text:
2015. CXCIX. törvény a Magyarország és a Kazah Köztársaság között létrejött kiadatási egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad Magyarország és a  Kazah Köztársaság között létrejött kiadatási
egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles angol és magyar nyelvű szövege a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2015. december 1-i ülésnapján fogadta el.
For Hungary For the Republic of Kazakhstan MAGYARORSZÁG ÉS A KAZAH KÖZTÁRSASÁG KÖZÖTT LÉTREJÖTT KIADATÁSI EGYEZMÉNY
Magyarország és a Kazah Köztársaság (a továbbiakban együttesen: „a Felek”),
Attól az  óhajtól vezérelve, hogy hatékonyabb együttműködést alakítsanak ki a  két állam között a  bűnüldözés és
az ítéletek végrehajtása terén, a másik állam szuverenitását tiszteletben tartva;
Attól az óhajtól vezérelve, hogy megerősítsék a két állam közötti kapcsolatokat a kiadatás terén;
Annak tudatában, hogy e cél kétoldalú kiadatási egyezmény keretében érhető el;
Az alábbiakban állapodtak meg: 1. Cikk
KIADATÁSI KÖTELEZETTSÉG
A jelen Egyezmény értelmében mindkét Fél kiadja a másik Fél kérelmére a területén tartózkodó azon személyeket,
akiket a  másik Fél büntetőeljárás lefolytatása, vagy bíróságai által kiszabott ítélet végrehajtása céljából kiadatási
bűncselekmény miatt keres.
2. Cikk
KIADATÁSI BŰNCSELEKMÉNYEK 1. Kiadatásnak olyan bűncselekmény esetében van helye, amely mindkét Fél joga alapján legalább egy év
szabadságvesztéssel büntetendő.
2. Ha a  kiadatási kérelem célja szabadságvesztéssel járó ítélet végrehajtása, akkor a  kérelem előterjesztésének
időpontjában a  kiadni kért személy által még letöltendő büntetésnek legalább hat hónapos időtartamúnak kell
lennie.
3. A jelen cikk 1. bekezdésének alkalmazásában valamely bűncselekmény attól függetlenül kiadatási bűncselekmény,
hogy a  Felek joga azonos bűncselekmény-kategóriába sorolja-e, illetve azonos terminológiával írja-e le az  adott
bűncselekményt.
4. A  vámmal, adóval és devizaszabályozással kapcsolatos jogszabályok megsértése esetében a  kiadatás akkor sem
tagadható meg, ha a  megkeresett Fél nemzeti joga nem tartalmaz a  megkereső Fél nemzeti jogához hasonló
szabályozást.
5. Amennyiben a  bűncselekményt a  megkereső Fél területén kívül követték el, akkor van helye kiadatásnak, ha
a megkeresett Fél nemzeti joga szerint hasonló esetben a területén kívül elkövetett bűncselekmények büntetésére
is van joghatósága.
6. Ha a  kiadatási kérelem több olyan bűncselekményre vonatkozik, melyek mindkét Fél nemzeti joga szerint
szabadságvesztés büntetéssel büntetendők, de a  bűncselekmények közül nem mindegyik tesz eleget a  jelen cikk
1. és 2. bekezdésében foglaltaknak, a  megkeresett Félnek joga van az  összes bűncselekményre nézve teljesíteni
a kiadatási kérelmet.
3. Cikk
KÖTELEZŐ MEGTAGADÁSI OKOK
A kiadatást meg kell tagadni ha:
a) a megkeresett Fél alapos okkal feltételezi, hogy a megkeresést azért terjesztették elő, hogy a keresett személy
ellen a  személy faja, neme, vallása, állampolgársága vagy politikai meggyőződése miatt folytassanak le
büntetőeljárást vagy szabjanak ki büntetést, illetve a bírósági eljárással érintett személy helyzete ezen okok
bármelyike miatt veszélyeztetetté válhat;
b) a bűncselekmény, melyre a kiadatást kérik, a megkereső Fél joga szerint olyan büntetéssel sújtható, melyet
a megkeresett Fél nemzeti joga nem engedélyez;
c) a  megkeresett Fél alapos okkal feltételezi, hogy a  kiadni kért személy olyan büntetésnek, vagy más
cselekménynek illetve mulasztásnak lenne kitéve, amely során a  megkereső Fél nem biztosítja számára
az alapvető emberi jogokat, beleértve a kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmód elleni védelmet;
d) a megkeresett Fél joga szerint elévülés miatt büntetőeljárás már nem folytatható vagy a büntetést már nem
lehet végrehajtani;
e) a megkeresett Fél illetékes hatóságai a kiadni kért személlyel szemben már jogerős ítéletet hoztak a kiadatási
kérelem tárgyát képező bűncselekmény vagy bűncselekmények miatt. A  kiadatást meg lehet tagadni, ha
a megkeresett Fél illetékes hatóságai a kiadatással érintett ügyben olyan határozatot hoztak, hogy a keresett
személy ellen nem indítanak büntetőeljárást, illetve a büntetőeljárást megszüntetik.
f ) a megkeresett Fél menedékjogot biztosít a kiadni kért személynek;
g) a  kiadatás sértené a  megkeresett Fél szuverenitását, nemzetbiztonságát, közrendjét vagy egyéb érdekét,
illetve a kiadatás a megkeresett Fél alkotmányába ütközne;
h) a bűncselekmény, amely miatt a kiadatást kérték, a megkereső Fél joga szerint halálbüntetéssel büntethető.
A megkeresett Fél mindaddig megtagadhatja a kiadatást, amíg a megkereső Fél nem nyújt biztosítékot arra,
hogy a halálbüntetést nem fogják kiszabni, vagy ha kiszabták, akkor azt nem hajtják végre;
i) a kiadatást olyan katonai bűncselekményre kérték, amely nem köztörvényes bűncselekmény;
j) a bűncselekmény, amely miatt a kiadatást kérik, a megkeresett Fél szerint politikai bűncselekmény, vagy azzal
kapcsolatos bűncselekmény. Ennek értelmében nem tekinthetők politikai bűncselekménynek:
I. bármely Fél államfője, kormányának tagja vagy ezek családtagja ellen elkövetett emberölés vagy
más az élet, testi épség vagy szabadság ellen irányuló bűncselekmény,
II. olyan terrorcselekmények vagy más bűncselekmények, melyek nem minősülnek politikai
bűncselekménynek bármely olyan nemzetközi szerződés szerint, melynek mindkét Fél részese.
4. Cikk
MÉRLEGELHETŐ MEGTAGADÁSI OKOK
A kiadatást meg lehet tagadni, ha:
a) a  megkeresett Fél nemzeti joga alapján joghatósággal rendelkezik a  kiadatással érintett bűncselekményre
és a kiadni kért személy ugyanezen bűncselekmény miatt nyomozás alatt áll vagy ellene büntetőeljárás van
folyamatban;
b) bármely Fél a bűncselekmény tárgyi súlyának és mindkét Fél érdekeinek figyelembe vétele mellett úgy véli,
hogy a kiadatás a kiadni kért személy korára, egészségi állapotára vagy bármely más személyes körülményére
figyelemmel humanitárius megfontolásokkal összeegyeztethetetlen lenne.
5. Cikk
SAJÁT ÁLLAMPOLGÁR KIADATÁSA 1. Mindkét Félnek joga van megtagadni a saját állampolgáraira vonatkozó kiadatást.
 2. Megtagadás esetén a  megkeresett Fél kezdeményezi a  büntetőeljárás megindítását nemzeti joga alapján. Ebből
a  célból a  megkereső Fél – a  jelen Egyezmény 6.  cikkében foglalt központi hatóságain keresztül megküldi az  ügy
iratait, a kért dokumentumokat és az egyéb tájékoztatást.
3. A  megkeresett Fél időben tájékoztatja a  megkereső Felet a  megtett intézkedésekről és az  esetleges bírósági
eljárásról.
6. Cikk
KÖZPONTI HATÓSÁGOK 1. A  jelen Egyezmény végrehajtása során a  Felek által kijelölt központi hatóságok közvetlenül lépnek kapcsolatba
egymással.
2. Központi hatóságok a következők:
Magyarország részéről az igazságügyért felelős miniszter;
a Kazah Köztársaság részéről a Kazah Köztársaság Legfőbb Ügyészsége.
3. A központi hatóságokkal kapcsolatos változásokról a Felek diplomáciai úton értesítik egymást.
7. Cikk
A KIADATÁSI KÉRELEM ÉS A SZÜKSÉGES DOKUMENTUMOK
1. A kiadatási kérelmet a központi hatóságokon keresztül írásban kell benyújtani. A kérelem tartalmazza:
a) a megkereső hatóság nevét;
b) a  kiadni kért személy családi- és utónevét, születési idejét, nemét, állampolgárságát, személyi
azonosító iratainak adatait és bármely más olyan információt, amely segíthet meghatározni a  személy
személyazonosságát és lehetséges tartózkodási helyét, valamint – ha lehetséges – a  személy leírását,
fényképét és a személy ujjlenyomatait;
c) az ügy leírását, a kiadatással érintett bűncselekmény helyét és idejét;
d) a  büntető joghatóság megállapítására, a  bűncselekmény meghatározására, valamint a  bűncselekményre
kiszabható büntetésre vonatkozó releváns jogszabályi rendelkezések szövegét;
e) a  bűncselekmény, valamint az  ítélet végrehajtásának elévülési idejére vonatkozó releváns jogszabályi
rendelkezések szövegét;
f ) olyan bűncselekmény esetében, melyet a  megkereső Fél területén kívül követtek el, a  joghatóság
megalapozására vonatkozó jogszabályi rendelkezést.
 2. A jelen cikk 1. bekezdésében felsorolt követelményeken kívül csatolandó:
a) az elfogatóparancs egy példánya, ha a kiadatási kérelmet büntetőeljárás lefolytatása céljából terjesztik elő;
b) a bírósági határozat egy példánya, valamint a már letöltött büntetési idő ismertetése, amennyiben a személy
kiadatását a kiszabott büntetés végrehajtása céljából kérik. 3. A  jelen Egyezmény alkalmazásában egy dokumentum akkor minősül hitelesítettnek, ha azt a  megkereső Fél
valamely bírája vagy illetékes hivatalnoka aláírta, és a megkereső Fél központi hatósága hivatalos pecsétjével ellátta.
Minden megküldött irathoz mellékelni kell azok fordítását a megkeresett Fél nyelvén vagy angol nyelven.
8. Cikk
KIEGÉSZÍTŐ ADATOK 1. Ha a megkeresett Fél úgy véli, hogy a kiadatási kérelem alátámasztására megküldött adatok nem elegendőek a jelen
Egyezmény alapján előterjesztett kiadatási kérelemről szóló döntés meghozatalához, akkor kiegészítő adatokat
kérhet. Ezen adatokat a kérés megérkezésétől számított harminc (30) napon belül kell megküldeni.
2. Ha a  kiadni kért személy letartóztatásban van, és a  megkeresett Fél a  jelen Cikk 1. bekezdésében megszabott
határidőn belül nem kapja meg a  kért kiegészítő adatokat, akkor a  személy szabadlábra helyezhető. Ez  esetben
a  szabadlábra helyezés nem zárja ki, hogy a  megkereső Fél újabb kiadatási kérelmet terjesszen elő a  személy
kiadatása iránt.
3. Ha a kiadni kért személyt a jelen Cikk 2. bekezdése alapján szabadlábra helyezték, a megkeresett Fél két (2) napon
belül értesíti erről a megkereső Felet.
9. Cikk
A KIADATÁSI KÉRELEMRŐL HOZOTT DÖNTÉS 1. A  megkeresett Fél a  kiadatási kérelemről jelen Egyezmény és a  nemzeti joga alapján dönt, és a  döntésről
haladéktalanul tájékoztatja a megkereső Felet.
2. Ha a  megkeresett Fél a  személy kiadatását részben vagy egészben megtagadja, a  megtagadás okait közölnie kell
a megkereső Féllel.
10. Cikk
EGYSZERŰSÍTETT KIADATÁS 1. Ha a  kiadni kért személy hozzájárul a  megkereső Fél részére történő kiadatásához, a  kiadatási kérelem a  jelen
Egyezmény 7.  cikkében foglalt dokumentumok előterjesztése nélkül engedélyezhető. A  megkeresett Fél ilyen
esetben is kérhet kiegészítő információt, ha ezt a kiadatás teljesítéséhez szükségesnek tartja.
2. A keresett személy kiadatáshoz történő hozzájárulása akkor tekinthető érvényesnek, ha azt védő közreműködésével,
a megkeresett Fél illetékes hatósága előtt terjeszti elő. A megkeresett Fél köteles tájékoztatni a kiadni kért személyt,
hogy hozzájáruló nyilatkozata visszavonhatatlan és hogy jogában áll a  formális kiadatási eljárást kérni, amely
biztosítja a jelen Egyezmény 11. cikkében foglalt specialitás elvét.
3. A nyilatkozatot igazságügyi okiratba kell foglalni, mely igazolja, hogy az érvényességi feltételek fennállnak.
11. Cikk
A SPECIALITÁS ELVE
A jelen Egyezmény alapján kiadott személy ellen a  megkereső Félnél nem lehet eljárást lefolytatni, ítéletet
végrehajtani, vagy egyéb személyes szabadság korlátozására irányuló intézkedést hozni olyan bűncselekmény
miatt, amelyre kiadatását nem engedélyezték, kivéve ha:
a) a bűncselekményt a kiadatás után követték el;
b) a kiadott személy elhagyja a megkereső Fél területét és oda önként visszatér;
c) a kiadott személy negyvenöt (45) napon belül nem hagyja el a megkereső Fél területét, amikor lehetősége
nyílik rá. Ez  nem vonatkozik arra az  esetre, ha a  személy önhibáján kívüli okból nem képes elhagyni
a megkereső Fél területét;
d) a megkeresett Fél ehhez hozzájárul. A  jelen Egyezmény értelmében ilyen irányú megkeresés esetén
a  megkeresett Fél beleegyezhet, hogy büntetőeljárást folytassanak le a  kiadott személy ellen, vagy ítéletet
hajtsanak rajta végre olyan bűncselekmény miatt, amire a kiadatás nem vonatkozott. Ebben az esetben:
I) a megkeresett Fél a  jelen Egyezmény 7.  cikkének értelmében megkéri a  szükséges
dokumentumokat és tájékoztatást a megkereső Féltől;
II) az iratok megküldéséig a  megkereső Fél nemzeti törvényei alapján őrizetbe veheti a  kiadott
személyt.
e) a kiadni kért személy beleegyezését adja a  kiadatáshoz, és egyidejűleg lemond a  specialitás elvének
alkalmazásáról. 12. Cikk
KIADATÁS HARMADIK ÁLLAM RÉSZÉRE
Amennyiben a  megkeresett Fél előzetesen nem járul hozzá, a  megkereső Fél nem adhatja tovább harmadik
államnak a kiadott személyt olyan bűncselekmény miatt, melyet az első kiadatás előtt követett el. A megkeresett Fél
a hozzájárulás megadása előtt kérheti a jelen Egyezmény 7. cikke szerinti szükséges dokumentumok és tájékoztatás
megküldését.
13. Cikk
IDEIGLENES KIADATÁSI LETARTÓZTATÁS 1. Sürgős esetben a megkereső Fél kérheti a kiadni kért személy ideiglenes, a kiadatási kérelem kézhezvételéig tartó
letartóztatását.
Az ideiglenes letartóztatásra vonatkozó kérelemben utalni kell a megkereső Fél illetékes hatósága által kibocsátott
elfogatóparancsra vagy a jogerős ítéletre és arra, hogy az ideiglenes letartóztatási kérelmet kiadatási kérelem fogja
követni. Az  ideiglenes letartóztatási kérelem a  kiadatási kérelem kézhezvétele előtt gyorsított kommunikációs
eszközön keresztül is továbbítható. Az  eredeti példányt postai úton vagy a  Nemzetközi Bűnügyi Rendőrség
Szervezetén (Interpol) keresztül kell eljuttatni a megkeresett Fél központi hatóságához.
2. A  megkeresett Fél haladéktalanul tájékoztatja a  megkereső Felet az  ideiglenes kiadatási letartóztatás iránti
kérelemről hozott döntéséről.
3. Az  ideiglenes letartóztatást meg kell szüntetni, ha a  kiadni kért személy letartóztatásától számított 40 napon
belül a  megkeresett Fél központi hatósága nem kapja meg a  szabályszerű kiadatási kérelmet. A  megkereső Fél
megfelelően indokolt kérelmére a határidő 20 nappal meghosszabbítható.
4. A kiadni kért személy szabadlábra helyezése a jelen cikk 3. bekezdése alapján nem gátolja meg későbbi kiadatását,
ha a megkeresett Fél kézhez kapja a szabályszerű kiadatási kérelmet.
14. Cikk
EGYIDEJŰ KÉRELMEK 1. Ha ugyanazon személy kiadatását a másik Fél továbbá egy vagy több harmadik állam is kéri, akkor a megkeresett
Fél saját belátása szerint dönt arról, hogy melyiknek adja át a  kért személyt és döntéséről értesíti a  megkereső
államokat. Egy Kazah Köztársaság által előterjesztett kiadatási kérelem és egy európai uniós tagállam által
kibocsátott európai elfogatóparancs közötti ütközés esetén Magyarország dönti el, hogy a személyt melyik államnak
adja ki.
2. A döntésnél a megkeresett Fél figyelembe veszi az alábbi körülményeket:
a) azt, hogy a kérelmet hatályos nemzetközi egyezmény alapján terjesztették-e elő;
b) a bűncselekmények súlyát;
c) az egyes bűncselekmények elkövetési idejét és helyét;
d) a kiadni kért személy állampolgárságát és állandó lakóhelyét;
e) a kérelmek előterjesztésének időpontját;
f ) annak lehetőségét, hogy a  megkereső államokban egymást követően is lefolytathatják-e a  büntetőeljárást
vagy végrehajthatják-e az ítéletet. 15. Cikk
SZEMÉLYEK ÁTADÁSA
1. A  kiadatás végrehajtásához a  Felek illetékes hatóságai haladéktalanul megállapodnak a  kiadni kért személy
átadásának időpontjáról, helyszínéről és az egyéb fontos kérdésekről. A megkeresett Fél tájékoztatja a másik Felet
a kiadni kért személy átadását megelőzően letartóztatásban töltött idejéről.
2. A személy kiadására negyven (40) nap áll rendelkezésre attól a naptól kezdve, amikor a megkereső Felet a kiadatás
jóváhagyásáról értesítették.
3. Ha a  megkereső Fél a  jelen Cikk 2. bekezdésben lévő határidőn belül nem veszi át a  kiadni kért személyt,
a  megkeresett Fél azonnal szabadlábra helyezi a  személyt, és a  megkereső Fél újabb, ugyanazon személyre,
ugyanazon cselekményre vonatkozó kiadatási kérelmét elutasíthatja, kivéve, ha a  jelen Cikk 4. bekezdése eltérően
rendelkezik.
4. Ha a  Felek valamelyike önhibáján kívüli körülmény miatt nem adja át, vagy nem veszi át a  kiadni kért személyt
a  határidőn belül, akkor erről a  másik Felet haladéktalanul értesíti, és a  Felek megállapodnak a  kiadatás új
határnapjáról.
5. A kiadatás miatt fogságban töltött időt – beleértve a házi őrizetet – be kell számítani a megkereső Fél nemzeti joga
szerint az általa kiszabott büntetésbe.
16. Cikk
A HALASZTOTT ÁTADÁS ÉS AZ IDEIGLENES KIADATÁS
1. Ha a  kiadni kért személy ellen a  megkeresett Fél büntetőeljárást folytat vagy ebben az  államban büntetését tölti
bűncselekmény miatt, amelyre kiadatását nem engedélyezték, a  megkeresett Fél elhalaszthatja a  kiadatást
a  büntetőeljárás befejezéséig vagy a  büntetés kitöltéséig. Halasztás esetén a  megkeresett Fél azonnal értesíti
a megkereső Felet.
2. A  megkeresett Fél a  megkereső Fél külön kérésére ideiglenesen kiadhatja a  kért személyt a  megkereső
Félnek büntetőeljárás lefolytatása céljából, miután nemzeti joguk szerint megegyeztek az  ideiglenes
kiadatás időtartamában. Az  ideiglenesen átadott személyt a  megkereső Fél területén őrizetben kell tartani és
a meghatározott időben vissza kell őt szállítani a megkeresett Félhez.
3. Az átadást el lehet halasztani, ha az veszélyeztetné a kiadni kért személy életét, vagy rontana az egészségi állapotán.
Ebben az  esetben a  megkeresett Fél illetékes orvosi hatósága részletes orvosi jelentést állít ki a  megkereső Fél
részére.
17. Cikk
TÁRGYAK LEFOGLALÁSA ÉS ÁTADÁSA 1. Amennyiben nemzeti joga lehetővé teszi, úgy a  megkeresett Fél a  megkereső Fél kérelmére lefoglalja
a bűncselekmény elkövetéséhez használt vagy a bűncselekmény elkövetése során megszerzett tárgyakat, valamint
a  területén talált bármely más olyan tárgyat, amely bizonyító erővel rendelkezhet, és ha a kiadatást engedélyezik,
akkor a megkereső Fél kérelmére átadja a tárgyakat a megkereső Félnek.
2. Ha a  kért személy átadására nem kerül sor a  jelen Cikk 1. bekezdése szerinti tárgy a  megkereső Fél kérelmére
átadható.
3. Egy már folyamatban lévő másik büntetőeljárás lefolytatása céljából a megkeresett Fél a büntetőeljárás befejezéséig
elhalaszthatja a  jelen Cikk 1. bekezdése szerinti tárgyak átadását, vagy a  visszaadás feltételével ideiglenesen
átadhatja azokat a megkereső Félnek.
4. A  megkeresett Félnek vagy harmadik feleknek a  felsorolt tárgyakon fennálló jogait tiszteletben kell tartani.
Amennyiben ilyen jogok fennállnak, az  eljárás befejezése után a  Felek haladéktalanul és költségmentesen
visszajuttatják az átadott tárgyakat jogos tulajdonosuknak vagy a megkeresett Félnek.
18. Cikk
ÁTMENŐ SZÁLLÍTÁS 1. Mindkét Fél nemzeti jogával összhangban engedélyezheti, hogy harmadik állam által a  másik Félnek kiadott
személyt területén átszállítsák.
2. A  kérelemnek tartalmaznia kell az  átszállítani kívánt személy leírását, állampolgárságát, valamint
a  bűncselekménnyel kapcsolatos tények rövid összefoglalását. A  kérelmet a  központi hatóságoknak kell
megküldeni, illetve különösen sürgős ügyekben a  Nemzetközi Bűnügyi Rendőrség Szervezetéhez (Interpol) kell
eljuttatni. A kiadatás engedélyezését tartalmazó okirat másolata a kérelem mellékleteként csatolandó.
3. A megkeresett Fél saját területén az átszállítani kívánt személyt fogva tartja.
 4. Az  átmenő szállítás engedélyezése nem szükséges, ha az  átszállítás légi úton történik és az  érintett Fél területén
nincs tervezett leszállás. Ha nem tervezett leszállás történik a tranzit Állam területén, az átmenő szállítást kérő Állam
haladéktalanul értesíti az  átmenő szállítással érintett Felet. A  tranzit Állam legfeljebb tizenöt (15) napra őrizetbe
veszi a kért személyt a jelen cikk 2. bekezdése szerinti kérelem megérkezéséig.
19. Cikk
KÖLTSÉGEK 1. A  kiadatási eljárással kapcsolatos, a  megkeresett Félnél felmerült költségeket – a  Felek eltérő megállapodásának
hiányában – a megkeresett Fél viseli.
2. A kiadott személy, valamint a jelen Egyezmény 17. cikke szerinti tárgyak átadásával, átvételével kapcsolatos szállítási
és átszállítási költségeket a megkereső Fél viseli.
20. Cikk
AZ EREDMÉNY KÖZLÉSE
A megkereső Fél haladéktalanul tájékoztatja a  másik Felet a  kiadott személy elleni bírósági eljárás kimeneteléről,
a kiadott személyre kiszabott ítélet végrehajtásáról, illetve a személy harmadik állam részére szóló kiadatásáról.
21. Cikk
NEMZETKÖZI EGYEZMÉNYEKHEZ VALÓ VISZONY
A jelen Egyezmény nem érinti a Felek más nemzetközi egyezmények alapján fennálló jogait és kötelezettségeit.
22. Cikk
SZEMÉLYES ADATOK VÉDELME 1. A  jelen Cikk 2. bekezdésének sérelme nélkül, a  Felek egymásnak személyes adatokat továbbíthatnak, és a  Fél,
amelynek az adatokat továbbították, kezelheti ezeket, amennyiben az alábbi célokból szükséges és arányos:
a) a  jelen Egyezmény alapján kért kiadatás alapját képező büntetőeljárás lefolytatása vagy bírósági határozat
végrehajtása érdekében;
b) más, a  jelen bekezdés a)  pontjában említett eljárásokhoz vagy bírósági határozatokhoz közvetlenül
kapcsolódó jogi és közigazgatási eljárások lefolytatása érdekében;
c) a közbiztonságot fenyegető azonnali és súlyos veszély elhárítása érdekében.
2. A fent említett adatok bármilyen egyéb célból kezelhetőek, amennyiben ahhoz előzetesen az adatot továbbító Fél,
vagy az érintett személy hozzájárult. A hozzájárulást az adatot továbbító Fél nemzeti joga szerint kell megadni.
3. A  jelen Egyezmény rendelkezéseinek végrehajtása során személyes adatokat továbbító Fél kötelezheti az  adatot
fogadó Felet, hogy az ilyen adatok kezeléséről adjon tájékoztatást.
4. A  jelen Cikk 6. bekezdésének sérelme nélkül, a  jelen Egyezmény alapján továbbított adatokat annak a  Félnek
a nemzeti joga szerint kell kezelni és törölni, amelynek az adatokat továbbították. A fenti korlátozásoktól függetlenül
az adatokat törölni kell, amint továbbításuk célja érdekében kezelésük szükségtelenné válik.
5. Az érintett személy jogosult arra, hogy a Felek nemzeti jogszabályaival összhangban
a) tájékoztatást kérjen személyes adatainak kezeléséről;
b) kérelmezze személyes adatainak helyesbítését, törlését vagy zárolását;
c) jogorvoslattal éljen, ha kérelmét nem teljesítik.
6. A  személyes vagy más adatokat továbbító Felek további feltételeket szabhatnak meg a  továbbított adatok
kezelésére vonatkozóan. Amennyiben, a  jelen bekezdés alapján további feltételeket állapítottak meg, a  Fél,
amelynek az adatokat továbbították, köteles ezen feltételek szerint kezelni a továbbított adatokat.
23. Cikk
VITÁK RENDEZÉSE
A jelen Egyezmény értelmezésével vagy végrehajtásával kapcsolatosan felmerülő bármilyen vitát tárgyalások vagy
diplomáciai konzultáció útján kell rendezni.
24. Cikk
AZ EGYEZMÉNY HATÁLYBALÉPÉSE, MÓDOSÍTÁSA ÉS FELBONTÁSA
1. Jelen Egyezményt a  Felek határozatlan időre kötik. A  jelen Egyezmény a  diplomáciai úton érkezett azon utolsó
írásbeli értesítés kézhezvételétől számított harmincadik (30.) napon lép hatályba, amelyben a  Felek a  jelen
Egyezmény hatálybalépéséhez szükséges belső jogi eljárások lezárulásáról értesítik egymást.
2. Jelen Egyezményt a  Felek közös megegyezéssel módosíthatják. A  változtatásokat és módosításokat külön
jegyzőkönyvbe kell foglalni, mely a  jelen Egyezmény szerves részévé válik és a  jelen Cikk 1. bekezdése szerint lép
hatályba.
3. A  jelen Egyezményt a  Felek a  másik Fél részére diplomáciai úton megküldött írásbeli felmondással bármikor
felbonthatják. A felmondás a kézhezvétel napjától számított száznyolcvan (180) nap elteltével lép hatályba.
4. A  jelen Egyezmény – a  felmondás ellenére – az  eljárás befejezéséig alkalmazandó marad azokra a  kiadatási
eljárásokra nézve, amelyek a hatálya alatt indultak.
FENTIEK HITELÉÜL, a saját nemzeti joguk szerint kellően meghatalmazott alulírottak aláírják a jelen Egyezményt.
KÉSZÜLT Budapesten, 2014. év június hó 3. napján, két eredeti példányban magyar, kazah és angol nyelven, amelyek
mindegyike egyaránt hiteles és hatályos. Eltérő értelmezés esetén az angol szöveg az irányadó.
MAGYARORSZÁG RÉSZÉRŐL A KAZAH KÖZTÁRSASÁG RÉSZÉRŐL” 4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § az Egyezmény 24. cikk 1. bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az  Egyezmény, illetve a  2.  § és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter – annak
ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) Az e törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az igazságügyért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1218/E/2007. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t: 1. Az Alkotmánybíróság azt az indítványi kérelmet, mely szerint mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség áll fenn amiatt, hogy a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. LXXXI. törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet 1. számú mellékletében a mentőgépkocsi-vezetése mellett nem sorolta a korkedvezményre jogosító munkakörök közé a mentőápolói tevékenységet, elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság azt a kérelmet, mely szerint mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség áll fenn,
amiatt, hogy a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló
1997. évi LXXXI. törvény végrehajtásáról szóló 168/1997.
(X. 6.) Korm. rendelet 1. számú melléklete nem szabályozta,
hogy mely munkakörök alapján jár korkedvezmény az
egészségügyben dolgozók számára, visszautasítja.
I. Az indítványozó több kérelemmel fordult az Alkotmánybírósághoz.
1. Az indítványozó sérelmezte, hogy a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: TnyR.) 1. számú melléklete a mentőgépkocsi-vezetők mellett nem biztosította a
korkedvezményes nyugdíjazás lehetőségét a kivonuló
mentőszemélyzet – így különösen a hasonló fizikai megterheléssel járó munkát végző mentőápolók – számára is.
Álláspontja szerint a jogalkotó azonos szabályozási körbe
vont jogalanyok között alkotmányos indok nélkül tett különbséget, amelynek következtében az említett jogalanyok
hátrányos helyzetbe kerültek, és ezáltal sérül az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése. Az indítványozó szerint a
hátrányos helyzet veszélyezteti testi épségüket, egészségüket, a szervezet fokozottabb elhasználódásával, igénybevételével járó munkának „bizonyos kor után azonban
már kimondottan káros hatásai lehetnek”. Az indítványozó
szerint ezzel sérül a mentőápolók Alkotmány 70/D. §
(1) bekezdésében biztosított joga a legmagasabb szintű
testi és lelki egészséghez, továbbá az Alkotmány 54. §
(1) bekezdésében megfogalmazott emberi méltósághoz
való joga, mivel a magasabb életkorú ápolók olyan munkára kényszerülnek, amit már fizikailag nem képesek ellátni és ezáltal méltatlan, megalázó helyzetbe kerülnek.
2. Az indítványozó az Alkotmánybírósághoz intézett
beadványában azt is kifogásolta, hogy a TnyR. nem határozta meg azokat az „egészségügyben végzett munkaköröket”, melyek alapján a korkedvezményes nyugdíjazás indokolt lenne. Álláspontja szerint azáltal, hogy a jogalkotó
nem szabályozta az egészségügyben végzett egyes munkakörök esetében a korkedvezményes nyugdíjazás lehetőségét, alkotmányellenes helyzetet idézett elő. Az indítványozó az egészségügyi dolgozók korkedvezményének szabályozatlansága kapcsán nem hivatkozott semmilyen alkotmányos sérelemre, és az Alkotmánybíróság hiánypótlási
felhívása ellenére sem jelölte meg az Alkotmány azon szakaszait, amelyeket a mulasztás sért.
II. Az Alkotmánybíróság eljárása során a következő jogszabályi rendelkezéseket vette figyelembe:
1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek
veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén
tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem,
az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az
épített és a természetes környezet védelmével valósítja
meg.
2. A TnyR. 1. számú melléklete („Korkedvezményre jogosító munkakörök jegyzéke”) 11. pont („Közlekedésnél
végzett munka”) vitatott alpontja:
Munkakör Munkakör leírása Korkedvezmény hatálya Mentőgépkocsi-vezető (mentőállomáson, HM, BM, MÁV
mentőgépkocsi-vezető)
Mentőgépkocsi vezetése (forgalmi elsőbbség igénybevételével) hordágy vitele, részvétel a beteg kézi szállításában, balesetnél közreműködés az elsősegély
nyújtásában.
Egészségügy, honvédelem,
belügy és MÁV területén III. Az indítvány részben érdemi elbírálásra alkalmatlan,
részben nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 20. §-a értelmében az Alkotmánybíróság az arra jogosult indítványa alapján jár el. Az
indítvány tartalmi követelményeiről az Abtv. 22. §-ának
(2) bekezdése akként rendelkezik, hogy: „az indítványnak
a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia.” Ennek megfelelően – az
Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.) (a továbbiakban: Ügyrend) 21. §-a értelmében –
az indítvány tartalmazza a vizsgálandó jogszabály megjelölése mellett az Alkotmánynak azokat a rendelkezéseit,
amelyeket az indítványozó állítása szerint, a hivatkozott
jogszabályok megsértenek. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a beadvány az egészségügyi dolgozók korkedvezményre jogosító munkaköreinek felsorolása kapcsán fennálló alkotmánysértő mulasztás megállapítására
irányuló indítványi kérelem tekintetében tartalmát tekintve hiányos, így az indítványnak nem tekinthető; a kérelmező a hiánypótlás végett neki visszaadott beadványt újból hiányosan adta be, és emiatt az érdemben nem bírálható el. Erre figyelemmel az Alkotmánybíróság az Ügyrend
29. § d) pontja alapján a beadványt ebben a részében érdemi vizsgálat nélkül visszautasította.
2. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a TnyR.
1. számú mellékletét („Korkedvezményre jogosító munkakörök jegyzéke”) 2007. január 1-jével a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény végrehajtásáról rendelkező 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet
módosításáról szóló 327/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet
12. § (3) bekezdés g) pontja hatályon kívül helyezte. Az indítványozó tehát már hatályban nem lévő, de – a Tny.
8/B. § (1) bekezdése alapján – 2010. december 31-ig még
alkalmazandó jogszabály alkotmányossági vizsgálatát
kérte. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az indítványt
érdemben elbírálta.
3. Az indítványozó az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésével összefüggésben azt sérelmezte, hogy a jogalkotó a
korkedvezményre jogosító munkakörök jegyzékének
megállapítása során a mentőgépkocsi-vezetők mellett nem
biztosította a korkedvezményes nyugdíjazás lehetőségét a
mentőápolók számára. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése az azonos szabályozási körbe vont jogalanyok közötti olyan alkotmányos indok nélkül tett megkülönböztetést tiltja,
amelynek következtében egyes jogalanyok hátrányos
helyzetbe kerülnek. Az Alkotmánybíróság azt is kimondta, hogy az alkotmányi tilalom elsősorban az alkotmányos
alapjogok tekintetében tett megkülönböztetésre terjed ki;
abban az esetben, ha a megkülönböztetés nem alapvető alkotmányos jog tekintetében történt, az eltérő szabályozás
alkotmányellenessége akkor állapítható meg, ha az emberi
méltósághoz való jogot sérti. Az Alkotmánynak ez a jogegyenlőségi követelménye arra vonatkozik, hogy a jognak
mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú személyként)
kell kezelnie és az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembe vételével kell a jogosultságok és kedvezmények
elosztása szempontjait meghatározni. [Először a 9/1990.
AB határozat, ABH 1990, 46, 48.; összefoglalóan a
61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH 1992, 280,
281–282.; utoljára 170/2010. (IX. 23.) AB határozat, MK
2010, 149. szám, 23099. o.] A diszkrimináció vizsgálatánál tehát az első eldöntendő kérdés, hogy az adott szabályozás tekintetében állított megkülönböztetés egymással
összehasonlítható alanyi körre vonatkozik-e. [49/1991.
(IX. 27.) AB határozat, ABH 1991, 246, 249.] Az Alkotmánybíróság ebben az ügyben megállapította, hogy az
adott szabályozás tekintetében a közlekedésnél munkát
végzők [TnyR. 1. számú melléklete („Korkedvezményre
jogosító munkakörök jegyzéke”) 11. pont („Közlekedésnél végzett munka”)] alkotnak homogén csoportot. A mentőgépkocsi-vezető és a mentőápolók munkaköre pont a
szabályozási koncepción belüli csoportképző ismérv tekintetében különbözik, a jogalkotó a kivonuló mentőszemélyzet köréből a mentőgépkocsi vezetésére tekintettel
emelte ki a mentőgépkocsi vezetőjét. A jogalkotó a mentőápolókat és a mentőgépkocsi-vezetőket nem vonta azonos
szabályozási körbe, így a közöttük tett megkülönböztetés
nem tekinthető alkotmányellenesnek. Erre tekintettel az
Alkotmánybíróság az indítványt ebben a részében elutasította.
4. Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdéséhez kapcsolódó, de a 70/D. § sérelmét állító hivatkozással kapcsolatban rámutat a következőkre. Az Alkotmány 70/D. § (1) bekezdésében foglalt lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog biztosítása
önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen; az Alkotmány 70/D. § (2) bekezdésében foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja a
munkavédelem megszervezését, az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás megszervezését.
[56/1995. (IX. 15.) AB határozat, ABH 1995, 260, 270.;
62/1993. (XI. 29.) AB határozat, ABH 1993, 364, 367.]
A korkedvezményes nyugdíj igénybevételére jogosító
munkakörök meghatározása az Alkotmány 70/D. § rendelkezéseinek körén kívül esik, ezért az Alkotmánybíróság az
indítványt ebben a részében az alkotmányos összefüggés
hiányára tekintettel elutasította.
5. Az indítványozó hivatkozott arra is, hogy sérül a
mentőápolóknak az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében
megfogalmazott emberi méltósághoz való joga, mivel a
magasabb életkorú ápolók olyan munkára kényszerülnek,
amit már fizikailag nem képesek ellátni és ezáltal méltatlan, megalázó helyzetbe kerülnek. Az Alkotmánybíróság
gyakorlatában az emberi méltósághoz való jog – mint az
általános személyiségi jog egyik megfogalmazása – szubszidiárius jog, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a
rendes bíróságok felhívhatnak az egyén autonómiájának
védelmére, ha az adott tényállásra a konkrét nevesített
alapjogok egyike sem alkalmazható. [8/1990. (IV. 23.) AB
határozat, ABH 1990, 42, 44–45.] Az emberi méltósághoz
való jog másik funkciója a személyek egyenlő méltóságának biztosítása. [23/1990. (X. 31.) AB határozat, ABH
1990, 88, 104.] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a
korkedvezményes nyugdíj mentőápolók általi igénybevétele és az emberi méltósághoz való között nincs tartalmi
összefüggés, erre tekintettel az indítványt ebben a részében elutasította.
Budapest, 2010. november 9. Dr. Balogh Elemér s. k., Dr. Bragyova András s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
74/2010. (IV. 22.) KE határozata rendkívüli követi és meghatalmazott miniszteri kinevezésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Szalipszki Endrét
kinevezem rendkívüli követ és meghatalmazott miniszterré. Budapest, 2010. március 26.
Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
1517/2014. (IX. 16.) Korm. határozata a csípőszúnyog-gyérítés érdekében a Nemzetgazdasági Minisztérium, a Belügyminisztérium és a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról és a Gazdasági Zöldítési Rendszer címrendi besorolásáról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva elrendeli
 1. a turisztikai területeken történő csípőszúnyog-gyérítés érdekében
a) 97 000 ezer forint tartós átcsoportosítását a Magyarország 2014. évi központi költségvetéséről szóló 2013. évi
CCXXX. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti
kezelésű előirányzatok cím, 38. Egyéb feladatok alcím, 13. Szúnyogirtási program támogatása jogcímcsoport
terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezet, 25. Fejezeti kezelésű előirányzatok
cím, 53. Turisztikai célelőirányzat alcím javára az 1. melléklet szerint,
b) 35 000 ezer forint egyszeri átcsoportosítását a  Kvtv. 1.  melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium
fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 38. Egyéb feladatok alcím, 13. Szúnyogirtási program
támogatása jogcímcsoport terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XIV. Belügyminisztérium fejezet, 12. BM Országos
Katasztrófavédelmi Főigazgatóság cím javára a 2. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
belügyminiszter Határidő: azonnal
 2. a  Kvtv. 1.  melléklet XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezet címrendjének a  25. Fejezeti kezelésű előirányzatok
cím, 51. Gazdasági Zöldítési Rendszer alcímmel történő kiegészítését.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
3/2017. (HK 2.) HM VGHÁT szakutasítása a rendszeresített nyomtatványok 2017. egységárainak megállapításáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján
az alábbi
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Magyar Honvédség önálló
központi és csapat ruházati gazdálkodást folytató katonai
szervezeteire terjed ki.
2. A rendszeresített nyomtatványok 2017. évi egységárait az 1. melléklet határozza meg.
3. Az 1. mellékletben nem szereplő rendszeresített
nyomtatványok gazdálkodási egységárait az MH Logisztikai Központ parancsnoka állapítja meg.
4. Ez a szakutasítás az aláírást követő napon lép hatályba, azonban rendelkezéseit 2017. január 1-jétől kell alkalmazni.
5. Ez a szakutasítás 2017. december 31-én hatályát
veszti.
Sulyok János s. k.,
HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkár