type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
447/2015. (XI. 2.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés e)  pontja, valamint a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 16.  § (1)  bekezdése és 32.  § (1)  bekezdése
alapján – a  belügyminiszter javaslatára – dr. Kiss Attila rendőr ezredest 2015. október 23-ai hatállyal rendőr
dandártábornokká kinevezem.
Budapest, 2015. október 21. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1066/2011. (III. 23.) Korm. határozata a „Záhony térségében a vasúti infrastruktúra (széles nyomtávú hálózat) fejlesztése” című KÖZOP-ból támogatott nagyprojekt támogatásának növeléséről.
1. A Kormány jóváhagyja a „Záhony térségében a vasúti infrastruktúra (széles nyomtávú hálózat) fejlesztése” című
KÖZOP-ból támogatott nagyprojekt támogatásának legfeljebb 3 140 264 901 Ft-tal, összesen legfeljebb
25 617 900 144 Ft-ra való növelését. A jóváhagyott támogatás felhasználására, a támogatási szerződés módosítására
az eredményhirdetést követően, a nyertes ajánlatban szereplő árajánlat – plusz annak legfeljebb 2,5%-a, mint
projekt-tartalékkeret – figyelembevételével, az annak alapján számított tényleges többletigény mértékéig kerülhet
sor, és elrendeli az átdolgozott támogatási kérelem ismételt benyújtását az Európai Bizottsághoz.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1056/D/2007. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panaszok, jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítványok, valamint mulasztás megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság a bírósági végrehajtásról szóló
1994. évi LIII. törvény 9. §-a és 217. §-a alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a bírósági végrehajtási eljárásban közreműködő jogi képviselő díjazásáról szóló
12/1994. (IX. 8.) IM rendelet 1. § (1) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló alkotmányjogi panaszt elutasítja.
3. Az Alkotmánybíróság az indítványokat és az alkotmányjogi panaszokat, valamint a mulasztás megállapítására irányuló indítványt egyebekben visszautasítja.
I. 1. Ugyanazon indítványozó két indítványában elsődlegesen alkotmányjogi panasszal élt az Orosházi Városi
Bíróság 0405.1.Vh.1005/2000/23. számú, valamint a
Békés Megyei Bíróság 1.Pkf. 25.301/2007/2. számú
végzései, illetve a Fehérgyarmati Városi Bíróság
1602-I.Vh.589/2000/22. számú, valamint a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Bíróság 1.Gpkf. 15-07-050002/9. számú végzései ellen. Másodlagosan az indítványozó a végzésekben alkalmazott és az alábbiakban részletesen megjelölt jogszabályi rendelkezések tekintetében – azok megsemmisítését és a konkrét ügyekben való alkalmazhatóságuk visszamenőleges kizárását kérve – utólagos normakontroll iránti kérelmet is előterjesztett, valamint mulasztás megállapítását kérte.
1.1. Az indítványozó szerint a bírósági végrehajtási eljárásban közreműködő jogi képviselő díjazásáról szóló
12/1994. (IX. 8.) IM rendelet (a továbbiakban: DíjR.) 1. és
7. §-ai ellentétesek a bírósági eljárásban megállapítható
ügyvédi költségekről szóló 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet (a továbbiakban: R.) 2. és 3. §-aival, mivel azok eltérő
értelmezésre adnak lehetőséget, így a jogbiztonság követelményét [Alkotmány 2. § (1) bekezdés] sértik. Álláspontja szerint nem egyértelmű, hogy a végrehajtási kifogás
önálló bírósági nemperes eljárás-e vagy sem, ami bizonytalan helyzetet teremt abban a tekintetben, hogy a jogi kép
viselő díját mely jogszabály alapján kell kiszámítani, ami a
tulajdonhoz való jog [Alkotmány 13. § (1) bekezdés] sérelméhez vezet. A bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi
LIII. törvény (a továbbiakban: Vht.) 217. § (4) bekezdését
– mely a végrehajtási kifogás soron kívüli elbírálásáról
rendelkezik – az indítványozó az Alkotmány 2. § (1) bekezdésébe és az 57. § (1) bekezdésébe ütközőnek véli,
azonban konkrét indokot ezzel összefüggésben nem jelölt
meg. Mindezekre tekintettel a Vht. 217. § (4) bekezdésének, illetve a DíjR. 1. § és 7. §-ának megsemmisítését, a
Vht. 217. §-a vonatkozásában pedig alkotmányos követelmény kimondását kérte.
1.2. Az indítványozó másik alkotmányjogi panaszt és
utólagos normakontrollt tartalmazó, de érdemi indokolás
nélküli jogfenntartó indítványa 2007. szeptember 11. napján érkezett az Alkotmánybíróságra. Érdemi indítványt
2008. január 14. napján terjesztett elő.
Ebben a Vht. 9. §-ának és 217. §-ának az Alkotmány
2. § (1) bekezdésébe ütközését állította, illetve véleménye
szerint e rendelkezések ellentétesek a jogalkotásról szóló
1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 2. § c) és 3. §
g) pontjában foglaltakkal is. Indokolása szerint nem egyértelmű, hogy a „nemperes eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel” fordulatnak mi a tartalma, így a Vht. 9. §-ának
megsemmisítését kérte. Emellett a Vht. 217. §-ával összefüggésben mulasztás megállapítását kérte, mivel álláspontja szerint a jogalkotó nem tett eleget a „végrehajtási
kifogás polgári eljárási szabályainak megalkotása körében” fennálló kötelezettségének, azonban e tekintetben az
Alkotmány sérülni vélt rendelkezését nem jelölte meg.
A Vht. 217. §-ával kapcsolatban továbbá ezen indítványában is kérte alkotmányos követelmény kimondását. Végül
a Vht. 307. § (1) [nyilvánvalóan (2)] bekezdésének
h) pontjából a „végrehajtási eljárásban közreműködő jogi
képviselő díjazását” szövegrész, valamint a DíjR. egészének megsemmisítését is kérte, mivel az véleménye szerint
csak a gazdasági verseny szabadságát biztosító Alkotmány
9. § (1) és (2) bekezdésébe ütköznek, indítványának ezen
részével összefüggésben az alkotmányellenesség indokát
azonban nem jelölte meg.
2. A DíjR. indítványozó által támadott 1. és 7. §-ait a
DíjR. módosításáról szóló 4/2008. (II. 7.) IRM rendelet
2008. február 22. napjával módosította.
2.1. Az Alkotmánybíróság hatályon kívül helyezett
jogszabály alkotmányellenességét nem vizsgálja, hacsak
nem annak alkalmazhatósága is eldöntendő kérdés
(335/B/1990. AB határozat, ABH 1990, 261, 262.). Hatályon kívül helyezett jogszabály alkotmányossági vizsgálata a konkrét normakontroll két esetében, az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban:
Abtv.) 38. § (1) bekezdése szerinti bírói kezdeményezés,
és a 48. § szerinti alkotmányjogi panasz alapján lehetséges, mivel ezekben az esetekben az alkalmazott jogszabály
alkotmányellenességének megállapítására és – ha az indítványozó különösen fontos érdeke indokolja – a konkrét
ügyben való alkalmazási tilalom kimondására van lehetőség. Egyrészt az indítványozó a DíjR. támadott rendelkezéseinek konkrét esetben való alkalmazása folytán az Abtv.
48. §-a szerinti alkotmányjogi panaszt terjesztett elő, ezért
az Alkotmánybíróság a panasz vizsgálatát a jogszabály alkalmazásakor hatályos szöveg tekintetében folytatta le.
2.2. Ugyanakkor az absztrakt utólagos normakontroll,
valamint az ennek keretében előterjesztett mulasztás megállapítása iránti indítványok vonatkozásában – mivel a határozat meghozatalakor hatályos jogszabályok azonos tartalmúak a támadott, de már hatályban nem lévő rendelkezésekkel (137/B/1991. AB határozat, ABH 1992, 456,
457.; 138/B/1992. AB határozat, ABH 1992, 579, 581.) –
az Alkotmánybíróság az alkotmányossági vizsgálatot a
DíjR. hatályos szövege tekintetében végezte el.
2.3. A folyamatban levő ügyeket – azok tárgyi összefüggése miatt – az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről
és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat
(ABK 2009. január, 3., a továbbiakban: Ügyrend) 28. §
(1) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság egyesítette, és
egy eljárásban bírálta el.
II. 1. Az Alkotmánynak az indítványokkal érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”
„9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság,
amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és
egyenlő védelemben részesül.
(2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.”
„13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.”
„57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt
mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy
az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és
pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson
bírálja el.”
2. A Vht.-nak az indítvánnyal támadott rendelkezései:
„9. § Azokra az eljárási kérdésekre, amelyeket ez a tör
vény külön nem szabályoz, a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) és a végrehajtásáról szóló jogszabályok – a polgári nemperes eljárás
sajátosságaiból eredő eltérésekkel – megfelelően irányadók.”
„217. § (1) A végrehajtó törvénysértő intézkedése, illetőleg intézkedésének elmulasztása (a továbbiakban együtt:
intézkedése) ellen a fél vagy más érdekelt végrehajtási ki
fogást terjeszthet elő a végrehajtást foganatosító bírósághoz. (…)
(4) A bíróság a végrehajtási kifogásról soron kívül –
szükség esetén a felek meghallgatása után – határoz.”
„307. § (2) Felhatalmazást kap a miniszter, hogy rendelettel állapítsa meg (…)
h) az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben a
végrehajtói díjszabást, a megyei bírósági végrehajtó végrehajtási jutalmát, a végrehajtási költségátalányt, a végrehajtási eljárásban közreműködő jogi képviselő díjazását,
(…)”
3. A DíjR.-nek az indítvány benyújtásakor hatályos, támadott rendelkezései:
„1. § (1) A bírósági végrehajtási eljárásban a végrehajtást kérő jogi képviseletét ellátó ügyvédet, szabadalmi
ügyvivőt és jogtanácsost (a továbbiakban együtt: ügyvéd)
e rendelet szerint munkadíj, továbbá költségeinek megtérítése fejében költségátalány és a készkiadások fedezésére
szolgáló összeg (a továbbiakban együtt: költségtérítés) illeti meg.
(…)”
„7. § (1) A végrehajtási eljárás során bármely jogorvos
lat benyújtásáért járó munkadíj: 1000 Ft.
(2) A jogorvoslat alapján lefolytatott eljárásban való
közreműködésért járó munkadíj: 1000 Ft.” 4. A DíjR.-nek az indítvány elbírálásakor hatályos, támadott rendelkezései:
„1. § (1) A bírósági végrehajtási eljárásban a végrehajtást kérő jogi képviseletét ellátó ügyvédet, szabadalmi
ügyvivőt és jogtanácsost (a továbbiakban együtt: ügyvéd)
megillető díjat a végrehajtást kérő és az ügyvéd az ügyvédi
megbízási szerződésben (a továbbiakban: díjmegállapodás), vagy díjmegállapodás érvényesítése hiányában –
munkadíjként, költségátalányként és készkiadásként e
rendelet határozza meg.
(…)”
„7. § (1) A végrehajtási eljárás során bármely jogorvos
lat benyújtásáért járó munkadíj: 4000 Ft.
(2) A jogorvoslat alapján lefolytatott eljárásban való
közreműködésért járó munkadíj: 4000 Ft.” III. Az indítványok részben érdemi elbírálásra alkalmatlanok, részben nem megalapozottak.
1. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt megállapította,
hogy az indítványok egyrészt alkotmányjogi panaszt, másrészt utólagos normakontroll iránti kérelmet tartalmaznak.
1.1. Az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy az alkotmányjogi panaszok megfelelnek-e az Abtv. 48. § (1) és
(2) bekezdéseiben meghatározott követelményeknek.
Az Abtv. 48. § (1) bekezdése kimondja: Az Alkotmányban biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi
panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz az, akinek a
jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása
folytán következett be, és egyéb jogorvoslati lehetőségeit
már kimerítette, illetőleg más jogorvoslati lehetőség nincs
számára biztosítva. Az Abtv. 48. § (2) bekezdése szerint
alkotmányjogi panaszt a jogerős határozat kézbesítésétől
számított hatvan napon belül lehet írásban benyújtani.
1.2. Az alkotmányjogi panaszokkal összefüggésben az
Alkotmánybíróság az alábbiakat állapította meg.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Bíróság 1.Gpkf.
15-07-050002/9. számú végzését az indítványozó 2007.
július 9. napján vette kézhez, érvelést nem tartalmazó alkotmányjogi panaszát 2007. szeptember 11. napján, indoklással ellátott beadványát pedig – hiánypótlási felhívást követően – 2008. január 14. napján terjesztette elő.
A jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül benyújtott alkotmányjogi panasznak meg kell felelnie az Abtv. 22. § (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek, azaz tartalmaznia kell a sérelmezett jogszabályi rendelkezést, továbbá az Alkotmány érintett szakaszát, valamint azt az indokot, amely alapján az
indítványozó az alkotmánysértést fennállónak véli.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a SzabolcsSzatmár-Bereg Megyei Bíróság 1.Gpkf. 15-07-050002/9.
számú jogerős végzése ellen benyújtott alkotmányjogi panasz a benyújtáskor nem felelt meg az Abtv. 22. § (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek, ezért azt az
Ügyrend 29. § d) pontja alapján visszautasította.
1.3. Ugyanakkor a Békés Megyei Bíróság 1.Pkf.
25.301/2007/2. számú végzését az indítványozó 2007. július 2. napján vette kézhez, alkotmányjogi panaszát 2007.
augusztus 30. napján, azaz hatvan napon belül terjesztette
elő, ezért az Abtv. fenti formai rendelkezésének megfelelő
panaszt az Alkotmánybíróság az alábbiak szerint vizsgálta
meg.
Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz keretében
kizárólag azokat a jogszabályokat vizsgálhatja, amelyeknek a jogerős határozatban történő alkalmazása során az
indítványozó vélt jogsérelme bekövetkezett, ezért az alkotmányjogi panasz tárgya kizárólag a DíjR. 1. § (1) bekezdése lehet, mely a rendelet alkalmazási körét jelöli ki.
Az indítványozó szerint a DíjR. 1. §-a ellenétes az R. 2.
és 3. §-aival, mivel azok eltérő értelmezésre adnak lehetőséget, így a jogbiztonság követelményét [Alkotmány 2. §
(1) bekezdés] sértik. A támadott jogszabály egyértelműen
tartalmazza, hogy a DíjR.-et a bírósági végrehajtási eljárásban közreműködő ügyvéd díjazásának megállapítása
során kell alkalmazni. Ettől különbözik az R. alkalmazási
köre, mivel annak 1. § (1) bekezdése szerint az R. rendelkezéseit a polgári eljárásban a pernyertes felet képviselő
ügyvéd munkadíjának és készkiadásának megállapítása
során kell alkalmazni.
Az Alkotmánybíróság – az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében szabályozott jogbiztonság követelményének sérel
mével összefüggésben – számos határozatában kifejtette,
hogy a jogállam alapvető, nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A 26/1992. (IV. 30.) AB határozatában az Alkotmánybíróság elvi éllel mutatott rá arra, hogy a világos,
érthető és megfelelően értelmezhető normatartalom a normaszöveggel szemben alkotmányos követelmény. A jogbiztonság – amely az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében
deklarált jogállamiság fontos eleme – megköveteli, hogy a
jogszabály szövege értelmes és világos, a jogalkalmazás
során felismerhető normatartalmat hordozzon (ABH 1992,
135, 142.).
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a támadott
jogszabály világos, érthető és megfelelően értelmezhető, a
jogalkalmazás során felismerhető normatartalmat hordoz,
a jogbiztonság alkotmányos követelménye az indítványozó által megjelölt okokból nem sérül, ezért a jogbiztonság
sérelmének megállapítására irányuló indítványt a DíjR.
1. § (1) bekezdése vonatkozásában elutasította.
2. Az Alkotmánybíróság ezt követően az utólagos normakontroll indítványokat és az ennek keretén belül előterjesztett mulasztás megállapítása iránti kérelmet bírálta el.
2.1. Az Alkotmánybíróság – utalva a jelen határozat
I. pontjának 2.2. alpontjában foglaltakra – mellőzte az alkotmányjogi panaszban már elbírált DíjR. 1. § (1) bekezdésének utólagos normakontroll keretében történő ismételt vizsgálatát, tekintettel arra, hogy a módosult jogszabály azonos tartalmú a korábban hatályban volt jogszabállyal, így e kérdésben is irányadóak az Alkotmánybíróság fent kifejtett megállapításai.
2.2. Az indítványozó a tulajdonhoz való jogot sértőnek
véli, hogy nem egyértelmű: a végrehajtási kifogás (Vht.
217. §) önálló bírósági nemperes eljárás-e vagy sem, ami
bizonytalan helyzetet teremt abban a tekintetben, hogy a
jogi képviselő díját mely jogszabály alapján kell kiszámítani. Az Alkotmánybíróság ezen indítványi elem tekintetében utal a jelen határozat indokolásának III. 1.3. pontjában
kifejtettekre, melynek alapján értelmezési bizonytalanság
nem áll fenn, az alkalmazandó jogszabály felismerhető
normatartalmat hordoz, emiatt a jogbiztonság követelménye nem szenved sérelmet. Ebből következően az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének sérelmére alapozott azon indítványi elem, mely a tulajdonhoz való jog sérelmét állítja
nem értelmezhető, ezért azt az Alkotmánybíróság elutasította. Emellett az Alkotmánybíróság – állandó gyakorlatát
figyelembe véve – megjegyzi, hogy önmagában a tulajdonszerzésre az Alkotmány nem tartalmaz rendelkezést, a
tulajdonjog védelme csak a már megszerzett jogokra
vonatkozik [37/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH 1994,
238, 243.].
2.3. Az indítványozó a Vht. 9. §-ának megsemmisítését
arra hivatkozással kérte, hogy az ellentétes a Jat. 2. § c) és
3. § g) pontjával, mivel nem egyértelmű, hogy a „nemperes
eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel” fordulat mit jelent, így az az Alkotmány 2. § (1) bekezdését sérti.
Az Alkotmánybíróság a normavilágossággal kapcsolatban az 1.3. pontban kifejtetteken túl több határozatában kimondta azt is, hogy a normavilágosság sérelme miatt az alkotmányellenesség akkor állapítható meg, ha a szabályozás a jogalkalmazó számára értelmezhetetlen, vagy eltérő
értelmezésre ad módot és ennek következtében a norma
hatását tekintve kiszámíthatatlan, előre nem látható helyzetet teremt a címzettek számára, illetőleg a normaszöveg
túl általános megfogalmazása miatt teret enged a szubjektív, önkényes jogalkalmazásnak [1160/B/1992. AB határozat, ABH 1993, 607, 608.].
A 42/1997. (VII. 1.) AB határozat szerint „[a]lkotmányellenessé nyilvánítható az a szabály, amely értelmezhetetlen voltánál fogva teremt jogbizonytalanságot, mert hatását tekintve nem kiszámítható és címzettjei számára előre nem látható” (ABH 1997, 299, 301.).
A támadott jogszabálynak nem tulajdonítható az indítványozó által megjelölt olyan értelmezés, mely a norma
értelmezhetetlenségére, illetve eltérő értelmezésére, kiszámíthatatlanságára, vagy túlzottan általános megfogalmazására alapozottan jogbizonytalanságot eredményezne.
Önmagában az, hogy a Vht. 9. §-a szokásos utaló szabályként azt írja elő, hogy azokra az eljárási kérdésekre, amelyeket ez a törvény külön nem szabályoz, a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény és a végrehajtásáról szóló jogszabályok – a polgári nemperes eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel – megfelelően irányadók,
nem sérti a normavilágossággal szemben támasztott követelményeket, és nem vezet önkényes jogalkalmazáshoz
sem. Pontosan e rendelkezés határozza meg a jogalkalmazó mozgásterét és jelöli ki egyértelműen az alkalmazandó
jogszabályokat. Erre tekintettel nem megalapozottak az indítványozó azon hivatkozásai, hogy a támadott jogszabályi rendelkezés az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében
foglalt jogállamiság elvéből levezetett jogbiztonság követelményét sérti. Emiatt az Alkotmánybíróság az indítványt
ebben a tekintetben is elutasította.
2.4. Az indítványozó a Vht. 217. §-ával összefüggésben
mulasztás megállapítását is kérte, mivel álláspontja szerint
a jogalkotó nem tett eleget a „végrehajtási kifogás polgári
eljárási szabályainak megalkotása körében” fennálló kötelezettségének, azonban nem jelölte meg az Alkotmány sérülni vélt rendelkezését. Emellett a Vht. 217. § (4) bekezdését az indítványozó az Alkotmány 2. § (1) bekezdésébe
és az 57. § (1) bekezdésébe ütközőnek vélte, azonban
konkrét indokot ezzel összefüggésben nem jelölt meg.
Ugyanígy nem jelölte meg a Vht. 307. § (2) bekezdésének
h) pontjából a „végrehajtási eljárásban közreműködő jogi
képviselő díjazását” szövegrésze, valamint a DíjR. egésze
tekintetében az alkotmányellenesség indokát.
Az Abtv. 22. § (2) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság határozott kérelem alapján jár el, mely kérelemben három feltételnek kell együttesen fennállnia: egyrészt a kérelemnek tartalmaznia kell a sérelmezett jogszabályi rendelkezést, továbbá az Alkotmány érintett szakaszát, valamint
azt az indokot, amely alapján az indítványozó az alkot
mánysértést fennállónak véli. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint a kérelem alapjául szolgáló
ok hiányában az indítvány – a tartalmi követelményeknek
meg nem felelő volta miatt – érdemben nem bírálható el,
ezért azt az Alkotmánybíróság visszautasítja [18/1993.
(III. 19.) AB határozat, ABH 1993, 161, 171.].
Mivel a Vht. 217. § egészét, a Vht. 307. § (2) bekezdésének h) pontjából a „végrehajtási eljárásban közreműködő
jogi képviselő díjazását” szövegrészét, valamint a DíjR.
egészét illetően az indítvány nem felel meg az Abtv. fenti
rendelkezésének, ezért az Alkotmánybíróság az indítvány
ezen részeit – mint érdemi vizsgálatra alkalmatlant –
visszautasította.
3. Az indítványozó kezdeményezte továbbá, hogy az
Alkotmánybíróság állapítson meg alkotmányos követelményt a Vht. egyes rendelkezéseinek alkalmazásával
összefüggésben. Az Abtv. nem biztosít indítványozási jogot alkotmányos követelmény megfogalmazására. Az Alkotmánybíróság az Ügyrend 29. § c) pontja szerint visszautasítja az indítványt, ha megállapítható, hogy az eljárás
indítványozására az indítványozónak nincs jogosultsága
[292/B/2001. AB végzés, ABH 2001, 1591–1592.]. Ezért
az Alkotmánybíróság az alkotmányos követelmény megállapítására előterjesztett indítványt visszautasította.
4. Mivel az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt, valamint a jogszabály alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt
részben elutasította, illetve részben visszautasította, ezért a
megsemmisíteni kért rendelkezések konkrét esetben történő alkalmazhatóságának kizárására irányuló indítvány
vizsgálatát mellőzte (727/D/2000. AB határozat, ABH
2005, 931, 935-936.).
Budapest, 2009. szeptember 29. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
78/2007. (XI. 9.) ME határozata az Egyenlő Bánásmód Tanácsadó Testület tagjának felkéréséről.
Az egyenlő bánásmódról és az esélyegyenlőség előmozdításáról szóló 2003. évi CXXV. törvény 17/C. §
(1) bekezdése alapján, az igazságügyi és rendészeti miniszter javaslatára
dr. Somody Bernadette jogászt, az Eötvös Loránd Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar Alkotmányjogi Tanszék egyetemi tanársegédjét az Egyenlő Bánásmód Tanácsadó Testület tagsági teendőinek ellátására
– 2007. november 1-jei hatállyal, hatéves időtartamra –
felkérem. Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
91/2013. (II. 27.) KE határozata államtitkári felmentésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja és a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és
az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 55. §-a alapján – a miniszterelnök javaslatára – L. Simon
Lászlót, az Emberi Erőforrások Minisztériuma államtitkárát e megbízatása alól 2013. február 27-ei hatállyal felmentem.
Budapest, 2013. február 22. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
1201/2019. (IV. 15.) Korm. határozata a 2024. Európai Egyetemi Játékok megrendezése és a magyar egyetemi sport fejlesztése érdekében szükséges kormányzati intézkedésekről.
A Kormány
 1. az Európai Egyetemi Játékok Debrecenben és Miskolcon történő megrendezéséről szóló 1050/2018. (II. 20.)
Korm.  határozatban foglaltakkal összhangban támogatja, hogy a  Magyar Egyetemi-Főiskolai Sportszövetség
(nyilvántartási szám: 01-02-0003901, székhely: 1146 Budapest, Istvánmezei út 1–3.; a továbbiakban: Sportszövetség)
megrendezze a 2024. évi Európai Egyetemi Játékokat (a továbbiakban: Sportesemény) Magyarországon;
2. felhívja a pénzügyminisztert, hogy – az emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon a Sportesemény
megrendezéséhez
a) a 2020.  évben szükséges legfeljebb 15  500  000  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2020. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
b) a 2021.  évben szükséges legfeljebb 36  325  000  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2021. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
c) a 2022.  évben szükséges legfeljebb 46  900  000  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2022. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
d) a 2023.  évben szükséges legfeljebb 132  475  000  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2023. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
e) a 2024.  évben szükséges legfeljebb 444  500  eurónak megfelelő forintösszegű jogdíj, valamint ezenfelül
legfeljebb 1  272  287  975  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési forrás biztosításáról
a 2024. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára;
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere
Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
3. támogatja a Sportesemény megrendezésével összefüggésben a magyar egyetemi sport hosszú távú fejlesztését;
 4. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon a  3.  pontban
meghatározott cél érdekében a Magyar Egyetemi-Főiskolai Országos Bajnokság minőségének fejlesztéséhez
a) a 2020.  évben szükséges legfeljebb 38  122  500  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2020. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
b) a 2021.  évben szükséges legfeljebb 38  122  500  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2021. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
c) a 2022.  évben szükséges legfeljebb 38  122  500  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2022. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
d) a 2023.  évben szükséges legfeljebb 38  122  500  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2023. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára,
e) a 2024.  évben szükséges legfeljebb 19  064  825  forint rendezési költség fedezetéül szolgáló költségvetési
forrás biztosításáról a 2024. évi központi költségvetés XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára;
Felelős: pénzügyminiszter
emberi erőforrások minisztere
Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
5. az 1. és a 3. pontban meghatározott célok megvalósítása érdekében, a 2. és a 4. pontban meghatározott összegben
az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 101/A.  §-ában
meghatározott támogatás nyújtásáról dönt a Sportszövetség részére, és felhívja az emberi erőforrások miniszterét,
hogy a  2. és a  4.  pont szerinti forrás terhére adjon ki egyszerűsített támogatói okiratot a  Sportszövetség részére
elszámolási, valamint a fel nem használt támogatási összeg tekintetében visszafizetési kötelezettség rögzítésével.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: a támogatás fedezetéül szolgáló forrás rendelkezésre állását követően azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
15/2018. (HK 1/2019.) HVK LOGCSF szakutasítása a multivitamin étrend-kiegészítő biztosításáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdésében
foglaltak alapján az alábbi
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra,
a honvédelemért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre,
valamint a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) hadrendjébe tartozó katonai szervezetekre terjed ki.
2. Felkérem a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat
főigazgatóját, valamint a miniszter fenntartói irányítása
alá tartozó köznevelési intézmény vezetőjét, hogy szervezete vonatkozásában a szakutasításban foglaltak végrehajtását tegye lehetővé.
3. Ezen szakutasítás a katonai szolgálatra való egészségi, pszichikai és fizikai alkalmasságról, valamint a felülvizsgálati eljárásról szóló 10/2015 (VII. 30.) HM rendelet
5. számú mellékletében megjelölt munkakörökből a nehéz
és közepesen nehéz fizikai munkát végző személyi
állományra terjed ki.
4. A multivitamin készítményeket az egy hetet meghaladó kitelepüléssel járó gyakorlatot, feladatot végrehajtó,
2. pont szerint meghatározott munkakörű állomány részére október 1 – április 30. közötti időszakban, továbbá
Magyarország határain kívüli nemzetközi válságreagáló
és béketámogató műveletekben történő részvételre való
felkészítés-, valamint a missziós feladat végrehajtás teljes
időszakára a részvétvevő teljes állomány részére biztosítani kell. A készítményeket a fenti feladatok végrehajtását
megelőzően – előtte minimum 2 héttel – kell az igényjogosult részére átadni.
5. A jogosult állomány részére kizárólag az MH által
központilag – az MH egészségügyi főnök szakmai ajánlása alapján – beszerzett étrendkiegészítő biztosítható.
A multivitamin készítményeket a hatályos központi – annak hiányában saját hatáskörben megkötött – élelmiszer
szerződések terhére kell biztosítani. Célja, hogy a hagyományos étrend, valamint a MH által biztosított élelmezési
ellátás kiegészítéseként a jogosult állomány multivitamin
készítményeket kapjon.
6. Biztosított mennyiség: az előírt adagolásnak megfelelően. 7. Ez a szakutasítás az aláírása napján lép hatályba.
Kaposvári László dandártábornok s. k.,
mb. csoportfőnök


text:
42/2014. (XII. 5.) EMMI utasítása az Emberi Erőforrások Minisztériuma európai uniós fejlesztéspolitikáért felelős államtitkárának irányítása alá tartozó szervezeti egységek feladatairól és eljárásuk rendjéről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
60. § (2) bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva, figyelemmel a  jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. §
(4)  bekezdés c)  pontjára, valamint az  Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 33/2014.
(IX. 16.) EMMI utasítás 1. melléklet 3. § (2) bekezdésére – a miniszterelnök és a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős
miniszter jóváhagyásával – a következő utasítást adom ki:
1. § Az  Emberi Erőforrások Minisztériuma (a továbbiakban: minisztérium) európai uniós fejlesztéspolitikáért felelős
államtitkárának (a továbbiakban: államtitkár) irányítása alá tartozó szervezeti egységek feladatairól és eljárásuk
rendjéről szóló szabályzatot (a továbbiakban: Szabályzat) az 1. mellékletben foglaltak szerint határozom meg.
2. § (1) A Szabályzatot szükség szerint, de legalább évente felül kell vizsgálni.
 (2) Az  (1)  bekezdés szerinti felülvizsgálat megtörténtéről a  közigazgatási államtitkár a  felülvizsgálat eredményének
egyidejű továbbításával tájékoztatja a Miniszterelnökség közigazgatási államtitkárát. 3. § A 2. § (1) bekezdésétől eltérően a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter
a) a közigazgatás fejlesztése okán szükséges szervezeti és működési szabályok, valamint
b) jogszabályváltozás
miatt bármikor kezdeményezheti a Szabályzat 30 napon belül történő módosítását. A módosítás elmulasztása esetén
a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter gondoskodik a megfelelő módosítás érvényesüléséről
és az azzal kapcsolatos intézkedés hatálybalépéséről.
4. § Ha ez az utasítás eltérően nem rendelkezik, az államtitkár irányítása alá tartozó szervezeti egységek feladataira és
eljárásuk rendjére az Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 33/2014. (IX. 16.)
EMMI utasítást (a továbbiakban: EMMI SZMSZ) kell megfelelően alkalmazni.
5. § Hatályát veszti
a) az Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 4/2013. (I. 31.) EMMI utasítás,
b) az Emberi Erőforrások Minisztériuma EU fejlesztési és stratégiai helyettes államtitkárának irányítása alá tartozó
szervezeti egységek feladatairól és eljárásuk rendjéről szóló 15/2014. (IV. 14.) EMMI utasítás és
c) az  Emberi Erőforrások Minisztériuma szervezeti és működési rendjének ideiglenes meghatározásáról szóló
24/2014. (VII. 18.) EMMI utasítás. 6. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
41/2005. (XI. 24.) HM–GKM együttes rendelete a katonai célú víziközlekedésről.
A víziközlekedésről szóló 2000. évi XLII. törvény
(a továbbiakban: törvény) 88. §-ának (8) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján – tekintettel a katonai víziközlekedés sajátosságaira – a Magyar Honvédség (a továbbiakban: honvédség) személyi állományára, úszólétesítményeire, továbbá a honvédelmi célú, mederben és parton
lévő, hajózást szolgáló létesítményeire vonatkozóan a következőket rendeljük el:
A rendelet hatálya 1. § (1) A rendelet hatálya
a) a hadihajós tevékenységre, az azt szolgáló vagy an
nak folytatását befolyásoló hajózási létesítményekre és katonai úszólétesítményekre, valamint
b) a hadihajós tevékenységet folytató katonákra és polgári személyekre
terjed ki.
(2) Az ország határain kívül magyar hadilobogó alatt,
illetve az ország területén külföldi hadilobogó alatt közlekedő katonai úszólétesítményekre, valamint ezekkel folytatott hajózási tevékenységre a rendelet rendelkezéseit
annyiban kell alkalmazni, amennyiben nemzetközi szerződés eltérően nem rendelkezik.
Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában
1. hadihajós tevékenység: vízen hadihajóval folytatott
katonai hajózási szaktevékenység;
2. hadihajó: katonai célra épített vagy honvédelmi fel
adatokra igénybe vett olyan hadilobogó alatt közlekedő
hajó, amely rendelkezik beépített fegyverzettel és katonai
célú felszereléssel, vagy legénysége katonákból áll;
3. hadikikötő: a honvédség által üzemben tartott kikötő, amely kizárólag katonai úszólétesítmények elhelyezésére és tárolására szolgál;
4. katonai úszólétesítmény: a honvédség állományába
tartozó, katonai célú víziközlekedésre, vízen való munkavégzésre és azokkal összefüggő tevékenység folytatására
alkalmas úszóképes eszköz, szerkezet, berendezés;
5. átkelési célú katonai tevékenység: olyan katonai tevékenység, amely katonai alegységek és szállítmányok a
víz egyik partjáról a túlsó partra, vízen történő átjuttatására
irányul;
6. hadihajós katonai szervezet: a honvédelmi miniszter
által az alapító okiratban hadihajózásra felhatalmazott katonai szervezet;
7. honvédelmi célú hajózási létesítmény: a katonai célú
víziközlekedés biztonságát és zavartalanságát elősegítő,
vagy az úszólétesítmények kikötésére, veszteglésére szolgáló, katonai hajózási célokat szolgáló, mederben és parton lévő létesítmény, amelynek a sajátos honvédelmi vagy
katonai rendeltetésére tekintettel – beleértve a nemzetközi
szerződésekből eredő kötelezettségeket is – szolgálati viszonyon kívüli használata korlátozott.
A hadihajózás igazgatása 3. § (1) A hadihajózással összefüggő állami feladatok körében az igazgatási tevékenységet, valamint a hadihajózással kapcsolatos tűzszerész tevékenység igazgatását a honvédelmi miniszter a Honvédelmi Minisztérium Honvéd
Vezérkar főnöke, illetve az illetékes katonai szervezet útján végzi.
(2) A hadihajós katonai szervezet az árvíz- és belvízveszély esetén közreműködik a közbiztonság és a közrend
fenntartásában, az élet- és vagyonmentésben, valamint a
helyreállításban. E tevékenység keretében a hadihajós katonai szervezet parancsnoka (a továbbiakban: parancsnok)
az illetékes hatóság által adott felhatalmazás esetén jogosult az adott folyamszakasz használatára kötelező utasításokat kiadni.
A katonai úszólétesítmény nyilvántartása 4. § (1) Minden katonai úszólétesítmény a honvédség állománytábláiban alkalmazandó eszközök és anyagok jegyzékében és a honvédség tárgyi eszköz nyilvántartásában
szerepel.
(2) A katonai úszólétesítményekről a honvédség törzskönyvet és teljességi jegyzéket állít ki. Ezen okmányokat a
hadihajós katonai szervezet tartja magánál.
(3) A katonai úszólétesítmény hadrendi számát az oldalán, feltűnő módon jelölni kell.
(4) A katonai úszólétesítményt a nyilvántartásból törölni kell, ha a hadrendből kivonták.
(5) Hadrendből kivont katonai úszólétesítmény fenntartásáról, tárolásáról annak elidegenítéséig vagy más szervezet részére történő átadásáig a parancsnok köteles gondoskodni.
A katonai úszólétesítmények műszaki és üzemeltetési
biztonsága, munkavégzés katonai úszólétesítményen
5. § (1) A katonai úszólétesítményt hadi használatra alkalmas állapotban kell üzemben tartani.
(2) A katonai úszólétesítmény hadi használatra alkalmas, ha üzemképes, továbbá rendelkezik
a) a parancsnok által megállapított létszámú és képesítés szerinti összetételű személyzettel,
b) üzemképes, beépített fegyverzettel és felszereléssel,
valamint c) a szakfeladatok ellátásához szükséges okmányokkal.
(3) Katonai úszólétesítmény esetében a honvédség által
megállapított műszaki, biztonsági és környezetvédelmi
szabályok az irányadóak.
(4) A katonai úszólétesítmény üzemképességét – kifutásonként, de legalább hetente – a parancsnok által jóváhagyott jegyzőkönyv bizonyítja.
(5) A katonai úszólétesítményen irányadó munkarendre
és a munkavégzésre vonatkozó szabályok betartását a parancsnok ellenőrzi.
(6) A víziközlekedésben való részvétel esetén meg kell
tartani a víziközlekedés rendjéről szóló jogszabályban
foglaltakat.
(7) A (6) bekezdésben említett jogszabály mellékletét
képező Hajózási Szabályzat 1.10 cikke, 2. fejezete és
1–2. melléklete a hadihajós tevékenység keretében közlekedő katonai úszólétesítményre nem vonatkozik.
A katonai úszólétesítmény vezetője
és a hajó szakszemélyzete
6. § (1) Katonai úszólétesítményt megfelelő képesítéssel
rendelkező személy vezethet és azon hajós szakszolgálatot
– a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – megfelelő képesítéssel rendelkező személy láthat el.
(2) Katonai úszólétesítmény vezetőjének és hajós szakszemélyzetének képesítésére vonatkozó követelményeket
a törvény és a hajózási képesítésekről szóló rendelet állapítja meg. A követelmények teljesítésére a parancsnok
megfelelő határidőt szab, a teljesítésig a katonai úszólétesítmény vezetése a parancsnok rendelkezése alapján történik.
(3) Katonai úszólétesítményen hajós szakszolgálatot a
kiképzés alatt lévő személy megfelelő képesítéssel rendelkező személy felügyelete alatt láthat el.
(4) A katonai úszólétesítmény vezetője köteles gondoskodni az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos
munkavégzés feltételeinek megtartásáról.
Révkalauz 7. § Külföldi vízi utakon a katonai úszólétesítmény vezetőjének – ha az adott víziútszakaszra érvényes képesítéssel
nem rendelkezik – révkalauzt kell igénybe vennie a megfelelő szintű elöljáró engedélyével.
Hajónapló, szolgálati könyv 8. § (1) A katonai úszólétesítmény vezetője – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – hajónaplót köteles vezetni.
(2) Katonai úszómű, személyzet nélküli hajó, komp,
révhajó és a révcsónak üzemeltetése során nem kell hajónaplót vezetni.
(3) A hajónaplót a katonai úszólétesítmény vezetője az
úszólétesítményen tárolja.
(4) A hajónaplóba a törvényben felsoroltakon kívül be
kell vezetni az elvégzett hadihajós szaktevékenységgel
kapcsolatos megjegyzéseket.
(5) A hajónaplóba bejegyzést a törvényben felsoroltakon kívül a katonai úszólétesítmény vezetőjének szolgálati
elöljárója is tehet.
(6) A személyzeti jegyzékbe tartozó adatokat a hajónapló tartalmazza.
(7) Hajónaplóként csak a honvédség által kiadott, és a
hadihajós katonai szervezet által hitelesített hajónapló
használható.
(8) Azt a személyt, aki katonai úszólétesítményen teljesít szolgálatot, a törvényben meghatározott szolgálati
könyvvel el kell látni.
Víziközlekedési baleset
és hajózási rendkívüli esemény 9. §
(1) Amennyiben víziközlekedési baleset vagy hajózási
rendkívüli esemény katonai úszólétesítményt érint, a baleset, illetve a hajózási rendkívüli esemény szakmai vizsgálatát a hadihajós katonai szervezet végzi.
(2) Ha kár kizárólag a honvédség vagyonában keletkezett és az másnak fel nem róható, a kárügy a kárérték függvényében az arra illetékes parancsnok kizárólagos hatáskörébe tartozik.
(3) A víziközlekedési baleset, hajózási rendkívüli esemény rendeltetésszerű használat során történt bekövetkezése esetén a katonai úszólétesítmény biztonsági állapotát
a parancsnok soron kívül ellenőrzi, ennek befejezéséig
használatát megtiltja.
Honvédelmi célú hajózási létesítmények 10. § (1) A honvédelmi célú hajózási létesítmények létesítéséhez, használatbavételéhez, átalakításához, rendeltetéstől
eltérő használatához, továbbá megszüntetéséhez hatósági
engedély szükséges. A hatósági engedélyezés során a sajátos építményfajták körébe tartozó honvédelmi és katonai
célú építményekre vonatkozó építéshatósági eljárások szabályait kell alkalmazni.
(2) Hatósági engedély nélkül végezhető
a) a hajózási létesítmény olyan felújítása (karbantartá
sa), amely nem jár együtt a létesítmény rendeltetésszerű
használatának korlátozásával, és nem okoz eltérést a léte
sítési és használatbavételi engedélyben foglaltakhoz képest; b) az engedélyezettel azonos műszaki jellemzőkkel és
paraméterekkel rendelkező részelem cseréje;
c) a létesítési engedélyben megállapított geometriai
méretek visszaállítására irányuló tevékenység.
(3) A hadikikötő üzemeltetője nem köteles bejelenteni
hatósági engedélyhez nem kötött tevékenységet.
(4) A honvédelmi célú hajózási létesítmények – tekintettel azok speciális jellegére – üzemben tartási engedély
nélkül, határozatlan ideig üzemeltethetők.
(5) A honvédelmi célú hajózási létesítmények üzemelésével kapcsolatos ellenőrzésre, csakúgy mint az ott elhelyezett katonai úszólétesítmények ellenőrzésére a hadihajós katonai szervezet jogosult.
(6) A honvédelmi célú hajózási létesítmények rendeltetésre alkalmas állapotban tartásáról a parancsnok gondoskodik.
(7) A hadikikötő igénybevételét a parancsnok az általa
jóváhagyott kikötőrendben szabályozza.
(8) A honvédelmi célú hajózási létesítmények nem katonai szervezet részére történő igénybevételre bocsátása
esetén a honvédség igénybevételi díjra jogosult. Az ingyenes igénybevételt az elöljáró szerv engedélyezi.
(9) A hadikikötő nem jelölhető ki szükségkikötőként. Záró rendelkezés
11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
Juhász Ferenc s. k., Dr. Kóka János s. k.,
honvédelmi miniszter gazdasági és közlekedési miniszter


text:
24/2011. (VIII. 9.) KIM rendelete az előzetes és utólagos hatásvizsgálatról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 30. § (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján – az egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 2. § (1) bekezdés
a) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Ez a rendelet – a rendkívüli állapot, szükségállapot, veszélyhelyzet, megelőző védelmi helyzet és az Alkotmány
19/E. §-a szerinti eset idején kiadható jogszabály kivételével – a Kormány által előterjesztendő törvényjavaslat,
valamint kormányrendelet és miniszteri rendelet tervezetének előzetes és utólagos hatásvizsgálatára vonatkozó
követelményeket határozza meg. (2) Az e rendeletben foglaltakat a Kormány normatív határozata tekintetében is alkalmazni kell.
2. § (1) E rendelet alkalmazásában 1. előzetes hatásvizsgálati összefoglaló: az előzetes hatásvizsgálat eredményeit, a tételes hatásvizsgálati lapok
összefoglaló adatait és a várható hatásokat röviden és áttekinthetően megjelenítő összefoglaló főlap;
2. hatásvizsgálat: olyan információgyűjtő-elemző folyamat, amelynek elsődleges célja a szabályozás
hatékonyságának növelése, mely magában foglalja a szabályozás várható következményeinek a szabályozás
feltételezett hatásaihoz igazodó részletességben és releváns időtávon történő megvizsgálását, majd az
eredmények megalapozott döntéshozatal elősegítése érdekében történő összegzését; 3. hatásvizsgálati lap: az előzetes hatásvizsgálati összefoglaló és a tételes hatásvizsgálati lapok;
4. önálló intézkedés: a szakpolitikai célok elérése érdekében meghatározott – a szabályozásban foglalt –
különválasztható, egymástól független folyamatok, tevékenységek; 5. szabályozás: az 1. § szerinti jogszabályokban, közjogi szervezetszabályozó eszközökben foglalt intézkedések;
6. szabályozás előkészítője: a szabályozás előkészítéséért felelős, feladat- és hatáskörrel rendelkező miniszter;
7. tételes hatásvizsgálati lap: az előzetes hatásvizsgálat során felmért hatások részletes adatait megjelenítő
tematikus adatlap. (2) Az 1. mellékletben foglalt hatásvizsgálati lap előterjesztésre vonatkozó szabályait a miniszteri rendelet tervezetére is
alkalmazni kell. 2. Az előzetes hatásvizsgálat 3. § Az előzetes hatásvizsgálat során
a) a legnagyobb hasznossággal járó hatásvizsgálatokat, az adott szabályozás függvényében a döntési helyzet
megalapozásában legnagyobb szerepet játszó közvetett és közvetlen hatások elemzését kell elvégezni;
b) a szabályozás pozitív és negatív hatásait is fel kell tárni;
c) a számszerűsíthető előnyöket és hátrányokat számszerűsíteni kell, majd ilyen formában kell elemezni;
d) egy előzetes hatásvizsgálaton belül egységes módszertani elvrendszert kell alkalmazni;
e) a szabályozás várható hatásait az adott szabályozás tekintetében releváns időintervallumban kell vizsgálni;
f) több döntési változat esetén valamennyi változat esetében fel kell mérni a várható előnyöket és hátrányokat.
4. § (1) Az előzetes hatásvizsgálat részleteinek megtervezése érdekében a szabályozási igény felmerülését követően
– a szabályozás megalkotására vonatkozó kormányzati szándék esetén – a szabályozás előkészítője megvizsgálja
a szabályozás célját és felméri a szabályozás várható tartalmi elemeit.
(2) A szabályozás előkészítője kiválasztja azokat a jelentős következményekkel járó, érdemi szabályozási elemeket,
amelyek következményeinek elemzésére kiterjed az előzetes hatásvizsgálat és kiválasztja a vizsgálandó hatásokat.
(3) A szabályozás előkészítője értékeli a szabályozás elmaradásának várható következményeit, a szabályozás elmaradása
esetén jelentkező költségvetési hatásokat. (4) Az előzetes hatásvizsgálat során valamennyi releváns időtáv figyelembevételével a hatásvizsgálati lapon rögzíteni kell
a szabályozás közvetett és közvetlen a) az érintett csoportokra gyakorolt társadalmi, gazdasági, versenyképességi és foglalkoztatási,
b) költségvetési, c) a piaci, közigazgatási, lakossági és egyéb nem piaci szereplőket érintő adminisztratív terhekre gyakorolt és
igazgatási, d) környezeti és természeti, e) egészség-, valamint
f) egyéb, kifejezetten az adott szabályozás szempontjából releváns
hatásait. 5. § (1) Az előzetes hatásvizsgálat adatait és az előzetes hatásvizsgálat során feltárt eredményeket az 1. mellékletben
meghatározott hatásvizsgálati lapon szükséges rögzíteni. (2) Amennyiben a szabályozás több olyan önálló intézkedést tartalmaz, amelynek jelentős, önálló hatásvizsgálattal
értelmezhető hatása van és a hatások egy hatásvizsgálati lapon történő rögzítése nem indokolt, több hatásvizsgálati
lap kitöltése szükséges. (3) Ha a szabályozás sürgős elfogadásához kiemelkedő közérdek fűződik, a tételes hatásvizsgálati lap, különösen indokolt
esetben a hatásvizsgálati lap kitöltése alól a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter, a
szabályozás előkészítőjének – amennyiben az adott szabályozás előzetes egyeztetésére sor kerül, az előzetes
egyeztetés keretében megküldött – írásbeli kérelme alapján felmentést adhat.
(4) Ha a rendelet törvény végrehajtását szolgálja és a rendelet a törvénnyel egyidejűleg kerül egyeztetésre és
a rendeletnek önálló, hatásvizsgálattal értelmezhető hatása nincsen, akkor a rendelet hatásvizsgálati lapján elegendő
a törvény hatásvizsgálati lapjára történő utalás megjelenítése. (5) Ha a szabályozás kizárólag technikai módosításokat tartalmaz és nincs önálló, hatásvizsgálattal értelmezhető hatása,
a tételes hatásvizsgálati lapok kitöltése nem szükséges. (6) A hatásvizsgálati lap mellékleteként szükség szerint csatolandóak
a) a hatásvizsgálat eredményeit alátámasztó részletes számítások, b) a módszertan rövid leírása,
c) egyéb kiegészítő információk. 3. Az utólagos hatásvizsgálat
6. § (1) Az előzetes hatásvizsgálatra vonatkozó 3. § a)-e) pontjában és 4. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezéseket az
utólagos hatásvizsgálatra is megfelelően alkalmazni kell. (2) Az utólagos hatásvizsgálatot a (3) bekezdésben foglaltak kivételével a hatásvizsgálati lapon rögzítettek szerinti
időpontban és módszertan alapján kell lefolytatni, melynek eredményéről a szabályozás előkészítője tájékoztatja
a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős minisztert. (3) Az utólagos hatásvizsgálat akkor végezhető el a hatásvizsgálati lapon rögzítettektől eltérően, ha
a) a hatásvizsgálatot a hatásvizsgálati lapon meghatározott helyett más végzi el;
b) a hatásvizsgálati lapon meghatározottnál korábban vagy későbbi időpontban kerül sor a hatásvizsgálat
lefolytatására, vagy c) a hatásvizsgálatnak a hatásvizsgálati lapon meghatározott módszertan alapján történő elvégzésére nincs
lehetőség. (4) Amennyiben a szabályozás előkészítője az utólagos hatásvizsgálatot a (3) bekezdésben foglaltak alapján
a hatásvizsgálati lapon rögzítettektől eltérően végzi el, az eltérés részletes szakmai indokairól a kormányzati
tevékenység összehangolásáért felelős minisztert írásban tájékoztatja. 4. A hatásvizsgálat szervezése
7. § (1) A hatásvizsgálati lap kitöltéséért a szabályozás előkészítője a felelős.
(2) A kitöltött hatásvizsgálati lap a kormány-előterjesztés és a miniszteri rendelet tervezetének mellékletét képezi az
egyeztetési folyamat kezdetétől. (3) Amennyiben az egyeztetési folyamat során a szabályozás tartalmának módosítására kerül sor, a várható hatások
felmérése és a hatásvizsgálat új eredményeinek hatásvizsgálati lapon történő rögzítése ismételten szükséges.
8. § (1) A szabályozás előkészítője a) gondoskodik az általa vezetett szerven belül a hatásvizsgálati kapcsolattartásáért felelős szervezeti egység,
személy kijelöléséről és a hatásvizsgálat szervezéséről; b) írásban tájékoztatja a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős minisztert a hatásvizsgálati
kapcsolattartó személyéről; c) elkészíti és megküldi a kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter részére minden év február
15-éig az általa vezetett szerv hatásvizsgálati tevékenységéről szóló írásbeli beszámolót (a továbbiakban:
hatásvizsgálati beszámoló). (2) A szabályozás előkészítője által kijelölt hatásvizsgálati kapcsolattartók
a) a szabályozás előkészítője által vezetett szerv hatásvizsgálati tevékenységével kapcsolatos szakmai kérdések,
b) a hatásvizsgálati lap kitöltésével összefüggő gyakorlati kérdések és
c) a hatásvizsgálati tevékenység fejlesztésével kapcsolatos javaslatok megvitatásának érdekében eseti jelleggel értekezletet tartanak, melynek összehívását a kormányzati tevékenység
összehangolásáért felelős miniszter által kijelölt minisztériumi hatásvizsgálati kapcsolattartó kezdeményezi.
(3) A hatásvizsgálati beszámoló tartalmazza a) az elvégzett előzetes és utólagos hatásvizsgálatok számát;
b) a hatásvizsgálatok elkészítésére vonatkozó átlagos időtartamot; c) a 6. § (3) bekezdésében meghatározott eltérés, valamint az utólagos hatásvizsgálatok elvégzése elmaradásának
okait; d) a hatásvizsgálatok elkészítésére, felhasználására, hasznosulására vonatkozó gyakorlati tapasztalatokat és
e) a hatásvizsgálati tevékenység fejlesztésére vonatkozó javaslatokat. (4) A kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter – a hatásvizsgálati beszámolók figyelembevételével –
minden év március 31-ig tájékoztatja a Kormányt a hatásvizsgálati tevékenységgel összefüggő gyakorlati
tapasztalatokról. (5) A kormányzati tevékenység összehangolásáért felelős miniszter a Kormány számára a hatásvizsgálatok során feltárt
eredményekről eseti jelleggel jelentést készít. 5. Záró rendelkezések
9. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
10. § Az 1. mellékletben foglalt hatásvizsgálati lap kitöltésére vonatkozó rendelkezéseket a 2011. szeptember 30-át
követően előkészített előterjesztésekre és miniszteri rendelettervezetekre kell alkalmazni.
Dr. Navracsics Tibor s. k.,
közigazgatási és igazságügyi miniszter


text:
97/2011. (VI. 29.) Korm. rendelete az ELI (Extreme Light Infrastructure) integrált európai kutatási nagyberendezés magyarországi megvalósításával összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről
szóló 2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdésében és a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés
b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházásnak nyilvánítja az ELI (Extreme Light
Infrastructure) integrált európai kutatási nagyberendezés Szeged Megyei Jogú Város közigazgatási területén (Szeged,
01392/19 helyrajzi szám) történő megvalósítását.
(2) A Kormány kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja az 1. mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek
az ELI (Extreme Light Infrastructure) integrált európai kutatási nagyberendezés Szeged Megyei Jogú Város
közigazgatási területén (Szeged, 01392/19 helyrajzi szám) történő megvalósításával függenek össze.
(3) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyekben eljáró hatóságként az 1. mellékletben
meghatározott hatóságokat jelöli ki.
(4) A rendelet hatálya alá tartozó első fokú környezetvédelmi hatósági engedélyezési, természetvédelmi engedélyezési,
illetve természetvédelmi kiegyenlítő intézkedés előírására irányuló engedélyezési eljárásokban a kijelölt
Alsó-Tisza-vidéki Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség országos hatáskörben és
illetékességgel jár el.
(5) A rendelet hatálya alá tartozó elsőfokú erdészeti hatósági engedélyezési eljárásokban kijelölt, valamint a rendelet
hatálya alá tartozó eljárásokban, erdővédelem tárgykörben szakhatóságként közreműködő Bács-Kiskun Megyei
Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Erdészeti Igazgatóság országos hatáskörben és illetékességgel jár el.
(6) Azokban az esetekben, amikor az 1. mellékletben meghatározott ügyfajtára vonatkozó jogszabály az adott ügyben
szakhatóság közreműködését rendeli el, a Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyekben
szakhatóságként a 2. mellékletben meghatározott hatóságokat jelöli ki.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba, rendelkezéseit a folyamatban levő ügyekben is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1702/2012. (XII. 29.) Korm. határozata a Környezet és Energia Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akcióterv 1–3. prioritásának megállapításáról.
A Kormány 1. megállapítja az Új Széchenyi Terv környezetfejlesztési céljainak megvalósítása érdekében – a Környezet és Energia
Operatív Program 2011–2013. közötti időszakra szóló akcióterv 1–3. prioritását az 1. melléklet szerint,
2. visszavonja a Környezet és Energia Operatív Program 2011–2013. évekre szóló akciótervének megállapításáról
1551/2012. (XII. 4.) Korm. határozat 1. mellékletének az akcióterv 1–3. prioritására vonatkozó részeit.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
191/2010. (VI. 9.) Korm. rendelete a veszélyhelyzet kihirdetéséről és az ennek során teendő intézkedésekről szóló 187/2010. (VI. 2.) Korm. rendelettel kihirdetett veszélyhelyzet feloldásáról.
A Kormány az Alkotmány 35. § (1) bekezdésének i) pontjában meghatározott hatáskörében eljárva, a katasztrófák elleni védekezés
irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi
LXXIV. törvény 7. § (1) bekezdésére tekintettel a következőket rendeli el:
1. § A Kormány a veszélyhelyzet kihirdetéséről és az ennek során teendő intézkedésekről szóló 187/2010. (VI. 2.) Korm.
rendelettel kihirdetett árvízi veszélyhelyzetet feloldja.
2. § A Kormány az árvízvédekezéssel összefüggő, 2010. június 1. 21.00 órát köve tően felmerült, indokolt költségek
felméréséről és biztosításáról külön intézkedik.
3. § (1) Ez a rendelet 2010. június 9-én 11 órakor lép hatályba.
(2) Hatályát veszti a veszélyhelyzet kihirdetéséről és az ennek során teendő intézkedésekről szóló 187/2010. (VI. 2.) Korm.
rendelet.
(3) Ez a rendelet 2010. június 10-én hatályát veszti.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
315/2008. (X. 30.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – a 2008. október 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdésének b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a Magyar Szociális Zöld Párt (1440 Budapest, Pf. 20) képviseletében Stekler Ottó elnök által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz
címzett kifogást lehet benyújtani az Országos Választási
Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903
Budapest, Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2008. szeptember 23-án aláírásgyűjtő
ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a
következő kérdés szerepelt:
„– Egyetért-e Ön azzal, hogy az Internet használata ingyenes legyen a jelen kérdésben megtartott népszavazást
követő év január 1-től?”
Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről
szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a
alapján az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesítés céljából be kell nyújtani az Országos Választási Bizottsághoz.
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló
1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány)
28/C. § (5) bekezdésének a) pontja értelmében nem lehet országos népszavazást tartani a költségvetésről, a
költségvetés végrehajtásáról, a központi adónemekről
és illetékekről, a vámokról, valamint a helyi adók központi feltételeiről szóló törvények tartalmáról. Az országos népszavazásra feltenni kívánt kérdésben megfogalmazott módosításnak azonban, figyelembe véve az
Internet használat biztosításának költségét – beleértve a
szolgáltatáshoz fűződő jelenlegi díjak mértékét, illetve
az állampolgárok (háztartások) számát – nagyon jelentős költségvetési vonzata lenne. Az Internet szolgáltatás
üzleti tevékenység, ezért egy eredményes népszavazást
követően a szolgáltató számára pótolni kellene a bevételkiesést. Az Alkotmány hatályos rendelkezései alapján a kérdésben országos népszavazás nem tartható.
Az Nsztv. 10. § b) pontja alapján az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani.
Mindezekre tekintettel az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését
megtagadja.
II. A határozat az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdésének
a) pontján, az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának b) pontján, a jog
orvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1944/2017. (XII. 12.) Korm. határozata egyes egyházi beruházások támogatásáról.
A Kormány
 1. egyetért az 1. melléklet szerinti egyházi célú támogatások megvalósításával, ezért az államháztartásról szóló törvény
végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 101/A.  § szerinti támogatást nyújt az  1.  mellékletben
meghatározott célokra a mellékletben nevesített kedvezményezettek részére, az ott meghatározott összegben;
2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – az  1.  pontban
foglaltak megvalósítása érdekében gondoskodjon 5 844 212 810 forint többletforrás rendelkezésre állásáról
a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1.  melléklet XX. Emberi
Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 55. Egyházi célú központi költségvetési
hozzájárulások alcím, 9. Egyházi közösségi célú programok és beruházások támogatása jogcímcsoport javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal
 3. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy az  1.  melléklet szerinti egyházi célú támogatások megvalósítása
érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket az 1. mellékletben megjelölt kedvezményezettekkel a támogatási
jogviszony létrehozása, valamint a költségvetési támogatások egy összegben történő kifizetése iránt.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
52/2012. (VI. 19.) OGY határozata országos népszavazásról.
Az Országgyűlés az „Egyetért-e Ön azzal, hogy az álláskeresési járadék folyósításának leghosszabb időtartama 260 nap
legyen?” kérdésben az országos népszavazást nem rendeli el.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
1076/2016. (II. 25.) Korm. határozata a Kárpátalján megvalósuló kulturális, egészségügyi, gazdasági célú programok kiegészítő támogatásának finanszírozása érdekében a rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzatátcsoportosításról.
A Kormány az  államháztartásról szóló 2011.  évi CXCV.  törvény 21.  § (6)  bekezdésében meghatározott jogkörében
eljárva a  Magyarország 2016.  évi központi költségvetéséről szóló 2015.  évi C.  törvény (a  továbbiakban: Kvtv.)
1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 32. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére, a Kvtv. 1. melléklet
XLII.  A  költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet, 42. Alapok támogatása cím, 2. Bethlen Gábor Alap
támogatása alcím javára 80,0 millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el elszámolási, a  fel nem használt rész
tekintetében visszatérítési kötelezettséggel az 1. melléklet szerint.
Az átcsoportosítás tekintetében
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Az elszámolás és a visszatérítési kötelezettség tekintetében
Felelős: a nemzetpolitikáért felelős miniszterelnök-helyettes
Határidő: 2016. június 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
47/2008. (II. 16.) KE határozata államtitkári kinevezésről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2006.
évi LVII. törvény 46. § (2) bekezdése alapján a miniszterelnök előterjesztésére dr. Tordai Csabát 2008. február 18-i
hatállyal a Miniszterelnöki Hivatal államtitkárává kinevezem.
Budapest, 2008. február 15. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
12/2018. (I. 12.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére – Heizer
Antal rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem Magyarország tiranai
nagykövetségének a vezetésére kapott megbízása alól.
Budapest, 2017. június 28. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
146/2011. (XII. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Isaszeg Nagyközség Önkormányzati Képviselő-testületének az állattartásra
szolgáló melléképületek elhelyezésénél betartandó védőtávolságokról és az állattartással kapcsolatos egyéb
feltételekről szóló 3/2003. (III. 26.) rendeletének 9. § (6) bekezdése, és 10. § (1) bekezdése alkotmányellenes, ezért
azokat megsemmisíti.
A megsemmisített rendelkezések e határozat közzétételét követő napon vesztik hatályukat.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az indítványozó ügyvéd Isaszeg Nagyközség Önkormányzati Képviselő-testületének az állattartásra szolgáló
melléképületek elhelyezésénél betartandó védőtávolságokról és az állattartással kapcsolatos egyéb feltételekről szóló
3/2003. (III. 26.) rendelete (a továbbiakban: Ör.) 9. § (6) bekezdése, valamint 10. § (1) bekezdése
alkotmányellenességének utólagos megállapítása és megsemmisítése céljából kezdeményezte az Alkotmánybíróság
eljárását.
Az indítványozó álláspontja szerint az Ör. 9. § (6) bekezdése az élelmiszerláncról és a hatósági felügyeletről szóló
2008. évi XLVI. törvény (a továbbiakban: Tv.) 2. § (2) bekezdés e) pontjával, a 6. § (5) bekezdésével, valamint
a kedvtelésből tartott állatok tartásáról és forgalmazásáról szóló 41/2010. (II. 26.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
Korm. rendelet1) 14. § (2), (6) és (8) bekezdéseivel ellentétes módon határozza meg a kedvtelésből tartott állatok
tartásának feltételeit, ezzel sérti az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésében foglaltakat. Kifejti az indítványozó, hogy
a Korm. rendelet1 a csoportosan tartható ebek tartásának módját nem az egy helyrajzi szám alatt található ingatlanra
eső darabszámban határozza meg, hanem egyedenként akadálytalanul biztosítandó szabad terület szerint. Az ettől
eltérő rendelkezés – az indítványozó szerint – „aránytalan tulajdoni korlátozást” jelent, és így sérti az Alkotmány 13. §
(1) bekezdését is. Megfogalmazza, hogy az önkormányzat rendeletében csak a Korm. rendelet1-ben leírt okból és
módon korlátozhatja a tartható állatok számát.
Az indítványozó a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 191. § (1) bekezdésére,
100. §-ára, valamint 106. §-ára hivatkozva kifejti, hogy a Korm. rendelet1 által meghatározott állattartási módon kívül
„csak az állat érdekében történhet korlátozás”. E körben hangsúlyozza, hogy helyi rendeletben a környező
lakóközösség kialakult élet- és szokásrendjének tartós és szükségtelen zavarásán túl akkor lehet az állattartást
korlátozni, ha az állatok védelméről és kíméletéről szóló 1998. évi XXVIII. törvénybe (a továbbiakban: Ávtv.), illetve
a Korm. rendelet1-be ütközik. Kiemeli, hogy a települési önkormányzat jegyzőjének az állatok védelmével, valamint
az állatok nyilvántartásával kapcsolatos egyes feladat- és hatásköreiről szóló 245/1998. (XII. 31.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Korm. rendelet2) 7. § (1) bekezdése alapján az állattartás korlátozására, megtiltására a jegyző
jogosult.
Az indítványozó az Ör. 10. § (1) bekezdéséről kifejti, hogy a Korm. rendelet1 16. § (3) bekezdésében meghatározott
korlátokon kívül az Ör. e rendelkezése további feltételeket állapít meg az eb- és macskatenyészet létesítésére, amivel
sérti az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésében foglaltakat. Az indítványozó az Alkotmánybíróság gyakorlatára
hivatkozva előadja, hogy az Ör. 10. § (1) bekezdésében előírt „közvetlen szomszédok hozzájárulása” aránytalan
tulajdoni korlátozást jelent, sértve ezzel az Alkotmány 13. § (1) bekezdését.
II. Az Alkotmány vizsgált rendelkezései:
„13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.”
„44/A. § (2) A helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes más
jogszabállyal.”
Az Ör. indítvánnyal támadott rendelkezései:
„9. § Eb és macskatartás szabályai
(...)
(6) A település belterületén önálló helyrajzi számmal rendelkező ingatlanon háromnál több[et] nem tartható, kivéve
a szaporodást követően az elválasztásig, legkésőbb az eb két hónapos koráig.”
„10. § Eb- és macskatenyészet létesítésének szabályai
(1) Eb- és macskatenyészetet belterületen kizárólag családi házban a polgármester külön engedélyével és a közvetlen
szomszédok hozzájárulásával szabad létesíteni. Az engedély kiadása előtt ki kell kérni az Állami Népegészségügyi és
Tisztiorvosi Szolgálat, a hatósági állatorvos, valamint a magyar Ebtenyésztők Országos Egyesületének
szakvéleményét.”
III. Az indítvány az alábbiak szerint megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság először az Ör. 9. § (6) bekezdésének jogszabályba ütközését vizsgálta.
Az Alkotmánybíróság 17/1998. (V. 13.) AB határozatában már megállapította, hogy „a helyi önkormányzat a helyi
közügyek szabályozása érdekében, külön törvényi felhatalmazás hiányában, országos érvényű jogszabály által
szabályozott társadalmi viszonyt a magasabb szintű jogszabállyal nem ellentétesen, azt kiegészítő jelleggel
szabályozzon” [ABH 1998, 155.]. „Következetes az Alkotmánybíróság gyakorlata abban, hogy helyi közügy esetén
a képviselő-testület közvetlenül az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében – külön törvényi
felhatalmazás hiányában is – jogosult az országos szintű szabályozással nem ellentétes, ahhoz képest kiegészítő
jellegű helyi jogalkotásra.” [1113/B/2004. AB határozat, ABH 2008, 3044.] A 37/2004. (X. 15.) AB határozat kimondta,
hogy „az Alkotmánybíróság gyakorlata értelmében az önkormányzat dönthet úgy, hogy a lakosság békés együttélése
és a későbbi jogviták elkerülése érdekében szabályozza az állattartás helyi kérdéseit.” [ABH 2004, 908, 913.]
2. Az állatok tartásának általános szabályait az Ávtv. tartalmazza. Az Ávtv. 49. § (3) bekezdésének f) pontján alapszik
a Korm. rendelet1, amely a kedvtelésből tartott állatok tartására és az állatokkal való bánásmódra vonatkozóan állapít
meg az Ávtv.-hez képest speciális szabályokat.
A kedvtelésből tartott állat fogalmát a Korm. rendelet1 1. § (2) bekezdés a) pontja határozza meg, amelyet (negatíve)
így definiál: „kedvtelésből tartott állat a rendszertani besorolásától függetlenül minden olyan állat, amelyet nem
kizárólag tudományos kutatás, állati eredetű termék előállítása, igavonás, teherhordás, természetvédelem,
géntartalék-védelem és – eb és macska kivételével – közcélú bemutatás céljából tartanak, tenyésztenek,
forgalmaznak, továbbá az az állat, amelyet más kedvtelésből tartott állat táplálása céljából tartanak és szaporítanak,
valamint a nem gazdasági céllal tartott haszonállat, és a vadászatra használt állat”. Az élelmiszerláncról szóló Tv.
szabályozza a Korm. rendelet1 tárgyi hatálya alá nem tartozó állatok tartásának, forgalmazásának, forgalomba
hozatalának szabályait. Ennek mellékletében a „Fogalom-meghatározások” 21. pontja definiálja a Tv. címében is
feltüntetett élelmiszerlánc fogalmát, amelynek értelmében „élelmiszerlánc: azon folyamatok összessége, melyek
szereplői közvetlen vagy közvetett hatással vannak az élelmiszerre a talajvédelem, agrár-környezetvédelem,
növénytermesztés, növény-egészségügy, növényvédelem, az engedélyköteles termék és az állatgyógyászati termék
előállítása, forgalomba hozatala és felhasználása, az élelmiszer- és takarmány-előállítás, szállítás, tárolás és forgalomba
hozatal, felhasználás, az állat tartása, szállítása, forgalomba hozatala, az állat-egészségügy, a növényi és állati eredetű
melléktermék kezelés, tárolás, szállítás, forgalomba hozatal és felhasználás során”. Az élelmiszerjog általános elveiről
és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó
eljárások megállapításáról szóló az Európai Parlament és a Tanács 178/2002/EK rendelete 2. cikkében határozza meg
az élelmiszer fogalmát, amelynek értelmében „nem minősülnek élelmiszernek a következők: (...) b) élőállat, kivéve
a forgalomba hozatalra előkészített, emberi fogyasztásra szánt állatok”. Mindezek alapján megállapítható, hogy
a kedvtelésből tartott állatok tartására nem a Tv., hanem a Korm. rendelet1 szabályai vonatkoznak. Megállapítható
tehát, hogy az Ör. 9–10. §-ainak a kutya- és macskatartásról, illetve tenyésztésről szóló rendelkezései a Korm. rendelet1
szerinti kedvtelésből tartott állattartást szabályozzák.
A Korm. rendelet1 14. §-a a kedvtelésből tartott állatok tartásának részletszabályait tartalmazza, köztük a kedvtelésből
tartott állatok tartási helyének méretét is meghatározza. A Korm. rendelet1 14. § (4) bekezdése alapján „a kedvtelésből
tartott állat tartási helyének olyan méretűnek kell lennie, hogy az állat fajára jellemző mozgási igényét ki tudja
elégíteni. Ezen túl a Korm. rendelet1 a tartási hely területét m2-ben is meghatározza, hiszen a 14. § (5) bekezdése
alapján „tilos ebet tartósan 10 m2-nél kisebb területen tartani”. A csoportosan tartott ebek esetében az akadálytalanul
használható terület a Korm. rendelet1 14. § (6) bekezdése alapján minimum 6 m2.
A már idézett 17/1998. (V. 13.) AB határozatban megfogalmazottak alapján az Alkotmány 44. § (2) bekezdése
értelmében az önkormányzat kiegészítő szabályokat alkothat, amelyek más jogszabállyal nem lehetnek ellentétesek.
Arra azonban nem jogosult, hogy magasabb szintű jogszabállyal ellentétes módon szabályozzon ugyanazon
jogviszony tekintetében [ABH 1998, 155.]. Az Alkotmánybíróság 23/2000. (VI. 28. ) AB határozatában arra is rámutatott,
hogy „a helyi önkormányzatnak – az állattartást szabályozó rendelete megalkotásakor – tehát figyelemmel kell lennie
jogalkotói hatáskörét korlátozó törvényi rendelkezésekre (...), továbbá a lakóépületek sajátosságaira, a lakások
nagyságára (...)”.
E határozat elfogadása óta a 2010-es Korm. rendelet1 megalkotásával a jogi helyzet alapvetően megváltozott, mivel
addig nem volt a kedvtelésből tartott állatok tartásáról országos szintű jogi szabályozás, amelyhez
az önkormányzatoknak igazodniuk kellett volna. 2010 óta már van ilyen, így a továbbiakban a kedvtelésből tartott
állatok tartásának szabályozása nem lehet a helyi önkormányzatok képviselő testületének biztosított jogalkotási tárgy.
Isaszeg Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete a Korm. rendelet1 14. § (5)–(6) bekezdéseiben
alkalmazott módszert figyelmen kívül hagyva határozta meg az Ör. 9. § (6) bekezdésében az ebtartás szabályait. Az Ör.
a Korm. rendelet1 14. § (2), valamint (8) bekezdéseiben meghatározott tartási szabályokon túl nem állapíthat meg
azoktól eltérő rendelkezéseket.
Az Alkotmánybíróság az önkormányzati rendeletalkotás jogforrási hierarchiába illesztésének értelmezése során
a 8/2006. (II. 22.) AB határozatában – korábbi döntéseit összegezve – kifejtette, hogy az „Alkotmány 44/A. §
(1) bekezdés a) pontja kimondja, hogy a helyi képviselő-testület önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz,
a 44/A. § (2) bekezdése pedig rögzíti, hogy a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeleteket alkothat, amely
nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal. Az Alkotmány e tételei az önkormányzat rendeletalkotási
szabadságát rögzítik (amely így az Alkotmány által védett önkormányzati alapjog), de egyben meghatározzák
a rendeletalkotási szabadság korlátait is: az önkormányzati rendelet nem lehet ellentétes magasabb szintű
jogszabállyal.” [ABH 2006, 909–910.] Következetes az Alkotmánybíróság gyakorlata abban is, hogy „helyi közügy
esetén a képviselő-testület közvetlenül az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében – külön
törvényi felhatalmazás hiányában is – jogosult az országos szintű szabályozással nem ellentétes, ahhoz képest
kiegészítő jellegű jogalkotásra.” [1113/B/2004. AB határozat, ABH 2008, 3044.]
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Ör. 9. § (6) bekezdése az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdésébe ütközik, és ezért megsemmisítette.
3. Az indítványozó álláspontja szerint a Korm. rendelet1 szabályai szerint tartható állatok száma, valamint a Korm.
rendelet1-ben meghatározott darabszám kizárólag akkor korlátozható, ha az állattartás a Ptk.-ban meghatározott
szomszédjogokat sértő módon valósul meg. Az indítványozó szerint ezért az Ör. 9. § (6) bekezdése aránytalan tulajdoni
korlátozást tartalmaz, így az Alkotmány 13. § (1) bekezdésébe is ütközik.
Mivel az Alkotmánybíróság az Ör. 9. § (6) bekezdésének alkotmányellenességét az Alkotmány 44/A § (2) bekezdésébe
ütközés miatt megállapította, az Alkotmány 13. § (1) bekezdésének sérelmére alapított vizsgálatára az eddigi
gyakorlatát követve [31/1991. (VI. 5.) AB határozat, ABH 1991, 133, 136.] már nem volt szükség [44/1995. (VI. 30.) AB
határozat, ABH 1995, 203, 205.; 4/1996. (II. 23.) AB határozat, ABH 1996, 37, 44.; 61/1997. (XI. 19.) AB határozat, ABH
1997, 361, 364.; 15/2000. (V. 24.) AB határozat, ABH 2000, 425, 429.; 29/2000. (X. 11.) AB határozat, ABH 2000, 193, 200.;
32/2005. (IX. 15.) AB határozat, ABH 2005, 329, 342–343.].
Megjegyzi az Alkotmánybíróság, hogy a Korm. rendelet1 14. § (2) bekezdése – a Ptk. 100. §-ával összhangban – úgy
határozza meg az állattartás módját, hogy az állat természetes viselkedésének biztosítása mellett e tevékenység
tartósan és szükségtelenül ne zavarja a környező lakóközösség kialakult élet- és szokásrendjét. Az állatok tartása tehát
a Ptk., az Ávtv., valamint a Korm. rendelet1 szabályainak betartásával történhet. Az állattartó és az állattartással érintett
személyek (környező lakóközösség) jogosultságaira és kötelezettségeire is vonatkoznak az előbb említett szabályok,
tehát ha az állattartással érintett személyeket tartósan és szükségtelenül zavarja tulajdonjoguk gyakorlásában
az állattartás, akkor a Ptk. 191. §-a alapján a jegyzőhöz és bírósághoz fordulhatnak birtokvédelmi igényük
érvényesítésére. Az Ávtv. szabályozza az állattartó kötelezettségeit az állattartás körülményeivel kapcsolatban is,
felhatalmazására született a Korm. rendelet2, valamint az állatvédelmi bírságról szóló 244/1998. (XII. 31.) Korm.
rendelet. E jogszabályok alapján a jegyző hatósági jogkörben eljárva az állatvédelmi és állattartási szabályok
megsértése esetén meghatározott cselekmény végzésére, tűrésére, vagy abbahagyására kötelezheti az állattartót,
az állattartást korlátozhatja, megtilthatja, továbbá bírságot szabhat ki. Ebben természetesen kötve van a Korm.
rendelet1 szabályaihoz is.
IV. 1. Az indítványozó az Ör. állattartásra vonatkozó szabályán kívül a kutya- és macskatenyészet létesítésének szabályát
– Ör. 10. § (1) bekezdését – is alkotmányellenesnek véli.
Az indítványozó egyrészt arra hivatkozik, hogy az Ör. 10. § (1) bekezdése a Korm. rendelet1 16. § (3) bekezdésében
maghatározottakon túlterjeszkedett, és azzal ellentétesen állapította meg a tenyészet létrehozásának feltételeit,
miáltal sérti az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését. Az indítványozó szerint az állattartásra vonatkozó szabályanyagot
a tenyésztésre is alkalmazni kell; ezen kívül a tenyésztés tekintetében a Korm. rendelet1 16. § (3) bekezdése kiegészítő
szabályt is tartalmaz, miszerint „a kedvtelésből tartott állat tartójának meg kell akadályozni azon állatok szaporodását,
amelyeken olyan küllemi, illetve viselkedésbeli hibák fordulnak elő, melyek szenvedést okoznának az utódaiknak, vagy
káros egészségügyi hatással lennének rájuk nézve”. Az indítványozó álláspontja szerint a Korm. rendelet1 idézett
szabályán kívül a tenyészet létrehozásának korlátozására önkormányzati rendeletben nincs lehetőség, kizárólag akkor,
ha létrehozását magasabb szintű jogszabály hatósági engedélyhez kötné.
Ezen kívül az indítványozó szerint az Ör. 10. § (1) bekezdésében a tenyésztési engedély kiadásához megkövetelt
„közvetlen szomszédok hozzájárulása” aránytalan tulajdoni korlátozást jelent, amely az Alkotmány 13. §-ába is ütközik.
2. Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az Ör. 10. § (1) bekezdése jogszabályba ütközik-e.
Az állattenyésztésről szóló 1993. évi CXIV. törvény (a továbbiakban: Átt.) az általa definiált állattenyésztés
szabályozására tartalmaz rendelkezéseket. Az Átt. hatálya alá tartozik a gazdasági céllal állatfajok, fajták, hibridek
tenyésztésének, előállításának, forgalmazásának, felhasználásának céljából végzett tenyésztés, illetve
a szaporítóanyag előállítása, forgalmazása és felhasználása. Az Átt. IV. fejezete „Engedélyköteles tevékenységek”
címmel sorolja fel az engedélyhez, hozzájáruláshoz kötött tenyésztési tevékenységeket. E tenyésztési
tevékenységfajták esetén a „tenyésztési hatóság” engedélyét kell beszerezni. Az Ör.-ben szabályozott kutya- és
macskatenyésztési tevékenység azonban nem szerepel az Átt.-ben felsoroltak között.
Egy tevékenység – itt a kutya- és macskatenyésztés – hatósági engedélyhez kötése a tevékenység feltételes tiltásával
egyenlő, mivel ilyen esetben a tevékenység engedély nélküli folytatása tiltott. Az önkormányzati hatósági
engedélyhez kötés alkotmányjogi feltétele ezért az, hogy az önkormányzatnak egyáltalán joga legyen az engedélyhez
kötött tevékenységet megtiltani.
Ez a feltétel adott esetben nem teljesült. A Korm. rendelet1 meghatározza, milyen feltételekkel lehet állatokat
kedvtelésből tartani (illetve velük kereskedni), ami a Korm. rendelet1 szerint a tenyésztést is magába foglalja.
E szabályok szerint nem kell hatósági engedély egyik tevékenységhez sem. Az Ávtv. egyes esetekben – állatkert,
állatkereskedés létesítése – engedélyhez köti az állattartást, de ezek között a kedvtelésből tartott állatok, mint a kutya
és a macska tenyésztése nem fordul elő. Az Ávtv. meghatározza az önkormányzatok állatvédelmi feladatait (48/A. §),
amelyek között a kedvtelésből tartott állatok tenyésztésének engedélyezése egyáltalán nem szerepel.
Az önkormányzat hatósági jogkörei az Ávtv. 49. § (3) bekezdés b) pontjában kapott felhatalmazás alapján kibocsátott
Korm. rendelet2 szerint állatvédelmi jellegűek. A felsorolt jogszabályok tehát meghatározták az önkormányzatok
hatósági tevékenységét a kedvtelésből tartott állatokkal kapcsolatban is. Az önkormányzat hatósági tevékenységében
az engedélyezés nem szerepel, viszont a jegyző számos hatósági intézkedést tehet, ám ezek feltétele mindig
az állatvédelemre vagy állattartásra vonatkozó szabályok megsértése (az itt nem releváns veszélyes állatok
kivételével). Előzetes engedélyezésről sehol nincs szó.
Az önkormányzat tehát rendeletben sem írhatja elő a kutya- és macskatenyésztés engedélyhez kötését, mert
egyáltalán nem tilthatja meg a jogszabályoknak megfelelően tartott állatok tartását. Egyedül a jogszabályok
megsértése esetén jogosult (akkor is államigazgatási hatáskörben) az állattartóval szemben (aki lehet tenyésztő is)
hatósági eszközökkel fellépni. Ennek következtében a kutya- és macskatartás, vagy tenyésztés nem köthető hatósági
engedélyhez. Ugyanakkor az önkormányzat állatvédelmi hatósági jogkörében köteles ellenőrizni, hogy az állatokat
a jogszabályok szerint előírt feltételek között tartják-e.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Ör. 10. § (1) bekezdése az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdésébe ütközik, és ezért megsemmisítette.
V. Az Alkotmánybíróság a továbbiakban az aránytalan tulajdonkorlátozással kapcsolatos indítványelemet vizsgálta.
Mivel az Alkotmánybíróság az Ör. 10. § (1) bekezdésének alkotmányellenességét az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdésébe ütközés miatt megállapította, az Alkotmány 13. § (1) bekezdésének sérelmére alapított vizsgálatára
az eddigi gyakorlatát követve [31/1991. (VI. 5.) AB határozat, ABH 1991, 133, 136.] már nem volt szükség [44/1995.
(VI. 30.) AB határozat, ABH 1995, 203, 205.; 4/1996. (II. 23.) AB határozat, ABH 1996, 37, 44.; 61/1997. (XI. 19.) AB
határozat, ABH 1997, 361, 364.; 15/2000. (V. 24.) AB határozat, ABH 2000, 425, 429.; 29/2000. (X. 11.) AB határozat, ABH
2000, 193, 200.; 32/2005. (IX. 15.) AB határozat, ABH 2005, 329, 342–343.].
Megjegyzi az Alkotmánybíróság, ha a kutya- és macskatenyészet végzése a szomszédok szükségtelen zavarásával jár –
az állattartáshoz hasonlóan – a Ptk. 191. §-a alapján birtokvédelmi eljárást lehet a jegyzőnél kezdeményezni. Ezen túl,
ha az eb- és macskatenyészet az állatvédelemre vonatkozó szabályok megszegésével valósul meg, úgy szintén
a települési önkormányzat jegyzője rendelkezik ezúttal államigazgatási hatósági jogkörrel a Korm. rendelet2 alapján.
Az Abtv. 43. § (1) bekezdése alapján az alkotmányellenesnek minősített és megsemmisített jogszabályt az erről szóló
határozat hivatalos lapban történő közzétételét követő naptól nem lehet alkalmazni.
A határozat Magyar Közlönyben történő közzététele az Abtv. 41. §-án alapul.
Budapest, 2011. november 30. Dr. Balogh Elemér s. k., Dr. Bragyova András s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


text:
2/2014. (I. 17.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010.  évi
XLIII.  törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38.  § (2)  bekezdésének b)  pontja alapján Jeneiné dr. Rubovszky Csillát
2014.  január 1. napjától 2014. január 31. napjáig terjedő időre miniszteri biztossá nevezem ki. A  miniszteri biztos
feladata az idősek szociális biztonságának erősítése érdekében országos mintaprogram kidolgozása és bevezetése,
amely a közfoglalkoztatottak, közösségi szolgálatot végzők és önkéntesek segítségével, különösen a 80. életévüket
betöltött idős embereknek nyújt segítséget önálló életvitelük megőrzéséhez, továbbá életkorukból, mentális és
egészségi állapotukból eredő problémáik megoldására a magány enyhítésével.
2. § A miniszteri biztos az 1. §-ban meghatározott feladatkörében eljárva
a) koordinálja és felügyeli az általa kidolgozott országos kiterjesztésű start mintaprogram lefolytatását,
b) a pénzügyi források biztosítására európai uniós pályázatok előkészítésével, megvalósításával és fenntartásával
összefüggő irányítási és koordinációs feladatokat lát el,
c) megszervezi a szükséges egyeztetéseket és gondoskodik azok lefolytatásáról,
d) közreműködik a feladatával összefüggő jogszabályok kidolgozásában,
e) előkészíti a program bevezetéséhez szükséges döntéseket, valamint ellenőrzi azok végrehajtását,
f ) feladata ellátása érdekében jogosult kapcsolatfelvételt kezdeményezni és kapcsolatot tartani az  illetékes
minisztériumok államtitkárságaival,
g) a közfoglalkoztatottak programba történő bevonása érdekében kapcsolatot tart és együttműködik
a  Belügyminisztérium Közfoglalkoztatási Helyettes Államtitkárságával, valamint a  Nemzetgazdasági
Minisztérium Foglalkoztatáspolitikáért Felelős Államtitkárságával.
3. § A miniszteri biztos tevékenységét a szociális és családügyért felelős államtitkár útján az emberi erőforrások minisztere
irányítja.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét díjazás nélkül látja el.
5. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
6. § A miniszteri biztos kinevezéséről szóló 40/2013. (X. 31.) EMMI utasítás hatályát veszti.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
8/2019. (VI. 6.) PM utasítása miniszteri biztos kinevezésének visszavonásáról.
A kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 22. § (1) bekezdésében és 221. § (2) bekezdésében foglalt jogkörömben
eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A miniszteri biztos kinevezéséről szóló 11/2018. (XII. 19.) PM utasításban foglalt megbízást 2019. június 15-i hatállyal
visszavonom.
2. § (1) Ez az utasítás – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) A 3. § 2019. június 16-án lép hatályba.
3. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 11/2018. (XII. 19.) PM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 pénzügyminiszter


text:
10/2013. (III. 29.) EMMI utasítása az Országos Betegjogi, Ellátottjogi, Gyermekjogi és Dokumentációs Központ szervezeti és működési szabályzatáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
73. § (1) bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva, figyelemmel a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. §
(4) bekezdés c) pontjára, a következő utasítást adom ki:
1. § Az Országos Betegjogi, Ellátottjogi, Gyermekjogi és Dokumentációs Központ szervezeti és működési szabályzatát az
1. mellékletben foglaltak szerint határozom meg. 2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
emberi erőforrások minisztere


text:
1087/2014. (II. 28.) Korm. határozata a dél-pesti utánpótlás-nevelési centrum megvalósításával összefüggő feladatokról.
A Kormány
 1. egyetért a dél-pesti utánpótlás-nevelési centrum (a továbbiakban: Akadémia) megvalósítására irányuló beruházási
programmal (a  továbbiakban: Program), amely keretében a  Budapest XIX. kerület 169171/1 helyrajzi számú
ingatlanon:
a) 3 darab szabvány méretű, világítással rendelkező labdarúgópálya,
b) 1 darab szabvány méretű, világítással rendelkező műfüves labdarúgópálya,
c) 1 darab szabvány méretű labdarúgópálya,
d) 4 darab világítással rendelkező edzőpálya,
e) az Akadémia kiszolgálásához szükséges öltöző és kiegészítő infrastruktúra
valósul meg;
2. egyetért azzal, hogy a Program építtetője a Nemzeti Sportközpontok központi költségvetési szerv legyen;
 3. egyetért azzal, hogy a  Program megvalósításához szükséges Budapest XIX. kerület 169171/1 helyrajzi számú
ingatlan a Nemzeti Sportközpontok vagyonkezelésébe kerüljön;
 4. egyetért azzal, hogy a Program megvalósítására a 2014. és 2015. évek között összesen 2500,0 millió forint összegben
kerüljön sor, és felhívja az  emberi erőforrások miniszterét és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – a  kiemelt
sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal összefüggő kormányzati feladatok ellátásáért felelős
kormánybiztos bevonásával – gondoskodjanak a források ütemezett rendelkezésre állásáról az egyes költségvetési
években;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
 a kiemelt sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal összefüggő kormányzati
feladatok ellátásáért felelős kormánybiztos
Határidő: folyamatos, illetve 2015. évi központi költségvetés tervezésével összhangban
5. jóváhagyja, hogy a  4.  pont szerint biztosított előirányzat terhére megvalósuló, a  Nemzeti Sportközpontok által
lefolytatásra kerülő beszerzések tekintetében a  Kormány irányítása alá tartozó fejezetek költségvetési szerveinek
eszközbeszerzéseiről szóló 1982/2013. (XII. 29.) Korm. határozat rendelkezéseit nem kell alkalmazni;
6. felhívja a  kiemelt sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal összefüggő kormányzati feladatok
ellátásáért felelős kormánybiztost, hogy dolgozza ki az Akadémia üzemeltetési koncepcióját.
Felelős: a kiemelt sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal összefüggő kormányzati
feladatok ellátásáért felelős kormánybiztos
Határidő: 2014. június 30. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
112/2006. (HK 23.) HM határozata a Magyar Honvédség Nyugat-magyarországi Hadkiegészítő Parancsnokság alapításáról (hatályos szöveg).
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 76. § (3) bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján – figyelemmel az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 88. §
(1) bekezdésében, az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet 10. §-ában, valamint a honvédelmi
szervek működésének az államháztartás működési rendjétől eltérő szabályairól szóló 226/2004. (VII. 27.) Korm. rendeletben
(a továbbiakban: R.) foglaltakra – az alábbi alapító okiratot adom ki:
1.1 A Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) Hadrendjébe tartozó szervezetként 2007. január 1-jei hatállyal
költségvetési szervet alapítok. 2.2 A költségvetési szerv megnevezése: Magyar Honvédség Nyugat-magyarországi Hadkiegészítő Parancsnokság.
Rövidített megnevezése: MH NYMHP 3.3 A költségvetési szerv székhelye: 8200 Veszprém, Jókai utca 31–33.
Postacíme: 8200 Veszprém, Pf. 81. 4.4 A költségvetési szerv közvetlen jogelődjei és azok székhelye:
– MH Zala Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Zalaegerszeg, Gasparits u. 18.;
– MH Somogy Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Kaposvár, Baross Gábor u. 18/A;
– MH Baranya Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Pécs, Kisfaludy Sándor u. 5.;
– MH Tolna Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Szekszárd, Bezerédi István u. 27–31.;
– MH Fejér Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Székesfehérvár, Mészöly Géza u. 7.;
– MH Komárom-Esztergom Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Tatabánya, Komáromi u. 18.;
– MH Győr-Moson-Sopron Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Győr, Baross Gábor u. 47.;
– MH Vas Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Szombathely, Deák Ferenc u. 76.;
– MH Veszprém Megyei Hadkiegészítő Parancsnokság, Veszprém, Kőhid u. 10.
5.5 6 A költségvetési szerv tevékenységének jellege alapján közhatalmi, a feladatellátáshoz gyakorolt funkciói szerint
önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szerv. Pénzügyi és gazdasági feladatait az MH önállóan működő és
gazdálkodó, a pénzügyi és számviteli feladatok központosított végrehajtására kijelölt költségvetési szerve; egyes
logisztikai gazdálkodási feladatait az MH kijelölt önállóan működő és gazdálkodó költségvetési szerve;
ingatlanfenntartási és -üzemeltetési, fejlesztési, az épületek fenntartásához, üzemeltetéséhez és a személyi állomány
ellátásához szükséges tárgyieszköz- és anyagellátási feladatait az MH önállóan működő és gazdálkodó, az
ingatlanfenntartási és -üzemeltetési feladatok központosított végrehajtására kijelölt költségvetési szerve végzi.
6.7 A költségvetési szerv tevékenysége a 842220 Védelmi képességek fenntartása szakágazatba tartozik.
Alaptevékenysége a 2009. december 31-ig érvényes Államháztartási Szakfeladatrend szerint:
751416 Magyar Honvédség parancsnoksága és katonai igazgatási tevékenysége.
1 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
2 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
3 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
4 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
5 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
6 Módosította az 1/2010. (II. 10.) HM határozat 39. pont.
7 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
7.8 A költségvetési szerv jogi személy, önálló állománytáblával rendelkező, ezred jogállású katonai szervezet.
Állománya az MH költségvetési létszámkeretéből az MH önálló állománytáblás szervezetek és szervek részére
biztosított létszámkeretbe tartozik. 8.9 A költségvetési szerv: a) alapítója: a honvédelmi miniszter;
b) irányító szerve: a Honvédelmi Minisztérium; c) irányító szervének székhelye: 1055 Budapest V., Balaton utca 7–11.
9.10 A költségvetési szerv a HM Honvéd Vezérkar főnök szolgálati alárendeltségébe tartozik, aki e jogkörét – a
munkáltatói és a fegyelmi jogkör gyakorlása, valamint az állomány tagjának szolgálati beosztásból való felfüggesztése
kivételével – az MH központi személyügyi szervének vezetőjére ruházta át. Az MH központi személyügyi szervének
vezetője e jogkörét a Hvt. 103. § (1)–(2) bekezdésében foglalt követelmények szerint – szolgálati elöljárói minőségben
gyakorolja. 10.11 A költségvetési szerv illetékessége: Győr-Moson-Sopron, Veszprém, Vas, Zala, Somogy, Baranya, Tolna, Fejér,
Komárom-Esztergom megyék közigazgatási területére terjed ki. 11.12 A költségvetési szerv jogszabályban meghatározott közfeladata:
A Hvt. 70. § (2) bekezdése szerint külön jogszabályokban, az állami irányítás egyéb jogi eszközeiben, valamint belső
rendelkezésekben a Hvt. 70. § (1) bekezdés keretei között meghatározott feladatok ellátása.
12.13 A költségvetési szerv alaptevékenysége az Államháztartási Szakfeladatrend szerint:
842202 Védelmi képességek fenntartása; 842541 Ár- és belvízvédelemmel összefüggő tevékenységek;
842542 Minősített időszaki tevékenységek (kivéve ár- és belvízvédelem).
13.14 A költségvetési szerv kisegítő tevékenységei arányának felső határa 1% a költségvetési szerv kiadásaiban.
14.15 16 A költségvetési szerv vezetője, kinevezésének rendje:
a) a vezető megnevezése: parancsnok; b) a parancsnokot a HM Honvéd Vezérkar főnök javaslata alapján a honvédelmi miniszter nevezi ki és menti fel.
14.17 18 A költségvetési szervnél a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló
2001. évi XCV. törvény hatálya alá tartozó hivatásos és szerződéses katonák teljesítenek szolgálatot, illetőleg a
közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény hatálya alá tartozó közalkalmazottak állnak
jogviszonyban. 8 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
9 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
10 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
11 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
12 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
13 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
14 Hatályba léptette az 1/2010. (II. 10.) HM határozat 39. pont.
15 Módosította: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 1. pont.
16 Átsorszámozta az 1/2010. (II. 10.) HM határozat 39. pont.
17 Hatályba léptette: 25/2009. (VI. 5.) HM határozat 2. pont.
18 Átsorszámozta az 1/2010. (II. 10.) HM határozat 39. pont.
15.19 20 A költségvetési szerv nyilvántartásba vételét a Kt. 5. §-a alapján a Magyar Államkincstár végzi.
16.21 22 A hadkiegészítő parancsnokság szervezeti felépítését, vezetési rendjét, működésének sajátos szabályait a
Szervezeti és Működési Szabályzat tartalmazza. A Szervezeti és Működési Szabályzatot a hadkiegészítő parancsnok
2007. január 1-jét követő 60 napon belül elkészíti és azt a HM személyzeti főosztályvezető útján a HM Honvéd Vezérkar
főnök részére jóváhagyásra felterjeszti. 17. 23 24 Ez a határozat az aláírása napján lép hatályba.
A határozat szövege hatályos 2010. február 15-től. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
1391/2013. (VII. 2.) Korm. határozata Magyarországnak az Európai Űrügynökséghez (ESA) való csatlakozásáról szóló tárgyalások megkezdéséről.
A Kormány – elismerve az űripar növekvő jelentőségét és az űrtevékenység keretében a nemzetközi együttműködések kiemelt
fontosságát – a  hazai űripari ágazat további fejlődése érdekében támogatja az  Európai Űrügynökséggel fennálló kölcsönös
kapcsolat megtartását és esetleges további mélyítését, ennek érdekében
 1. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert vagy a  nemzeti fejlesztési miniszter által kijelölt személyt, hogy értesítse
az  Európai Űrügynökség képviselőit arról, hogy Magyarország meg kívánja kezdeni a  teljes jogú tagságról szóló
csatlakozási tárgyalásokat, amelynek keretében tisztázza a  teljes jogú tagság pontos pénzügyi és adminisztratív
feltételeit;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az  Európai Űrügynökség képviselőivel folytatandó csatlakozási
tárgyalások keretében, a  teljes jogú tagság pontos pénzügyi és adminisztratív feltételeinek ismeretében,
a  feladatkörükben érintett miniszterek bevonásával mérje fel és értékelje Magyarország teljes jogú tagságának
nemzetgazdasági hatásait.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2013. október 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök