text:
26/2013. (X. 4.) AB határozata a szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. XXXIV. törvény egyes rendelkezései alaptörvényellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány és alkotmányjogi panaszok elutasításáról.
Az Alkotmánybíróság tanácsa jogszabály alaptörvény-ellenességének utólagos vizsgálatára irányuló
indítvány, valamint alkotmányjogi panaszok tárgyában – dr. bragyova andrás és dr. kiss lászló alkotmánybírók
különvéleményével – meghozta a következő
1. Az  Alkotmánybíróság a  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény 26.  § (3)  bekezdése első
mondata és a  40/A.  § (1)  bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
– az  Alaptörvény B)  cikkének (1)  bekezdésére, M)  cikkére, II.  cikkére, VI.  cikkének (1)  bekezdésére, XIII.  cikkének
(1)–(2) bekezdésére és XV. cikkének (2) bekezdésére alapított – indítványt és alkotmányjogi panaszokat elutasítja.
2. Az  Alkotmánybíróság a  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény 26.  § (3)  bekezdése első
mondata és a  40/A.  § (1)  bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
alkotmányjogi panaszokat egyebekben visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
I.
 [1] 1.1.1. Elsőként egy gazdasági társaság (a  továbbiakban: indítványozó1.) meghatalmazott jogtanácsosa útján
2012. november 15-én benyújtott alkotmányjogi panaszában az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény
(a  továbbiakban: Abtv.) 26.  § (2)  bekezdésére hivatkozva a  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV.
törvény (a  továbbiakban: Szjtv.) módosításáról szóló 2012. évi CXLIV. törvény (a  továbbiakban: Módtv.) egésze
alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte arra hivatkozással, hogy a Módtv. valamennyi
rendelkezése érinti a pénznyerő automaták üzemeltetését.
[2] Eredeti indítványában hivatkozott arra, hogy a Módtv. sérti az Alaptörvény M) cikkét, O) cikkét, T) cikkét, I. cikkének
(1) és (4)  bekezdését, II.  cikkét, VI.  cikkének (1)  bekezdését, XII.  cikkének (1)–(2)  bekezdését, XIII.  cikkének
(1)–(2)  bekezdését, XV.  cikkének (1)–(2)  bekezdését, valamint XIX.  cikkének (1)–(2)  bekezdését. Ebben
az  indítványában saját nevében fordult az  Alkotmánybírósághoz, azonban kérelme az  indítványozó1. tagjait ért
jogsérelmeket részletezte. Miután az  indítvány több szempontból hiányos volt, az  Alkotmánybíróság főtitkára
hiánypótlásra hívta fel az  indítványozó1.-et, amelynek az  indítványozó1. a  megszabott határidőben eleget tett.
Az  alkotmányjogi panaszát többek között akként módosította, hogy kifejezetten az  Szjtv. 26.  § (3)  bekezdése
első mondata és 40/A.  § (1)  bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte,
az  előzőekben felsorolt alaptörvényi rendelkezésekbe való ütközésre hivatkozással. Jelezte az  indítványozó1.,
hogy a  Módtv. több más olyan rendelkezést is tartalmaz, amelyek beépülve az  Szjtv.-be, ugyancsak érintik
a játékteremben levő pénznyerő automata üzemeltetésének a megszüntetését.
[3] Az alkotmányjogi panasz lényegét az  Alkotmánybíróság az  eredeti indítványt és az  ahhoz fűzött kiegészítést
egybevetve foglalta össze.
[4] Az indítványozó1. érdekvédelmi társadalmi szervezet, amelynek a célja az Alapszabályának II/1. pontja szerint, hogy
„a szerencsejáték és szórakozató gépek előállítása, forgalmazása és működtetése területén tevékenykedő egyéni
és társas vállalkozó, továbbá a szerencsejáték tevékenységben érdekelt személy vagy szervezet érdekegyeztetését,
érdekképviseletét biztosítsa, koordinálja, és szakmai munkájukat elősegítse”. Az  Alapszabálya II/2/b.  pontja
érdekképviseleti feladatának tekinti többek között azt, hogy „[…] kezdeményezi és koordinálja a tagok összehangolt
fellépését, […]”. Ennek alapján az  indítványozó1. 2012. november 28-án megtartott küldöttgyűlése egyhangúlag
egyetértett azzal, hogy az  indítványozó1. az  Szjtv. módosítása miatt az  Alkotmánybírósághoz fordult. A  főtitkári
felhívásra az  indítványozó1. 37 vállalkozó tagjának a  szabályszerűen kiállított arra vonatkozó meghatalmazását
terjesztette elő, hogy a  vállalkozó által korábban megismert indítvány tartalma alapján az  indítványozó1. jogi
képviselője útján képviselje a  vállalkozását az  Alkotmánybíróság előtti eljárásban. Ezen túlmenően minden
meghatalmazó vállalkozó nyilatkozott arról, hogy az  Szjtv. módosításából kifolyólag hány darab pénznyerő
automatát kellett a forgalomból kivonnia, ezen automatáknak mennyi a pénzértéke, továbbá hány fő foglalkoztatási
viszonyát kellett megszüntetni a  pénznyerő automaták működtetésének megszüntetése miatt, valamint arról is,
hogy keletkeztek-e egyéb károk és hátrányok. Az  indítványozó1. állítása szerint a  benyújtott nyilatkozatokban
szereplő adatokat összesítve megállapítható, hogy a  37 vállalkozás összesen 248 ember foglalkoztatását (munkavagy megbízási viszonyát) szüntette meg, s több mint 337 millió forint kára keletkezett.
[5] Magára nézve az  indítványozó1. azt jelezte, hogy neki, mint érdekképviseleti szervnek közvetlen kára nem
keletkezett, de közvetett kára merül fel azáltal, hogy a tagok szerencsejáték szervezői, vállalkozói tevékenységének
törvény általi megszüntetése révén – a  folyamatban levő ügyek lezárása után – az  indítványozó1. tevékenysége is
okafogyottá válik.
[6] Az Szjtv. támadott 26.  § (3)  bekezdésének első mondata alapján 2012. október 10-ét követően pénznyerő
automata kizárólag játékkaszinóban, egy gazdasági társaság által üzemeltethető. Minthogy az  indítványozó1. által
képviselt vállalkozók pénznyerő automatákat nem játékkaszinóban, hanem játéktermekben üzemeltetnek, ezen
tevékenységük folytatására a Módtv. hatályba lépését követően már nem voltak jogosultak. Az Szjtv.-nek a Módtv.
által beiktatott 40/A.  § (1)  bekezdése kifejezetten rendelkezik arról, hogy a  Módtv. hatálybalépését megelőzően
kiállított, pénznyerő automata üzemeltetésére jogosító engedélyek a  Módtv. hatálybalépését követő napon
hatályukat vesztik.
[7] Az indítványozó1. először az Alaptörvény M) cikk (1) bekezdésébe foglalt vállalkozás szabadságának sérelmét állítja.
Kifejti, hogy a szerencsejáték iparhoz kapcsolódó tevékenység értékteremtő munkának minősül, amely a 2011. évi
adatok szerint mintegy 1100 vállalkozás révén közel 40 000 ember megélhetését biztosította. Az Szjtv. módosítása
nyomán ezek a vállalkozások ellehetetlenültek.
[8] Ennek folyományaként sérül az Alaptörvény O) cikke is. A vállalkozási tevékenység kényszerű megszüntetésével sok
embernek megszűnik a megélhetési forrása is, így nem tudnak eleget tenni azon kötelezettségüknek, hogy a saját
fenntartásukon túl képességeik és lehetőségeik szerint járuljanak hozzá a közösségi feladatok ellátásához.
[9] Hivatkozik a  panaszos a  kellő felkészülési idő hiányára is, úgy érvel, hogy a  jogszabály megjelenését követően
7  óra állt a  vállalkozó rendelkezésére a  pénznyerő automaták elszállítására. Konkrétan csak az  indítvány későbbi
kiegészítésében jelöli meg az  Alaptörvény jogállamiságra vonatkozó rendelkezésének [B)  cikk (1)  bekezdésének]
a sérelmét, viszont az általa idézett alkotmánybírósági határozatok elvi megállapításai kimondják a kellő felkészülési
idő, a jogbiztonság és a jogállamiság közötti szoros összefüggést. Az Alaptörvény T) cikkére utalva hivatkozik még
a  jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 2.  § (3)  bekezdésére, mely szerint a  jogszabály hatálybalépésének
időpontját úgy kell megállapítani, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre a  jogszabály alkalmazására való
felkészülésre.
[10] Az Alaptörvény I.  cikk (1) és (4)  bekezdésének sérelmét abból vezeti le, hogy a  szerencsejáték szervezése – mint
vállalkozási tevékenység – kellően személyhez kötött tevékenység, annak ellenére, hogy azt vállalkozások
végzik. Ebből az  következik, hogy a  (4)  bekezdés alapján az  alapvető jogok nemcsak a  természetes személyeket,
hanem a  jogi személyeket is megilletik, a  törvényi változás több ilyen alapvető jogot sért, annak védelme pedig
az  állam kötelezettsége. Ezen belül külön kitér arra, hogy az  indítványozó1.-et, – mint érdekvédelmi szervet –
de leginkább tagjainak az  emberi méltóságát [Alaptörvény II.  cikk első mondata] és jó hírnevét [Alaptörvény
VI.  cikk (1)  bekezdése] sértette az, hogy a  Módtv. indoka a  Kormány képviselője szerint a  pénznyerő automaták
üzemeltetésében rejlő nemzetbiztonsági kockázat. Az  indítványozó1. szerint ezen alapjogi sérelem annak alapján
állapítható meg, hogy kaszinóban továbbra is üzemeltethető pénznyerő automata, és ha ez  ott semminemű
nemzetbiztonsági kockázatot nem jelent, akkor az  csak az  érintett vállalkozók személyében rejlik. A  panaszos
megjegyzése szerint sem az  indítványozó1.-nél, sem az  egyes tagjainál a  kezdetek óta nem tapasztalták
az állambiztonsági szervek „érdeklődését”. Az indítványozó1. azzal is érvel, hogy a 469/B/1997. AB határozat szerint
az állam akkor tilthatja a vállalkozást, ha az az érdekeivel ellentétes, ebben az esetben a nemzetbiztonsági kockázat
tényszerűségének a bizonyítása elmaradt, és a társadalomra káros hatást kimutató hatásvizsgálatról sincs tudomása.
[11] Az Alaptörvény XII.  cikkének sérelmét azzal indokolja az  indítványozó1., hogy a  Módtv. megszünteti az  érintettek
által folytatott vállalkozási tevékenységet, ellehetetleníti a  vállalkozásukat, ami pedig a  megélhetésük alapját
képezi. Idézi a panaszos az 54/1993. (X. 13.) AB határozat azon megállapítását, hogy a vállalkozási jog annyit jelent
– de annyit alkotmányos követelményként feltétlenül – hogy az állam ne akadályozza meg, ne tegye lehetetlenné
a vállalkozóvá válást.
[12] Mint minden vállalkozás, a  szerencsejáték szervezése is komoly beruházást igényel. A  tulajdonhoz való jogot
[Alaptörvény XIII.  cikk (1)–(2)  bekezdése] akként sértik a  Módtv. támadott rendelkezései, hogy kötelezik
a vállalkozókat, hogy a működő, engedéllyel rendelkező gépeiket vonják ki a forgalomból, vagyis a hasznot, munkát
teremtő tevékenységük alapját képező vagyon értéktelenné, sőt az  indítványozó1. állítása szerint kötelezően
megsemmisítendő tulajdontárggyá válik. Hivatkozik továbbá a  469/B/1997. számú AB határozatra, amely szerint
a  liberalizált tevékenység megváltoztatása (megszüntetése, korlátozása) csak akkor alkotmányos, ha az  állam
megfelelő ellentételezést nyújt, ami jelen esetben teljesen elmaradt.
[13] A diszkrimináció tilalmának [Alaptörvény XV.  cikk (1)–(2)  bekezdése] a  sérelmét is állítja az  indítványozó1.,
amelyet azzal valósít meg a  Módtv., hogy az  iparágon belül azok számára, akik kaszinót működtetnek, lehetővé
teszi a  pénznyerőgépek üzemeltetését, továbbá csak egy cég működtetheti az  egy adott üzlethelyiséget, vagyis
a tehetősebb vállalkozásokat előnyben részesíti a kisvállalkozások hátrányos megkülönböztetésével.
[14] Végül az indítványozó1. szerint a törvényi tiltással az érintettek – vállalkozók és munkavállalók – ha nem tudnak más
munkahelyen elhelyezkedni, a  szociális ellátó rendszer ügyfeleivé válnak, ami nem lehet a  Módtv. jogalkotójának
a  célja [Alaptörvény XIX.  cikk (1)  bekezdés első mondata és (2)  bekezdése]. Ezt az  is alátámasztja, hogy az  Szjtv.
szerint a  szerencsejáték szervezés mellett a  vállalkozás más tevékenységet nem végezhet, így a  vállalkozás
megszüntetése munkanélkülivé válással jár.
[15] Az indítványozó1. a panasza tárgyában relevánsnak tartja az Európai Bíróságnak a C-213/11., C-214/11. és C-217/11.
sz. egyesített ügyekben 2012. július 19-én hozott ítéletében foglalt elvi megállapításait.
[16] Mindennek alapján az  indítványozó1. kéri az  Szjtv. támadott rendelkezéseinek a  megsemmisítését, amibe
beleérti a  korábbi szabályozás megerősítését. Ha a  korábbi helyzet visszaállítására nincs lehetőség, az  érintettek
kártalanításának elrendelését is kezdeményezi az Alkotmánybíróságnál.
[17] 1.1.2. Az indítványozó1. – az alkotmányjogi panasznak az Alkotmánybíróság általi befogadását követően – további
két kiegészítést nyújtott be az  indítványához, amelyekben egyrészt megismétli a  korábban állított jogsérelmeket,
másrészt megjelölte az Alaptörvény újabb cikkeinek [N) cikk (1) és (2) bekezdése, valamint R) cikk (3) bekezdése],
valamint a  Nemzeti Hitvallás három fordulatának sérelmét, de az  azokkal való közvetlen összefüggést új érvekkel
nem, hanem a korábbi panaszának a fentiekben részletesen ismertetett indokolása ismétlésével támasztotta alá.
[18] 1.2. A  későbbiekben egy másik gazdasági társaság (a  továbbiakban: indítványozó2.) jogi képviselője útján
2012. december 19-én benyújtott alkotmányjogi panaszában az  Abtv. 26.  § (2)  bekezdésére hivatkozva a  Szjtv.
az  alkotmányjogi panasz benyújtásakor hatályos 26.  § (3)  bekezdésének, illetve a  Módtv. 2012. október 10-én
hatályos 5. §-ának megsemmisítését kérte. Később kiegészítést nyújtott be az indítványához. Az Alkotmánybíróság
az eredeti indítványt és az ahhoz fűzött kiegészítést egybevetve foglalta össze.
[19] Az indítványozó2. gazdasági társaság, amely pénznyerő automaták üzemeltetése céljából 1998. október 2-án
jött létre. A  cég a  gazdasági tevékenységét előbb az  államháztartás stabilitását biztosító egyes adótörvények
módosításáról szóló 2011. évi CXXX. törvénynek megfelelően kellett lényegesen átalakítania. Ezen törvény által
elrendelt adóemelés a  panaszos által üzemeltetett pénznyerő automaták további üzemeltetését veszteségessé
tette, így az általa üzemeltetett játékhelyek száma 2012 októberére az előző évi 241 darabról 18 darabra csökkent.
Majd – a  panaszos állítása szerint – a  Módtv. hatályba lépésekor – 2012. október 10-től – az  eddigi gazdasági
tevékenysége megszűnt, eszközei elértéktelenedtek. A Módtv. (illetve az Szjtv.) támadott jogszabályi rendelkezése
alapján 2012. október 10-ét követően pénznyerő automata kizárólag játékkaszinóban, egy gazdasági társaság által
üzemeltethető. Minthogy a panaszos pénznyerő automatákat nem játékkaszinóban, hanem elsősorban II. kategóriás
játéktermekben üzemeltet, ezen tevékenység folytatására a  Módtv. hatályba lépését követően már nem volt
jogosult.
[20] Az indítványozó2. először az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdésébe foglalt jogállamiság elvének a  sérelmét
állítja három szempontból. Először kifejti, hogy a  támadott rendelkezések sértik a  jogbiztonsághoz fűződő
jogát, mivel a  korábbi szabályozáshoz képest váratlanul, kiszámíthatatlan módon tiltották meg – illetve tették
koncessziókötelessé – az  általa hosszú ideje végzett pénznyerő automata üzemeltetést. Hivatkozik több
alkotmánybírósági határozatra, így az  56/1991. (XI. 8.) AB határozatra, mely többek között kimondja: hogy
a  jogállamiság egyik követelménye, hogy a  közhatalommal rendelkező szervek a  jog által a  polgárok számára
megismerhető és kiszámítható módon fejtsék ki a  tevékenységüket, továbbá a  8/2003. (III. 10.) AB határozatra,
amely szerint a  jogalkotás esetében a  változó viszonyokhoz való rugalmas alkalmazkodás nem eredményezheti
a  jogszabályok követhetetlen és áttekinthetetlen módon történő változtatásának gyakorlatát. Másodszor,
állítása szerint a  jogbiztonság sérelmét a  Módtv. azonnali hatálybaléptetése, a  felkészülési idő hiánya is okozza.
Újból hivatkozik több alkotmánybírósági határozatra, amelyek a  jogszabály módosításából adódó megváltozott
feltételekhez való alkalmazkodáshoz kellő felkészülési idő biztosítását fogalmazzák meg a  jogállamiság elvének
egyik követelményeként. {3048/2013. (II. 28.). AB határozat, Indokolás [27], 6/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás
[236]} Érvelése szerint akár a  panasza ügyére is vonatkozhatna az  Alkotmánybíróság által a  28/2005. (VII. 14.)
AB határozatban tett megállapítás, mely szerint a  jogbiztonság elvéből fakadó alkotmányos követelmény,
hogy ha a  jogalkotó valamely korábban, hosszú ideig fennálló és működő rendszerhez kapcsolódóan radikális
változtatásokkal alapjaiban új rendszert vezet be, azt úgy tegye, hogy az  érintetteknek megfelelő idő álljon
rendelkezésre a rendszer egészének, valamint a részletszabályoknak nemcsak a teljes körű megismerésére, hanem
azok megértésére és alkalmazásuk elsajátítására. Esetében az  Szjtv. 26.  § (3)  bekezdése 1995. június 30. és 2012.
október 9. között volt hatályban változatlan szöveggel, és ezen bekezdés módosítása nem szerepelt a  Kormány
jogszabály-módosítási terveiben. Az  ő esetében nem tartja valóságos alternatívának a  játékkaszinó létrehozását,
tekintettel az  Szjtv. 27.  § (2)  bekezdésében foglalt feltételekre. Hivatkozik továbbá az  Európai Unió Bíróságának
C-286/12. számú magyar vonatkozású ítéletére is, amely szerint a  nyugdíjkorhatár gyors és radikális leszállítása
felkészülési idő hiányában túllépi a  felhozott célok eléréséhez szükséges mértéket. Harmadszor előadja, hogy
a jogbiztonság elve az annak részét képező bizalomvédelem elvének a sérelmén keresztül is sérül.
[21] A panaszos kifejti, hogy a  támadott jogi rendelkezés sérti az  Alaptörvény M)  cikk (1)  bekezdésébe és a  XII.  cikk
(1) bekezdésébe foglalt vállalkozás szabadságát. Állítása szerint a pénznyerő automaták üzemeltetésének kizárólag
játékkaszinóban történő lehetővé tétele a  panaszos vállalkozáshoz való jogát, mint a  foglalkozáshoz való jog
egyik aspektusát sérti, mivel gyakorlatilag tárgyi numerus clausus-t jelent, amelynek szükségességét a  21/1994.
(X. 13.) AB  határozat szerint a  legszigorúbban kell vizsgálni. Erre a  határozatra tekintettel a  panaszos elvégzi
a  szükségességi-arányossági tesztet és megállapítja, hogy a  támadott jogi rendelkezés egyik feltételnek sem felel
meg.
[22] Végül a panaszos hivatkozik az Alaptörvény XIII. cikkében foglalt tulajdonhoz való jogának sérelmére is. Érvelésként
felhozza, hogy a  pénznyerő automaták üzemeltetésére kapott engedélyek alapján főtevékenységként rendszeres
jövedelemre tett és tehetett volna szert a jövőben, az Szjtv. támadott jogi rendelkezése ettől a jövedelemforrástól,
tevékenysége gazdasági alapjától fosztotta meg. Ehelyütt is hivatkozik több alkotmánybírósági határozatra, amelyek
elvi megállapításokat tartalmaznak a  tulajdonba való beavatkozással szembeni alkotmányossági követelményekre
vonatkozóan. Azzal is érvel az  indítványozó2., hogy az  Emberi Jogok Európai Bírósága az  ítélkezési gyakorlatában
a jogos elvárásokra is kiterjesztette a tulajdonjog védelmét, ami az ő esetében is helytálló.
[23] 1.3.1. A  fentebb ismertetett alkotmányjogi panaszokat benyújtó jogi személyeken túlmenően az  alapvető
jogok biztosa (a  továbbiakban: alapjogi biztos) is az  Alkotmánybírósághoz fordult az  Szjtv. fenti panaszokban
megtámadott rendelkezések tárgyában.
[24] Az Abtv. 24. § (2) bekezdésében meghatározott jogkörében az alapjogi biztos utólagos normakontroll-kérelmében
indítványozta az Szjtv. 26. § (3) bekezdése első mondatának és a 40/A. § (1) bekezdésének a megsemmisítését, mivel
azok szerinte ellentétesek az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdésével (jogállamiság elve) és a XIII. cikk (1) bekezdésével
(tulajdonhoz való jog védelme).
[25] A felhívott jogszabályi rendelkezések Alaptörvénnyel való összhangjának vizsgálatára irányuló határozott
kérelmén túlmenően az alapjogi biztos az Alkotmánybíróság figyelmébe ajánlotta annak vizsgálatát, hogy az Szjtv.
módosítása során érvényesülnek-e az  Alaptörvény XIII.  cikk (1)  bekezdésében rögzített tulajdonhoz való jogból
levezethető alkotmányos követelmények vagy jogalkotói mulasztás áll-e fenn.
[26] Az alapjogi biztos tájékoztatta az  Alkotmánybíróságot, hogy több tucat magánszemély, kisvállalkozás és egy civil
szervezet beadványban kérte, hogy kezdeményezze az  Alkotmánybíróságnál az  Szjtv. egyes rendelkezéseinek
megsemmisítését. A  beadványozók szerint az  Szjtv. 2012. október 10-én hatályba lépett módosítása
ellehetetlenítette a  pénznyerő automatákat üzemeltető vállalkozások működését és a  jogszabályi környezet
megváltoztatása több vonatkozásban nem felel meg az Alaptörvény rendelkezéseinek.
[27] Az indítványa indokolásával összefüggésben arra hivatkozott, hogy az  Alaptörvény vonatkozó rendelkezéseinek
szövege nagyrészt megegyezik az  Alkotmányban foglaltakkal, legalábbis az  alkotmányos követelmények
és alapjogok tekintetében nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely ellentétes volna a  korábbi Alkotmány
szövegével. Hivatkozott az  Alkotmánybíróság 22/2012. (V. 11.) AB határozatának azon megállapítására, mely
szerint „az előző Alkotmány és az  Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem
a  korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell
megindokolni”.
[28] 1.3.2. Az alapjogi biztos a támadott törvényi rendelkezéseket érintően az alábbi részletes indokolást adta indítványa
alátámasztására:
[29] 1.3.2.1. A  jogalkotónak az  a  döntése, hogy mely szerencsejáték-típusokat liberalizál, és melyeket von az  állam
kizárólagos gazdasági tevékenységének körébe, szakmapolitikai kérdés. A  szerencsejáték-piacon a  törvényhozó
szabadon eldöntheti, hogy az egyes típusok esetében mennyiben teszi lehetővé a piaci szereplők szerepvállalását,
szabadságába tartozik továbbá az  is, hogy az  egyszer liberalizált tevékenységeket újra az  állami monopóliumba
rendelje (vö. 469/B/1997. AB határozat). Az  ezzel kapcsolatos célszerűségi kérdéseket az  alapjogi biztos nem
vizsgálja, és nem vizsgálhatja. Hasonlóan nem terjedhet ki az alapjogi biztos vizsgálata a szerencsejáték társadalmi
helyességére sem.
[30] Az azonban már alkotmányossági kérdés, hogy egy korábban liberalizált tevékenység állami monopólium alá
rendelése, és az ezzel kapcsolatos átmenet kialakítása megfelel-e a jogállami követelményeknek.
[31] Az Szjtv. szabályozásában különbséget lehet tenni a  liberalizált és a  nem liberalizált szerencsejáték szervezése
között. Egyes szerencsejátékokat az  Szjtv. alapján – a  megfelelő engedélyek birtokában – bárki szervezhet,
aki megfelel a  törvényi kritériumoknak. Más szerencsejátékokat azonban csak az  állami játékszervező, annak
tulajdonában álló más gazdasági társaság vagy időlegesen, koncessziós szerződés keretében más társaság
szervezhet [Szjtv. 3. § (1) bekezdés].
[32] Az 1814/B/1991. AB határozat és a  76/2008. (V. 29.) AB határozat megállapításainak összegzéséből az  alapjogi
biztos arra következtet, az  Alkotmánybíróság szerint a  szerencsejáték területén nem érvényesül teljes
körűen a  piacgazdaság elve. Az  alkotmányos keretek között a  jogalkotó szabadon dönthet arról, hogy mely
szerencsejátékkal kapcsolatos tevékenységek kerülnek állami monopóliumba, illetve arról, hogy a  liberalizált
szerencsejátékok szervezésére milyen feltételek mellett és engedélyek birtokában kerülhet sor.
[33] A pénznyerő automaták üzemeltetésére, az  ilyen típusú szerencsejáték szervezésére – a  Módtv. által bevezetett
módosításáig – olyan gazdasági társaságnak volt adható engedély, amely biztosítani tudta a pénznyerő automaták
és a játékterem működésének a feltételeit, a személyzettel kapcsolatban a jogszabályban előírt követelményeket és
a  játékterem állandó ellenőrzését, továbbá az  engedély megadására irányuló kérelem benyújtásával egyidejűleg,
a  külön jogszabályban meghatározott összegű igazgatási-szolgáltatási díj megfizetését igazolta [Szjtv. 26.  §
(9)  bekezdés]. Az  állami adóhatóság a  pénznyerő automata működését határozott időre, de legfeljebb 2 éves
időtartamra engedélyezte [Szjtv. 26. § (13) bekezdés].
[34] A pénznyerő automaták üzemeltetése az  Szjtv. 2.  § (1)  bekezdéséből következően liberalizált tevékenységnek
számított, amelyet – a szigorú jogszabályi keretek között – szabadon lehetett folytatni.
[35] A pénznyerő automaták működtetésével kapcsolatban jelentősége van annak, hogy 2012. június 29-én hatályba
lépett a „helyhez kötött szerver alapú pénznyerő automatákat és a  nem helyhez kötött szerver alapú pénznyerő
rendszereket üzemeltető központi szerver működtetésének személyi, pénzügyi, műszaki és informatikai
feltételeinek, valamint a központi szerver működtetőjét megillető szolgáltatási díj meghatározásáról” szóló 14/2012.
(VI. 28.) NGM rendelet (a  továbbiakban: Mr.), amely a  szerver alapú átállás jogszabályi feltételeit teremtette meg.
A panaszosok előadása szerint az Mr. szabályainak hatására több vállalkozásnál technológiai újítások, beruházások
indultak meg.
[36] Ezt követően az  Országgyűlés elfogadta a  Módtv.-t, amelynek értelmében a  pénznyerő automaták üzemeltetése
már nem minősül liberalizált tevékenységnek. A Módtv. által bevezetett módosítás értelmében játékteremben nem,
csak játékkaszinóban üzemeltethető pénznyerő automata. Az  Szjtv. 40/A.  § (l)  bekezdésében található átmeneti
rendelkezés szerint a Módtv. hatályba lépése előtt kiadott játékterem-engedélyek a Módtv. hatályba lépését követő
15. napon hatályukat vesztik, és ezeket a szerencsejáték szervező a Módtv. hatályba lépését követő 15 napon belül
köteles leadni az állami adóhatóságnak.
[37] 1.3.2.2. A  továbbiakban az  alapjogi biztos hivatkozik arra, hogy az  Alkotmánybíróság több határozatában
alkotmányos követelményként fogalmazta meg az  új jogszabály hatályba lépésekor az  új rendelkezések
alkalmazására való felkészülési időt. Összefoglalja a  kellő felkészülési idővel és annak hiányával kapcsolatos
alkotmánybírósági gyakorlatot. Ennek alapján – tekintettel arra, hogy i) az Szjtv. 26. § (3) bekezdésének módosítása
(ami megszüntette a  pénznyerő automaták játékteremben való üzemeltetésének a  lehetőségét) a  kihirdetését
követő nap hatályba lépett, és az Szjtv. 40/A. § (l) bekezdése értelmében az engedélyeket 15 napon belül le kellett
adni az  adóhatóságnak, és ii) arra is, hogy a  pénznyerő automaták működtetése szükségszerűen e  vállalkozások
fő profilja volt, az Szjtv. módosításakor biztosított átmeneti idő pedig nyilvánvalóan nem volt elegendő arra, hogy
az  érintett gazdasági társaságok átalakítsák és a  jogi környezethez igazítsák vállalkozásaikat – az  alapjogi biztos
arra az  álláspontra helyezkedik, hogy az  Szjtv. 40/A.  § (l)  bekezdésébe foglalt átmeneti rendelkezés ellentétes
az Alaptörvény B) cikk (l) bekezdéséből fakadó jogbiztonság követelményével.
[38] 1.3.2.3. Az  alapjogi biztos arra is hivatkozik, hogy a  jogállamiság elvéből az  Alkotmánybíróság a  bizalomvédelem
követelményét is levezette [142/2010. (VII. 4.) AB határozat, 59/1995. (X. 6.) AB határozat].
[39] Jelen esetben az  Mr. – alig több mint három hónappal a  Módtv. hatályba lépését megelőzően – a  pénznyerő
automaták szerver alapú átállására vonatkozó rendelkezéseket tartalmazott. A  pénznyerő automaták üzemeltetői
a  jogszabályi környezetre alapítva okkal bízhattak abban, hogy vállalkozásaikat meghatározott ideig a  hatályos
jogszabályok szerint folytathatják, és ennek alapján hoztak vagyoni hatású döntéseket. Ezt a bizakodásukat a fentiek
alapján az Alaptörvény B) cikke védelemben részesíti.
[40] A pénznyerő automaták üzemeltetésével kapcsolatban a  Módtv. a  korábbiaktól eltérő szakmapolitikai koncepciót
valósított meg, amely nem volt tekintettel az  érintett jogalanyok jogszabályon alapuló bizakodására. A  Módtv.
kellő felkészülési idő nélküli bevezetése, az  átmeneti rendelkezések teljes hiánya ezért önmagában sérti
a bizalomvédelem követelményét.
[41] Az Szjtv. 26.  § (3)  bekezdése és 40/A.  § (1)  bekezdése ezért abból a  szempontból is sérti az  Alaptörvény B)  cikk
(1) bekezdését, hogy nem volt tekintettel az érintettek bizalomvédelem alá besorolt jogosultságára.
[42] 1.3.2.4. Ezt követően az  alapjogi biztos a  469/B/1997. AB határozatnak egy másik megállapítására is hivatkozik,
mely szerint: „amikor az  állam a  fent említett fokozatokban [azaz a  liberalizáltság fokában] – megfelelő garanciák
hiányában – visszalép, megfelelő ellentételezést köteles nyújtani azon vállalkozók részére, akik végképp kiszorultak
a korábbi tevékenységük gyakorlásából. Az Alkotmány 13. § (2) bekezdése szerinti kártalanításra vonatkozó állami
kötelezettség nemcsak a  vagyoni értékű jog visszavonása tekintetében áll fenn, hanem azon vagyontárgyakra
nézve is, amelyek korábban szükséges beruházásnak minősültek, és amelyet a vállalkozó később hasznosítani, vagy
megfelelő értéken értékesíteni nem tud.” További alkotmánybírósági határozatok [24/B/2007. AB határozat, 16/1996.
(V. 3.) AB határozat] megállapításainak figyelembe vételével az  alapjogi biztos arra az  álláspontra helyezkedett,
hogy a  jogalkotó – miután jelen esetben határozott tartamú és legfeljebb két évre szóló hatósági engedélyek
érvényességét szüntette meg úgy, hogy az  érintett jogalanyokat semmilyen kártalanításban nem részesítette –
a tulajdonhoz való jogot sértő módon avatkozott bele a fennálló jogviszonyokba. Következésképpen – az alapjogi
biztos érvelése szerint – az  Szjtv. 26.  § (3)  bekezdése és 40/A.  § (l)  bekezdése ellentétes az  Alaptörvény XIII.  cikk
(1) bekezdésében rögzített alapjoggal.
[43] 1.3.2.5. Végezetül, az  alapjogi biztos megjegyzi, hogy bár nincs lehetősége annak kezdeményezésére, hogy
az  Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alaptörvény-ellenességét állapítson meg egy lényeges
szabályozási hiányossággal összefüggésben, véleménye szerint ennek hiánya nem zárja ki azt, hogy felhívja
az  Alkotmánybíróság figyelmét egy adott jogi szabályozás kapcsán esetleges jogalkotói feladat elmulasztására,
különösen akkor, ha a  szabályozási hiátus alapvető alkotmányos jogok, követelmények érvényesülését gátolja.
A  jelen ügyben az  alapjogi biztos szerint szükséges lehet annak vizsgálata, hogy az  a  körülmény, hogy az  Szjtv.
40/A.  §-a nem rendelkezik az  engedéllyel rendelkező vállalkozások kártalanításáról, nem eredményezi-e
az engedélytől, mint vagyoni értékű jogtól megfosztott jogalanyok tulajdonhoz való jogának korlátozását.
II. [44] 1. Az Alaptörvénynek az indítványokban hivatkozott rendelkezései:
„NEMZETI HITVALLÁS
Valljuk, hogy a közösség erejének és minden ember becsületének alapja a munka, az emberi szellem teljesítménye.
Valljuk, hogy a  polgárnak és az  államnak közös célja a  jó élet, a  biztonság, a  rend, az  igazság, a  szabadság
kiteljesítése.
Valljuk, hogy népuralom csak ott van, ahol az  állam szolgálja polgárait, ügyeiket méltányosan, visszaélés és
részrehajlás nélkül intézi.”
„B) cikk (1) Magyarország független, demokratikus jogállam.”
„M) cikk (1) Magyarország gazdasága az értékteremtő munkán és a vállalkozás szabadságán alapszik.”
„N) cikk (1) Magyarország a kiegyensúlyozott, átlátható és fenntartható költségvetési gazdálkodás elvét érvényesíti.
(2) Az (1) bekezdés szerinti elv érvényesítéséért elsődlegesen az Országgyűlés és a Kormány felelős.”
„O)  cikk Mindenki felelős önmagáért, képességei és lehetőségei szerint köteles az  állami és közösségi feladatok
ellátásához hozzájárulni.”
„R)  cikk (3) Az  Alaptörvény rendelkezéseit azok céljával, a  benne foglalt Nemzeti hitvallással és történeti
alkotmányunk vívmányaival összhangban kell értelmezni.”
„T)  cikk (1) Általánosan kötelező magatartási szabályt az  Alaptörvényben megjelölt, jogalkotó hatáskörrel
rendelkező szerv által megalkotott, a hivatalos lapban kihirdetett jogszabály állapíthat meg. […]”
„I. cikk (1) AZ EMBER sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait tiszteletben kell tartani. Védelmük az állam
elsőrendű kötelezettsége.
[…]
(3) Az  alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Alapvető jog más
alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül szükséges
mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával
korlátozható.
(4) A törvény alapján létrehozott jogalanyok számára is biztosítottak azok az alapvető jogok, valamint őket is terhelik
azok a kötelezettségek, amelyek természetüknél fogva nem csak az emberre vonatkoznak.”
„II. cikk Az emberi méltóság sérthetetlen. […]”
„VI. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy magán- és családi életét, otthonát, kapcsolattartását és jó hírnevét
tiszteletben tartsák.”
„XII. cikk (1) Mindenkinek joga van a munka és a  foglalkozás szabad megválasztásához, valamint a vállalkozáshoz.
Képességeinek és lehetőségeinek megfelelő munkavégzéssel mindenki köteles hozzájárulni a  közösség
gyarapodásához.
(2) Magyarország törekszik megteremteni annak feltételeit, hogy minden munkaképes ember, aki dolgozni akar,
dolgozhasson.”
„XIII. cikk (1) Mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. A tulajdon társadalmi felelősséggel jár.
(2) Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben meghatározott esetekben és módon, teljes,
feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet.”
„XV. cikk (1) A törvény előtt mindenki egyenlő. Minden ember jogképes.
(2) Magyarország az  alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem,
fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési
vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja.”
„XIX. cikk (1) Magyarország arra törekszik, hogy minden állampolgárának szociális biztonságot nyújtson. […]
(2) Magyarország a szociális biztonságot az (1) bekezdés szerinti és más rászorulók esetében a szociális intézmények
és intézkedések rendszerével valósítja meg.”
[45] 2.1. Az Szjtv. támadott rendelkezései:
„26. § (3) Pénznyerő automata kizárólag játékkaszinóban üzemeltethető. […]”
„40/A.  § (1) Az  e  törvény alapján a  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény módosításáról
szóló 2012. évi CXLIV. törvény (a  továbbiakban: Módtv.) hatálybalépését megelőzően kiállított játékteremengedélyek, valamint a  pénznyerőautomata üzemeltetésére jogosító engedélyek a  Módtv. hatálybalépését
követő napon hatályukat vesztik. Az  engedélyeket a  szerencsejáték szervező a  Módtv. hatálybalépését követő
15 napon belül köteles leadni az  állami adóhatóságnak. E  törvénynek a  Módtv.-nyel megállapított rendelkezéseit
– a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a Módtv. hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.”
[46] 2.2. Az Szjtv.-nek a 2012. október 10-ét megelőzően hatályos – a vizsgálat során figyelembe vett rendelkezései:
„26. § (11) Pénznyerő automata működtetésére a gyártás időpontjától számított 5 éven túli időtartamra nem adható
engedély.”
(Hatályban: 1991. augusztus 16-tól)
„26.  § (13) Az  állami adóhatóság a  pénznyerő automata működését – az  évenkénti igazgatási-szolgáltatási díj
megfizetése mellett – legfeljebb 2 éves időtartamra engedélyezi. […]”
(Hatályban: 2005. november 1-jétől 2012. október 10-ig.)
„26.  § (19) A  pénznyerő automata a  gyártásának időpontjától számított 5 éven túl – illetve annak letelte előtt,
ha a  szervező a  pénznyerő automata üzemeltetésének végleges megszüntetéséről dönt – teljes egészében
a  hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény és annak végrehajtási rendeletei szerint meghatározott
elektronikus berendezés hulladékának minősül.”
(Hatályban: 2006. augusztus 1-jétől)
III. [47] 1. Az  Alkotmánybíróság tanácsa az  Abtv.-ben és az  Ügyrendben foglaltak alapján az  Indokolás [1]–[22]-ben
ismertetett alkotmányjogi panaszok befogadásáról már – a  befogadhatóság előzetes vizsgálata során – korábban
döntött.
[48] 1.1. Az  alkotmányjogi panaszosok gondoskodtak az  Abtv. 51.  § (2)–(3)  bekezdése szerinti jogi képviseletükről,
valamennyi ügyvédi meghatalmazást csatolták. Az  Abtv. 30.  §-a szerint az  Abtv. 26.  § (2)  bekezdése alapján
benyújtott panaszt a  vitatott jogszabály hatályba lépésétől számított 180 napon belül kell benyújtani. Ezt
a határidőt mindkét alkotmányjogi panasz esetében betartották. Az alkotmányjogi panaszok megfelelnek az Abtv.
52.  § (1)–(2)  bekezdésében támasztott feltételeknek, mivel tartalmazzák az  Abtv. 26.  § (2)  bekezdése szerinti,
az Alkotmánybíróság hatáskörére, az eljárás folytatását megalapozó rendelkezésre vonatkozó indokolást, valamint
tartalmaznak határozott kérelmet és a  támadott rendelkezés alaptörvény-ellenességére vonatkozó részletes
okfejtést, továbbá a  panaszok kifejezett kérelmet fogalmaznak meg az  alaptörvény-ellenesnek ítélt jogszabályi
rendelkezések megsemmisítésére.
[49] 1.2. Az  Alkotmánybíróság a  befogadhatóság tartalmi vizsgálata során megállapította, hogy mindkét panaszos
jogosultnak és érintettnek számít.
[50] 1.2.1. A panaszosok az Abtv. 51. § (1) bekezdése szerint jogosultnak tekinthetők.
 [51] 1.2.2. Az  Abtv. 26.  § (2)  bekezdése szerint alkotmányjogi panasszal az  fordulhat az  Alkotmánybírósághoz, akinek
alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazása vagy hatályosulása folytán közvetlenül, bírói döntés nélkül jogsérelme
következett be és jogorvoslati jogát kimerítette, vagy az számára nem biztosított.
[52] Ebben a vonatkozásban egyrészt annak a feltételnek kell teljesülnie, hogy a vitatott jogszabály közvetlenül egyedi,
konkrét jogviszonyokat érint. Az Szjtv. 26. § (3) bekezdése értelmében a pénznyerő automaták játékkaszinón kívüli
eddigi üzemeltetésének a megszüntetése nem igényel külön hatósági vagy bírósági döntést. Döntés hiányában –
minthogy eddigi jogszerű tevékenység folytatásának megszüntetéséről van szó – valóban közvetlenül a jogszabály
tartalmazza a  döntést, ami valamennyi egyedi ügyben hatósági aktus közbejötte nélkül érvényesül [az Szjtv.-nek
a  Módtv. által beiktatott 40/A.  § (1)  bekezdése kifejezetten rendelkezik arról, hogy a  Módtv. hatálybalépését
megelőzően kiállított, pénznyerő automata üzemeltetésére jogosító engedélyek a  Módtv. hatálybalépését
követő napon hatályukat vesztik]. Ezt megerősíti az  is, hogy a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatala
Szerencsejáték Felügyeleti Főosztálya a  kihirdetés napján tájékoztatót bocsátott ki a  játékterem és a  pénznyerő
automata üzemeltetés tilalmáról, melyben rögzíti: „Az engedélyek érvénytelenségéről az  állami adóhatóság nem
hoz határozatot, nem értesíti külön a szerencsejáték szervezőket, az engedélyek a törvénymódosítás következtében
a törvény erejénél fogva érvénytelenné válnak.”
[53] Teljesül a másik feltétel is, nevezetesen az, hogy az indítványozó1. esetében a panaszos olyan 37 (később benyújtott
további 9) – meghatalmazással igazolt – vállalkozó képviseletében jár el, akik érintettségüknél fogva hivatkozhatnak
arra, hogy a  fenti jogszabály hatályosulása okozta az  általuk állított jogsérelmet, és minthogy erre törvényi
rendelkezésből kifolyólag került sor, a  jogsérelem orvoslására nincs jogorvoslati eljárás, és ugyanerre hivatkozhat
saját érintettségénél fogva az indítványozó2. is.
[54] 1.2.3. Az  előterjesztő jogtanácsos (az indítványozó1. esetében), illetve ügyvéd (az indítványozó2. esetében)
az  indítványához csatolta azokat a  dokumentumokat, amelyek alátámasztják a  panaszos által képviseltek
(indítványozó1. esetében), illetve a  panaszos (indítványozó2. esetében) érintettségét és az  általuk/általa állított
jogsérelmet.
[55] Mindezek alapján az indítvány megfelel az Abtv. 26. § (2) bekezdésében foglalt feltételeknek.
 [56] 1.3. Az  Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy az  alkotmányjogi panaszokban foglaltak az  Abtv. további
rendelkezéseinek, így a  29.  §-ában foglaltaknak is megfelelnek. Mindkét indítványozó a  korábban liberalizált
szerencsejáték szervező tevékenység átmenet nélküli állami monopólium alá rendelését kifogásolja, amely
a számára, illetve az általa képviselt vállalkozók számára jövedelmet biztosító, vállalkozási jellegű főtevékenységét
kellő felkészülési idő nélkül megszünteti. Az  indítvány tehát mind a  jogállamiság elvének sérelmével, mind
a  tulajdonhoz való jog, mind a  vállalkozás szabadságának biztosításával kapcsolatos alapvető alkotmányjogi
jelentőségű kérdések elbírálására irányul.
[57] 2. A  Módtv.-nek az  indítványozó2. által megtámadott jogi rendelkezése valóban csak 2012. október 10-én volt
hatályban, mert beépült az Szjtv.-be, nevezetesen annak jelenleg hatályos 26. § (3) és (4) bekezdését állapította meg.
Az alkotmányjogi panaszból egyértelműen megállapítható, hogy az indítványozó2. valójában egy jogi rendelkezést
támad, amelynek a hatályos szövegét jelenleg a Szjtv. 26. § (3) bekezdése tartalmazza. Ezért az Alkotmánybíróság
az  indítványozó2. által benyújtott alkotmányjogi panasz érdemi elbírálását ezen jogi rendelkezés vonatkozásában
végezte el.
[58] 3. Az  Abtv. 58.  § (2)  bekezdése alapján, a  támadott rendelkezések azonosságára, illetőleg azok összefüggésére
tekintettel az  Alkotmánybíróság elrendelte a  két alkotmányjogi panasz (eredeti ügyszám szerint: IV/3567/2012.,
illetve IV/3755/2012.) és az  alapjogi biztos indítványának (eredeti ügyszáma: II/3797/2012.) egyesítését
a  IV/3567/2012. szám alá. Az  egyesítés következtében valamennyi ügyet a  jelen határozatával bírálja el
az Alkotmánybíróság.
[59] 4. Az Alkotmánybíróság az indítvány és a két alkotmányjogi panasz kapcsán kikérte a közigazgatási és igazságügyi
miniszter véleményét.
IV. [60] 1. A  támadott rendelkezéseket az  Országgyűlés által 2012. október 2-án elfogadott és a  Magyar Közlönyben
2012. október 9-én kihirdetett Módtv. iktatta be az  Szjtv.-be. Azok lényege, hogy 2012. október 10-étől
megszüntették a pénznyerő automaták üzemeltetésének a  lehetőségét a  játékkaszinókon kívül, továbbá a Módtv.
hatálybalépését megelőzően kiállított, pénznyerő automata üzemeltetésére jogosító engedélyek ugyancsak
a Módtv. hatálybalépését követő napon hatályukat vesztették.
[61] 2.1. Az  alapjogi biztos indítványa és a  két alkotmányjogi panasz egyaránt hivatkozik az  Alaptörvény B)  cikke
(1) bekezdésének, valamint a XIII. cikke (1) bekezdésének a sérelmére.
[62] 2.2. Ezen túlmenően mindkét alkotmányjogi panasz hivatkozik az  Alaptörvény M)  cikkének, XII.  cikke
(1) bekezdésének, valamint a XIII. cikke (2) bekezdésének a sérelmére.
[63] 2.3. Az  indítványozó1. által benyújtott alkotmányjogi panasz állítja az  Alaptörvény N)  cikke (1)–(2)  bekezdésének,
O)  cikkének, R)  cikke (3)  bekezdésének, T)  cikkének, I.  cikke (1) és (4)  bekezdésének. II.  cikkének, VI.  cikke
(1)  bekezdésének XV.  cikke (1)–(2)  bekezdésének, XIX.  cikke (1)–(2)  bekezdésének, valamint a  Nemzeti Hitvallás
három fordulatában foglaltaknak a sérelmét.
[64] 3. Az Alkotmánybíróság az indítványok fenti rendszerezésének megfelelően, az Alaptörvény releváns rendelkezéseit
is figyelembe véve végezte el a  támadott rendelkezések alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló
vizsgálatát.
V. [65] 1. Az  Alkotmánybíróság – figyelemmel arra, hogy az  indítványokkal támadott jogszabályi rendelkezések
a  pénznyerő automaták üzemeltetését érintik, indokoltnak tartotta a  rájuk vonatkozó szabályozás kialakulásának
áttekintését. Megjegyzi az  Alkotmánybíróság, hogy 1991–2012 között a  jogalkotó több, mint negyvenszer
módosította az Szjtv.-t és az alábbi ismertetés csak a lényegesebb jogszabály-módosításokra tér ki.
[66] 1.1. A – többek között – pénznyerő automaták üzemeltetését szabályozó Szjtv. a kihirdetése napján, 1991. augusztus
16-án lépett hatályba. A szerencsejáték fogalmát, az annak minősítését az Szjtv. két feltétel együttes fennállásához
kötötte: i) az  a  játék, amelyhez részvételi díj vagy vagyon érték fejében pénz vagy vagyoni értékű nyereség
lehetősége kapcsolódik; ii) és a játék kimenetelét kizárólag vagy túlnyomórészt a véletlen befolyásolja.
[67] Az Szjtv. – a  koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény (a  továbbiakban: Kotv.) akkor hatályos 1.  § (1)  bekezdése
i) pontjának megfelelően – meghatározta a szerencsejáték szervezés, mint koncesszió alá eső tevékenységek körét,
ugyanakkor élve a  Kotv. akkor hatályos 1.  § (2)  bekezdésében meghatározott lehetőséggel, nevesítette azokat
a  tevékenységtípusokat, amelyek koncessziós pályázat kiírása vagy koncessziós szerződés megkötése nélkül, csak
hatósági engedély birtokában folytathatók (liberalizált tevékenységek). Ezen tevékenységek körébe az  Szjtv.
akkor hatályos 2. § (1) bekezdése a pénznyerő automaták üzemeltetését is sorolta. A hatósági engedély kiadására
a Szerencsejáték Felügyelet (a továbbiakban: SZF) kapott felhatalmazást, az engedély időtartamát maga a hatóság
állapította meg, a pénznyerő automaták üzemeltetésére engedéllyel rendelkező gazdasági társaság szerencsejáték
szervezőnek minősült. Az  Szjtv. eredeti szövege – összesítve – a  következőképpen szabályozta a  pénznyerő
automaták fogalmát és üzemeltetését:
[68] – pénznyerő automatának minősül minden olyan pénzérmével vagy más eszközzel működésbe hozható
mechanikus vagy elektronikusan vezérelt berendezés, amelynél i) a  nyerés vagy a  vesztés túlnyomórészt
a véletlentől függ és ii) a játékos nyereményre válik jogosulttá.
[69] – pénznyerő automatát csak játékkaszinó, továbbá kizárólag e  célból alapított olyan gazdasági társaság
működtethet, amely 100%-ban magyar tulajdonban van.
[70] – pénznyerő automatát gazdasági társaság kizárólag játékteremben üzemeltethet és az  SZF egy gazdasági
társaságnak legfeljebb 200 pénznyerő automata üzemeltetésére adhat engedélyt.
[71] – ezen engedély kiadásának feltételeit (beleértve az  elutasításának az  okait) és tartalmát az  Szjtv. részletesen
szabályozza.
[72] – a  pénznyerő automata működtetésére szóló engedély időtartamára irányadó szabály, hogy az  csak a  gyártás
időpontjától számított 5 éven belüli időtartamra adható.
[73] – a  pénznyerő automata játékadója automatánként a  havi tiszta játékbevétel 40%-a. (A tiszta játékbevétel
a befizetett tétek és a kifizetett nyeremények különbözete.)
[74] Az Szjtv. az engedély megadásának a feltételrendszere elsősorban a játék lebonyolításának a tisztaságát, a szervező
gazdasági, személyi és tárgyi megfelelőségét, továbbá a  körültekintő és hatékony ellenőrzést kívánta biztosítani.
Részletesen szabályozta az Szjtv. a hatósági engedély tartalmát is. A Szjtv. szankciók alkalmazására is feljogosította
az  SZF-et, ezen belül megállapította a  kiszabható bírságok tól-ig határait. Míg a  koncesszióval elnyerhető
tevékenységeknél az  SZF csak az  engedély felfüggesztését írhatta elő, a  pénznyerő automaták üzemeltetésénél
a szerencsejáték szervezőt akár véglegesen is eltilthatta ettől a tevékenységtől.
[75] 1.2. A  gazdasági stabilizációt szolgáló egyes törvénymódosításokról szóló 1995. évi XLVIII. törvény (hatályba
lépett 1995. június 30-án) lényeges módosításokat eszközölt az  Szjtv.-ben. Azok célja az  adóbevételek növelését,
továbbá az illegális tevékenység visszaszorítását szolgáló előírások módosítása, pontosítása volt. Ennek érdekében
új előírásokat tartalmazott a  pénznyerő automaták működtetésének szabályozása, kiterjesztette az  egyes állami
szervezetek ellenőrzési feladatait és jogosítványait az  illegális tevékenyéggel szembeni fellépés érdekében.
A szerencsejáték szervezés jogszabályoknak megfelelő működésének biztosítása céljából kiszabható bírságok felső
határát is jelentősen emelte.
[76] A törvénymódosítás megváltoztatta a  pénznyerő automata definícióját, mely szerint „pénznyerő automatának
minősül a tétfizetés fejében játék céljára alkalmas mechanikusan vagy elektronikusan vezérelt berendezés, ha nyerés
esetén a játékos bármely formában vagyoni értékű nyereményre válhat jogosulttá. Az SZF dönt abban a kérdésben,
hogy valamely berendezés pénznyerő automatának minősül-e.” Ez a definíció jelenleg is hatályos (a Szerencsejáték
Felügyelet helyett az állami adóhatóság jár el).
[77] A pénznyerő automatákat a  megtehető tét, illetve az  elérhető maximális nyeremény alapján két kategóriára
osztotta. Az  1991-ben fogadott eredeti törvényszöveg elsősorban a  klasszikus, kizárólag a  véletlenen alapuló
pénznyerő automatákat szabályozta csak, ezért vált szükségessé a  törvény hatályának a kiterjesztése a pénznyerő
automaták teljes körére.
[78] A törvénymódosítás nemcsak az  automatákat, hanem a  játéktermeket is két kategóriára osztja. Az  I. kategóriába
tartozó játékteremnek lényegében az  addig is játékteremnek minősülő helyiségek tekinthetők. A  II. kategóriába
tartozó játékteremnek viszont a  külön jogszabályban meghatározott vendéglátó-ipari üzlet minősül, abban csak
2 db II. kategóriába tartozó pénznyerő automata üzemeltethető.
[79] A játékadó szabályozása is módosult, ezen túl a  tiszta játékbevételtől függetlenül meghatározott összegben
került megállapításra, mely szerint játékhelyenként az  I. kategóriába tartozó pénznyerő automata esetén havi
huszonötezer forint, a  II. kategóriába tartozó pénznyerő automata esetén havi tízezer forint. (A módosító törvény
indokolása szerint ezen intézkedésekkel 1995-ben 300 millió forint bevételi többletet kívántak elérni.)
[80] A törvénymódosítás – az  illegális tevékenység visszaszorítása érdekében – kötelezte a  települési önkormányzat
jegyzőjét az  üzlet működtetésére kiadott engedély bevonására, amennyiben megállapítást nyer az, hogy ott
illegálisan pénznyerő automatát működtetnek.
[81] 1.3. A  Magyar Köztársaság 2000. évi költségvetéséről szóló 1999. évi CXXV. törvény (hatályba lépett 2000. január
1-jén) újabb szigorú feltételhez kötötte a hatósági engedély kiadását: a személyi megfelelőség keretében azt el kell
utasítani, ha a  kérelem benyújtását megelőző 5 éven belül az  adóhatóság az  adókötelezettség megszegése miatt
bírságot alkalmazott, illetve ha a  kérelem benyújtásakor kiegyenlítetlen adótartozása volt a  kérelmezőnek, illetve
vezető tisztségviselőjének. A  módosító törvény indokolása megállapította, hogy a  nemzetközi tapasztalatokkal
megegyezően a  hazai szerencsejáték ágazat legdinamikusabban növekvő része a  pénznyerő automaták
üzemeltetése. A módosító törvény megduplázta az 1995-ben megállapított maximálisan megtehető tét nagyságát.
A pénznyerő automata játékadója játékhelyenként az I. és a II. kategóriába tartozó pénznyerő automaták esetén havi
negyvenötezer forintra emelkedett.
[82] 1.4. A  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény módosításáról szóló 2005. évi LXXXIV. törvény
(hatályba lépett 2005. november 1-jén) szignifikánsan módosította az  Szjtv.-t, ezen belül kiemelten a  pénznyerő
automatákra vonatkozó törvényi szabályozást, pótolván annak a  hiányosságait is, miután az  Alkotmánybíróság
megsemmisítette a korábban a rájuk és a játékkaszinókra vonatkozó SZF tájékoztató formában megjelenő Általános
játékfeltételeket [12/2005. (IV. 8.) AB határozat]:
[83] Figyelemmel arra, hogy hatályba lépett a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.), a módosító törvény elrendelte, hogy az SZF a hatósági engedélyezési,
ellenőrzési és bírságolási eljárása során – a törvényben meghatározott eltérésekkel – a Ket. szerint jár el azzal, hogy
újrafelvételi és méltányossági eljárásnak, valamint fizetési kedvezmény engedélyezésének nincs helye.
[84] A Ket. szabályaitól további szigorító eltérés, hogy az  SZF határozatai ellen – a  bírságot kiszabó határozat
kivételével  – fellebbezésnek nincs, csak bírósági felülvizsgálatnak van helye. A  bírságot kiszabó határozat ellen
irányuló fellebbezéseket az SZF közvetlen felettes szerve bírálja el.
[85] Az SZF a szerencsejáték szervezésének engedélyezése iránti kérelem elbírálásáról a kérelemnek az SZF-hez történt
beérkezésétől számított 60 napon belül dönt, ugyanakkor az ügyfél külön kérelmére a  játékterem és a pénznyerő
automata engedélyezését soron kívüli eljárásban, a  kérelem beérkezését követő 5 munkanapon belül bírálja el.
(E soron kívüli eljárás lehetőségét egy későbbi törvénymódosítás 2008. január 1-jei hatállyal megszüntette.)
[86] Pontosításra került az  Szjtv. azon rendelkezése, amely felsorolja a  pénznyerő automata üzemeltetésére adható
játékengedély feltételeit. A  kialakult gyakorlat alapján csak olyan gazdasági társaságnak adható engedély, amely
a kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolja az igazgatási-szolgáltatási díj megfizetését.
[87] A pénznyerő automata működésének engedélye ezentúl 2 éves időtartamra szól.
 [88] A módosító törvény a  pénznyerő automaták üzemeltetésére vonatkozóan, meghatározott esetekben kötelezi
az  SZF-et a  szerencsejáték szervezői tevékenység folytatásának felfüggesztésére. Az  engedély nélküli pénznyerő
automata üzemeltetést, mint a  szerencsejáték szervezői tevékenység legsúlyosabb magatartását indokolt
az  elkövetett jogsértéssel arányban szankcionálni, ezért bírság kiszabása mellett a  játékterem (amelyben
az engedély nélkül üzemeltetett automata található) engedélyét az SZF felfüggeszti, vagy vissza is vonhatja.
[89] A módosítás eredményeként ezentúl az  Szjtv. rendezi a  játéktermek működése szüneteltetésének a  lehetőségét
is (korábban a  szüneteltetés feltételeit kizárólag az  Szjtv. végrehajtására kiadott rendelet állapította meg,
a szüneteltetés engedélyezésének részletes szabályait a jövőben is e végrehajtási rendelet tartalmazza).
[90] A pénznyerő automata működtetésére szóló engedély megszerzésekor igazolni kell az  automata jogszerű
birtoklását. Az  SZF a  pénznyerő automata működésének egész időtartama alatt bármikor jogosult ismételten
kérni a  jogszerű birtoklás igazolását, ha a  szervező e  kötelezettségét elmulasztja, az  az engedély visszavonását
eredményezheti.
[91] A pénznyerő automata a gyártásának időpontjától számított 5 éven túl teljes egészében a hulladékgazdálkodásról
szóló 2000. évi XLIII. törvény és annak végrehajtási rendeletei szerint meghatározott elektronikus berendezés
hulladékának minősül.
[92] A módosító törvény előírja a szervezők számára a személyi feltételeknek való megfelelés folyamatos biztosításának
kötelezettségét, különös figyelemmel a  2 éves időtartamra történő pénznyerő automata engedélyezés miatt,
valamint ennek nem teljesítése esetén a  jogkövetkezményeket (az SZF megállapítja a  szerencsejáték szervező
engedélyének érvénytelenségét, illetve ezen tevékenység megszüntetését).
[93] A módosító törvény a pénznyerő automata játékadóját játékhelyenként az I. és a II. kategóriába tartozó pénznyerő
automaták esetén havi százezer forintban állapította meg. (Megjegyzendő, hogy ezt megelőzően 2003–2005. között
törvénymódosítások háromszor emelték a játékadót.)
[94] 1.5. Újabb jelentős módosítást eszközölt az  Szjtv.-be az  egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról szóló
2006. évi LXI. törvény (hatályba lépett: 2007. január 1-jén).
[95] A szerencsejáték szervezés állami felügyeletének szabályozásánál a módosító törvény kifejezésre juttatja azt, hogy
2007. január 1-jével a Szerencsejáték Felügyelet beolvadt az Állami Pénzügyi és Ellenőrzési Hivatalba (amely azóta
az Szjtv.-ben állami adóhatóságként szerepel).
[96] A törvény újraszabályozta a  szervező eltiltásának feltételeit, bővítve az  SZF intézkedési lehetőségeit, azzal
a kiegészítéssel, hogy az eltiltás pénznyerő automaták üzemeltetése esetén meghatározott játékteremben folytatott
szerencsejáték-szervezői tevékenységre vonatkozóan is alkalmazható.
[97] A pénznyerő automata ezen túl nemcsak a gyártásának időpontjától számított 5 éven túl, hanem annak letelte előtt
is a  hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény és annak végrehajtási rendeletei szerint meghatározott
elektronikus berendezés hulladékának minősül, ha a  szervező a  pénznyerő automata üzemeltetésének végleges
megszüntetéséről dönt.
[98] Az Szjtv. 2. § (4) bekezdésének a) pontja (1991. évi szövege) értelmében az SZF nem adhatja meg a szerencsejáték
szervezésére irányuló engedélyt, ha a  folytatni kívánt tevékenység sértené a  jóérzést, a  közbiztonságot,
a közszemérmet, illetve gyermek vagy ifjúságpolitikai érdekeket. Annak felismerését, hogy ezen társadalmi érdekek
konkrét megítélése kizárólag a  helyi viszonyokat ténylegesen ismerő – a  játékterem helye szerinti települési
önkormányzat, a  főváros területén a  kerületi önkormányzat jegyzőjének áll módjában, a  módosító törvény
úgy juttatja kifejezésre, hogy ezen érdekek védelmét figyelembe véve a  körülmények értékelését mérlegelési
jogkörében rá telepíti, jegyzői szakhatósági állásfoglalást megkövetelve az engedély kiadásához.
[99] Azon I. kategóriába tartozó játéktermek részére, amelyek megjelenésükben és gépparkjukat tekintve is magasabb
színvonalon biztosítják a  pénznyerő automatákon folyó játéklehetőséget, a  módosító törvény megteremtette
az  elektronikus kaszinóként történő engedélyezés lehetőségét, de számukra szigorúbb követelményeket is előírt
(az elektronikus kaszinók működtetésének a lehetőségét a Módtv. ugyancsak megszüntette).
[100] A pénznyerő automata játékadója százezer forintra emelkedett.
 [101] 1.6. Az  egyes adótörvények módosításáról szóló 2007. évi CXXVI. törvénynek (hatályba lépett 2008. január 1-jén)
az Szjtv.-t módosító XXIII. Fejezete a szerencsejáték ügyre vonatkozóan a következő értelmező rendelkezést iktatta
be: a  szerencsejáték-szervezés, az  ajándéksorsolás, valamint a  játékautomata-üzemeltetés hatósági felügyeletének
ellátása során lefolytatott hatósági engedélyezési, nyilvántartásba vételi, ellenőrzési és jogkövetkezmények
megállapítására irányuló eljárás. Ezzel könnyebbé válik az  állami adóhatóság feladatainak meghatározása során
az adóügyekhez képesti elhatárolás. A módosító törvény tovább szigorította az  I. kategóriába tartozó játéktermek
működtetésének a feltételeit.
[102] 1.7. Az  egyes adó és járuléktörvények módosításáról szóló 2008. évi LXXXI. törvény (hatályba lépett 2009. január
1-jén) lehetővé tette az állami adóhatóság számára, hogy valamennyi, a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása
megelőzéséről és megakadályozásáról szóló törvény (a  továbbiakban: Pmt.) hatálya alá tartozó szervezővel
szemben, a  Pmt. megsértése esetén is alkalmazhassa az  Szjtv.-ben foglalt jogkövetkezményeket. A  módosító
törvény törvényi szintre emelte azt a  szabályt, amely szerint a  pénznyerő automatát üzemeltetők kötelesek
negyedévente időszaki elszámolást készíteni az  állami adóhatóság részére azzal a  kiegészítéssel, hogy az  időszaki
elszámolást gépi adathordozón kell benyújtani.
[103] 1.8. Az egyéni vállalkozóról és az egyéni cégről szóló 2009. évi CXV. törvénnyel és a megtakarítások ösztönzésével
összefüggő törvénymódosításokról szóló 2009. évi CXVI. törvény (hatályba lépett 2010. január 1-jén) megszüntette
a bírságot kiszabó határozat (végzés) elleni fellebbezés lehetőségét is, jogorvoslatért a bírósághoz lehet fordulni.
[104] 1.9. Az  államháztartás stabilitását elősegítő egyes adótörvények módosításáról szóló 2011. évi CXXV. törvény
(hatályba lépett: 2011. november 1-jén) rendelkezéseire már utalnak az indítványok. Azok:
[105] – a pénznyerő automaták adóztatása körében a pénznyerő automatával elért tiszta játékbevételtől függő százalékos
mértékű adóteher bevezetését írják elő az addig is alkalmazott tételes adó mértékének havi százezerről ötszázezer
forintra emelése mellett. A  módosító törvény indokolása szerint a  pénznyerő automaták tételes játékadójának
emelése és a  százalékos mértékű játékadó bevezetése olyan intézkedés, amely a  költségvetési bevételeket és
az érintett adózói kör arányos közteherviselését egyidejűleg biztosítja;
[106] – az Szjtv. 26. §-ának módosításával bevezetik a szerver alapú pénznyerő automata üzemeltetés rendszerét. 2011.
november 1-jétől az  I. és II. kategóriába tartozó játékteremben kizárólag szerver alapú pénznyerő automata
üzemeltethető, míg elektronikus kaszinóban a  hagyományos pénznyerő automata mellett a  szerver alapú
pénznyerő automata üzemeltetésére is lehetőséget biztosít. 2011. november 1. és 2012. december 31. napja
között átmeneti kivezető időszakot biztosítanak, amely alatt az  érintett üzemeltetők kivezethetik a  hagyományos
pénznyerő automatákat és átállhatnak a  szerver alapú pénznyerő automata üzemeltetésére. A  központi szerver
működtetésének kiemelt kockázata és szakmai követelménye miatt a  szerver működtetésére kiadott engedély
személyi megfelelőségi feltételévé teszi a  legalább 10 éves magyarországi szerencsejáték szervezői gyakorlatot és
a magyar állampolgárság meglétét is;
[107] – az Szjtv. 26. §-ba beiktatott (1a)–(1b) bekezdések tartalmazzák a helyhez kötött szerver alapú pénznyerő automata,
illetve a nem helyhez kötött szerver alapú pénznyerő rendszer fogalmát;
[108] – az új rendelkezések értelmében az I. kategóriába tartozó játékteremben és a II. kategóriába tartozó játékteremben,
valamint elektronikus kaszinóban pénznyerő automata üzemeltetésére 2011. november 1. napja előtt indult
eljárásban kiadott engedélyek az Szjtv. 2011. december 31. napján hatályos rendelkezései szerint és az engedélyben
foglalt időtartamban, de legfeljebb 2012. december 31. napjáig érvényesek és ezen engedélyek alapján a pénznyerő
automaták az engedélyben foglaltak szerint üzemeltethetők.
[109] 1.10. A  Magyarország 2012. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CLXVI.
törvény (hatályba lépett: 2011. december 10-én) elrendelte a  központi szerver informatikai biztonsági és zártsági
szempontból történő auditálását, és meghatározta az  auditálásra jogosultság megszerzésének a  feltételeit.
Ellenőrzési és végrehajtási szempontok érvényesítése érdekében megteremtette az  azonnali (azaz jogerőre
emelkedésre tekintet nélküli) végrehajthatóság lehetőségét a  szerencsejáték-ügyekben, ha i) a  közbiztonság vagy
a  közrend fenntartása érdekében, illetve a  közszemérem, valamint játékosvédelmi, gyermek- vagy ifjúságpolitikai
érdek védelmében szükséges, ii) a  döntéssel érintett tevékenység vagy mulasztás folytatása más közösségi érdek
sérelmével járna, iii) a  végrehajtás késedelme jelentős vagy helyrehozhatatlan kárral járna, valamint ilyen kár
bekövetkeztének elhárítása vagy következményeinek enyhítése érdekében.
[110] 1.11. A befektetési alapkezelőkről és a kollektív befektetési formákról szóló 2011. évi CXCIII. törvény (hatályba lépett:
2012. január 3-án) módosító rendelkezései:
[111] – a  helyhez kötött szerver alapú pénznyerő automatákat és nem helyhez kötött szerver alapú pénznyerő
rendszereket üzemeltető központi szerverrel kapcsolatos általános rendelkezéseket egy külön cím alatt helyezik el.
A cím kiterjed a központi szerver auditálási, engedélyezési és felügyeleti eljárásának általános szabályaira;
[112] – a  hagyományos pénznyerő automatákra irányadó szabályok megfelelő alkalmazását rendelik a  helyhez
kötött szerver alapú pénznyerő automaták és a  nem helyhez kötött szerver alapú pénznyerő rendszerek esetén
(a  jogalkalmazást megkönnyítő rendelkezés). A  hagyományos pénznyerő automatákra vonatkozó szabályok
ez  alapján csak akkor alkalmazhatók az  új játékformákra, ha azt speciális rendelkezések vagy az  új játékformák
sajátos műszaki jellege nem zárja ki;
[113] – pontosítják a nem helyhez kötött szerver alapú pénznyerő rendszer személyi megfelelőségi szabályát.
„Nem helyhez kötött szerver alapú pénznyerő rendszer üzemeltetésére engedély annak a  Magyarországon
bejegyzett székhellyel rendelkező gazdasági társaságnak adható, amely
i) jegyzett tőkéje eléri az 50 millió forintot,
ii) rendelkezik legalább egy magyar állampolgárságú vezető tisztségviselővel,
iii) valamennyi tagja (részvényese), a  kérelem benyújtását megelőzően – a  benyújtás időpontjától számítva –
legalább 10 éven át folyamatosan, Magyarországon szerencsejáték szervezésével foglalkozó gazdasági társaságnak
volt tagja (részvényese) vagy vezető tisztségviselője;
iv) többségi tulajdonosa az  engedély benyújtását megelőzően – a  benyújtás időpontjától számítva – legalább
10 éven át folyamatosan olyan Magyarországon engedélyezett szerencsejáték szervezésére irányuló tevékenységet
folytatott, ahol a játékosok személyazonossága kétséget kizáró módon ellenőrzésre került és adataik nyilvántartása
és kezelése a jogszabályi előírásoknak megfelelően történt.”
[114] 1.12. Az adózást érintő egyes törvények módosításáról szóló 2012. évi LXIX. törvény (hatályba lépett: 2012. június
20-án) újból szabályozta a központi szervert auditáló szervezettel szembeni követelményeket, valamint rendelkezett
arról, hogy a  törvényben meghatározott feltételeknek való megfelelésről a  központi szerver auditálásáról kiadott
okiratban nyilatkozik. Megállapította továbbá a  központi szerverhez való csatlakozási szerződések időtartamát,
alakszerűségét és a  rendes felmondásának szabályait. Csatlakozási szerződést a  központi szerver üzemeltető és
a  helyhez között szerver alapú pénznyerő automata üzemeltető, illetve a  központi szerver üzemeltető és a  nem
helyhez kötött szerver alapú pénznyerő rendszer üzemeltető köthet.
[115] 1.13. Az  indítványokkal támadott rendelkezéseket tartalmazó Módtv. (hatályba lépett: 2012. október 10-én) volt
az  Szjtv. következő módosítása, amely azon túlmenően, hogy elrendelte, hogy pénznyerő automata kizárólag
játékkaszinóban üzemeltethető, kivette az Szjtv.-ben liberalizáltnak minősített tevékenységek köréből a pénznyerő
automaták üzemeltetését.
[116] 2. Fentiekből egyértelműen megállapítható, hogy a vizsgált 22 éves időszakban a jogalkotó szinte folyamatosan és
konzekvensen szigorította a pénznyerő automaták működtetésére vonatkozó szabályozást
[117] – a  szerencsejáték szervező tevékenység folytatásához szükséges engedélykiadási eljárásban a  személyi
megfelelőség feltételeit illetően;
[118] – a pénznyerő automatára vonatkozó működési engedély kiadásának feltételeit illetően;
 [119] – a szerencsejáték szervező tevékenység állami felügyeletét, ellenőrzését illetően;
 [120] – a bírság kiszabásának eseteit és mértékét illetően;
 [121] – a szerencsejáték szervező engedélyének a felfüggesztését illetve visszavonását illetően;
 [122] – a szerencsejáték szervező tevékenységtől való meghatározott időre szóló vagy végleges eltiltást illetően;
 [123] – a  pénznyerő automatát üzemeltetőt terhelő folyamatosan (legutóbb százezerről ötszázezer forintra) emelkedő
tételes, és azzal párhuzamosan 2011 novemberében bevezetett százalékos mértékű játékadót illetően.
 [124] Következésképpen a  jogalkotó által – más szolgáltatásoktól eltérően, a  szerencsejáték-ipar sajátosságaira
tekintettel  – alkalmazott egyre szigorúbb előírások azt a  jogalkotói szándékot juttatják kifejezésre, hogy
a  szerencsejáték űzésének és különösen a  pénznyerő automaták igénybevételét kísérő nem kívánatos, negatív
társadalmi jelenségek visszaszorítását részesítse előnyben, nempedig az  ezt a  szolgáltatást nyújtó gazdasági
társaságok rövid- és hosszútávú ösztönzését, tevékenységük bővítését, annak ellenére is, hogy az  Szjtv. egyes
törvénymódosításainak (pl.: a  gazdasági stabilizációt szolgáló egyes törvénymódosításokról szóló 1995. évi
XLVIII. törvény, illetve az  államháztartás stabilitását elősegítő egyes adótörvények módosításáról szóló 2011. évi
CXXV. törvény) indokolása kifejezetten utal a  költségvetési adóbevételek növelésére. Ezt a  hivatalos statisztikai
kimutatások is alátámasztják, minthogy 2004-ig visszamenőleg egyértelműen jelzik a  pénznyerő automaták
és a  játéktermek számának a  fokozatos, 2011 novemberétől pedig szignifikáns, közel kétharmaddal történő
csökkenését.
VI. [125] A pénznyerő automaták működtetése szolgáltatás-nyújtásnak minősül, amelyre vonatkozóan az  Európai Unió
Működéséről szóló Szerződés 56.  cikke (előtte: az  Európai Közösséget létrehozó Szerződés 49.  cikke) kimondja
a  korlátozásának a  tilalmát. A  támadott jogszabályok a  korábbi jogszabályi rendezéshez képest nagyon szigorú
feltételekhez kötik ezen szolgáltatás nyújtását, ezért az  Alkotmánybíróság megvizsgálta azt, hogy van-e olyan
európajogi norma, amelynek a hatálya érinti az Szjtv. támadott rendelkezéseit.
[126] A szolgáltatásnyújtás szabadsága gyakorlásához szükséges jogbiztonság garantálását szolgálja az  Európai
Parlament és a  Tanács 2006/123/EK irányelve (2006. december 12.) a  belső piaci szolgáltatásokról. Ezen irányelv
preambulumának (25)  bekezdése szerint „[f ]igyelemmel a  tevékenységek sajátos természetére – amelyek
a  tagállamok részéről a  közrendre és a  fogyasztóvédelemre vonatkozó szabályok végrehajtásával járnak együtt –
ki kell zárni ezen irányelv hatálya alól a  szerencsejátékkal kapcsolatos tevékenységeket, […]”. Az  irányelv hatályát
szabályozó 2. cikk (2) bekezdés h) pontja ennek eleget is tesz.
[127] A szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény módosításáról szóló 2005. évi LXXXIV. indokolása
utalást tartalmaz arra, hogy az  EU-ban az  előkészítés szakaszában van a  nem pénzügyi szolgáltatásokról szóló
keretirányelv-tervezet, amely hatálya alá tartoznak majd a  szerencsejáték szolgáltatások is. Ilyen irányelv
elfogadására ezidáig nem került sor. Ugyanakkor az  Európai Unió Tanácsa (a  továbbiakban: a  Tanács) 2008 óta
évi jelentésekben összegzi a  tagállamoknak a  szerencsejátékokkal és a  fogadásokkal kapcsolatos – hasonló
problémákat nagyon eltérő megoldásokkal kezelni próbáló – jogalkotási és jogalkalmazási tevékenységét, amely
alapján a Tanács kiadta az Európai Unió tagállamaiban a szerencsejátékokra és fogadásokra alkalmazandó keretről
szóló, 2010. december 10-i tanácsi következtetéseket, amelyeket a  magyar elnökség által kidolgozott, az  ezzel
kapcsolatban elért haladásról szóló jelentés követett. Megjegyzendő ugyanakkor, hogy az  Unió szervei az  utóbbi
években az (online) távszerencsejátékok hatékony szabályozását helyezték előtérbe, ennek okait és követelményeit
az  Európai Parlament 2011. november 15-i állásfoglalása az  online szerencsejátékok belső piaci helyzetéről
[2011/2084(INI)] részletezi.
[128] Mindazonáltal ez  az állásfoglalás általános megállapításként „hangsúlyozza, hogy a  szerencsejáték-ágazat
szabályozását a  tagállamok eltérő kulturális háttere és hagyományai miatt a  szubszidiaritás elvének tiszteletben
tartásával, sőt arra építve kell megvalósítani, és hogy ezt az  elvet »aktív szubszidiaritásként« kell értelmezni, ami
a  nemzeti közigazgatási szervek együttműködését is magában foglalja; úgy véli azonban, hogy a  szubszidiaritás
elvének értelmében a szerencsejátékokra vonatkozó európai bírósági ítélet szerinti alkalmazhatóság mértékéig meg
kell felelni a belső piaci szabályoknak.”
[129] Az Európai Parlament és a  Tanács 1998. június 22-i 98/34/EK irányelve (a  műszaki szabványok és szabályok
terén történő információszolgáltatási eljárás és az  információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok
megállapításáról) előzetes bejelentésre kötelezi a tagállamokat, amelynek a Módtv. vonatkozásában Magyarország
a Módtv. 12. §-a értelmében eleget tett.
[130] A pénznyerő automaták üzemeltetésének szabályozása tehát nemzeti keretek között történik, figyelemmel
az  Európai Bíróság (a  továbbiakban: Bíróság) ide vonatkozó gyakorlatára, különösen: a  Schindler 1994 (C-275/92),
Gebhard 1995 (C-55/94), Läärä 1999 (C-124/97), Zenatti 1999 (C-67/98), Anomar 2003 (C-6/01), Gambelli 2003
(C-243/01), Lindman 2003 (C-42/02), Fixtures Marketing Ltd kontra OPAP 2004 (C-444/02), Fixtures Marketing Ltd
kontra Svenska Spel AB 2004 (C-338/02), Fixtures Marketing Ltd kontra Oy Veikkaus Ab 2005 (C-46/02), Stauffer 2006
(C-386/04), Unibet 2007 (C-432/05), Placanica és mások 2007 (C-338/04, C-359/04 és C-360/04), Bizottság kontra
Olaszország 2007 (C-206/04), Liga Portuguesa de Futebol Profissional 2009 (C-42/07), Ladbrokes 2010 (C-258/08),
Sporting Exchange 2010 (C-203/08), Sjöberg és Gerdin 2010 (C-447/08 és C-448/08), Markus Stoß és mások 2010
(C-316/07, C-358/07, C-359/07, C-360/07, C-409/07 és C-410/07), Carmen Media 2010 (C-46/08), Engelmann 2010
(C-64/08) ügyekben hozott ítéletekre. A  jelen ügy tárgyában releváns európai bírósági esetjog áttekintése elejére
az Associação Nacional de Operadores de Máquinas Recreativas (Anomar) és társai kontra Estado português 2003
(C-6/01) számú, előzetes döntéshozatali eljárásban hozott ítélet rendelkező részében tett általános megállapítás
kívánkozik: „Az a  nemzeti szabályozás […], amely a  pénznyerő automaták működését és igénybevételét csak
bizonyos helyeken engedi meg, mint például a kaszinók […], és az megkülönböztetés nélkül a saját állampolgárokra
és a más tagállamok állampolgáraira alkalmazandó, akadályát képezi a szolgáltatásnyújtás szabadságának. Azonban
az  Európai Közösség létrehozásáról szóló Szerződés 49.  cikke nem zárja ki az  ilyen nemzeti szabályozást, feltéve,
hogy azt szociálpolitikai megfontolások és a csalás megelőzése igazolja.” (Az ítélet rendelkező részének 4. pontja.)
[131] A Bíróság ítéletei szerint a  szerencsejátékok szervezői tevékenységének a  folytatása speciális jellegű gazdasági
tevékenység, amelynél a  tagállamok korlátozhatják, illetve behatárolhatják a  szerencsejáték-szolgáltatások
valamennyi vagy bizonyos típusának nyújtását azon közérdekű célkitűzések alapján, amelyeket védeni kívánnak
a  szerencsejátékokkal kapcsolatban. A  nemzeti szabályok elsősorban a  fogyasztóvédelmi célkitűzésekre
összpontosítanak, különösen a  szerencsejáték-szenvedély kialakulásának megelőzésére, a  kiskorúak védelmére,
valamint a  bűnözés és csalás megelőzésére. Míg a  tagállamok általában jogos indokokkal magyarázzák
a  szerencsejáték-szolgáltatások korlátozását, a  szóban forgó intézkedés megfelelőségét és szükségességét
is igazolniuk kell, különösen a  kockán forgó közérdekű célkitűzéshez kapcsolódó probléma fennállását és
a  szabályozási rendszer következetességét. A  tagállamoknak igazolniuk kell, hogy az  általuk szabadon választott
közérdekű célkitűzéseket következetes és szisztematikus módon próbálják elérni, és nem hozhatnak, segíthetnek
elő vagy tolerálhatnak e célkitűzések elérésével ellentétes intézkedéseket.
VII. [132] Ezt követően az  Alkotmánybíróság áttekintette a  Módtv. megalkotásának körülményeit. A  szerencsejáték
szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény módosításáról szóló törvényjavaslatot az  Országgyűlés honlapján
levő iromány adatai szerint T/8597. szám alá nyújtotta be 2012. október 1-jén a Kormány nevében a közigazgatási
és igazságügyi miniszter. Még ugyanazon a  napon, amelyen az  Országgyűlés is ülésezett, a  Házbizottság ülésén
a  kormány pontosította indítványát, és a  határozati házszabályi rendelkezések 128/A. és 128/B.  §-ai alapján
–  a  szükséges támogató aláírások benyújtásával – azt kezdeményezte, hogy a  módosító javaslatok benyújtására
az  elrendeléstől számított három óráig legyen lehetőség, a  módosító javaslatokról történő szavazásra és
a zárószavazásra a másnapi ülésnapon kerüljön sor. Az egyes házszabályi rendelkezésekről szóló 46/1994. (IX. 30.)
OGY határozat 128/B. § (1) bekezdése alapján az Országgyűlés vita nélkül határozott a kivételes sürgős eljárásban
történő tárgyalásról.
[133] A döntés értelmében a  képviselői módosító javaslatok benyújtására az  elrendeléstől számított három óráig volt
lehetőség. A  törvényjavaslat megvitatására a  Gazdasági és Informatikai Bizottságot jelölték ki, amely október
1-jén tartotta meg az  ülését és az  ajánlásban 9 pontban tett módosító javaslatot. A  törvényjavaslat előterjesztője
az  összevont általános és részletes vita elején elhangzott felszólalásában utalást tett arra, hogy a  törvényjavaslat
megvitatására a Nemzetbiztonsági Bizottság is tartott már ülést.
[134] Az összevont általános és részletes vitát az  Országgyűlés ugyancsak 2012. október 1-jén folytatta le. A  módosító
indítványokról való határozathozatalra és a T/8597. számú előterjesztés zárószavazásáról 2012. október 2-án került
sor. Az Országgyűlés elnöke 2013. október 3-án írta alá, majd a köztársasági elnök által október 8-án történő aláírása
után a Módtv.-t 2012. október 9-én hirdették ki.
VIII. [135] Az indítványok nem megalapozottak.
 [136] 1. Az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  jogalkotónak a  törvényjavaslat indokolásában kinyilvánított azon
szándéka, hogy szociális, egészségügyi és gazdasági okokból radikálisan csökkentse a  társadalom leginkább
veszélyeztetett csoportjai, rétegei hozzáférhetőségét a  pénznyerő automatákhoz, közérdekűnek tekinthető
és önmagában véve nem ütközik alaptörvényi rendelkezésekbe. Az  Alkotmánybíróság tekintettel volt az  EFTA
Surveillance Authority v. The Kingdom of Norway (Case E-1/06. számú) ügyben az EFTA (Európai Szabad Gazdasági
Övezet) Bírósága által hozott ítéletben a szerencsejáték sajátosságaira tett megállapításaira: „A szerencsejátékokkal
foglalkozó, a Bíróság elé terjesztett tanulmányok úgy tekintenek a pénznyerő automatákra, mint a szerencsejátékok
egyedülállóan legerősebb függőségét okozó formájára. Ezek a tanulmányok – egyebek között – rámutatnak a gépek
olyan szerkezeti jellemzőire, mint a  gyors játék és nyerés lehetőségére, a  hajszálon múló eltévesztésre, a  fény- és
a  hangeffektusokra.” Az  Alkotmánybíróság arra az  álláspontra helyezkedett, hogy a  szerencsejátékok formái közül
a pénznyerő automaták kiemelt, szignifikáns szerepet játszanak a játékszenvedély és az ahhoz vezető játékfüggőség
okozásában.
[137] A jogalkotó tehát kellően igazolt közérdekből vezette be azt a  korlátozást, hogy a  pénznyerő automatákat
üzemeltetni csak játékkaszinókban lehet, koncessziós szerződés alapján.
[138] 2. Miután az  indítványok elsősorban azt sérelmezték, hogy a  Módtv. meghozatalára és hatályba léptetésére
rendkívül rövid idő alatt került sor, az  Alkotmánybíróság figyelemmel volt arra is, hogy a  törvényjavaslat
indokolásában külön nem nevesített, de az  országgyűlési összevont általános és részletes vita elején felszólalva
a  törvényjavaslat előterjesztője „fölmerült” nemzetbiztonsági kockázatokkal is megindokolta a  pénznyerő
automaták üzemeltetésének a  betiltását, a  kockázatokat „valósak”-nak, „reálisak”-nak minősítette. Az  előterjesztő
óvott a  parlamenti vita elhúzódásától, mert az  a  törvényhozás szándékának a  puhításához vezethet. A  pénznyerő
automaták üzemeltetéséhez kapcsolódó nemzetbiztonsági kockázatok konkrét megnevezésére a  vitában
felszólalók nem tértek ki.
[139] 2012. november 20-án megtartott országgyűlési ülésnapon napirend előtti kérdésre a Kormány nevében felszólaló
államtitkár úgy fogalmazott, hogy amennyiben a  pénznyerő automaták szektornak nemzetbiztonsági kockázatot
jelentő elemei vannak, ennek kivizsgálása az illetékes szervek feladata.
[140] A nemzetbiztonsági kockázatról legutóbb a  Nemzetbiztonsági Bizottság 2013. május 24-én megtartott ülésén
(annak jegyzőkönyve szerint) a  belügyminiszter meghallgatása során kérdésekre válaszolva bejelentette,
hogy a  nyilvánosság még nem tájékoztatható, mert a  vizsgálat jelenleg is tart, de ha a  Bizottság hoz erre
vonatkozó döntést, tagjai az  Alkotmányvédelmi Hivatalnál megnézhetik az  erre vonatkozó keletkezett anyagot.
A belügyminiszter külön kiemelte, hogy a kormány és a parlament időben lépett és jó döntést hozott.
[141] A fentiekből tehát egyértelműen következik, hogy Módtv. meghozatalát nemzetbiztonsági kockázatok kivédése is
szükségessé tette, ezek nyilvános megjelölését a jelenleg még tartó vizsgálat nem teszi lehetővé.
[142] Következésképpen az Alkotmánybíróságnak állást kellett foglalnia arról, hogy a  jogalkotás során a konkrétan meg
nem jelölt nemzetbiztonsági kockázatra való hivatkozás figyelembe vehető-e az alkotmányossági vizsgálat során.
[143] A nemzetbiztonsági érdekek védelméről az  Alkotmánybíróság egy korábbi határozatában a  következő
megállapításokat tette: „Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a  nemzetbiztonsági érdekek védelme
alkotmányos cél és állami kötelezettség. Az  ország szuverenitása és az  alkotmányos rendje a  demokratikus
jogállam működéséhez nélkülözhetetlen alapértékek. Az  ország szuverenitásának érvényre juttatása, politikai,
gazdasági és honvédelmi érdekeinek megóvása, a  szuverenitást, illetőleg az  alkotmányos rendet sértő vagy
veszélyeztető tevékenységek felderítése és elhárítása az  államnak az  Alkotmányból közvetlenül levezethető
kötelezettsége [Alkotmány 2. § (2)–(3) bekezdés, 5. §, 35. § (1) bekezdés i) pont, 40/A. §, 48. §, 51. §]. A jogalkotás és
az alkotmánybírósági vizsgálat szükségképpen elvont szintjén is elképzelhető, hogy […] nemzetbiztonsági érdekek
kerülnek veszélybe, és megvédésük érdekében az  alkotmányos alapjogok korlátozására van szükség.” [13/2001.
(V. 14.) AB határozat, ABH 2001, 177, 196.]
[144] A 13/2013. (VI. 17.) AB határozat (a továbbiakban: ABh1.) megállapította:
„A hazai és európai alkotmányjogi fejlődés eddig megtett útja, az alkotmányjog szabályszerűségei szükségképpeni
hatással vannak az  Alaptörvény értelmezésére is. Az  Alkotmánybíróság az  újabb ügyekben vizsgálandó
alkotmányjogi kérdések kapcsán felhasználhatja a  korábbi határozataiban kidolgozott érveket, jogelveket és
alkotmányossági összefüggéseket, ha az  Alaptörvény adott szakaszának az  Alkotmánnyal fennálló tartalmi
egyezése, az  Alaptörvény egészét illető kontextuális egyezősége, az  Alaptörvény értelmezési szabályainak
figyelembevétele és a konkrét ügy alapján a megállapítások alkalmazhatóságának nincs akadálya, és szükségesnek
mutatkozik azoknak a meghozandó döntése indokolásába történő beillesztése.
Az Alkotmánybíróság – a  fenti feltételek vizsgálata mellett – a  hatályát vesztett alkotmánybírósági határozat
forrásként megjelölésével, a  lényegi, az  adott ügyben felmerülő alkotmányossági kérdés eldöntéséhez szükséges
mértékű és terjedelmű tartalmi vagy szövegszerű megjelenítéssel hivatkozhatja vagy idézheti a  korábbi
határozataiban kidolgozott érveket, jogelveket. […]” (Indokolás [32]–[33])
[145] Az Alkotmánybíróság megállapította: minthogy az Alaptörvény B) cikke (3)–(4) bekezdése, a C) cikke (2) bekezdése,
a  29.  cikke (1)  bekezdése, a  45.  cikke (1)  bekezdése, 46.  cikke (1) és (3)  bekezdése tartalmi hasonlóságot mutat
az  ABh1.-ban hivatkozott korábbi alkotmányi rendelkezésekkel, és a  többi feltétel (a  konkrét ügy alapján
a  megállapítások alkalmazhatóságának nincs akadálya, és szükségesnek mutatkozik azoknak a  meghozandó
döntése indokolásába történő beillesztése) is fennáll, a  konkrét ügyben végzendő alkotmányos vizsgálathoz
felhasználja az  ABh1. fent idézett megállapításait. A  jelen ügyben a  nemzetbiztonsági kockázat fennállása
értelemszerűen nemzetbiztonsági érdekeket veszélyeztet, amelyek megvédése alkotmányos alapjogok
korlátozásával járhat.
[146] Megjegyzi az  Alkotmánybíróság, hogy a  közigazgatási miniszter válaszában rámutatott arra, hogy az  állam annak
ellenére döntött a közrend, a közbiztonság és a közerkölcs érdekében a pénznyerő automaták játékkaszinókon kívüli
betiltására, hogy ez 3,2 milliárd forint játékadó bevételkiesést okozott az államnak.
IX. [147] 1. Az  Alkotmánybíróság először az  indítványoknak a  jogállamiság elvének megsértésével kapcsolatos kifogásait
vizsgálta meg.
[148] 1.1. Valamennyi indítvány elsősorban a  jogállamiságból levezethető felkészülési idő rövidségére, illetve hiányára
hivatkozott, és pedig a  jogszabályok kihirdetésével és hatálybaléptetésével kapcsolatos álláspontját összefoglaló
28/1992. (IV. 30.) AB határozatban (a  továbbiakban: ABh2.) foglalt általános megállapítások alapján. Ezen
megállapításokat az  Indokolás [144]-ben hivatkozott ABh1.-ben foglaltak alapján az  Alkotmánybíróság a  jelen
ügyben is irányadónak tekinti. Az  ABh2. és az  ennek megfelelően kialakított alkotmánybírósági gyakorlat szerint
jogállami követelmény, hogy a  jogszabály hatálybalépésének időpontját úgy kell meghatározni, hogy kellő
idő maradjon a  jogszabály alkalmazására való felkészülésre [Alkotmány 2.  § (1)  bekezdés, Alaptörvény B)  cikk
(1)  bekezdés]. E  határozat szerint a  jogszabály hatálybalépési időpontjának meghatározásakor figyelemmel
kell lenni arra, hogy kellő idő maradjon a) a  jogszabály szövegének megszerzésére és áttanulmányozására;
b) a  jogalkalmazó szervek számára a  jogszabály alkalmazására való felkészüléshez; c) a  jogszabállyal érintett
személyek és szervek számára annak eldöntéséhez, hogy miként alkalmazkodjanak a  jogszabály rendelkezéseihez
az  önkéntes jogkövetés személyi és tárgyi feltételeiről való gondoskodáshoz {ABH 1992, 155., legutóbb idézte:
6/2013. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [233]–[236]}.
[149] Az ABh2. viszont nem tartotta kizártnak az  olyan kivételes eseteket, amikor a  fenti jogállami követelmények
figyelmen kívül hagyása nem sérti a  jogállamiság elvét: „Bár nem jelentős számban, de előfordulhatnak olyan
esetek, amikor az  alkotmányos cél elérésére irányuló állami akarat – akár a  szabályozott társadalmi viszonyok
jellege, akár a  történelmi körülmények vagy más ok folytán – kizárólag a  jogszabálynak a  kihirdetés napján
történő hatályba léptetésével juttatható érvényre, mert pl. a  szabályozás tartalmának előzetesen ismertté válása
olyan társadalmi mozgásokat indítana meg, amelyek meghiúsíthatnák a  jogszabállyal elérni kívánt célt. Ha
az  ilyen jogszabályok – épp a  hatálybaléptetés időpontjának sérelmezése miatt – akár alkotmányjogi panasz,
akár a  jogszabály alkotmányosságának utólagos vizsgálatára irányuló indítvány alapján az  Alkotmánybíróság elé
kerülnek, a  testület esetileg vizsgálja annak a  fontos és másként érvényre nem juttatható társadalmi érdeknek
a fennállását, amely a jogalkotót az azonnali hatálybaléptetésre késztette” (ABh2., ABH 1992, 159). Jelen ügyre nézve
az  Alkotmánybíróság az  ABh2. ezen megállapítását tartotta irányadónak. Az  Alkotmánybíróság szerint a  Módtv.
hatályba léptetése valóban nem biztosított felkészülési időt, azt viszont a  nemzetbiztonsági kockázat elleni minél
sürgősebb fellépés tette szükségessé. Ebben az esetben a felkészülési idő biztosítása a hatályba léptetett jogszabály
végrehajtásának hatékonyságát redukálva éppen a  jogalkotói szándék ellen hatott volna. Továbbá – a  játékfüggő
személyek vonatkozásában – okkal valószínűsíthető az  is, hogy az  esetleg biztosított felkészülési időszakban
kiszámíthatatlanul felerősödött volna a  pénznyerő automatákhoz fűződő „játékkedv”, azaz éppen a  kivédendő
negatív jelenségek szaporodásához vezethetett volna, a felkészülési időszak végéig.
[150] Fentiek alapján az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  konkrét ügyben a  felkészülési idő hiánya nem sérti
a jogállamiság elvét.
[151] 1.2. Az  alapjogi biztos a  jogállamiság elvének a  sérelmét abban is látta, hogy a  támadott rendelkezésekkel
a  jogalkotó a  korábbi szabályozáshoz képest kiszámíthatatlan módon tette koncessziókötelessé a  pénznyerő
automaták üzemeltetését, vagyis van-e joga az  államnak egy liberalizált tevékenységet állami monopólium alá
helyezni.
[152] A 469/B/1997. AB határozatában az  Alkotmánybíróság megállapította: „Az államnak […] döntési szabadsága
körébe tartozik, hogy a  szerencsejátékok körében meghatározza: mely tevékenységek minősülnek liberalizált
tevékenységnek, és melyek nem. Ehhez képest az  állam, a  szerencsejátékok szervezése, mint állami
monopólium körében szabadon eldöntheti, hogy liberalizálja az  adott tevékenységet, azaz nagyobb teret enged
a  magánvállalkozásoknak […], vagy azokat, illetve azok egy részét, kizárólagos gazdasági tevékenysége körébe
vonja. Erre alkotmányos felhatalmazása van az Alkotmány 10. § (2) bekezdése alapján” (469/B/1997. AB határozat,
ABH 1998, 717, 720.). Hivatkozással az  ABh1.-ben foglaltakra, és arra is tekintettel, hogy a  hivatkozott korábbi
alkotmányi rendelkezés tartalmilag azonos az  Alaptörvény 38.  cikkének (2)  bekezdésével, az  Alkotmánybíróság
a jelen ügyre nézve irányadónak tekinti a fenti megállapítást.
[153] Következésképpen az Alkotmánybíróság elutasította az alapjogi biztosi indítványban a jogállamiság elvének ebből
a szempontból állított sérelmét.
[154] 1.3. Végül az  alapjogi biztos azzal is támasztotta alá a  jogállamiság elvének – általa állított – sérelmét, hogy
a  támadott rendelkezéseket a  jogalkotó úgy léptette hatályba, hogy nem volt tekintettel a  bizalomvédelem
elvére. A  bizalomvédelem az  Alkotmánybíróság szerint egy jogszabály változatlan fennmaradásához (hatályban
maradásához) fűzött megalapozott, jogilag védett várakozás. (1146/D/2001. AB határozat, ABH 2009, 1525,
1540.) Erről jelen esetben nem lehet szó, hiszen a  szerencsejáték-iparban – az  Indokolás [65]–[124]-ben felvázolt
szabályozás-fejlődési és jogkörnyezeti sajátosságai miatt – ésszerűen nem várható el a szabályozás változatlansága,
és erre a visszamenőleg vizsgált jogalkotói szándék sem ad alapot.
[155] A 11/1991. (III. 29.) AB határozat és a 43/1995. (VI. 30.) AB határozat alapján a bizalomvédelem (más néven a szerzett
jogok védelmének tesztje) a  jogbiztonság részét képező kellő felkészülési idő követelményének a  már meglevő
jogosultságokra történő vonatkoztatása. Meglévő jogosultság hiányában az  Alkotmánybíróság csak a  norma
megismeréséhez szükséges időt kérheti számon a  jogalkotáson. {40/2012. (XII. 6.) AB határozat, Indokolás [29]}.
A  felkészülési idő vonatkozásában az  Alkotmánybíróság elvégezte az  alkotmányos vizsgálatot (ld. jelen határozat,
Indokolás [148]).
[156] Minderre tekintettel az  Alkotmánybíróság elutasította az  alapjogi biztos indítványának azt a  részét, amely
a bizalomvédelem elvére hivatkozással állította a jogállamiság elvének a sérelmét.
[157] 1.4. Az  1.2. és az  1.3.  alpontban foglaltakkal megegyezően az  indítványozó2. is állította a  jogállamiság elvének
a sérelmét.
[158] Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény hatályba lépése után is fenntartotta korábbi értelmezését, mely szerint
a  B)  cikk (1)  bekezdésének sérelmére alkotmányjogi panaszt alapítani csak kivételesen, visszaható hatályú
jogalkalmazás, vagy a felkészülési idő hiánya miatt lehet {összefoglalóan: 1140/D/2006. AB végzés, ABH 2008, 3578,
3580., legutóbb: 3066/2013. (II. 28.) AB végzés, Indokolás [9]}.
[159] Minthogy az  indítványozó2. alkotmányjogi panasza a  fenti két eseten túlmenően állította a  jogállamiság elvének
a sérelmét, az Alkotmánybíróság a panaszát ebben a részében visszautasította.
X. [160] 1. Mindhárom indítvány hivatkozik arra, hogy a támadott rendelkezések ellentétesek az Alaptörvény XIII. cikkének
(1)  bekezdésében rögzített tulajdonhoz való alapjoggal. Az  érveléseket korábbi alkotmánybírósági határozatok
megállapításaival támasztják alá, amelyek a  tulajdonba való beavatkozással kapcsolatban alkotmányos
követelményeket fogalmaznak meg. Az  indítványozó1. azt hozza fel indoklásként, hogy az engedéllyel rendelkező
gépeket ki kell vonni a  forgalomból, ami a  hasznot, munkát teremtő tevékenysége alapját képező vagyon
értéktelenné teszi, az indítványozó2. ugyancsak azzal érvel, hogy megfosztották a jövedelemforrástól, tevékenysége
gazdasági alapjától. Az  alapjogi biztos a  369/B/1997. AB határozatra és további alkotmánybírósági határozatokra
hivatkozással hiányolja az ellentételezés nyújtását, a kártérítésben részesítést az állam részéről és ezzel támasztja alá
azt, hogy az állam a tulajdonhoz való jogot sértő módon avatkozott bele a fennálló viszonyokba.
[161] Az Alkotmánybíróság a  64/1993. (XII. 22.) AB határozatában a  következőket állapította meg: az  alkotmányos
tulajdonvédelem köre és módja nem szükségképpen követi a  polgári jogi fogalmakat, és nem azonosítható
az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével. Az alapjogként védett tulajdonhoz való jog tartalmát a mindenkori
közjogi és (alkotmányos) magánjogi korlátokkal együtt kell érteni. Az  alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme
mindig konkrét; függ a  tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától, illetve a  korlátozás módjától is. A  másik
oldalról nézve: ugyanezen szempontoktól függően az adott fajta közhatalmi beavatkozás alkotmányos lehetősége
a  tulajdonjogba más és más. {ABH 1993, 373, 380, legutóbb idézi: 3219/2012. (IX. 17.) AB végzés, Indokolás [6]}.
Ugyanez ez  az AB határozat kimondja: „Az alapjogi tulajdonvédelem sajátosságai miatt az  állami beavatkozás
alkotmányossága megítélésének súlypontja, az  alkotmánybírósági értékelés voltaképpeni tere a  cél és az  eszköz,
a közérdek és a tulajdonkorlátozás arányosságának megítélése lett. […] A tulajdon társadalmi és gazdasági szerepe,
különösen az  egyes szabályozó intézkedések beleilleszkedése adott gazdaságpolitikai feladatokba, egyébként is
sokkal nehezebbé teszi a szükségesség vagy elkerülhetetlenség megállapítását, mint más alapjogok esetében, ahol
inkább lehetséges általános érvényű viszonyítás” (ABH 1993, 381.).
[162] Az Alaptörvény I.  cikk (3)  bekezdése – az  Alkotmánybíróság korábbi gyakorlatát alaptörvényi szintre emelve  –
tartalmazza, hogy alapvető jog más alapvető jog érvényesülése, vagy valamely alkotmányos érték védelme
érdekében, a  feltétlenül szükséges mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges
tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható. Az  Alkotmánybíróság ennek kapcsán kimondta: „Az állam
akkor nyúlhat az  alapjog korlátozásának eszközéhez, ha másik alapvető jog és szabadság védelme vagy
érvényesülése, illetve egyéb alkotmányos érték védelme más módon nem érhető el. Az  alapjog korlátozásának
alkotmányosságához tehát önmagában nem elegendő, hogy az  másik alapjog vagy szabadság védelme vagy
egyéb alkotmányos cél érdekében történik, hanem szükséges, hogy megfeleljen az arányosság követelményeinek:
az  elérni kívánt cél fontossága és az  ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban legyen
egymással. A törvényhozó a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni.
Alkotmányellenes a  jog tartalmának korlátozása, ha az  kényszerítő ok nélkül, önkényesen történik, vagy ha
a  korlátozás súlya az  elérni kívánt célhoz képest aránytalan.” {30/1992. (V. 26.) AB határozat, ABH 1992, 167, 171.,
legutóbb idézi: 3046/2013. (II. 28.) AB határozat, Indokolás [38]}
[163] Ennek tükrében az  Alkotmánybíróság azt vizsgálta, hogy az  állami beavatkozás az  adott cél érdekében szükséges
és arányos volt-e, és azt igazolta-e közérdek. Az  Indokolás [135]–[146]-ban az  Alkotmánybíróság megállapította,
hogy a  pénznyerő automatákra vonatkozó állami monopólium létrehozásához, a  játéklehetőségek szűk keretek
közé korlátozásához nyomós közérdek fűződik, amelyet szociális, egészségügyi és gazdasági okok igazolnak, mint
például a  játékszenvedély elfogadható szintre való redukálása és a kísérő összetett negatív hatásainak – beleértve
a  bűnözést, pl. a  pénzmosást és a  sikkasztást – az  erőteljes csökkentése. Az  Alkotmánybíróság figyelembe veszi
azt is, hogy i) az  érintett gazdasági társaságok olyan ágazatban folytattak üzleti tevékenységet, amely az  állam
részéről hagyományosan és konzekvensen növekvő korlátozásoknak van kitéve (ld. Indokolás [65]–[124]), és
ez általában jellemző az európai országokra; ii) a jogalkotó széleskörű mérlegelési lehetőségekkel rendelkezik annak
meghatározására, hogy milyen veszélyektől kell megóvni a társadalmat, amely lehetőségeket csak akkor lépne túl
alaptörvényellenesen, ha a jogalkotói mérlegelés eredménye – téves volta miatt – alkalmatlan lenne az azt követő
jogalkotás megalapozására; iii) az  indítványozók által támadott jogalkotói beavatkozás könnyebb és közvetlenebb
ellenőrzést tesz lehetővé az állam számára a jogalkotó által kitűzött célok elérése érdekében.
[164] A fenti megállapítások igazolják a  jogalkotói beavatkozás arányosságát, de ehhez önmagában véve az  állami
ellenőrzés hatékonysága és a pénznyerő automatákhoz való hozzáférés valódi korlátozása is elegendő lenne. Ami
annak szükségességét illeti, az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  monopólium bevezetése jobban segíti
a célok hatékony elérését, mint bármilyen más, kevésbe korlátozó intézkedés.
[165] Minderre tekintettel az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Módtv.-vel eszközölt beavatkozás olyan,
közérdeknek alárendelt szignifikáns célokat szolgál, amelyek alkalmasak a  pénznyerő automaták működtetésével
kapcsolatos üzleti tevékenység objektív korlátozásának az igazolására.
[166] Az állami beavatkozás közérdekűségét alátámasztja annak másik oka is: a nemzetbiztonsági kockázat (ld. Indokolás
[138]–[146]), amely egyben magyarázatul szolgálhat a  jogalkotói beavatkozás azonnaliságára. A nemzetbiztonsági
kockázatnak a  nyilvánosság előtti konkrét nevesítésére – a  még folyó vizsgálat miatt – még nem került sor.
Az  Alkotmánybíróságnak a  nemzetbiztonság tartományának elemzésére és értelmezésére – kellő információ
indokolt hiányában – a jelen ügyben nincs lehetősége, viszont tudomásul veszi, hogy a jogalkotó erre hivatkozással
is felkészülési idő nélkül léptette hatályba a Módtv.-t.
[167] Az alapjogi biztos azért is tartotta alaptörvényellenesnek az  állami beavatkozást, mert a  pénznyerő automaták
üzemeltetését lehetővé tevő, két évre szóló engedélyeket – amelyeket vagyoni értékű jognak tekint – normatív
aktussal vonták vissza, megfelelő kártalanítás nélkül. Az  Alkotmánybíróság megjegyzi, hogy Szjtv.-t módosító,
az  államháztartás stabilitását elősegítő egyes adótörvények módosításáról szóló 2011. évi CXXV. törvény
397.  §-ának 2.  pontja értelmében 2011. november 1-jétől a  hagyományos pénznyerő automaták üzemeltetésére
már nem lehetett engedélyt kiadni, a már kiadott engedélyek érvényessége legkésőbb 2012. december 31-én járt
le, vagyis a  Módtv. kb. 100 nappal előbb szüntette meg az  érvényességüket. A  Módtv. országgyűlési összevont
általános és részletes vitája során (2012. október 1-jén) a törvényjavaslat előterjesztője bejelentette, hogy a szerver
alapú működtetésre vonatkozó engedély kiadására még nem került sor. Az  Szjtv. 26.  § (11)  bekezdésében és
(19)  bekezdésében foglalt szabálya szerint a  pénznyerő automatákat pedig legfeljebb 5 évre lehet működtetni,
ezt követően a  hulladékgazdálkodásról szóló törvény szerint elektronikus berendezés hulladékának minősül.
Ezeknek a rendelkezéseknek a tükrében az érintett gazdasági társaságoknak esetleg okozott kár tényleges mértéke
valójában csak a  konkrét eset (hány gépről van szó, milyen a  lejárati évjáratuk) alapján állapítható meg, azaz
az állítottnál jóval relatívabb lehet az esetleges kár. Az Alkotmánybíróság úgy véli, hogy a kártalanítás általános ex
lege lehetővé tétele a  nemzetbiztonsági kockázat felderítésével kapcsolatos, folyamatban levő eljárás miatt nem
lenne sem célszerű, sem alkotmányosan megkerülhetetlen.
[168] Ugyanakkor megjegyzi az Alkotmánybíróság, hogy a jelen ügyben a kártalanítás biztosítása a jogállamiságból eredő
elvárás, amelynek a jogalkotó a nemzetbiztonsági kockázattal kapcsolatos eljárás lezárása után eleget tehet.
[169] Az Alkotmánybíróság a  jelen ügyben az  Emberi jogok és az  alapvető szabadságjogok védelméről szóló Európai
Egyezmény Első Kiegészítő Jegyzőkönyvének (kihirdette az  1993. évi XXXI. törvény) a  tulajdon védelméről szóló
1. cikkének második bekezdését tartotta irányadónak:
„1. CIKK Tulajdon védelme
Minden természetes vagy jogi személynek joga van javai tiszteletben tartásához. Senkit sem lehet tulajdonától
megfosztani, kivéve, ha ez  közérdekből és a  törvényben meghatározott feltételek, valamint a  nemzetközi jog
általános elvei szerint történik.
Az előző bekezdésben foglaltak nem korlátozzák az  államok jogát olyan törvények alkalmazásában, melyeket
szükségesnek ítélnek ahhoz, hogy a  javaknak a köz érdekében történő használatát szabályozhassák (angol nyelvű
megfogalmazásban: control of use), illetőleg az adók, más közterhek vagy bírságok megfizetését biztosítsák.”
[170] Az Alkotmánybíróság arra az álláspontra helyezkedik, hogy a Módtv. olyan törvény, amely szükséges a pénznyerő
automaták működtetésének a  köz érdekében történő szabályozásához. Megjegyzi az  Alkotmánybíróság, hogy
az Emberi Jogok Európai Bírósága a J. A. Pye (Oxford) Ltd. és J. A. Pye (Oxford) Land Ltd. kontra Egyesült Királyság
[GC] (44302/02, 2007. augusztus 30.) ügyben (amelyre a  strasbourgi Bíróság későbbi ítéleteiben is hivatkozott),
kimondta, hogy a „control of use” önmagában véve nem keletkezteti a kártérítéshez való jogot (79. bekezdés).
[171] Minderre tekintettel az  Alkotmánybíróság elutasította a  Módtv.-nek a  tulajdonhoz való jog sérelmére alapított
alaptörvény-ellenességét állító indítványokat.
[172] 2. Az  alapvető jogok biztosa a  szabályozással összefüggésben arra is felhívta az  Alkotmánybíróság figyelmét,
„hogy szükséges lehet annak vizsgálata, hogy az  a  körülmény, hogy az  Szjtv. 40/A.  §-a nem rendelkezik
az  engedéllyel rendelkező vállalkozások kártalanításáról, nem eredményezi-e az  engedélytől mint vagyoni értékű
jogtól megfosztott jogalanyok tulajdonhoz való jogának korlátozását”. Az  Alkotmánybíróság a  fent kifejtettek
szerint megvizsgálva ezt a  javaslatot, arra a  következtetésre jutott, hogy a  felsorolt érvek nem indokolják
a  mulasztás hivatalbóli megállapítására irányuló eljárás lefolytatását, ezért az  indítvány ezen részét nem találta
megalapozottnak.
[173] 3. Mindkét indítványozó állította az  Alaptörvény XIII.  cikke (2)  bekezdésének a  sérelmét. Ugyanakkor
az indítványozó2. valójában csak a tulajdonjog sérelmére hivatkozott, a tulajdonvédelemre a XIII. cikk (1) bekezdése
vonatkozik (ennek a  vizsgálatát az  Alkotmánybíróság az  Indokolás [160]–[171]-ben foglaltak szerint végezte
el). Az  Alaptörvény XIII.  cikkének (2)  bekezdésének sérelmére vonatkozóan tehát csak indítványozó1. fejtette
ki álláspontját. Fogalmilag kitágult „kisajátításnak” tekinti, hogy a  Módtv.-ből kifolyólag kötelező kivonni
a  forgalomból a működő, engedéllyel rendelkező pénznyerő automatákat, amelyek kötelezően megsemmisítendő
tulajdontárgyakká válnak, az azokba addig invesztált beruházás értelmetlenné, okafogyottá válik.
[174] A kisajátítás kivételes tulajdonelvonást jelent közérdekből, törvényben meghatározott esetekben és módon állam,
önkormányzat vagy – azon kívül – harmadik személy számára a  kisajátításról szóló 2007. évi CXXIII. törvényben
foglaltak szerint. A  jelen esetben a  Módtv. nem rendelkezik bármilyen ingatlan vagy ingóság tulajdonának
az állam javára történő elvonásáról. Következésképpen az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az indítványban
sérelmezett jogi rendelkezések nem hozhatók alkotmányjogilag értékelhető összefüggésbe az  Alaptörvény
XIII.  cikkének (2) bekezdésében foglalt kisajátítás garanciális szabályaival. Ezért az Alkotmánybíróság az  indítványt
ebben a tekintetben elutasította {54/1992. (X. 29.) AB határozat, ABH 1992, 266, 267., legutóbb: 3110/2013. (VI. 4.)
AB határozat, Indokolás [88]}.
XI. [175] Az indítványozó1. és az  indítványozó2. kifejti, hogy a  támadott jogi rendelkezések sértik az  Alaptörvény M)  cikk
(1)  bekezdésébe és a  XII.  cikk (1)  bekezdésébe foglalt vállalkozás szabadságát, sőt a  Módtv. ellehetetleníti
a vállalkozásukat.
[176] A 3062/2012. (VII. 26.) AB határozatban az Alkotmánybíróság megállapította: „Az Alaptörvény M) cikk (1) bekezdése
szerint Magyarország gazdasága az  értékteremtő munkán és a  vállalkozás szabadságán alapszik, valamint
a  XII.  cikk (1)  bekezdése szerint mindenkinek joga van a  vállalkozáshoz. Ezzel összhangban az  Alkotmánybíróság
gyakorlata szerint a  vállalkozáshoz való jog alapjog, mely azt jelenti, hogy bárkinek Alaptörvényben biztosított
joga a  vállalkozás, azaz üzleti tevékenység kifejtése. A  vállalkozás joga azonban egy bizonyos, a  vállalkozások
számára az  állam által teremtett közgazdasági feltételrendszerbe való belépés lehetőségének biztosítását, más
szóval a  vállalkozóvá válás lehetőségének – esetenként szakmai szempontok által motivált feltételekhez kötött,
korlátozott – biztosítását jelenti. A vállalkozás joga tehát nem abszolutizálható, és nem korlátozhatatlan: senkinek
sincs alanyi joga meghatározott foglalkozással kapcsolatos vállalkozás, sem pedig ennek adott vállalkozási jogi
formában való gyakorlásához. A vállalkozás joga annyit jelent – de annyit alkotmányos követelményként feltétlenül
–, hogy az  állam ne akadályozza meg, ne tegye lehetetlenné a  vállalkozóvá válást {54/1993. (X. 13.) AB határozat,
ABH 1993, 340, 341–342., 3062/2012. (VII. 26.) AB határozat, Indokolás [153]–[154]}.
[177] Jelen esetben az  Alkotmánybíróságnak tehát nem azt kellett megvizsgálnia, hogy a  támadott jogszabályi
rendelkezések pénznyerő automatákat üzemeltető gazdasági társaságok ellehetetlenítését eredményezi-e,
hanem azt, hogy a  szabályozás teljesen kizárja-e a  pénznyerő automaták működtetésének a  lehetőségét, tehát
az  adott közgazdasági feltételrendszerbe való belépés lehetőségét. Éppen az  egyik támadott jogszabály mondja
ki azt, hogy pénznyerő automata csak játékkaszinóban üzemeltethető. Az  Szjtv. meg is határozza a  pénznyerő
automatáknak a  játékkaszinókban való üzemeltetésének a  feltételeit, amelyek a  korábbi szabályozáshoz képest
valóban lényegesen szűkebb keretek között, komoly tőkebevonással teszik ezt lehetővé. Ugyanakkor a  támadott
jogszabályok nem lehetetlenítik ezen szolgáltatás nyújtását koncessziós szerződés alapján.
[178] Minderre tekintettel az Alkotmánybíróság elutasította a két alkotmányjogi panaszt ebben a részükben is.
XII. [179] 1. Az  indítványozó1. az  Alaptörvény II.  cikkében kimondott emberi méltóság sérthetetlenségére hivatkozással is
állította a támadott rendelkezések alaptörvény-ellenességét.
[180] Az Alkotmánybíróság irányadó gyakorlata értelmében {3001/2013. (I. 15.) AB végzés, [6]} a  jogi személynek nincs
emberi méltósága, ezért a  vizsgált esetben a  jogi személy-indítványozó nem hivatkozhat az  emberi méltóság
sérelmére. Következésképpen az Alkotmánybíróság elutasította a panaszt ebben a részében is.
[181] 2. Az  indítványozó1. az  Alaptörvény XV.  cikkének (2)  bekezdésének sérelmére is hivatkozott, azt állítva, hogy
a megkülönböztetés tilalmát is sérti az, hogy ezen túlmenően a pénznyerő automatákat csak a kaszinókban lehet
üzemeltetni, ami – szemben a kisvállalkozásokkal – a tehetősebb vállalkozásokat preferálja.
[182] Az Alkotmánybíróság 42/2012. (XII. 20.) AB határozatában már vizsgálta, hogy az  Alaptörvény XV.  cikk
(2)  bekezdésének értelmezése során irányadónak tekinthetők-e az  Alkotmány 70/A.  §-ának értelmezése során
kimunkált megállapítások. E  határozatában kifejtette: „Az Alaptörvény XV.  cikke egyaránt tartalmazza az  általános
egyenlőségi szabályt [(1)  bekezdés], és az  alapjogok egyenlőségét, illetve a  diszkrimináció tilalmát [(2)  bekezdés].
Az  általános egyenlőségi szabály az  Alkotmányban kifejezetten nem szerepelt; az  Alkotmánybíróság gyakorlata
ezért ezt az  alkotmányos demokráciában elengedhetetlen szabályt az  Alkotmány 70/A.  § (1)  bekezdése és
az  Alkotmány 54.  § (1)  bekezdése együttes értelmezéséből vezette le. [21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH 1990,
73.] Az  Alkotmánybíróság érvelése szerint az  Alkotmány 54.  § (1)  bekezdésében biztosított emberi méltóság joga
– mint a  70/A.  § (1)  bekezdésben említett alapvető jogok legalapvetőbbike – szükségképpen magában foglalja
az egyenlően kezelés követelményét a jogrendszer minden normájával szemben. […] Az Alaptörvény alapján tehát
az  összefüggés az  emberi méltóság (Alaptörvény II.  cikk) és az  egyenlőség (Alaptörvény XV.  cikk) között továbbra
is fennmaradt, annak ellenére, hogy az  Alkotmányból hiányzó és az  Alkotmánybíróság idézett gyakorlatában
kialakított általános egyenlőségi szabály most kifejezetten szerepel az  Alaptörvény XV.  cikk (1)  bekezdésében.
Az  általános egyenlőségi szabály így az  Alaptörvény XV.  cikk (1)  bekezdésére alapozható. Ez  dogmatikai
egyszerűsítés, miközben – a  fentiek szerint – a  szükségszerű kapcsolat az  egyenlő méltóság (Alaptörvény I.  cikk
és II.  cikk) és a  törvény előtti tartalmi egyenlőség között változatlanul fennáll, mert az  egyenlőség végső alapja
az egyenlő méltóság. Ezért az általános egyenlőségi szabály alkalmazásának dogmatikájában – pl. a csoportképzés
vizsgálatában – a  mondottak szerint változtatás nem indokolt, az  Alkotmánybíróság gyakorlata továbbra is
irányadó.” {42/2012. (XII. 20.) AB határozat, Indokolás [22]–[26]}
[183] Az Alkotmánybíróság egyenlőséggel kapcsolatos gyakorlata szerint […] alkotmányellenes megkülönböztetés csak
összehasonlítható – azonos csoportba tartozó – személyi körben lehetséges. „Hátrányos megkülönböztetés akkor
áll fenn, ha a szabályozás lényeges eleme tekintetében nem azonos az alanyok elbírálása, jogaik és kötelezettségeik
meghatározása. Nem lehet viszont hátrányos megkülönböztetésről beszélni akkor, ha a  jogi szabályozás eltérő
alanyi körre állapít meg eltérő rendelkezéseket.” {[8/2000. (III. 31.) AB határozat, ABH 2000, 56, 59., idézi: 1/2013. (I. 7.)
AB határozat, Indokolás [89]}
[184] Az Szjtv. 26. § (3) bekezdésének támadott első mondata nem személyi körre vonatkozóan állapít meg eltérő jogokat
és kötelezettségeket, hanem arról rendelkezik, hogy hol működtethetők pénznyerő automaták. Következésképpen
az  indítványban sérelmezett jogi rendelkezés nem hozható alkotmányjogilag értékelhető összefüggésbe
az  Alaptörvény XV.  cikkének (2)  bekezdésében foglalt megkülönböztetés tilalmával. Ezért az  Alkotmánybíróság
az  indítványt ebben a  tekintetben elutasította {54/1992. (X. 29.) AB határozat, ABH 1992, 266, 267., legutóbb:
3110/2013. (VI. 4.) AB határozat, Indokolás [88]}.
[185] 3. Ugyancsak alkotmányjogilag értékelhető összefüggés hiánya miatt elutasítja az  Alkotmánybíróság a  támadott
rendelkezéseknek az Alaptörvény VI. cikk (1) bekezdésének (a családi és magánélethez való jog) a megsértését állító
indítványrészt is.
XIII. [186] Az eredeti panaszában és annak későbbi kiegészítésében az  indítványozó1. állította továbbá az  Alaptörvény
N) cikke (1)–(2) bekezdésének, O) cikkének, R) cikke (3) bekezdésének, T) cikkének, I. cikke (1) és (4) bekezdésének,
XIX.  cikke (1)–(2)  bekezdésének, valamint a  Nemzeti Hitvallás három fordulatának sérelmét, de az  azokkal való
közvetlen összefüggést kellő, a  konkrét támadott jogszabályokhoz kapcsolódó érveléssel nem támasztotta alá.
Az indítványozó1. figyelmen kívül hagyta azt a tényt, hogy az alkotmányjogi panasz az Alaptörvényben biztosított
jog sérelme esetén igénybe vehető jogorvoslati eszköz. Sem az  Alaptörvénynek a  megjelölt rendelkezései, sem
a  Nemzeti Hitvallás megjelölt fordulatai nem fogalmaznak meg alapjogot. Mivel az  indítvány ezen részei az  Abtv.
26.  § (1)–(2)  bekezdésében előírt formai feltételnek nem felelnek meg, az  Alkotmánybíróság az  Ügyrend 30.  §
(2) bekezdés a) pontja alapján az alkotmányjogi panaszt ebben a részében visszautasította.
[187] Az Alkotmánybíróság e  határozatának a  Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés
második mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2013. szeptember 30. dr. kovács péter s. k.,
tanácsvezető, előadó alkotmánybíró