text:
263/B/2004. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára, nemzetközi szerződésbe ütközésének megállapítására és mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítványok tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság a társasházakról szóló 2003.
évi CXXXIII. törvény 10. § (6) bekezdése és 42. § (1) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a társasházakról szóló 2003.
évi CXXXIII. törvény 10. § (1) bekezdésével, 13. § (1) bekezdésével, 14. § (1) bekezdésével, illetve 42. § (1) bekezdésével kapcsolatban előterjesztett, mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló
indítványt elutasítja.
3. Az Alkotmánybíróság a társasházakról szóló 2003.
évi CXXXIII. törvény 10. § (1) bekezdése, 13. § (1) bekezdése, 13. § (2) bekezdésének a)–c) pontjai, 14. § (2) bekezdése, 21. § (1)–(2) bekezdései, 24. § (2) bekezdés b) pontja, 28. § (2) bekezdése, 34. § (4) bekezdése, 37. § (2) bekezdése, 38. § (2) bekezdése, 39. § (1) és (4) bekezdése,
42. § (1) bekezdése, 50. § (1) bekezdése és 51/A. § (1) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló, a 42. § (1) bekezdés nemzetközi szerződésbe ütközése megállapítására és megsemmisítésére irányuló, valamint a Legfelsőbb Bíróság Gfv. X.
30.537/2007. számú ítélete megsemmisítésére irányuló indítványt, továbbá az egyéb indítványi részeket egyebekben visszautasítja.
4. Az Alkotmánybíróság a társasházakról szóló 2003.
évi CXXXIII. törvény 8. § (1) bekezdése, 29. § (1) bekezdésének a „ha törvény eltérően nem rendelkezik” szövegrésze és 34. § (2) bekezdése alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány
tárgyában az eljárást megszünteti.
I. Az indítványozó a társasházakról szóló 2003. évi
CXXXIII. törvény (a továbbiakban: Thtv.) egyes rendelkezései megsemmisítését kérte. Az Alkotmánybíróság
hiánypótlási felhívására válaszul a következő, módosított
tartalmú kérelmet nyújtotta be.
Sérelmezi mindenekelőtt, hogy a Thtv. 10. § (1) bekezdése (az alapító okirat módosításának szabályai) nem tartalmaz szankciót arra az esetre, ha a társasház elmulasztja
az alapító okirat kötelező módosítását. Ez – hangzik az ér
velés – sérti a jogszabályok érvényesíthetőségét garantáló
jogbiztonságot, s így az Alkotmány 77. § (2) bekezdését,
valamint az Alkotmánynak a „jogok és kötelességek
egyensúlyát garantáló 8. § (2) bekezdését”. Az indítványozó értelmezése szerint továbbá a Thtv. 10. § (6) bekezdése
(közös tulajdon megszüntetése meghatározott épületrész
esetében) alapján a társasházi közösség többségi akaratát a
bíróság „felülírhatja abban az esetben is, ha annak határozati kifejeződése nem sért jogszabályt”. Úgy véli, ez sérti
az Alkotmány „jogbiztonságot garantáló 77. § (2) bekezdését” és a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvénynek
(a továbbiakban: Jat.) a „jogszabályok egyértelműségét és
ellentmondás-mentességét garantáló” 18. § (2) bekezdését.
Kifejti, hogy a Thtv. 13. § (1) bekezdése – mivel nem
tartalmaz szankciót arra az esetre, ha a társasház elmulasztja megalkotni a szervezeti-működési szabályzatot
(a továbbiakban: SZMSZ) – sérti az Alkotmány 8. § (2) bekezdését és a 77. § (2) bekezdését.
Álláspontja szerint továbbá a Thtv. 13. § (2) bekezdés
a) pontja (mely szerint az SZMSZ-nek tartalmaznia kell a
külön tulajdonon belül nem mérhető közüzemi és más
szolgáltatások díjának elszámolására és megfizetésére vonatkozó szabályokat) ellentétes a Thtv. 3. § (1) bekezdésével, 24. § (1) bekezdésével és az 56. §-ával. E paragrafusok
alapján ugyanis a társasház kizárólag a közös tulajdonnal
kapcsolatos ügyekben járhat el, így a külön tulajdonban álló ingatlanrészekben igénybevett (pl. közüzemi) szolgáltatások ellenértékét nem lehet a közös költség részeként kezelni és beszedni, s az ilyen külön fogyasztásból eredő tartozásokért a társasházi közösség nem is tartozik helytállni.
Az indítványozó hivatkozik a Polgári Törvénykönyvről
szóló 1959. évi IV. törvénynek (a továbbiakban: Ptk.) a
szerződési szabadságra vonatkozó rendelkezései sérelmére is. A Thtv. 24. § (2) bekezdése b) pontjával „mutatott indokolatlan és indokolatlan párhuzamosságok” miatt pedig
a támadott rendelkezést a Jat. 18. § (2)–(3) bekezdéseivel
is ellentétesnek tartja. Az indítványozó úgy véli, hogy a
Thtv. 13. § (2) bekezdés b) pontja nem garantálja azt, hogy
a közös költség „elemeinek” a nevesítése, illetve a felújítási alap képzéséről való döntés a tulajdonosok többségi
akaratának eredménye. A Thtv. említett rendelkezése ezért
jelen formájában – az indítványozó által javasolt kiegészítés nélkül –ellentétes az Alkotmány 77. § (2) bekezdésével
és a Jat. 18. § (2) bekezdésével. Úgy véli emellett, hogy a
Thtv. 13. § (2) bekezdés c) pontját is meg kellene megsemmisíteni, mert az csupán a házirend megalkotását írja elő,
de nem rendelkezik az általa alapvető fontosságúnak tartott tűzrendészeti szabályok, illetve a műszaki üzemeltetési szabályok megalkotásáról, ami szerinte sérti a Jat. 15. §
(2) bekezdését.
Az Alkotmány 77. § (2) bekezdésének a sérelmét látja
az indítványozó abban, hogy a Thtv. 14. § (1) bekezdése
nem tartalmaz szankciót arra az esetre, ha a társasház elmulasztja megalkotni az SZMSZ-t. Kifogásolja emellett,
hogy a Thtv. 14. § (2) bekezdése lehetővé teszi ugyan az
SZMSZ-ről történő írásbeli szavazást, ugyanakkor a 40. §
(2) bekezdése alapján az írásbeli szavazás szabályait éppen a megalkotandó SZMSZ-nek kellene tartalmaznia. Ez
az ellentmondás – érvel – nem egyeztethető össze a Jat.
18. § (2) bekezdésével.
A Thtv. 21. § (1)–(2) bekezdésének (a tulajdonostárs lakásában végzett építkezés szabályai) megsemmisítését
azért kéri az indítványozó, mert úgy véli, e rendelkezések
ellentétesek a Thtv. 3. §-nak a „közös tulajdon védelmének osztatlan kötelezettségét, illetve felelősségét előíró”
(3) bekezdésével és a 26. §-nak a „külön tulajdonokkal
kapcsolatos rendelkezési jog korlátait meghatározó”
(1) bekezdésével, továbbá ezzel összefüggésben a Jat.
18. § (2) bekezdésével.
Rámutat, hogy a Thtv. 24. § (2) bekezdés b) pontja alapján nem csupán a közös tulajdon fenntartásával összefüggő kiadások vonhatók a közös költség körébe, hanem a külön tulajdonnal kapcsolatosak is, ami álláspontja szerint
hátrányos megkülönböztetést eredményez a társasházban
lakók számára a nem társasházban lakókkal szemben, s
így a szabályozás nem egyeztethető össze az Alkotmány
70/A. § (1) és (3) bekezdésével, továbbá az „egyértelműségi követelmény” sérelme miatt a Jat. 18. § (2) bekezdésével sem.
A Thtv. 28. § (2) bekezdésének (közgyűlési határozat
tartalma) és a 39. § (1) bekezdésének (közgyűlésről jegyzőkönyv tartalma) a megsemmisítését az indítványozó
azért kérte, mivel az szerinte nincs összhangban a 44. §
(2) bekezdésével (Közgyűlési Határozatok Könyvének
tartalma), s ezáltal sérül a Jat. 18. § (2) bekezdése.
A Thtv. 29. § (1) bekezdésének (a közös tulajdonban
álló épületrészekkel kapcsolatos rendes gazdálkodás körét
meghaladó kiadásokról való döntéshez legalább 4/5-ös
szavazattöbbség szükséges) a „ha törvény eltérően nem
rendelkezik” szövegrésze az indítványozó álláspontja szerint nem egyeztethető össze az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdésével és a Jat. 18. § (1) bekezdésével. Ennek nyomán
ugyanis lehetővé válik, hogy a többség olyan költségek fizetésére is kötelezheti a döntés során kisebbségben maradt
tulajdonosokat, melyeket ők nem tudnak vállalni.
A Thtv. 34. § (4) bekezdését (a meghirdetett napirendben nem szereplő ügyben érvényes határozatot hozni nem
lehet) az indítványozó érvelése alapján azért kellene megsemmisíteni, mert az indokolatlanul korlátozza a közösség
döntési jogosítványát, s ezért sérti az Alkotmány 70/A. §
(3) bekezdését.
A Thtv. 37. § (2) bekezdése első mondata az indítványozó szerint nem egyértelmű: szerinte a jogalkotónak nem a
megismételt közgyűlés 15 napon belüli „összehívásáról”,
hanem „megtartásáról” kellene rendelkeznie. A hatályos
szöveg jelenlegi formájában szerinte sérti a Jat. 18. §
(2) bekezdését. A Thtv. 37. § (2) bekezdés második mondata pedig az indítványozó megítélése szerint nem egyeztethető össze az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésével, valamint a Jat. 1. § (2) bekezdésével és a Jat. 18. § (1)–(2) bekezdésével sem. A kifogásolt mondat ugyanis úgy is értelmezhető, hogy a törvényben megkövetelt határozatképességi arány a megismételt közgyűlés tekintetében közössé
gi akarattal felülírható. A határozatképtelen közgyűlés
azonnali megismétlésének a lehetősége pedig „okafogyottá” teszi a Thtv.-nek a határozatképességre vonatkozó
előírásait, továbbá hátrányosan megkülönbözteti az eredeti időpontban akadályoztatott tulajdonosokat.
A Thtv. 38. § (2) bekezdésével (a közgyűlés határozatát
a jelen levő tulajdonostársak tulajdoni hányada alapján
számított egyszerű szavazattöbbségével hozza meg) kapcsolatban az indítványozó a következőket sérelmezi: az
említett szabály nem rendelkezik a „tartózkodott” szavazatok sorsáról, és az sem egyértelmű, hogy „alternatív
döntési javaslatok” estében hogyan kell lefolytatni a szavazást. Mindez nem tesz eleget a Jat. 18. § (1) bekezdésében foglalt követelményeknek.
A Thtv. 39. § (4) bekezdése nem teszi kötelezővé a tulajdonostársak írásbeli értesítését a közgyűlési határozatokról, amely a közgyűlésen jelen nem lévők hátrányos
megkülönböztetéséhez [az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésének a sérelméhez] vezet az indítványozó értelmezésében.
A Thtv. 42. § (1) bekezdése (a közgyűlési határozat
megtámadásának szabályai) lényegében azt jelenti, hogy a
közgyűlés a jogalkotónál is erősebb jogosítványokkal rendelkezik, mivel a meg nem támadott határozat akkor is érvényes, ha az adott esetben jogszabállyal ellentétes, mutat
rá az indítványozó. Ez pedig hátrányos megkülönböztetést
eredményez a társasházban élők számára, sérti a „jogszabályi hierarchia elvét” és a „jogalkotási rendet” [Alkotmány 2. § (1) bekezdés, 70/A. § (1) bekezdés, Jat. 1. §
(2) bekezdés]. Aggályosnak tartja az indítványozó emellett azt is, hogy a törvény említett rendelkezése „kizárólag
a társasházi határozatok megsemmisítésével kapcsolatosan állapítja meg a bíróságok illetékességét”, de nem ad lehetőséget a bíróságoknak arra, hogy más, társasházi döntésben meg nem nyilvánuló jogsértéseket vizsgáljanak.
Mindez a társasházban élők hátrányos megkülönböztetését jelenti a jogérvényesítés tekintetében, és sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdését, valamint a Jat. 1. § (2) bekezdését is. Az, hogy a jogszabály a hatvan napos megtámadási
határidőt a határozathozataltól rendeli számítani – érvel az
indítványozó –, hátrányos megkülönböztetést valósít meg
a közgyűlésen jelen nem lévő tulajdonostársakkal szemben, ez sérti továbbá az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november
4-én kelt Egyezmény (a továbbiakban: EJEE) 13. Cikkét
(hatékony jogorvoslathoz való jog) is. Úgy véli továbbá az
indítványozó, hogy a Thtv. 42. § (1) bekezdése – mivel az
csak a tulajdonostársaknak biztosít megtámadási jogot –
megakadályozza a 27/A. § (ügyészi törvényességi felügyelet) érvényesülését, mindez pedig az Alkotmány 50. §
(1) bekezdésének, 51. § (3) bekezdésének, a 70/A. § (1) és
(3) bekezdésének, illetve a Jat. 18. § (2) bekezdésének a
sérelmét okozza. Bizonytalannak, félreértelmezhetőnek
tartja az indítványozó emellett a „kisebbség jogos érdekeinek lényeges sérelmével jár” szövegrész vonatkozásában a
„kisebbség” és a „lényeges” fogalmakat, ami szerinte az
Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésének, illetve a Jat. 18. §
(2) bekezdésének a sérelmére vezet.
Aggályosnak tartja az indítványozó a Thtv. 50. § (1) bekezdésével összefüggésben, hogy e jogszabályhely kizárólag a társasház képviseletére való jogosultságot deklarálja,
ugyanakkor nem szabályozza annak korlátait, nem szankcionálja azt az esetet, ha a képviselő nem a társasház utasításai és érdekei szerint jár el, illetve nem rendelkezik arról
az esetről, hogy ki képviselheti a társasházat a közös képviselő ellen indított perben. Ezek a hiányosságok szerinte
az Alkotmány 8. § (2) bekezdésének, illetve a Jat. 2. §
c) pontjának, 15. § (2) bekezdésének és 18. § (2) bekezdésének a sérelmét valósítják meg.
A Thtv. 51/A. § (1) bekezdésével összefüggésben az indítványozó azt kifogásolja, hogy a jogalkotó nem határozta meg a gazdasági ellenőrzést segítő személy megbízásánál figyelembe veendő, illetve kizáró feltételeket, ez pedig
álláspontja szerint nem egyeztethető össze az Alkotmány
8. § (2) bekezdésével és a Jat. 18. § (2) bekezdésével sem.
Az indítványozó végezetül a Thtv. számos, általa alapvetőnek vélt hiányosságára mutatott rá, eredeti kérelmében ezekkel kapcsolatban az Alkotmánybíróságtól – alkotmányellenesség állítása nélkül – e „törvényi hiányosságok
megállapítását”, illetve „pótlása elrendelését” kérte. Módosított indítványában az általa sérelmesnek tartott hiányosságokat csupán felsorolta.
Az indítványozó eredeti kérelmében a fentieken túlmenően a Thtv. 8. § (1) bekezdése, illetve a 34. § (2) bekezdése megsemmisítését is kérte, ugyanakkor a második – módosított, az indítványozó szavaival élve „pontosított”, „aktualizált” indítványában erre már nem hivatkozott.
Az indítványozó fenti kérelmét kiegészítve később
a Legfelsőbb Bíróság mint felülvizsgálati bíróság
EBH2008. 1795 (Gfv. X. 30.537/2007.) számú döntésének
a megsemmisítését is kérte, mivel az szerinte alapvető jogalkalmazási hibákat tartalmaz, s emellett az Alkotmány
több rendelkezését is sérti.
Az Alkotmánybíróság eljárása során a fent ismertetett
indítványhoz további négy indítványozó csatlakozott.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokrati
kus jogállam.”
„8. § (2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra
és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja
meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.”
„50. § (1) A Magyar Köztársaság bíróságai védik és biztosítják az alkotmányos rendet, a természetes személyek, a
jogi személyek és a jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezetek jogait és törvényes érdekeit, büntetik a bűncselekmények elkövetőit.”
„51. § (3) Az ügyészség közreműködik annak biztosításában, hogy mindenki megtartsa a törvényeket. Törvény
sértés esetén – törvényben meghatározott esetekben és
módon – fellép a törvényesség védelmében.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni,
születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(…)
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósu
lását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.”
„70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak
joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség,
rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz
szükséges ellátásra jogosultak.”
„77. § (2) Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok mindenkire egyaránt kötelezőek.”
2. A Thtv. támadott – az indítvány elbírálásakor hatályos – rendelkezései:
„10. § (1) Az alapító okirat módosításához – ha e törvény másként nem rendelkezik – valamennyi tulajdonostárs hozzájárulása szükséges; a változást be kell jelenteni
az ingatlanügyi hatóságnak.
(…)
(6) A közgyűlés határozata alapján – ha az (1)–(3) be
kezdésekben meghatározott feltételek egyike sem áll fenn
– bármely tulajdonostárs kérheti a bíróságtól, hogy a közös
tulajdonban álló olyan épületrészre, amely önálló ingatlanként kialakítható, vagy amellyel a meglevő külön tulajdon tárgya bővíthető, megszüntesse a közös tulajdont, ha
az a kisebbség méltányos érdekét nem sérti. A kereseti kérelemhez mellékelni kell az önálló ingatlan kialakítására
vonatkozó, az építésügyi hatóság által engedélyezett építési tervet.”
„13. § (1) A közösség szerveit, azok hatáskörét, jogait és
kötelezettségeit, a közös költség viselésének szabályait a
közösség szervezeti-működési szabályzatában kell megállapítani.
(2) A szervezeti-működési szabályzatnak – e törvény
keretei között – tartalmaznia kell:
a) a tulajdonostárs külön tulajdonának használatára,
hasznosítására, a külön tulajdonon belül nem mérhető közüzemi és más szolgáltatások díjának elszámolására és
megfizetésére,
b) a közös tulajdon fenntartására, ezen belül
– a közös költség viselésére és a költséghátralékok meg
fizetésére,
– felújítási alap képzése esetén az alap felhasználására,
c) a társasházi lakóépület házirendjére,
(…)”
„14. § (1) A szervezeti-működési szabályzatot a közös
ség az alakuló közgyűlésen – de legkésőbb az azt követő
hatvan napon belül megtartott közgyűlésen – az összes tu-
lajdoni hányad szerinti legalább egyszerű szavazattöbbségű határozatával állapítja meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett határozat úgy is meghozható, hogy a közös képviselő vagy az intézőbizottság
elnöke felhívására az írásbeli határozati javaslatról a tulajdonostársak írásban szavaznak. Az írásbeli szavazás eredményét a közös képviselő vagy az intézőbizottság elnöke
– a szavazásra megjelölt határidőt követő nyolc napon belül – köteles a tulajdonostársakkal írásban közölni.”
„21. § (1) Az építtető tulajdonostárs a lakásában tervezett olyan építkezés megkezdéséhez, amely miatt az alapító okiratot nem kell módosítani, de a munka az alapító okiratban közös tulajdonként megjelölt épületberendezésre
történő csatlakozással vagy a közös épületrész, épületberendezés műszaki állapotának megváltozásával jár együtt,
az épület biztonságának, állékonyságának megőrzése érdekében köteles az ilyen munkával közvetlenül érintett tulajdonostársak tulajdoni hányada szerinti legalább kétharmadának írásbeli hozzájáruló nyilatkozatát beszerezni.
(2) Az építtető tulajdonostárs a többi tulajdonostárs
hozzájáruló nyilatkozatának beszerzése nélkül jogosult a
lakásában tervezett olyan építkezés elvégzésére, amely
miatt az alapító okiratot nem kell módosítani és az (1) bekezdésben említett körülmények nem állnak fenn.”
„24. § (2) A szervezeti-működési szabályzatban kell
meghatározni:
a) a közös költség tulajdoni hányadtól eltérő megfizetése esetén, az érintett költségnemeket és a számítás módját,
b) a külön tulajdonon belül nem mérhető közüzemi és
más szolgáltatások díja tekintetében az egyes szolgáltatásokra vonatkozó külön jogszabályok alapján történő elszámolás és a megfizetés szabályait,
c) a közösköltség-hátralék megfizetése érdekében a közös képviselőnek vagy az intézőbizottság elnökének az
adós tulajdonostárs határidő megjelölésével történő felszólításával, továbbá – ha a felszólítás eredménytelen – a
bírósági fizetési meghagyás kibocsátásának kezdeményezésével, illetőleg – e törvény rendelkezései szerinti felhatalmazása esetén – a jelzálogjog bejegyzése és annak törlése iránti kérelem benyújtásával kapcsolatos feladatait,
d) felújítási alap képzésének elhatározása esetén – a külön jogszabályban meghatározott legkisebb mérték figyelembevételével – a hozzájárulás mértékét, valamint az alap
felhasználásának szabályait.”
„28. § (2) A közgyűlés határozatának – szó szerint – tartalmaznia kell a napirendi pont tárgyát, a megszavazott
döntést, továbbá a teljesítés érdekében megszavazott feltételek esetén a határozat végrehajtásának módját, illetőleg
feltételeit.
„34. § (4) A meghirdetett napirendben nem szereplő
ügyben érvényes határozatot hozni nem lehet.”
„37. § (2) A megismételt közgyűlést a határozatképtelen
közgyűlést követő 15 napon belüli időpontban az eredetivel azonos – a határozatképtelenné vált közgyűlés esetén a
közgyűlés berekesztését követően fennmaradó – napirend
del kell összehívni. A megismételt közgyűlés az eredeti
közgyűlés meghívójában az eredeti közgyűlés határozatképességétől függő feltétellel a határozatképtelen közgyűlés napjára is kitűzhető, ha a szervezeti-működési szabályzat ettől eltérően nem rendelkezik.”
„38. § (2) Ha e törvény másképpen nem rendelkezik, a
közgyűlés, illetőleg a megismételt közgyűlés a határozatát
a jelen levő tulajdonostársak tulajdoni hányada alapján
számított egyszerű szavazattöbbségével hozza meg.”
„39. § (1) A közgyűlésről jegyzőkönyvet kell felvenni,
amelynek tartalmaznia kell különösen:
a) a közgyűlést levezető elnök, a jegyzőkönyvvezető és
a jegyzőkönyv hitelesítésére megválasztott két tulajdonostárs nevét;
b) a jelenléti ív alapján a megjelent tulajdonostársak nevét és tulajdoni hányadát, illetőleg a tulajdonostárs által
meghatalmazott személy nevét;
c) a közgyűlés határozatképességének megállapítását;
d) a tárgyalt napirendek összefoglalását;
e) a közgyűlés által meghozott határozatokat szó szerint
és a szavazás eredményére vonatkozó adatokat.
(…)
(4) A közös képviselőnek vagy az intézőbizottság elnö
kének a közgyűlésen meghozott határozatokat a közgyűlés
megtartásától számított nyolc napon belül a társasházban
jól látható helyen ki kell függesztenie, továbbá ezzel egyidejűleg – ha a szervezeti-működési szabályzat ilyen kötelezettséget előír – azokról valamennyi tulajdonostársat
írásban értesítenie kell.”
„42. § (1) Ha a közgyűlés határozata jogszabály vagy az
alapító okirat, illetőleg a szervezeti-működési szabályzat
rendelkezését sérti, vagy a kisebbség jogos érdekeinek lényeges sérelmével jár, bármely tulajdonostárs keresettel
kérheti a bíróságtól a határozat érvénytelenségének megállapítását a határozat meghozatalától számított hatvan napon belül.”
„50. § (1) A közös képviselő (az intézőbizottság elnöke)
– a (2) bekezdés rendelkezésének kivételével – jogosult a
közösség képviseletének ellátására a bíróság és más hatóság előtt is. E jogkörének korlátozása harmadik személlyel
szemben hatálytalan.”
„51/A. § (1) Ha a közösség éves pénzügyi forgalma eléri
vagy meghaladja a tízmillió Ft-ot, vagy az alapító okirat
szerint külön tulajdonban lévő lakások és nem lakás céljára szolgáló helyiségek száma eléri vagy meghaladja az ötvenet, a számvizsgáló bizottság, illetőleg az ellenőrzési
jogkör gyakorlója (a továbbiakban együtt: számvizsgáló
bizottság) feladat-ellátásának segítésére – különösen az
éves elszámolás és a költségvetési javaslat előzetes véleményezésére – legalább regisztrált mérlegképes könyvelőt, vagy annál magasabb számviteli képesítéssel bíró és
ebbéli minőségében regisztrált személyt, vagy gazdasági
társaságot (a továbbiakban: gazdasági ellenőrzést segítő
személy) kell igénybe venni.”
III. Az indítványok az alábbiak szerint részben nem megalapozottak, részben érdemi elbírálásra alkalmatlanok.
1. Az Alkotmánybíróság eljárása során mindenekelőtt
azt vizsgálta meg, hogy az indítvány érdemben elbírálható-e.
1.1. A társasházakról szóló 2003. évi CXXXIII. törvény
módosításáról szóló 2009. évi LXXXIX. törvény 20. §
(3) bekezdése 2009. szeptember 30. napjával hatályon kívül helyezte a Thtv. 29. §-át. Erre tekintettel a Thtv.
29. §-ával kapcsolatos indítványt visszavonták.
Az Alkotmánybíróság megállapította továbbá, hogy bár
az első indítványozó eredeti kérelmében kérte a Thtv. 8. §
(1) bekezdése, illetve a 34. § (2) bekezdése megsemmisítését, ugyanakkor a második – módosított – indítvány erre
már nem hivatkozott. A kérelem ezért visszavontnak tekinthető.
Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 20. §-a értelmében az Alkotmánybíróság az arra jogosult indítványa alapján jár el, az
Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.; a továbbiakban: Ügyrend) 31. § d) pontja ezzel
összhangban úgy szól, hogy az eljárás megszüntetésének
van helye, ha az indítványozó az indítványát visszavonta.
Erre tekintettel a Thtv. 8. § (1) bekezdése, a 29. § (1) bekezdésének a „ha törvény eltérően nem rendelkezik” szövegrésze, illetve a 34. § (2) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában az Alkotmánybíróság az eljárást megszüntette.
1.2. Az indítványozók kérték a Legfelsőbb Bíróság Gfv.
X. 30.537/2007. számú ítélete megsemmisítését is. Az
Abtv. 1. § b) pontja értelmében az Alkotmánybíróság hatáskörébe jogszabály és állami irányítás egyéb jogi eszköze alkotmányossági vizsgálata tartozik, bírósági határozatok felülvizsgálatára, illetve megsemmisítésére azonban
sem az Abtv., sem más jogszabály alapján nincs lehetősége.
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság a bírósági ítélet
megsemmisítésére irányuló indítványt – hatáskörének hiánya miatt – az Ügyrend 29. § b) pontja alapján visszautasította.
2. Az Abtv. 22. § (2) bekezdése szerint az indítványnak
a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az Ügyrend 21. § (2) bekezdése értelmében a kérelem akkor tekinthető határozottnak, ha az indítvány tartalmazza a vizsgálandó jogszabály
megjelölése mellett az Alkotmánynak azokat a rendelkezéseit, amelyeket – az indítványozó állítása szerint – a hivatkozott jogszabályok megsértenek. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint továbbá – az Abtv. 22. §
(2) bekezdésének az ok megjelölésére irányuló kötelezettsége alapján – az indítványozónak meg kell indokolnia,
hogy a támadott jogszabály miért és mennyiben sérti az
Alkotmány hivatkozott rendelkezését. Az indítvány érdemben nem bírálható el, ha az indítványozó nem támasztja alá összefüggően, érdemi vizsgálatra alkalmas érvekkel
a megsemmisíteni kért jogszabályi rendelkezések és az
Alkotmány megjelölt rendelkezései között fennálló alkotmányjogilag értékelhető összefüggéseket, nem jelöli meg,
hogy az alkotmányellenesség milyen indokok alapján áll
fenn (lásd pl. 477/B/2001. AB végzés, ABH 2005, 1596.).
Megállapítható, hogy az indítvány e feltételeknek az
alábbiak szerint a hiánypótlást követően is csak részben
felel meg.
2.1. Az indítvány a Thtv. egyes rendelkezéseivel kapcsolatban csupán a Thtv.-n belüli ellentmondásra, illetve
más törvénnyel – a Jat. egyes rendelkezéseivel, illetve
emellett a Thtv. 13. § (2) bekezdés a) pontja esetében a
Ptk.-val – való ellentétre hivatkozott, alkotmányellenességet azonban nem állított.
Az Alkotmánynak a jogalkotási törvény megalkotására
vonatkozó 7. § (2) bekezdése nem tette alkotmányos szabállyá a Jat. normáit (496/B/1990. AB határozat, ABH
1991, 496.). Az alkotmánybírósági gyakorlat alapján a Jat.
rendelkezéseinek a figyelmen kívül hagyása csak akkor
eredményezheti a jogszabály alkotmányellenességének
megállapítását, ha az adott jogszabály egyben az Alkotmány valamely rendelkezését is sérti [32/1991. (VI. 6.) AB
határozat, ABH 1991, 146, 159.].
Mivel azonban az indítvány alkotmányellenességet ebben a vonatkozásban nem állított, az Alkotmánybíróság a
Thtv. 13. § (2) bekezdésének a) pontjával és c) pontjával,
valamint a 14. § (2) bekezdésével, a 21. § (1)–(2) bekezdéseivel, a 24. § (2) bekezdés b) pontjával, a 28. § (2) bekezdésével, a 37. § (2) bekezdésével, a 38. § (2) bekezdésével,
a 39. § (1) bekezdésével, az 50. § (1) bekezdésével és az
51/A. § (1) bekezdésével összefüggésben előterjesztett indítványi elemeket – mint érdemi elbírálásra alkalmatlanokat – az Abtv. 22. § (2) bekezdése és az Ügyrend 29. §
d) pontja alapján visszautasította.
2.2. Szintén visszautasította az Alkotmánybíróság a
Thtv. 10. § (1) bekezdésével, a 13. § (1) bekezdésével, az
50. § (1) bekezdésével és az 51/A. § (1) bekezdésével
összefüggésben előterjesztett, az Alkotmány 8. § (2) bekezdésének a sérelmére alapított indítványt. A megjelölt
alkotmányi szakasz az alapvető jogok lényeges tartalmának korlátozását tiltja, az indítványozók ugyanakkor nem
jelölték meg, hogy mely alapvető jog sérelmét és milyen
tekintetben látják megvalósulni a sérelmezett rendelkezések által.
2.3. Az indítványozók a Thtv. 24. § (2) bekezdés
b) pontjával, illetve a 34. § (4) bekezdésével, a 37. § (2) bekezdésének második mondatával és a 42. § (1) bekezdésével összefüggésben hátrányos megkülönböztetésre
[Alkotmány 70/A. § (1) bekezdés], illetve az esélyegyen-
lőség sérelmére [Alkotmány 70/A. § (3) bekezdés] hivatkozott. Ezen álláspontjukat ugyanakkor [kivéve a 42. §
(1) bekezdésével kapcsolatban a közgyűlésen résztvevő és
részt nem vevő tulajdonostársak helyzetének összehasonlítását] érdemi vizsgálatra alkalmas, alkotmányjogilag értékelhető, összefüggő érvekkel nem támasztotta alá: az alkotmányellenesség állításán – illetve jogalkalmazási
visszaélések, értelmezési bizonytalanságok említésén – túl
nem fejtették ki az Alkotmány 70/A. § (3) bekezdésével
való kapcsolatot, illetve azt, hogy milyen vonatkozásban
látnak diszkriminációt megvalósulni az említett rendelkezések által.
Ezért az Alkotmánybíróság az indítványt – mint érdemi
elbírálásra alkalmatlant – az Abtv. 22. § (2) bekezdése és
az Ügyrend 29. § d) pontja alapján ebben a tekintetben
visszautasította.
2.4. Ehhez hasonlóan az Alkotmánybíróság a Thtv.
39. § (4) bekezdésével kapcsolatban előterjesztett kérelmet sem tartotta érdemben vizsgálhatónak. Az indítványozók nem egy konkrét előírást kifogásoltak, hanem pusztán
egy szabályozási hiányra hivatkoztak (azt sérelmezték,
hogy a törvény nem teszi kötelezővé a tulajdonostársak
írásbeli értesítését a közgyűlési határozatokról), s ezt tartották diszkriminatívnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint diszkrimináció akkor állapítható meg, ha valamely személyt vagy csoportot más, azonos helyzetben lévő személyekkel vagy csoporttal történt összehasonlításban kezelnek hátrányosabb módon [21/1990. (X. 4.) AB
határozat, ABH 1990, 73, 78.; 32/1991. (VI. 6.) AB határozat, ABH 1991, 146, 142.; 43/B/1992. AB határozat,
ABH 1994, 744, 745.; 32/2005. (IX. 15.) AB határozat,
ABH 2005, 329, 338.]. Fogalmilag kizárt tehát, hogy önmagában a szabályozás hiánya – más, létező szabállyal
való összehasonlítás nélkül – diszkriminatív legyen. Az
Alkotmánybíróság ezért az indítványt, mivel az érdemi
elbírálásra nem alkalmas, az Ügyrend 29. § d) pontja alapján visszautasította.
2.5. Az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy az indítványozók nem támasztották alá összefüggően, érdemi
vizsgálatra alkalmas módon a Thtv. 13. § (2) bekezdés
b) pontja és az Alkotmánynak a jogbiztonságot garantáló
rendelkezése [az indítványozók hivatkozása szerint az Alkotmány 77. § (2) bekezdése, helyesen: 2. § (1) bekezdése], illetve a Jat. 18. § (2) bekezdése közötti összefüggést.
Ezért az Alkotmánybíróság a Thtv. 13. § (2) bekezdés
b) pontja alkotmányellenességével kapcsolatos kérelmet
visszautasította.
2.6. Az indítványozók arra vonatkozó kifogásával kapcsolatban, mely szerint a Thtv. 42. § (1) bekezdése sérti az
EJEE 13. Cikkét, az Alkotmánybíróság a következőkre
mutat rá. Az Abtv. 1. § c) pontja az Alkotmánybíróságnak
külön hatáskört biztosít jogszabály, valamint az állami irányítás egyéb jogi eszköze nemzetközi szerződésbe ütközésének vizsgálatára. Ezt a vizsgálatot azonban kizárólag az
Abtv. 21. § (3) bekezdésében felsoroltak kezdeményezhe
tik, és az indítványozók nem tartoznak ebbe a körbe. Az
Ügyrend 29. § c) pontja alapján ezért – az indítványozási
jogosultság hiánya miatt – az Alkotmánybíróság a nemzetközi szerződésbe ütközés vizsgálatára irányuló indítványt
visszautasította.
2.7. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a Thtv.
vélt hiányosságait ecsetelő – az eredeti és a módosított indítványban szereplő – indítványozói felsorolás szintén
nem felel meg az indítványokkal szemben támasztott követelményeknek, ezért ebben a vonatkozásban az indítványt az Abtv. 22. § (2) bekezdése és az Ügyrend 29. §
d) pontja alapján visszautasította.
3. Az Alkotmánybíróság az indítványt egyebekben az
alábbiak szerint érdemben vizsgálta meg.
3.1. Az indítványozók a Thtv. 10. § (1) bekezdésével, a
13. § (1) bekezdésével, illetve a 14. § (1) bekezdésével
kapcsolatban megsemmisítést indítványoztak, tartalmilag
azonban mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítását kérték: a jogbiztonság, illetve az Alkotmány 77. § (2) bekezdésének a sérelmét látják abban, hogy
a jogalkotó nem szankcionálja, ha a társasház nem tesz eleget az alapító okirat módosítására, illetve az SZMSZ megalkotására vonatkozó kötelezettségének. Az Alkotmánybíróság a kérelmet – állandó gyakorlatának megfelelően –
tartalma szerint bírálta el.
Az Abtv. 49. § (1) bekezdése szerint mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására akkor
kerülhet sor, ha a jogalkotó szerv a jogszabályi felhatalmazásból származó jogalkotói feladatát elmulasztotta és ezzel alkotmányellenességet idézett elő. „E törvényi rendelkezés alkalmazása során a két feltételnek – a mulasztásnak
és az ennek folytán előidézett alkotmányellenes helyzetnek – együttesen kell fennállnia. Az Alkotmánybíróság
következetes gyakorlata szerint a jogalkotói feladat elmulasztása akkor állapítható meg, ha a jogalkotó jogalkotási
kötelezettsége konkrét jogszabályi felhatalmazásból ered,
vagy valamely alapvető jog érvényesüléséhez magából az
Alkotmányból szükségszerűen következik a jogszabály
megalkotásának kényszere. A jogalkotó szerv jogszabály-alkotási kötelezettségének konkrét jogszabályi felhatalmazás nélkül is köteles tehát eleget tenni, ha azt észleli,
hogy a hatás- és feladatkörébe tartozó területen jogszabályi rendezést igénylő kérdés merült fel, feltéve, hogy a szabályozást valamely alkotmányos jog érvényesülése vagy
biztosítása kényszerítően megköveteli [22/1990. (X. 16.)
AB határozat, ABH 1990, 86.]. Az állam jogalkotói kötelezettsége – ahogy erre az Alkotmánybíróság a 37/1992.
(VI. 10.) AB határozatában (ABH 1992, 227, 231.)
rámutatott – következhet az Alkotmányból kifejezett rendelkezés nélkül is, ha valamely alkotmányos alapjog biztosítása ezt feltétlenül szükségessé teszi” [1395/E/1996.
AB határozat, ABH 1998, 667, 669.].
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a jogalkotónak nincs konkrét jogszabályi felhatalmazásból eredő jogalkotási kötelezettsége a társasházi alapító okirat módosí
tásának, illetve az SZMSZ megalkotásának elmulasztásával kapcsolatos szankció bevezetésére. Az indítványozók
által hiányolt szabályozási tartalom továbbá magából az
Alkotmányból sem következik szükségszerűen: sem az
Alkotmányban biztosított alapvető jogok, sem a jogbiztonság érvényesülése vagy biztosítása nem követeli meg
feltétlenül meghatározott tartalmú vagy jellegű szankció
megalkotását az indítványozók által vázolt esetekre.
Az Alkotmánybíróság rámutat továbbá arra, hogy az indítványozók által hiányolt szabályozási tartalom és az e
körben megjelölt további alkotmányi rendelkezés [az
Alkotmány 77. § (2) bekezdése, mely azt mondja ki, hogy
az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok mindenkire
egyaránt kötelezőek] között nincs összefüggés.
Mindezek miatt az Alkotmánybíróság a Thtv. 10. §
(1) bekezdésével, a 13. § (1) bekezdésével és a 14. § (1) bekezdésével összefüggésben mulasztásban megnyilvánuló
alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítványt
elutasította.
3.2. Az Alkotmánybíróság ezt követően a Thtv. 10. §
(6) bekezdésével kapcsolatban előterjesztett – a Jat. 18. §
(2) bekezdésére, s ezzel összefüggésben az Alkotmány
2. § (1) bekezdésére alapított – kérelmet vizsgálta meg.
E szabály azt mondja ki, hogy a közgyűlés határozata és
bármely tulajdonostárs kérelme alapján a bíróság elrendeli
a közös tulajdon megszüntetését a közös tulajdonban álló,
önálló ingatlanként kialakítható épületrészre, ugyanakkor
– ezt sérelmezik az indítványozók – a bíróság jogszerű
közgyűlési határozat megléte esetén is köteles figyelembe
venni a kisebbség méltányos érdekét.
Az Alkotmánybíróság megítélése szerint ezen – a társasháztulajdon tartalmára, jellegzetességeire, a közös és a
külön tulajdoni elemek sajátos kapcsolódására figyelemmel megalkotott – kisebbségvédelmi rendelkezés egyik tulajdonostársat sem részesíti előnyben a másik javára, és
megfelel annak a követelménynek, hogy „[a] társasházakra vonatkozó szabályozásnak alkalmasnak kell lennie
egyensúly teremtésére a társasháztulajdon egyes alanyainak esetenként eltérő érdekek által meghatározott pozíciója között” [3/2006. (II. 8.) AB határozat, ABH 2006,
65, 82.].
Az 1160/B/1992. AB határozat értelmében általános és
elvont módon megfogalmazott jogi normák konkrét, egyedi esetekre való vonatkoztatása jogalkalmazási kérdés.
A jogalkalmazás során minden jogszabály értelmezésre
szorul még akkor is, ha annak problémamegoldó, alkotó
jellege elmosódott, az értelmezési művelet más korábbi
jogszabály-értelmezésekre támaszkodva rutinná vált.
A határozat szerint azt általában a jogalkotás dönti el, hogy
valamely életviszonyt milyen részletességgel szabályoz.
A döntés kimondja, hogy ez a jogszabály homályosságától, értelmezhetetlenségétől különálló kérdés (ABH 1993,
607, 608.). Önmagában nem sérti a jogbiztonságot az, ha a
jogszabály a jogalkalmazás során értelmezésre szorul és
esetenként az értelmezés problémamegoldó, alkotó jellege
kerül előtérbe [3/2006. (II. 8.) AB határozat, ABH 2006,
65, 83.].
A Jat. 18. §-ának (2) bekezdése értelmében a jogszabályokat a magyar nyelv szabályainak megfelelően, világosan és közérthetően kell megszövegezni. A 1263/B/1993.
AB határozat rámutatott, hogy „[p]usztán az a tény, hogy
valamely jogszabályi rendelkezést többféleképpen lehet
értelmezni, nem szükségképpen jelenti a Jat. idézett szabályának megsértését. A leggondosabb jogszabályszerkesztés és jogszabály előkészítés mellett is előfordulhatnak
ugyanis a gyakorlatban jogszabályértelmezési nehézségek, amelyeket általában a jogalkotói vagy jogalkalmazói
jogszabályértelmezés eszközeivel kell felszámolni.
Ugyanez az irányadó arra az esetre, ha valamely rendelkezés kétségtelenül nem áll összhangban a Jat. idézett szabályával, de a jogszabályértelmezés révén gondoskodni lehet
a szóbanforgó jogszabály helyes alkalmazásáról. Amenynyiben tehát egy törvény valamely rendelkezése nem felel
meg a Jat. 18. § (2) bekezdésében megfogalmazott követelménynek, ez önmagában véve még nem jelent alkotmányellenességet. Alkotmánysértésnek csak az minősül,
ha a sérelmezett jogszabály tartalma olyan mértékben homályos, vagy rendelkezései olyannyira ellentmondásosak,
hogy a tisztázatlanság feloldására a jogszabályértelmezés
már nem elegendő, s a jogalkotási fogyatékosság az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság szerves
részét alkotó jogbiztonság sérelmét idézi elő.” (ABH
1994, 672, 673–674.)
Az indítványban megjelölt rendelkezések felülvizsgálata során az Alkotmánybíróság ilyen jellegű, a jogbiztonságot [az Alkotmány 2. § (1) bekezdését] sértő alkotmányellenességet nem állapított meg, ezért a Thtv. 10. § (6) bekezdése megsemmisítésére irányuló indítványt elutasította.
3.3. A Thtv. 42. § (1) bekezdésével összefüggésben az
indítványozók a jogszabályi hierarchia és a jogalkotási
rend sérelmére hivatkoztak [e körben az Alkotmány 2. §
(1) bekezdését és a Jat. 1. § (2) bekezdését jelölték meg].
Az Alkotmánybíróság megvizsgálta a támadott szabályt
és megállapította, hogy az a közgyűlési határozatok megtámadhatóságáról rendelkezik, tehát a jogalkotással összefüggésben nem álló előírást tartalmaz. Mivel a támadott
szabály mindezek alapján az Alkotmány megjelölt rendelkezéseivel az indítványozók által felhozott érvek alapján
alkotmányjogilag értékelhető összefüggésbe nem hozható,
az Alkotmánybíróság az indítványt elutasította.
3.4. Tartalmi szempontból mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítását kérték az indítványozók a Thtv. 42. § (1) bekezdésével kapcsolatban, azt
kifogásolták, hogy a bíróságnak csak társasházi határozatok vizsgálatára van lehetősége.
Hangsúlyozni kell ezzel kapcsolatban, hogy általában
a jogalkotás feladata eldönteni, hogy valamely életviszonyt, élethelyzetet milyen részletességgel szabályoz
(1160/B/1992. AB határozat, ABH 1993, 607, 608.). Ebből a szempontból alkotmányossági kérdést csak az vet fel,
ha a szabályozás hiányossága alapvető jog vagy az Alkotmányban deklarált alkotmányos elv érvényesülését gátolja
(1621/E/1992. AB határozat, ABH 1993, 765, 766.).
A Thtv. alapján a tulajdonostársak csak a közgyűlési határozatokban megnyilvánuló döntéseket támadhatják meg,
ez azonban nem akadálya annak, hogy más jellegű, határozatban meg nem nyilvánuló jogsértés esetén a tulajdonostársak jogvitájukat bíróság elé terjesszék.
Az Alkotmánybíróság e körben nem talált olyan körülményt, amely alkotmányellenes mulasztás megállapítását
indokolná, ezért az indítványt elutasította.
3.5. Az indítványozók a Thtv. 42. § (1) bekezdésével
kapcsolatban a hátrányos megkülönböztetés sérelmére is
hivatkoztak, úgy vélik, az, hogy a megtámadási határidő a
határozat meghozatalától számít, diszkriminálja azokat a
tulajdonostársakat, akik a közgyűlésen nem tudtak részt
venni.
Az Alkotmánybíróság a sérelmezett rendelkezéssel egy
korábbi határozatában – más összefüggésben – már foglalkozott. Megállapította, hogy a „Tv.-nek [Thtv.] az a korlátozó szabálya, amelynek értelmében valamennyi tulajdonostárs tekintetében, a határozat meghozatalától számított
megtámadási határidő elmulasztása jogvesztéssel jár, a jelen esetben, a Tv.-ben szabályozott jogviszonyok tekintetében nem áll ésszerű arányban a korlátozás céljával, a társasház zavartalan működéséhez fűződő érdekek védelmével. Előállhat a hatályos szabályozás mellett az a helyzet,
hogy a tulajdonostárs keresetindítási jogát menthető okból, önhibáján kívül nem tudja érvényesíteni és a hátrányos következmények másként sem háríthatók el. A jelen
esetben nincs olyan másik alapvető jog, szabadság vagy
alkotmányos érték, amelynek védelme más módon ne lenne elérhető. Az Alkotmánybíróság ezért a Tv. [Thtv.] 42. §
(1) bekezdésének »A határidő elmulasztása jogvesztéssel
jár.« szövegrészét alkotmányellenessé nyilvánította és
megsemmisítette.” [3/2006. (II. 8.) AB határozat, ABH
2006, 65, 95.]
A Thtv. tehát a megtámadási határidő számítását jelenleg egységesen, minden érintett vonatkozásában azonos
módon szabályozza úgy, hogy a határidő jogvesztőnek
nem tekinthető. Ennek alapján az Alkotmánybíróság úgy
ítélte meg, hogy nincs szó arról, hogy a jogalkotó a közgyűlésen résztvevő tulajdonostársakat előnyben részesítené azokkal szemben, akik valamely oknál fogva nem
tudtak azon jelen lenni, ezért az indítványt elutasította.
3.6. Az indítványozók meglátása szerint a Thtv. 42. §
(1) bekezdése megakadályozza a 27/A. §-ban szabályozott
ügyészi törvényességi felügyelet érvényesülését, amely az
Alkotmány 50. § (1) bekezdésének, 51. § (3) bekezdésének, 70/A. § (1) és (3) bekezdésének, illetve a Jat. 18. §
(2) bekezdésének a sérelmét okozza.
Az Alkotmánybíróság megvizsgálta a Thtv. említett két
paragrafusát, azonban a tulajdonostársaknak a közgyűlési
határozatok megtámadására vonatkozó joga és az ügyészi
törvényességi felügyelet szabályai között az indítványo
zók által felfedezni vélt ellentétet nem tartotta megállapíthatónak.
Mivel az indítvány ebben a tekintetben is megalapozatlan, az Alkotmánybíróság azt elutasította.
Budapest, 2010. április 26. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
41/2012. (IV. 16.) ME határozata Magyarország Kormánya és a Szlovák Köztársaság Kormánya között a dunai vízlépcsőre vonatkozó, a hágai Nemzetközi Bíróság ítéletével összhangban álló szerződés létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a közigazgatási és igazságügyi miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
1. egyetértek a Magyarország Kormánya és a Szlovák Köztársaság Kormánya között a hágai Nemzetközi Bíróság
1997. szeptember 25-i ítéletével (a továbbiakban: Ítélet) összhangban álló, az Ítélet végrehajtása érdekében
megalkotandó, az 1978. évi 17. törvényerejű rendelettel kihirdetett, a Magyar Népköztársaság és a Csehszlovák
Szocialista Köztársaság között a Gabcikovo–Nagymarosi Vízlépcsőrendszer megvalósításáról és üzemeltetéséről
Budapesten, 1977. évi szeptember hó 16. napján aláírt Szerződést (a továbbiakban: Szerződés) felváltó vagy kiegészítő
megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) létrehozásával; 2. felhatalmazom dr. Szabó Marcelt, a Kormány hágai Nemzetközi Bíróság előtti képviselőjét, egyben a Szerződés 3. cikke
szerinti meghatalmazottját a Megállapodás létrehozására irányuló nemzetközi szakértői szintű tárgyalások
vezetésére; 3. felhatalmazom a külügyminisztert, a közigazgatási és igazságügyi minisztert, a vidékfejlesztési minisztert és a nemzeti
fejlesztési minisztert, hogy a tárgyalódelegáció tagjait jelöljék ki;
4. felhívom a külügyminisztert, hogy a Megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
5. felhívom a közigazgatási és igazságügyi minisztert, a külügyminisztert, a vidékfejlesztési minisztert és a nemzeti
fejlesztési minisztert, hogy a Megállapodás létrehozását követően a szerződés szövegének végleges megállapítására
való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1704/2013. (X. 8.) Korm. határozata a 2013/2014. átmeneti időszak téli közfoglalkoztatásával összefüggő képzési program kérdéseiről.
A Kormány felhívja
 1. a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy biztosítson a  téli közfoglalkoztatást kiegészítő képzési program
24 Mrd Ft-os összköltségének 50%-ában meghatározott előleget a tanfolyamok lebonyolítása érdekében;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
 nemzetgazdasági miniszter
határidő: azonnal
2. a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy készítse elő a  kiterjesztett TÁMOP 2.1.6 kiemelt projekt akciótervi
nevesítéséről és támogatásának jóváhagyásáról szóló előterjesztést;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
határidő: azonnal 3. a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  közfoglalkoztatást kiegészítő képzési program végrehajtása érdekében
gondoskodjon a  Türr István Képző és Kutató Intézet alapkompetencia fejlesztés és felzárkóztató képzések
bonyolítására történő kijelöléséről;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter és az emberi erőforrások minisztere
határidő: azonnal
4. az  emberi erőforrások miniszterét, hogy a  program keretében megvalósítandó alapkompetencia-fejlesztési és
felzárkóztató képzésekhez szükséges személyi, tárgyi feltételeinek biztosítása érdekében gondoskodjon a Türr István
Képző és Kutató Intézet, valamint a Klebelsberg Intézményfenntartó Központ közötti megállapodás megkötéséről;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
határidő: azonnal 5. az  emberi erőforrások miniszterét, hogy vizsgálja meg a  felzárkóztató képzések elvégzését igazoló bizonyítvány
kiállítása érdekében a  2013/2014. tanév rendjéről szóló 47/2013. (VII. 4.) EMMI rendelet módosításának
szükségességét a beiratkozás és az osztályozó vizsgák időpontja tekintetében.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
határidő: 2013. október 30.
orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
25/2016. (VII. 13.) MNB rendelete a „Zsigmond aranyforintja” arany emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – a  Zsigmond király által kibocsátott aranyforint emlékére – „Zsigmond aranyforintja”
megnevezéssel 50 000 forintos címletű arany emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2016. július 14. 2. § (1) Az emlékérme 986 ezrelék finomságú aranyból készült, súlya 3,491 gramm, átmérője 20 mm, széle sima.
 (2) Az emlékérme előlapjának szélén, felső köriratban a  „MAGYARORSZÁG”, alsó köriratban – egymástól ponttal
elválasztva – az „50 000” értékjelzés és a „FORINT” felirat olvasható. A felső és az alsó köriratot bal oldalon, középen
a „2016” verési évszám, jobb oldalon, középen a „BP.” verdejel választja el. A verdejelben legalább tízszeres nagyítás
esetén látható, a verdejel adott betűjével megegyező betűket ábrázoló mikroírás került elhelyezésre. A gyöngysorszegéllyel határolt középmezőben egy Zsigmond király által kibocsátott aranyforint előlapja alapján készült
érmeábrázolás látható. Az emlékérme előlapjának képét az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Az emlékérme hátlapjának szélén, felső köriratban a „ZSIGMOND 1387–1437”, alsó köriratban az „ARANYFORINTJA”
felirat olvasható. A felső és az alsó köriratot bal oldalon, középen egy pont, jobb oldalon, középen Soltra E. Tamás
tervezőművész mesterjegye választja el. A körvonallal határolt középmezőben egy Zsigmond király által kibocsátott
aranyforint hátlapjának ábrázolása látható. Az emlékérme hátlapjának képét a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 2000 darab készíthető. 4. § Ez a rendelet 2016. július 14-én lép hatályba.
Nagy Márton s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank alelnöke


text:
7/2011. (HK 14.) HM KÁT s z a k utasítása a Honvédelmi Minisztérium, mint intézmény Kockázatkezelési Szabályzata kiadásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 100. § (3) bekezdése, valamint 110. §
(1) bekezdése alapján a Honvédelmi Minisztérium, mint
intézmény Kockázatkezelési Szabályzata kiadásáról az
alábbi
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya kiterjed a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a HM Közgazdasági és
Pénzügyi Hivatalra, a HM Belső Ellenőrzési Hivatalra, valamint az Magyar Honvédség Támogató Dandárra.
2. A Honvédelmi Minisztérium, mint intézmény operatív belső kontrollrendszerének részét képező Kockázatkezelési Szabályzatát a jelen szakutasítás mellékleteként kiadom.
3. Jelen szakutasítás a közzététele napján lép hatályba.
Fodor Lajos s. k.,
HM közigazgatási államtitkár


text:
475/2013. (X. 30.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a magyar–indiai gazdasági együttműködés érdekében végzett kiemelkedő munkája, valamint Magyarország
érdekeit Indiában képviselő példamutató és áldozatos üzleti tevékenysége elismeréseként
dr. Dinesh Shantilal Patel, a Themis Medicare Ltd. elnöke, vezérigazgató részére a
MAGYAR ÉRDEMREND TISZTIKERESZTJE
 polgári tagozata; Magyarország és a  magyar állampolgárok érdekeinek Indiában történő példamutató és áldozatos képviseletéért,
kimagasló tiszteletbeli főkonzuli tevékenysége, valamint a  magyar–indiai gazdasági kapcsolatok fejlesztése
érdekében végzett munkája elismeréseként
Binod Khemka, Magyarország mumbai tiszteletbeli főkonzulja részére a
MAGYAR ÉRDEMREND LOVAGKERESZTJE
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2013. október 7.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1193/2012. (VI. 15.) Korm. határozata a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium és a Magyar Köztársaság Ügyészsége fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében,
„Az Európai Unió tagállamai Legfelsőbb Bíróságai mellett működő ügyészségek vagy azonos jogállású intézmények
Hálózata” 2012. évi konferenciájának és közgyűlésének szervezési költségeinek, valamint a rendezvény szakmai
anyagát tartalmazó kiadvány elkészítésének biztosítása érdekében a Magyarország 2012. évi központi
költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet X. Közigazgatási és Igazságügyi
Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 25. Fejezeti általános tartalék alcím terhére, a Kvtv.
1. melléklet VIII. Magyar Köztársaság Ügyészsége fejezet, 1. Ügyészségek cím javára 12 000 ezer forint 1. melléklet
szerinti átcsoportosítását rendeli el. Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
legfőbb ügyész nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
42/2013. (V. 29.) OGY határozata az agrárgazdasági jelentés elkészítéséről.
1. Az Országgyűlés felhívja a  Kormányt, hogy az  agrárgazdaságért felelős miniszter útján évente jelentésben
számoljon be az agrárgazdaság előző naptári évének eredményeiről.
2. A jelentés adjon összefoglaló képet az agrárgazdaság helyzetéről, a mezőgazdasági termelők jövedelemviszonyairól,
a  vidékfejlesztés területén elért eredményekről, a  vidék gazdasági-társadalmi állapotáról, a  vidéki életminőség
és a  helyi közösségek alakulásáról, valamint az  agrárgazdasággal és a  vidékfejlesztéssel összefüggésben
a  környezetvédelem, a  víz, a  levegő, az  élővilág (különös figyelemmel a  genetikailag módosított szervezetekre és
az inváziós fajok elterjedésére) és a talaj állapotáról, valamint a klímaváltozáshoz kapcsolódó adaptációról. A jelentés
mutassa be továbbá a költségvetési támogatások felhasználását.
3. A jelentést a Kormány a tárgyévet követő évben, legkésőbb november 15-ig terjessze az Országgyűlés elé.
 4. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
1131/2018. (III. 19.) Korm. határozata az Egészségbiztosítási Alap Gyógyító-megelőző ellátás céltartalék jogcím előirányzatáról történő átcsoportosításról és a Fogászati ellátás jogcím előirányzatának megemeléséről.
A Kormány
 1. a  Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 12.  §
(1)  bekezdés b)  pontjában biztosított jogkörében elrendeli a  Kvtv. 1.  melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap
fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás
jogcímcsoport, 21. Gyógyító-megelőző ellátás céltartalék jogcím előirányzatának terhére 833 300 000 forint egyszeri
átcsoportosítását a Kvtv. 1. melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai
cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás jogcímcsoport, 3. Fogászati ellátás jogcím
előirányzatának javára, az 1. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal
 2. a  Kvtv. 12.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében elrendeli a  Kvtv. 1.  melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap
fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás
jogcímcsoport, 3. Fogászati ellátás jogcím 3 290 000 000 forinttal történő megemelését, a 2. melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
255/2012. (IX. 28.) KE határozata szolgálati viszony megszűnésének megállapításáról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés e) pontja, valamint a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 59. § (1) bekezdés a) pontja és (2) bekezdése alapján – a belügyminiszter
javaslatára – megállapítom, hogy dr. Sárközi Ferenc rendőr dandártábornok hivatásos szolgálati viszonya 2012.
szeptember 18-ai hatállyal, a törvény erejénél fogva megszűnik.
Budapest, 2012. szeptember 13. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
1/2018. (III. 14.) FM utasítása a statisztikai szabályzat kiadásáról.
A Kormány tagjaink feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendeletben meghatározott feladat- és hatáskörömben
eljárva – figyelemmel a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjára – a hivatalos statisztikai feladatok
ellátásával kapcsolatban az alábbi utasítást adom ki:
1. § (1) Az utasításban foglaltakat a Földművelésügyi Minisztérium (a továbbiakban: Minisztérium) önálló szervezeti egységei
(a továbbiakban: szervezeti egység) hivatalos statisztikai tevékenységének ellátása során kell alkalmazni.
(2) A Minisztérium egyes statisztikai tevékenységek elvégzésébe bevonhatja a Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatalt
(a továbbiakban: NÉBIH) is, ebben az  esetben a  NÉBIH szervezeti egységeinek is be kell tartania az  utasításban
foglaltakat.
A statisztikai tevékenység célja 2. § A Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységének célja, hogy pontos, megbízható, időszerű és releváns statisztikai
adatok és közlemények előállításával, illetve közzétételével tárgyilagos képet adjon a  kormányzati szakpolitikák,
a szakmai, érdekképviseleti szervezetek, a gazdasági szereplők, illetve a széles közvélemény számára a mezőgazdaság,
az  élelmiszeripar, valamint a  környezet- és természetvédelem egyes részterületeinek helyzetéről és annak időbeli
változásáról, ezzel támogatva a tényeken alapuló döntéshozatalt.
A statisztikai tevékenység jogi, szakmai keretei 3. § Ezen utasításban nem szabályozott kérdésekben a  hivatalos statisztikáról szóló 2016. évi CLV. törvény és annak
végrehajtási rendeletei, valamint az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi
CXII. törvény, továbbá az Európai Parlament és a Tanács európai statisztikákról szóló 223/2009 EK rendelet előírásait
kell alkalmazni. Törekedni kell az  Európai Statisztika Gyakorlati Kódexében, illetve a  Nemzeti Statisztika Gyakorlati
Kódexében foglaltaknak való minél teljesebb körű megfelelésre.
A statisztikai tevékenység szervezeti keretei 4. § (1) A Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységének koordinálásáért, ellenőrzéséért és minőségének fejlesztéséért,
valamint a Központi Statisztikai Hivatallal és a Hivatalos Statisztikai Szolgálat többi tagjával való kapcsolattartásért,
a  Minisztérium statisztikai tevékenységének képviseletéért az  Agrárközgazdasági Főosztály a  felelős. Feladatainak
ellátása érdekében az Agrárközgazdasági Főosztály jogosult a Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységet végző
szervezeti egységei és a NÉBIH statisztikai tevékenységet végző szervezeti egységei számára szakmai, módszertani
útmutatásokat kiadni és azok, illetve a statisztikai feladatok teljesítéséről tájékoztatást kérni.
(2) A Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységéért szakstatisztikák szerint az alábbi szervezeti egységek a felelősek:
a) az agrárgazdaság-statisztikáért az Agrárközgazdasági Főosztály;
b) a környezetstatisztikáért a  Hulladékgazdálkodási Főosztály, a  Környezetmegőrzési Főosztály, és
a Természetmegőrzési Főosztály;
c) a vadászati és erdészeti statisztikáért az Erdészeti és Vadgazdálkodási Főosztály.
A statisztikai tevékenység szakmai függetlensége 5. § A Minisztérium az általa előállított hivatalos statisztikai adatok hitelessége, az irántuk tanúsított közbizalom hosszú
távon történő fenntartása érdekében biztosítja a  statisztikai adatok előállításáért felelős szervezeti egységek
statisztikai szakmai függetlenségét. A statisztikai adatok előállításáért és publikálásáért felelős szervezeti egységek
vezetői önállóan döntenek statisztikai szakmai ügyekben, különösen az  alkalmazott statisztikai módszertanok és
eljárások fejlesztéséről, átalakításáról, az  előállított statisztikai termékek és a  tájékoztatási program tartalmáról,
valamint a közlemények publikálásának időpontjáról.
Hatékony működés, adminisztratív terhek 6. § (1) A Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységének ellátása során a hatékony működésre és az adatszolgáltatók
adminisztratív terheinek mérséklésére törekszik. Hatékony működés alatt az előállított adatok és közlemények, illetve
a felhasznált erőforrások optimális arányát kell érteni. Adott mennyiségű és minőségű statisztikai adatot, közleményt
minél kevesebb erőforrás felhasználásával kell előállítani, vagy adott erőforrás-felhasználással minél több statisztikai
adatot, közleményt kell előállítani.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak figyelembevételével minden évben meg kell vizsgálni, hogy egy elsődleges adatforráson
alapuló adatfelvétel kiváltható-e másodlagos adatforrással. Szintén évenként szükséges megvizsgálni az adminisztratív
tehercsökkentés lehetőségeit, többek között a  kisebb adatszolgáltatók mentesítését és a  kérdőív egyszerűsítését,
az útmutató érthetőségét és teljességét. A vizsgálatok eredményét éves statisztikai beszámolóban kell bemutatni.
Felhasználói igények 7. § A Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységének elsődleges célja, hogy a  szakpolitika számára állítson elő
releváns, jól használható adatokat. Ugyanakkor fontos a felhasználók egyéb csoportjainak igényeit is a lehetőségekhez
mértén kielégíteni. a Minisztérium által gondozott valamennyi statisztikai tématerület esetében évente, az Országos
Statisztikai Adatfelvételi Program ütemrendjéhez igazodóan felhasználói igényfelmérő megbeszélést kell tartani
a  felhasználók főbb csoportjainak meghívásával. A megbeszélésről készült emlékeztetőt a Minisztérium honlapján
nyilvánosságra kell hozni.
Adatkezelés, adathozzáférés 8. § (1) Az egyedi adatokat kizárólag statisztikai célra lehet felhasználni. Tilos az  egyedi azonosításra alkalmas statisztikai
adatokat hatósági célra, peres és nemperes eljárásban felhasználni.
(2) Az egyedi adatokhoz kizárólag a statisztikai adat előállításában, ellenőrzésben tevékenyen részt vevő munkatársak
férhetnek hozzá. Ezen munkatársak adatvédelmi nyilatkozatot kötelesek aláírni, amelyben vállalják, hogy az adatokat
a  statisztikai szabályzatban, illetve a  vonatkozó jogszabályokban foglaltaknak megfelelően kezelik. Az  egyedi
adatokhoz hozzáférő munkatársak személyét és a hozzáférés terjedelmét az adott adatfelvételért felelős szervezeti
egység vezetője határozza meg, és arról nyilvántartást vezet.
(3) A munkatársak adatvédelmi oktatását a statisztikai koordinációért felelős szervezeti egység vezetője belső képzés
keretében végzi. A belső képzésekről a statisztikai koordinációért felelős szervezeti egység vezetője nyilvántartást
vezet.
(4) Az egyedi adatokat szervezeten belül csak adathordozó, illetve jelszóval védett közös mappa segítségével adhatják át
egymásnak az illetékes munkatársak.
(5) Kizárólag aggregált (összesített) adatokat lehet a Minisztérium többi munkatársának, beleértve a statisztikát előállító
szervezeti egység vezetőjén kívüli vezetőket, küldeni.
(6) Akkor lehet egy statisztikai adatot közzétenni, ha az adatszolgáltatók száma eléri a hármat, egyébként csak további
aggregáláshoz lehet felhasználni. Ezen esetben fontos feltétel, hogy az  aggregált mutatóból ne lehessen
visszakövetkeztetni az eredeti adatra.
(7) A felfedés elleni védelem biztosítása érdekében publikálás előtt a statisztikát előállító szervezeti egység vezetője vagy
az általa ezzel a feladattal megbízott munkatárs minden statisztikai adatot átvizsgál.
Követelmények 9. § (1) A Minisztérium az általa előállított statisztikai adatok magas és folyamatosan javuló minősége érdekében a hazai és
a  nemzetközi jó gyakorlatnak megfelelően jár el a  módszertan kidolgozásában, fejlesztésében és az  adatok
minőségének nyomon követésében.
(2) Az előállított statisztikai adatoknak és közleményeknek meg kell felelniük az alábbi követelményeknek:
a) relevancia: a statisztikai adat vagy közlemény feleljen meg a valós felhasználói igényeknek;
b) pontosság: a statisztikai adat a lehető legnagyobb mértékben közelítse meg a valós értéket;
c) időszerűség: a közzététel és a leírt esemény referenciaideje közötti idő a lehető legrövidebb legyen;
d) időbeli pontosság: az adatközlés tényleges és a publikálás tervezett időpontja essen egybe;
e) hozzáférhetőség: a  statisztikai adatok és közlemények a  felhasználók széles köre számára legyenek
hozzáférhetőek;
f ) érthetőség: a  statisztikai adatok értelmezhetőségét metaadatok segítik elő. A  metaadatok bemutatják
az adatgyűjtés célját, módszertanát, az alapsokaság jellemzőit és az alkalmazott osztályozásokat és a fontosabb
fogalmakat. A  metaadatok elkészítéséért az  adatgyűjtést végrehajtó munkatárs a  felelős. A  metaadatokat
a Minisztérium honlapján kell közzétenni és a módszertan változásával egyidejűleg frissíteni;
g) összehasonlíthatóság és koherencia: a statisztikai adat legyen összhangban a többi, vele logikai, gazdasági és
társadalmi szempontból kapcsolatban álló adattal, és legyen alkalmas időbeli, valamint – amennyiben
releváns – a földrajzi területek és tárgykörök közötti összehasonlításra.
(3) A statisztikai adatok és közlemények (2)  bekezdésben foglalt követelményeknek való megfelelését évente a  14.  §
(2) bekezdése szerinti beszámolóban kell megvizsgálni.
Becslés és imputálás 10. § (1) A  becslési eljárás során egy hiányzó változóhoz egy becsült értéket kell rendelni szakmai megítélés, tapasztalat
alapján. Az imputálási eljárás során becslés alapján ki kell javítani a hibásnak ítélt adatot, vagy pótolni kell a hiányzó
adatot.
(2) Az adatfelvételek során becsléseket elsősorban az egyedi adatokhoz lehet rendelni, aggregált adatokra vonatkozóan
csak különösen indokolt esetben készülhet becslés. Adatpótlást nemcsak a teljes kérdőív hiánya, hanem a részleges
kitöltése esetén is lehet alkalmazni.
(3) A  becslési, imputálási eljárás során először telefonon, illetve e-mailben kell megkeresni azt az  adatszolgáltatót,
amelyik nem vagy részlegesen vagy nem megfelelően tesz eleget az adatszolgáltatói kötelezettségének. A megkeresés
során fel kell szólítani az  adatszolgáltatót a  hibás adatok javítására, illetve a  hiányzó adatok pótlására, továbbá
az adatszolgáltatótól kapott információt fel lehet használni a hibás vagy hiányzó adatok becsléséhez.
(4) Ha az adatszolgáltató megkeresése sikertelen, illetve csak részleges adatokat sikerül megtudni, akkor az adatgyűjtésért
felelős munkatárs saját elbírálása alapján javítja a hibás és pótolja a hiányzó adatait, és ezt a tényt rögzíti.
(5) Az imputálás során a hibás vagy hiányzó adatot az alábbiak szerint lehet javítani vagy pótolni:
a) Ugyanazon adatszolgáltató korábbi időszakra vonatkozó adatával:
aa) a  tárgyidőszakot közvetlenül megelőző időszak adatával, abban az  esetben, ha a  tevékenység
folyamatos, és nem jellemzi időszakosság;
ab) a  tárgyidőszakot egy évvel megelőző időszak adatával, abban az  esetben, ha a  tevékenység
folyamatos, de éven belüli időszakosság mutatkozik a tevékenységben;
ac) a tárgyidőszakot megelőző más időszak adatával, abban az esetben, ha a tevékenység folyamatos, és
az adatszolgáltatótól valamilyen kiegészítő információ érkezik a tevékenység mértékére vonatkozóan
(például átmeneti változás után a tevékenység az 1-2-3 évvel korábbi szintre tért vissza);
ad) az aa)–ac) alpontokban felsorolt eljárások alkalmazása korrekcióval (a korábbi időszakra vonatkozó
adatszolgáltatás adata elfogadható, ha bizonyos értéket korrigálunk, például a  tárgyidőszakban
a tevékenység nagyon hasonlóan alakult, mint egy korábbi időszakban, de bizonyos adatok kiugróan
magasak vagy alacsonyak voltak);
b) Egy kiválasztott adatszolgáltató tárgyidőszaki adatával vagy több kiválasztott adatszolgáltató tárgyidőszaki
adatainak átlagával kerül javításra vagy pótlásra az alábbiak figyelembevételével:
ba) ha más cég, cégek adatával történik a  hibák javítása, illetve a  hiány pótlása, a  statisztikai adat
előállításáért felelős munkatárs egyéni szakmai elbírálása alapján dönti el, hogy mely cég, cégek
melyik időszakra vonatkozó korábbi adatait alkalmazza az imputáláshoz;
bb) az alkalmas cég, cégek kiválasztása több szempont alapján történhet:
bba) egy adatszolgáltató adatával abban az esetben, ha egy adatszolgáltató piaci részesedése
és tevékenysége nagyfokú hasonlóságot mutat az  adatszolgáltatást elmulasztó cég
adataival. Jellemzően kis cégek, gazdálkodók esetén alkalmazható ez a becslési mód;
bbb) több adatszolgáltató átlagadatával abban az esetben, ha több hasonló cég, gazdálkodó is
található az  adatszolgáltatók között és azok adatai megbízhatóak. Ebben az  esetben
a  kiválasztott cégek, gazdálkodók tárgyidőszaki adatainak átlaga kerül felhasználásra
az imputáláshoz;
c) Változásindex alapján:
 A változásindexet abban az esetben lehet felhasználni az imputáláshoz, ha az adott időszakban érdemi változás
történt a bázisidőszakhoz képest. Ebben az esetben a (5) bekezdés a) pont ab) alpontja szerinti eljárást ki kell
egészíteni azzal, hogy a tárgyidőszakra már jelentést tett adatszolgáltatók körében számított változásindexszel
kell korrigálni az adatszolgáltató korábbi időszakra vonatkozó adatát. A számítás során a tárgyidőszakban már
jelentést tett adatszolgáltatók összesített adatait el kell osztani ugyanezen adatszolgáltatói csoport egy
korábbi időszakra vonatkozó összesített adataival. A  kapott százalékos változással kell korrigálni
az adatszolgáltató ugyanazon korábbi időszakra vonatkozó adatát.
Ellenőrzés 11. § (1) Az adatok minőségét az alábbi szempontok szerint kell minden publikálás előtt ellenőrizni:
a) válaszadási arány: az adatszolgáltatók tényleges és a tervezett számának aránya;
b) imputálás aránya: az adatszolgáltatók között és az egyes adatkörökben;
c) időbeli koherencia (idősor elemzés): az adatszolgáltató korábban szolgáltatott adatai mennyire koherensek;
d) statisztikai adatok összevetése más forrásból származó adatokkal.
(2) Az eredményeket egy rövid minőségjelentésben kell dokumentálni.
Revízió 12. § (1) A Minisztérium az  általa előállított adatok minőségének magas szinten tartása és folyamatos javítása érdekében
a  statisztikai adatait a  nemzetközi és hazai jó gyakorlatnak megfelelően folyamatosan felülvizsgálja.
Adat-felülvizsgálatnak (revízió) kell tekinteni minden már megjelent, nyilvánosságra hozott statisztikai adat értékében
történő változást. Az adatok revíziójának alapvető célja az adatok minőségének javítása és ezáltal a valóság minél
pontosabb tükrözése. Az adatok felülvizsgálatának oka lehet többek között a publikálás időpontja után beérkezett
információk felhasználása (néhány adatszolgáltató késve ad adatot, vagy módosítja az  eredetileg közölt adatot),
továbbá a hazai vagy nemzetközi módszertani előírás változása is.
(2) A Minisztérium az alábbi adat-felülvizsgálati típusokat alkalmazza:
a) tervezett (rutin) revízió: olyan változtatás a nyilvánosságra hozott adatokban, amely a rendszeres adat-előállítási
folyamatból ered (például a  hiányzó adatok becsült értékének a  később beérkezett, jelentett tényadatokra
vagy az előzetes adatok véglegesre cserélése);
b) nem tervezett revízió: előre nem látható okokból válik szükségessé a  revízió (például egy adatszolgáltató
az adatok publikálását követően szolgáltat javított adatokat).
(3) A revíziónak átláthatónak, a felhasználók széles köre számára jól nyomon követhetőnek kell lennie. A revízió tényét
a Minisztérium honlapján az adott statisztika mellett fel kell tüntetni, az érintett adatokat egységesen és jól láthatóan
meg kell jelölni.
(4) A Minisztérium a  tervezett revíziókról az  adatok közzétételét megelőzően tájékoztatja a  felhasználókat, illetve
a statisztikai publikációs naptárakban jelzi a revízió időpontját is.
(5) A revízió módszertana és időpontja tekintetében biztosítani kell a stabilitást és a rendszerességet.
Tájékoztatás 13. § (1) A Minisztérium hivatalos statisztikai tevékenységének legfontosabb célja, hogy pontos, megbízható, hiteles, időszerű
és releváns adatokat bocsásson a belső és külső felhasználók rendelkezésére.
(2) A Minisztérium a  felhasználók számára a  kívánt szerkezetben, formátumban és az  időszerűség és pontosság
szempontjainak mérlegelésével publikálja az adatokat és közleményeket.
(3) A tájékoztatás során tekintettel kell lenni az adatszolgáltatók egyedi adatainak a védelmére, továbbá a vonatkozó
jogszabályoknak való megfelelésre.
(4) A statisztikai közleményeket a tárgyilagosság, pártatlanság, politikai állásfoglalástól mentesség biztosítása céljából el
kell különíteni a Minisztérium egyéb közleményeitől. Minden statisztikai közleményt megjelenése előtt a statisztikát
előállító szervezeti egység – a  NÉBIH esetében a  szakmai felügyeletet ellátó szakfőosztály – vezetője ellenőriz
e szempontok alapján.
(5) Az előállított statisztikai adatokat és közleményeket valamennyi felhasználó egy időben és megkülönböztetéstől
mentesen ismerheti meg, ezért azokat a  Minisztérium honlapján nyilvánosságra kell hozni. Ennek megfelelően
a statisztikai adatot és közleményt a statisztikát előállító szervezeti egység csak a honlapon való publikálást követően
küldheti meg a Minisztérium más szervezeti egységeinek vagy szervezeten kívülre. Ez alól csak a publikálásban részt
vevő szervezeti egységek képeznek kivételt.
(6) A statisztikai adatok és közlemények közzétételének időpontjáról a  statisztikai koordinációért felelős szervezeti
egység vezetője, a  statisztikai adatokat, közleményeket előállító szervezeti egységek bevonásával a  tárgyévet
megelőző év december 15-ig tájékoztatási naptárt készít, amit december 31-ig a Minisztérium honlapján közzétesz.
A tájékoztatási naptárban közölt időponttól csak indokolt esetben lehet eltérni, és ezt az erről szóló döntést követően
az új időpont megjelölésével azonnal jelezni kell a Minisztérium honlapján.
(7) A Minisztérium az  általa előállított statisztikai adatokat fő szabályként elektronikusan, a  honlapján teszi közzé.
A legfontosabb statisztikai adatokat a honlapon angol nyelven is elérhetővé kell tenni.
(8) A szervezeten kívüli felhasználóknak lehetőségük van egyedi, a honlapon nem publikált szerkezetben való adatkérésre.
Amennyiben ez a kérés jelentős többletmunka ráfordítást igényel, a Minisztérium a mindenkori önköltségszámítási
szabályzatának megfelelő költségtérítést kér. Az egyedi adatkérések teljesítésének határideje 10 munkanap, ami nagy
terjedelmű adatkérések esetében egy alkalommal meghosszabbítható.
Statisztikai éves munkaterv és beszámoló 14. § (1) A Minisztérium statisztikai koordinációért felelős szervezeti egysége, a statisztikát előállító többi szervezeti egység és
a NÉBIH közreműködésével, a statisztikai adat-előállítási tevékenységéről a tárgyévet megelőző év december 15-ig
éves munkatervet készít. A  munkaterv tartalmazza a  tervezett adatfelvételek és statisztikai tájékoztatók körét és
a tervezett módszertani, tájékoztatási és egyéb statisztikai fejlesztéseket a határidőkkel és a felelősökkel együtt.
(2) A munkaterv teljesítéséről a  tárgyévet követő év június 30-ig beszámolót kell készíteni, ami tartalmazza az  egyes
feladatok teljesülésének rövid bemutatását, az  előállított adatokhoz kapcsolódó rövid módszertani bemutatót,
az adatminőséget és az adatok által bemutatott helyzet rövid értékelését.
(3) A munkatervet és a beszámolót a statisztikai koordinációért felelős szervezeti egység útmutatása alapján a statisztikát
előállító szervezeti egység vezetője készíti el, a statisztikai koordinációért felelős szervezeti egység állítja össze, és
terjeszti a földművelésügyi miniszter elé.
15. § Ez az utasítás a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 földművelésügyi miniszter


text:
48/2015. (III. 12.) Korm. rendelete a Fővárosi Állat- és Növénykert fejlesztésére irányuló Pannon Park és Mesepark projektekhez kapcsolódó beruházások megvalósításával összefüggő közigazgatási hatósági ügyek nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról és az eljáró hatóságok kijelöléséről.
A Kormány a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és
egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), b), d), e) és f ) pontjában,
az 1. § (4) bekezdése és a 2. melléklet tekintetében a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában,
a 4. § tekintetében a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 110. § (7) bekezdés 16. pontjában,
az 5. § tekintetében az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (1) bekezdés 5., 6. és
16.2. pontjában,
a 6. § tekintetében a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 110. § (7) bekezdés 27. pontjában
kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja a  Budapest Főváros
Önkormányzatának a  Budapest XIV. kerület 29732/9, 29732/5, 29753, 29742, 29743, 29800, 29799, 29732/3,
29737 helyrajzi számon nyilvántartott ingatlanokon megvalósuló, a  Fővárosi Állat- és Növénykert fejlesztésére
irányuló Pannon Park projekthez és Mesepark projekthez kapcsolódó beruházásokkal (a  továbbiakban együtt:
Beruházás) összefüggő, az 1. mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket.
(2) Az  (1)  bekezdés alkalmazásában a  Beruházással összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a  közigazgatási
hatósági eljárásokat, amelyek a  Beruházás megvalósításához és használatbavételéhez közvetlenül kapcsolódó
útépítési, közmű csatlakozási és fejlesztési, valamint egyéb munkák érdekében az  (1)  bekezdés szerinti
ingatlanokkal szomszédos Budapest XIV. kerület 29732/1 helyrajzi számú Városliget ingatlant, valamint a Budapest
29739/1 helyrajzi számú Hermina utat, 29732/2 helyrajzi számú Állatkerti körutat, 29731/2 helyrajzi számú Dózsa
György utat, 29762/1 helyrajzi számú Kacsóh Pongrác utat és 29780 helyrajzi számú Hungária körutat érintik.
(3) A  Kormány az  (1)  bekezdés szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban eljáró hatóságként az  1.  mellékletben
meghatározott hatóságokat jelöli ki.
(4) Azokban az esetekben, amikor az 1. mellékletben meghatározott ügyfajtára vonatkozó jogszabály az adott ügyben
szakhatóság közreműködését rendeli el, a  Kormány az  (1)  bekezdés szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban
eljáró szakhatóságként a 2. mellékletben meghatározott hatóságokat jelöli ki.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyek koordinációjára – a  fővárosi és megyei
kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 8/A. §-ában foglaltak szerinti – feladat- és hatáskörrel
rendelkező kormánymegbízottként a Budapest Főváros Kormányhivatalát vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az ügyfélnek az eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az 1. § (1) bekezdése szerinti közigazgatási hatósági
eljárásokban a  szakhatóság – a  hatóság határozatának meghozataláig felhasználható – előzetes szakhatósági
állásfoglalást ad ki.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban a  szakhatósági eljárásra vonatkozó ügyintézési
határidő – ha jogszabály rövidebbet nem állapít meg – nyolc nap.
(3) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokra vonatkozó ügyintézési határidő – ha jogszabály
rövidebbet nem állapít meg – tizenöt nap.
4. § Az 1. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott ingatlanokra vonatkozó településrendezési eszköz módosítása során
az egyes tervek, illetve programok környezeti vizsgálatáról szóló 2/2005. (I. 11.) Korm. rendelet 4. § (4) bekezdése
szerinti véleményadás határideje legfeljebb nyolc nap.
5. § (1) A  Beruházással érintett építmények, önálló rendeltetési egységek esetében az  országos településrendezési és
építési követelményekről szóló kormányrendeletet a következő eltérésekkel kell alkalmazni:
a) a jelentős zöldfelületet igénylő közösségi kulturális önálló rendeltetési egység (állatkert, növénykert,
temető stb.) és közhasználatú park területének minden megkezdett 1000 m2-e után egy személygépkocsi
elhelyezését kell biztosítani,
b) személygépkocsik elhelyezését biztosító gépjármű-várakozóhelyek (parkolók) a  telken, azon kívül
a  telekhatártól mért, legfeljebb 1000 méteren belüli más telken – parkolóban, parkolóházban vagy
a közforgalom céljára átadott magánút egy részének felhasználásával – együttesen biztosíthatók.
(2) A Beruházással összefüggésben nem kell építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt beszerezni.
 (3) A  Beruházással összefüggésben a  telek előírt legkisebb zöldfelületébe a  telek zöldfelületével azonos módon
beszámítandó a Pannon Park fedett parkjának zöldfelülete is.
6. § A Beruházással összefüggésben a fás szárú növények védelméről szóló kormányrendeletet a következő eltérésekkel
kell alkalmazni:
a) az 1.  § (1)  bekezdése szerinti földrészleteken lévő fás szárú növények kivágása esetén azok pótlásáról
a Beruházás megvalósításának határidejére kell gondoskodni, azzal, hogy a kivágott fák és cserjék pótlásának
várható időpontját a kérelemben fel kell tüntetni,
b) a kivágott fák pótlására telepített fák közé beszámítandóak a  Beruházás keretében a  Pannon Park fedett
parkjába telepített fás szárú növények,
c) amennyiben a  kivágott fák pótlása az  1.  § (1)  bekezdése szerinti földrészleteken nem biztosítható, a  pótlás
az  1.  § (1) és (2)  bekezdésében megjelölt földrészleteken, a  tulajdonos hozzájárulásával biztosítható, azzal,
hogy a kivágott fák pótlásának helyét a kérelemben fel kell tüntetni.
7. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
(2) Az  eljáró hatóság az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban meghozott döntéseket
– az  eljárás során a  személyesen az  ügyfélnek szóló végzések, valamint az  ingatlan-nyilvántartással összefüggő
döntések kivételével – hirdetményi úton közli. A  döntés közlésének napja a  hirdetmény kifüggesztését követő
ötödik nap.
(3) Ha a  (2)  bekezdés szerint hirdetményi közlésnek van helye, és a  döntés az  ügyfél számára kötelezettséget állapít
meg, vagy alapvető jogát vonja el vagy korlátozza, a hatóság az ismert ügyfelet a döntés szövegéről – hirdetmény
kifüggesztésével egyidejűleg – az  ügyfél tekintetében az  adott ügyfajtára vonatkozó külön jogszabály szerint
alkalmazható kapcsolattartási forma használatával tájékoztatja. A  közlés jogkövetkezményei ilyen esetben is
a hirdetményi úton történő közléshez kapcsolódóan állnak be.
8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1677/2014. (XI. 26.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és a Koreai Köztársaság Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyarország Kormánya és a  Koreai Köztársaság Kormánya közötti légiközlekedési megállapodás
(a továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza a  nemzeti fejlesztési minisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Megállapodás bemutatott
szövegének – a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. elfogadja a Megállapodás kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a Megállapodás szövegének végleges
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány
a nemzeti fejlesztési minisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
95/2003. (VI. 16.) KE határozata városi cím adományozásáról.
1. A belügyminiszter előterjesztésére a városi címet
adományozom
a) Borsod-Abaúj-Zemplén megyében
NYÉKLÁDHÁZA
b) Hajdú-Bihar megyében
KABA
c) Komárom-Esztergom megyében
BÁBOLNA
d)Pest megyében
ALBERTIRSA
nagyközségeknek. 2. Ez a határozat 2003. július 1. napján lép hatályba.
Budapest, 2003. június 12. Dr. Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
20/2003. (VI. 24.) IM rendelete az Igazságügyi Minisztérium Pártfogó Felügyelői Szolgálat vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséggel járó munkaköreiről, valamint a vagyonnyilatkozat átadásáról, kezelésről és az abban foglalt adatok védelméről.
Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról
szóló 1997. évi LXVIII. törvény (a továbbiakban: Iasz.)
14/A. §-ának (4) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
1. § A rendelet hatálya az Igazságügyi Minisztérium Pártfogó Felügyelői Szolgálat Országos Hivatalánál és az
Országos Hivatal megyei (fővárosi) hivatalainál (a továbbiakban együtt: Hivatal) igazságügyi alkalmazotti jogviszonyban állókra terjed ki a 2. § (1) bekezdésében meghatározott munkakörök betöltésekor.
2. § (1) A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi
XXIII. törvény (a továbbiakban: Ktv.) 22/A—22/B. §-aiban
és a 6. számú mellékletében meghatározott adattartalommal
vagyonnyilatkozatot kötelesek tenni
a) a Hivatal vezetői (főigazgató, főigazgató-helyettes,
főosztályvezető, főosztályvezető-helyettes, igazgató, igazgatóhelyettes, osztályvezető, osztályvezető-helyettes,
titkárságvezető, pártfogói szállás vezetője, pártfogói foglalkoztató vezetője),
b) pártfogó felügyelői,
c) belső ellenőri munkaköröket betöltők, illetve akikkel e munkaköröket
kívánják betölteni.
(2) A vagyonnyilatkozatok nyilvántartását és ellenőrzését — a Ktv. 22/A. §-ának (7) bekezdése és a vagyonnyilatkozat tételéről, átadásáról, kezeléséről, az abban
foglalt adatok védelméről, valamint a Közszolgálati Ellenőrzési Hivatal szervezetéről, működéséről és az ellenőrzési
eljárás lefolytatásáról szóló 114/2001. (VI. 29.) Korm. rendeletben foglaltak alkalmazásával — a Belügyminisztérium Közigazgatásszervezési és Közszolgálati Hivatal végzi.
(3) A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget első alkalommal 2003. szeptember 30-ig kell teljesíteni a 2002.
december 31-i állapotnak megfelelően.
(4) A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség teljesítésére történő felhívás, valamint az Iasz. 14/A. §-a (5) bekezdésének második mondatában a vagyonnyilatkozat-tételi
kötelezettség megszegése esetére meghatározott következménnyel kapcsolatos intézkedés megtétele a munkakör
betöltője felett munkáltatói jogkört gyakorló vezető feladata.
(5) A kitöltött vagyonnyilatkozat munkáltatónál maradó
példányát a főigazgató és a főigazgató-helyettes vagyonnyilatkozata esetében az Igazságügyi Minisztérium, a többi
vagyonnyilatkozat esetében az Országos Hivatal személyügyi szerve tárolja és tartja nyilván, a további példányok
kezelése során a Ktv. 22/A. és 22/B. §-ai szerint kell eljárni.
3. § Ez a rendelet 2003. július 1-jén lép hatályba.
Dr. Bárándy Péter s. k.,
igazságügy-miniszter