költségeknek a perköltségek közül való kizárása miatt
nincs mód, még abban az esetben sem, ha ügyvéd, vagy
jogtanácsos saját perében, személyesen jár el.
II. Az indítványban hivatkozott jogszabályi rendelkezések: 1. Az Alkotmány hivatkozott rendelkezései:
,,57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt
mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy
az ellene emelt vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan
bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el.”
2. A Pp. támadott rendelkezése:
„75. § (3) Ha a fél meghatalmazottja nem ügyvéd, vagy ha
a fél személyesen jár el, a meghatalmazott, illetőleg a fél részére munkadíj nem állapítható meg, de igényt tarthat az útiköltség, valamint a bíróság előtt való megjelenéssel szükségképpen felmerült keresetkiesés megtérítésére. (…)”
3. Az R. támadott rendelkezése:
„2. § (2) Az (1) bekezdés alapján megállapított munka
díj összegét a bíróság indokolt esetben mérsékelheti, ha az
nem áll arányban a pertárgy értékével vagy a ténylegesen
elvégzett ügyvédi tevékenységgel. A bíróság döntését indokolni köteles.”
III. Az indítvány az alábbiak szerint alaptalan. 1. Indítványozó az R. 2. § (2) bekezdését azért tartotta
az Alkotmány 57. § (1) bekezdésébe ütközőnek, mert az
lehetőséget ad a bíróságnak arra, hogy a fél és jogi képviselője megállapodása ellenében, a pertárgy értékére figyelemmel mérsékelje a pervesztes fél által fizetendő perköltséget.
Az Alkotmány az „igazságos tárgyalás” kifejezést használja a „tisztességes eljárás” megjelölésére. Ennek jelentése az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint,
hogy „mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt
vádat, vagy valamely perben jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el.
A ”tisztességes eljárás” (fair trial) követelménye nem
egyszerűen egy a bíróságnak és az eljárásnak itt megkövetelt tulajdonságai közül (ti. mint „igazságos tárgyalás”),
hanem az idézett alkotmányi rendelkezésben foglalt követelményeken túl – különösen a büntetőjogra és eljárásra
vonatkozóan – az 57. § többi garanciájának teljesedését is
átfogja. Sőt, az Egyezségokmánynak és az Emberi Jogok
Európai Egyezményének – az Alkotmány 57. §-a tartalmához és szerkezetéhez mintát adó – eljárási garanciákat tartalmazó cikkei általában elfogadott értelmezése szerint a
fair trial olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és
körülményeinek figyelembevételével lehet csupán megítélni. Ezért egyes részletek hiánya ellenére éppúgy, mint
az összes részletszabály betartása dacára lehet az eljárás
„méltánytalan” vagy „igazságtalan”, avagy „nem tisztességes”.” [6/1998. (III. 11.) AB határozat, ABH 1998, 91,
95.]
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint tehát a tisztességes eljárás követelményéből „az államnak nem csak
az a kötelezettsége folyik, hogy bírói utat biztosítson a személyek polgári jogi jogvitái esetére, hanem az is, hogy
a bírósághoz fordulást valóságosan lehetővé tegye.”
(1074/B/1994. AB határozat, ABH 1996, 452, 453.)
A R. sérelmezett szakasza szerint az ügyvédi munkadíj
összegét a bíróság indokolt esetben mérsékelheti, ha az
nem áll arányban a pertárgy értékével vagy a ténylegesen
elvégzett ügyvédi tevékenységgel. Az indítványozó szerint a munkadíjnak a pertárgy értékére hivatkozva történő
mérséklése sérti a fentebb kifejtett igazságos tárgyaláshoz
való jogot.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy „az Alkotmány 57. § (1) bekezdéséből fakadó követelmények nem
azonosíthatók a perlekedéssel kapcsolatos költségviselési
kockázat teljes mérvű kiküszöbölésével.” (1074/B/1994.
AB határozat, ABH 1996, 452, 454.) Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint „[a] perköltség szabályozása csak
akkor hozható az Alkotmány 57. § (1) bekezdésével kapcsolatba, ha valamely személyi kör számára a bírói út
igénybevétele a költségviselési szabályok miatt lehetetlenné válik.” (181/B/1993. AB határozat, ABH 1994, 588,
589. Ezt megerősítette: 1074/B/1994. AB határozat, ABH
1996, 452, 454.; 1163/B/2009. AB határozat, ABK 2010.
szeptember, 1109, 1110.). Mivel az indítványozó által sérelmezett szakasz nem zárja ki – az Alkotmány 57. §
(1) bekezdéséből eredő követelményeket is érvényesítő –
bírói mérlegelés lehetőségét az alapvető jogok körén kívül
eső jogra vonatkozóan, ezért ebben az esetben a bírói út
igénybevételének ellehetetlenülése nem állapítható meg.
Az ügyvédi munkadíj, mint a perköltség része vonatkozásában az Alkotmánybíróság a fenti megállapításait az R.
jelenleg sérelmezett szakasza tekintetében fenntartja és
megállapítja, hogy az R. támadott rendelkezése és az Alkotmány 57. § (1) bekezdése között alkotmányossági
szempontból nem állapítható meg kapcsolat.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az indítványt e részében elutasította.
2. Az indítványozó az Alkotmány 57. § (1) bekezdésére
alapozva támadta a Pp. 75. § (3) bekezdésének első mondatát. Az Alkotmánybíróság a Pp. 75. § (3) bekezdésének
alkotmányossági vizsgálatát már az indítvány benyújtása
előtt lefolytatta, ezért az indítvánnyal kapcsolatosan az Alkotmánybíróságnak elsőként abban kellett állást foglalnia,
hogy az indítvány nem „ítélt dolog” vizsgálatára irányul-e.
A 181/B/1993. AB határozatban az Alkotmánybíróság
azt a rendelkezést vizsgálta, mely szerint a perben ügyvédi
képviselet esetén megítélhető munkadíj, a fél, vagy egyéb
képviselő részére viszont nem (ABH 1994, 588, 589.). Az
Alkotmánybíróság e korábbi határozatában az Alkotmány
57. § (1) bekezdésére alapított indítványt elutasította.
Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint,
ha az újabb indítványt ugyanazon jogszabályi rendelkezésre vonatkozóan, azonos okból, az Alkotmányban szabályozott azonos alapjoggal összefüggésben terjesztik elő,
az „ítélt dologra” irányul. Az érdemi döntéssel elbírált
ügyben hozott határozat az Alkotmánybíróságot is köti
(1620/B/1991. AB végzés, ABH 1991, 972, 973.).
Mivel a Pp. korábban vizsgált szövege megegyezik a jelen ügyben támadott rendelkezés szövegével, melyet a korábbiakkal azonos alkotmányos indokokra hivatkozva kértek megsemmisíteni, az Alkotmánybíróság az ideiglenes
ügyrendjéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt, 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009.
január 3.) 31. § c) pontjára tekintettel az eljárást az
indítvány e pontja tekintetében megszüntette.
Budapest, 2011. március 22. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1070/2017. (II. 10.) Korm. határozata a szociális ágazatban felsőfokú végzettséggel foglalkoztatottak bérrendezéséhez kapcsolódó költségvetési forrás biztosításáról.
A Kormány a  szociális ágazatban dolgozó felsőfokú végzettségű foglalkoztatottak bérrendezéséhez 2017. január
1-jétől szükséges fedezet biztosítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon
7,5 milliárd forint összegű költségvetési forrás rendelkezésre állásáról.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2017. március 31. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2/2006. (III. 14.) KüM rendelete a fontos és bizalmas munkakörökről, valamint a biztonsági ellenőrzés szintjéről.
A nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi
CXXV. törvény (a továbbiakban: Nbtv.) 78. §-ának (3) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján – a polgári nemzetbiztonsági szolgálatokat irányító miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. § A rendelet hatálya
a) a Külügyminisztériumra, ideértve a Magyar Köztár
saság diplomáciai és konzuli, valamint a nemzetközi szervezetek mellett működő ideiglenes és állandó képviseleteit
is (a továbbiakban: külképviseletek),
b) a külügyminiszter irányítása, illetve felügyelete alatt
álló szervekre
terjed ki.
2. § A fontos és bizalmas munkaköröket az Nbtv. 2. számú
mellékletében foglaltakon kívül, e rendelet melléklete határozza meg.
3. § A rendelet mellékletében felsorolt beosztásba, munkakörbe az a személy nevezhető ki, illetve azokban az a sze
mély foglalkoztatható, aki a nemzetbiztonsági ellenőrzéshez hozzájárul, és akinek a nemzetbiztonsági vizsgálata
kockázatmentes eredménnyel zárul.
4. § Külszolgálatra csak az a személy küldhető, akinek a kihelyezést kezdeményező szervnél a nemzetbiztonsági ellenőrzése kockázatmentes eredménnyel zárult és erről a
kihelyezést kezdeményező szerv vezetője írásban tájékoztatja a Külügyminisztériumot.
5. § Fontos és bizalmas munkakör betöltésére, illetve az
államtitokról és a szolgálati titokról szóló 1995. évi
LXV. törvény szerinti bizalmas vagy annál magasabb minősítési szintű adatba betekintésre jogosultságot igénylő
munka, illetve feladat végzésére szerződés csak olyan személlyel köthető, aki hozzájárul az előírt szintű nemzetbiztonsági ellenőrzés lefolytatásához, és nemzetbiztonsági
vizsgálata kockázatmentes eredménnyel zárul.
6. § Külszolgálat, áthelyezés, illetve egyéb indokolt esetben, az Nbtv.-ben előírt idő lejárta előtti újabb nemzetbiztonsági vizsgálatot a külügyminiszter kezdeményezheti.
7. § A mellékletben szereplő szervezeti egységek elnevezésének és/vagy a szervezeti egységek irányítását végzők vezetői megbízásának megváltozása esetén a jogutód szervezetre, illetve a fontos és bizalmas munkakört átvevő személyre az Nbtv.-ben és az e rendeletben foglaltakat kell alkalmazni.
8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba, egyidejűleg hatályát veszti a fontos és bizalmas munkakörökről, valamint a biztonsági ellenőrzés szintjéről
szóló 2/1997. (IV. 28.) KüM rendelet.
Dr. Somogyi Ferenc s. k.,
külügyminiszter


text:
18/2012. (III. 14.) OGY határozata a Kolontár melletti vörösiszap-tározó átszakadása miatt bekövetkezett környezeti katasztrófával kapcsolatos felelősség feltárását és a hasonló katasztrófák jövőbeni megakadályozását célzó országgyűlési vizsgálóbizottság vizsgálatának eredményéről szóló jelentés elfogadásáról.
1. Az Országgyűlés elfogadja a Kolontár melletti vörösiszap-tározó átszakadása miatt bekövetkezett környezeti
katasztrófával kapcsolatos felelősség feltárására és a hasonló katasztrófák jövőbeni megakadályozására létrehozott
vizsgálóbizottság tevékenységéről szóló jelentést. 2. Az Országgyűlés felkéri a MAL Zrt. tulajdonosait és menedzsmentjét, hogy a jövőben folytasson etikus, elővigyázatos,
hozzáértő és felelősségteljes magatartást. Az Országgyűlés egyetért a vizsgálóbizottság végkövetkeztetésével, mely
szerint az ipari katasztrófa elsődlegesen és döntően a MAL Zrt. ipari tevékenységével összefüggésben az ő felelősségi
körében következett be. A felelősségben, ha nem is közvetlenül, de osztoznak a MAL Zrt. létesítését engedélyező
hatóságok, továbbá az ellentmondásos szabályozást elfogadó jogalkotók, és a hatóságok működtetéséért felelős
kormányok. A határozatot az Országgyűlés a 2012. március 12-i ülésnapján fogadta el.
A határozatot az Országgyűlés a 2012. március 12-i ülésnapján fogadta el.
3. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy a jelentésben megfogalmazott javaslatokat vizsgálja meg és tegyen
intézkedéseket a szükséges jogszabályok módosítására, megalkotására, a hatósági engedélyezés színvonalának
emelése és a működés fokozott ellenőrzése érdekében. Kezdeményezze a hulladékok és a technológiai eljárást képező
anyagok egyértelmű megkülönböztetését, a veszélyes hulladékká minősítés folyamatának felülvizsgálatát és
pontosítását. Kezdeményezze a károkért való pénzügyi felelősség szabályozását, beleértve a magyar gazdaság
versenyképességét is figyelembe vevő kötelező felelősségbiztosítást, és a pénzügyi biztosítékadásra vonatkozó
előírásokat. 4. Az Országgyűlés kéri a társadalom széleskörű együttműködését, hogy az elszenvedett ipari katasztrófához hasonló
esemény a jövőben megelőzhető és elkerülhető legyen. Ennek megvalósítása érdekében számít a gazdasági
társaságok, a civil szervezetek és a lakosság aktív és öntevékeny együttműködésére.
5. Ez a határozat közzététele napján lép hatályba.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke