text:
245/2017. (VIII. 29.) Korm. rendelete a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) Multinacionális vállalatokra vonatkozó irányelveiről szóló, 2011. május 25-én módosított C(2000)96/FINAL tanácsi határozatának kihirdetéséről és az OECD Multinacionális vállalatokra vonatkozó irányelvek alapján a Magyar Nemzeti Kapcsolattartó Pont létrehozásáról.
A Kormány az  Alaptörvény 15.  cikk (3)  bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében, az  Alaptörvény 15.  cikk
(1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
I. FEJEZET
A GAZDASÁGI EGYÜTTMŰKÖDÉSI ÉS FEJLESZTÉSI SZERVEZET MULTINACIONÁLIS VÁLLALATOKRA
VONATKOZÓ IRÁNYELVEIRŐL SZÓLÓ, 2011. MÁJUS 25-ÉN MÓDOSÍTOTT C(2000)96/FINAL TANÁCSI
HATÁROZAT KIHIRDETÉSE
1. § A Kormány a  Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (a  továbbiakban: OECD) tagságából eredő
kötelezettségének eleget téve az OECD Multinacionális vállalatokra vonatkozó irányelveiről szóló, 2011. május 25-én
módosított C(2000)96/FINAL tanácsi határozatát (a  továbbiakban: Határozat) és az  annak szerves részét képező
eljárási iránymutatást és magyarázatot e rendelettel kihirdeti.
2. § A Határozat és az annak szerves részét képező eljárási iránymutatás és magyarázat hiteles angol nyelvű szövege és
hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
„Tanácsi határozat az OECD Multinacionális vállalatokra vonatkozó irányelveiről
C/MIN(2011)11/FINAL (2011. május 25.) által módosított
C(2000)96/FINAL (2000. június 27.)
A TANÁCS
TEKINTETTEL a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet 1960. december 14-i Konvenciójára;
TEKINTETTEL az  OECD Nemzetközi beruházásokról és multinacionális vállalatokról szóló nyilatkozatára
(a  továbbiakban: Nyilatkozat), amelyben a  részes országok kormányai (a  továbbiakban: részes országok) közösen
ajánlják a  Multinacionális vállalatokra vonatkozó irányelvek (továbbiakban: Irányelvek) betartását az  országukban
tevékenykedő vagy székhellyel rendelkező multinacionális vállalatokat illetően;
FELISMERVE, hogy a  Nyilatkozattal kapcsolatos nemzetközi együttműködésnek minden országra ki kell terjednie,
mivel a multinacionális vállalatok működése az egész világra kiterjed;
TEKINTETTEL a  Beruházási Bizottság feladat-meghatározására, különösen a  Nyilatkozattal [C/M(95)21-ben
megújított C(84)171(Final)] kapcsolatos felelősségére;
FIGYELEMBE VÉVE az  1976.  évi Nyilatkozat első felülvizsgálatáról szóló jelentést [C(79)102(Final)], a  Nyilatkozat
második felülvizsgálatáról szóló jelentést [C/MIN(84)5(Final)], a Nyilatkozat 1991. évi felülvizsgálatáról szóló jelentést
[DAFFE/IME(91)23)], valamint az Irányelvek 2000. évi felülvizsgálatáról szóló jelentést [C(2000)96];
TEKINTETTEL a  Tanács 1984. júniusi, második átdolgozott határozatára [C(84)90], amely 1991 júniusában
módosításra [C/MIN(91)7/ANN1] és 2000. június 27-én visszavonásra [C(2000)96/FINAL] került;
KÍVÁNATOSNAK TARTVA azon eljárások fejlesztését, amelyek segítségével az  Irányelvekben foglalt kérdésekről
konzultációkra kerülhet sor, valamint az Irányelvek hatékonyságának előmozdítását;
A Beruházási Bizottság javaslata alapján
AZ ALÁBBI HATÁROZATOT HOZZA: I. Nemzeti Kapcsolattartó Pontok
1. A részes országok Nemzeti Kapcsolattartó Pontokat hoznak létre, amelyek népszerűsítő tevékenységekkel,
kérdések megválaszolásával és az Irányelvek alkalmazásával kapcsolatos panaszos esetek megoldásában való
közreműködéssel növelik az  Irányelvek hatékonyságát, figyelembe véve a  mellékelt Eljárási iránymutatást.
Ezekről a  lehetőségekről tájékoztatják az  üzleti szférát, a  munkavállalói szervezeteket, az  egyéb nem
kormányzati szervezeteket és más érdekelt feleket.
2. Szükség esetén a  különböző országok Nemzeti Kapcsolattartó Pontjai együttműködnek minden,
az Irányelvekre vonatkozó és a tevékenységüket érintő ügyben. Általános eljárásként először nemzeti szinten
kezdeményeznek megbeszélést, mielőtt más Nemzeti Kapcsolattartó Pontokkal felveszik a kapcsolatot.
3. A Nemzeti Kapcsolattartó Pontok rendszeresen találkoznak, hogy megosszák tapasztalataikat, valamint
beszámoljanak a Beruházási Bizottságnak.
4. A részes országok – figyelembe véve a  belső költségvetési prioritásokat és gyakorlatokat – biztosítják
a  Nemzeti Kapcsolattartó Pontok feladatainak hatékony ellátásához szükséges emberi és pénzügyi
erőforrásokat.
II. A Beruházási Bizottság
1. A Beruházási Bizottság (a  továbbiakban: Bizottság) időszakonként vagy valamely részes ország kérésére
eszmecserét folytat az  Irányelvekben foglalt kérdésekről, valamint az  alkalmazásuk során szerzett
tapasztalatokról.
2. A Bizottság időszakonként meghívja az OECD Üzleti és Ipari Tanácsadó Bizottságát (a továbbiakban: BIAC), és
az OECD Szakszervezeti Tanácsadó Bizottságát (a továbbiakban: TUAC) (együttesen: a tanácsadó testületek),
az  OECD Watch-ot valamint egyéb nemzetközi partnereket is, hogy kifejtsék nézeteiket az  Irányelvekben
foglalt kérdésekkel kapcsolatban. Emellett kérésükre eszmecsere is folytatható ezekről a témákról.
3. Az Irányelvekben foglalt kérdések terén a  Bizottság kapcsolatot kezdeményez a  nem részes országokkal,
hogy – az  Irányelvekkel összhangban – világszerte elősegítse a  felelős üzleti magatartást és az  egyenlő
versenyfeltételek megteremtését. Továbbá együttműködésre törekszik azon nem részes országokkal, amelyek
különös érdeklődést mutatnak az Irányelvek és az abban megfogalmazott alapelvek és normák iránt.
4. A Bizottság a  felelős az  Irányelvekben foglaltak pontosításáért. A  pontosítást igénylő panaszos esetekben
érintett felek lehetőséget kapnak arra, hogy véleményüket szóban vagy írásban kifejtsék. A  Bizottság nem
hoz döntést egyes vállalatok magatartását illetően.
5. A Bizottság eszmecserét folytat a Nemzeti Kapcsolattartó Pontok tevékenységéről, hogy növelje az Irányelvek
hatékonyságát, és előmozdítsa a Nemzeti Kapcsolattartó Pontok közötti funkcionális egyenértékűséget.
6. A Bizottság az Irányelvek hatékony működésére vonatkozó felelősségének teljesítése során kellő mértékben
figyelembe veszi a mellékelt Eljárási iránymutatást.
7. A Bizottság időszakonként beszámol a  Tanácsnak az  Irányelvekben foglalt kérdésekről. Beszámolóiban
számot ad a Nemzeti Kapcsolattartó Pontok beszámolóiról és adott esetben a tanácsadó testületek, az OECD
Watch, valamint egyéb nemzetközi partnerek és a nem részes országok észrevételeiről.
8. A Bizottság a  Nemzeti Kapcsolattartó Pontokkal együttműködve proaktív programot követ, amely
segíti a  vállalatokat az  Irányelvekben foglalt alapelvek és normák hatékony betartásában. Különösen
keresi az  együttműködés lehetőségét a  tanácsadó testületekkel, az  OECD Watch-csal, egyéb nemzetközi
partnerekkel és más érdekelt felekkel, hogy ösztönözze a  multinacionális vállalatokat, hogy az  Irányelvek
alapján és a fenntartható fejlődés érdekében pozitívan járuljanak hozzá a gazdasági, környezeti és társadalmi
fejlődéshez, továbbá hogy segítse a  vállalatokat az  egyes termékekkel, térségekkel, ágazatokkal és
iparágakkal összefüggő káros hatások kockázatainak feltárásában és kezelésében.
III. A Határozat felülvizsgálata
Ez a Határozat időszakonként felülvizsgálatra kerül, amire a Bizottság tesz javaslatot.
Eljárási iránymutatás I. Nemzeti Kapcsolattartó Pontok
A Nemzeti Kapcsolattartó Pontok (a  továbbiakban: NKP-k) feladata az  Irányelvek hatékonyságának növelése.
Az  NKP-k a  funkcionális egyenértékűség céljából a  láthatóság, elérhetőség, átláthatóság és elszámoltathatóság
alapvető kritériumainak megfelelően működnek.
A. Intézményi keretek
A funkcionális egyenértékűség céljának megfelelően és az  Irányelvek hatékonyságának növelésére, a  részes
országok rugalmasan alakíthatják ki a  Nemzeti Kapcsolattartó Pontokat, törekedve a  szociális partnerek aktív
támogatásának elnyerésére, beleértve az  üzleti szférát, a  munkavállalói és egyéb nem kormányzati szervezeteket,
továbbá más érdekelt feleket.
Eszerint a Nemzeti Kapcsolattartó Pont:
1. Összetétele és szervezete hatékony alapot teremt az Irányelvekkel kapcsolatos széles kérdéskör kezeléséhez,
és lehetővé teszi az NKP pártatlan működését, miközben a részes kormány felé történő elszámoltathatóságát
megfelelő szinten tartja.
2. E célkitűzés teljesítése érdekében különböző szervezeti formákat ölthet. Egy NKP állhat egy vagy több
minisztérium magas beosztású képviselőiből, lehet vezető beosztású kormányzati tisztviselő vagy egy magas
beosztású tisztviselő által irányított kormányzati hivatal, lehet intézményközi vagy független szakértőkből
álló csoport. Bevonhatók az üzleti szféra, a munkavállalói és egyéb nem kormányzati szervezetek képviselői is.
3. Kapcsolatot épít és tart fenn az  üzleti szféra, a  munkavállalói szervezetek, valamint minden más olyan
érdekelt fél képviselőivel, akik hozzá tudnak járulni az Irányelvek hatékony alkalmazásához.
B. Tájékoztatás és népszerűsítés
A Nemzeti Kapcsolattartó Pont:
1. Megfelelő eszközökkel ismertté és elérhetővé teszi az Irányelveket, ideértve az online és a nemzeti nyelveken
történő tájékoztatást. Adott esetben információt nyújt az  Irányelvekről a  leendő – az  országban befektetni
szándékozó külföldi vagy a külföldön befektetni szándékozó hazai – befektetőknek.
2. Felhívja a  figyelmet az  Irányelvekre és azok alkalmazási eljárására, adott esetben együttműködve az  üzleti
szférával, a munkavállalói és egyéb nem kormányzati szervezetekkel, valamint más érdekeltekkel.
3. Válaszol
a) más Nemzeti Kapcsolattartó Pontok,
b) az üzleti szféra, a munkavállalói és egyéb nem kormányzati szervezetek és a nyilvánosság, valamint
c) a nem részes országok kormányainak
Irányelvekkel kapcsolatos kérdéseire. C. Az Irányelvek alkalmazása panaszos esetekben
A Nemzeti Kapcsolattartó Pont pártatlanul, kiszámíthatóan, méltányosan és az  Irányelvek alapelveivel és
normáival összeegyeztethetően járul hozzá az  Irányelvek alkalmazásával kapcsolatban felmerülő panaszos esetek
megoldásához. A  felmerülő problémák hatékony, időben történő és a  vonatkozó jogszabályoknak megfelelő
kezelése érdekében fórumot nyújt, és segíti az  üzleti szférát, a  munkavállalói és egyéb nem kormányzati
szervezeteket, valamint más érdekelt feleket. E segítségnyújtás során az NKP:
1. Előzetesen értékeli, hogy a  felmerülő problémák érdemesek-e további vizsgálatra, és válaszol az  érintett
feleknek.
2. Amennyiben a  felmerülő problémák további vizsgálatra érdemesek, felajánlja jószolgálati segítségét
az  érintett feleknek azok megoldásához. Ennek érdekében az  NKP konzultál a  felekkel, és amennyiben
szükséges:
a) Kikéri az  illetékes hatóságok és/vagy az  üzleti szféra, a  munkavállalói és egyéb nem kormányzati
szervezetek képviselőinek, valamint az illetékes szakértőknek a véleményét;
b) Konzultál más érintett ország vagy országok Nemzeti Kapcsolattartó Pontjával;
c) Útmutatást kér a Bizottságtól, ha az adott körülmények között kétségei merülnek fel az  Irányelvek
értelmezésével kapcsolatban;
d) A felek segítése érdekében a  problémák rendezésére megegyezésen alapuló és peren kívüli
eszközöket – mint a békéltetés vagy a közvetítés – kínál, és ezek alkalmazását segíti elő – az érintett
felek beleegyezése esetén;
3. Az eljárások lezárását és az  érintett felekkel történő egyeztetést követően – figyelembe véve az  üzleti
szempontú és más, az  érintettekhez kapcsolódó érzékeny információk védelmének szükségességét –
nyilvánosságra hozza az eljárások eredményét:
a) Nyilatkozatot bocsát ki, amennyiben úgy dönt, hogy a  felmerült panasz nem érdemes további
vizsgálatra. A nyilatkozat legalább a panasz leírását és az NKP döntésének indoklását tartalmazza;
b) Jelentést készít, ha a felek a felmerült kérdésekben egyezségre jutottak. A jelentés legalább a panasz
leírását, az  NKP által a  felek segítésére kezdeményezett eljárást és a  megállapodás időpontját
tartalmazza. A  megállapodás tartalmát csak akkor szükséges belefoglalni, amennyiben ehhez
az érintett felek hozzájárulnak;
c) Nyilatkozatot bocsát ki, amennyiben a  felek nem jutottak egyezségre, vagy valamelyik fél nem
hajlandó részt venni az  eljárásban. A  nyilatkozat tartalmazza legalább: a  felmerült panasz leírását,
az  indoklást, hogy miért tartotta az  NKP a  panaszt vizsgálatra érdemesnek, valamint a  felek
megsegítésére kezdeményezett NKP eljárást. Az  NKP adott esetben ajánlást tesz az  Irányelvek
alkalmazására, amelyet szerepeltet a  nyilatkozatban. Amennyiben szükséges, a  nyilatkozat arra is
kitérhet, miért nem jött létre megállapodás.
Az NKP idejében értesíti a Bizottságot panaszos eljárásának eredményéről.
4. A felmerült problémák megoldásának elősegítése érdekében megfelelő lépéseket tesz az üzleti szempontú
és egyéb érzékeny információk, valamint a panaszos eset további érintettjei érdekeinek védelmére. A 2. pont
szerinti eljárás ideje alatt az eljárás bizalmasan kezelendő. Amennyiben az érintett felek az eljárás lezárásáig
a  felmerült problémák megoldásáról nem jutottak egyezségre, azokat szabadon kommunikálhatják
és megvitathatják. Ugyanakkor az  eljárás során valamely más érintett fél által rendelkezésre bocsátott
információ vagy vélemény bizalmas marad, kivéve, ha a  másik fél beleegyezik annak nyilvánosságra
hozatalába, vagy az ellentétes lenne a nemzeti jog előírásaival.
5. Amennyiben a panasz nem részes országban merül fel, lépéseket tesz a szóban forgó probléma megértésére,
és amennyiben releváns és megvalósítható, ezen eljárásnak megfelelően jár el.
D. Beszámolás
1. Minden NKP évente készít beszámolót a Bizottság számára.
2. A beszámoló tartalmazza az  NKP tevékenységének jellegéről és annak eredményeiről szóló információkat,
ideértve a panaszos eljárások lefolytatását is. II. A Beruházási Bizottság
1. A Bizottság megvizsgálja az  NKP-któl érkező, tevékenységükkel összefüggő segítségnyújtásra vonatkozó
kéréseket, ideértve az Irányelvek adott körülmények közötti értelmezése közben felmerülő kétségeket is.
2. A Bizottság az  Irányelvek hatékonyságának növelése és az  NKP-k funkcionális egyenértékűségének
előmozdítása érdekében:
a) Megvizsgálja az NKP-k beszámolóit;
b) Vizsgálja, hogy a  részes ország, a  tanácsadó testület vagy az  OECD Watch beadványa
megalapozott-e valamely NKP kötelezettségeinek teljesítését illetően a panaszos eset kezelésében;
c) Mérlegeli pontosítás kibocsátását az  Irányelvek panaszos eset során történő, NKP általi
értelmezésének helyességét illetően, ha azzal kapcsolatban részes ország, tanácsadó testület vagy
az OECD Watch megalapozott beadványt nyújt be;
d) Szükség esetén ajánlásokat tesz az  NKP-k működésének javítása és az  Irányelvek hatékony
alkalmazása érdekében;
e) Együttműködik nemzetközi partnerekkel;
f ) Kapcsolatot kezdeményez az érdekelt, nem részes országokkal az Irányelvekben foglalt kérdésekről
és azok alkalmazásáról.
3. A Bizottság az  Irányelvekben foglalt bármely kérdéssel kapcsolatban kérhet és mérlegelhet szakértői
véleményt. Ennek érdekében a megfelelő eljárásról a Bizottság dönt.
4. A Bizottság a kötelezettségeit hatékonyan és időben teljesíti.
5. A Bizottságot kötelezettségei teljesítése során az  OECD Titkárság segíti, amely a  Beruházási Bizottság
általános irányítása alatt, valamint a Szervezet munkaprogramjának és költségvetésének megfelelően:
a) Központi információs pontként szolgál az  NKP-k számára, ha kérdésük merül fel az  Irányelvek
népszerűsítésével és alkalmazásával kapcsolatban;
b) Összegyűjti és közzé teszi az  NKP-k népszerűsítő tevékenységére és az  Irányelvek panaszos
esetekben történő alkalmazására vonatkozó legújabb trendekről és kialakuló gyakorlatokról szóló
információkat. A Titkárság egységes beszámoló-formátumot dolgoz ki, hogy támogassa a panaszos
esetek naprakész adatbázisának létrehozását és fenntartását, és rendszeresen elemzi ezeket
a panaszos eseteket;
c) Segíti – különösen az új részes országok NKP-i számára – az egymástól való tanulást (peer learning)
szolgáló tevékenységeket, ideértve az  önkéntes szakértői értékelést (voluntary peer evaluation),
valamint a  kapacitásfejlesztést, képzést az  Irányelvek alkalmazási eljárásairól, mint a  népszerűsítés
továbbá a békéltetés és közvetítés előmozdítása;
d) Segíti az NKP-k közötti együttműködést, ha szükséges; és
e) Népszerűsíti az  Irányelveket a  megfelelő nemzetközi fórumokon és üléseken, továbbá támogatja
az  NKP-k és a  Bizottság erőfeszítéseit az  Irányelvekkel kapcsolatos ismeretek nem részes
országokban történő terjesztésében.”
Magyarázat az OECD Multinacionális vállalatokra vonatkozó irányelveinek alkalmazási eljárásaihoz
1. A Tanácsi határozat a  részes országok kötelezettségvállalását tükrözi az  Irányelvek szövegében foglalt
ajánlások alkalmazásának elősegítésére. Az  NKP-k és a  Beruházási Bizottság számára szóló Eljárási
iránymutatás a Tanácsi határozat mellékletében található.
2. A Tanácsi határozat felsorolja a  részes országok kulcsfontosságú feladatait az  NKP-k vonatkozásában
az Irányelvekhez kapcsolódóan, amely az alábbiak szerint foglalható össze:
 NKP-k létrehozása (amely figyelembe veszi a  Határozathoz csatolt Eljárási iránymutatást) és
az érdekelt felek tájékoztatása az Irányelvekhez kapcsolódó lehetőségekről;
 A szükséges emberi és pénzügyi erőforrások rendelkezésre bocsátása;
 A különböző országok NKP-i között szükség esetén az együttműködés lehetővé tétele;
 Az NKP-k rendszeres találkozóinak és a Bizottság számára történő beszámolásnak lehetővé tétele.
3. A Tanácsi határozat a Bizottság Irányelvekhez kapcsolódó feladatait is rögzíti az alábbiak szerint:
 Eszmecserék szervezése az Irányelvekkel kapcsolatos kérdésekről;
 Pontosítások szükség szerinti megjelentetése;
 Eszmecserék folytatása az NKP-k tevékenységéről;
 Beszámoló az OECD Tanácsnak az Irányelvekről.
4. A Beruházási Bizottság az  az OECD testület, amely az  Irányelvek működésének felügyeletéért felelős.
Ez a  felelősség nemcsak az  Irányelvekre vonatkozik, hanem a Nyilatkozat minden elemére (mint a „Nemzeti
elbánás”, a  „Nemzetközi befektetések ösztönzői és akadályai”, továbbá az  „Ellentmondó követelmények”
című dokumentumok). A  Bizottság annak biztosítására törekszik, hogy a  Nyilatkozat minden egyes elemét
tiszteletben tartsák és értsék, és hogy ezek az  elemek egymást kiegészítsék, és egymással összhangban
álljanak.
5. A Határozat – az  Irányelvekben foglalt kérdések kapcsán – rendelkezik a  nem részes országokkal való
kapcsolat kezdeményezéséről és a velük való együttműködésről, kifejezve ezáltal a felelős üzleti magatartás
egyre nagyobb jelentőségét az  OECD-n kívüli országok vonatkozásában. Ez  a  rendelkezés lehetőséget
teremt a  Bizottság számára, hogy külön találkozókat szervezzen az  érdeklődő nem részes országokkal
az  Irányelvekben foglalt normáknak és alapelveknek valamint azok alkalmazási eljárásainak szélesebb
körű megismertetésére. A  Bizottság – az  ide vonatkozó OECD eljárásrendet betartva – be is vonhatja őket
bizonyos, a felelős üzleti magatartással kapcsolatos tevékenységekbe vagy projektekbe, ideértve a Bizottság
üléseire vagy vállalati felelősségvállalási kerekasztalokra való meghívást is.
6. A proaktív program elősegítése érdekében, a  Bizottság együttműködik az  NKP-kkal, továbbá keresi
az  együttműködés lehetőségét a  tanácsadó testületekkel, az  OECD Watch-csal és egyéb nemzetközi
partnerekkel. Az NKP-k részére további iránymutatás ezzel kapcsolatban a 18-as pontban található.
I. Magyarázat az NKP-knak szóló Eljárási iránymutatáshoz
7. A Nemzeti Kapcsolattartó Pontok fontos szerepet játszanak az Irányelvek ismertségének és hatékonyságának
növelésében. Noha a  vállalatok feladata az  Irányelvek betartása a  mindennapi működésük során,
a kormányok hozzá tudnak járulni az alkalmazási eljárások hatékonyságának növeléséhez. Ezért a kormányok
megállapodtak, hogy jobb iránymutatás szükséges az NKP-k működését és tevékenységeit illetően, például
rendszeres ülések és a Bizottság felügyelete révén.
8. A Határozat Eljárási iránymutatásában szereplő számos funkció nem újdonság, hanem az  évek során
felhalmozódott tapasztalatot és a  kidolgozott ajánlásokat tükrözi. Egyértelmű megfogalmazásuk
átláthatóbbá tette az Irányelvek alkalmazási mechanizmusainak elvárt működését. Az NKP-knak szóló Eljárási
iránymutatás négy részre oszlik: intézményi keretek, tájékoztatás és népszerűsítés, panaszos esetekben
történő alkalmazás, és beszámoló készítés.
9. Ezt a  négy részt megelőzi egy bevezető bekezdés, amelyik meghatározza az  NKP-k alapvető célját,
a „funkcionális egyenértékűség” elgondolásának megvalósításához szükséges alapvető kritériumokkal együtt.
Tekintettel arra, hogy a  kormányoknak van mozgásterük az  NKP-k szervezését illetően, az  elvárás az, hogy
az  NKP-k látható, elérhető, átlátható és elszámoltatható módon működjenek. Ezek a  kritériumok vezetik
az NKP-kat tevékenységük végzésekor, és segítik a Bizottságot is az NKP-k működésének megvitatása során.
A funkcionális egyenértékűség alapvető kritériumai az NKP-k tevékenységében
Láthatóság: A  Határozattal összhangban, a  részes országok kormányai vállalják, hogy kijelölnek NKP-kat, és
tájékoztatják az  üzleti szférát, a  munkavállalói szervezeteket és más érdekelt feleket, ideértve a  nem kormányzati
szervezeteket az NKP-khoz kapcsolódó lehetőségek elérhetőségéről az Irányelvek alkalmazása során. A kormányok
felé elvárás, hogy az NKP-ikról tájékoztatást adjanak, és vegyenek aktívan részt az Irányelvek népszerűsítésében, ami
lehet például ezen eszközről szemináriumok és ülések szervezése. Ezeket a rendezvényeket az üzleti, munkavállalói,
nem kormányzati vagy más érdekelt felekkel együttműködve is lehet szervezni, de nem feltétlenül az  összes
csoporttal minden alkalommal.
Elérhetőség: Az  NKP-k könnyű elérhetősége fontos a  hatékony működésük érdekében. Ez  magában foglalja
az  elérhetőség megkönnyítését az  üzleti élet, a  munkavállalói és a  nem kormányzati szervezetek, valamint
a nyilvánosság egyéb körei számára. Az elektronikus kommunikáció eszközei ugyancsak elősegíthetik ezt. Az NKP-k
hatékonyan és időben eleget tesznek minden megalapozott információ-kérésnek, és eljárnak az érintett felek által
felvetett egyedi kérdésekben.
Átláthatóság: Az  átláthatóság nagyon fontos követelmény, mivel nagyban hozzájárul az  NKP
elszámoltathatóságához és a  nyilvánosság bizalmának elnyeréséhez. Ezért általános elvként fektették le, hogy
az  NKP tevékenysége átlátható legyen. Ugyanakkor, amikor az  NKP az  Irányelvek alkalmazása során felajánlja
„jószolgálatait” egy panaszos eljárás keretében, a  hatékonyság érdekében megfelelő lépéseket tesz az  eljárás
bizalmasságának biztosítására. Az  eljárás eredménye viszont megfelel az  átláthatósági követelményeknek, kivéve,
ha a bizalmas információk megőrzése szolgálja inkább az Irányelvek hatékony alkalmazását.
Elszámoltathatóság: Az  NKP-k egyre aktívabb szerepe az  Irányelvek ismertségének növelésében, valamint
az  a  lehetőség is, hogy segíteni tudnak a  vállalatok és azok tevékenységi területének közössége közötti kényes
kérdések rendezésében, ráirányítja az  NKP-k tevékenységére a  nyilvánosság figyelmét. Nemzeti szinten
a  parlamentek is szerephez juthatnak. Az  NKP-k éves beszámolói és a  rendszeres NKP ülések lehetőséget
kínálnak az  NKP-kal kapcsolatos tapasztalatok megosztására és a „legjobb gyakorlatok” ösztönzésére. A  Bizottság
eszmecseréket is szervez tapasztalatcsere céljából és az NKP-k működési hatékonyságának felmérésére.
Intézményi keretek
10. Elvárás, hogy az  NKP vezetése keltsen bizalmat a  társadalmi partnerekben és egyéb érdekelt felekben,
továbbá segítse elő az Irányelvek széleskörű ismertségét.
11. A kormányok az  NKP-k feladatellátásának támogatására létrehozhatnak több érdekelt felet tömörítő
tanácsadói vagy felügyeleti szervet is függetlenül az általuk választott NKP szerkezettől.
12. Az NKP-knak – összetételüktől függetlenül – feladata kapcsolatrendszer kiépítése és fenntartása az  üzleti
szféra, a  munkavállalói szervezetek, más nem kormányzati szervezetek, valamint egyéb érdekelt felek
képviselőivel.
Tájékoztatás és népszerűsítés
13. Az NKP tájékoztatással és népszerűsítéssel kapcsolatos feladatai alapvető fontosságúak az  Irányelvek
ismertségének növelésében.
14. Az NKP-k növelik az Irányelvek ismertségét és azt online, illetve más megfelelő eszközökkel (például nemzeti
nyelveken) elérhetővé teszik, Az angol és francia verziók rendelkezésre állnak az OECD-nél, és az  Irányelvek
weboldalára mutató internetes linkek használata erősen javasolt. Az  NKP-k adott esetben információt
nyújtanak az  Irányelvekről a  leendő – az  országban befektetni szándékozó külföldi vagy a  külföldön
befektetni szándékozó hazai – befektetőknek is.
15. Az NKP-k tájékoztatást adnak az  eljárásokról, amelyeket a  feleknek követniük kell a  panaszos eset
benyújtásakor vagy lefolytatásakor. Ebbe bele tartoznak a  panaszos eset kezdeményezéséhez szükséges
információkról szóló tanácsok, a panaszos esetben érintett felekkel szembeni követelmények (ilyen például
a titoktartás) valamint az NKP által követett eljárások és irányadó időkeretek.
16. Az Irányelvekre történő figyelemfelhívás érdekében az  NKP-k sokféle szervezettel és egyénnel
együttműködnek, ideértve adott esetben az üzleti szférát, a munkavállalói szervezeteket, a nem kormányzati
szervezeteket és más érdekelt feleket. Ezeknek a  szervezeteknek jelentős szerepük van az  Irányelvek
népszerűsítésében, és erre az  intézményi hálózatuk lehetőséget kínál, amellyel, ha élnek, nagyban felerősíti
az NKP-k ilyen irányú erőfeszítéseit.
17. Az NKP-któl elvárt másik alaptevékenység a  megalapozottan benyújtott kérdések megválaszolása. Ebben
a tekintetben három csoport emelhető ki: i) más NKP-k (a Határozat tartalmaz egy erre vonatkozó bekezdést);
ii)  az  üzleti szféra, a  munkavállalói szervezetek, egyéb nem kormányzati szervezetek és a  nyilvánosság;
és iii) a nem részes országok kormányai.
Proaktív program
18. A Beruházási Bizottság proaktív programjával összhangban, az NKP-k rendszeres kapcsolatot tartanak –  ide
értve a találkozókat is – a szociális partnerekkel és egyéb érdekelt felekkel annak érdekében, hogy:
a) áttekintsék a  felelős üzleti magatartással kapcsolatos új fejleményeket és kialakulóban lévő
gyakorlatokat;
b) támogassák a  vállalatok lehetséges pozitív hozzájárulását a  gazdasági, társadalmi és környezeti
fejlődéshez;
c) adott esetben részt vegyenek olyan közös kezdeményezésekben, amelyek során azonosítják és
kezelik bizonyos termékekkel, régiókkal, szektorokkal vagy iparágakkal kapcsolatos káros hatások
kockázatait.
Egymástól való tanulás (peer learning)
19. Túl azon, hogy hozzájárulnak az Irányelvek hatékonyságának növelését célzó bizottsági munkához, az NKP-k
részt vesznek közös egymástól való tanulási tevékenységekben is. Különösen ajánlott a  horizontális és
tematikus szakértői felülvizsgálatokban (peer review) és az  önkéntes NKP szakértői értékelésekben (peer
evaluation) való részvétel. Az  ilyen egymástól való tanulás megvalósítható az  OECD ülések vagy az  NKP-k
közötti közvetlen együttműködés révén.
Alkalmazás panaszos esetekben
20. Amennyiben panaszos eseteknél az  Irányelvek alkalmazásával kapcsolatban kérdések merülnek fel,
az NKP-tól elvárt, hogy segítsen ezek megoldásában. Az Eljárási iránymutatás ezen része a panaszos esetek
kezeléséhez nyújt iránymutatást az NKP-knak.
21. A panaszos eljárás hatékonysága az  eljárásokban érintett valamennyi fél jóhiszemű magatartásán múlik.
A  jóhiszemű magatartás ebben az  értelemben azt jelenti, hogy a  felek időben válaszolnak, a  titoktartási
kötelezettséget – ahol az  szükséges – tiszteletben tartják, tartózkodnak az  eljárás hamis színben történő
feltüntetésétől, valamint az  eljárásban részt vevő felek fenyegetésétől vagy velük szembeni szankciók
bevezetésétől, továbbá ténylegesen azzal a céllal vesznek részt a folyamatban, hogy a felmerült problémákra
az Irányelvekkel összhangban lévő megoldást találjanak.
A panaszos esetekre vonatkozó vezérelvek
22. A funkcionális egyenértékűség alapvető kritériumaival összhangban, az NKP-k a panaszos eseteket az alábbi
módon kezelik:
 Pártatlanul: Az NKP-k pártatlanságot biztosítanak a panaszos esetek megoldása során.
 Kiszámíthatóan: Az  NKP-k biztosítják a  kiszámíthatóságot azáltal, hogy egyértelmű és a  nyilvánosság
számára elérhető tájékoztatást nyújtanak a  panaszos esetek megoldásában betöltött szerepükről, ideértve
a  jószolgálati tevékenység nyújtását, a  panaszos eljárás szakaszait az  irányadó időkeretekkel együtt és
azt a  lehetséges szerepet, amit a  felek között elért egyezségek végrehajtásának nyomon követésében
betölthetnek.
Méltányosan: A  NKP-k biztosítják, hogy a  felek tisztességes és méltányos módon vehessenek részt
az eljárásban, például úgy, hogy az eljárást érintő információforrásokhoz ésszerű feltételek mellett nyújtanak
hozzáférést.
Összeegyeztethetően az  Irányelvekkel: Az  NKP-k az  Irányelvek alapelveivel és normáival összhangban
működnek.
Az NKP-k közötti egyeztetés panaszos esetekben
23. Általában azon ország NKP-ja foglalkozik a  problémával, ahol az  felmerül. A  részes országok esetében
ezeket a  problémákat először nemzeti szinten vitatják meg, és szükség szerint folytatják kétoldalú keretek
között. A  fogadó ország NKP-ja egyeztet az  anyaország NKP-jával azon erőfeszítései során, hogy a  feleket
az  ügy megoldásában támogassa. Az  anyaország NKP-ja mindent megtesz, hogy kellő időben, megfelelő
támogatást nyújtson, amennyiben ezt a fogadó ország NKP-ja kéri tőle.
24. Amennyiben probléma merül fel egy vállalat olyan tevékenységével kapcsolatban, amelyet több részes
országban folytat, vagy különböző részes országokban letelepedett konzorciumi, vegyes vállalati, vagy
más hasonló formában szerveződött vállalatcsoport tevékenységével kapcsolatban, az  érintett NKP-k
konzultálnak, hogy megegyezzenek, melyik NKP lesz a  vezető a  felek segítésében. Az  NKP-k kérhetnek
segítséget a  Beruházási Bizottság elnökétől egy ilyen egyezség elérése céljából. A  vezető NKP egyeztet
a  többi érintett NKP-val, akik – a  vezető NKP kérése esetén – megfelelő segítséget nyújtanak. Amennyiben
a  felek nem tudnak egyezségre jutni, a vezető NKP a  többi érintett NKP-val egyeztetve hozza meg a végső
döntést.
Előzetes értékelés
25. Amikor az NKP az előzetes értékelés során felméri, hogy a felmerült probléma érdemes-e további vizsgálatra,
megállapítja, hogy a  probléma jóhiszemű-e és releváns-e az  Irányelvek alkalmazása szempontjából.
E tekintetben az NKP az alábbiakat veszi figyelembe:
 az érintett fél kiléte és az ügyben való érintettsége;
 a probléma megalapozott-e és érdemi-e;
 látszik-e kapcsolat a vállalat tevékenységei és a panaszos esetben felmerült probléma között;
 az alkalmazható jogszabályok és eljárások relevanciája, ideértve a bírósági ítéleteket is;
 hogyan kezeltek vagy kezelnek hasonló eseteket más hazai vagy nemzetközi eljárásokban;
 hozzájárulna-e az Irányelvek céljaihoz és hatékonyságához a panaszos eset vizsgálata.
26. Amikor az  NKP hasonló, párhuzamosan futó belföldi vagy nemzetközi eljárásoknak a  panaszos esetre
vonatkozó jelentőségét értékeli, nem dönt csupán azért úgy, hogy a  probléma nem érdemel további
vizsgálatot, mert párhuzamos eljárás is folyt, folyik vagy hozzáférhető az  érdekelt felek számára. Az  NKP
azt mérlegeli, hogy a  jószolgálati segítségének felajánlása pozitívan járulhat-e hozzá a  felmerült probléma
megoldásához, és nem okoz-e egyik érdekelt félnek sem jelentős sérelmet a  másik eljárásban, illetve nem
eredményez-e bírósági eljárást sértő helyzetet. A  mérlegelés során az  NKP figyelembe veheti más NKP-k
gyakorlatát, és szükség esetén konzultálhat azokkal az intézményekkel, ahol a párhuzamos eljárást folytatják
vagy folytathatnák. A  felek is segítséget nyújtanak az  NKP-knak a  mérlegelési folyamathoz úgy, hogy
biztosítják a párhuzamos eljárással kapcsolatos érdemleges információkat.
27. Az előzetes értékelést követően az NKP választ ad az érintett feleknek. Amennyiben az NKP úgy dönt, hogy
probléma nem érdemes további vizsgálatra, értesíti a feleket döntésének okairól.
Segítségnyújtás a felek részére
28. Amennyiben a  felmerült problémák további vizsgálatra érdemesek, az  NKP további megbeszéléseket
folytat az érintett felekkel, és felajánlja a „jószolgálatait” azzal a céllal, hogy informális módon hozzájáruljon
a  probléma megoldásához. Adott esetben az  NKP-k a  C-2a)–C-2d)  pontokban leírtak alapján járnak el. Ide
tartozhat az  illetékes hatóságok, illetve az  üzleti szféra, a  munkavállalói szervezetek, a  nem kormányzati
szervezetek képviselői és a  szakértők véleményének kikérése is. Segíthet a  probléma megoldásában a  más
országok NKP-ival való egyeztetés, illetve az Irányelvek értelmezésével kapcsolatban kért iránymutatás.
29. A jószolgálati tevékenysége keretében, az NKP – amennyiben indokolt az adott probléma esetében – felajánl
vagy elérhetővé tesz megegyezésen alapuló és peren kívüli eljárásokat, mint a békéltetés vagy a közvetítés,
hogy segítse az  adott probléma kezelését. A  békéltető és közvetítő eljárások elfogadott gyakorlatával
összhangban ezek az eljárások csak akkor alkalmazhatók, ha azzal az érintett felek egyetértenek és vállalják
az eljárásban való jóhiszemű részvételt.
30. A jószolgálat felajánlásakor az NKP-k tehetnek az érintett felek kilétét védő lépéseket, amennyiben jó okuk
van feltételezni, hogy ennek az  információnak a  közzététele hátrányos helyzetbe hozhatna egy vagy több
felet. Ez  lehet olyan körülmény, amikor szükséges egy vagy több fél kilétének az  érintett vállalat elől való
elhallgatása.
Az eljárások lezárása
31. Az NKP-k a  panaszos esetek eredményét – az  Eljárási iránymutatás C-3 és C-4 pontjainak megfelelően  –
mindig nyilvánosságra hozzák.
32. Amennyiben az  NKP az  előzetes értékelést követően úgy határoz, hogy a  panaszos esetben felmerült
probléma nem érdemes további vizsgálatra, az  érintett felekkel való egyeztetést követően nyilvánosan
elérhető nyilatkozatot bocsát ki, figyelembe véve az üzleti szempontból és egyébként érzékeny információk
bizalmassága megőrzésének igényét. Amennyiben az NKP úgy véli, hogy az előzetes értékelés eredményét
figyelembe véve méltánytalan lenne a  döntéséről szóló nyilatkozatában valamely fél kilétét nyilvánosan
felfedni, megfogalmazhatja nyilatkozatát úgy, hogy abban megóvja az adott fél kilétét.
33. Az NKP nyilvánosságra hozhatja azt a  döntését is, hogy a  felmerült probléma érdemes további vizsgálatra,
továbbá jószolgálati felajánlását az érintett felek irányába.
34. Ha az érintett felek egyezségre jutnak a felmerült probléma kapcsán, megállapodásukban megfogalmazzák,
hogyan és milyen mértékben teszik nyilvánosan elérhetővé megállapodásuk tartalmát. Az NKP – a  felekkel
egyeztetve – nyilvánosságra hozza az eljárás eredményéről szóló jelentést. A  felek megegyezhetnek abban
is, hogy az  NKP segítségét kérik a  megállapodásuk végrehajtásának nyomon követésében, amit az  NKP
a felekkel egyeztetett feltételek szerint tehet meg.
35. Amennyiben az  érintett felek nem jutottak egyezségre a  felmerült problémák kapcsán, vagy amennyiben
az NKP úgy találja, hogy a panaszos eljárásban részt vevő egy vagy több fél nem hajlandó elkötelezni magát
vagy jóhiszeműen részt venni az  eljárásban, az  NKP nyilatkozatot bocsát ki, és adott esetben ajánlásokat
tesz az  Irányelvek alkalmazására. Ez  az  eljárás világossá teszi, hogy az  NKP akkor is kibocsát nyilatkozatot,
ha külön ajánlásra nincs szükség. A  nyilatkozat tartalmazza az  érintett felek kilétét, a  felmerült kérdéseket,
az  időpontot, amikor az  NKP elé kerültek a  problémák, az  NKP által tett bármely ajánlást és az  NKP által
helyénvalónak tartott bármely észrevételt azokról az  okokról, amelyek miatt az  eljárás nem vezetett
egyezséghez.
36. Az NKP lehetőséget biztosít a felek számára, hogy a nyilatkozat tervezetét véleményezhessék. Mindazonáltal
a  nyilatkozat az  NKP nyilatkozata, és az  NKP belátására van bízva, hogy megváltoztatja-e a  nyilatkozat
tervezetet a  felek észrevételei alapján. Amennyiben az  NKP ajánlásokat tesz a  felek számára, bizonyos
körülmények között célravezető lehet, ha az NKP nyomon követi a felek válaszlépéseit ezekre az ajánlásokra.
Amennyiben az NKP helyénvalónak tartja az ajánlásai nyomon követését, úgy ennek az  időkeretét is rögzíti
a nyilatkozatában.
37. Az NKP-k által az eljárások eredményeiről nyilvánosságra hozott nyilatkozatok és jelentések fontosak lehetnek
a kormányprogramok és szakpolitikák alakítása során. A szakpolitikák koherenciájának erősítése érdekében,
az  NKP-kat arra ösztönzik, hogy nyilatkozataikról és jelentéseikről tájékoztassák az  érintett kormányzati
intézményeket, ha azok az  NKP tudomása szerint az  adott intézmények szakpolitikái és programjai
szempontjából fontosak lehetnek. Ez a rendelkezés nem változtat az Irányelvek önkéntes jellegén.
Átláthatóság és titoktartás
38. Az átláthatóság az  NKP-k működésében a  nyilvánossággal való kapcsolattartás általános elveként ismert
(lásd a  9.  pontot az „Alapvető kritériumokról” szóló részben). Mindazonáltal, az  Eljárási iránymutatás C-4-es
pontja elismeri, hogy bizonyos körülmények között fontos a  titoktartás. Az  NKP megfelelő lépéseket tesz
az üzleti szempontból érzékeny információk védelme érdekében. Ugyanígy, egyéb információk, mint például
az eljárásban érintett egyének kiléte is bizalmasan kezelendő az Irányelvek hatékony alkalmazása érdekében.
Egyértelmű, hogy az eljárások a felek által elővezetett tényeken és érveléseken alapulnak. Ugyanakkor fontos
megfelelő egyensúlyt teremteni az  átláthatóság és a  titoktartás között, hogy az  Irányelvek eljárásai iránti
bizalom kialakuljon, és segítse azok hatékony alkalmazását. Következésképpen, amíg a  C-4-es pont nagy
vonalakban felvázolja, hogy az alkalmazással kapcsolatos eljárások általában bizalmasak, addig az eljárások
eredményei általában átláthatók.
A nem részes országokban felmerülő problémák
39. Amint az  a  „Koncepció és alapelvek” című fejezet 2.  pontjában szerepel, a  vállalatokat mindenhol arra
ösztönzik, hogy kövessék az Irányelveket akárhol is tevékenykednek, figyelembe véve minden egyes fogadó
ország sajátos körülményeit.
 Abban az esetben, ha nem részes országban merülnek fel az Irányelvekkel kapcsolatos problémák,
az  anyaországi NKP-k lépéseket tesznek a  felvetett kérdések megértése céljából. Bár nem mindig
megoldható, hogy az  NKP az  összes vonatkozó információhoz hozzáférjen vagy összehozza
az  összes érintett felet, azért a  helyzete lehetővé teheti, hogy információkat kérjen és egyéb
tényfeltáró tevékenységeket folytasson. Ilyen lépés lehet például az  anyaországbéli vállalat
vezetésével, illetve szükség esetén, a nem részes ország nagykövetségeivel és kormánytisztviselőivel
való kapcsolatfelvétel.
A fogadó országok jogszabályaival, előírásaival, szabályaival vagy szakpolitikáival fennálló
ütközések az  Irányelvek hatékony alkalmazását panaszos eseteknél nehezebbé tehetik, mint
a  részes országokban. Ahogy az  az „Általános elvek” fejezet magyarázatában említésre kerül,
míg az  Irányelvek számos esetben túlmutatnak a  jogszabályokon, nem szabad és nem is cél
egy vállalatot olyan helyzetbe hozni, ahol egymásnak ellentmondó követelményeknek kellene
megfelelnie.
Az érintett felek tájékoztatást kapnak az  Irányelvek nem részes országokban történő
alkalmazásában rejlő korlátokról.
A nem részes országokban felvetődő, Irányelvekkel kapcsolatos kérdéseket az  NKP találkozókon
is meg lehet vitatni annak érdekében, hogy a  nem részes országokban felmerülő kérdések
kezelésében szakértelem alakuljon ki.
Irányadó időkeretek
40. A panaszos eljárás három szakaszból áll:
1. Előzetes értékelés és döntés a  feleknek felajánlandó jószolgálati segítségről: Az  NKP-k törekednek
az előzetes értékelés három hónapon belül történő befejezésére, bár további időre is szükség lehet
a megalapozott döntéshez szükséges információk összegyűjtéséhez.
2. Segítségnyújtás a  felek részére a  felmerült problémák megoldása érdekében tett erőfeszítéseikhez:
Amennyiben egy NKP a  jószolgálatai felajánlásáról dönt, törekszik megkönnyíteni a  problémák
időben történő megoldását. Elismerve, hogy a  jószolgálat – például a  közvetítés és a  békéltetés  –
révén történő előrehaladás, végül is az érintett feleken múlik, az NKP – a  felekkel való egyeztetést
követően  – ésszerű időkeretet állít fel a  felek közötti megbeszélésekre a  felmerült problémák
megoldása érdekében. Amennyiben nem sikerül egyezségre jutni az adott időkereten belül, az NKP
egyeztet a felekkel a nekik nyújtott segítség folytatásának hasznosságáról. Amennyiben az NKP arra
a következtetésre jut, hogy az eljárás folytatása várhatóan eredménytelen lesz, az eljárást lezárja, és
elkészíti a nyilatkozatát.
3. Az eljárások lezárása: Az  NKP a  nyilatkozatát vagy a  jelentését az  eljárás lezárását követő három
hónapon belül kibocsátja.
41. Általános elvként az  NKP-k törekednek az  eljárás lezárására a  panaszos eset benyújtásától számított
12 hónapon belül. Tény azonban, hogy szükség lehet ezen időkeret meghosszabbítására, amennyiben
a körülmények ezt követelik, például, ha a problémák nem részes országban merülnek fel.
Beszámoló a Beruházási Bizottságnak
42. Az NKP-k fontos feladata a  beszámoló készítés, ami segíti a  tudásbázis és az  alapvető kompetenciák
felépítését, elősegítve az  Irányelvek hatékonyságának növelését. Ennek fényében az  NKP-k beszámolnak
a  Beruházási Bizottságnak abból a  célból, hogy az  OECD Irányelvekről szóló éves beszámolóba bekerüljön
információ a  felek által kezdeményezett összes panaszos esetről, ideértve azokat, amelyek az  előzetes
értékelés fázisában vannak, azokat, amelyekre kiterjedt a  jószolgálati felajánlás, és a  megbeszélések
folyamatban vannak, valamint azokat, amelyekre az  NKP az  előzetes értékelést követően nem terjesztette
ki jószolgálati ajánlatát. A  panaszos eseteket érintő tevékenységekről szóló beszámolókban az  NKP-k
megfelelnek a C-4-es pontban meghatározott átláthatósági és titoktartási szempontoknak.
II. Magyarázat az Eljárási iránymutatáshoz a Beruházási Bizottság részére
43. A Tanácsi határozathoz kapcsolódó Eljárási iránymutatás a  Bizottság részére feladatainak teljesítéséhez
további iránymutatással szolgál, beleértve az alábbiakat:
 feladatainak hatékony és időben történő teljesítése;
 az NKP-któl érkező segítségkérések mérlegelése;
 eszmecserék szervezése az NKP-k tevékenységéről;
 a nemzetközi partnerektől és szakértőktől való tanácskérés lehetőségének biztosítása.
44. Az Irányelvek nem kötelező jellege kizárja, hogy a  Bizottság jogi vagy kvázi-jogi testületként működjön.
Az NKP-k megállapításai és nyilatkozatai (kivéve az  Irányelvek értelmezéseit) sem vitathatók a Bizottsághoz
fordulva. A  rendelkezést, amely szerint a  Bizottság nem vonhat le következtetéseket az  egyes vállalatok
viselkedésével kapcsolatban, maga a Határozat tartja fenn.
45. A Bizottság megvizsgálja az  NKP-któl érkező segítségnyújtási kéréseket, ideértve az  Irányelvek adott
körülmények közötti értelmezése közben felmerülő kétségeket. Jelen pont a  Tanácsi határozathoz
kapcsolódó Eljárási iránymutatás NKP-kra vonatkozó C-2c)  pontját tükrözi, amelyben az  NKP-kat arra
kérik, hogy forduljanak útmutatásért a  Bizottsághoz, ha az  adott körülmények között kétségük merül fel
az Irányelvek értelmezésével kapcsolatban.
46. A Bizottság az  NKP tevékenységek megvitatása során – amennyiben szükséges – tehet ajánlásokat azok
működésének javítására, ideértve az Irányelvek hatékony alkalmazását is.
47. A Bizottság mérlegeli azt a  részes ország, tanácsadó testület vagy az  OECD Watch által benyújtott,
megalapozott beadványt is, amely szerint egy NKP nem teljesítette az  Irányelvek alkalmazása során
a  panaszos esetekkel kapcsolatos eljárási feladatait. Ez  kiegészíti az  Eljárási iránymutatás azon részének
rendelkezéseit, amely az NKP-k tevékenységeiről szóló beszámolásra vonatkozik.
48. Az Irányelvek jelentésének pontosítása multilaterális szinten a  Bizottság kulcsfontosságú feladata marad
annak biztosítása érdekében, hogy az Irányelveket ne értelmezzék különbözőképpen az egyes országokban.
A  Bizottság mérlegeli azokat a  részes ország, tanácsadó testület vagy az  OECD Watch által benyújtott
megalapozott beadványokat is, amelyek az  NKP-k Irányelvekre vonatkozó értelmezésének a  Bizottság
értelmezésével való összhangjára vonatkoznak.
49. Annak érdekében, hogy kapcsolatot kezdeményezzen nem részes országokkal az  Irányelvekben foglalt
kérdésekről, a  Bizottság meghívhat érdeklődő nem részes országokat az  üléseire, az  éves vállalati
felelősségvállalási kerekasztal beszélgetéseire, valamint a  felelős üzleti magatartásról szóló konkrét
projektekhez kapcsolódó ülésekre.
50. Végezetül, a Bizottság felkérhet szakértőket, hogy foglalkozzanak tágabb témákkal (például a gyerekmunka
vagy az  emberi jogok) vagy egyedi kérdésekkel és azokról számoljanak be, vagy javítsák az  eljárások
hatékonyságát. E célból a Bizottság felkérhet belső OECD szakértőket, nemzetközi szervezeteket, a tanácsadó
testületeket, nem kormányzati szervezeteket, a  tudományos élet képviselőit és másokat. Ugyanakkor
nyilvánvaló, hogy ezzel nem jön létre olyan fórum, amely egyedi esetek megoldására szolgál.”
II. FEJEZET
A MAGYAR NEMZETI KAPCSOLATTARTÓ PONT 1. Feladatok
3. § (1) A  Kormány a  Határozat alapján létrehozza a  Határozatban foglalt OECD Multinacionális vállalatokra vonatkozó
irányelvek (a továbbiakban: Irányelvek) Magyar Nemzeti Kapcsolattartó Pontját (a továbbiakban: MNKP).
(2) Az MNKP
a) elősegíti az Irányelvek széles körben történő megismertetését,
b) válaszol az Irányelvekkel kapcsolatos kérdésekre,
c) részt vesz az OECD Felelős Üzleti Magatartás Munkacsoport ülésein és munkájában,
d) évente jelentést készít a  Kormány számára az  MNKP és az  OECD Felelős Üzleti Magatartás Munkacsoport
munkájáról,
e) közreműködik a felelős üzleti magatartás ösztönzését szolgáló kormányzati munkában,
f ) eljár a panasszal indult eljárásokban.
2. Az MNKP működése 4. § (1) Az MNKP hatásköre a Magyarországon székhellyel, telephellyel vagy fiókteleppel rendelkező, több ország területére
kiterjedő tevékenységet folytató gazdasági szervezetekre (a  továbbiakban: multinacionális vállalat) terjed ki.
Az  MNKP a  gazdaságpolitikáért felelős miniszter (a  továbbiakban: miniszter) által vezetett minisztériumban
(a továbbiakban: minisztérium) működik.
(2) Az MNKP eljárása a felek önkéntes alávetésén alapul, az MNKP által az eljárás végén kiadott nyilatkozat joghatással
nem bír.
(3) Az MNKP eljárásának nyelve a magyar és az angol.
 (4) Az MNKP-t a miniszter által kijelölt állami vezető vezeti.
(5) Az  MNKP tagjai központi államigazgatási szervnél kormányzati szolgálati jogviszonyban álló személyek lehetnek,
akik közül legalább egy főnek rendelkeznie kell jogi szakvizsgával.
(6) Az  MNKP vezetője az  MNKP munkájába külső szakértőket is bevonhat, különös tekintettel a  munkaadók,
munkavállalók és nem-kormányzati szervezetek képviselőire.
(7) A  minisztérium saját éves költségvetéséből biztosítja az  MNKP működéséhez szükséges pénzügyi források
rendelkezésre állását, különös tekintettel a  panaszos esetek jószolgálati megoldásához esetlegesen szükséges
költségekre.
(8) Az MNKP – a Határozat alapján és a miniszter jóváhagyásával – ügyrendjét maga állapítja meg.
3. Panasz 5. § (1) Az MNKP eljárása a panasz benyújtásával indul. A panasz benyújtására természetes személy, jogi személy vagy jogi
személyiség nélküli szervezet jogosult, aki vagy amely be tudja mutatni a  felvetett panasszal kapcsolatos jogos
érdekét, és rendelkezik a felvetett panaszra vonatkozó megfelelő információkkal.
(2) A panaszt az MNKP-nál multinacionális vállalat magyarországi tevékenységével vagy magyar multinacionális vállalat
külföldi tevékenységével kapcsolatban lehet kezdeményezni az  Irányelvek egy vagy több pontjának feltételezett
megsértése esetén.
(3) A panaszt írásban kell benyújtani.
 (4) A panasz kötelező tartalmi elemei:
a) a benyújtó neve, címe, e-mail címe;
b) a sérelmezett magatartást kifejtő multinacionális vállalat neve, címe;
c) a  sérelmezett magatartás helye, ideje, leírása, a  sérelmezett magatartás megszüntetése érdekében történt
előzmények bemutatása;
d) az Irányelvek azon rendelkezésének megjelölése, amelyre a panaszos a panaszt alapozza;
e) annak megfogalmazása, hogy a panaszos milyen változást, illetve célt szeretne elérni.
(5) Öt évnél régebben történt esetre vonatkozó panasz benyújtása esetén eljárás csak abban esetben indul, ha az
az Irányelvek érvényesülését kiemelten segíti.
4. Az MNKP eljárása 6. § (1) A panasz benyújtását követően az MNKP megvizsgálja, hogy a panasz alkalmas-e további vizsgálatra. Ennek során
vizsgálja
a) a panaszos kilétét és az ügyben való érintettségét;
b) a probléma súlyát és megalapozottságát;
c) a panasz jóhiszeműségét;
d) a multinacionális vállalat tevékenysége és a felmerült probléma közötti kapcsolatot;
e) az alkalmazható jogszabályok és eljárások relevanciáját, beleértve az esetleges bírósági döntéseket is;
f ) a hasonló esetek kezelését más hazai és nemzetközi eljárásokban;
g) azt, hogy a panaszos eset kezelése mennyiben járulhat hozzá az Irányelvek céljaihoz és hatékonyságához.
(2) Ha az  MNKP a  benyújtott panasz vizsgálatát vállalja, megegyezés létrehozása céljából jószolgálati tevékenységet
ajánl fel, és az eljárás megindulásáról tájékoztatást tesz közzé. A jószolgálati tevékenységhez szükség szerint külső
szakértői segítséget vesz igénybe. A  tájékoztatás az  MNKP honlapján és az  OECD panaszos eseteket összefoglaló
internetes oldalán történik.
7. § Az  MNKP az  eljárás lezárásakor a  létrejött egyezségről jelentést, vagy megegyezés hiányában vizsgálatának
eredményeiről, megoldásra irányuló javaslatairól nyilatkozatot tesz közzé honlapján és az OECD panaszos eseteket
összefoglaló internetes oldalán.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
107/2013. (HK 4.) HVKF intézkedése.  a „Harcos program” kidolgozására, megszervezésére vonatkozó feladatok végrehajtásáról Az intézkedést az érintettek külön kapják meg. A Honvéd Vezérkar főnök helyettesének 13/2013. (HK 4.) HVKFH szakutasítása a Különleges műveletek doktrína 1. kiadásának
elkészítéséről A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a következő
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Honvéd Vezérkar főnöke
közvetlen alárendeltségébe tartozó HM-szervekre és a
Magyar Honvédség katonai szervezeteire (a továbbiakban: MH) terjed ki.
2. Felkérem a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat főigazgatóját, hogy biztosítsa a szakutasításban meghatározottak érvényesülését.
3. Az MH Összhaderőnemi Doktrína Hierarchia és az
MH Doktrína Fejlesztési Terv alapján, a Magyar Honvéd
ség Összhaderőnemi Doktrína Hierarchia 3. szintjén elhelyezkedő kiadványok elkészítéséről szóló 23/2013.
(HK 2.) Honvéd Vezérkar főnöki intézkedés alapján a Különleges műveletek doktrína 1. kiadásának (a továbbiakban: doktrína) elkészítése érdekében Doktrína Kidolgozó
Munkacsoportot (a továbbiakban: DKM) hozok létre.
4. A DKM vezetője: HVK Hadműveleti Csoportfőnökség, Fegyvernemi Osztály osztályvezetője.
5. A DKM vezetőjének helyettese: az MH Vezetési és
Doktrinális Központ Doktrinális és Szabályzatfejlesztő
Osztály (a továbbiakban: MH VDK) osztályvezetője.
6. Tagjai:
a) felkérés alapján a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgá
lat képviselője;
b) HVK Felderítő Csoportfőnökség képviselője;
c) HVK Hadműveleti Csoportfőnökség képviselője;
d) MH Összhaderőnemi Parancsnokság Szárazföldi
Hadműveleti és Kiképzési Főnökség képviselője;
e) MH 34. Bercsényi László Különleges Műveleti
Zászlóalj képviselője;
f) MH VDK képviselője.
7. Az MH VDK készítse el a Katonai Nemzetbiztonsági
Szolgálat főigazgatójának szóló HVKFH felkérést a munkacsoport tevékenységében történő közreműködésre.
8. A doktrína fejlesztési folyamatában az MH VDK az
előkészítő és hatályba léptető, az MH Geoinformációs
Szolgálat a technikai elosztó szakasz feladatait hajtja
végre.
9. A fejlesztési folyamat főbb szakaszai és a feladatok
határideje:
a) Előkészítő szakasz:
aa) Alakuló munkaértekezlet megtartása: 2013. 03. 31-ig
ab) A doktrína szinopszisának felterjesztése jóváha
gyásra: 2013. 05. 31-ig
b) Kidolgozói szakasz:
ba) A doktrína első tervezetének elkészítése: 2013. 11.
30-ig
bb) Az első tervezet véleményezése: 2014. 01. (MH
MSZDB ülés)
bc) Az előzetes tervezetté minősített dokumentum to
vábbi vizsgálata, elemzése: 2014. 02. 28-ig
bd) A második tervezet elkészítése és véleményezése:
2014. 04. 30-ig
be) A végleges változat elfogadása: 2014. 05. (MH
MSZDB ülés)
c) Hatályba léptető szakasz:
ca) A végleges változat felterjesztése jóváhagyásra:
2014. 06. 30-ig
cb) A doktrína jóváhagyása : 2014. 07. 31-ig
d) Technikai elosztó szakasz:
da) Nyomdai és terjesztési feladatok végrehajtása:
2014. 12. 31-ig.
10. A doktrínára vonatkozó egyéb rendelkezések:
a) Címe: Különleges műveletek doktrína 1. kiadás,
b) Kódszáma: MD 3.5 (1),
c) Jóváhagyója: Honvédelmi Miniszter,
d) Tartalmi követelmények: a doktrína a Magyar Honvédség Doktrína Hierarchia részét képezi, Magyarország
különleges műveleti erejének szövetséges kötelékben történő alkalmazásának szabályzóit és irányelveit tartalmazza,
e) A doktrína minősítése: „Nyílt”,
f) A doktrína formája: új kiadvány.
11. A doktrína kidolgozására készített szinopszis tartal
mazza az egyes fejezetek és címek felsorolását, a kidolgozásáért, a részleges bedolgozásokért felelős vagy arra felkért szervezeteket, valamint a kidolgozói munka részletes
időrendjét.
12. Ez a szakutasítás az aláírás napján lép hatályba, és
2014. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Orosz Zoltán altábornagy s. k.,
Honvéd Vezérkar főnök helyettes


text:
1035/2018. (II. 12.) Korm. határozata a digitális tartalomfejlesztés támogatásáról.
A Kormány
 1. egyetért a  Közép- és Kelet-európai Történelem és Társadalom Kutatásáért Közalapítvány (a  továbbiakban:
Kedvezményezett) digitális tartalomfejlesztésbe történő bevonásával;
 2. az 1. pontban foglaltak megvalósítása érdekében felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az emberi erőforrások
minisztere bevonásával gondoskodjon 1 500 000 000 forint biztosításáról a  Magyarország 2018. évi központi
költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény 1. melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal
3. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy az 1. pont szerinti Kedvezményezett támogatása érdekében tegye
meg a  szükséges intézkedéseket a  támogatási jogviszony létrehozása, valamint a  költségvetési támogatás egy
összegben történő kifizetése érdekében.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2018. március 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1004/2019. (I. 18.) Korm. határozata a települési önkormányzatok 2019. feladatainak támogatásáról.
A Kormány
 1. az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a  továbbiakban: Áht.) 33.  § (1)  bekezdésében
biztosított jogkörében eljárva elrendeli a  Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről szóló 2018. évi
L. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet címrendjének
a  23.  Önkormányzatok 2019. évi feladatainak támogatása címmel és a  2.  mellékletben meghatározott alcímekkel
történő kiegészítését;
Felelős: pénzügyminiszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 2. az  Áht. 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva – az  egyes települési önkormányzatok fejlesztési
feladatainak támogatása érdekében – a Kvtv. 1. melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 2. A helyi
önkormányzatok működési célú kiegészítő támogatásai cím terhére 10 657 405 000 forint egyszeri átcsoportosítását
rendeli el a  Kvtv. 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 23.  Önkormányzatok 2019. évi
feladatainak támogatása cím 2. melléklet szerinti alcímei javára, az 1. melléklet szerinti célokra;
Felelős: pénzügyminiszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 3. egyetért azzal, hogy a  belügyminiszter a  2.  pont szerinti, a  IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet,
23. Önkormányzatok 2019. évi feladatainak támogatása cím, 1–45. alcímek javára biztosított költségvetési források
terhére, az  érintett önkormányzatok részére – külön pályázat és kérelem benyújtása nélkül, az  államháztartásról
szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 101/A. §-a hatálya alá tartozó – vissza nem
térítendő egyedi költségvetési támogatást nyújtson, a  támogatás felhasználásának és elszámolásának részletes
feltételeit meghatározó támogatói okirat alapján, amely Tiszabő Község és Tiszabura Község esetén tartalmazza,
hogy a  kiépítendő térfigyelő rendszer esetében (a  műszaki paramétereket, illetve a  kamerák elhelyezkedésének
helyét) az önkormányzat köteles egyeztetni az illetékes rendőr-főkapitánysággal;
4. egyetért azzal, hogy a  belügyminiszter a  2.  pont szerinti egyedi költségvetési támogatást a  támogatói okirat
kiadását követően, támogatási előlegként folyósítsa az érintett önkormányzatok számára.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2016. CXXIII. törvény a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság 2015. egységes költségvetésének végrehajtásáról.
Az Országgyűlés a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság 2015. évi egységes költségvetéséről szóló 2014. évi LXIV. törvényben
meghatározott költségvetések végrehajtásáról a következő törvényt alkotja.
1. A Hatóság költségvetési főösszegeinek alakulása 1. § (1) Az Országgyűlés a  Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság (a  továbbiakban: Hatóság) 2015.  évi költségvetése
végrehajtását 32  749,4  M Ft, azaz harminckettőmilliárd-hétszáznegyvenkilencmillió-négyszázezer forint bevétellel
és 31 987,9 M Ft, azaz harmincegymilliárd-kilencszáznyolcvanhétmillió-kilencszázezer forint kiadással hagyja jóvá.
(2) A Hatóság 2015. évi költségvetése végrehajtásának mérlegét az 1. és 2. melléklet tartalmazza.
2. A bevételek részletezése 2. § (1) A Hatóság államháztartáson belülről történő működési támogatása 2  436,2  M  Ft, azaz kettőmilliárdnégyszázharminchatmillió-kettőszázezer forint.
(2) A közhatalmi bevételek összege 24 058,8 M Ft, azaz huszonnégymilliárd-ötvennyolcmillió-nyolcszázezer forint.
 (3) Az igazgatási szolgáltatási díjak bevétele 402,7 M Ft, azaz négyszázkettőmillió-hétszázezer forint.
 (4) A frekvenciadíjakból származó bevétel összege 18  081,4  M  Ft, azaz tizennyolcmilliárd-nyolcvanegymillió
négyszázezer forint.
 (5) Az azonosítók használati díja 2 460,7 M Ft, azaz kettőmilliárd-négyszázhatvanmillió-hétszázezer forint.
 (6) A felügyelt piacokról befolyt felügyeleti díj összege 1 999,7 M Ft, azaz egymilliárd-kilencszázkilencvenkilencmillió
hétszázezer forint.
 (7) A bírságból befolyt bevétel összege 1 106,2 M Ft, azaz egymilliárd-egyszázhatmillió-kettőszázezer forint.
 (8) A közhatalmi bevételek között nyilvántartott késedelmi pótlék bevétele 8,1 M Ft, azaz nyolcmillió-egyszázezer forint.
 (9) A működési bevételek összege 5 892,7 M Ft, azaz ötmilliárd-nyolcszázkilencvenkettőmillió-hétszázezer forint.
 (10) Az általánosforgalmiadó-bevétel 5 542,1 M Ft, azaz ötmilliárd-ötszáznegyvenkettőmillió-egyszázezer forint.
 (11) A működési bevételek általános forgalmi adó nélküli összege 350,6  M  Ft, azaz háromszázötvenmillió-hatszázezer
forint.
 (12) A Hatóság felhalmozási bevételeinek összege 0,7 M Ft, azaz hétszázezer forint.
 (13) A működési célú átvett pénzeszközökből származó forrás 345,3  M  Ft, azaz háromszáznegyvenötmillió
háromszázezer forint.
 (14) Felhalmozási célú átvett pénzeszközökből befolyt bevétel 15,7 M Ft, azaz tizenötmillió-hétszázezer forint.
3. A kiadások részletezése 3. § (1) A Hatóság személyi juttatások kiadási előirányzatának összege 6  232,3  M  Ft, azaz hatmilliárdkettőszázharminckettőmillió-háromszázezer forint.
(2) A munkaadókat terhelő járulékok és szociális hozzájárulás kiadásainak összege 1  843,8 M Ft, azaz egymilliárdnyolcszáznegyvenhárommillió-nyolcszázezer forint.
(3) A dologi kiadások összege 10 492,0 M Ft, azaz tízmilliárd-négyszázkilencvenkétmillió forint.
 (4) Az általános forgalmi adó befizetési kötelezettség nélküli dologi kiadások összege 4 788,5 M Ft, azaz négymilliárd
hétszáznyolcvannyolcmillió-ötszázezer forint.
 (5) Az általános forgalmi adó befizetési kötelezettség 5 703,5 M Ft, azaz ötmilliárd-hétszázhárommillió-ötszázezer forint.
 (6) Az egyéb működési célú kiadások összege 10  919,5  M  Ft, azaz tízmilliárd-kilencszáztizenkilencmillió-ötszázezer
forint.
 (7) A beruházások összege 2 484,7 M Ft, azaz kettőmilliárd-négyszáznyolcvannégymillió-hétszázezer forint.
 (8) A felújítások összege 12,6 M Ft, azaz tizenkettőmillió-hatszázezer forint.
 (9) Az egyéb felhalmozási célú kiadások összege 3,0 M Ft, azaz hárommillió forint.
A törvényt az Országgyűlés a 2016. november 8-i ülésnapján fogadta el.
4. A pénzmaradvány elfogadása 4. § (1) A Hatóság tartalékainak és kötelezettségvállalással lekötött maradványainak összege 38  967,1  M  Ft, azaz
harmincnyolcmilliárd-kilencszázhatvanhétmillió-egyszázezer forint.
(2) A korábbi években keletkezett, Országgyűlés által jóváhagyott, fel nem használt tartalékok összege 32 289,5 M Ft,
azaz harminckettőmilliárd-kettőszáznyolcvankilencmillió-ötszázezer forint.
(3) Az Országgyűlés a  Hatóság 2015. évi költségvetésének pénzmaradványát 6  677,6  M Ft, azaz hatmilliárdhatszázhetvenhétmillió-hatszázezer forint értékben fogadja el.
(4) A pénzmaradvány összegéből
a) 1  359,5  M  Ft, azaz egymilliárd-háromszázötvenkilencmillió-ötszázezer forint a  2015.  évi kötelezettségek
2016. évre áthúzódó pénzügyi teljesítésének fedezetére,
b) 4  131,5 M Ft, azaz négymilliárd-egyszázharmincegymillió-ötszázezer forint a  következő évek működési
tartalékára,
c) a 2015.  évi bírság 1  106,2  M  Ft, azaz egymilliárd-egyszázhatmillió-kettőszázezer forint összegben
a médiatudatosság fejlesztésére,
d) 80,4 M Ft, azaz nyolcvanmillió-négyszázezer forint a  digitális földfelszíni hálózatban tervezett technológia
váltás közfeladatának fedezetére
használható fel. 5. A Hatóság Médiatanácsa 2015. évi működési költségvetésének, valamint a Médiatanács kezelésében
lévő, 2015. évi bevételi és kiadási főösszegek alakulása
5. § (1) Az Országgyűlés a  Hatóság Médiatanácsa (a  továbbiakban: Médiatanács) 2015.  évi költségvetése
végrehajtását 600,9  M  Ft, azaz hatszázmillió-kilencszázezer forint költségvetési bevétellel és 471,0  M  Ft, azaz
négyszázhetvenegymillió forint költségvetési kiadással hagyja jóvá.
(2) A Médiatanács kezelésében lévő, 2015.  évi bevételi előirányzat összege 1  195,1 M  Ft, azaz egymilliárdegyszázkilencvenötmillió-egyszázezer forint, a  kiadási előirányzat összege 1  171,6  M  Ft, azaz egymilliárdegyszázhetvenegymillió-hatszázezer forint.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben megállapított bevételek és kiadások részletezését a 3. és 4. melléklet tartalmazza.
 (4) Az Országgyűlés a  Médiatanács 2015.  évi maradványát 82,2  M  Ft, azaz nyolcvankettőmillió-kettőszázezer forint
értékben fogadja el. A pénzmaradvány a Hatóság részére történő átutalással, tartalékképzésre használható fel.
6. A Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap költségvetésének végrehajtása
6. § Az Országgyűlés a  médiaszolgáltatásokról és a  tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény
(a  továbbiakban: Mttv.) 134.  § (10)  bekezdésében foglaltaknak megfelelően, jóváhagyja a  Médiaszolgáltatástámogató és Vagyonkezelő Alap (a továbbiakban: MTVA) 2015. évi költségvetése végrehajtásának mérlegét, amelyet
az 5. melléklet tartalmaz.
7. Záró rendelkezés 7. § Ez a törvény a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
2003/2013. (XII. 29.) Korm. határozata a Közlekedés Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akciótervének megállapításáról.
A Kormány
 1. megállapítja a Közlekedés Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akciótervét az 1. melléklet szerint,
 2. visszavonja a  Közlekedés Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akciótervének megállapításáról szóló
1544/2013. (VIII. 15.) Korm. határozatot. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
49/2012. (XII. 28.) NGM rendelete az adó-végrehajtási eljárás során felmerült végrehajtási költségek és a végrehajtási költségátalány megállapításának és megfizetésének részletes szabályairól.
Az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 175. § (26) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek,
valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § c) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el: 1. Általános szabályok
1. § Az adóhatóságot a hatáskörébe tartozó végrehajtás foganatosításáért készkiadás és költségátalány az e rendeletben
meghatározottak szerint illeti meg. 2. Az adó-végrehajtási eljárás során felmerülő végrehajtási költségek megállapításának részletes
szabályai 2. § (1) Az adóhatóság a végrehajtás foganatosításával kapcsolatban készkiadásként számítja fel a következő igazolt
költségeket: a) a lefoglalt ingóság szállítása esetén a szállítási (fuvarozási) költség,
b) a lefoglalt ingóság tárolásával kapcsolatban felmerült költség,
c) a lefoglalt és zár alá vett ingóság megőrzésével kapcsolatban felmerült költség és a zárgondnok díja,
d) a lezárt helyiség felnyitásának és újbóli lezárásának költsége,
e) a végrehajtási eljárásnál jelen levő tanú költségtérítése,
f) az eljárás során közreműködő rendőrség igénybevételének díja,
g) az eljárásban közreműködő ügygondnok díja, h) a szakértő-becsüs kirendelésével összefüggésben felmerült díj,
i) utazási költségként vagy szállásköltségként a számla alapján a ténylegesen felmerült költség, amennyiben
az intézkedés megtétele Magyarország területén kívül válik szükségessé,
j) az ingatlan-végrehajtás során felmerülő igazgatási szolgáltatási díj,
k) minden egyéb, a végrehajtás foganatosításával összefüggésben felmerült, számlával igazolt költség.
(2) Az adóhatóság a végrehajtás foganatosítása során felmerült költségeket – az (1) bekezdés j) pontjában, továbbá
a (3) bekezdésben foglaltak kivételével – megelőlegezi. (3) A (2) bekezdésben foglaltaktól eltérően az (1) bekezdés h) pontjában megjelölt költséget a szakértő-becsüs eljárását
indítványozó előlegezi. Ugyanezen személy köteles viselni is e költséget, amennyiben a kirendelésre a
becsértékközléssel szemben benyújtott végrehajtási kifogás alapján került sor.
(4) Az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 163. § (2) bekezdésében meghatározott
5000 forint költségminimum szempontjából az azonos helyszínen egyidejűleg foganatosított vagy foganatosítani
megkísérelt több ingófoglalást egyetlen ingófoglalásként kell figyelembe venni. Gépjármű nyilvántartáson, illetve vízi
és légi jármű nyilvántartáson alapuló ingófoglalások, és ingatlanfoglalások esetén a költségminimumot
foglalásonként külön-külön kell felszámítani. (5) Az adó-végrehajtási eljárásban kirendelt ügygondnok, illetve kijelölt zárgondnok (a továbbiakban: gondnok)
(1) bekezdés szerinti költségének megtérítését a (6) vagy (7) bekezdésben foglaltak szerint igényelheti.
(6) A gondnokot a kirendelés teljesítésére fordított idő alapján, minden megkezdett óráért munkadíj illeti meg, amely
nem lehet magasabb, mint a központi költségvetésről szóló törvényben megállapított kirendelt ügyvédi óradíj.
(7) A gondnok kérelmére a munkaórák tételes kimutatása mellett a munkadíj 25%-ának megfelelő összegű
költségátalány fizetésére kerül sor. 3. Az adó-végrehajtási eljárásban felmerülő költségátalány
3. § (1) Az adóhatóságot a végrehajtás foganatosításáért – a (2) bekezdésben említett esetek kivételével – 5000 forint
költségátalány illeti meg, minden más, e rendelet alapján felszámítható költségtől függetlenül.
(2) Nem illeti meg az adóhatóságot az (1) bekezdés szerinti költségátalány, amennyiben az adó-végrehajtási eljárásban
kizárólag a) az Art. 150/A. § alapján túlfizetés átvezetésére vagy
b) az Art. 151. § (1) bekezdés szerinti visszatartási jog gyakorlására
kerül sor. (3) Az adóhatóság az (1) bekezdés szerinti költségátalányról végzést hoz.
4. A költség és a költségátalány megfizetése 4. § (1) Az adóhatóságot e rendelet alapján megillető költséget és költségátalányt közvetlenül az adóhatóságnak kell
megfizetni. (2) Ha az adóhatóság az Art. 161. §-a alapján folyamatban lévő eljárás során végrehajtási cselekményt – a behajtást kérő
érdekkörében felmerült ok miatt – tévesen foganatosít, a tévesen foganatosított végrehajtási cselekményekhez
kapcsolódó 2. § szerinti költség, valamint a téves végrehajtás foganatosításáért fizetendő költségátalány a behajtást
kérőt terheli. 5. Záró rendelkezések 5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
6. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépését követően induló adó-végrehajtási eljárásokban kell alkalmazni.
Dr. Matolcsy György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


text:
1164/2015. (III. 24.) Korm. határozata a Nemzetközi Holokauszt Emlékezési Szövetség (International Holocaust Remembrance Alliance) 2015. magyar elnökségéhez kapcsolódó feladatokról.
A Kormány
 1. megerősíti elkötelezettségét a  Nemzetközi Holokauszt Emlékezési Szövetség (International Holocaust
Remembrance Alliance, a továbbiakban: IHRA) 2015. évi magyar elnökségi feladatainak ellátására és a kapcsolódó
rendezvények megszervezésével kapcsolatban, egyetért továbbá azzal, hogy az  IHRA 2015. évi magyar elnökségi
teendőit a Miniszterelnökséget vezető miniszter az IHRA 2015. évi magyar elnökségi feladatainak összehangolásáért
felelős miniszteri biztos útján lássa el;
2. az 1. pontban foglaltakra tekintettel felhívja
a) a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy gondoskodjon az IHRA 2015. évi plenáris üléseinek, valamint
kísérő rendezvényeinek a megszervezéséről és azok koordinálásáról;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: folyamatos
b) a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Miniszterelnökséget vezető miniszternek a  programok
tekintetében fennálló szakmai felügyelete mellett feladat- és hatáskörében eljárva segítse elő az  IHRA
2015. évi magyar elnökség sikeres megrendezését, különös tekintettel a  külképviseleteken megvalósuló
IHRA programok előkészítésére, megvalósítására;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: folyamatos
c) a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy az elnökségi időszakot követően a Miniszterelnökséget vezető
miniszter készítsen a Kormány számára jelentést az IHRA 2015. évi magyar elnökségének a megvalósulásáról;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2016. március 31.
3. az 1.  pontban foglaltak lebonyolításából eredő feladatok végrehajtása feltételeinek megteremtése érdekében
az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
74,0 millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el a Kvtv. 1. melléklet, XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti
kezelésű előirányzatok cím, 2. Fejezeti általános tartalék alcím terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XVIII. Külgazdasági és
Külügyminisztérium fejezet, 2. Külképviseletek Igazgatása cím javára az 1. melléklet szerint;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 külgazdasági és külügyminiszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
4. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy gondoskodjon a  3.  pont szerint átcsoportosított előirányzattal
történő elszámolásról, kormány-jelentés készítéséről, illetve a fel nem használt előirányzat Miniszterelnökség részére
történő visszafizetéséről.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2016. május 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
416/2010. (VI. 17.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. június 16-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva dr. G. K. és dr. F. J. magánszemélyek által benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozók 2010. június 14-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„Kezdeményezzük: az Országgyűlés tárgyalja meg, hogy az Alkotmánybíróság kerüljön megszűntetésre és az általa ellátott
hatásköröket a bíróságok lássák el.”
Az Országos Választási Bizottság a kezdeményezés vizsgálata után az alábbiakat állapította meg.
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában foglaltaknak,
amely szerint a népi kezdeményezésnek pontosan és egyértelműen kell tartalmaznia a megtárgyalásra javasolt
kérdést. Az a kezdeményezés, amely félrevezető a választópolgárok számára, az Alkotmánybíróság és az Országos
Választási Bizottság joggyakorlata szerint nem tesz eleget az egyértelműség követelményének.
A testület álláspontja szerint a kezdeményezés nem egyértelmű, mivel nem világos, hogy mely bíróság látná el
az Alkotmánybíróság megszüntetése esetén annak hatáskörébe tartozó feladatokat. A kérdésben megfogalmazottak
több értelmezési lehetőséget is felvetnek, ezáltal a népi kezdeményezés sem az Országgyűlés sem az állampolgár
számára nem egyértelmű.
A fent leírtak miatt az Országos Választási Bizottság az Nsztv. 18. § b) pontja alapján, mivel a kezdeményezés
megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek, az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya
hitelesítésének megtagadásáról döntött.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a 17. §-án, a 18. § b) pontján, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. § (1) bekezdésén
alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1082/2017. (II. 13.) Korm. határozata az „ETCS L2 B3 fedélzeti eszközök telepítése 25 db TRAXX mozdonyra a TEN-T vasúti törzshálózaton (CNC) és főbb áruszállítási korridorokon (RFC) történő üzemeltetés céljából” című projektjavaslatnak az Európai Hálózatinanszírozási Eszköz 2016. pályázati kiírására történő benyújtásáról.
A Kormány 1. egyetért az „ETCS L2 B3 fedélzeti eszközök telepítése 25 db TRAXX mozdonyra a TEN-T vasúti törzshálózaton (CNC)
és főbb áruszállítási korridorokon (RFC) történő üzemeltetés céljából” című projektjavaslattal (a továbbiakban:
projektjavaslat) az 1. melléklet szerint, 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  projektjavaslat vonatkozásában gondoskodjon az  Európai
Hálózatinanszírozási Eszköz létrehozásáról, a  913/2010/EU rendelet módosításáról és a  680/2007/EK és
67/2010/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1316/2013/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 9. cikk (1) bekezdése szerinti tagállami hozzájáruló nyilatkozat kiállításáról.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
16/2017. (VI. 28.) MBFH utasítása a bányafelügyeleti határozatok közzétételéről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a közigazgatási hatósági
eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 80/A. §-ának előírásaira tekintettel, összhangban
az  1/24/2010. sz. MBFH elnöki utasítással, az MBFH jogerős vagy fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánított
határozatainak a Magyar Bányászati és Földtani Hivatal honlapján történő közzétételét a következők szerint határozom meg:
I.
Az utasítás hatálya 1. Az utasítás hatálya a Magyar Bányászati és Földtani Hivatalra (a továbbiakban: MBFH) terjed ki.
II.
Általános rendelkezések 2. A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban:
Ket.) 80/A. § (1) bekezdése értelmében a hatóságnak közzé kell tennie a jogerős vagy fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajthatóvá nyilvánított határozatot, amelyet
a) állami vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó
szerv vagy személy ügyfélnek e tevékenységével kapcsolatban hozott,
b) közérdekű keresetindítással meg lehet támadni,
c) olyan ügyben hozott, amelyben jogszabály alapján a hatásterületen lévő ingatlan tulajdonosa és az ingatlan
nyilvántartásba bejegyzett használati jogosultja ügyfélnek minősült,
d) amelyben több mint ötven ügyfél vagy ötnél több, a Ket. 15. § (5) bekezdése alapján ügyfélnek minősülő
szervezet vesz részt,
e) korlátozottan rendelkezésre álló természeti erőforrás elosztásáról, illetve felhasználásáról hozott,
f ) olyan ügyben hozott, amelyben az ügyfél számára kizárólagos vagy különleges jogot biztosított,
g) személyek széles vagy pontosan meg nem határozható köre számára életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető
helyzet megelőzése, elhárítása vagy káros következményeinek enyhítése érdekében hozott,
h) a közbiztonság fenntartása érdekében vagy fontos közrendvédelmi okból hozott,
i) jogi személy, a jogi személyiség nélküli szervezet, továbbá az egyéni vállalkozó vállalkozási tevékenységének
hatósági ellenőrzésével kapcsolatban hozott, vagy
j) törvény rendelkezése szerint nyilvánosan közzé kell tenni.
III.
A közzétételre kerülő határozat adattartalma 3. A határozatban szereplő személyes adat vagy üzleti titok körébe tartozó információ az információs önrendelkezési
jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény, a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény,
a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény, az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény és a környezet
védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény vonatkozó előírásainak, valamint a Ket. 69/A. §
(2) bekezdésében előírtak alkalmazásával tehető közzé.
4. Az engedélyes gazdasági társaságok adatait és természetes személy bányavállalkozók esetében a nevet és lakcímet
nem kell a határozatban kitakarni.
IV.
A határozat közzétételére vonatkozó szabályok 5. A közzétételre tervezett határozatból a III. alcím szerint nem közzétehető adatot az ügyintéző fizikailag törli. A törölt
adat helyét egy „X” jellel pótolja, vagy az eljárásban részt vevő természetes személy adatait az eljárásjogi szerepének
megfelelő elnevezéssel pótolja.
6. Az ügyintéző a határozat jogerőre emelkedésének vagy fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánításának
időpontja megadásával elektronikus úton dokumentum fájlban haladéktalanul megküldi a webmesternek, aki
szerkesztésre nem alkalmas pdf fájlt hoz létre belőle, majd azt az MBFH honlapján haladéktalanul közzéteszi.
7. A közzétételre kerülő határozatokat az MBFH honlapján külön csoportosítani kell. Ennek megfelelően
a) a „Kutatás” címszó magában foglalja a jogadomány, a műszaki üzemi terv, a zárójelentés elfogadásának
ügytípusait, valamint a kutatással kapcsolatos határozatokat,
b) a „Bányatelek” címszó magában foglalja a bányatelek megállapítását, módosítását, törlését és a bányászati jog
átruházáshoz történő hozzájárulás ügytípusait, c) a „Műszaki Üzemi Terv” címszó magában foglalja a feltárási, kitermelési, szüneteltetési, bányabezárási,
mezőfelhagyási, tájrendezési tervek ügytípusait, valamint a műszaki üzemi tervvel kapcsolatos határozatokat,
d) a „Bírság” címszó magában foglalja a jogosulatlan, szabálytalan, eljárási, munkavédelmi és munkaügyi bírság
határozatokat.
8. A honlapon az MBFH megnevezése alatt külön kell kialakítani a 7. pontban meghatározott csoportokat.
9. A csoportokat úgy kell elhelyezni a honlapon, hogy egyértelműen megállapítható legyen, az adott határozat száma
mely csoporthoz tartozik.
V.
Záró rendelkezések 10. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Zelei Gábor s. k.,
 elnökhelyettes


text:
2012. CLXXI. törvény a Magyarország Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között a Dunai Rendészeti Koordinációs Központ működtetéséről szóló Megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a Magyarország Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között
a Dunai Rendészeti Koordinációs Központ működtetéséről szóló Megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás)
kötelező hatályának elismerésére. 2. § Az Országgyűlés a Megállapodást e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles angol és magyar nyelvű szövege a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2012. november 19-i ülésnapján fogadta el.
prevail. (Signatures) MEGÁLLAPODÁS Magyarország Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között
a Dunai Rendészeti Koordinációs Központ működtetéséről Magyarország Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya (a továbbiakban: Szerződő Felek),
azzal a céllal, hogy növeljék a Duna régió biztonságát,
a vízi rendészeti, határrendészeti, idegenrendészeti, vámhatósági és katasztrófavédelmi feladatok végrehajtásának
koordinálása érdekében, azzal a céllal, hogy összehangolt tevékenységükkel hatékonyabban lépjenek fel a vízi úton megvalósuló bűnözés
ellen, attól a szándéktól vezérelve, hogy szinergiát teremtsenek a Duna menti országokban működő koordinációs
központok között, az alábbiakban állapodtak meg: 1. cikk
A Központ létesítése
(1) A Szerződő Felek közötti, Dunához kapcsolódó rendőri, vízi rendészeti, határrendészeti, idegenrendészeti,
vámhatósági és katasztrófavédelmi együttműködés elősegítése érdekében a magyar Szerződő Fél Magyarországon,
Mohács település területén Dunai Rendészeti Koordinációs Központot (a továbbiakban: Központ) létesít. A Központ
a Mohács Vízi Határátkelőhely épületében kerül elhelyezésre. (2) A Központ folyamatosan, a hét minden napján 0–24 óráig működik.
(3) A Központot a Szerződő Felek hivatalos nyelvein írt táblával, a Szerződő Felek zászlóival és címereivel kell megjelölni.
2. cikk A Központ feladata
A Központ feladata a Szerződő Felek közötti együttműködés elősegítése és fejlesztése, különösen:
a) a Szerződő Felek közötti, hatályos kétoldalú rendőri együttműködési nemzetközi szerződések és a személyek
államhatáron történő visszafogadásáról szóló nemzetközi szerződések alapján a határon átnyúló rendőrségi
együttműködés elősegítése; b) a közrend és a közbiztonság fenntartásának, valamint a határon átnyúló bűnözés és az illegális migráció
megelőzésének támogatása; c) a rendőri együttműködés és információcsere céljából létrejött más központokkal való együttműködés.
3. cikk Illetékes hatóságok
(1) A Központban az alábbi illetékes hatóságok tisztviselői teljesíthetnek szolgálatot:
a) Magyarország részéről: rendőrség, Belügyminisztérium Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság, Nemzeti
Adó- és Vámhivatal; b) a Horvát Köztársaság részéről: Belügyminisztérium, Rendőr-igazgatóság a belső szervezeti egységeivel és
a rendőrkapitányságokkal, Vámhivatal, Állami Katasztrófavédelemi Igazgatóság. (2) A Szerződő Felek diplomáciai csatornákon keresztül haladéktalanul tájékoztatják egymást a jelen cikk
(1) bekezdésében említett hatóságok elnevezésében vagy hatáskörében bekövetkezett változásokról.
4. cikk Együttműködési területek
(1) A Központban szolgálatot teljesítő tisztviselők önálló intézkedés megtételére nem jogosultak, csak információt
szolgáltatnak, és feladatukat kizárólag a küldő Szerződő Fél által adott utasítások alapján végzik.
(2) A Központban szolgálatot teljesítő tisztviselők elsősorban támogatás és tanács adása útján működnek együtt, és
a saját hatáskörükön belül eljárva: a) a rendőri, vámhatósági és katasztrófavédelmi együttműködés tárgyában a Szerződő Felek között létrejött,
hatályos nemzetközi szerződésekben meghatározott terjedelemben és feltételek szerint információt cserélnek;
b) támogatják a vízi rendészeti, határrendészeti, idegenrendészeti, vámhatósági és katasztrófavédelmi ellenőrzések
végrehajtását, gyorsítják ezen hatóságok között az információáramlást; c) együttműködnek a határforgalom ellenőrzését érintő információk kicserélésében, azok elemzésében,
a határforgalom gyorsításában és összehangolásában; d) együttműködnek a határon átnyúló bűnözés megelőzésével és visszaszorításával kapcsolatos információk
kicserélésében és elemzésében; e) támogatják az illegális migráció és az azt kísérő jogellenes cselekmények elleni közös fellépést;
f) megkeresésre segítséget nyújtanak a Szerződő Felek között létrejött hatályos visszafogadási megállapodások
végrehajtása során felmerült problémák megoldásában; g) támogatják a dunai személy-, jármű- és áruforgalom nyomon követését;
h) összehangolják a Dunán megvalósuló rendészeti, keresési és mentési műveleteket;
i) átfogó elemzéseket, értékeléseket készítenek; j) a Központban képzéseket, tréningeket és szakmai találkozókat szerveznek;
k) együttműködést alakítanak ki és tartanak fenn a Duna menti országokban működő koordinációs központokkal
és kontaktpontokkal; l) együttműködnek a rendőri együttműködés és információcsere céljából létrejött más központokkal.
5. cikk A tisztviselők jogai és kötelezettségei
(1) A Központban szolgálatot teljesítő tisztviselők a nemzeti jogszabályaikkal összhangban jogosultak a másik Szerződő
Fél együttműködő hatóságát közvetlenül megkeresni és a kapott megkereséseket közvetlenül megválaszolni, nem
érintve a nemzeti központi hatóságok közötti információcserét. (2) A tisztviselők kizárólag a nemzeti hatóságaik irányítási és fegyelmi jogköre alá tartoznak.
(3) A nem magyarországi illetékes hatóságok tisztviselői Magyarország területén a jelen Megállapodásból származó
feladatok teljesítése, továbbá az országba történő be- és kiutazás során jogosultak egyenruhát, szolgálati fegyvert
és felszerelést viselni. A szolgálati fegyvert csak jogos védelmi helyzetben használhatják.
6. cikk A tisztviselők jogi státusza
A Központban szolgálatot teljesítő tisztviselők munkajogi státuszára, büntetőjogi felelősségére és kártérítési
felelősségére a Szerződő Felek közötti hatályos kétoldalú nemzetközi szerződések rendelkezéseit kell alkalmazni.
7. cikk Költségek
(1) A magyar Szerződő Fél térítésmentesen a másik Szerződő Fél rendelkezésére bocsátja a Központban történő
szolgálatteljesítéshez szükséges helyiséget, és a távközlési használati díjak kivételével viseli a működési költségeket.
(2) A magyar Szerződő Fél lehetővé teszi a másik Szerződő Fél által biztosított távközlési berendezések és adatfeldolgozó
eszközök üzembe helyezését és működtetését, valamint a szükséges – a helyi hálózatokkal történő – összeköttetések
kiépítését. (3) A másik Szerződő Fél által a Központba vitt és üzembe helyezett eszközök és más ingóságok a saját tulajdonában
maradnak. A szolgálatteljesítéshez szükséges felszerelések és eszközök behozatalára vám és egyéb közteher nem
kerül kivetésre. 8. cikk A Központ működése
A Központ működésének megkezdése előtt a jelen Megállapodás 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott,
a Központba tisztviselőt delegáló illetékes hatóságok működési szabályzatot fogadnak el.
9. cikk Más nemzetközi kötelezettségvállalásokhoz való viszony
A jelen Megállapodás rendelkezései nem érintik a Szerződő Feleket kötelező, más két- vagy többoldalú nemzetközi
szerződésekben szereplő kötelezettségvállalásait. A jelen Megállapodás nem befolyásolja azokat a kötelezettségeket,
amelyek a Szerződő Felek nemzetközi szervezetekben való tagságából, valamint európai uniós tagságukból fakadnak.
10. cikk A viták rendezése
A jelen Megállapodás értelmezéséből vagy alkalmazásából eredő vitákat a jelen Megállapodás 3. cikk
(1) bekezdésében meghatározott illetékes hatóságok közötti tárgyalások útján kell rendezni. Amennyiben a vitát ily
módon nem lehet megoldani, a vitát diplomáciai úton kell rendezni.
11. cikk Csatlakozás
(1) A jelen Megállapodás a 12. cikkének (1) bekezdése szerinti hatályba lépése napjától csatlakozásra nyitva áll más Duna
menti érdekelt országok előtt. A csatlakozás napjától a jelen Megállapodás 8. cikke alapján elfogadott működési
szabályzat a csatlakozó állam számára kötelezővé válik. (2) A csatlakozási okmányt Magyarország Kormányánál kell letétbe helyezni, amely a jelen cikk (1) bekezdésében
hivatkozott államok csatlakozása esetén a jelen Megállapodás letéteményese lesz, és ellátja a letéteményesi
funkciókat. A jelen Megállapodás a csatlakozó állam vonatkozásában a csatlakozási okmánya letétbe helyezését
követő harmincadik napon lép hatályba. (3) A csatlakozó állam a csatlakozási okmánya letétbe helyezésével egyidejűleg értesíti a letéteményest a jelen
Megállapodás 3. cikk (1) bekezdése szerinti illetékes hatóságairól.
12. cikk Záró rendelkezések
(1) A jelen Megállapodás azon későbbi, diplomáciai csatornán keresztül megküldött írásbeli értesítés kézhezvételének
napjától számított harmincadik napon lép hatályba, amelyben a Szerződő Felek tájékoztatják egymást arról, hogy
a nemzeti jogszabályaik által meghatározott, a hatálybalépéshez szükséges valamennyi jogi követelménynek eleget
tettek. (2) A jelen Megállapodás határozatlan időre szól. Bármely Szerződő Fél felmondhatja a jelen Megállapodást a másik
Szerződő Félnek, vagy a 11. cikk esetén a letéteményesnek megküldött írásbeli értesítéssel. A felmondás a
felmondásról szóló értesítésnek a másik Szerződő Fél vagy a letéteményes általi kézhezvételétől számított hat hónap
elteltével válik hatályossá. Készült Mátraházán, 2012. év október hónap 11. napján, két eredeti példányban, magyar, horvát és angol nyelven,
valamennyi szöveg egyaránt hiteles. A jelen Megállapodás értelmezésével kapcsolatos eltérések esetén az angol
nyelvű szöveg az irányadó. (Aláírások)” 4. § (1) E törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) A 2. § és 3. § a Megállapodás 12. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
(3) A Megállapodás, valamint a 2. § és 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter – annak
ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
(4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a rendészetért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
1335/2014. (VI. 6.) Korm. határozata a magyar–kínai kétoldalú kapcsolatok összehangolásért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól.
1. A Kormány a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló
2010. évi XLIII. törvény 31.  § (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  Kínai Népköztársasággal
fennálló gazdasági kapcsolatai elősegítésére és egyéb kétoldalú kapcsolatai összehangolására – 2014. június 6.
napjától – szijjártó pétert kormánybiztossá nevezi ki.
2. A kormánybiztos feladatkörében
a) ellátja a Magyar–Kínai Gazdasági Vegyes Bizottság magyar tagozatának elnöki feladatait,
b) a  magyar–kínai gazdasági együttműködés, valamint a  magyar–kínai kétoldalú kapcsolatok bővítésére és
intenzitásának növelésére irányuló intézkedéseket kezdeményez,
c) összehangolja a  magyar gazdasági döntéshozók, kormányzati intézmények, szakmai és üzleti szövetségek,
kamarák, regionális és helyi szervek közötti, a  magyar–kínai gazdasági kapcsolatokra vonatkozó
információcserét,
d) közreműködik
da) a kétoldalú gazdasági kapcsolatokban a kis- és középvállalkozások szerepének növelésére,
db) a pénzügyi intézmények közötti együttműködés erősítésére,
dc) a kétoldalú beruházási tevékenység erősítésére
irányuló javaslatok előkészítésében, koncepciók kidolgozásában.
 3. A kormánybiztos e tevékenységét díjazás nélkül látja el.
 4. A kormánybiztos munkáját négy fős titkárság segíti, amelynek elhelyezéséről a Külgazdasági és Külügyminisztérium
gondoskodik. A Külgazdasági és Külügyminisztérium mindenkori engedélyezett belföldi létszáma ezzel a négy fővel
meghaladható.
5. Ez a határozat a közzététele napján 22 órakor lép hatályba.
 6. Hatályát veszti a magyar–orosz gazdasági kapcsolatokért és a magyar–kínai kétoldalú kapcsolatok összehangolásért
felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól szóló 1101/2013. (III. 4.) Korm. határozat.
orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök