text:
2017. LX. törvény a választottbíráskodásról.
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A törvény hatálya
1. § (1) E törvényt kell alkalmazni a választottbíráskodás során, ha az eljáró állandó választottbíróság székhelye vagy az eseti
választottbíráskodás helye Magyarországon van.
(2) Ha nemzetközi szerződés eltérően nem rendelkezik, a 9–10. §-t, a 28. §-t, a 40. §-t és az 53–54. §-t alkalmazni kell
Magyarországon a  nemzetközi választottbíráskodásra abban az  esetben is, ha az  eljáró állandó választottbíróság
székhelye vagy az eseti választottbíráskodás helye Magyarországon kívül van.
(3) Nincs helye választottbírósági eljárásnak fogyasztói szerződésből eredő jogvita esetén, valamint a  polgári
perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény (a  továbbiakban: Pp.) Hetedik Részében szabályozott különleges
eljárásokban elintézendő ügyekben.
2. A szabályozás jellege 2. § E törvény rendelkezéseitől a  magyarországi állandó választottbíróság szabályzata, a  választottbírósági tanács,
továbbá az, aki a választottbírósági eljárásban fél, csak akkor térhet el, ha azt e törvény lehetővé teszi.
3. Értelmező rendelkezések 3. § (1) E törvény alkalmazásában:
1. választottbíráskodás: kereskedelmi jogviszonyokban felmerült jogvitáknak állami bírósági peres eljárás
helyett a  felek által választott eljárásban történő eldöntése, akár eseti, akár állandó választottbírósági
intézmény folytatja le az eljárást;
2. a választottbíráskodás nemzetközi, ha
a) a  választottbírósági szerződést kötő felek üzletvitelének helye a  szerződés megkötésének
időpontjában különböző államokban van;
b) a következő helyek egyike azon az államon kívül van, amelyben a felek üzletvitelének helye van:
ba) a választottbíráskodásnak a választottbírósági szerződésben vagy aszerint meghatározott
helye;
bb) az a hely, ahol a felek jogviszonyából eredő kereskedelmi kötelezettségek lényeges részét
teljesíteni kell, vagy amelyhez a jogvita tárgya a legszorosabban kapcsolódik; vagy
c) a felek kifejezetten megállapodtak abban, hogy a választottbírósági szerződés tárgya több, mint egy
országhoz kapcsolódik;
3. a 2. pont alkalmazásában:
a) ha a fél üzletvitelének több helye van, az üzletvitel helye az, amely a legszorosabb viszonyban van
a választottbírósági szerződéssel;
b) ha a félnek nincs üzletviteli helye, az alatt a szokásos tartózkodási helyét kell érteni;
4. a  2–3.  pont alkalmazásában a  fél üzletviteli hellyel rendelkezik azon államban, amelynek területén
kereskedelmi tevékenység folytatására jogosult;
A törvényt az Országgyűlés a 2017. május 30-i ülésnapján fogadta el.
5. választottbírósági tanács: mind az  egyedül eljáró választottbíró, mind pedig a  több választottbíróból álló
tanács;
6. bíróság: valamely állam igazságszolgáltatást gyakorló testülete vagy szervezete;
7. a  kereskedelmi kifejezés alatt minden kereskedelmi vagy gazdasági, szerződéses vagy szerződésen kívüli
jogviszonyt érteni kell.
 (2) Ahol e törvény a) valamely rendelkezése – kivéve a  41.  § rendelkezéseit – lehetővé teszi, hogy a  felek valamely kérdésről
rendelkezzenek, az  magában foglalja a  feleknek azt a  jogát, hogy arra harmadik személyt vagy valamely
szervezetet jogosítsanak fel;
b) arra a  tényre utal, hogy a  felek megállapodtak vagy megállapodhatnak, vagy e  törvény bármilyen módon
a  felek megállapodására utal, az  ilyen megállapodás magában foglalja az  e  megállapodásban hivatkozott
választottbíráskodási szabályzatot is;
c) keresetet említ – kivéve a 38. § a) pontját és a 45. § (2) bekezdés a) pontját –, az vonatkozik a viszontkeresetre
is, ahol pedig védekezést említ, az a viszontkeresettel szembeni védekezésre is vonatkozik.
(3) E  törvény rendelkezéseit a  jogok jóhiszemű gyakorlásának követelményével összhangban, valamint az  Egyesült
Nemzetek Szervezete Nemzetközi Kereskedelmi Jogi Bizottsága (a továbbiakban: UNCITRAL) 2006-ban módosított
nemzetközi kereskedelmi választottbíráskodásról szóló mintatörvényének az  UNCITRAL által kiadott azon
magyarázataira figyelemmel kell értelmezni, amelyeknek magyar nyelvű fordítását a  Magyar Kereskedelmi és
Iparkamara mellett működő Állandó Választottbíróság (a továbbiakban: Kereskedelmi Választottbíróság) honlapján
közzétettek.
4. Kézbesítés 4. § (1) Ha a felek eltérően nem állapodtak meg, bármely írásbeli közlést átvettnek kell tekinteni,
a) ha azt a címzettnek személyesen átadták, vagy
b) ha azt a  címzett üzletvitelének helyén, lakóhelyén, szokásos tartózkodási helyén vagy postai címén
kézbesítették.
 (2) Ha az írásbeli közlés (1) bekezdés szerinti átvétele észszerű utánjárás ellenére sem állapítható meg, azt a felek eltérő
megállapodásának hiányában akkor is átvettnek kell tekinteni, ha ajánlott levélben vagy bármilyen, a  kézbesítés
megkísérlését bizonyító módon a  címzett utolsó ismert üzletviteli helyére, lakóhelyére, szokásos tartózkodási
helyére vagy postai címére elküldték. Az írásbeli közlést belföldi címzett esetében az elküldéstől számított nyolcadik
napon, külföldi címzett esetében a tizenötödik napon kell átvettnek tekinteni.
(3) E szakasz rendelkezései a bírósági eljárásbeli kézbesítésre nem alkalmazandók.
5. Lemondás a kifogás jogáról 5. § Azt a  felet, akinek tudomása van arról, hogy e  törvény bármely, a  felek eltérő megállapodását megengedő
rendelkezésének vagy a  választottbírósági szerződés bármely előírásának nem tettek eleget, és az  eljárásban
továbbra is részt vesz, anélkül, hogy ezen mulasztás miatti kifogását haladéktalanul, vagy ha arra határidőt szabtak,
e határidőn belül bejelentené, úgy kell tekinteni, mint aki a kifogás jogáról lemondott.
6. A bíróságok feladatai a választottbíráskodás segítésében és felülvizsgálatában
6. § Az e törvény által szabályozott ügyekben bíróság akkor járhat el, ha azt e törvény lehetővé teszi.
7. § (1) Az  53–54.  § szerinti ügyekben a  magyar végrehajtási szabályok szerint hatáskörrel és illetékességgel rendelkező
bíróságok járnak el.
(2) A  12.  § (3) és (4)  bekezdése, a  14.  § (4)  bekezdése, a  15.  § (1)  bekezdése, a  17.  § (3)  bekezdése, valamint a  47.  §
(2)  bekezdése szerinti bírósági ügyekben a  választottbíráskodás helye szerint, állandó választottbíróság eljárása
esetén az annak székhelye szerint illetékes törvényszék jár el.
(3) A bíróság a 9. § (1) és (2) bekezdése, valamint a 47. § (2) bekezdése szerinti ügyekben peres eljárásban, minden más
ügyben nemperes eljárásban jár el azzal, hogy a 17. § (3) bekezdése szerinti ügyben a felek szóbeli meghallgatása
után határoz.
(4) A  bíróság eljárására egyebekben a  Pp. rendelkezései az  irányadók azzal, hogy a  bíróság határozata ellen
jogorvoslatnak nincs helye, kivéve, hogy a 9. § (1) és (2) bekezdése szerinti eljárás megszüntetés ellen fellebbezés;
a  17.  § (3)  bekezdése szerinti eljárásban hozott végzés, valamint a  választottbírósági ítélet érvénytelenítése iránti
perben hozott határozat ellen felülvizsgálati kérelem előterjeszthető.
(5) A  választottbírósági ítélet érvénytelenítése iránti perben a  választottbírósági ítélet végrehajthatóságát
a  per befejezéséig a  törvényszék, a  felülvizsgálati eljárás befejezéséig pedig a  Kúria bármelyik fél kérelmére
felfüggesztheti, ha
a) annak fel nem függesztése valószínűsíthetően nem kiküszöbölhető hátrányt eredményez, és ez  a  hátrány
meghaladja azt a hátrányt, amelyet a felfüggesztés esetén az azzal érintett fél feltételezhetően elszenved; és
b) fennáll az észszerű lehetősége annak, hogy a felfüggesztést kérő fél keresete érdemben sikerre fog vezetni.
Ennek a lehetőségnek a mérlegelése a bíróságot bármely későbbi mérlegelése során nem köti.
 (6) A törvényszék és a Kúria a választottbírósági ügyben hozott határozatát az eljárt állandó választottbíróságnak, eseti
választottbíráskodás esetén az  eljárt választottbírónak vagy választottbíráknak a  feleknek történő kézbesítéssel
egyidejűleg megküldi.
(7) A  bíróság az  e  §-ban hivatkozott eljárásokban – a  választottbírósági ítélet érvénytelenítése iránt indított per
kivételével – soron kívül jár el.
II. FEJEZET
A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI SZERZŐDÉS 7. A választottbírósági szerződés fogalma és formája
8. § (1) A  választottbírósági szerződés a  felek megállapodása, amelyben meghatározott – akár szerződéses, akár
szerződésen kívüli – jogviszonyukból keletkező, köztük már felmerült vagy a  jövőben felmerülő minden vagy
valamely konkrétan meghatározott vitát választottbíráskodásnak vetnek alá. A  választottbírósági szerződés lehet
más szerződés része (a továbbiakban: választottbírósági kikötés) vagy önálló szerződés.
(2) A választottbírósági szerződést írásba kell foglalni.
 (3) Írásban megkötött választottbírósági szerződésnek kell tekinteni azt a  megállapodást is, amely elektronikus
aláírás nélküli elektronikus közlés útján jött létre, ha az  elektronikus közlésben foglalt adat a  másik fél számára
hozzáférhető, és alkalmas későbbi hivatkozásra. Elektronikus közlésnek minősül a  felek bármely közleménye,
amelyet adatátvitellel közvetítenek. Az  adatátvitelt az  információ elektronikus, mágneses, optikai vagy hasonló
módon – így különösen elektronikus adatcsere, elektronikus levél (e-mail), távirat, telex vagy fax útján – való
előállítása, elküldése, átvétele vagy tárolása jelenti.
(4) A  választottbírósági szerződést írásban megkötöttnek kell tekinteni akkor is, ha a  választottbíróság elé utalásra
irányuló nyilatkozatában vagy kereseti kérelme előadásában a  fél állítja a  választottbírósági szerződés létét, és
a másik fél azt nem vitatja.
(5) Írásban megkötött választottbírósági szerződésnek minősül az  írásban megkötött szerződésben választottbírósági
kikötést tartalmazó dokumentumra való hivatkozás, feltéve, hogy az abban foglalt kikötés a szerződés részét alkotja.
8. A választottbírósági szerződés tárgyát képező követelés érvényesítése bíróság előtt
9. § (1) Az  a  bíróság, amely előtt a  választottbírósági szerződés tárgyát képező ügyben pert indítottak, az  eljárást
–  a  választottbírósági ítélet érvénytelenítése iránt indított per kivételével – e  kereseti kérelem tárgyában
megszünteti, ha azt az alperes legkésőbb a keresetlevélre benyújtott írásbeli ellenkérelmében kérte, kivéve, ha úgy
ítéli meg, hogy a választottbírósági szerződés nem jött létre, érvénytelen, hatálytalan vagy betarthatatlan.
(2) Amennyiben a  választottbírósági szerződés tárgyát képező követelés érvényesítése iránt fizetési meghagyásos
eljárás indult, az  ellentmondás folytán perré alakult eljárást meg kell szüntetni, ha azt az  alperes legkésőbb
a  keresetet tartalmazó iratra benyújtott írásbeli ellenkérelmében kérte, kivéve, ha a  bíróság úgy ítéli meg, hogy
a választottbírósági szerződés nem jött létre, érvénytelen, hatálytalan vagy betarthatatlan.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdésben meghatározott eljárás megindítása nem akadálya a  választottbírósági eljárás
megindításának, folytatásának, illetve a  választottbírósági határozat meghozatalának addig sem, amíg az  eljárás
a közjegyző, illetve a bíróság előtt folyamatban van.
9. A választottbírósági szerződés összeegyeztethetősége a bíróság, valamint a közjegyző
intézkedéseivel
10. § A félnek a  választottbírósági eljárás megindítása előtti fizetési meghagyás kibocsátása iránti, vagy
a  választottbírósági eljárás előtt vagy alatt magyar bírósághoz benyújtott, előzetes bizonyítás (Pp. XXIV. Fejezet),
ideiglenes intézkedés (Pp. VIII. Fejezet), biztosítási intézkedés [a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény
(a továbbiakban: Vht.) X. Fejezet], okirat végrehajtási záradékkal ellátása [Vht. 23/B. § (1) bekezdés a) pont és 23/C. §]
vagy biztosíték adása [a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a  továbbiakban: Ptk.) 6:523.  §] iránti
kérelme, illetve bármely külföldi bírósághoz benyújtott hasonló intézkedés iránti kérelme és a bíróság e kérelemnek
helyt adó intézkedése nem összeegyeztethetetlen a választottbírósági szerződéssel.
III. FEJEZET
A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI TANÁCS ÖSSZETÉTELE 10. A választottbírák száma
11. § (1) A  felek a  választottbírák számában szabadon állapodhatnak meg, a  választottbírák száma azonban csak páratlan
lehet.
(2) Ha a felek a választottbírák számában nem állapodtak meg, a választottbírák száma három.
11. A választottbírák kijelölése 12. § (1) Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, állampolgárságára vagy annak hiányára tekintettel senki nem zárható ki
abból, hogy választottbíróként eljárjon.
(2) A  felek a  választottbíró vagy a  választottbírák kijelölési eljárásának szabályaiban szabadon állapodhatnak meg
a (4)–(8) bekezdés korlátai között.
(3) Ilyen megállapodás hiányában,
a) három választottbíróból álló választottbírósági tanács esetében mindegyik fél egy-egy választottbírót jelöl,
és az így kijelölt két választottbíró jelöli ki az elnöklő bírót. Ha az egyik fél a másik fél felhívásának átvételétől
számított harminc napon belül elmulasztja saját választottbírójának kijelölését, vagy ha a két választottbíró
a  kijelölésüktől számított harminc napon belül nem egyezik meg az  elnöklő bíró személyében, a  hiányzó
választottbírót – bármelyik fél kérelmére – a  7.  § (2)  bekezdésében meghatározott bíróság; a  Kereskedelmi
Választottbíróság hatáskörébe tartozó ügyben pedig a választottbíróság honlapján közzétett választottbíróajánlási listáról a választottbíróság elnöksége jelöli ki,
b) egyedül eljáró választottbíró esetében, ha a  felek a  választottbíró személyében nem tudnak megállapodni,
bármelyikük kérésére őt a  7.  § (2)  bekezdésében meghatározott bíróság; a  Kereskedelmi Választottbíróság
hatáskörébe tartozó ügyben pedig a  választottbíróság honlapján közzétett választottbíró-ajánlási listáról
a választottbíróság elnöksége jelöli ki,
c) háromnál több választottbíróból álló választottbírósági tanács esetében az  a)  pont rendelkezéseit kell
megfelelően alkalmazni azzal, hogy a  felek egyenlő arányban jelölnek választottbírákat, és a  hiányzó
választottbíró kijelöléséről a megválasztott bírák szótöbbséggel döntenek.
(4) Ha a felek megállapodása szerinti kijelölési eljárás során
a) valamely fél a választottbíró jelölést elmulasztja, vagy egyébként a megállapodástól eltérően jár el,
b) a felek vagy a választottbírák nem tudnak az ilyen eljárás szerint megkívánt megállapodásra jutni, vagy
c) egy harmadik fél harminc napon belül nem teljesíti az  ezen eljárás szerint a  kijelölés érdekében rábízott
feladatok bármelyikét,
bármely fél a 7. § (2) bekezdésében meghatározott bírósághoz fordulhat, kivéve, ha a kijelölési eljárásra vonatkozó
megállapodás vagy a  választottbírósági szerződésben meghatározott állandó választottbíróság szabályzata ilyen
esetre a kijelölés más módját írja elő.
(5) A  hiányzó választottbíró kijelölése során figyelemmel kell lenni a  felek megállapodásában a  választottbírótól
megkívánt szakképzettségre vagy más jellemzőre, valamint minden olyan szempontra, amely előreláthatóan
biztosítja független és pártatlan választottbíró kijelölését. Nemzetközi választottbíráskodás esetén az  egyesbíró,
illetve az  elnöklő bíró kijelölése során a  felektől eltérő állampolgárságú bírót kell jelölni. Ha a  Kereskedelmi
Választottbíróság hatáskörébe tartozó ügyben a  választottbíró-ajánlási listán nem szerepel a  felek
megállapodásában meghatározott szakképzettséggel vagy más jellemzővel rendelkező személy, egyesbírónak,
illetve elnöklő bírónak a  választottbíró-ajánlási listán nem szereplő személy is kijelölhető. Ha a  Kereskedelmi
Választottbíróság hatáskörébe tartozó nemzetközi ügyben a  választottbíró-ajánlási listán nem szerepel a  felektől
eltérő állampolgárságú személy, egyesbírónak, illetve elnöklő bírónak a választottbíró-ajánlási listán nem szereplő
személy is kijelölhető.
(6) Az  e  § szerint eljáró bíróságnak, más személynek vagy szervezetnek a  (3) és (4)  bekezdés alapján hozott döntése
ellen jogorvoslatnak nincs helye.
(7) Nem lehet választottbíró,
a) aki a huszonnegyedik életévét nem töltötte be,
b) akit jogerős bírói ítélet a közügyektől eltiltott,
c) akit a  bíróság jogerősen szabadságvesztésre ítélt, amíg a  büntetett előélethez fűződő hátrányok alól nem
mentesül,
d) aki cselekvőképességet érintő gondnokság vagy támogatott döntéshozatal hatálya alatt áll,
e) aki egyetemi jogi végzettséghez kötött foglalkozástól eltiltás hatálya alatt áll, vagy
f ) akivel szemben a bíróság jogerősen próbára bocsátást alkalmazott, a próbaidő ideje alatt.
(8) Aki a felek választottbíróság elé utalt vagy azzal összefüggő jogvitájában korábban közvetítőként, a felek egyikének
képviselőjeként vagy szakértőként részt vett, a választottbírósági eljárásban nem lehet választottbíró.
(9) A  választottbíró a  kijelölést a  felekhez intézett írásbeli nyilatkozatban fogadja el. A  választottbíró kijelölését
tartalmazó okirat választottbíró általi aláírása elfogadásnak minősül.
12. Kizárási okok 13. § (1) Akit választottbírónak történő kijelölésével kapcsolatban megkeresnek, köteles feltárni azokat a  körülményeket,
amelyek jogos kétségeket ébreszthetnek pártatlansága vagy függetlensége tekintetében. A  választottbíró
a  kijelölésétől kezdődően az  eljárás során végig köteles haladéktalanul feltárni a  felek előtt minden ilyen
körülményt.
(2) A  választottbíró ellen csak abban az  esetben lehet kizárás iránti indítványt előterjeszteni, ha olyan körülmények
állnak fenn, amelyek jogos kétségeket ébresztenek pártatlansága vagy függetlensége tekintetében, vagy ha nem
rendelkezik a felek megállapodása szerint szükséges szakképzettséggel vagy más jellemzővel. A fél az általa kijelölt
vagy azon választottbíró ellen, akinek a kijelölésében részt vett, csak olyan okból élhet kifogással, amely a kijelölést
követően vált előtte ismertté.
13. A kizárási eljárás 14. § (1) A  felek – a  (4)  bekezdésben foglalt korlátok között – a  választottbíró kizárása iránti eljárás rendjében szabadon
állapodhatnak meg.
(2) Ilyen megállapodás hiányában annak a  félnek, aki a  választottbíró ellen kizárás iránti indítvánnyal kíván élni,
az  indítvány indokolását is tartalmazó írásbeli nyilatkozatát attól a  naptól számított tizenöt napon belül kell
a  választottbírósági tanácsnak megküldenie, amikor a  választottbírósági tanács összetételéről tudomást szerzett,
vagy amikor az indítványt megalapozó körülmény előtte ismertté vált.
(3) Ha az  érintett választottbíró nem mond le megbízatásáról, vagy a  másik fél nem ért egyet a  kizárás iránti
indítvánnyal, a kérelemről a választottbírósági tanács dönt.
(4) Ha az  (1)–(3)  bekezdés szerinti eljárásban a  kizárás iránti indítvány nem vezetett eredményre, az  indítványozó
fél az  elutasító határozat átvételétől számított harminc napon belül kérheti a  7.  § (2)  bekezdésében megjelölt
bíróságot, a  Kereskedelmi Választottbíróság hatáskörébe tartozó ügyben a  választottbíróság elnökségét, hogy
döntsön a  kizárás iránti indítványról. Ha a  Kereskedelmi Választottbíróság elnöksége a  kizárás iránti indítványt
elutasítja, az  indítványozó fél az  elutasító határozat átvételétől számított harminc napon belül kérheti a  7.  §
(2) bekezdésében megjelölt bíróságot, hogy döntsön a kizárás iránti indítványról.
(5) A bíróság (4) bekezdés szerinti eljárásban hozott végzése ellen jogorvoslatnak nincs helye. A végzés kézbesítéséig
a választottbírósági tanács – a kizárás iránti indítvánnyal érintett választottbírót is beleértve – folytathatja az eljárást
és határozatot hozhat.
14. A választottbírói megbízatás megszűnésének egyéb esetei 15. § (1) Ha a  választottbíró bármely okból képtelenné válik a  feladatának ellátására vagy más okból indokolatlanul
késlelteti az  eljárást, és tisztségéről nem mond le, a  felek megállapodhatnak a  megbízatása megszüntetésében.
Ennek hiányában a  megszüntetési okra hivatkozással bármely fél kérheti a  7.  § (2)  bekezdése szerinti bíróságtól,
a Kereskedelmi Választottbíróság hatáskörébe tartozó ügyben a választottbíróság elnökségétől, hogy állapítsa meg
a választottbíró megbízatásának megszűnését. Ha a Kereskedelmi Választottbíróság elnöksége a kérelmet elutasítja,
az indítványozó fél az elutasító határozat átvételétől számított harminc napon belül kérheti a 7. § (2) bekezdésében
megjelölt bíróságot, hogy állapítsa meg a választottbíró megbízatásának megszűnését.
(2) A bíróság (1) bekezdés szerinti eljárásban hozott végzése ellen jogorvoslatnak nincs helye.
 (3) Ha az (1) bekezdés vagy a 14. § (2) és (3) bekezdése szerint a választottbíró megbízatása megszűnik, az nem jelenti
az (1) bekezdésben vagy a 13. §-ban foglalt bármely ok fennállásának elismerését.
15. Új választottbíró kijelölése 16. § Ha a  választottbíró megbízatása bármely okból megszűnik, helyette új választottbírót kell kijelölni ugyanazon
rendelkezések alkalmazásával, mint amelyek szerint a megszűnt megbízatású választottbírót kijelölték.
IV. FEJEZET
A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI TANÁCS DÖNTÉSE SAJÁT HATÁSKÖRÉRŐL
17. § (1) A  választottbírósági tanács saját hatásköréről – beleértve bármely, a  választottbírósági szerződés létrejöttét vagy
érvényességét illető kifogást – maga dönthet. Ebből a  szempontból a  szerződés részét képező választottbírósági
kikötést úgy kell tekinteni, mint a  szerződés egyéb kikötéseitől független megállapodást. A  választottbírósági
tanácsnak az  a  döntése, amely szerint egy szerződés nem jött létre vagy érvénytelen, nem vonja maga után
a választottbírósági kikötés érvénytelenségét.
(2) A választottbírósági tanács hatáskörével kapcsolatos kifogást legkésőbb a védekezés előterjesztésével egy időben
kell megtenni. Az, hogy választottbírót jelölt, vagy annak jelölésében részt vett, nem zárja ki, hogy a fél ilyen kifogást
tegyen. A választottbírósági tanács hatáskörének túllépésére alapított kifogást a hatáskör feltételezett túllépésekor
haladéktalanul elő kell terjeszteni. A  választottbírósági tanács befogadhat kifogást később is, ha a  kifogás
késedelmét igazoltnak tekinti.
(3) A  választottbírósági tanács a  (2)  bekezdésben hivatkozott kifogásokról dönthet akár előzetes kérdésként, akár
az ítéletében. Ha a választottbírósági tanács előzetes kérdésként állapította meg a hatáskörét, bármelyik fél a döntés
átvételétől számított harminc napon belül kérheti, hogy a  7.  § (2)  bekezdésében megjelölt bíróság végzéssel
döntsön a  kifogásról, azzal, hogy a  végzés kézbesítéséig a  választottbírósági tanács folytathatja az  eljárást és
határozatot hozhat.
V. FEJEZET
IDEIGLENES INTÉZKEDÉS ÉS ELŐZETES INTÉZKEDÉS 16. Ideiglenes intézkedés
18. § (1) Ha a felek eltérően nem állapodtak meg, a választottbírósági tanács bármelyik fél kérelmére végzésben ideiglenes
intézkedést hozhat.
(2) Az ideiglenes intézkedéssel a vitát lezáró ítéletet megelőzően a választottbírósági tanács utasítja a felet, hogy
a) a vita lezárásáig tartson fenn vagy állítson helyre valamely állapotot;
b) tegyen meg intézkedéseket annak megelőzése érdekében, vagy tartózkodjon olyan intézkedésektől,
amelyek valószínűsíthetően azzal az eredménnyel járnának, hogy kár, közvetlenül fenyegető kárveszély vagy
a választottbírósági eljárás kimenetelének befolyásolása következne be;
c) intézkedjen, hogy a  választottbírósági ítélet kielégítési alapjául szolgáló eszközök rendelkezésre álljanak,
vagy nyújtson azok értékének megfelelő fedezetet; vagy
d) őrizze meg azt a bizonyítékot, amelynek a vita eldöntése során jelentősége lehet.
19. § A 18. § (2) bekezdés a), b) és c) pontja szerinti esetben az ideiglenes intézkedést kérő félnek valószínűsítenie kell,
a) hogy az  intézkedés hiányában a  választottbíróság által megítélt kártérítéssel nem kiküszöbölhető hátrány
következik be, ami meghaladja azt a  hátrányt, amelyet az  intézkedés meghozatala esetén az  intézkedéssel
érintett fél feltételezhetően elszenved, valamint
b) hogy a  kérelmező fél követelése érdemben sikerre fog vezetni. Ennek a  lehetőségnek a  mérlegelése
a választottbírósági tanácsot bármely későbbi mérlegelése során nem köti.
17. Előzetes intézkedés 20. § (1) Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  fél az  ideiglenes intézkedés iránti kérelemmel együtt indítványozhatja,
hogy a másik felet előzetes intézkedéssel kötelezzék annak érdekében, hogy a kért ideiglenes intézkedés célja ne
lehetetlenüljön el.
(2) A  választottbírósági tanács előzetes intézkedést akkor hozhat, ha úgy ítéli meg, hogy az  ideiglenes intézkedés
iránti kérelemnek a  kérelmezett féllel való közlése azzal a  kockázattal jár, hogy az  ideiglenes intézkedés célja
ellehetetlenül.
21. § (1) A  választottbírósági tanácsnak minden felet értesítenie kell az  előzetes intézkedés iránti indítvány elbírálásáról,
és ezzel egyidejűleg tájékoztatást kell adnia a  felek és a  választottbírósági tanács közötti bármely erre vonatkozó
szóbeli kommunikáció tartalmáról is.
(2) Az előzetes intézkedés iránti indítvány elbírálását követően a választottbírósági tanács lehetőséget kell adjon annak
a félnek, akivel szemben az előzetes intézkedés rendelkezést tartalmaz, hogy álláspontját a lehető legrövidebb időn
belül előadhassa.
(3) Az előzetes intézkedés elleni kifogásról a választottbírósági tanácsnak azonnal döntenie kell.
 (4) Az előzetes intézkedés a meghozatalától számított húsz nap elteltével hatályát veszti.
 (5) A  választottbírósági tanács ideiglenes intézkedésbe foglalhatja és abban módosíthatja az  előzetes intézkedését,
miután az ellenfél arról értesült és álláspontját előterjeszthette.
 (6) Az előzetes intézkedés a felekre kötelező, de bírósági végrehajtásnak nem lehet tárgya.
18. Az ideiglenes intézkedésre és az előzetes intézkedésre vonatkozó közös szabályok
22. § A választottbírósági tanács bármelyik fél kérelmére, illetve kivételes esetben kérelem hiányában, és a felek előzetes
értesítése nélkül is módosíthatja, felfüggesztheti, valamint hatályon kívül helyezheti az  általa hozott ideiglenes
intézkedést, illetve előzetes intézkedést.
23. § (1) A  választottbírósági tanács előírhatja, hogy az  ideiglenes intézkedést kérő fél az  ideiglenes intézkedéssel
kapcsolatban nyújtson megfelelő biztosítékot.
(2) A választottbírósági tanács köteles előírni, hogy az előzetes intézkedést kérő fél a döntéssel kapcsolatban nyújtson
megfelelő biztosítékot, kivéve, ha a választottbírósági tanács azt szükségtelennek ítéli.
24. § (1) A  választottbírósági tanács előírhatja, hogy bármely fél azonnal tárja föl a  kért vagy meghozott ideiglenes
intézkedés alapjául szolgáló körülményekben bekövetkezett minden érdemi változást.
(2) Az előzetes intézkedést kérő fél köteles feltárni a választottbírósági tanács számára minden olyan körülményt, amely
az előzetes intézkedés meghozatala vagy fenntartása során a választottbírósági tanács mérlegelése szempontjából
feltehetően releváns, és ez a kötelezettség fennmarad addig, ameddig a fél, akivel szemben az előzetes intézkedés
iránti kérelem irányul, álláspontját előterjeszthette. Ezt követően az (1) bekezdés rendelkezése alkalmazandó.
25. § Az ideiglenes vagy előzetes intézkedést kérő fél felel az  intézkedéssel felmerült költségért és az okozott kárért, ha
a választottbírósági tanács később azt állapítja meg, hogy az adott körülmények között az intézkedést nem kellett
volna meghozni. Ezekről a  költségekről és károkról a  választottbírósági tanács az  eljárás bármely szakaszában
dönthet.
19. Az ideiglenes intézkedés végrehajtása 26. § (1) A választottbírósági tanács ideiglenes intézkedését a bírósági végrehajtás szabályai szerint kell végrehajtani, kivéve
a 27. § szerinti megtagadás eseteit.
(2) Az  ideiglenes intézkedés végrehajtását kérő fél, illetve az a  fél, akinek az a  javára szól, köteles nyomban értesíteni
a bíróságot az ideiglenes intézkedés hatályon kívül helyezéséről, felfüggesztéséről vagy módosításáról.
20. A végrehajtás megtagadásának okai 27. § Az ideiglenes intézkedés végrehajtása csak akkor tagadható meg, ha
a) a bíróság meggyőződik annak a félnek a kérelmére, akivel szemben azt érvényesítik, hogy:
aa) fennáll a 47. § (2) bekezdés a) pontjában meghatározott okok valamelyike; vagy
ab) a  választottbírósági tanácsnak az  ideiglenes intézkedésre tekintettel biztosíték adására kötelező
döntésének nem tettek eleget; vagy
ac) az ideiglenes intézkedést a választottbírósági tanács megszüntette vagy felfüggesztette; vagy
b) a bíróság úgy ítéli meg, hogy
ba) az ideiglenes intézkedés összeférhetetlen a bíróság hatáskörével; vagy
bb) az  ideiglenes intézkedés vonatkozásában fennáll a 47. § (2) bekezdés b) pontjában meghatározott
okok valamelyike. VI. FEJEZET
A BÍRÓSÁG ELJÁRÁSA 28. § A választottbírósági eljárással összefüggésben, függetlenül annak helyétől, a magyar bíróság a bírósági eljárásrend
szerinti hatáskörrel rendelkezik előzetes bizonyítás (Pp. XXIV. Fejezet), ideiglenes intézkedés (Pp. VIII. Fejezet) és
biztosítási intézkedés (Vht. X. Fejezet) elrendelésére, valamint okirat végrehajtási záradékkal ellátására [Vht. 23/B.§
(1) bekezdés a) pont és 23/C. §], illetve a peres eljárás szabályai szerint külön perben biztosíték adási (Ptk. 6:523. §)
kötelezésre. Ennek során a  hatáskörrel és illetékességgel rendelkező bíróság a  választottbíráskodás sajátosságaira
figyelemmel jár el.
VII. FEJEZET
A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI ELJÁRÁS LEFOLYTATÁSA 21. A felek egyenlő elbánásban részesítése és az eljárási szabályok meghatározása
29. § A feleket a választottbírósági eljárás során egyenlő elbánásban kell részesíteni, és mindegyik félnek meg kell adni
a lehetőséget arra, hogy az ügyét előadhassa.
30. § (1) A  felek a  választottbírósági tanács által követendő eljárás szabályaiban – e  törvény keretei között – szabadon
állapodhatnak meg.
(2) Ilyen megállapodás hiányában a  választottbírósági tanács az  eljárási szabályokat – e  törvény keretei között  –
a  belátása szerint határozza meg. A  választottbírósági tanács hatásköre magában foglalja a  bizonyítékok
befogadhatóságának, relevanciájának és súlyának meghatározását.
22. A választottbíráskodás helye és az eljárás megindítása
31. § (1) A  felek a  választottbíráskodás helyében szabadon állapodhatnak meg. Ilyen megállapodás hiányában
a  választottbíráskodás helyét a  választottbírósági tanács az  eset körülményeit figyelembe véve határozza meg,
ideértve különösen azt, hogy az a feleknek megfelelő legyen.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglalt rendelkezéstől függetlenül a  választottbírósági tanács – ha a  felek eltérően nem
állapodnak meg – a bírák közötti megbeszélés, a  felek, a tanúk vagy a szakértők meghallgatása, valamint tárgyak,
okiratok megszemlélése céljából más helyen is összeülhet.
32. § Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  jogvita vonatkozásában a  választottbírósági eljárás azon a  napon
kezdődik, amelyen a vita választottbíróság elé utalására irányuló nyilatkozatot az alperes átvette.
23. Az eljárás nyelve 33. § (1) A  választottbírósági eljárás során használandó nyelvben vagy nyelvekben a  felek szabadon állapodhatnak meg.
Ilyen megállapodás hiányában a választottbírósági tanács határozza meg az eljárás során használandó nyelvet vagy
nyelveket.
(2) Az eljárás nyelvére vonatkozó megállapodás, illetve az eljárás nyelvének meghatározása, a felek eltérő rendelkezése
hiányában alkalmazandó a  felek beadványára, a  tárgyalásra, valamint a  választottbírósági tanács döntésére és
minden más közlésére.
(3) A  választottbírósági tanács elrendelheti, hogy az  okirati bizonyítékoknak a  felek megállapodása szerinti, illetve
a választottbírósági tanács által meghatározott nyelvű fordítását is csatolják.
24. A kereseti kérelem és a védekezés 34. § (1) A  felperes a  felek által megállapodott vagy a  választottbírósági tanács által meghatározott határidőn belül
köteles előadni a  kereseti kérelmét, az  azt alátámasztó tényeket és a  vitatott kérdéseket, az  alperes pedig köteles
az ezekre vonatkozó védekezését előterjeszteni, kivéve, ha a felek a perbeli nyilatkozatok tartalmát illetően eltérően
állapodtak meg. A felek nyilatkozataikkal együtt előterjeszthetik bizonyítékaikat is.
(2) Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  választottbírósági eljárás során bármelyik fél módosíthatja vagy
kiegészítheti keresetét, illetve védekezését, kivéve, ha a választottbírósági tanács az ezzel okozott késedelem miatt
annak előterjesztését nem engedi meg.
25. A választottbírósági szerződésben nem részes személy részvétele az eljárásban
35. § Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  választottbírósági szerződésben nem részes személy akkor vehet
részt félként az  eljárásban, ha az  általa vagy vele szemben előterjesztett igény a  választottbírósági szerződés
tárgyát képező jogvitával csak egységesen dönthető el, és ha e  személy a  választottbíróság hatáskörének írásbeli
nyilatkozatban aláveti magát.
26. A tárgyalás és az írásbeli eljárás 36. § (1) A  felek ellenkező megállapodása hiányában – a  (2)  bekezdésben meghatározott kivétellel – a  választottbírósági
tanács dönti el, hogy az  álláspontok és a  bizonyítékok előadása céljából tart-e tárgyalást, vagy az  eljárást anélkül
folytatja le.
(2) A felek bármelyikének kérésére az eljárás megfelelő szakaszában a választottbírósági tanács tárgyalást tart akkor is,
ha egyébként a felek abban állapodtak meg, hogy a jogvitát tárgyalás tartása nélkül kell elbírálni.
(3) A  feleket előzetesen, kellő időben értesíteni kell a  tárgyalásról és a  választottbírósági tanács olyan eljárási
cselekményéről, amelynek célja szemle lefolytatása.
(4) Az  egyik fél által a  választottbírósági tanácshoz beterjesztett beadványt, iratot vagy más információt közölni kell
a másik féllel, továbbá közölni kell a felekkel minden olyan bizonyítékot, amelyet a választottbírósági tanács döntése
meghozatalánál figyelembe vehet.
(5) A  választottbírósági tanács a  tanúkkal és szakértőkkel szemben pénzbírságot vagy más kényszerítő eszközt nem
alkalmazhat.
(6) A választottbírósági tanács az eljárásáról jegyzőkönyvet készít, és annak egy példányát megküldi a feleknek.
 (7) A választottbírósági tanács eljárása – a felek ellenkező megállapodása hiányában – nem nyilvános.
27. Beavatkozás az eljárásba 37. § (1) Bármelyik fél kérelmére a  választottbírósági tanács tájékoztatja azt, akinek jogi érdeke fűződik ahhoz, hogy
a választottbírósági eljárás miként dőljön el, hogy az eljárásba az azonos érdekű fél nyertességének előmozdítása
érdekében beavatkozhat.
(2) A választottbírósági tanács beavatkozás engedélyezése tárgyában hozott döntése ellen jogorvoslatnak nincs helye.
(3) A  beavatkozó bizonyítékot nyújthat be, valamint részt vehet a  tárgyaláson és az  olyan eljárási cselekményen,
amelynek célja szemle lefolytatása.
28. A fél mulasztása 38. § A felek eltérő megállapodása hiányában, ha megfelelő indok nélkül
a) a felperes a keresetét a 34. § (1) bekezdésében foglaltak szerint nem terjeszti elő, a választottbírósági tanács
az eljárást megszünteti;
b) az alperes a válaszát a 34. § (1) bekezdésében foglaltak szerint nem terjeszti elő, a választottbírósági tanács
az eljárást folytatja anélkül, hogy a mulasztást önmagában a felperes állításai elismerésének tekintené;
c) a  választottbírósági tárgyaláson bármelyik fél nem jelenik meg vagy nem terjeszti elő a  bizonyítékait,
a választottbírósági tanács folytathatja az eljárást, és a rendelkezésére álló bizonyítékok alapján határozatot
hozhat.
29. Szakértő 39. § (1) Ha a felek eltérően nem állapodtak meg, a választottbírósági tanács
a) kirendelhet egy vagy több szakértőt, hogy adjon szakvéleményt a  választottbírósági tanács által
meghatározott olyan kérdésben, amelynek megítéléséhez szükséges különleges szakértelemmel
a választottbírósági tanács nem rendelkezik;
b) bármelyik félnek előírhatja, hogy adjon felvilágosítást a  szakértőnek, illetve szemrevételezés céljából
mutasson be vagy tegyen hozzáférhetővé valamely tárgyat.
(2) Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  szakértő, ha az  egyik fél kéri vagy azt a  választottbírósági tanács
szükségesnek tartja, írásbeli vagy szóbeli szakvéleményének előterjesztését követően köteles részt venni
a tárgyaláson, ahol a felek kérdéseket intézhetnek hozzá, valamint a vitás kérdések bizonyítására maguk is szakértőt
állíthatnak.
(3) Aki a felek választottbíróság elé utalt vagy azzal összefüggő jogvitájában korábban közvetítőként, a felek egyikének
képviselőjeként vagy szakértőként részt vett, a választottbírósági eljárásban nem lehet szakértő.
30. A bíróság által nyújtott jogsegély a bizonyításban
40. § A választottbírósági tanács vagy annak jóváhagyásával valamely fél bizonyítás lefolytatása érdekében megkeresheti
a  bíróságot. Ennek során a  bíróság az  előzetes bizonyításra vonatkozó szabályok (Pp. XXIV. Fejezet) szerint jár el,
kivéve, hogy a  Pp. 334.  § szabályai nem alkalmazhatóak, és a  bizonyítás elrendelése tárgyában a  feleket nem kell
meghallgatnia.
31. Az alkalmazandó anyagi jog 41. § (1) A  választottbírósági tanácsnak a  jogvitát a  felek által a  vitás kérdések érdemi eldöntésére választott jog
rendelkezéseivel összhangban kell eldöntenie. Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, valamely állam jogának
vagy jogrendszerének kikötése közvetlenül az  adott állam anyagi jogát jelenti, ide nem értve annak nemzetközi
magánjogi szabályait.
(2) A  felek általi jogválasztás hiányában az  alkalmazandó anyagi jogot a  választottbírósági tanács az  általa
alkalmazandónak tartott nemzetközi magánjogi szabályok alapján állapítja meg.
(3) A választottbírósági tanács méltányosság alapján csak akkor dönthet, ha a felek erre kifejezetten felhatalmazták.
 (4) A  választottbírósági tanács minden esetben a  szerződés kikötéseivel összhangban kell meghozza a  döntését, és
figyelembe kell vennie az ügyletre alkalmazandó kereskedelmi szokásokat.
32. Döntéshozatal tanácsban 42. § (1) A  felek eltérő megállapodásának hiányában a  választottbírósági tanács szótöbbséggel hozza meg határozatát,
többségi álláspont hiányában a választottbírósági tanács elnöke dönt.
(2) Eljárási kérdésekben az  elnöklő választottbíró is dönthet, ha a  felek vagy a  választottbírósági tanács tagjai erre
felhatalmazták.
33. Egyezség 43. § (1) Ha az eljárás során a felek a jogvitában egyezséget kötnek, a választottbírósági tanács az eljárást megszünteti.
 (2) Ha a felek kérik, a választottbírósági tanács az egyezséget a megállapodásban foglalt feltételekkel ítéletbe foglalja,
feltéve hogy az egyezség megfelel a jogszabályoknak.
 (3) Az egyezség feltételeit magában foglaló ítélet hatálya azonos az ügy érdemében hozott ítélet hatályával.
34. A választottbírósági ítélet formája és tartalma 44. § (1) A választottbírósági ítéletet és az eljárást megszüntető végzést írásba kell foglalni, és azt a választottbírósági tanács
tagjai aláírják. Több választottbíró eljárása esetén elegendő a tagok többségének aláírása, feltéve, hogy az elmaradt
aláírás hiányának okát feltüntetik az ítéleten.
(2) A választottbírósági ítéletben rögzíteni kell a döntés alapjául szolgáló indokokat, kivéve, ha az ítélet a 43. § szerinti
egyezség feltételeit tartalmazza.
(3) Ha valamelyik fél kéri, az ítéletben rendelkezni kell az eljárás költségének összegéről és viseléséről.
 (4) A  választottbírósági ítéletben és az  eljárást megszüntető végzésben fel kell tüntetni annak keltét és
a választottbíráskodásnak a 31. § (1) bekezdése szerinti helyét. Az ítéletet és az eljárást megszüntető végzést úgy kell
tekinteni, mint amelyet a feltüntetett helyen hoztak.
(5) A  választottbírósági ítélet és az  eljárást megszüntető végzés meghozatalát követően, a  választottbírák által
az (1) bekezdés szerint aláírt egy-egy példányt meg kell küldeni a feleknek.
35. Az eljárás megszűnése 45. § (1) A választottbírósági eljárás a választottbírósági tanács ítéletével vagy az eljárást a (2) bekezdés szerint megszüntető
végzésével fejeződik be.
(2) A választottbírósági tanács végzéssel szünteti meg az eljárást, ha
a) a felperes a keresetét nem terjeszti elő a 34. § (1) bekezdésében meghatározottak szerint;
b) a  felperes keresetétől eláll, kivéve, ha az  alperes ez  ellen kifogással él és a  választottbírósági tanács a  vita
végleges lezárásához fűződő jogos érdekét elismeri;
c) a felek az eljárás megszüntetésében megállapodnak; vagy
d) a választottbírósági tanács úgy ítéli meg, hogy az eljárás folytatására bármely más okból nincs szükség vagy
az lehetetlen.
 (3) A  választottbírósági tanács megbízatása a  választottbírósági eljárás megszűnésével megszűnik, de
a választottbírósági tanács a 46. §-ban, a 47. § (4) bekezdésében, valamint a 50–52. §-ban meghatározott esetben
eljár.
36. A választottbírósági ítélet kijavítása, értelmezése és kiegészítése
46. § (1) Ha a  felek eltérő határidőt nem állapítottak meg, a  választottbírósági ítélet átvételétől számított harminc napon
belül a fél a másik fél egyidejű értesítése mellett kérheti a választottbírósági tanácsot, hogy az ítéletben előforduló
elírást vagy számítási hibát javítson ki.
(2) Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  fél a  másik fél egyidejű értesítése mellett a  választottbírósági ítélet
átvételétől számított harminc napon belül kérheti a választottbírósági tanácsot, hogy az ítélet meghatározott része
tekintetében adjon értelmezést.
(3) Ha a választottbírósági tanács az (1)–(2) bekezdésben írt kérelmet indokoltnak tartja, az annak átvételétől számított
harminc napon belül a  kijavítást elvégzi, illetve az  értelmezést megadja. Az  értelmezés a  választottbírósági ítélet
indokolásának a részévé válik.
(4) A  választottbírósági tanács az  (1)  bekezdésben meghatározott hibát a  választottbírósági ítélet meghozatalától
számított harminc napon belül kérelem hiányában maga is kijavíthatja.
(5) Ha a  felek eltérően nem állapodtak meg, a  fél a  másik fél egyidejű értesítése mellett kérheti a  választottbírósági
tanácstól a választottbírósági ítélet kiegészítését az annak átvételétől számított harminc napon belül olyan kérelem
vonatkozásában, amelyet az eljárás során előterjesztettek, de a választottbírósági ítélet arról nem rendelkezett. Ha
a választottbírósági tanács a kérelmet indokoltnak tartja, hatvan napon belül – szükség esetén tárgyalás alapján –
kiegészítő választottbírósági ítéletet hoz.
(6) A  választottbírósági tanács szükség esetén legfeljebb további harminc nappal meghosszabbíthatja a  kijavításra,
értelmezésre és a kiegészítő választottbírósági ítélet meghozatalára az e §-ban meghatározott határidőt.
(7) A 44. § rendelkezéseit a választottbírósági ítélet kijavítására, értelmezésére és kiegészítésére is alkalmazni kell.
VIII. FEJEZET
A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI ÍTÉLET ÉRVÉNYTELENÍTÉSE 47. § (1) A  választottbírósági ítélet ellen fellebbezésnek nincs helye. A  választottbírósági ítélet rendes bírói úton csak
a választottbírósági ítélet érvénytelenítése iránt indított perben vizsgálható felül.
(2) A  választottbírósági ítélet a  másik fél ellen előterjesztett kereset alapján a  7.  § (2)  bekezdésében meghatározott
bíróság által és csak abban az esetben érvényteleníthető, ha
a) az érvénytelenítés iránt indított per felperese bizonyítja, hogy
aa) a  választottbírósági szerződést kötő felek egyikének nem volt jogképessége vagy
cselekvőképessége; vagy a  választottbírósági szerződés annak a  jognak a  szabályai szerint,
amelynek alávetették, ilyen alávetés hiányában pedig a magyar jog szerint nem érvényes; vagy
ab) a fél a választottbíró kijelöléséről, illetve a választottbírósági tanács eljárásáról nem volt szabályosan
értesítve, vagy egyébként nem volt képes az ügyét előterjeszteni; vagy
ac) a  választottbírósági ítélet a  választottbíráskodásnak való alávetésben figyelembe nem vett, vagy
azon kívül eső vitára terjed ki, illetve az ilyen alávetés terjedelmén túli döntést tartalmaz, azzal, hogy
amennyiben az  alá- és alá nem vetett ügyek egymástól elválaszthatók, a  választottbírósági ítélet
érvénytelenítése csak az alávetésen kívüli részben hozott döntés tekintetében kérhető; vagy
ad) a  választottbírósági tanács összetétele vagy a  választottbírósági eljárás nem felelt meg a  felek
megállapodásának – kivéve, ha a  megállapodás ellentétes e  törvény kötelezően alkalmazandó
szabályával –, vagy ilyen megállapodás hiányában nem felelt meg e törvény rendelkezéseinek; vagy
b) a bíróság úgy ítéli meg, hogy
ba) a vita tárgya a magyar jog szerint választottbírósági útra nem tartozhat, vagy
bb) a választottbírósági ítélet a magyar közrendbe ütközik.
(3) Az  érvénytelenítés iránti kereset a  választottbírósági ítéletnek, ha pedig a  46.  § szerinti kérelmet terjesztettek elő,
a választottbírósági tanács e kérelem alapján hozott döntésének átvételét követő hatvan napon belül terjeszthető
elő. E határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.
(4) A  bíróság a  választottbírósági ítélet érvénytelenítése iránt indított perben bármelyik fél indokolt kérelmére a  per
tárgyalását legfeljebb kilencven napra felfüggesztheti annak érdekében, hogy a  választottbírósági tanácsnak
a 46. § korlátain belül lehetősége legyen a választottbírósági eljárást újranyitni vagy más olyan eljárási cselekményt
megtenni, amellyel a  választottbírósági tanács álláspontja szerint az  érvénytelenségi ok kiküszöbölhető. Ebben
az  esetben az  ítélettel megszűnt választottbírósági eljárás a  bíróság által meghatározott célból és időtartamban
folytatódik. Az  újranyitott választottbírósági eljárásban hozott ítélet érvénytelenítése az  annak átvételét követő
hatvan napon belül keresetváltoztatással vagy viszontkeresettel kérhető.
(5) A  választottbírósági ítélet érvénytelenítése esetén a  választottbírósági eljárás a  választottbírák 12.  § szerinti
kijelölésével folytatódhat.
IX. FEJEZET
ELJÁRÁSÚJÍTÁS 48. § E fejezet eltérő rendelkezése hiányában az  eljárásújítás során az  alapeljárásra vonatkozó szabályokat kell
megfelelően alkalmazni.
49. § A felek eltérő megállapodásának hiányában a  választottbírósági ítélet átvételét követő egy éven belül
eljárásújításnak van helye, ha a  fél olyan tényre vagy bizonyítékra hivatkozik, amelyet az alapeljárásban önhibáján
kívül nem érvényesített, feltéve, hogy az  – elbírálása esetén – a  félre kedvezőbb határozatot eredményezhetett
volna.
50. § (1) Az eljárásújítási kérelem megengedhetősége tárgyában a támadott ítéletet hozó választottbírósági tanács végzéssel
határoz. A végzés ellen jogorvoslatnak nincs helye.
(2) A  választottbírósági tanács valamely tagjának akadályoztatása esetén, helyette a  12.  § szerinti eljárásban kijelölt
választottbíró jár el.
(3) A választottbírósági tanács a megengedhetőség tárgyában való döntés előtt a feleket meghallgathatja.
 (4) Az eljárásújítási kérelmet el kell utasítani, ha
a) azt az ítélet átvételétől számított egy év elteltével nyújtották be,
b) a  kérelmet benyújtó fél által felhozottak a  valóságuk bizonyítása esetén sem alkalmasak arra, hogy a  félre
nézve kedvezőbb határozatot hozzanak, vagy
c) a fél a kérelmében felhozott tényt vagy bizonyítékot az alapeljárásban saját hibájából nem érvényesítette.
51. § Ha a választottbírósági tanács az eljárásújítás megengedéséről döntött és a kérelem sikere valószínűnek mutatkozik,
a választottbírósági tanács az ítélet végrehajtását felfüggesztheti.
52. § Az eljárásújítás megengedése esetén az  eljárást a  kérelem korlátai között kell lefolytatni, és annak eredményéhez
képest a választottbírósági tanács a megtámadott ítéletet hatályában fenntartja, vagy annak egészben vagy részben
történő hatályon kívül helyezése mellett új határozatot hoz.
X. FEJEZET
A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI ÍTÉLET VÉGREHAJTÁSA 53. § (1) A  választottbírósági ítélet hatálya ugyanaz, mint a  jogerős bírósági ítéleté; annak végrehajtására a  bírósági
végrehajtásról szóló jogszabályok irányadók.
(2) Az a fél, aki a választottbírósági ítéletre hivatkozik vagy annak végrehajtása iránt kérelmet terjeszt elő, a kérelemhez
csatolja annak eredeti példányát vagy hitelesített másolatát.
54. § A bíróság megtagadja a választottbírósági ítélet végrehajtását, ha úgy ítéli meg, hogy
a) a vita tárgya a magyar jog szerint választottbírósági útra nem tartozhat, vagy
b) a választottbírósági ítélet a magyar közrendbe ütközik.
XI. FEJEZET
EGYÉB SZABÁLYOK 37. A választottbírósági szerződés tárgyát képező követelés érvényesítése a felszámolás kezdő
időpontja után
55. § Amennyiben a választottbírósági szerződésben részes fél ellen a magyar jog szerint felszámolási eljárás indult, vele
szemben a  felszámolás kezdő időpontja után a  felszámolás körébe tartozó vagyonnal kapcsolatos pénzkövetelést
csak a  felszámolási eljárás keretében, a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról szóló törvény szerint lehet
érvényesíteni. Ez  a  rendelkezés nem zárja ki a  nem pénz megfizetése iránti követelések e  törvény szerinti
érvényesítését.
38. Jogutódlás a választottbírósági szerződésben 56. § A felek eltérő megállapodása hiányában szerződésbeli jogutódlás és engedményezés esetén a jogelőd által kötött
választottbírósági szerződés hatálya kiterjed a jogutódra.
39. A választottbírósági tanács és a felek közötti viszonyok
57. § (1) A választottbírói tisztségről lemondás, valamint a választottbírói megbízatás felek általi megszüntetésére vonatkozó
megállapodás akkor hatályosul, ha arról az  eljáró választottbírósági tanács mindegyik tagja, továbbá lemondás
esetén valamennyi fél értesült.
(2) A  választottbírósági ítélet érvénytelenítése esetén az  érvénytelenített ítélettel megszűnt választottbírósági
eljárás választottbírói díjmentes, az  érvénytelenített ítéletet hozó választottbírósági tanácsot díj nem illeti meg.
Az érvénytelenítést követően folytatódó eljárásban a felek adminisztrációs költség fizetésére nem kötelezhetők.
(3) Az  állandó választottbíróság szabályzata, vagy eseti választottbíráskodás esetén a  választottbírósági tanács és
a  felek megállapodása kizárhatja vagy korlátozhatja az  állandó választottbíróság, a  választottbírósági tanács és
a választottbírák felelősségét, kivéve a szándékos vagy súlyos gondatlanságból eredő károkozásért való felelősséget.
40. Közvetítői eljárás 58. § Állandó választottbíróság a  választottbírósági közvetítői eljárásra a  jelen törvénnyel és az  UNCITRAL 2002-es
nemzetközi kereskedelmi békéltetésről szóló mintatörvényével összhangban álló szabályzatot alkothat.
XII. FEJEZET
ÁLLANDÓ VÁLASZTOTTBÍRÓSÁG 41. Magyarországi állandó választottbíráskodás
59. § (1) Magyarországon állandó választottbíróságként a  Kereskedelmi Választottbíróság, illetve az  eljárási szabályzata
szerint megalakított választottbírósági tanács jár el.
(2) A  sportról szóló törvény rendelkezései szerint, az  ott meghatározott ügyekben a  Sport Állandó Választottbíróság,
a  Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamaráról szóló törvény, valamint a  termőföld
tulajdonjogának megszerzését vagy használatát korlátozó jogszabályi rendelkezések kijátszására irányuló
jogügyletek feltárásáról és megakadályozásáról szóló törvény rendelkezései szerint, az  ott meghatározott
ügyekben az  agrárkamara által működtetett választottbíróság, illetve az  eljárási szabályzatuk szerint megalakított
választottbírósági tanács jár el.
42. Kereskedelmi Választottbíróság 60. § (1) A Kereskedelmi Választottbíróság Magyarország területén ellátja az állandó választottbíróság e  törvényben, illetve
az e törvénnyel összhangban az ügyrendjében és az eljárási szabályzatban meghatározott feladatait.
(2) A Kereskedelmi Választottbíróság szervei:
a) a héttagú elnökség, és
b) a Kereskedelmi Választottbíróság ügyvitelét ellátó titkárság.
43. Elnökség 61. § (1) Az elnökség a Kereskedelmi Választottbíróság általános döntéshozó szerve.
 (2) Az  elnökségbe az  elnököt és két tagot a  Magyar Kereskedelmi és Iparkamara, egy-egy tagot pedig a  Magyar
Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal, a Budapesti Értéktőzsde Zrt., a Magyar Bankszövetség, valamint a Magyar
Ügyvédi Kamara delegál.
(3) Az alelnöki tisztséget a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal, a Budapesti Értéktőzsde Zrt., a Magyar
Bankszövetség, valamint a  Magyar Ügyvédi Kamara által delegált tag tölti be. Az  alelnöki tisztségben a  Magyar
Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal, a Budapesti Értéktőzsde Zrt., a Magyar Bankszövetség, valamint a Magyar
Ügyvédi Kamara által delegált tagok – ebben a sorrendben – évente váltják egymást.
(4) Az  elnökség tagja olyan személy lehet, aki jogász munkakörben eltöltött, legalább 10 év szakmai gyakorlattal
rendelkezik, valamint a  jogi szakvizsgát, vagy a  hazai joga szerint annak megfelelő szakvizsgát letette, és jelentős
tapasztalattal rendelkezik a választottbíráskodásra vonatkozó szabályok alkalmazásával kapcsolatban.
(5) Az elnökségi tagok megbízatása három évre szól, és egyszer delegálhatók újra.
 (6) Az elnök megbízatása három évre szól, és egyszer delegálható újra.
 (7) Az elnökség tagját és az elnököt az őt delegáló szervezet bármikor, indokolás nélkül visszahívhatja.
 (8) Az  elnökség tagja nem járhat el választottbíróként és szakértőként a  Kereskedelmi Választottbíróság hatáskörébe
tartozó eljárásban, kivéve azokat az  ügyeket, amelyekben a  választottbírókénti kijelölését az  elnökségi tagi
megbízatása keletkezése előtt elfogadta, illetve amelyekben az  elnökségi tagi megbízatása keletkezése előtt
szakvéleményt adott. Az  elnökség tagja nem járhat el jogi képviselőként a  Kereskedelmi Választottbíróság
hatáskörébe tartozó eljárásban.
(9) A Kereskedelmi Választottbíróságot az elnök és az általános helyetteseként eljáró alelnök képviseli.
44. Az elnökség és az elnök feladatai 62. § (1) Az elnökség
a) elfogadja és a  Kereskedelmi Választottbíróság honlapján nyilvánosságra hozza a  Kereskedelmi
Választottbíróság ügyrendjét és az eljárási szabályzatot,
b) választottbíró-ajánlási listát készít, és azt legalább háromévente felülvizsgálja,
c) gyakorolja az e törvény szerinti választottbíró-kijelölési jogot,
d) eljárási kérdésekre vonatkozó ajánlásokat tehet azzal, hogy az  ajánlás az  eljáró választottbírósági tanácsot
nem köti,
e) az  eljárási szabályzatban megállapítja az  alapeljárás, valamint az  eljárásújítás választottbírósági díjának
mértékét,
f ) az  eljárási szabályzatban meghatározza, hogy a  Kereskedelmi Választottbíróság hatáskörébe tartozó mely
ügyekben kell a  választottbírót az  energetikai, és mely ügyekben a  pénz- és tőkepiaci szekció tagjai közül
kijelölni.
(2) Az elnök
a) irányítja a titkárságot,
b) gondoskodik arról, hogy a  Kereskedelmi Választottbíróság keretében eljáró választottbírósági tanács által
meghozott ítélet és permegszüntető végzés anonimizált és a  felek felismerésének lehetőségét kizáró
kivonata a  határozat meghozatalától számított hat hónap elteltével a  Kereskedelmi Választottbíróság
honlapján kereshető formában megjelenjen és ott fellelhető legyen.
(3) Az  elnökség tagja havi tiszteletdíjra jogosult, amelynek összege megegyezik a  mindenkori kötelező legkisebb
munkabér összegének ötszörös; az elnök esetében nyolcszoros összegével.
45. Választottbíró-ajánlási lista 63. § (1) A Kereskedelmi Választottbíróság választottbíró-ajánlási listát (a továbbiakban: lista) készít.
 (2) A Kereskedelmi Választottbíróság
a) a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal javaslatai alapján energetikai,
b) a Budapesti Értéktőzsde Zrt. és a Magyar Bankszövetség javaslatai alapján pénz- és tőkepiaci
szekció szerinti részletezést is készít a lista részeként.
(3) A lista általános részből és a szekciókhoz kapcsolódó részekből áll.
 (4) A  lista általános része legalább hatvan, a szekciókhoz kapcsolódó részek pedig további legalább harminc-harminc
nevet tartalmaznak. Ugyanazon személy neve szerepelhet a  lista általános részén és a  szekciókhoz kapcsolódó
részein is.
(5) A listára annak a kiváló szakmai tudású jogásznak a neve vehető fel, aki
a) azt kéri,
b) jogász munkakörben eltöltött, legalább tíz év szakmai gyakorlattal rendelkezik,
c) a jogi szakvizsgát vagy a hazai joga szerint annak megfelelő szakvizsgát letette,
d) az elnökség többségi véleménye szerint a választottbírói munka elvégzésére alkalmas, valamint
e) még nem töltötte be a hetvenedik életévét.
(6) Törölni kell a listáról annak a nevét, aki
a) a hetvenedik életévét betöltötte vagy
b) a törlését kéri.
(7) A Kereskedelmi Választottbíróság a listát, valamint annak módosításait a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara általi
jóváhagyást követően a  honlapján közzéteszi. A  jóváhagyás feltétele az  energetikai szekció tagjai tekintetében
a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal; a  pénz- és tőkepiaci szekció tekintetében pedig a  Budapesti
Értéktőzsde Zrt. és a Magyar Bankszövetség egyetértése.
(8) A  Kereskedelmi Választottbíróság a  listát háromévente felülvizsgálja, és a  felülvizsgálat keretében az  energetikai
szekció tekintetében a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivataltól, a  pénz- és tőkepiaci szekció
tekintetében a Budapesti Értéktőzsde Zrt.-től és a Magyar Bankszövetségtől kér javaslatot.
(9) A  listán szereplő személyekből álló testület az  ügyrendben meghatározott kérdésekben az  ügyrendben
meghatározott módon véleményt nyilváníthat.
XIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 64. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
 (2) Az 1–63. §, a 65. §, a 66. §, a 68. § és 69. § 2018. január 1. napján lép hatályba.
65. § (1) E  törvény rendelkezéseit a  2018. január 1. napján és az  azt követően indult választottbírósági eljárásokban kell
alkalmazni.
(2) A 2018. január 1. napján folyamatban lévő ügyeket a megindításuk időpontjában hatályos eljárási rend szerint kell
befejezni.
66. § A 8.  §, a  41.  § és az  56.  § rendelkezéseit a  2018. január 1. napját követően megkötött választottbírósági
szerződésekre kell alkalmazni.
67. § (1) A Pénz- és Tőkepiaci Állandó Választottbíróság, valamint az Energetikai Állandó Választottbíróság (a  továbbiakban
együtt: megszűnő választottbíróságok) 2017. december 31-ei hatállyal megszűnik.
(2) A megszűnő választottbíróságoknak a hitelezői igények maradéktalan kielégítését követően fennmaradó vagyona
e törvény erejénél fogva az alapítóikra száll át.
(3) A  Kereskedelmi Választottbíróság és a  megszűnő választottbíróságok tisztségviselőinek megbízatása 2017.
december 31-én e törvény erejénél fogva megszűnik.
(4) A Kereskedelmi Választottbíróság új elnökségének tagjait és elnökét 2018. január 1. napjával kell delegálni.
 (5) A megszűnő választottbíróságok elnökségei a folyamatban lévő választottbírósági ügyekről jegyzéket készítenek és
azok iratanyagát 2017. december 31. napján átadják a Kereskedelmi Választottbíróságnak.
 (6) A  megszűnő választottbíróságok hatáskörének a  megszűnésük előtti kikötése esetén a  jogvita választottbírósági
rendezésére 2018. január 1. napja után a Kereskedelmi Választottbíróságnak van hatásköre. Ezekben az eljárásokban
a megszűnő választottbíróságok hatáskörének kikötésére irányuló megállapodást a Kereskedelmi Választottbíróság
hatáskörének kikötésére irányuló megállapodásnak kell tekinteni.
(7) A megszűnő választottbíróságok előtt indult, folyamatban lévő ügyekben az állandó választottbírósági feladatokat
2018. január 1. napjától a Kereskedelmi Választottbíróság látja el.
(8) A  Magyar Kereskedelmi és Iparkamara 2018. január 31. napjáig e  törvénnyel összhangban módosítja
az alapszabályát, valamint a Kereskedelmi Választottbíróság alapító okiratát.
(9) A  Kereskedelmi Választottbíróság elnöksége 2018. január 31. napjáig elfogadja az  ügyrendjét és az  eljárási
szabályzatot, valamint a honlapján közzéteszi a listát.
(10) A Kereskedelmi Választottbíróság ügyrendje és eljárási szabályzata szövegének, valamint a lista előkészítése céljából
2017. október 1. napján előkészítő bizottságot kell létrehozni, amelybe egy-egy tagot a  Magyar Energetikai és
Közmű-szabályozási Hivatal, a  Budapesti Értéktőzsde Zrt., a  Magyar Bankszövetség, valamint a  Magyar Ügyvédi
Kamara, további 3 tagot pedig a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara delegál.
68. § A gazdasági kamarákról szóló 1999. évi CXXI. törvény 12. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A Magyar Kereskedelmi és Iparkamara állandó választottbíróságot működtet.”
69. § Hatályát veszti
a) a választottbíráskodásról szóló 1994. évi LXXI. törvény,
b) a gazdasági kamarákról szóló 1999. évi CXXI. törvény 19. § (2) bekezdés e) pontja, valamint 47. §-a,
c) a tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény LII. Fejezete, valamint az 1. számú melléklet 19. pontja,
d) a  villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény Energetikai Állandó Választottbíróság alcím címe és
169. §-a,
e) a földgázellátásról szóló 2008. évi XL. törvény Az Energetikai Állandó Választottbíróság alcím címe és 131. §-a.
Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1987/2017. (XII. 19.) Korm. határozata az MNÁMK Mercedes-Benz Német Általános Iskola és Gimnáziumnak helyt adó, Kvarc utcai feladatellátási helyének felújításához szükséges forrás biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a Magyarországi Németek Általános Művelődési Központja Intézményfenntartó és Működtető
Közalapítvány támogatásban részesüljön az  általa fenntartott MNÁMK Mercedes-Benz Német Általános Iskola és
Gimnázium, Kecskeméti Telephelye köznevelési feladatainak ellátására szolgáló, természetben a  6000 Kecskemét,
Kvarc utca 2. (hrsz. belterület 21921/4) alatt található ingatlan (a továbbiakban: Ingatlan) felújításához;
2. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva elrendeli
a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet
XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok, 25. Felújítások központi
támogatása, egyéb fejlesztési támogatások alcím, 2. Köznevelési intézmények felújítása, beruházása jogcímcsoport
létrehozását;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 3. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az Ingatlan felújítása kapcsán felmerülő költségek 2017. évi biztosítása
érdekében gondoskodjon 274 800 000 forint összegű forrás rendelkezésre állásáról a Kvtv. 1. melléklet XX. Emberi
Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok, 25. Felújítások központi támogatása, egyéb
fejlesztési támogatások alcím, 2. Köznevelési intézmények felújítása, beruházása jogcímcsoport javára.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: 2017. december 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
16/2014. (IV. 14.) NFM utasítása a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Igazgatás költségvetése pénzügyi-gazdasági feladatairól és a döntési eljárásokról.
Az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvényre, a számvitelről szóló 2000. évi C. törvényre, az államháztartásról szóló törvény
végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendeletre, az államháztartás számviteléről szóló 4/2013. (I. 11.) Korm. rendeletre
figyelemmel, a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Igazgatás költségvetése pénzügyi-gazdasági feladatairól és a döntési eljárásokról
– a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján – a következő utasítást adom ki.
1. Az utasítás hatálya 1. § Jelen utasítás hatálya kiterjed a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Igazgatás költségvetésének tervezésére, teljesítésére,
valamint gazdálkodására.
2. Az Igazgatás költségvetésének szerkezete 2. § (1) A  Magyarország 2014. évi központi költségvetéséről szóló 2013. évi CCXXX. törvény (a továbbiakban: Kvtv.)
1.  melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet 1. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Igazgatás cím
(a továbbiakban: Igazgatás) mint központi költségvetési szerv költségvetése tartalmazza az intézmény működéséhez
kötődő kiadásokat és bevételeket, beleértve a  környezeti és energiahatékonyság operatív programokért felelős
helyettes államtitkár és az irányítása alá tartozó szervezeti egységek, valamint a közlekedési operatív programokért
felelős helyettes államtitkár és az irányítása alá tartozó szervezeti egységek működésének finanszírozása érdekében
betervezett vagy év közben átvett bevételeket és kiadásokat mint a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Szervezeti és
Működési költségvetését (a továbbiakban: Szervezeti és Működési költségvetés), a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium
(a továbbiakban: minisztérium) közfeladatai ellátásával kapcsolatos kiadásoknak és bevételeknek az  Igazgatás
költségvetésében megtervezett előirányzatait (a továbbiakban: Szakmai Programok költségvetése). A  környezeti
és energiahatékonyság operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az  irányítása alá tartozó szervezeti
egységek, valamint a  közlekedési operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az  irányítása alá tartozó
szervezeti egységek közfeladatai ellátásával kapcsolatosan betervezett vagy év közben átvett bevételek és a hozzá
kapcsolódó kiadások (a továbbiakban: IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése) kezelése irányító hatóságonként
KÖZOP IH és KSZ szakmai feladatokra, valamint KEOP IH és KSZ szakmai feladatokra megbontva, a  Szervezeti és
Működési költségvetéstől és a Szakmai Programok költségvetésétől elkülönítetten történik.
(2) A Szervezeti és Működési költségvetés és a Szakmai Programok költségvetése között év közben átcsoportosításra
–  a nemzeti fejlesztési miniszter (a továbbiakban: miniszter) által átruházott hatáskörben – a közigazgatási államtitkár
jogosult a  gazdasági ügyekért felelős helyettes államtitkár (a továbbiakban: gazdasági helyettes államtitkár)
javaslatára.
(3) A környezeti és energiahatékonyság operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az irányítása alá tartozó
szervezeti egységek, valamint a  közlekedési operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az  irányítása
alá tartozó szervezeti egységek feladatellátásához rendelkezésre álló forrásnak az  (1)  bekezdés szerinti működési,
valamint IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése közötti megosztására, továbbá az IH és KSZ szakmai feladatok
részfeladatokra történő megosztására a  Gazdálkodási Főosztály és a  Költségvetési Főosztály a  feladatellátásban
érintett szervezeti egységekkel egyeztetett javaslatot készít, amelyet a gazdasági helyettes államtitkár egyetértésével
a feladatkörrel rendelkező operatív programokért felelős helyettes államtitkár hagy jóvá.
3. Az előirányzatok tervezésének feladatai 3. § (1) A költségvetési tervezési irányelvekkel, valamint a szakmai követelményekkel összhangban – az érintett szervezeti
egységek bevonásával – az Igazgatás kiemelt előirányzatainak költségvetési javaslatát a  Gazdálkodási Főosztály
(a továbbiakban: GF) állítja össze.
(2) A Kvtv. alapján – a Szakmai Programok költségvetése tekintetében a KF javaslata alapján – a GF készíti el az Igazgatás
kincstári költségvetését.
(3) A Kvtv. elfogadását követően – a közigazgatási államtitkár egyetértése mellett – a gazdasági helyettes államtitkár
javaslatot terjeszt elő a  miniszter részére az  Igazgatás költségvetésének a  2.  § (1)  bekezdése – azon belül egyes
jogcímek, felhasználási célok, feladatok – szerinti felosztására.
(4) A  (3)  bekezdés szerinti javaslatra vonatkozó döntésében a  miniszter meghatározza – a GF javaslatára a  Szervezeti
és Működési költségvetés, a  KF javaslatára a  Szakmai Programok költségvetése – részletes, felhasználási célok és
keretgazdák szerinti felosztását.
(5) A (3) bekezdés szerinti felosztásra alapozott és a 2. § (1) bekezdésében foglalt szerkezeti tagolás figyelembevételével
az  Igazgatás elemi költségvetését – a Szakmai Programok költségvetése tekintetében a  KF javaslata alapján –
a GF készíti el, melyet – az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet
(a  továbbiakban: Ávr.) 173.  § (1)  bekezdése alapján – a miniszter által átruházott hatáskörben a  közigazgatási
államtitkár hagy jóvá.
4. A Szervezeti és Működési költségvetés előirányzatai felhasználásának sajátos szabályai
4. § A Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a kiemelt előirányzatokon belül felhasználási célokra felosztott
és jóváhagyott előirányzati keretek felett a  közigazgatási államtitkár rendelkezik, az  Ávr. 53.  § (1)  bekezdésében
szabályozott felhasználások esetében a keret felett – az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban:
Áht.) 36. § (2) bekezdése tekintetében összeghatár nélkül, minden egyéb esetben a 9. § (4) bekezdése figyelembevétele
mellett – a gazdasági helyettes államtitkár rendelkezik.
5. § (1) A kötelezettségvállalás eljárási rendje az általános előírásoktól eltérően alakul minden olyan előirányzat felhasználása,
kezelése esetében, ahol külön miniszteri utasítás jelen utasítás rendelkezéseitől eltérően rendelkezik. Különös eljárási
szabályokat tartalmaz:
a) a  minisztérium szerződései megkötésének és nyilvántartásának szabályairól szóló (a továbbiakban:
szerződéskötési utasítás),
b) az ideiglenes külföldi kiküldetésekről szóló,
c) a reprezentációs, valamint a protokoll kiadásokról szóló,
d) a fordítási feladatok ellátásáról, valamint a tolmácsolási feladatok ellátásáról szóló,
e) a kincstári VIP kártya kiadásáról és használati rendjéről szóló,
f ) a Központi Nukleáris Pénzügyi Alap kezelésének és gazdálkodásának szabályairól szóló,
g) az  NFM szerződésein kívüli, egyéb fizetési kötelezettségei keletkezésének eljárási szabályairól és
nyilvántartásáról szóló
utasítás. (2) A  minisztérium létszámának és a  rendszeres személyi juttatások, valamint a  külső személyi juttatások
kötelezettségvállalásának analitikus nyilvántartását a  Személyügyi és Igazgatási Főosztály (a továbbiakban: SZIF)
közszolgálati nyilvántartási rendszere biztosítja.
(3) Az  egyes szervezeti egységeknél a  minisztérium éves személyi juttatás költségvetése terhére szakmai gyakorlatot
végzők, ösztöndíjasok foglalkoztatását, megbízási szerződés megkötését a közvetlen szakmai vezető kezdeményezi,
és a  SZIF előterjesztése alapján – a felügyeletet gyakorló helyettes államtitkár egyetértésével – a GF pénzügyi
ellenjegyzését követően a  közigazgatási államtitkár engedélyezi. A  szakmai gyakorlatot végzők, ösztöndíjasok
szerződését és a megbízási szerződéseket a közigazgatási államtitkár írja alá.
(4) A belföldi kiküldetést – az utazás módját is figyelembe véve – a szervezeti egység vezetője mint kiküldő a gazdasági
helyettes államtitkárnál kezdeményezi a  „Kiküldetési utasítás, Belföldi kiküldetési utasítás és költségelszámolás”
elnevezésű szigorú számadású nyomtatvány aláírásával.
(5) A gazdasági helyettes államtitkár engedélyezheti a saját személygépkocsi igénybevételét hivatalos külföldi és belföldi
út esetén, abban az  esetben, ha a  személygépkocsi érvényes CASCO biztosítással rendelkezik. Ezzel egyidejűleg
az  1.  mellékletben foglalt formanyomtatványt kell kitölteni és aláírni, valamint a  gépkocsira és az  útra vonatkozó
adatokat megadni. Saját személygépkocsi igénybevételét utólagosan nem lehet engedélyezni.
(6) Saját személygépkocsi hivatalos célra csak abban az  esetben vehető igénybe, ha a  Közbeszerzési és Ellátási
Főigazgatóság (a továbbiakban: Főigazgatóság) hivatali gépkocsit nem tud biztosítani. Hivatali gépkocsi
a  Főigazgatóság Ellátási Portálon elérhető „Gépjármű üzemeltetés > Kulcsos személygépkocsi használat” oldalról
letölthető, megfelelő formanyomtatvány kitöltésével igényelhető, melyet a Főigazgatósághoz e-mailben vagy faxon
kell eljuttatni.
(7) Saját személygépkocsi igénybevételével megvalósult belföldi kiküldetés esetén – az 1.  mellékletben foglalt
formanyomtatványnak a  kiküldött általi kitöltését és aláírását követően – a  GF végzi el az  üzemanyagköltség
kiszámítását. A  költségtérítés folyósítása – a kiküldetéssel járó egyéb költségekkel együtt – a kiküldött egyéni
számlájára átutalással történik.
5. A Szakmai Programok költségvetése előirányzatai felhasználásának sajátos szabályai
6. § (1) A Szakmai Programok költségvetése tartalmazza a Szakmai Programok szakmai előirányzatait, amelyek felhasználása
felett a felügyeletet gyakorló államtitkár (a továbbiakban: felügyeletet gyakorló felső vezető) rendelkezik, valamint
a Szakmai Programok miniszteri keret előirányzatát és a Szakmai Programok évközi tartalékát. A Miniszteri tartalék
keret felhasználásáról a miniszter, a Szakmai Programok évközi tartalékának felhasználásáról a 7. § (3)–(4) bekezdése
szerinti eljárási rendben a miniszter által átruházott hatáskörben a közigazgatási államtitkár dönt.
(2) A  3.  § (3)  bekezdése szerinti döntéshez a  gazdasági helyettes államtitkár bemutatja az  egyes feladatoknak
a keretgazdák által elkészített és a felügyeletet gyakorló felső vezetők által jóváhagyott felhasználási tervét.
(3) A felhasználási terv tartalmazza a Szakmai Programok előirányzataihoz kapcsolódó feladatok részletes ismertetését,
az előirányzatok felhasználási céljait, a feladatok megvalósításának forrásigényét.
(4) A felügyeletet gyakorló felső vezető a részére megállapított Szakmai Programok előirányzatai között tárgyév október
20-ig átcsoportosítást hajthat végre feladatváltozás esetén, vagy ha az  adott Szakmai Program előirányzatain
megtakarítás keletkezik. Az  átcsoportosítás iránti javaslatot a  gazdasági helyettes államtitkár részére előzetes,
pénzügyi szempontú véleményezésre kell megküldeni. A  felügyeletet gyakorló felső vezető a  gazdasági helyettes
államtitkár egyetértése esetén dönt az  átcsoportosításról és a  döntésről szóló dokumentáció megküldésével
tájékoztatja a gazdasági helyettes államtitkárt.
(5) A  Szakmai Programok előirányzatai között tárgyév október 20-ig történő átcsoportosításra feladatváltozás esetén
kerülhet sor, vagy ha az adott Szakmai Program előirányzatán megtakarítás keletkezik. Az átcsoportosítás az érintett
felügyeletet gyakorló felső vezetők egyetértése alapján történik. Az  átcsoportosítást az  átadó előirányzat szakmai
keretgazdája kezdeményezi. Az  átcsoportosításra vonatkozó javaslatot a  gazdasági helyettes államtitkár részére
előzetes, pénzügyi szempontú véleményezésre meg kell küldeni. A felügyeletet gyakorló felső vezetők a gazdasági
helyettes államtitkár egyetértése esetén jóváhagyják az  átcsoportosításra vonatkozó javaslatot, és erről az  átadó
a jóváhagyott dokumentum másolatának megküldésével tájékoztatja a gazdasági helyettes államtitkárt.
(6) Ha a  (4)–(5) bekezdés alapján kezdeményezett átcsoportosítással a gazdasági helyettes államtitkár nem ért egyet,
akkor az  átcsoportosításról a  gazdasági helyettes államtitkár előterjesztésében – a miniszter által átruházott
hatáskörben – a közigazgatási államtitkár dönt.
(7) Tárgyév október 31-én a Szakmai Programok kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzatait, illetve az október
31-ét követően meghiúsult kötelezettségvállalások előirányzatait (a továbbiakban: szabad előirányzat) – a Miniszteri
tartalék keret előirányzata kivételével – a KF átvezeti a  Szakmai Programok évközi tartaléka előirányzat javára.
A szabad előirányzat meghatározása során a 10. § szerinti pénzügyi ellenjegyzéssel rendelkező kötelezettségvállalások
állományát nem kell figyelembe venni.
(8) A Szakmai Programok költségvetésén belül új előirányzat létrehozását a szakmailag illetékes államtitkár javaslatára
a közigazgatási államtitkár – a KF előterjesztése alapján, a gazdasági helyettes államtitkár véleményének ismeretében –
engedélyezi.
(9) A (4)–(5) és a (7) bekezdés szerinti átcsoportosításokról, valamint a (8) bekezdés szerinti új előirányzat létrehozásáról
a KF adatot szolgáltat az Intézményfelügyeleti és Számviteli Főosztály (a továbbiakban: ISZFO) részére.
(10) Ha a (4)–(5) és a (7) bekezdés szerinti átcsoportosítás vagy a (8) bekezdés szerinti új előirányzat létrehozása kiemelt
előirányzatok közötti átcsoportosítást igényel, akkor az  átcsoportosítást megelőzően a  fejezetet irányító szerv és
annak vezetője hatáskörébe utalt egyes jogok gyakorlásáról szóló miniszteri utasításban előírt eljárásrendben kell
végrehajtani a kiemelt előirányzatok közötti átcsoportosítást.
7. § (1) A  Szakmai Programok költségvetése előirányzatainak szabályszerű felhasználásáért, azok kezelésének jelen
utasításban meghatározott feladatai ellátásáért az  előirányzat szakmai keretgazdája (a továbbiakban: szakmai
keretgazda) felel. A szakmai keretgazdák és a felügyeletet gyakorló vezetők kijelölését a 2. melléklet tartalmazza.
(2) A Szakmai Programok költségvetése előirányzatának cél szerinti felhasználásáért az adott előirányzat felett szakmai
felügyeletet gyakorló helyettes államtitkár vagy a kabinetfőnök felel.
(3) A Szakmai Programok évközi tartaléka előirányzat felhasználására irányuló forrásigényt (a továbbiakban: forrásigény)
az igénylő főosztály a KF részére küldi meg. A forrásigényt részletesen indokolni és ahhoz a vonatkozó dokumentációt,
valamint a 3. melléklet szerinti igénylőlapot csatolni kell.
(4) A megküldött forrásigények alapján a KF – a gazdasági helyettes államtitkár egyetértésével – a Szakmai Programok
évközi tartaléka előirányzat felhasználására irányuló javaslatot – az Ávr. 41. § (4) bekezdése szerinti esetben, az Áht.
37. § szerinti pénzügyi ellenjegyzést követően – a közigazgatási államtitkár elé terjeszti döntésre.
(5) A (4) bekezdés szerinti javaslatról a közigazgatási államtitkár dönt. A döntését követően a KF értesíti az igénylőt, és
gondoskodik a döntés végrehajtásáról.
(6) A  Miniszteri tartalék keret előirányzatának terhére a  miniszter engedélyezhet átcsoportosítást. Az  átcsoportosítás
iránti igényhez részletes indokolást és a 3. melléklet szerinti igénylőlapot kell csatolni. Az átcsoportosítás miniszteri
döntésre történő előterjesztése és a döntés végrehajtása a (3)–(5) bekezdés szerinti eljárási rendben történik.
(7) Az (5)–(6) bekezdés szerinti döntésről és előirányzat-átcsoportosításokról a KF adatot szolgáltat az ISZFO részére.
8. § Az éves költségvetési törvényben az Igazgatás részére megállapított támogatás Magyar Államkincstár (a továbbiakban:
Kincstár) által rendelkezésre bocsátott összegéből a 3. § (3) bekezdése szerinti miniszteri döntés arányában a Szakmai
Programok költségvetésére jutó támogatás összegét a  jóváírást követő 5 munkanapon belül a GF átutalja az NFM
Szakmai programok előirányzat felhasználási keretszámlájára (a továbbiakban: Szakmai Programok keretszámla).
6. Kötelezettségvállalás 9. § (1) A  minisztérium nevében kötelezettséget vállalni a  (2)  bekezdésben foglaltak kivételével, kizárólag a  10.  § szerinti
pénzügyi ellenjegyzést követően és írásban lehet.
(2) Előzetes írásbeli kötelezettségvállalás nem szükséges az Ávr. 53. § (1) bekezdésében meghatározott esetekben. Ezeket
a kötelezettségvállalásokat a benyújtott számla, kifizetést elrendelő, igazoló dokumentum alapján kell nyilvántartásba
venni a (9) bekezdés szerint.
(3) Az Igazgatás tekintetében kötelezettségvállalásra jogosult:
a) A Szervezeti és Működési költségvetés vonatkozásában:
aa) a  nettó 10 millió forintot el nem érő érték esetén – a 4.  § figyelembevétele mellett – a gazdasági
helyettes államtitkár,
ab) értékhatár nélkül – legfeljebb a rendelkezésre álló előirányzatok összegéig – a gazdasági helyettes
államtitkár egyetértésével a közigazgatási államtitkár,
ac) a  környezeti és energiahatékonyság operatív programokért felelős helyettes államtitkár és
az  általa irányított szervezeti egységek működésének finanszírozása érdekében megvalósuló
kötelezettségvállalások esetén – a fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint kiemelt közszolgáltatásokért
felelős államtitkár tájékoztatása mellett – a környezeti és energiahatékonyság operatív programokért
felelős helyettes államtitkár,
ad) a  közlekedési operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az  általa irányított szervezeti
egységek működésének finanszírozása érdekében megvalósuló kötelezettségvállalások esetén
–  a  fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint kiemelt közszolgáltatásokért felelős államtitkár
tájékoztatása mellett – a közlekedési operatív programokért felelős helyettes államtitkár.
b) A Szakmai Programok költségvetése előirányzatai vonatkozásában:
ba) nettó 25 millió forint értékhatárig a szakmai felügyeletet gyakorló helyettes államtitkár, kabinetfőnök,
bb) nettó 100 millió forint értékhatárig a felügyeletet gyakorló felső vezető azzal, hogy a nettó 50 millió
forintot meghaladó kötelezettségvállaláshoz a közigazgatási államtitkár egyetértése szükséges,
bc) értékhatár nélkül – legfeljebb a rendelkezésre álló előirányzatok erejéig – a miniszter a közigazgatási
államtitkár véleményének a kikérésével,
bd) a Szakmai feladatok ellátásának támogatása előirányzat terhére a bb) alpont szerinti értékhatárokig
és eljárási rendben a felügyeletet gyakorló felső vezető, értékhatár nélkül a miniszter a felügyeletet
gyakorló felső vezető és a közigazgatási államtitkár véleményének kikérésével.
c) Az IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése vonatkozásában:
ca) a KEOP IH és KSZ szakmai feladatok ellátásához kapcsolódó tevékenységének finanszírozása érdekében
megvalósuló kötelezettségvállalások esetén – a  fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint kiemelt
közszolgáltatásokért felelős államtitkár tájékoztatása mellett – a környezeti és energiahatékonyság
operatív programokért felelős helyettes államtitkár,
cb) a  KÖZOP IH szakmai feladatok ellátásához kapcsolódó tevékenységének finanszírozása érdekében
megvalósuló kötelezettségvállalások esetén – a  fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint kiemelt
közszolgáltatásokért felelős államtitkár tájékoztatása mellett – a közlekedési operatív programokért
felelős helyettes államtitkár.
(4) A  (3)  bekezdés a)  pont aa)  alpontjában, a  (3)  bekezdés b)  pont ba) és bb)  alpontjaiban rögzített értékhatárhoz
kötöttség ügyletenkénti kötelezettségvállalásra vonatkozik. A kötelezettségvállalás összességében nem haladhatja
meg az éves költségvetésben jóváhagyott előirányzatot.
(5) A  kötelezettségvállaló felel a  közbeszerzésekről szóló törvényben, a  kapcsolódó jogszabályokban, a  minisztérium
beszerzéseinek szabályozásáról szóló utasításban, valamint a  szerződéskötési utasításban foglaltak betartásáért,
a kötelezettségvállalás tartalmáért, összegéért.
(6) A  kötelezettségvállalás ügyviteli folyamatát, továbbá a  folyamat során alkalmazandó formanyomtatványokat
a szerződéskötési utasítás tartalmazza.
(7) Tárgyévi fizetési kötelezettség az adott célra, jóváhagyott kiadási előirányzatok összegéig – a saját bevételek teljesülési
ütemére is figyelemmel – vállalható.
(8) Több év vagy a költségvetési éven túli év kiadási előirányzata terhére kötelezettségvállalásra az Áht. 36. § (4) bekezdése,
valamint az  Ávr. 46.  § (2)  bekezdése és 48–49.  §-a szerint vállalható kötelezettség. Éven túli kötelezettségvállalást
a  kötelezettségvállalásra jogosult vezető kezdeményezésére – az Ávr. 48.  § (2)  bekezdésében foglalt kivételek
figyelembevétele mellett – a szakmai felügyeletet gyakorló vezető, valamint a  gazdasági helyettes államtitkár és
a közigazgatási államtitkár egyetértésével a miniszter engedélyezhet.
(9) A kötelezettségvállalást, illetve a követelés-előírást tartalmazó aláírt érvényes okmányok egy példányát – szerződések
esetében a  szerződésnek a  minisztériumot illető eredeti példányát a  szerződéskötési utasításban foglaltaknak
megfelelően – nyilvántartásba vételre a Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a GF, a Szakmai Programok
költségvetése tekintetében a KF részére öt munkanapon belül, de legkésőbb a kifizetés engedélyezéséig meg kell
küldeni.
(10) A Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a GF, a Szakmai Programok költségvetése tekintetében a KF vezetője
integrált gazdálkodási rendszer keretében gondoskodik a  kötelezettségvállalások analitikus nyilvántartásának
naprakész vezetéséről. Az  analitikus kötelezettségvállalási nyilvántartásnak tartalmaznia kell az  államháztartás
számviteléről szóló 4/2013. (I. 11.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Áhsz.) 14. melléklet 4–6. pontjában előírt adatokon
túl az egyes feladatokra vonatkozóan a jóváhagyott előirányzatok összegét évenkénti bontásban, a szabad keretet,
a keretgazda megnevezését, a kötelezettségvállaló nevét, a kötelezettség teljesítésének időpontját.
(11) A  Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a  GF, a  Szakmai Programok tekintetében a  KF köteles
gondoskodni a dologi, felhalmozási kiadásokat, valamint az államháztartáson kívülre átadott pénzeszközöket terhelő
kötelezettségvállalásoknak a Kincstárhoz történő egyedi bejelentéséről.
(12) A tárgyévben vállalt, de a következő évek előirányzatait terhelő, bruttó 5 millió forintot elérő összegeket 5 napon belül
kell a Kincstárhoz bejelenteni.
7. Pénzügyi ellenjegyzés 10. § (1) A kötelezettségvállalás pénzügyi ellenjegyzésére az Áht. 37. §-a, valamint az Ávr. 55. § (1) bekezdése alapján a gazdasági
helyettes államtitkár vagy az általa a Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a GF vezetőjének javaslatára,
a Szakmai Programok költségvetése és az IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése tekintetében a KF vezetőjének
javaslatára – az Ávr. 55. § (3) bekezdésére, valamint 60. §-ára figyelemmel – írásban kijelölt személy jogosult.
(2) Írásbeli pénzügyi ellenjegyzés nélkül – az Ávr. 53. § (1) bekezdésében foglalt kivétellel – az Igazgatás költségvetését
terhelő gazdasági kihatású kötelezettség – ideértve a SZIF által kötött szerződéseket is – nem vállalható, követelés
nem teljesíthető.
(3) Az éves költségvetési előirányzatok 3. § (3) bekezdésében foglaltak szerinti felosztásának jóváhagyását megelőzően,
a kötelezettségvállalás pénzügyi ellenjegyzésére a gazdasági helyettes államtitkár egyedi engedélyével kerülhet sor.
8. Szakmai teljesítés igazolása 11. § (1) Kifizetést, valamint az  Ávr. 57.  § (2)  bekezdése alapján bevételt elrendelni csak a  szakmai teljesítés igazolása
alapján, az érvényesítést követően lehet. A szakmai teljesítés igazolására jogosult személyt – a kötelezettségvállalás
dokumentumában – a kötelezettségvállalásra jogosult vezető jelöli ki. A szakmai teljesítést írásban kell igazolni.
(2) A Magyarországi Régiók Brüsszeli Képviseletének működtetésével kapcsolatos kifizetések engedélyezésére, valamint
teljesítésigazolásra jogosult személyeket egyedi miniszteri kijelölés tartalmazza.
(3) A környezeti és energiahatékonyság operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az irányítása alá tartozó
szervezeti egységek, valamint a közlekedési operatív programokért felelős helyettes államtitkár és az irányítása alá
tartozó szervezeti egységek működésével kapcsolatos kifizetések engedélyezésére, valamint teljesítés igazolására
történő kijelölést a 4. melléklet tartalmazza.
(4) A  Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében – az (1)–(3)  bekezdésben foglalt esetek kivételével – szakmai
teljesítésigazolásra a  közigazgatási államtitkár kötelezettségvállalása esetén a  gazdasági helyettes államtitkár,
a gazdasági helyettes államtitkár kötelezettségvállalása esetén pedig a GF vezetője jogosult.
(5) A  teljesítésigazolás folyamatát, részletes eljárási rendjét – tekintettel az  Ávr. 57–58.  §-ában foglalt előírásokra –,
továbbá a folyamat során alkalmazandó formanyomtatványokat a szerződéskötési utasítás tartalmazza.
9. Érvényesítés 12. § (1) Az érvényesítésre jogosult személyek kijelölése a 10. § (1) bekezdése szerint történik.
 (2) A teljesítésigazolás alapján az érvényesítőnek le kell folytatnia az Ávr. 58. § (1) bekezdése szerinti ellenőrzést.
 (3) Az  érvényesítés banki átutalás esetében az  integrált gazdálkodási rendszer által előállított ún. „Kiadási
utalványrendelet”-en, pénztár útján teljesített kiadások és bevételek esetében a kiadási és bevételi pénztárbizonylaton
történik.
(4) Az  Igazgatás pénzforgalmát érintő bevételek, kiadások érvényesítésére a  Szervezeti és Működési költségvetés
tekintetében a GF, a Szakmai Programok költségvetése és az IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése tekintetében
a  KF vezetője által – a gazdasági helyettes államtitkár egyetértésével – írásban meghatalmazott, az  Ávr. 55.  §
(3) bekezdése szerinti végzettséggel vagy képesítéssel rendelkező személyek jogosultak.
10. Utalványozás 13. § (1) Az utalványozás a kiadások teljesítésének, a bevételek beszedésének elrendelését foglalja magában. Utalványozásra
csak a teljesítés igazolása és az érvényesítés után kerülhet sor.
(2) Nem kell külön utalványozni az Ávr. 59. § (5) bekezdésében foglalt kiadásokat és bevételeket.
 (3) Az utalványozás során meg kell győződni arról, hogy az integrált pénzügyi-számviteli rendszer szerinti utalványlap
a kötelezettségvállalás azonosítóját, valamint a főkönyvi számla számát tartalmazza-e.
 (4) Utalványozásra a gazdasági helyettes államtitkár által írásban meghatalmazott személyek jogosultak.
11. Összeférhetetlenségi és nyilvántartási szabályok 14. § (1) Az aláírási jogosultságok alkalmazásánál, ellenőrzésénél figyelembe kell venni az Ávr. 60. § (1) és (2) bekezdésében
foglalt, összeférhetetlenségre vonatkozó szabályokat.
(2) A  kötelezettségvállalásra, a  pénzügyi ellenjegyzésre, a  szakmai teljesítés igazolására, az  érvényesítésre és
az utalványozásra jogosult, kijelölt személyekről a Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a GF, a Szakmai
Programok költségvetése tekintetében a KF által rendelkezésre bocsátott aláírás-minta nyomtatványt kell kitölteni,
és annak 1 kitöltött példányát meg kell őrizni, 1 példányát pedig a nyomtatványt rendelkezésre bocsátó Főosztály
(GF vagy KF) részére kell megküldeni.
12. Számviteli feladatok 15. § (1) A bizonylatok nyilvántartásba vétele, a pénzforgalom számbavétele (azaz a könyvelés), majd a könyvelésen alapuló
külső-belső adatszolgáltatási kötelezettségek teljesítése – a számvitelről szóló 2000. évi C. törvényben, illetve
az Áhsz.-ben előírtak, továbbá a minisztérium számviteli politikája, számlarendje, számlatükre szerint – ellenőrzött
bizonylatok alapján végezhető.
(2) Könyvelés után az okmányok, bizonylatok az iratkezelési rend szerint az ISZFO-n rendezetten – bank, pénztár, vegyes
bizonylatok szerinti csoportosításban – az adott éven belül keletkezésük sorrendjében, külön jogszabályban előírt
megőrzési ideig tárolandók.
(3) Az  Igazgatás költségvetési előirányzatairól, azok felhasználásáról szóló éves beszámolót, valamint a  negyedéves
mérlegjelentéseket – szervezeti részegységenként, ÁHT-azonosító számonként külön-külön és összesítve is – az ISZFO
készíti el.
(4) A  (3)  bekezdésben meghatározott szervezeti egység által elkészített éves költségvetési beszámolóját az  ISZFO
vezetője írja alá. Az ISZFO vezetője aláírásával igazolja az irányítószervi ellenőrzést. Az éves költségvetési beszámolót
a gazdasági helyettes államtitkár mint a beszámoló elkészítéséért kijelölt felelős személy aláírását követően, az Ávr.
173. § (1) bekezdése szerint a miniszter által átruházott hatáskörben a közigazgatási államtitkár hagyja jóvá.
13. A számviteli feladatokkal kapcsolatos hatáskörök 16. § (1) A  számviteli politikát, ennek keretében az  eszközök és források értékelési szabályzatát, a  leltározási szabályzatot
és a  pénzkezelési szabályzatot, valamint a  számlarendet és a  bizonylati szabályzatot a  KF vezetője, a  GF vezetője,
valamint az ISZFO vezetője együttes előterjesztése alapján a gazdasági helyettes államtitkár hagyja jóvá.
(2) A  számviteli politika részét képező értékelési szabályzat szerint behajthatatlan, valamint a  kis összegű (értékhatár
a  mindenkori költségvetési törvényben meghatározott kis összegű követelés összege) követelések hitelezési
veszteségként történő leírását [az Áhsz. 1. § (1) és 43. § (2) bekezdés] az ISZFO vezetőjének egyetértésével – a Szervezeti
és Működési költségvetés tekintetében a GF, a Szakmai Programok költségvetése és az IH és KSZ szakmai feladatok
költségvetése tekintetében a KF vezetőjének javaslatára – a gazdasági helyettes államtitkár engedélyezi.
(3) A  terven felüli értékcsökkenéseket, értékvesztéseket és ezek visszaírását – az ISZFO vezetőjének egyetértésével –
a Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében a GF, a Szakmai Programok költségvetése és az IH és KSZ szakmai
feladatok költségvetése tekintetében a KF vezetőjének javaslatára a gazdasági helyettes államtitkár engedélyezi.
(4) A fizetési számlák felett rendelkezésre jogosultak körét a pénzkezelési szabályzat tartalmazza.
 (5) Az  Igazgatás eseti bevételével összefüggő tényleges kiadások, költségek és a  térítés megállapításának rendjét
a számviteli politika tartalmazza. 14. Vegyes rendelkezések 17. § (1) A Szakmai Programok és az IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése előirányzatait érintő, a fejezetet irányító szerv
és annak vezetője hatáskörébe utalt egyes jogok gyakorlásáról szóló NFM utasítás szerinti előirányzat-módosítások
szabályszerű engedélyeztetéséről és a  végrehajtott előirányzat-módosítások – intézményi hatáskörű előirányzatmódosítás esetében a GF útján történő – kincstári adatszolgáltatásáról a KF gondoskodik.
(2) Az előirányzat-módosításokról, valamint az előirányzat-átcsoportosításokról a GF és a KF adatot szolgáltat az ISZFO
részére. Az Áhsz. 14. melléklet 1–2. pontjában előírt tartalommal a Szervezeti és Működési költségvetés tekintetében
a  GF, a  Szakmai Programok költségvetése és az  IH és KSZ szakmai feladatok költségvetése tekintetében a  KF
előirányzat nyilvántartást vezet, melyet havonta egyeztet az  ISZFO-val. A  KF a  kormányzati és fejezeti hatáskörű
előirányzat-módosításokról, -átcsoportosításokról hatáskörönkénti és egységes rovatrend szerinti bontásban vezeti
az előirányzat-módosítások analitikus nyilvántartását, melyet havonta egyeztet a GF-fel.
(3) Az  Igazgatás maradványelszámolását a GF állítja össze, amelyhez a Szakmai Programokra és az  IH és KSZ szakmai
feladatok költségvetésére vonatkozó javaslatot a KF készíti el és küldi meg a GF részére.
(4) A miniszter a jelen utasításban átadott hatáskörök gyakorlását bármikor – indokolás nélkül – magához vonhatja, és
közvetlenül gyakorolhatja.
15. Záró rendelkezések 18. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a  Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Igazgatás költségvetése pénzügyi-gazdasági feladatairól és
a döntési eljárásokról szóló 14/2013. (IV. 24.) NFM utasítás.
 (3) Ezen utasítás hatálybalépésével egyidejűleg a  Nemzeti Fejlesztési Minisztérium szerződései megkötésének és
nyilvántartásának szabályairól szóló 46/2011. (X. 14.) NFM utasítás 1. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés
lép:
„(1) Jelen utasítást a XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezethez rendelt fejezeti kezelésű előirányzatok, központi
kezelésű előirányzatok, illetve az NFM Igazgatás kiadási előirányzatai tekintetében a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium
(a továbbiakban: NFM) és a nemzeti fejlesztési miniszter által képviselt Magyar Állam mint jogi személy természetes
vagy jogi személlyel, jogi személyiség nélküli szervezettel kötendő valamennyi megállapodására és az  NFM
képviseletében teendő valamennyi kötelmi jellegű jognyilatkozatra alkalmazni kell, kivéve:
a) az NFM valamely előirányzata terhére, kezelő szerv vagy lebonyolító által kötendő szerződéseket,
b) a kormánytisztviselői jogviszonyt rendező, a Személyügyi és Igazgatási Főosztály által kezelt megállapodásokat,
c) az NFM, mint az Uniós fejlesztések fejezetbe tartozó fejezeti kezelésű előirányzatok felhasználásának rendjéről szóló
549/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet szerinti kezelő szerv által megkötendő szerződéseket,
d) a  fiatalkorúak dohányzásának visszaszorításáról és a  dohánytermékek kiskereskedelméről szóló 2012. évi
CXXXIV. törvény alapján megkötött koncessziós szerződéseket.”
Németh Lászlóné s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter