type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
2011. CCIX. törvény a víziközmű-szolgáltatásról.
Az Országgyűlés a víziközmű-szolgáltatással kapcsolatos alapvető jogok és kötelezettségek meghatározása, a nemzeti
víziközmű-vagyon védelme, a víziközmű-szolgáltatási ágazatokban a fenntartható fejlődés, az ivóvízkincs kíméletét szolgáló célok
teljesülése, a fogyasztóvédelem széles körű érvényesülését szolgáló víziközmű-szolgáltatási feltételek biztosítása, valamint a
mindezek megvalósítását biztosító, az objektív, átlátható és egyenlő bánásmód követelményének megfelelő szabályozás
kialakítása érdekében – összhangban az Európai Unió e tárgykörökben érvényesülő követelményeivel – a következő törvényt
alkotja: I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Alapelvek 1. § (1) A víziközmű-szolgáltatás alapelvei:
a) a természeti erőforrások kíméletének elve: a víziközmű-szolgáltatás kialakítása és fejlesztése tekintetében azt
a műszaki, közgazdasági és szervezeti megoldást kell előnyben részesíteni, amely az ország természeti
erőforrásainak védelmét, így különösen az ivóvíznyerő források és készletek, valamint a
tisztítottszennyvíz-befogadók hosszú távú, fenntartható igénybevételét szolgálják, b) az ellátásbiztonság elve: a víziközmű-szolgáltatás kialakítása, fejlesztése tekintetében azt a műszaki, közgazdasági
és szervezeti megoldást kell előnyben részesíteni, amely ba) a felhasználók egészséges ivóvízzel való ellátását nagyobb üzemi biztonság mellett – szakmailag
megalapozott ismeretek, várakozások alapján – legalább egy település közigazgatási területén belül
egységesen működtethető vízvezeték-hálózatként folyamatosan és hosszú távon képes biztosítani;
továbbá bb) a szennyvízelvezetés és -tisztítás körében felmerülő műszaki és környezeti kockázatokat az ésszerűen
elvárható minimumra csökkenti. c) az ellátási felelősség elve: e törvényben meghatározottak szerint az állam vagy a települési önkormányzat
(a továbbiakban együtt: ellátásért felelős) kötelessége és joga gondoskodni a közműves ivóvízellátással és a
közműves szennyvízelvezetéssel és -tisztítással kapcsolatos víziközmű-szolgáltatási feladatok elvégzéséről,
A törvényt az Országgyűlés a 2011. december 30-i ülésnapján fogadta el.
d) a szolgáltatói felelősség elve: a víziközmű-szolgáltató a 15. § (2) bekezdés a)–c) pontja szerinti szerződés
(a továbbiakban együtt: üzemeltetési szerződés) hatálya alatt az ellátási területen a víziközmű-szolgáltatás
nyújtásáról e törvény előírásai szerint gondoskodik; a szolgáltatói felelősség körében a víziközmű-szolgáltató a
rábízott víziközmű-szolgáltatás keretében – a víziközmű-rendszer teljesítő képességének mértékéig – fogadja a
víziközmű-rendszerre rácsatlakozni kívánó természetes és jogi személyek, jogi személyiség nélküli jogalanyok
igényeit, a felhasználóknak ivóvizet szolgáltat, elvégzi a felhasználási helyen keletkező szennyvizek
összegyűjtését, elvezetését és tisztítását, e) a szennyező fizet elve: a víziközmű-szolgáltatás pénzügyi, gazdasági és jogi feltételrendszerét olyan módon kell
kialakítani, hogy amennyiben megállapítható a szennyező személye, úgy az általa okozott környezeti terhelés
költségeit ő térítse meg, f) a regionalitás elve: ha – a felhasználók érdekeire figyelemmel – a víziközmű létrehozása vagy fejlesztése esetében
műszaki és gazdaságossági szempontból az egybefüggő, több településre kiterjedő víziközmű-rendszer
megvalósítása az ésszerűbb megoldása az elkülönült víziközmű-rendszerekre alapozott változattal szemben,
akkor az egybefüggő víziközmű-rendszer kialakítását kell előnyben részesíteni,
g) a szolidaritás elve: az a társadalmi léptékben hasznos és támogatandó árképzési mechanizmus, amely az érintett
települések víziközmű-üzemeltetési költségeinek víziközmű-szolgáltatás díjaira ható eltérő mértékeit részben
vagy egészben kiegyenlíti, és célja a kedvezőtlen költségszint mellett működtethető víziközmű-rendszerrel
rendelkező településeken a kedvezőbb díjtételek mellett történő víziközmű-szolgáltatás nyújtás,
h) a költségmegtérülés elve: a víziközmű-szolgáltatás igénybevételéért fizetendő díjban a víziközmű
működtetésével kapcsolatos indokolt költségeknek – a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek
meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkének
rendelkezéseivel összhangban – meg kell térülniük, i) a legkisebb költség elve: a víziközmű-rendszer fejlesztésének tervezése és megvalósítása, valamint a víziközmű
üzemeltetése során olyan megoldásokat kell előnyben részesíteni, amelyek a jogszabályokban, esetlegesen
pályázati kiírásban megjelölt időtartam alatt, ezek hiányában a víziközmű várható élettartama során a víziközmű
üzemeltetési biztonságának megtartása vagy javítása mellett a legkisebb mértékben eredményezik a
víziközmű-szolgáltatás díjainak emelkedését, j) a víziközművek együttműködtetésének elve: ha egy adott területen az ellátásért felelős azonos, akkor a
víziközmű-szolgáltatás általa történő megszervezésénél – az Európai Unió működéséről szóló szerződés
versenyszabályainak sérelme nélkül – törekedhet arra, hogy a víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenységet
ugyanazon víziközmű-szolgáltató lássa el, k) a keresztfinanszírozás tilalmának elve: a víziközmű-szolgáltatás díját a víziközmű-szolgáltatási ágazatra nézve úgy
kell megállapítani, hogy az maradéktalanul fedezetet nyújtson a víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenység
indokolt költségeire és ráfordításaira, valamint a víziközmű-szolgáltató e tevékenységével kapcsolatos ésszerű
üzleti nyereségére, de nem tartalmazhatja e tevékenységén kívül eső egyéb gazdasági tevékenységei
költségeinek, ráfordításainak fedezetét. (2) Az alapelvek ütközése esetében az alapelvek érvényesítésére az (1) bekezdésben meghatározott sorrend az irányadó.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E törvény alkalmazásában:
1. átadási pont: olyan víziközmű, amely beépített mérőberendezés, elzárószerelvény és mintavételi lehetőség útján
biztosítja két víziközmű-rendszer kapcsolatát, valamint az összekapcsolt víziközmű-rendszerek üzemeltetése
során az ivóvízátadás, -átvétel és a szennyvízátadás, -átvétel mennyiségi és minőségi elszámolásának műszaki
feltételeit. 2. bekötési vízmérő: a felhasználási hely ivóvízhasználatának mérésére szolgáló, az ivóvíz-bekötővezeték
végpontjára telepített mérő, 3. csatlakozó ivóvízhálózat: több felhasználási hely ivóvízét az ivóvíz-bekötővezeték végpontjától a házi
ivóvízhálózatokba szállító vízvezeték-hálózat, amely az érintett felhasználási helyek közös tartozékát képezi,
4. ellátási terület: olyan, települési közigazgatási területtel vagy területekkel egyértelműen behatárolható terület,
amelyen belül a felhasználók részére az adott víziközmű-szolgáltatást ugyanaz a víziközmű-szolgáltató végzi,
5. felhasználási hely: az a víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt ingatlan, amelyen a víziközmű-szolgáltatást a
felhasználó igénybe veszi, 6. felhasználó: a víziközmű-szolgáltatást e törvény szerinti szerződéses jogviszony keretében igénybe vevő
természetes vagy jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, aki (amely) a
víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt ingatlan tulajdonosa, vagy azt egyéb jogcímen használja,
7. felhasználói egyenérték: olyan mutatószám, amely a víziközmű-szolgáltatást igénybe vevő felhasználók
számosságát – víziközmű-szolgáltatási ágazatonként, a felhasználók kapacitás igényeire figyelemmel – az
1. melléklet szerinti képlet alapján egységesen fejezi ki,
8. gördülő fejlesztési terv: hosszú távú, felújítási és pótlási, valamint beruházási tervrészből álló terv,
9. házi ivóvízhálózat: a felhasználási hely ivóvízfogyasztását biztosító – az ingatlan alkotórészét képező – vezeték,
amely a vízkivételi helyig szállítja a vizet, valamint annak kiegészítő elemei (így különösen vízmérő berendezés
elhelyezésére szolgáló akna), 10. házi szennyvízhálózat: a felhasználási helyen keletkező szennyvíz összegyűjtését szolgáló – az ingatlan
alkotórészét képező – vezeték, valamint annak kiegészítő elemei (így különösen szennyvízmennyiség-mérő,
szennyvízminőség-ellenőrző akna, szennyvíz-előkezelő mű), 11. ivóvíz-bekötővezeték: a víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt ingatlanon az ivóvíz-törzshálózat és a házi
ivóvízhálózat vagy a csatlakozó ivóvízhálózat között kiépített vezeték a tartozékaival, valamint a bekötési vízmérő,
amely a) bekötési vízmérő esetében aa) úszótelkes és telekhatáron kialakított zártsorú beépítésnél az épület külső falsíkjáig terjed,
ab) egyéb esetekben a bekötési vízmérőt követően a vízmérési helyen beépített elzárószerelvény bekötési
vízmérő felőli csatlakozó pontjáig, ennek hiányában a bekötési vízmérőt követő 10 cm-es vezetékszakasz
végéig terjed, b) bekötési vízmérő hiányában az ivóvíz-törzshálózattól a közterület és az ingatlan határvonaláig húzódó
vezetékszakasz végéig terjed, 12. ivóvíz-törzshálózat: olyan a víziközmű-rendszer részét képező hálózat, amely az ivóvíz-főnyomóvezetékből, az erre
kapcsolt elosztóvezetékekből és ezek berendezéseiből áll, 13. kiszervezés: víziközmű-működtetés egy részének a víziközmű-szolgáltatótól eltérő, más személlyel történő
elvégeztetése, 14. közműfejlesztési kvóta: víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt vagy bekapcsolni kívánt ingatlanhoz a
víziközmű-szolgáltató által a közműfejlesztési hozzájárulás fizetésére kötelezett részére biztosított vagy
biztosítandó kapacitás, amelynek mértékegysége: m3/nap, 15. lakossági felhasználó: az a természetes személy felhasználó, aki a víziközmű-szolgáltatást nem jövedelemszerző
gazdasági tevékenységhez veszi igénybe, valamint a társasház és a lakásszövetkezet,
16. mellékvízmérő: a bekötési vízmérő után beépített, elkülönített ivóvízhasználat mérésére szolgáló mérő,
17. rendszerfüggetlen víziközmű-elem: a víziközmű olyan nem egyedi gyártású berendezése, alkotórésze, amely a
víziközműtől állagsérelem nélkül elválasztható és a víziközmű-hálózaton vagy a víziközmű-hálózatok között
– alkalmazási céljára figyelemmel – szabadon áthelyezhető (így különösen fogyasztásmérő berendezés, szennyvíz
átemelő szivattyú, irányítástechnikai berendezés), 18. szennyvíz-bekötővezeték: a felhasználási helyen keletkező szennyvizeknek, továbbá egyesített rendszerű
csapadékvíz-elvezetés esetében a csapadékvizeknek a szennyvíz-törzshálózatba történő bevezetésére szolgáló
vezeték, 19. szennyvíz törzshálózat: olyan, a víziközmű-rendszer részét képező hálózat, amely a szennyvíz főgyűjtőből, az erre
kapcsolt mellékgyűjtőkből és ezek berendezéseiből áll, 20. víziközmű: olyan közcélú vízilétesítmény, amely
a) valamely település vagy települések közműves ivóvízellátását, ezen belül a ivóvíztermelést, az ehhez kapcsolódó
ivóvízbázis-védelmet, az ivóvízkezelést, -tárolást, -szállítást és -elosztást, és
b) a közműves szennyvízelvezetés során (egyesített rendszer esetén a csapadékvíz-elvezetést is ideértve) a
szennyvíz összegyűjtését, elvezetését, tisztítását, a tisztított szennyvíz hasznosítását, elhelyezését
szolgálja, 21. víziközmű-fejlesztés: új víziközmű létesítésével, meglévő víziközmű felújításával és bővítésével kapcsolatos
tevékenységek összessége, 22. víziközmű-működtetés: a víziközmű üzemeltetésével, valamint a víziközmű-fejlesztéssel kapcsolatos
tevékenységek összessége, 23. víziközmű-rendszer: víziközművek olyan összefüggő, szigetüzemben működő vagy átadási pontokkal
egyértelműen körülhatárolható rendszere, mely önmagában vagy átadási ponton keresztül történő
ivóvízátvétellel vagy szennyvíztovábbítással kiegészülve – ideértve a víziközműves kapcsolódó szolgáltatást –
képes biztosítani a víziközmű-szolgáltatás műszaki feltételeit, 24. víziközmű-szolgáltatás: a közműves ivóvízellátás, a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás, valamint az
egyesített rendszerű csapadékvíz-elvezetés (a továbbiakban együtt: víziközmű-szolgáltatási ágazatok) közül egy
vagy több, a víziközmű-szolgáltató által a felhasználók részére nyújtott szolgáltatás,
25. víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt ingatlan: az az ingatlan vagy ingatlanrész
a) amelyen legalább egy olyan vízvételi hely található, amely a közműves ivóvízellátásra lehetőséget kínál, vagy
b) amelyről a keletkező szennyvizet részben vagy egészben szennyvíz-bekötővezetéken keresztül a
szennyvízhálózatba vezetik be, 26. víziközmű üzemeltetése: a víziközmű-szolgáltatás nyújtása céljából a víziközmű-szolgáltató által végzett mindazon
tevékenységek összessége, amelyek a jogszabályokban és az üzemeltetési szerződésben előírt követelmények
teljesítése érdekében okszerűen merülnek fel, különösen a víziközmű műszaki értelemben vett napi üzemben
tartása, karbantartása és javítása, közüzemiszerződés-kötés, számlázás, ügyfélszolgálat működtetése,
27. víziközműves kapcsolódó szolgáltatás: szerződés alapján a víziközmű-szolgáltató által más víziközmű-szolgáltató
részére nyújtott ivóvíz-értékesítési vagy szennyvízelvezetési és -tisztítási szolgáltatás.
II. FEJEZET A VÍZIKÖZMŰVEKKEL KAPCSOLATOS FELADAT- ÉS HATÁSKÖRÖK
3. § (1) Az e törvényben meghatározott feladatokat – a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel – a Magyar Energia Hivatal
(a továbbiakban: Hivatal) látja el. (2) Az elszámolásra, számlázásra, díjfizetésre vagy mérésre, valamint a víziközmű-szolgáltatás korlátozásával vagy
felfüggesztésével kapcsolatos rendelkezések lakossági felhasználókkal szembeni megsértése esetén a
fogyasztóvédelmi hatóság jár el. A fogyasztóvédelmi hatóság eljárására a fogyasztóvédelemről szóló törvényt
(a továbbiakban: Fgytv.) kell alkalmazni azzal, hogy az e törvény szerinti lakossági felhasználó az Fgytv. alkalmazásában
fogyasztónak minősül akkor is, ha nem természetes személy.
(3) A felhasználók tájékoztatására vonatkozó rendelkezések lakossági felhasználókkal szembeni megsértése esetén az
eljárás lefolytatására a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben
(a továbbiakban: Fttv.) meghatározott hatóság jogosult. Az eljáró hatóság eljárására az Fttv.-ben meghatározott
szabályokat kell alkalmazni azzal, hogy az e törvény szerinti lakossági felhasználó az Fttv. alkalmazásában
fogyasztónak minősül akkor is, ha nem természetes személy.
(4) A (2) és (3) bekezdésben említett rendelkezések az Fgytv. alkalmazásában fogyasztóvédelmi rendelkezések.
(5) A fogyasztóvédelmi hatóság az eljárása során az Fgytv.-ben foglalt jogkövetkezményeken kívül – jogsértés
megállapítása esetén – az alábbi jogkövetkezményeket is alkalmazhatja:
a) a víziközmű-szolgáltató üzletszabályzatában foglaltak betartására kötelezés; b) a víziközmű-szolgáltató olyan jogsértése esetén, amelyhez jogszabály vagy üzletszabályzat jogkövetkezményt
rendel, a jogkövetkezmény megállapítása és teljesítésének előírása; vagy
c) ha a lakossági felhasználót visszatérítés illeti meg, az annak teljesítésére való kötelezés.
(6) A víziközmű-szolgáltatókkal szemben felmerülő panaszok ügyében – a (2)–(4) bekezdésben foglaltak kivételével –
a Hivatal jár el. 4. § (1) A Hivatal eljárására a villamos energiáról szóló törvényben a Hivatal eljárására vonatkozó általános szabályokat az
e törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni. (2) Az ügyintézési határidő a Hivatal
a) a 16. § és a 9. § (5) bekezdés szerinti eljárásában 30 nap,
b) a 35. § szerinti eljárásában 6 hónap.
(3) A Hivatal döntésének bírósági felülvizsgálata esetében nincs helye a végrehajtás felfüggesztésének, ha a határozat
a) víziközmű-szolgáltatás nyújtására átmenetileg közérdekű üzemeltetőt jelöl ki, vagy
b) víziközmű-fejlesztési hozzájárulást állapít meg. (4) A bíróság a Hivatal határozatát nem változtathatja meg.
5. § (1) A Hivatal részére felügyeleti tevékenységéért a víziközmű-szolgáltató felügyeleti díjat fizet, amelynek éves mértéke
a tárgyév január 1-jei adatai alapján az 1. mellékletben meghatározott képlet szerint kiszámított felhasználói
egyenérték és százötven forint szorzata. (2) A víziközmű-szolgáltató a felhasználói egyenérték kiszámításához szükséges adatokat március 31-ig küldi meg a
Hivatalnak. (3) A Hivatal kérelemre indult eljárásáért igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni.
(4) A Hivatal eljárásában történő szakhatósági közreműködésért a szakhatóság részére igazgatási szolgáltatási díjat kell
fizetni. (5) A felügyeleti díj és az igazgatási szolgáltatási díj adók módjára behajtható köztartozásnak minősül.
III. FEJEZET A VÍZIKÖZMŰ-SZOLGÁLTATÁS ESZKÖZEI 3. A víziközművek tulajdonjoga
6. § (1) Víziközmű – ha az önálló ingatlannak minősül – kizárólag az állam, a települési önkormányzat vagy a települési
önkormányzatok társulása tulajdonába tartozhat. (2) Ha a víziközmű nem minősül önálló ingatlannak, a vízgazdálkodásról szóló törvényben meghatározott vízvezetési
szolgalmi jog az államot, a települési önkormányzatot vagy a települési önkormányzatok társulását illeti meg.
(3) Az állami tulajdonú víziközmű felett a Magyar Államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összességét az
állami vagyon felügyeletéért felelős miniszter gyakorolja, aki e feladatát a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen
Működő Részvénytársaság (a továbbiakban: MNV Zrt.) útján látja el.
7. § (1) A víziközmű-tulajdonos tulajdonába tartozó rendszerfüggetlen víziközmű-elem a víziközmű-szolgáltatás
hatékonyabb megszervezése érdekében a víziközmű-tulajdonossal üzemeltetési szerződést kötött
víziközmű-szolgáltató részére elidegeníthető, a víziközmű-szolgáltató tulajdonában állhat. (2) A víziközmű-szolgáltató a tulajdonában lévő rendszerfüggetlen víziközmű-elemet számviteli elszámolásaiban az
egyéb saját tulajdonú eszközeitől elkülönítetten tartja nyilván, és gondoskodik a szükségessé váló felújításáról,
pótlásáról. (3) Az üzemeltetési szerződés megszűnése esetében a víziközmű-szolgáltató a tulajdonában álló rendszerfüggetlen
víziközmű-elemet legfeljebb könyv szerinti nettó értéken az ellátásért felelős részére írásban megvételre felajánlja.
Ha az ellátásáért felelős települési önkormányzat 30 napon belül az ajánlatot nem fogadja el, a vételi jog átszáll az
államra. 8. § (1) Ha a víziközmű nem állami vagy önkormányzati beruházásban jön létre, a beruházó a víziközmű tulajdonjogát a
víziközmű üzembe helyezésének időpontjában az ellátásért felelősre átruházza. Az átruházásról a felek szerződést
kötnek. (2) Ha a beruházás harmadik személy ingatlanán valósult meg, akkor a víziközműnek a vízvezetési szolgalmi jogát kell az
ellátásért felelősre átruházni. (3) Az ellátásért felelős köteles az átruházáshoz hozzájárulni, ha a beruházás megvalósításához annak megkezdése előtt
írásban hozzájárult. (4) Ha a beruházó és az ellátásért felelős az (1) és a (3) bekezdés szerinti víziközmű térítésmentes átruházásáról állapodik
meg, a térítésmentes vagyonátruházás az általános forgalmi adó szempontjából közcélú adománynak, a társasági adó
szempontjából a beruházó vállalkozási, bevételszerző tevékenységével összefüggő költségnek, ráfordításnak minősül.
9. § (1) A közigazgatási területén lévő felhasználási helyekre és az azokat közvetlenül ellátó víziközmű-rendszerre nézve a
(2) és (3) bekezdésben foglalt eltérésekkel a települési önkormányzatot – a fővárosban a fővárosi önkormányzatot –
illetik az ellátásért felelős jogai és terhelik annak kötelezettségei.
(2) Az államot illetik az ellátásért felelős jogai és terhelik annak kötelezettségei az (1) bekezdés szerinti felhasználási
helyekre, ha az azokat közvetlenül ellátó víziközmű-rendszerben tulajdoni hányaddal rendelkezik.
(3) Ha a víziközmű-rendszer több települési önkormányzat közigazgatási területén lévő felhasználási hely ellátását is
szolgálja, és a (2) bekezdés nem alkalmazható, akkor az érintett települési önkormányzatok e törvényben a
víziközmű-rendszerrel kapcsolatban meghatározott jogok gyakorlása és kötelezettségek teljesítése érdekében
társulást hozhatnak létre és működtethetnek. (4) A víziközmű-rendszer tulajdonosai az ellátásért felelős e törvényben meghatározott kötelezettségei teljesítésével
kapcsolatban felmerülő indokolt költségeket – eltérő megállapodás hiányában – víziközmű-rendszeren fennálló
vagyoni érdekeltségük nettó könyv szerinti értéke arányában viselik.
(5) Adott közigazgatási terület ellátásért felelős személyének igazolása céljából a Hivatal kérelemre hatósági
bizonyítványt állít ki. 4. A víziközmű-fejlesztés 10. § (1) A víziközmű-fejlesztés megvalósításáról – ha e törvény másként nem rendelkezik – az ellátásért felelős gondoskodik.
(2) Ha üzemeltetési szerződés alapján a víziközmű-fejlesztést a víziközmű-szolgáltató végzi, akkor a víziközmű az üzembe
helyezésének napjával az ellátásért felelős tulajdonába kerül, vagy az ellátásért felelős jogosult arra vonatkozó
vízvezetési szolgalmi jog alapítására. (3) Ha a víziközmű-szolgáltató és az ellátásért felelős az üzemeltetési szerződésben a víziközmű-szolgáltató
beruházásában megvalósuló víziközmű térítésmentes átruházásáról állapodik meg, a térítésmentes vagyonátruházás
az általános forgalmi adó szempontjából közcélú adománynak, a társasági adó szempontjából a víziközmű-szolgáltató
vállalkozási, bevételszerző tevékenységével összefüggő költségnek, ráfordításnak minősül. 11. § (1) A víziközmű-szolgáltatás hosszú távú biztosíthatósága érdekében – a fenntartható fejlődés szempontjaira tekintettel –
víziközmű-szolgáltatási ágazatonként tizenöt éves időtávra gördülő fejlesztési tervet kell készíteni. A gördülő
fejlesztési terv felújítási és pótlási tervből, valamint beruházási tervből áll.
(2) A (3) bekezdésben foglalt eltérésekkel a felújítási és pótlási tervet a víziközmű-szolgáltató, a beruházási tervet az
ellátásért felelős készíti el, és nyújtja be minden év szeptember 15-ig a Hivatalhoz.
(3) Bérleti-üzemeltetési szerződés alapján végzett víziközmű-működtetés esetében a felújítási és pótlási tervet az
ellátásért felelős, építési koncessziós szerződés alapján végzett víziközmű-működtetés esetében a beruházási tervet a
víziközmű-szolgáltató készíti el és nyújtja be. (4) A Hivatal a jóváhagyott felújítási és pótlási tervben, valamint beruházási tervben foglaltak végrehajtását ellenőrzi.
5. A víziközművek vagyonértékelése, nyilvántartása 12. § (1) A víziközmű tulajdonosa a 16. § szerinti pályázat kiírását – ennek hiányában az üzemeltetési szerződés megkötését –
megelőzően a tulajdonában lévő víziközmű vonatkozásában vagyonértékelést végeztet.
(2) A vagyonértékelés az üzemeltetési szerződés mellékletét képezi.
13. § (1) A víziközmű-szolgáltató az általa működtetett víziközművekről víziközmű térképi nyilvántartást vezet. A nyilvántartás
adatállományának tulajdonjoga az ellátásért felelőst illeti. (2) A víziközmű térképi nyilvántartás vezetéséhez szükséges informatikai eszközök (hardverek és programalkotások)
felhasználói jogára vagy tulajdonjogára a víziközmű-tulajdonos kizárólag azok forgalmi értékének megtérítése
ellenében tarthat igényt. A szerzői joggal védett programalkotások esetében a felhasználói jog vagy a tulajdonjog
átruházásához a szerzői jog jogosultjának előzetes írásbeli hozzájárulása szükséges.
(3) A víziközmű térképi nyilvántartásba betekinthet, az abban foglaltakról feljegyzést készíthet, valamint adatot kérhet,
aki a) személyét azonosítja, és aa) írásban nyilatkozik, hogy a víziközművel kapcsolatba hozható beruházást vagy egyéb munkálatot kíván
végezni, vagy ab) írásban igazolja, hogy az adatmegismerési joga érvényesítéséhez, vagy jogszabályon vagy hatósági
határozaton alapuló kötelezettsége teljesítéséhez szükséges, és b) az adatközlés díját megtérítette.
(4) A víziközmű tulajdonosának – a tulajdonában álló víziközmű tekintetében – a víziközmű térképi nyilvántartás
adataihoz való hozzáférését korlátozás- és díjmentesen kell biztosítani.
(5) A víziközmű-szolgáltató a bíróság, az ügyészség, az ellátott területen működő települési önkormányzat és az illetékes
közigazgatási hatóságok részére a víziközművel kapcsolatos hatósági feladataik ellátásához, az ahhoz szükséges
mértékben, díjmentesen biztosítja a víziközmű térképi nyilvántartás tartalmának megismerését.
6. A víziközmű működtető eszközök 14. § (1) A víziközmű-szolgáltatás fenntartásához szükséges ingó és ingatlan víziközmű működtető eszközöket a
víziközmű-szolgáltató biztosítja. (2) Ha valamely ingatlan víziközmű működtető eszköz és víziközmű-jelleggel is rendelkezik, és az ingatlan megosztása
nem lehetséges, vita esetében az ingatlant víziközműnek kell tekinteni.
(3) A víziközmű-szolgáltató a víziközmű működtető eszközöket elkülönítetten tartja nyilván.
(4) E § alkalmazásában víziközmű működtető eszköz a víziközmű-szolgáltatás ellátásának szakmai és technikai
feltételrendszerét biztosító olyan eszköz, amely nem minősül víziközműnek.
IV. FEJEZET A VÍZIKÖZMŰ-ÜZEMELTETÉSI JOGVISZONY 7. A víziközmű-üzemeltetési jogviszony általános szabályai
15. § (1) A víziközmű-üzemeltetési jogviszony létesítésére a közbeszerzésekről szóló törvény (a továbbiakban: Kbt.) és a
koncesszióról szóló törvény szolgáltatási koncesszióra, építési koncesszióra vonatkozó előírásai az e törvényben
foglaltakkal összhangban alkalmazandók. (2) Adott víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenység végzéséhez szükséges víziközmű-üzemeltetési jogviszony az
ellátásért felelős és a víziközmű-szolgáltató között létrejött, Hivatal által jóváhagyott:
a) vagyonkezelési szerződésen; b) koncessziós szerződésen; vagy c) bérleti-üzemeltetési szerződésen
alapul. 16. § (1) Az üzemeltetési szerződés megkötésére az ellátásért felelős – e törvény eltérő rendelkezése hiányában – a Kbt.-ben és
az e törvényben meghatározottak szerint pályázatot köteles kiírni. A pályázat több víziközmű-szolgáltatási ágazat,
illetve több víziközmű-rendszer vonatkozásában is kiírható. (2) Az (1) bekezdés szerinti pályázatot több ellátásért felelős közösen is kiírhatja.
(3) A pályázat kiírására a pályázati kiírás Hivatal által történő jóváhagyását követően kerülhet sor.
(4) Az üzemeltetési szerződést a pályázat nyertesével kell megkötni.
17. § (1) Az üzemeltetési szerződést írásba kell foglalni.
(2) Ha az üzemeltetési szerződést határozott időtartamra kötik, annak időbeli hatálya legalább 15 és legfeljebb 35 év
lehet. 18. § Ha jogszabály vagy az üzemeltetési szerződés a víziközmű-szolgáltatási jog gyakorlását vagy a víziközmű használatát
díj (a továbbiakban: használati díj) fizetéséhez köti, az ellátásért felelős az ebből származó bevételét elkülönítetten
kezeli, és azt kizárólag víziközmű-fejlesztés finanszírozására – ideértve a víziközmű-fejlesztés céljára igénybe vett
hitellel összefüggő adósságszolgálat teljesítését is – használhatja fel.
19. § A víziközmű-szolgáltatáshoz kapcsolódó felelősségbiztosításról a víziközmű-szolgáltató gondoskodni köteles.
Az üzemeltetési szerződésben a felek megállapodhatnak abban, hogy a víziközmű vagyonbiztosításáról is a
víziközmű-szolgáltató gondoskodik. 20. § (1) Az ellátásért felelős az üzemeltetési szerződést az év végére szólóan, de legalább 8 hónapos felmondási idővel
felmondhatja, a) ha a víziközmű-szolgáltató tekintetében az e törvény, a környezet védelmére vagy a vízgazdálkodásra vonatkozó
jogszabályok vagy a rá vonatkozó hatósági határozatok előírásainak víziközmű-szolgáltatás során történő súlyos
megsértését jogerősen megállapították, b) ha a víziközmű-szolgáltató az üzemeltetési szerződésben megállapított kötelezettségét neki felróhatóan,
súlyosan vagy huzamosan megszegte, vagy c) törvényben vagy az üzemeltetési szerződésében meghatározott további esetekben.
(2) A víziközmű-szolgáltató az üzemeltetési szerződést az év végére szólóan, de legalább 8 hónapos felmondási idővel
a) felmondja az e törvényben meghatározott esetekben, b) felmondhatja, ha az ellátásért felelős az üzemeltetési szerződésben megállapított kötelezettségét neki
felróhatóan, súlyosan vagy huzamosan megszegte, vagy c) felmondhatja törvényben vagy az üzemeltetési szerződésében meghatározott további esetekben.
21. § Az üzemeltetési szerződés megszűnése esetében a víziközmű-szolgáltató az ellátásért felelős részére átadja az érintett
felhasználókra, felhasználási helyekre és víziközművekre vonatkozóan: a) a felhasználók nevét és címét,
b) az egyes felhasználókhoz tartozó felhasználási helyek címét,
c) a felhasználási helyekre vonatkozó, a fogyasztás megállapításához szükséges adatokat öt évre visszamenőleg,
d) a víziközmű térképi nyilvántartás adatállományát, e) a további víziközmű-működtetés tekintetében szükséges műszaki dokumentumokat, adatokat.
22. § (1) A víziközmű-szolgáltató az üzemeltetési szerződés vagy annak módosítása egy aláírt példányát az aláírástól számított
harminc napon belül jóváhagyásra megküldi a Hivatalnak. A Hivatal az üzemeltetési szerződést e törvénynek és a
felhatalmazása alapján kiadott jogszabályoknak való megfelelőség tekintetében vizsgálja.
(2) Az üzemeltetési szerződés legkorábban a Hivatal jóváhagyó határozata jogerőre emelkedésének napján léphet
hatályba. (3) A Hivatal jóváhagyó határozata az üzemeltetési szerződés megtámadásának más törvényes lehetőségét nem érinti.
(4) Ha az üzemeltetési szerződés felmondással szűnik meg, az ellátásért felelős azt a megszüntető nyilatkozat
hatályosulását követő 8 napon belül a Hivatalnak bejelenti.
(5) Az önkormányzati tulajdonú víziközművek vagyonkezelésbe adására és a vagyonkezelési szerződésre, továbbá a
vagyonkezelő jogaira és kötelezettségeire az államháztartásról szóló törvény vonatkozó rendelkezéseit az e
törvényben foglalt eltérésekkel megfelelően kell alkalmazni. 8. A vagyonkezelési szerződés
23. § (1) Vagyonkezelési szerződés – a jogszabályokban meghatározottakon túl, a Kbt. rendelkezéseivel összhangban –
létrejöhet akkor is, ha az állami vagy az önkormányzati tulajdonú víziközmű vagyonkezelési jogának átengedése a
víziközmű-szolgáltatást mint közfeladatot bérleti-üzemeltetési szerződés alapján ellátó víziközmű-szolgáltató javára
történik. (2) Az (1) bekezdés szerinti esetben a víziközmű-üzemeltetési jogviszony létrehozására irányuló vagyonkezelési
szerződés nem minősül a Kbt. hatálya alá tartozó visszterhes szerződésnek.
24. § Ha a Kbt. szerint közbeszerzési eljárást kell lefolytatni, és törvény vagy állami tulajdon esetében rendelet kivételt nem
tesz, akkor a vagyonkezelési szerződés megkötésére a közbeszerzési pályázatot az ellátásért felelősök közösen is
kiírhatják. 25. § (1) A vagyonkezelésbe adott víziközmű esetében a víziközmű működtetése a vagyonkezelő kötelezettsége.
(2) A vagyonkezelő jogosult a kezelésében lévő víziközmű felhasználásával olyan egyéb vállalkozási tevékenységet
folytatni, amely nem veszélyezteti a víziközmű-szolgáltatás ellátását. 26. § (1) A vagyonkezelési szerződésben a víziközmű könyv szerinti értékének megőrzésén túl előírható:
a) a szükség szerinti felújítás körében a víziközmű jogszabályi követelményeknek biztonsággal eleget tevő
állapotának megőrzése, vagy b) az a) pontban foglaltak előírása mellett a víziközmű fejlesztése.
(2) A vagyonkezelő kötelezettsége a vagyonkezelésbe vett víziközmű vonatkozásában a felújítási terv részeként a
felújítási és pótlási terv elkészítése, valamint az (1) bekezdés b) pontja esetében a beruházási terv elkészítése is.
(3) A vagyonkezelési szerződés megszűnésekor a vagyonkezelő igényt tarthat a gördülő fejlesztési tervben jóváhagyott
azon – vagyonkezelői felelőssége körében indokoltan felmerült, a víziközművet gyarapító – ráfordításai könyv szerinti
nettó értékének a megtérítésére, amelyekre a víziközmű vagyonkezelési szerződés megszűnéséig elszámolt
értékcsökkenése nem nyújtott fedezetet. 9. A koncessziós szerződés
27. § (1) A pályázat kiírója a koncessziós pályázat nyertesét koncessziós társaság alapítására kizárólag akkor kötelezheti, ha a
koncessziós társaság a koncessziós szerződés keretében ellátandó terület vonatkozásában az e törvény szerinti
engedélyezési feltételeket teljesíteni tudja. (2) A koncessziós szerződés időtartamának elteltét követően külön pályázat kiírása nélkül – legfeljebb a koncessziós
szerződés eredeti időtartamának felével – egy alkalommal, közös megegyezéssel meghosszabbítható.
28. § (1) Építési koncesszióra irányuló pályázat közös ajánlattevők által kizárólag akkor nyújtható be, ha közülük legalább egy
rendelkezik víziközmű-szolgáltatói működési engedéllyel. (2) Az építési koncesszióra irányuló szerződésnek az építési koncesszió keretében megvalósuló víziközmű tekintetében
tartalmaznia kell az adott üzemeltetési szerződés e törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben
meghatározott tartalmi elemeit is. 10. A bérleti-üzemeltetési szerződés
29. § (1) A bérleti-üzemeltetési szerződés – a Kbt. és a koncesszióról szóló törvény rendelkezéseivel összhangban – kizárólag
az ellátásért felelős és olyan víziközmű-szolgáltató között jöhet létre, amely:
a) kizárólag az állam, illetve a helyi önkormányzat tulajdonában áll, vagy
b) olyan gazdasági társaság kizárólagos tulajdonában áll, amelynek kizárólagos tulajdonosa közvetlenül az állam,
illetve a helyi önkormányzat. (2) Ha az (1) bekezdésben megjelölt társaságban az ellátásért felelős tulajdonosi részesedése vagy a kizárólagos állami
vagy önkormányzati tulajdon megszűnik, a megszűnéstől számított nyolc hónapnál nem korábbi időpontban,
de legkésőbb a megszűnés naptári évének végével a bérleti-üzemeltetési szerződés megszűnik.
(3) A víziközmű-fejlesztésről a bérleti-üzemeltetési szerződés fennállása alatt az ellátásért felelős gondoskodik.
(4) Ha a víziközmű-fejlesztést a víziközmű-szolgáltató végzi – ide nem értve a 30. § szerinti eseteket –, az kizárólag
a víziközmű-üzemeltetési jogviszonytól elkülönülten, önálló vállalkozási szerződés alapján végezhető.
30. § (1) Az ellátásbiztonság fenntartása érdekében a víziközmű-szolgáltató elvégzi azokat a hibajelleggel, váratlanul felmerülő
beavatkozásokat, amelyek a számvitelről szóló törvény (a továbbiakban: Szt.) rendelkezései értelmében az
értéknövelő felújítások körében számolhatók el. (2) A víziközmű-szolgáltató – az (1) bekezdésben foglaltakon túl – elvégez a felújítás körébe tartozó bármely olyan
beavatkozást is, amely elmaradása az ellátás biztonságát veszélyeztetné vagy egyéb kárveszély felmerülésével
közvetlenül fenyeget. (3) Az (1) és (2) bekezdésben foglalt kötelezettségének a víziközmű-szolgáltató az ellátásért felelős esetleges
mulasztásától függetlenül eleget tesz. (4) Az (1) és (2) bekezdés szerinti felújítási beavatkozások szükségének felismerését követően a víziközmű-szolgáltató az
ellátásért felelőst haladéktalanul tájékoztatja. Az ellátásért felelős az elvégzett munkálatok indokolt költségeit
megtéríti. 31. § Bérleti-üzemeltetési szerződés esetében a víziközmű-üzemeltetési jogát a víziközmű-szolgáltató bérleti díj fizetése
ellenében gyakorolhatja. 11. A közérdekű üzemeltető 32. § (1) A Hivatal – az ellátáshoz fűződő közérdekből – víziközmű-szolgáltatás nyújtására közérdekű üzemeltetőt jelöl ki, ha
a) a víziközmű-szolgáltatás nyújtása veszélybe kerül azáltal, hogy
aa) az üzemeltetési szerződés megszűnt, ab) a víziközmű-szolgáltató gazdasági-pénzügyi ellehetetlenülése, fizetésképtelensége következik be,
ac) a víziközmű-szolgáltató tevékenységét nem a jogszabályi előírásoknak megfelelően folytatja, és ez
közvetlenül veszélyezteti a biztonságos ellátást vagy a felhasználók ellátása azt megköveteli,
ad) a Hivatal a víziközmű-szolgáltató engedélyét a 38. § (1) bekezdés c) vagy e) pontja alapján visszavonta, vagy
ae) a víziközmű-üzemeltetés egyéb okból ellehetetlenül, és b) az ellátásért felelős a víziközmű-szolgáltatás biztosításáról nem gondoskodott.
(2) A Hivatal a közérdekű üzemeltetőt a tevékenység ellátására önkéntesen kötelezettséget vállaló
víziközmű-szolgáltatók közül jelöli ki. Ha a víziközmű-szolgáltatás nyújtására víziközmű-szolgáltató nem vállal
önkéntesen kötelezettséget, akkor a Hivatal saját hatáskörben jogosult erre – az e törvény felhatalmazása alapján
kiadott kormányrendelet alkalmazásával – bármelyik víziközmű-szolgáltatót kijelölni. A kijelölés meghatározott
időtartamra érvényes a kormányrendeletben meghatározott feltételek teljesüléséig. (3) A közérdekű üzemeltető tevékenységére – eltérő rendelkezés hiányában – a víziközmű-szolgáltatásra vonatkozó
rendelkezéseket kell megfelelően alkalmazni. 33. § Az ellátásért felelős – a Hivatal intézkedéseitől függetlenül – a közérdekű üzemeltető kijelölésétől számított
12 hónapon belül a víziközmű-szolgáltatás nyújtása érdekében gondoskodik – az e törvényben előírtak szerint –
üzemeltetési szerződés megkötéséről. 34. § (1) Víziközmű-szolgáltató esetében – közérdekű üzemeltető jogintézményének alkalmazhatósága érdekében –
a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvényt (a továbbiakban: Csődtv.) az e törvényben
meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni. (2) A víziközmű-szolgáltató a Hivatalt a csődeljárás vagy a felszámolási eljárás lefolytatása iránti kérelmének bírósághoz
történő benyújtásával egyidejűleg, valamint hitelező által kezdeményezett felszámolási eljárás esetében a bíróság
által küldött értesítés kézhezvételét követően haladéktalanul tájékoztatja. (3) A bíróság a víziközmű-szolgáltató adóssal szembeni felszámolási eljárásnak a Csődtv. 22. § (2) bekezdése szerinti
hivatalból történő megindítása esetében az eljárás megindításával egyidejűleg tájékoztatja a Hivatalt.
(4) A bíróság a víziközmű-szolgáltató adós felszámolásának elrendeléséről a Csődtv. 29. §-ában felsoroltakon kívül a
Hivatalt is értesíti. (5) A felszámoló nem gyakorolhatja a Csődtv. 47. § (1) bekezdésében meghatározott azonnali hatályú felmondás és elállás
jogát a víziközmű-szolgáltató adós közüzemi szerződései, valamint az azok szerződésszerű teljesítéséhez szükséges
szerződései (különösen az üzemeltetési szerződései) tekintetében. (6) A felszámoló a víziközmű-szolgáltató adós vagyonának a Csődtv. 48. §-a szerinti nem pénzbeli betétként
(hozzájárulásként) történő rendelkezésre bocsátására, valamint a Csődtv. 49. §-a szerinti értékesítésére vonatkozó
jogait annyiban gyakorolhatja, amennyiben az nem veszélyezteti a víziközmű-szolgáltató adóssal
víziközmű-szolgáltatási jogviszonyban álló felhasználók ellátását, vagy az ahhoz szükséges eszközrendszer
rendelkezésre állását. (7) A víziközmű-szolgáltató adós közüzemi szerződéseinek szerződésszerű teljesítéséhez szükséges szerződéseiből eredő
költséget a Csődtv. értelmében az adós gazdasági tevékenységének ésszerű befejezésével kapcsolatos költségnek kell
tekinteni. V. FEJEZET A VÍZIKÖZMŰ-SZOLGÁLTATÓ 12. A víziközmű-szolgáltatói működési engedély
35. § (1) Víziközmű-szolgáltatást a Hivatal által kiadott engedély alapján lehet végezni. Az engedély kizárólagos jogot biztosít
és kötelezettséget jelent az engedélyben meghatározott ellátási területen víziközmű-szolgáltatás nyújtására.
(2) Víziközmű-szolgáltatói működési engedélyt az a korlátolt felelősségű társasági vagy zártkörűen működő
részvénytársasági formában működő gazdasági társaság kaphat, amely az engedély kiadására irányuló kérelemben
megjelölt ellátási területre és víziközmű-szolgáltatási ágazatra vonatkozóan rendelkezik üzemeltetési szerződéssel
és megfelel a jogszabályban meghatározott feltételeknek. (3) Az e törvény által szabályozott engedély és engedélyezési eljárás nem érinti a más jogszabályokban meghatározott
engedélyeket és engedélyezési eljárásokat. 36. § (1) A Hivatal az engedély kiadását megtagadja, ha
a) a jogszabályi előírások nem teljesülnek, a jogszabályi feltételek hiányoznak, vagy a kérelmező nem rendelkezik
a jogszabályokban meghatározott engedélyekkel, b) a kérelmező nem teljesíti a jogszabályban meghatározott, víziközmű-szolgáltatás folyamatos, hosszú távú
nyújtásához szükséges pénzügyi, gazdasági, technikai, környezetvédelmi feltételeket, vagy nem rendelkezik
az ezek teljesítéséhez szükséges műszaki és tárgyi eszközökkel, személyi és pénzügyi erőforrásokkal,
c) a kérelmező vonatkozásában az 1. melléklet szerinti képlet alapján kiszámított felhasználói egyenérték nem éri el
a 150 ezret, d) a kérelmező csődeljárás vagy felszámolási eljárás alatt áll,
e) a kérelmező vagy jogelődje víziközmű-szolgáltatói működési engedélyét a kérelem benyújtását megelőző
10 éven belül a kérelmezőnek felróható okból visszavonták, vagy
f) ha a kérelmező közvetlenül vagy közvetetten nem kizárólagosan állami vagy helyi önkormányzati tulajdonban
van, és 2011. december 31. után megkötött vagy 2011. december 31. után időbeli hatályában meghosszabbított
üzemeltetési szerződésre vonatkozóan is nyújtott be kérelmet. (2) Az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott követelménynek eleget nem tevő kérelmező működési engedély iránti
kérelme nem utasítható el, ha a) a kérelmező 2011. december 31. előtt megkötött és hatályos üzemeltetési szerződéssel rendelkezik, és
b) működési engedély iránti kérelmének elutasítása Magyarország által megkötött nemzetközi beruházás-védelmi
szerződés rendelkezéseibe ütközne. 37. § (1) Az engedélyben foglaltak – a körülmények jelentős megváltozása esetében – a víziközmű-szolgáltató kérelmére e
törvény és a végrehajtására kiadott jogszabályok keretei között módosíthatók. Az engedély módosítása nem
befolyásolhatja hátrányosan az ellátás biztonságát, minőségét és árát.
(2) A Hivatal jogszabályváltozás esetében az engedélyt a jogszabállyal való összhang megteremtése érdekében
hivatalból módosíthatja. (3) A Hivatal az engedélyt a víziközmű-szolgáltató kérelmére visszavonhatja.
13. Kötelezettségek megszegése, víziközmű-szolgáltatás engedély nélküli végzése 38. § (1) A Hivatal a víziközmű-szolgáltató e törvényben, a végrehajtására kiadott jogszabályokban vagy a Hivatal által kiadott
határozatokban meghatározott kötelezettségeinek megszegése esetében a) a jogkövetkezményekre való utalás mellett írásban felszólítja a víziközmű-szolgáltatót a kötelezettségei
betartására, b) kormányrendeletben meghatározott mértékű bírságot szabhat ki a jogsértés tárgyi súlyára tekintettel,
c) az engedélyt módosíthatja vagy visszavonhatja, ha a víziközmű-szolgáltató az a) pont szerinti felszólítás és a
b) pont szerinti bírság kiszabása ellenére nem szünteti meg a jogsértést vagy nem teljesíti kötelezettségét,
d) az engedélyt módosítja, ha az engedély kiadásának feltételei már nem állnak fenn, és engedélymódosítással
a jogszerű állapot helyreállítható, e) az engedélyt visszavonja, ha
ea) a víziközmű-szolgáltató a kötelezettségeinek nem képes eleget tenni,
eb) a víziközmű-szolgáltató a víziközművet az ellátás biztonságát, élet-, egészség-, üzem- vagy
vagyonbiztonságot vagy a környezetet közvetlenül és súlyosan veszélyeztető módon üzemelteti,
ec) az engedély kiadásának feltételei már nem állnak fenn, és engedélymódosítással a jogszerű állapot nem
állítható helyre, ed) jogszabályváltozás miatt az engedély kiadását meg kellene tagadni, vagy
ee) az engedélyt megtévesztéssel, valótlan adatok szolgáltatásával vagy más jogszabálysértő módon szerezték
meg. (2) A Hivatal az (1) bekezdés c)–e) pontjában foglalt jogkövetkezménnyel egyidejűleg az (1) bekezdés b) pontja szerinti
jogkövetkezményt is alkalmazhatja. (3) A Hivatal az ellátásért felelőssel szemben az e törvényben vagy a felhatalmazása alapján kiadott külön jogszabályban
foglalt kötelezettségeinek megszegése esetében az (1) bekezdés a)–b) pontjában foglalt jogkövetkezményeket
alkalmazhatja. (4) A folyamatos és biztonságos ellátás érdekében az üzemeltetési szerződés megszűnéséig, valamint a felszámolás vagy
a végelszámolás befejezéséig a víziközmű-szolgáltatást és az annak teljesítéséhez szükséges tevékenységeket
folyamatosan fenn kell tartani. 39. § (1) Ha a víziközmű-szolgáltató bármely, engedélyére vonatkozó jogszabályban vagy az engedélyében foglalt feltételnek
harminc napot meghaladó időtartamon keresztül nem felel meg, erről a Hivatalt haladéktalanul értesíti.
(2) A Hivatal megvizsgálja a víziközmű-szolgáltató értesítésében foglalt körülményt, és ha az ellátásbiztonságot, az élet-,
egészség-, üzem- vagy vagyonbiztonságot vagy a környezetet közvetlenül és súlyosan nem veszélyezteti, legfeljebb
harmincnapos határidőt biztosít a feltétel teljesítésére. (3) Az (1) bekezdésben meghatározott értesítési kötelezettség elmulasztásának megállapítása esetében – a (2) bekezdés
szerinti határidő biztosítása mellett – a Hivatal bírságot szab ki.
(4) Ha a víziközmű-szolgáltató a Hivatal által meghatározott határidőn belül nem teljesíti az engedélyére vonatkozó
jogszabályokban vagy az engedélyében foglalt feltételeket, a Hivatal az engedélyt módosítja vagy visszavonja.
(5) Ha a Hivatal az engedélyt úgy módosítja, hogy annak következtében a víziközmű-szolgáltatót megillető felhasználói
egyenérték csökken, a víziközmű-szolgáltató az üzemeltetési szerződései közül
a) azokat megszünteti, amelyek tekintetében a követelményeket nem tudja teljesíteni, vagy
b) annyit megszüntet, amennyi túlhaladja az engedély terjedelmét.
(6) A víziközmű-szolgáltató a felmondási kötelezettségének a Hivatal (5) bekezdés szerinti határozatának kézhezvételétől
számított harminc napon belül eleget tesz. Ha az üzemeltetési szerződés a víziközmű-szolgáltató részére kedvezőbb
feltételt nem biztosít, akkor a szerződést az év végére szólóan, de legalább nyolc hónapos felmondási idő alkalmazása
mellett kell felmondani. (7) Ha a víziközmű-szolgáltató a (6) bekezdésben foglalt kötelezettségének nem tesz eleget, a Hivatal a
víziközmű-szolgáltatót bírsággal sújtja, és kötelezettség teljesítése végett póthatáridőt tűz.
(8) Engedély visszavonása esetében a víziközmű-szolgáltató üzemeltetési szerződéseit a (6) bekezdésben foglaltaknak
megfelelően megszünteti. 40. § Víziközmű-szolgáltatás engedély nélküli végzése esetében a Hivatal a tevékenység végzőjét azonnali hatállyal eltiltja
a tevékenység folytatásától, továbbá a tevékenység végzőjével szemben a 38. § (1) bekezdés a)–b) pontjában foglalt
jogkövetkezményeket alkalmazhatja. 41. § (1) Bírság kiszabásakor a Hivatal mérlegeli a jogsértés körülményeit, különös tekintettel
a) a jogellenes magatartás súlyára (az ellátás veszélyeztetésének mértékére, a magánérdekek sérelmének körére,
kiterjedtségére) és a felróhatóság mértékére; b) a jogsértő állapot fennállásának időtartamára;
c) a jogsértéssel okozott vagyoni hátrány mértékére, a jogsértéssel elért vagyoni előny mértékére;
d) korábbi jogsértő magatartásra; e) a Hivatal eljárását megelőzően a jogsértő állapot megszüntetése érdekében végzett tevékenységre;
f) a jogsértő állapot megszüntetésére hozott intézkedéseket segítő magatartásra.
(2) A bírság ismételten kiszabható. (3) A bírság adók módjára behajtható köztartozásnak minősül.
(4) A bírság a díjmegállapítás során költségnövelő tényezőként nem vehető figyelembe.
14. Egyes cégjogi eseményekre vonatkozó közös szabályok 42. § (1) A Hivatal hozzájárulása szükséges a víziközmű-szolgáltatónak a gazdasági társaságokról szóló törvény szerinti
egyesüléséhez, szétválásához (a továbbiakban együtt: átalakulás), alaptőkéjének vagy törzstőkéjének legalább
egynegyed résszel történő leszállításához. A Hivatal nem tagadhatja meg az alaptőke vagy a törzstőke leszállításához
való hozzájárulást, ha azt a víziközmű-szolgáltató számára jogszabály kötelezővé teszi.
(2) A Hivatal hozzájárulása szükséges bármely víziközmű-szolgáltatóban a szavazatok huszonöt vagy ötven százalékát
meghaladó, illetve hetvenöt százalékát elérő befolyás szerzéséhez, és az ehhez fűződő jogok gyakorlásához.
(3) A cégjegyzékbe való bejegyzésre (változásbejegyzésre) irányuló kérelemhez csatolni kell a Hivatal hozzájáruló
határozatát. (4) A Hivatal az (1) és (2) bekezdésben meghatározott ügylethez történő hozzájárulást megtagadhatja vagy feltételhez
kötheti, ha annak végrehajtása a víziközmű-szolgáltatás biztonságát, az e törvényben meghatározott ellátási
kötelezettség teljesítését, a felhasználók érdekeit vagy a legkisebb költség elvének érvényesülését veszélyezteti.
(5) A Hivatal az (1) és (2) bekezdésben meghatározott ügyletekhez történő hozzájárulást megtagadja, ha annak
eredményeként a víziközmű-szolgáltató a) nem tudná teljesíteni a jogszabályban meghatározott, víziközmű-szolgáltatás folyamatos, hosszú távú
nyújtásához szükséges pénzügyi, gazdasági, technikai, környezetvédelmi feltételeket, vagy
b) nem rendelkezne az a) pontban meghatározottak teljesítéséhez szükséges műszaki és tárgyi eszközökkel,
személyi és pénzügyi erőforrásokkal. (6) A Hivatal hozzájáruló határozatának hiányában az (1)–(2) bekezdés szerinti, a szerző félre vonatkozó változás a
részvénykönyvbe nem jegyezhető be vagy a tagjegyzékbe nem tüntethető fel, és erre a társaságban jogot alapítani
nem lehet. A részvénykönyvbe vagy tagjegyzékbe való bejegyzésre irányuló kérelmet a Hivatal hozzájáruló
határozatával együtt lehet benyújtani. 15. A víziközmű-szolgáltató tevékenysége
43. § (1) A víziközmű-szolgáltató az e törvényben a tevékenységére vonatkozó egyéb jogszabályokban és a Hivatal
határozataiban meghatározottak szerint látja el a víziközmű-szolgáltatást. (2) A víziközmű-szolgáltató víziközmű-szolgáltatási jogát nem engedheti át.
(3) A víziközmű-szolgáltató a) a víziközmű működtetését – az üzemeltetési szerződésben meghatározott terjedelemben – biztonságosan,
hatékonyan és megbízhatóan, a környezetvédelmi követelmények, valamint az ellátásbiztonság
figyelembevételével végzi, b) a víziközmű-fejlesztéseket – az üzemeltetési szerződésben meghatározott terjedelemben – időben úgy végzi el,
hogy az általa üzemeltetett víziközmű-rendszer a víziközmű-szolgáltatási ágazatok vonatkozásában hosszú távon
ki tudja elégíteni az ésszerű igényeket, valamint c) gondoskodik a b) pontban foglaltak elvégzéséhez szükséges készletekről és tartalékokról.
(4) A víziközmű-szolgáltató az üzemeltetési szerződésben meghatározott feltételek szerint jogosult a víziközművel a
víziközmű-szolgáltatáson kívüli vállalkozási tevékenységet is folytatni, feltéve hogy az nem veszélyezteti a
víziközmű-szolgáltatás folyamatos és biztonságos ellátását, továbbá nem okoz a víziközműben állagromlást.
44. § (1) Az országos víziközmű-szolgáltatói érdekszövetség jogalkotási feladatokra, intézkedések megtételére vonatkozó
javaslatot tehet a kormány, illetve a miniszter számára, valamint konzultációt folytathat a víziközmű-szolgáltatást
érintő stratégiai kérdésekről. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában azt a szervezetet kell országos víziközmű-szolgáltatói érdekszövetségnek tekinteni,
amelynek tagjai együttesen a Hivatal által nyilvántartott felhasználói egyenérték több mint 50%-ával rendelkeznek.
45. § (1) A Hivatal hozzájárulása szükséges a víziközmű-működtetés e törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben
meghatározott részének kiszervezéséhez, továbbá a Hivatal előzetes tájékoztatása szükséges a
víziközmű-működtetés egyéb részének kiszervezéséhez. (2) A kiszervezés nem eredményezheti azt, hogy a kiszervezett tevékenységek szerződési értékének összege az adott
évben a víziközmű-szolgáltató előző évi nettó árbevételének tíz százalékát meghaladja. Kiszervezett tevékenységet
kizárólag víziközmű-szolgáltató, illetve ellátásért felelős tulajdonában álló gazdasági társaság végezhet. Kiszervezés
esetében a víziközmű-szolgáltató úgy felel a jogszabályban vagy hatósági határozatban meghatározott
kötelezettségei teljesítéséért, mintha az adott tevékenységet maga végezné.
(3) A harmadik személytől víziközmű működtetése érdekében igénybe vett, de e törvény szerint nem engedélyköteles
tevékenység körébe tartozó tevékenység esetében a víziközmű-szolgáltató úgy felel a jogszabályban vagy hatósági
határozatban meghatározott kötelezettségei teljesítéséért, mintha az adott tevékenységet maga végezné.
(4) A víziközmű-szolgáltató víziközmű-működtetés körébe nem tartozó tevékenysége (a továbbiakban: másodlagos
tevékenység) nem veszélyeztetheti a víziközmű működtetését, a folyamatos, biztonságos és előírt színvonalú ellátást.
Másodlagos tevékenységnek minősül különösen az elkülönített rendszerű csapadékvíz elvezető rendszerek
üzemeltetése, a fürdőüzemeltetés, a nem közműves szennyvízszállítási közszolgáltatás, valamint az árvízvédelemmel
kapcsolatos tevékenység. 46. § A víziközmű-szolgáltató e törvényben meghatározott kötelezettségei teljesítésével kapcsolatos beszerzésre,
kiválasztásra és megbízásra – ha jogszabály másként nem rendelkezik – az e törvény végrehajtására kiadott
kormányrendeletben, valamint a Hivatal által jóváhagyott beszerzési szabályzatban meghatározott feltételeket és
eljárásokat kell alkalmazni. 47. § (1) A víziközmű-szolgáltató üzletszabályzatot dolgoz ki és azt jóváhagyásra benyújtja a Hatósághoz.
(2) Az üzletszabályzat tartalmazza a víziközmű-szolgáltató által a felhasználók részére nyújtott víziközmű-szolgáltatások
általános műszaki, kereskedelmi, elszámolási és fizetési szerződési feltételeit.
48. § (1) A víziközmű-szolgáltató honlapot működtet, és azon közzéteszi:
a) az ellátásért felelőssel kötött megállapodásait, b) az üzletszabályzatát,
c) a felhasználói panaszok intézésével kapcsolatos információkat, d) a feladatkörrel rendelkező fogyasztóvédelmi szervek és felhasználói társadalmi érdekképviseletek elérhetőségét,
e) az e törvényben foglalt eltérésekre figyelemmel az Szt.-nek megfelelő formában az éves beszámolóját,
f) a jóváhagyott beszerzési szabályzatát, és g) az e törvény végrehajtására kiadott miniszteri rendeletben meghatározott információkat.
(2) A honlapon való közzététel során az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott megállapodásokból a
víziközmű-szolgáltató törölheti a technológiai eljárásokra, a műszaki megoldásokra, a gyártási folyamatokra, a
munkaszervezési és logisztikai módszerekre, továbbá a know-how-ra vonatkozó olyan üzleti titkokat, amelyek
megismerése a víziközmű-szolgáltató üzleti tevékenységének végzése szempontjából aránytalan sérelmet okozna.
(3) Nem törölhető a honlapon való közzététel során a megállapodásokból
a) az alkalmazott díj mértéke, b) a költségtételek megjelölése és mértéke, a figyelembevétel módja,
c) a díjtételek megjelölése és mértéke, a figyelembevétel módja,
d) az elvárt nyereség meghatározása, és e) minden egyéb olyan adat, amely a díjmegállapítás alapjául szolgál.
16. Számviteli szétválasztás 49. § (1) A víziközmű-szolgáltató beszámolási és könyvvezetési kötelezettségére, a beszámoló összeállítására, a könyvek
vezetésére, valamint a nyilvánosságra hozatalra és közzétételre az Szt. rendelkezéseit az e törvény szerinti eltérésekkel
kell alkalmazni. (2) A több víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenységet végző víziközmű-szolgáltató az egyes tevékenységeire olyan
elkülönült nyilvántartást vezet, amely biztosítja az egyes tevékenységek átláthatóságát, a diszkriminációmentességet,
továbbá kizárja a keresztfinanszírozást és a versenytorzítást. (3) A több víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenységet végző víziközmű-szolgáltató éves beszámolójának kiegészítő
mellékletében az egyes víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenységeket oly módon kell bemutatni, mintha azokat
önálló vállalkozások keretében végezték volna. A tevékenységek elkülönült bemutatása legalább az eszközök,
kötelezettségek, időbeli elhatárolások szétválasztott bemutatását és önálló eredménykimutatást jelent.
(4) A több víziközmű-szolgáltatási ágazati tevékenységet végző víziközmű-szolgáltató könyvvizsgálója az éves
beszámolóhoz, illetve az összevont (konszolidált) éves beszámolóhoz kiadott független könyvvizsgálói jelentésben
igazolja, hogy a víziközmű-szolgáltató által kidolgozott és alkalmazott számviteli szétválasztási szabályok biztosítják a
víziközmű-szolgáltató üzletágai közötti keresztfinanszírozás-mentességet. (5) A másodlagos tevékenységet is végző víziközmű-szolgáltató a víziközmű-szolgáltatás nyújtása érdekében végzett
tevékenységét éves beszámolója kiegészítő mellékletében oly módon köteles bemutatni, mintha azt önálló
vállalkozás keretében végezte volna. A tevékenység elkülönült bemutatása legalább önálló mérleget és
eredménykimutatást jelent. 50. § (1) A víziközmű-szolgáltató a Hivatal számára biztosítja, hogy a Hivatal a víziközmű-szolgáltató pénzügyi-számviteli
kimutatásait, valamint az azokhoz kapcsolódó bizonylatokat és információkat megismerhesse, azokba
betekinthessen. A Hivatalnak indokolnia kell, hogy az adott információra mely feladata ellátásához van szükség.
(2) A víziközmű-szolgáltató az auditált éves beszámolóját a tárgyévre készített üzleti jelentéssel és a könyvvizsgálói
jelentéssel együtt az Szt. szerinti letétbe helyezéssel egyidejűleg küldi meg a Hivatalnak.
VI. FEJEZET A VÍZIKÖZMŰ-SZOLGÁLTATÁSI JOGVISZONY 17. A közműves ivóvíz- és a közműves szennyvíz-szolgáltatási jogviszony általános szabályai
51. § (1) A víziközmű-szolgáltató – az üzemeltetési szerződésben meghatározott keretek között, a víziközmű-rendszer
teljesítőképességének mértékéig – a felhasználók részére víziközmű-szolgáltatást nyújt, és víziközmű-szolgáltatás
nyújtása céljából a szolgáltatást igénybe venni kívánók rendelkezésére áll.
(2) Ha a víziközmű-rendszer teljesítőképességének szűkössége mellett lakossági és nem lakossági felhasználói igények
egyidejű felmerülésével kell számolni, a lakossági felhasználói igények kielégítését kell előnyben részesíteni.
(3) A víziközmű-szolgáltató a jogszabályban meghatározott feltételek fennállása esetében a felhasználóval – felhasználási
helyenként – közüzemi szerződést köt. A víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt ingatlan tekintetében, a
víziközmű-szolgáltató és a lakossági felhasználó között a közüzemi szerződés a víziközmű-szolgáltatás
igénybevételével is létrejön. (4) A közüzemi szerződés egyidejűleg több víziközmű-szolgáltatási ágazatra is kiterjedhet.
(5) Ha a víziközmű-szolgáltatónak a felhasználási helyre vonatkozóan korábbi közüzemi szerződés alapján rendezetlen
követelése áll fenn, akkor az adott felhasználás hely tekintetében az 58. § (1) bekezdés szerint járhat el.
(6) Ha a felhasználási hely víziközmű-rendszerbe történő bekötése a víziközmű-szolgáltató beleegyezése nélkül valósult
meg, vagy ha mért fogyasztás csökkenését eredményező szabálytalan műszaki beavatkozás ténye állapítható meg, és
a víziközmű-szolgáltató polgári jogi igényt érvényesít, az ellenkező bizonyításáig úgy kell tekinteni, hogy a jogellenes
állapot az igénybejelentést megelőző 5 évvel korábbi időpontban kezdődött.
(7) A közüzemi szerződésre az e törvényben nem szabályozott kérdésekben a Polgári Törvénykönyv közüzemi
szerződésre vonatkozó előírásait kell alkalmazni. 52. § (1) Közműves ivóvízellátás esetében az elszámolás a bekötési vízmérő mérési adatain alapul.
(2) A bekötési vízmérő és a mellékvízmérők mérési különbözetéből megállapított különbözetet a bekötési vízmérő
szerinti felhasználó fizeti meg a víziközmű-szolgáltatónak. A felhasználó a víziközmű-szolgáltatót a belső elszámolás
módjáról tájékoztatja. (3) Szennyvízelvezetés és -tisztítás esetében az elszámolás a szennyvízelvezetési helyről a szennyvízelvezető víziközműbe
kerülő szennyvíz mért mennyiségén alapul. Mérés hiányában az elszámolásnál az (1) bekezdés szerint mért
ivóvízmennyiség és a más víziközmű-rendszerből származó vízmennyiség összesített mennyiségét kell figyelembe
venni, csökkentve a – jogszabály alapján kiadott engedély alapján – más víziközmű-rendszer részét képező
szennyvízelvezető víziközműbe elhelyezett szennyvízmennyiséggel. A víziközmű-szolgáltató a felhasználóval a
közüzemi szerződésben ettől eltérően is megállapodhat. A más víziközmű-rendszerből származó vízmennyiséget
hiteles vízmérő berendezéssel kell megmérni, és annak mérési adatait a víziközmű-szolgáltató rendelkezésére kell
bocsátani. (4) A mérés kialakítása ellenőrzésének, valamint a mérőállás ellenőrzésének lehetőségét a víziközmű-szolgáltató részére
biztosítani kell. 53. § (1) Adott felhasználási hely tekintetében a közüzemi szerződés megszűnik, ha
a) a felhasználó személyének megváltozása miatt a felhasználási helyre nézve a víziközmű-szolgáltató új közüzemi
szerződést kötött, b) a felhasználási hely megszűnt, vagy
c) a víziközmű-szolgáltató a közüzemi szerződést a (2) bekezdésben meghatározott okból azonnali hatállyal
felmondta. (2) A közüzemi szerződést a víziközmű-szolgáltató azonnali hatállyal kizárólag akkor mondhatja fel, ha:
a) annak fenntartása a víziközmű-rendszer teljesítőképességét meghaladó igénybevételt eredményez, kivéve ha ez
a víziközmű-szolgáltató beleegyezésével történt, b) a felhasználó nem működik együtt a felhasználási hely szabályos kialakítása vagy a fogyasztásmérő berendezés
elhelyezése, leolvasása érdekében, víziközmű-szolgáltató a felhasználót az együttműködésre a (3) bekezdésben
foglaltak szerint legalább kétszer írásban felszólította, és a második felszólítás sem vezetett eredményre, vagy
c) a víziközmű-szolgáltatás fenntartása közegészségügyi vagy műszaki okból veszélyezteti az ellátás biztonságát.
(3) A felhasználót az átvétel igazolására alkalmas módon kell felszólítani azzal, hogy a második felszólítás kiküldésére
leghamarabb az első felszólítás kézhezvételét követő tizenötödik napon túl kerülhet sor.
54. § (1) A víziközmű-szolgáltató az új víziközmű-szolgáltatóval kötött üzemeltetési szerződés hatálybalépését követő harminc
napon belül az érintett felhasználókat erről értesíti. Az értesítésben ki kell térni az új víziközmű-szolgáltató
elérhetőségén túl annak üzletszabályzata és ügyfélszolgálata elérhetőségére, valamint fel kell hívni a (2) bekezdésben
foglaltakra a figyelmet. (2) Az üzemeltetési szerződés hatálybalépését követő hatvanadik naptól a korábbi közüzemi szerződés helyébe – a felek
eltérő megállapodása hiányában – az új víziközmű-szolgáltató üzletszabályzata szerinti közüzemi szerződés lép.
55. § (1) Az ingatlan tulajdonosa – ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik – a víziközmű-rendszer
üzembe helyezésétől számított egy éven belül köteles az ingatlant víziközmű-rendszerbe beköttetni, ha
a) a közműves ivóvízellátás vagy a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás biztosításához szükséges
víziközmű-rendszer a közterületen az ingatlanról műszakilag elérhető módon kiépült és műszakilag
rendelkezésre áll, és b) az ingatlan használata rendszeres emberi tartózkodáshoz kötődik.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt kötelezettséget már meglévő víziközmű-rendszer esetében annak bővítésétől számított
egy éven belül kell teljesíteni. (3) Ha a bekötés feltételei teljesültek, a víziközmű-szolgáltató az ingatlan víziközmű-rendszerbe történő bekötését nem
tagadhatja meg. (4) Ha az ingatlan tulajdonosa az (1) és (2) bekezdésben foglalt kötelezettségét nem teljesíti, a települési önkormányzat
jegyzője hivatalból kötelezi az ingatlan beköttetésére. (5) Adott ingatlan tekintetében mentesül a tulajdonos
a) a vízellátó rendszerre történő bekötési kötelezettség alól, ha hatályos vízjogi üzemeltetési engedéllyel üzemeltet
saját célú vízellátó létesítményt, b) a szennyvízelvető rendszerre történő bekötési kötelezettség alól, ha hatályos vízjogi üzemeltetési engedéllyel
üzemeltet egyedi szennyvízkezelő létesítményt, egyedi zárt szennyvíztárolót vagy saját célú szennyvíztisztító
telepet. (6) A jegyző az ingatlan tulajdonosát közérdekből – tekintet nélkül az (1) és (2) bekezdésben meghatározott határidőre
vagy az (1) bekezdésben meghatározott feltételre – kötelezi az ingatlan beköttetésére, és ezzel a
víziközmű-szolgáltatás igénybevételére, ha a saját célú vízellátó létesítmény, egyedi szennyvízkezelő létesítmény vagy
egyedi zárt szennyvíztároló közegészségügyi, környezetvédelmi vagy vízgazdálkodási szempontból káros hatása
állapítható meg. 18. A víziközmű-szolgáltatás szüneteltetése a közműves ivóvízellátás,
valamint a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás tekintetében 56. § A víziközmű-szolgáltatás szüneteltetése a vízmérő berendezés kiszerelésével, a szennyvíz-bekötővezeték elzárásával
és a szennyvíz-bekötővezeték folytonossági kapcsolatának a megszüntetésével történik.
57. § (1) A felhasználó a víziközmű-szolgáltatóhoz intézett nyilatkozatával kezdeményezheti a víziközmű-szolgáltatás
szüneteltetését, ha a felhasználási helyet átmenetileg nem használja. A víziközmű-szolgáltatás szüneteltetését
– ha közműves ivóvízellátás, valamint szennyvízelvezetés és -tisztítás is fennáll a felhasználási helyen –
a víziközmű-szolgáltatási ágazatokra együttesen is lehet kezdeményezni. (2) A vízközmű szolgáltató a víziközmű-szolgáltatás szüneteltetését és a víziközmű-szolgáltatás ismételt megindítását
a nyilatkozatban megjelölt időpontban, de legkorábban annak érkeztetésétől számított tizenöt napon belül teljesíti.
58. § (1) A víziközmű-szolgáltató – a létfenntartási, a közegészségügyi és a katasztrófa-elhárítási vízigények teljesítése mellett –
a fővárosi és a megyei kormányhivatal népegészségügyi szakigazgatási szervének (a továbbiakban együtt: megyei
népegészségügyi szakigazgatási szerv) ellentétes állásfoglalása hiányában: a) a közüzemi ivóvíz-szolgáltatást külön berendezés beépítésével időben és mennyiségben korlátozhatja,
b) az átfolyó ivóvíz mennyiségét csökkentő szűkítőt helyezhet el,
c) lakossági felhasználó esetében a közüzemi ivóvíz-szolgáltatást felfüggesztheti, ha a létfenntartási és
közegészségügyi vízigények teljesítéséhez szükséges ivóvízellátást más, elérhető módon biztosítja,
d) előrefizetős mérőt helyezhet el, ha ebben és a fennálló tartozások megfizetésében a felhasználóval
megállapodott, vagy e) nem lakossági felhasználó esetében a közüzemi ivóvíz-szolgáltatást felfüggesztheti, illetve 45 napon túli
díjtartozás esetében 30 napos határidővel a közüzemi szerződést felmondhatja.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható egészségügyi és gyermekintézmények esetében, továbbá lakossági felhasználó
részére végzett közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás esetében. (3) A víziközmű-szolgáltató az alábbi feltételek együttes fennállása esetében jogosult az (1) bekezdés szerinti
intézkedések megtételére: a) a lakossági felhasználó fizetési kötelezettségével 60 napot meghaladó késedelembe esett,
b) a lakossági felhasználó által fizetési haladék adásáról vagy részletfizetési lehetőségről kezdeményezett
egyeztetés esetében az egyeztetés a víziközmű-szolgáltatóval nem vezetett eredményre, vagy az (1) bekezdés
d) pontjának alkalmazásában egyeztek meg, c) a víziközmű-szolgáltató a felhasználót az (1) bekezdésben meghatározott következmények kilátásba
helyezésével fizetési kötelezettsége teljesítésére a (4) bekezdésben foglaltak szerint legalább kétszer írásban
felszólította, valamint d) a felhasználási hely fekvése szerint illetékes megyei népegészségügyi szakigazgatási szervet a (4) bekezdésben
foglaltak szerint értesítette. (4) A lakossági felhasználó felszólítása az átvétel igazolására alkalmas módon történik. A megyei népegészségügyi
szakigazgatási szervet első alkalommal a felszólítással egyidejűleg, második alkalommal 8 nappal az intézkedés
bevezetését megelőzően kell értesíteni. (5) A létfenntartási és közegészségügyi vízigények teljesítéséhez szükséges ivóvízellátást a víziközmű-szolgáltató a
kormányrendeletben meghatározottak szerint biztosítja. (6) A létfenntartási és közegészségügyi vízigényeknek eleget tevő ivóvízellátás érdekében a víziközmű-szolgáltató
– az ellátásért felelős előzetes értesítése és a települési önkormányzat hozzájárulása esetében – a víziközmű
tulajdonosának költségére közkifolyót helyezhet el. A közkifolyó üzemeltetésének költségeit a települési
önkormányzat fizeti meg a víziközmű-szolgáltató részére. (7) A települési önkormányzat a (6) bekezdés szerinti hozzájárulását kizárólag abban az esetben tagadhatja meg, ha a
víziközmű-szolgáltató nem igazolja, hogy az (1) bekezdés a), b) vagy d) pontja szerinti valamely intézkedés
végrehajtása a felhasználónak felróható okból hiúsult meg. (8) A víziközmű-szolgáltató a felhasználó fizetési kötelezettsége teljesítésének igazolását követően a
víziközmű-szolgáltatást 3 naptári napon belül teljeskörűen visszaállítja. (9) A víziközmű-szolgáltató az e §-ban foglalt tevékenységei körében felmerülő költségeit – a (6) bekezdésben foglaltak
kivételével – azzal a felhasználóval szemben jogosult érvényesíteni, akivel szemben fennálló közüzemi szerződése
körében azok felmerültek. (10) A közegészségügyi követelmények teljesítéséhez szükséges ivóvízellátás akkor biztosított, ha az ivóvízellátás legalább
20 l/fő/nap mennyiségben, négy emeletnél nem magasabb lakóépület esetén legfeljebb 150 m távolságon belüli,
négy emeletnél magasabb lakóépületben pedig négy emeletnél nem nagyobb szintkülönbséggel járó vízvételezési
lehetőséggel (közkifolyóról, tűzcsapról, szállított vízből) adott. VII. FEJEZET
ADATSZOLGÁLTATÁS, BIZALMAS INFORMÁCIÓK KEZELÉSE, TITOKVÉDELEM 59. § (1) A felhasználók, a víziközmű-szolgáltatók és az ellátásért felelősök kötelesek a víziközmű-fejlesztését és a
víziközmű-szolgáltatást biztosító, jogszabályban, valamint a Hivatal határozatában meghatározott személyes adatot
nem tartalmazó adatokat, információkat a külön jogszabályban előírt ideig megőrizni, továbbá abban – és azzal
összhangban a Hivatal határozatában – meghatározottak részére az előírt módon, időben és csoportosításban
megadni. (2) Az átadott adatokat kizárólag a víziközmű fejlesztésével és a víziközmű-szolgáltatás biztosításával kapcsolatos
tevékenység ellátásával összefüggésben lehet használni. 60. § (1) A Hivatal ellenőrzési feladatainak teljesítése érdekében, annak mértékéig jogosult a víziközmű-szolgáltatótól, az
ellátásért felelőstől, a jegyzőtől, a víziközmű tulajdonosától és a kiszervezett tevékenységet végzőtől eseti és
rendszeres információt kérni, továbbá az e törvény hatálya alá tartozó tevékenységgel kapcsolatos iratokba
betekinteni, azokról másolatot, kivonatot készíteni, ideértve az üzleti titkot tartalmazó iratokat is.
(2) A víziközmű-szolgáltató, az ellátásért felelős, a jegyző, a víziközmű tulajdonosa és a kiszervezett tevékenységet végző a
Hivatal részére megadja az e törvényben, valamint a felhatalmazása alapján kiadott külön jogszabályokban
meghatározott és feladatai ellátásához szükséges információkat. Az adatszolgáltatás tartalmát és formáját a Hivatal
határozza meg. (3) A Hivatal adatkezelésére a villamos energiáról szóló törvényben a Hivatal adatkezelésére vonatkozó szabályokat kell
megfelelően alkalmazni. 61. § (1) A víziközmű-szolgáltató és az ellátásért felelős
a) az e törvényben meghatározott tevékenységének végzése, b) az a) pontban meghatározottak végzéséhez szükséges műszaki berendezések létesítésére, üzemeltetésére
vonatkozó szerződés megkötése, tartalmának meghatározása, módosítása, teljesítésének figyelemmel kísérése,
c) szerződésben meghatározott díjak számlázása, továbbá szerződésből eredő egyéb követelések érvényesítése,
valamint d) együttműködési és adatszolgáltatási kötelezettségek teljesítése céljából kezelheti a felhasználó azonosításához szükséges és elégséges, e törvény vagy a felhatalmazása alapján
kiadott települési önkormányzati rendelet szerint a szerződés tartalmát képező személyes adatot. A felhasználó
azonosításához a természetes személy felhasználó esetén neve, lakcíme, anyja neve, születésének helye, születésének
időpontja, nem természetes személy felhasználó esetén elnevezése, székhelye, adószáma, cégjegyzékszáma (egyéb
nyilvántartási száma) szükséges. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a felhasználó azonosításához szükséges és elégséges adatok a természetes személy
felhasználó esetén neve, lakcíme, anyja neve, születésének helye, születésének időpontja, nem természetes személy
felhasználó esetén elnevezése, székhelye, adószáma, cégjegyzékszáma (egyéb nyilvántartási száma).
A víziközmű-szolgáltató és az ellátásért felelős (e § alkalmazásában a továbbiakban együtt: adatkezelő) a kezelt
személyes adatot haladéktalanul törli, ha a) az adatkezelés nem az (1) bekezdésben meghatározott célból történt, vagy
b) az (1) bekezdésben meghatározott adatkezelési cél megszűnt, így különösen a víziközmű-szolgáltatás keretében
létrejött jogviszony megszűnik, az ahhoz kapcsolódó követelés érvényesítése megtörtént, vagy a követelés
érvényesíthetősége megszűnt. (3) A (2) bekezdésben meghatározott adatok közül az adatkezelés céljához szükséges adatok átadhatóak
a) az adatkezelő megbízása alapján a szerződés megkötését, a leolvasást, a számlázást, a kézbesítést, a díjfizetések és
követelések kezelését, a forgalmazás kezelését, a felhasználási helyek műszaki kivitelezését, felülvizsgálatát,
ellenőrzését, kikapcsolását, illetőleg az ügyfélszolgálati tevékenységet végző természetes személynek és
gazdálkodó szervezetnek,
b) a számlázási és forgalmazási jogviták rendezésére jogszabály alapján jogosult szervezetek részére,
c) az üzemeltetési szerződés megszűnését követően az ellátásért felelősnek,
d) az üzemeltetési szerződés megkötését követően a víziközmű-szolgáltatónak,
e) a Hivatal által a 32. §-ban foglaltak esetében a közérdekű üzemeltetőnek,
f) a Hivatalnak,
g) a fogyasztóvédelmi hatóságnak,
h) a bírósági végrehajtásról szóló törvény előírásai szerint a bírósági végrehajtónak,
i) a nemzetbiztonság, a honvédelem és a közbiztonság védelme, a közvádas bűncselekmények üldözése céljából az
arra hatáskörrel rendelkező nemzetbiztonsági szerveknek, nyomozó hatóságnak, ügyésznek, valamint
bíróságnak.
(4) Az átadott adatokkal kapcsolatban a (3) bekezdés a)–g) pontjában meghatározott adatokat átvevőket a
víziközmű-szolgáltatóval, ellátásért felelőssel azonos titoktartási kötelezettség terheli. Az adatkezelő köteles a
(3) bekezdés a)–h) pontja esetén az adatátadással egyidejűleg az érintettet értesíteni.
VIII. FEJEZET
A VÍZIKÖZMŰ-SZOLGÁLTATÁS DÍJAI 19. A víziközmű-szolgáltatás díjainak tartalma, szerkezete, megállapítása
62. § (1) A víziközmű-szolgáltatás díjait víziközmű-szolgáltatónként vagy víziközmű-rendszerenként és víziközmű-szolgáltatási
ágazatonként, a költségekre, árakra, díjakra vonatkozó közgazdasági összehasonlító elemzések felhasználásával, a
következő szempontokra is figyelemmel kell meghatározni:
a) díjaknak ösztönözniük kell a biztonságos és legkisebb költségű víziközmű-szolgáltatást, a gazdálkodás
hatékonyságának javítását, a kapacitások hatékony igénybevételét, a szolgáltatás minőségének folyamatos
javítását, valamint a természeti erőforrások kímélete elvének érvényesülését;
b) figyelembe kell venni a folyamatos és biztonságos víziközmű-szolgáltatás indokolt költségeit, valamint a
környezetvédelmi kötelezettségek teljesítésének indokolt költségeit, ideértve különösen a vízbázisvédelem
indokolt költségeit.
(2) A víziközmű-szolgáltatás díjában csökkentő tényezőként kell figyelembe venni a víziközmű-szolgáltatás teljesítéséhez
biztosított, a költségek ellentételezésére kapott költségvetési és önkormányzati támogatásokat.
(3) A víziközmű-szolgáltatás díjának felhasználó általi pénzügyi teljesítésével együtt járó, a víziközmű-szolgáltatónál
felmerülő indokolt költségek a díjmegállapításnál költségnövelő tényezőként nem vehetők figyelembe, azok a
felhasználó által alkalmazott fizetési megoldástól függően külön tételként érvényesíthetők.
(4) Egyesített csapadékvíz- és szennyvízelvezető rendszerek tekintetében, a csapadékvíz-elvezetés költségei a
szennyvízelvezetés és -tisztítás díjában térülnek meg.
63. § (1) A víziközmű-szolgáltatás díját alapdíjból és fogyasztással arányos díjból álló kéttényezős díjként kell megállapítani.
(2) Az alapdíj összegének meghatározásakor a fogyasztásmérő berendezések átfolyási átmérője szerint különbséget kell
tenni.
(3) Ha a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás igénybevételét szennyvízmennyiség-mérő rögzíti, a szennyvízalapdíj
e mérő névleges kapacitásához kötött. A szennyvízmérő nélküli szennyvízalapdíj viszonyítási alapja a vízmérő átfolyási
átmérője.
64. § (1) A fogyasztással arányos díjak tekintetében a lakossági felhasználókra nézve – a víziközmű-szolgáltatást megalapozó,
elsődlegesen lakossági felhasználói ellátást szolgáló társadalmi érdekre tekintettel – a nem lakossági felhasználókhoz
képest alacsonyabb díjakat eredményező díjrendszer is meghatározható.
(2) Az (1) bekezdés szerinti eltérés alkalmazása esetében víziközmű-szolgáltatás díja a nem lakossági felhasználók
esetében nem lehet magasabb, mint a víziközmű-szolgáltatás lakossági felhasználókra vonatkozó díjának
másfélszerese. (3) A nem lakossági felhasználók esetében a közműves ivóvízellátás vagy a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás díja
tekintetében kizárólag a fogyasztási mennyiségek alapján lehet különbséget tenni.
65. § (1) A közműves ivóvízellátás, valamint a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás díját (a továbbiakban együtt: hatósági
díj) a Hivatal javaslatának figyelembevételével a víziközmű-szolgáltatásért felelős miniszter (a továbbiakban:
miniszter) rendeletben állapítja meg. A hatósági díj megállapításakor rendelkezni kell arról, hogy a hatósági díj mikor
lép hatályba, e rendelkezésnek visszamenőleges hatálya nem lehet.
(2) A Hivatal a díjmegállapítással, díjváltozással kapcsolatos javaslatát a miniszter részére minden év szeptember 15-ig
küldi meg. (3) A hatósági díjat a miniszter a (2) bekezdés szerinti javaslat hiányában is megállapíthatja. Ebben az esetben a miniszter
megkeresheti a Hivatalt, hogy kilencven napon belül tegye meg javaslatát.
(4) A víziközmű-szolgáltató, az ellátásért felelős, valamint a víziközmű tulajdonosa a Hivatalnak minden olyan
tájékoztatást és adatot megad, amely a Hivatal hatósági díjelőkészítő és díjfelügyeleti tevékenységéhez szükséges.
A víziközmű-szolgáltató, az ellátásért felelős, valamint a víziközmű tulajdonosa a Hivatal által megjelölt tartalommal,
formában és határidőn belül tesz eleget tájékoztatási és adatszolgáltatási kötelezettségének.
(5) Ha a víziközmű-szolgáltató, az ellátásért felelős vagy a víziközmű tulajdonosa a Hivatal (4) bekezdés szerinti
határozatában vagy az e törvény végrehajtására kiadott miniszteri rendeletben foglalt határidőn belül nem nyújt
tájékoztatást vagy szolgáltat adatot, a Hivatal a tájékoztatás, adatszolgáltatás hiányában is javaslatot tehet a miniszter
részére. 66. § (1) A hatósági díj közüzemi szerződés megkötését követően bekövetkező változása esetében a megváltozott hatósági díj
az érvényes közüzemi szerződés részévé válik. (2) A hatósági díjtól eltérő díjat a közüzemi szerződésben érvényesen kikötni kizárólag a Hivatal előzetes hozzájárulásával
lehet. 20. A víziközműves kapcsolódó szolgáltatás díjai 67. § (1) Víziközműves kapcsolódó szolgáltatás visszterhes szerződés (a továbbiakban: átadási szerződés) alapján nyújtható
egymással kapcsolatban álló, víziközmű-szolgáltatók által működtetett víziközmű-rendszerek átadási pontján
keresztül. (2) A víziközmű-szolgáltatók között a mennyiségi elszámolás mérőberendezés mérési adatai alapján történik.
(3) Az ivóvíz átadási árát és az átvett szennyvíz kezelési díját (a továbbiakban együtt: átadási ár) – az átadási mennyiségek
figyelembevételével a miniszter rendeletben állapítja meg. Az átadási ár megállapításakor rendelkezni kell arról, hogy
az átadási árat mely – a rendelet hatálybalépését követő – időponttól kell alkalmazni.
(4) Az átadási ár megállapítására a 65. § rendelkezéseit kell alkalmazni azzal, hogy hatósági díj alatt átadási árat kell érteni,
valamint a tájékoztatási és adatszolgáltatási kötelezettség kizárólag a víziközmű-szolgáltatót terheli.
68. § Az átadási ár tekintetében a 66. §-ban foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni azzal, hogy közüzemi szerződés alatt
átadási szerződést kell érteni. 21. Víziközmű-fejlesztési hozzájárulás 69. § (1) A nem lakossági felhasználó a víziközmű-szolgáltatóval kötött szerződésben foglaltak szerint a víziközmű-szolgáltató
részére víziközmű-fejlesztési hozzájárulást fizet a) közüzemi szerződés kötés esetében a víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolni kívánt ingatlanhoz biztosítandó
szolgáltatási kapacitásért, b) a víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolt ingatlanhoz biztosított kapacitás általa kezdeményezett bővítéséért,
továbbá c) a víziközmű-szolgáltatás minőségének (a víz minőségi paramétereinek) általa igényelt emelése esetében.
(2) Nem kell víziközmű-fejlesztési hozzájárulást fizetnie a központi költségvetési szervnek és annak költségvetési
intézményének, a helyi önkormányzatnak és annak költségvetési intézményének, valamint normatív állami
támogatásban részesülő, közfeladatot ellátó, nem nyereség- és vagyonszerzési célt szolgáló egyéb intézménynek.
70. § (1) A víziközmű-fejlesztési hozzájárulás mértékét a Hivatal határozatban állapítja meg. A víziközmű-fejlesztési
hozzájárulás megállapításakor rendelkezni kell arról, hogy a víziközmű-fejlesztési hozzájárulás mikor lép hatályba,
e rendelkezésnek visszamenőleges hatálya nem lehet. (2) A víziközmű-fejlesztési hozzájárulást úgy kell meghatározni, hogy az igények befolyásolásán keresztül segítse elő a
legkisebb költség elvének érvényesülését, valamint vegye figyelembe a víziközmű-rendszerbe később bekötött
felhasználók bekötésének hatásaiból származó előnyöket. A víziközmű-fejlesztési hozzájárulás nem haladhatja meg
a bekötés érdekében közvetlenül víziközmű-fejlesztésre fordított összeg nagyságát.
(3) A víziközmű-fejlesztési hozzájárulás összegét a közműves ivóvízellátás, valamint a közműves szennyvízelvezetés és
-tisztítás tekintetében külön-külön, tételesen kell megállapítani. A víziközmű-fejlesztési hozzájárulás a kiszámítására
vonatkozó módszer előírásával is megállapítható. (4) A víziközmű-szolgáltatók kötelesek a Hivatal által megállapított áralkalmazási feltételeket alkalmazni. A felhasználók
és a víziközmű-szolgáltatásba bekapcsolódni kívánók kötelesek a Hivatal által megállapított víziközmű-fejlesztési
hozzájárulást megfizetni. (5) A víziközmű-fejlesztési hozzájárulás tekintetében a 66. §-ban foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni azzal, hogy
közüzemi szerződés alatt a 69. § (1) bekezdés szerinti szerződést kell érteni.
71. § (1) A nem lakossági felhasználó az adott felhasználási helyen a víziközmű-fejlesztési hozzájárulás megfizetésével a
megvásárolt közműfejlesztési kvóta erejéig jogosulttá válik a szolgáltatás igénybevételére.
(2) A víziközmű-szolgáltatási ágazatokra megállapított közműfejlesztési kvóták egymásba át nem válthatók.
72. § (1) A víziközmű-fejlesztési hozzájárulás kizárólag azon település víziközmű-fejlesztési igényeivel összefüggésben
– beleértve a felhasználó részére kiépítendő ivóvíz- vagy szennyvíz-bekötővezetéket is – használható fel, ahol a
hozzájárulás megfizetésével érintett felhasználási hely található. (2) Ha az üzemeltetési szerződés alapján a víziközmű-szolgáltatót olyan víziközmű-beruházási kötelezettség terheli vagy
– amennyiben annak megvalósítása már megtörtént – terhelte, amely műszaki értelemben összefügg a
víziközmű-fejlesztési hozzájárulást megfizető felhasználó igényeivel, akkor a víziközmű-szolgáltató jogosult a
víziközmű-fejlesztési hozzájárulást e kötelezettség teljesítéséhez szükséges mértékig felhasználni. Egyéb esetben a
víziközmű-szolgáltató – mint az ellátásért felelős megbízottja – a víziközmű-fejlesztési hozzájárulást az ellátásért
felelős javára szedi be, és az így beszedett összeget – az üzemeltetési szerződésben meghatározottak szerinti
elszámolást követően – az ellátásért felelős részére legalább évente átadja.
(3) Ha az üzemeltetési szerződés megszűnik, a víziközmű-szolgáltató az ellátásért felelőssel a beszedett, de
víziközmű-fejlesztésre fel nem használt víziközmű-fejlesztési hozzájárulás összegével elszámol, és azt részére átadja.
22. Díjfelügyelet 73. § A víziközmű-szolgáltatás díjaira vonatkozó rendelkezések betartását a Hivatal ellenőrzi. A rendelkezések megsértése
esetében a Hivatal határozattal a) megtiltja a jogszabálysértő díj további alkalmazását, és kötelezi a víziközmű-szolgáltatót a jogszerű ellenérték
alkalmazására, b) kötelezi a víziközmű-szolgáltatót a rendelkezések megsértésével elért többletbevétel jegybanki alapkamat
tárgyévi éves átlagával növelt összegének ba) a sérelmet szenvedett fél részére történő visszatérítésére, vagy
bb) ha a sérelmet szenvedett fél személye nem állapítható meg, az általa ellátott valamennyi felhasználó
részére történő visszatérítésére, és c) bírságot szabhat ki.
IX. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 23. Felhatalmazó rendelkezések 74. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
1. a központi költségvetési szervek, a központi költségvetési szervek költségvetési intézményeinek, a helyi
önkormányzat költségvetési intézményeinek, valamint a normatív állami támogatásban részesülő, közfeladatot
ellátó, nem nyereség- és vagyonszerzési célt szolgáló egyéb intézmények azon körét, amelyek mentesülnek
víziközmű-fejlesztési hozzájárulás fizetése alól; 2. az elektronikus fogyasztásmérők felhasználóknál való felszerelésére, az okos mérés bevezetésére és a bevezetést
előkészítő mintaprojektek megvalósítására vonatkozó szabályokat, ennek keretében a mintaprojektek révén
meghatározandó és szolgáltatandó információk körét, az ezzel összefüggésben elvégzendő feladatokat,
a mintaprojektmodell-választékot, a mérési és kommunikációs követelmények meghatározásához elvégzendő
feladatokat, az adatkezelési, adatbiztonsági előírásokat, a mintaprojektek finanszírozását, időbeli ütemezését és
értékelési kritériumait, valamint a mintaprojekt hatósági felügyeletével kapcsolatos feladatokat;
3. az üzemeltetési szerződés megkötésére irányuló pályázat kiírásának feltételeit, a pályázati kiírás közzétételének
szabályait és minimális tartalmi követelményeit, valamint a pályázati eljárás szabályait;
4. az üzemeltetési szerződések kötelező tartalmi elemeit, benyújtásuk formai követelményeit;
5. a közérdekű üzemeltető kijelölésére, jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletes szabályokat, valamint
a víziközmű-szolgáltatás biztosításához szükséges szerződésekre vonatkozó részletes rendelkezéseket;
6. az engedélyezés és a hozzájárulás részletes szabályait, a kérelem formai és tartalmi, továbbá az engedély tartalmi
követelményeit, az engedélyes tevékenység folytatásának, valamint az engedély kiadásának, módosításának és
visszavonásának feltételeit, továbbá a víziközmű-szolgáltató jogait és kötelezettségeit;
7. a kiszabható bírság felső határát; 8. a víziközmű-szolgáltató, az ellátásért felelős és a víziközmű-tulajdonos által a Hivatal részére teljesítendő adatok
körét, az adatszolgáltatásra vonatkozó részletes szabályokat; 9. a víziközmű-szolgáltató kötelezettségei teljesítésével kapcsolatos áruk és szolgáltatások körét, a beszerzésre,
a kiválasztásra és a megbízásra vonatkozó feltételeket és eljárásokat;
10. a víziközmű-szolgáltató és a felhasználó közötti jogviszony részletes szabályait, a közüzemi szerződés minimális
tartalmi követelményeit, valamint a szerződésszegés eseteit és jogkövetkezményeit, továbbá az elkülönített
vízhasználóra vonatkozó részletes szabályokat; 11. az üzletszabályzat kötelező tartalmi elemeit, benyújtásának formai követelményeit, valamint a jóváhagyás
szempontjait; 12. a víziközmű-szolgáltatókról és az ellátási felelősökről vezetett közhiteles nyilvántartás szabályait;
13. a számviteli szétválasztásra vonatkozó részletes szabályokat; 14. a víziközmű-fejlesztési hozzájárulás meghatározásának alapelveit, szempontjait és a díjak elemeit;
15. a víziközmű-szolgáltatás díjainak szerkezetét; 16. a víziközműves kapcsolódó szolgáltatás körében az ivóvíz átadási árszerkezetét, valamint az átvett szennyvíz
kezelési díjainak szerkezetét; 17. a Hivatal eljárásában közreműködő szakhatóság kijelölését,
18. a víziközmű-fejlesztési hozzájárulás alkalmazásának részletes szabályait rendeletben állapítsa meg.
(2) Felhatalmazást kap a miniszter, hogy rendeletben 1. állapítsa meg a víziközművek vagyonértékelésének részletes szabályait;
2. állapítsa meg a víziközmű-szolgáltatás díjképzése átláthatóságának biztosítása érdekében a
víziközmű-szolgáltatók által közérdekből közzéteendő adatok – különösen a víziközmű-szolgáltatással
kapcsolatos díjmegállapítás, költségek, bevételek, kiadások, beruházások, valamint az ezzel összefüggő műszaki
információk – körét és a közzététel módját; 3. állapítsa meg a víziközmű-szolgáltatás díjait és azok alkalmazásának kezdőidőpontját;
4. állapítsa meg a víziközműves kapcsolódó szolgáltatás körében az ivóvíz átadási árait és azok alkalmazásának
időpontját, valamint az átvett szennyvíz kezelési díjait és azok alkalmazásának kezdő időpontját;
5. állapítsa meg – az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – a Hivatal részére a kérelemre indult
eljárásokért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjak mértékét és a díjak, valamint a díjak fizetésére vonatkozó
szabályokat; 6. szabályozza a víziközmű térképi nyilvántartás tartalmi és formai követelményeit;
7. állapítsa meg a víziközmű térképi nyilvántartás adatainak szolgáltatására, az adatszolgáltatás díjának mértékére
vonatkozó részletes szabályokat; 8. szabályozza a gördülő fejlesztési terv részét képező felújítási és pótlási terv, valamint beruházási terv részletes
tartalmi és formai követelményeit. (3) Felhatalmazást kap a vízgazdálkodásért felelős miniszter, hogy rendeletben szabályozza a Hivatal eljárásában történő
szakhatósági közreműködésért a szakhatóság részére fizetendő igazgatási szolgáltatási díj mértékét és
megfizetésének szabályait. 24. Hatályba léptető rendelkezések 75. § (1) E törvény – a (2)–(6) bekezdésben foglalt kivételekkel – 2011. december 31. 23.00. órakor lép hatályba.
(2) E törvény 90. § (1), (2) és (4) bekezdése 2012. január 1-jén lép hatályba.
(3) E törvény 3–10. §-a, 12. §-a, 14–17. §-a, 19–61. §-a, 74. § (1) bekezdés 3–13. és 17–18. pontja, 74. § (2) bekezdés 1–2. és
5. pontja, 76. § (3)–(6) bekezdése, 78–85. §-a, 89. § (1)–(2) bekezdése, 1. melléklete 2012. július 1-jén lép hatályba.
(4) E törvény 93. § (4) bekezdése 2012. december 31-én lép hatályba.
(5) E törvény 11. §-a, 13. §-a, 74. § (2) bekezdés 6–8. pontja, 74. § (3) bekezdése, 86. §-a 2014. január 1-jén lép hatályba.
(6) E törvény 70. §-a, 74. § (1) bekezdés 14. pontja, 87. §-a 2015. január 1-jén lép hatályba.
25. Átmeneti rendelkezések 76. § (1) A 74. § (2) bekezdés 3. pontjában foglalt felhatalmazás alapján megalkotott rendelet hatálybalépéséig
a) a víziközmű-szolgáltató legfeljebb az állami tulajdonú közüzemi vízműből szolgáltatott ivóvízért, illetőleg az
állami tulajdonú közüzemi csatornamű használatáért fizetendő díjakról szóló miniszteri rendeletben a rá
vonatkozóan meghatározott, 2011. december 31-én hatályos díjat, b) az a) ponttól eltérő esetben a víziközmű-szolgáltató a 2011. december 31-én alkalmazott bruttó díjhoz képest
legfeljebb 4,2 százalékkal megemelt mértékű díjat alkalmazhat. (2) Ha 2011. december 31-ig létrejött, víziközmű-beruházásra vonatkozó szerződés alapján – szerződésben vállalt
kötelezettségként – a víziközmű pótlási fedezetét vagy a beruházás finanszírozásához igénybe vett külső forrás
hitelszolgálati fedezetét a víziközmű-szolgáltatás díjába be kell építeni, akkor a víziközmű-szolgáltató az
(1) bekezdésben meghatározottakon kívül is jogosult – a szerződésben foglaltaknak megfelelően – a
víziközmű-szolgáltatás 2011. december 31-én alkalmazott díját megemelni. (3) A Hivatal az (1) bekezdés alapján alkalmazandó díjtól eltérő díj alkalmazásához való hozzájárulást adhat a
víziközmű-szolgáltató kérelmére az alábbi esetekben: a) a településen addig nem nyújtott víziközmű-szolgáltatás kerül bevezetésre,
b) olyan víziközmű-beruházást adnak át, amely következtében a települést ellátó vízközmű-hálózat működtetési
költségei megemelkednek, c) víziközmű-beruházásra vonatkozó szerződés vagy átadott víziközmű-beruházás vonatkozásában – szerződésben
vállalt kötelezettségként – a víziközmű pótlási fedezetét vagy a beruházás finanszírozásához igénybe vett külső
forrás hitelszolgálati fedezetét a víziközmű-szolgáltatás díjába be kell építeni, vagy
d) törvényben meghatározott, vagyonkezeléssel kapcsolatos kötelezettség teljesítése érdekében szükséges.
(4) A kérelemben részletesen és teljeskörűen alá kell támasztani, hogy – a 62. § (1) bekezdésében és a (3) bekezdésben
foglaltakra figyelemmel – az adott díj megváltoztatását mely körülmények és milyen mértékben indokolják.
(5) A Hivatal a díjemelésre vonatkozó kezdeményezést közigazgatási hatósági eljárás keretében negyvenöt napon belül
bírálja el. A Hivatal a kezdeményezésben foglaltaktól eltérően is megállapíthatja a díjemelés mértékét azzal, hogy az a
kezdeményezésben megjelölt mértéknél nem lehet magasabb. (6) A víziközmű-szolgáltató a Hivatal határozatában meghatározott díjat a határozat jogerőre emelkedését követően
alkalmazhatja. (7) A Hivatal a 65. § (2) bekezdés szerinti javaslatát első alkalommal 2013. szeptember 15-ig küldi meg.
77. § (1) A 74. § (2) bekezdés 4. pontjában foglalt felhatalmazás alapján megalkotott rendelet hatálybalépéséig
a) a víziközmű-szolgáltató legfeljebb az állami tulajdonú közüzemi vízműből szolgáltatott ivóvízért, illetőleg az
állami tulajdonú közüzemi csatornamű használatáért fizetendő díjakról szóló miniszteri rendeletben a rá
vonatkozóan meghatározott, 2011. december 31-én hatályos díjat, b) az a) ponttól eltérő esetben a víziközmű-szolgáltató a 2011. december 31-én alkalmazott bruttó díjhoz képest
legfeljebb 4,2 százalékkal megemelt mértékű díjat alkalmazhat. (2) A Hivatal az átadási árra vonatkozó javaslatát első alkalommal 2013. szeptember 15-ig küldi meg.
78. § (1) A 2012. július 1-jén meglévő üzemeltetési szerződés tekintetében – az e törvény felhatalmazása alapján kiadott
kormányrendeletben meghatározott szempontok szerint – vagyonértékelést kell végeztetni 2015. december 31-ig.
(2) A 2012. július 1-jén folyamatban lévő pályázati eljárások esetében a vagyonértékelést az üzemeltetési szerződés
[0]megkötését megelőzően kell elvégeztetni. 79. § (1) Az a gazdálkodó szervezet, amely 2012. július 1-jén eszközei között tulajdonjog, vízvezetési szolgalmi jog vagy idegen
tulajdonon végzett beruházás, illetve felújítás jogcímén sajátjaként víziközművet vagy annak létrehozására irányuló,
folyamatban lévő beruházást tart nyilván, az ellátásért felelőssel azok ellátásért felelős részére történő átruházásáról
2013. október 31-ig a polgári jog általános szabályai szerint írásban megállapodik.
(2) Ha a felek az (1) bekezdésben foglaltak tekintetében térítésmentes átruházásról állapodnak meg, a térítésmentes
vagyonátruházás az általános forgalmi adó szempontjából közcélú adománynak, a társasági adó szempontjából a
víziközmű-szolgáltatást végző vállalkozási, bevételszerző tevékenységével összefüggő költségnek, ráfordításnak
minősül. (3) Ha a felek az (1) bekezdésben megjelölt határidőre nem állapodtak meg, az ellátásért felelős a gazdálkodó szervezettel
szemben annak víziközművel, illetve folyamatban lévő beruházással érintett ingatlanára nézve kisajátítást kérhet.
(4) Ha az ellátásért felelős települési önkormányzat vagy jogi személyiséggel rendelkező társulás, és a (3) bekezdés szerinti
jogával 2014. május 31-ig nem élt, az állam kérheti a kisajátítást. A települési önkormányzat vagy azok társulása az MNV
Zrt.-t 2014. június 15-ig értesíti, hogy a (3) bekezdés szerinti jogával nem élt.
(5) Ha a víziközmű tulajdonosa 2012. július 1-jén víziközmű-szolgáltatást végzőnek minősül, az (1) bekezdést a
tulajdonában lévő rendszerfüggetlen víziközmű-elemre nem kell alkalmazni. (6) Ha 2012. július 1-jén a víziközmű olyan gazdálkodó szervezet tulajdonában van, amelyben az ellátásért felelős
közvetlen vagy közvetett tulajdonosi részesedéssel rendelkezik, az ellátásért felelős a víziközmű tulajdonosában
fennálló közvetlen vagy közvetett részesedése csökkenését eredményező megállapodást a víziközmű
tulajdonjogának megszerzéséig érvényesen kizárólag más ellátásért felelőssel köthet.
80. § (1) Az ellátásért felelős a kérelem benyújtását megelőzően legalább tíz évvel korábban idegen ingatlanon megépült és
üzembe helyezett víziközmű tekintetében, amennyiben azok elhelyezésére vonatkozó vízvezetési szolgalmi jog
alapítása nem történt meg, a vízvezetési szolgalmi jogi engedély nem lelhető fel vagy a vízvezetési szolgalmi jog az
ingatlan-nyilvántartásba nem került bejegyzésre, a vízügyi hatóságtól 2017. december 31-ig kérheti a vízvezetési
szolgalmi jog megállapítását, vagy a vízvezetési szolgalmi jog bejegyzésére alkalmas határozat kiadását. A vízvezetési
szolgalmi jog fennállását és keletkezésének időpontját a határozatban kell megállapítani. A vízvezetési szolgalmi jog
ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére a vízügyi hatóság jogerős határozata alapján kerülhet sor.
(2) A vízügyi hatóság a jogerős határozattal megkeresi az ingatlanügyi hatóságot a vízvezetési szolgalmi jog
ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése iránt. Ha a vízvezetési szolgalmi jog nem az egész földrészletet érinti,
akkor a határozathoz mellékelni kell az ingatlan érintett részét ábrázoló, az ingatlanügyi hatóság által záradékolt
vázrajzot is. (3) A vízvezetési szolgalmi jog megállapítása, illetve annak utólagos bejegyzése az ingatlannal kapcsolatban
többletjogokat és -kötelezettségeket nem keletkeztethet, így nem teremt jogalapot kártalanítási igény
érvényesítésére sem. 81. § (1) Ha az ingatlan-nyilvántartásban az idegen ingatlanon lévő víziközmű vonatkozásában vízvezetési szolgalmi jog
jogosultjaként 2013. december 31-én nem települési önkormányzat, települési önkormányzatok jogi személyiséggel
rendelkező társulása vagy az állam van bejegyezve, az ellátásért felelős 2014. március 31-ig a területileg illetékes
vízügyi hatóságnál kérheti a vízvezetési szolgalmi jog javára történő megállapítását vagy a vízvezetési szolgalmi jog
részére történő bejegyzésére alkalmas határozat kiadását. (2) Az (1) bekezdés szerinti eljárás eredményeként az ingatlan-nyilvántartásban vízvezetési szolgalmi jog jogosultjaként
törlésre kerülő személy kártalanításra jogosult. 82. § (1) A 2012. július 1-jén víziközmű-szolgáltatást végző köteles 2013. május 31-ig víziközmű-szolgáltatói működési
engedély iránti kérelmet benyújtani a Hivatalhoz. (2) A 2012. július 1-jén működő, víziközmű-szolgáltatást végző gazdálkodó szervezet az (1) bekezdés szerinti kérelem
jogerős elbírálásáig jogosult e törvény szerint engedélyköteles tevékenységét az e törvényben előírtak szerint
folytatni azzal, hogy rá alkalmazni kell e törvény víziközmű-szolgáltatókra vonatkozó rendelkezéseit.
(3) A 2012. július 1-jén víziközmű-szolgáltatást végző a 2012. év tekintetében az 5. § szerinti felügyeleti díj arányos részét a
2012. július 1-jei adatok alapján fizeti meg, és a kiszámításához szükséges adatszolgáltatást 2012. augusztus 15-ig küldi
meg a Hivatal részére. A 2012. évi felügyeleti díj a fenti adatok alapján meghatározott éves díj mértékének a fele.
(4) A 2012. július 1-jén a víziközmű-szolgáltatást végző tulajdonában lévő víziközmű felújítása és pótlása a víziközmű
tulajdonjogának 79. § szerinti átruházásig a víziközmű-szolgáltatást végző kötelessége.
(5) A 49. § (2) bekezdés szerinti számviteli szétválasztási szabályokat 2012. december 31-ig kell kidolgozni.
83. § (1) A 2012. július 1-jén vagy azt követően a hatályos közüzemi szerződések e törvény rendelkezéseivel ellentétes
rendelkezései nem alkalmazhatók. (2) A víziközmű-szolgáltató az átalánydíjas felhasználási helyen fogyasztásmérő berendezést helyez el 2013. december
31-ig. A felhasználó a fogyasztásmérő berendezés elhelyezése és a közüzemi szerződés módosítása érdekében
együttműködik a víziközmű-szolgáltatóval. (3) Ha 2012. július 1-jén a közműves ivóvízellátás vagy a közműves szennyvízelvezetés és -tisztítás biztosításához
szükséges víziközmű-rendszer a közterületen az ingatlanról műszakilag elérhető módon kiépült és műszakilag
rendelkezésre áll, az ingatlan tulajdonosa az 55. § szerinti kötelezettségét 2013. július 1-jéig teljesíti.
(4) Az 58. §-t 2012. július 1-jét megelőzően késedelembe esett felhasználó tekintetében is alkalmazni kell.
84. § (1) A Hivatal a víziközmű szolgáltató részére első alkalommal legalább 50 000 felhasználói egyenérték elérése esetén is
kibocsáthatja a működési engedélyt. (2) Ha az (1) bekezdés szerint kibocsátott működési engedélyben foglalt felhasználói egyenérték
a) nem éri el a 100 000-et, akkor a működési engedélyt 2014. december 31. napjával,
b) ha az a) pont szerinti értéket eléri, de kevesebb, mint a 36.§ c) pontja szerinti érték, akkor a működési engedélyt
2016. december 31. napjával visszavonja. 85. § A 49–50. § éves beszámoló készítésére vonatkozó rendelkezéseit első alkalommal a 2013. évi beszámoló elkészítésére
kell alkalmazni. 86. § Ha 2014. január 1-jén a víziközmű-szolgáltatást végző a víziközműben tulajdoni hányaddal rendelkezik, a víziközmű
tulajdonjogának 79. § szerinti átruházásig a saját víziközmű eszközeire vonatkozó felújítási és pótlási tervet a
víziközmű-szolgáltatást végző készíti és nyújtja be a Hivatalhoz. A felújítási és pótlási tervet az ellátásért felelős részére
a Hivatal jóváhagyó határozatával együtt, a határozat kézhezvételétől számított 8 napon belül tájékoztatásul meg kell
küldeni. 87. § (1) A Hivatal a 70. § (1) bekezdés szerinti javaslatát 2015. március 31-ig küldi meg a miniszternek.
(2) A Hivatal a víziközmű-fejlesztési hozzájárulás mértékét első alkalommal 2015. november 30-ig állapítja meg.
26. Az Európai Unió jogának való megfelelés 88. § E törvény 62. §-a a közösségi cselekvés kereteinek a vízpolitika területén történő meghatározásáról szóló,
2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikk (1) bekezdésének való megfelelést
szolgálja. 27. Módosító rendelkezések 89. § (1) Az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény (a továbbiakban: Ártv.) 1. § (2) bekezdése a következő
i) ponttal egészül ki: (A törvény hatálya nem terjed ki:)
„i) a víziközmű-szolgáltatásról szóló törvény alapján meghatározott díjakra.”
(2) A kisajátításról szóló 2007. évi CXXIII. törvény 2. § l) pontja helyébe az következő rendelkezés lép:
(Ingatlant kisajátítani a 3. § szerinti feltételek fennállása esetén, az alábbi közérdekű célokra lehetséges:)
„l) vízgazdálkodás, víziközmű-szolgáltatás;” (3) Az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvény 33. § (1) bekezdésének az
országgyűlési képviselők javadalmazásáról szóló 1990. évi LVI. törvény 10/A. §-át megállapító rendelkezése a
„tiszteletdíjának” szövegrész helyett a „pótdíjának” szöveggel lép hatályba.
90. § (1) Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV törvény XIV. Fejezete helyébe a következő rendelkezés lép:
„XIV. FEJEZET KATASZTRÓFA-EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁS 228. § (1) Egészségügyi válsághelyzet idején a betegek ellátása a katasztrófa-egészségügyi ellátás keretében történik.
(2) E törvény alkalmazásában egészségügyi válsághelyzetnek minősül a) minden – rendszerint váratlanul bekövetkező – esemény, amely a polgárok életét, testi épségét, egészségét vagy az
egészségügyi szolgáltatók működését veszélyezteti vagy károsítja olyan mértékben, hogy az az egészségügyi ellátási
szükségletek és a helyben rendelkezésre álló kapacitás közötti aránytalanság kialakulásához vezet, továbbá az
egészségügyi államigazgatási szerv, az egészségügyi szolgáltatók, valamint más állami és önkormányzati szervek
együttműködését teszi szükségessé, függetlenül attól, hogy erre különleges jogrend idején vagy azon kívül kerül sor,
b) az a) pontban meghatározott eseteken kívül bármely olyan körülmény kialakulása, amely a gyógyintézet külön
jogszabály szerinti ellátási területéhez tartozó lakosság egészségügyi ellátását súlyosan és közvetlenül akadályozza,
feltéve, hogy az ellátási területéhez tartozó lakosság más gyógyintézet általi ellátása aránytalan nehézséggel járna.
(3) Különleges jogrend bevezetésekor a katasztrófa-egészségügyi ellátásra vonatkozó rendelkezéseket kell
alkalmazni, azonban ez esetben nem szükséges az egészségügyi válsághelyzet kihirdetése.
(4) Különleges jogrenden kívül valamely eseményt a) – ha az egy megye területét érinti – a megyei vagy fővárosi tisztifőorvos javaslatára az egészségügyi védelmi
bizottság, b) – ha az több megye vagy az ország teljes területét érinti – az országos tisztifőorvos javaslatára a Kormány
minősítheti egészségügyi válsághelyzetnek. 229. § (1) Egészségügyi válsághelyzet idején az e törvényben meghatározott betegjogok csak akkor és kizárólag olyan
mértékben gyakorolhatók, amikor és amennyiben nem veszélyeztetik az egészségügyi válsághelyzet felszámolásának
eredményességét. A beteg emberi méltósághoz való joga azonban ebben az esetben sem korlátozható.
(2) Egészségügyi válsághelyzet idején az egészségügyi ellátórendszerre, az egészségügyi szolgáltatás szakmai
követelményeire, valamint az egészségügyi dolgozók jogaira és kötelezettségeire előírt rendelkezéseket az
e fejezetben, továbbá az egészségügyi válsághelyzet idején alkalmazandó jogszabályokban foglalt eltérésekkel kell
alkalmazni. (3) Kormányrendeletben meghatározottak szerint megyei szintű egészségügyi válsághelyzet idején az egészségügyi
védelmi bizottság, országos szintű egészségügyi válsághelyzet esetén a miniszter jogosult – a Magyar Honvédség,
a honvédelmi szervek, a rendvédelmi szervek egészségügyi szolgáltatóinál dolgozók kivételével – bármely
egészségügyi dolgozót az ország más helységébe egészségügyi tevékenység végzésére kirendelni.
(4) A Kormány 228. § (4) bekezdés b) pontja szerinti döntésében határozhat arról, hogy a Magyar Honvédség,
a honvédelmi szervek, a rendvédelmi szervek egészségügyi szolgáltatóinál dolgozók a (3) bekezdés szerinti eljárásban
kirendelhetők. 230. § (1) A katasztrófa-egészségügyi ellátás biztosítása és finanszírozása állami feladat.
(2) A katasztrófa-egészségügyi ellátás biztosításának állami kötelezettsége magába foglalja az erre történő felkészülési
tevékenység, valamint a tényleges működés megszervezését és lebonyolítását.
(3) A katasztrófa-egészségügyi ellátásra történő felkészülési tevékenység kiterjed
a) a tervezési feladatok ellátására, b) az irányítás és vezetés rendjének meghatározására,
c) az ágazati és területi együttműködés rendjének meghatározására,
d) a jogi és igazgatási szabályozás kidolgozására, e) az egészségügyi készletek tartalékolására,
f) a speciális képzési feladatok ellátására, és g) a katasztrófa-egészségügyi ellátási gyakorlatok végrehajtására.
(4) A katasztrófa-egészségügyi ellátás tényleges működése kiterjed a) a kizárólag az egészségügyi válsághelyzet idején hatályos jogszabályok bevezetésére,
b) az egészségügyi ellátó rendszer szervezetének és működésének szükséges mértékű átalakítására,
c) az egészségügyi válsághelyzet felszámolásához szükséges irányítási és vezetési rend bevezetésére,
d) a betegek egészségügyi ellátására, e) időszakosan működő gyógyintézetek működtetésére,
f) pótlólagos kapacitások és készletek bevonására, g) gyógyintézet időszakos működtetésére, valamint a gyógyintézet működtetését szolgáló ingó és ingatlan
vagyontárgy igénybevételére. (5) A katasztrófa-egészségügyi ellátásban részt vevő egészségügyi szolgáltatóknak az egészségbiztosítás által fedezett
összegen felül felmerülő költségeit a központi költségvetés téríti meg.
231. § (1) A katasztrófa-egészségügyi ellátáshoz szükséges, az egészségügyi szolgáltatók, valamint az együttműködő
szervezetek készleteit meghaladó eszközöket és anyagokat az Állami Egészségügyi Tartalékból kell biztosítani.
(2) Az Állami Egészségügyi Tartalék egészségügyi válsághelyzet idején való kimerülése esetén a szükséges mértékig
gondoskodni kell a készletek pótlólagos feltöltéséről. Ez esetben az eszközök és anyagok beszerzése nem tartozik
a közbeszerzésekre vonatkozó rendelkezések hatálya alá. 232. § (1) A miniszter köteles gondoskodni arról, hogy az adott egészségügyi válsághelyzet idején hatályba léptethető
egészségügyi jogszabályok kihirdetésre alkalmas állapotban rendelkezésre álljanak. (2) A miniszter által kijelölt egészségügyi szolgáltatók a felkészülés keretében katasztrófatervet kötelesek készíteni.
A katasztrófa tervek tartalmi követelményeit a miniszter rendeletben határozza meg.
232/A. § A 228. § (2) bekezdés b) pontja szerinti esetben a 229. § (1) és (2) bekezdése, a 230. § (1) bekezdése,
(4) bekezdés a) pontja, a 231. § és a 232. § nem alkalmazható.
232/B. § Az egészségügyi válsághelyzet kezeléséhez szükséges feladatok összehangolt koordinálását és irányítását
– kormányrendeletben meghatározottak szerint – a) a 228. § (4) bekezdés a) pontja szerinti egészségügyi válsághelyzet esetén az egészségügyi védelmi bizottság,
b) a 228. § (4) bekezdés b) pontja szerinti egészségügyi válsághelyzet esetén a Kormány és a miniszter
látja el.” (2) Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV törvény 247. § (1) bekezdés e) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(Felhatalmazást kap a Kormány, hogy) „e) a katasztrófa-egészségügyi ellátásra vonatkozó részletes szabályokat, a Kormány 232/B. § szerinti feladat- és
hatásköreit, az egészségügyi védelmi bizottság összetételére, feladat- és hatáskörére, illetékességére vonatkozó
szabályokat,” (rendeletben megállapítsa.) (3) Nem lép hatályba a) a katasztrófavédelemről és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXXVIII. törvény
154. § (1) bekezdése, 154. § (3) bekezdésében az „a 230. § (4) bekezdésének a) pontjában, a 231. § (2) bekezdésében,
a 232. § (1) bekezdésében” szövegrész, 154. § (4)–(6) bekezdése,
b) az egyes egészségügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2011. évi CLXXVI. törvény 58. §-a.
(4) A géntechnológiai tevékenységről szóló 1998. évi XXVII. törvény Oktatás, képzés, tájékoztatás alcíme a következő
31. §-sal egészül ki: „31. § A 4. § (1) bekezdés b) pontja szerinti hatóság kérelemre igazolást ad ki a Magyarországon köztermesztés céljára
engedélyezett géntechnológiával módosított növényfajtákról, illetve ezek hiányában ennek tényéről. E hatósági
igazolás nem alkalmas egy adott szaporítóanyagnak, takarmánynak vagy élelmiszernek szánt árutétel genetikailag
módosított fajtától való mentességének igazolására. Ennek tényét a hatósági igazolás szövegszerűen is tartalmazza.”
91. § A nemdohányzók védelméről és a dohánytermékek fogyasztásának, forgalmazásának egyes szabályairól szóló 1999.
évi XLII. törvény 2. § (3) bekezdése a következő c) ponttal egészül ki:
[(3) Az (1) bekezdés a) pontjában foglaltaktól eltérően dohányzóhely kijelölése nélkül is lehet dohányozni]
„c) a szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény 1. § (3) bekezdés c) pontja és 27–28. §-ai szerinti
játékkaszinóban” 92. § A befektetési alapkezelőkről és a kollektív befektetési formákról szóló 2011. évi CXCIII. törvény 185. § (3) bekezdése a
következő szöveggel lép hatályba: „(3) A Különadó tv. 4/A. §-a a következő (21)–(29) bekezdéssel egészül ki:
„(21) A fogyasztóval kötött, jelzáloggal fedezett deviza alapú kölcsönszerződésnek a pénzügyi intézmény és a
fogyasztó által megkötött megállapodás révén forint alapú kölcsönszerződéssé történő módosítása (forintra történő
átváltása) miatt, továbbá az így fennálló követelése (ideértve a követeléshez kapcsolódó bevétele alapján az aktív
időbeli elhatárolások között kimutatott összeget is) részleges elengedése következtében a pénzügyi intézmény által a
2012-ben kezdődő üzleti éve adózás előtti eredménye terhére elszámolt ráfordítások összegének (a számított
veszteségnek) 30 százaléka a pénzügyi intézmény által 2012-re fizetendő különadó megállapításánál a (6) bekezdés
szerint kiszámított különadót adójóváírás címén csökkenti, feltéve, hogy
a) a kölcsönszerződés megkötésekor a fedezetül szolgáló (a kölcsönszerződés alapján jelzáloggal megterhelt)
ingatlan(ok együttes) értéke nem haladta meg a 20 millió forintot,
b) a követelésből legalább 78 ezer forint összegű esedékessé vált rész tekintetében az adós késedelme
2011. szeptember 30-án már meghaladta a kilencven napot,
c) a kölcsönszerződés forintra történő átváltása valamint a követelés részletes elengedése legkésőbb
2012. május 15-én hatályossá válik, d) a forintra történő átváltásra a pénzügyi intézmény és a fogyasztó a Magyar Nemzeti Bank által a 2012. március
15-étől 2012. április 15-éig terjedő időszakra vonatkozóan közzétett hivatalos devizaárfolyamok átlagának
megfelelően történik, ha a kölcsönszerződés forintra történő átváltása 2012. március 14-ét követően válik hatályossá,
e) a követelés részleges elengedése – legkorábban a kölcsönszerződés forintra történő átváltásának napján – legalább
a követelésnek a forintra történő átváltása szerinti árfolyamnak megfelelő, az értékvesztés figyelembe vétele nélkül
megállapított könyv szerinti (nyilvántartás szerinti) értéke 25 százalékáig terjedő mértékben megtörténik.
(22) Ha a pénzügyi intézményt a (21) bekezdés rendelkezése szerint megillető adójóváírások összege meghaladja a
2012-re fizetendő különadója megállapításánál a (6) bekezdés szerint kiszámított különadót, különbözetüket a
2012-ben a visszaigénylésre jogosult társaság érvényesítheti (vonhatja le) a 2012-re fizetendő különadója
megállapításánál. Ha a különbözetet egynél több visszaigénylésre jogosult társaság érvényesíti fizetendő különadója
megállapításánál, az egyes visszaigénylésre jogosult társaságokat e jogcímen külön-külön megillető adójóváírások
összege nem haladhatja meg a különbözetet. Az e rendelkezések alapján a visszaigénylésre jogosult társaság által
érvényesített (levont) összeg nem haladhatja meg a (6) bekezdés szerint kiszámított különadójából az ugyanezt
a visszaigénylésre jogosult társaságot a (21) bekezdés rendelkezései szerint megillető adójóváírás összegét
meghaladó részt. (23) A pénzügyi intézményt a (21) bekezdésben, a visszaigénylésre jogosult társaságot a (22) bekezdésben foglaltak
alapján megillető adójóváírások összege nem haladhatja meg 2012-re fizetendő különadója megállapításánál a (6)
bekezdés szerint kiszámított különadót. (24) A (21)–(23) bekezdés szerint meghatározott adó-visszatérítés teljesítését a pénzügyi intézmény vagy a
visszaigénylésre jogosult társaság a 2012-re vonatkozó különadó-bevallása módosítása révén, az igény (a módosítást
tartalmazó különadó-bevallás) benyújtásának napjától, de legkorábban 2012. május 31-étől jogosult az állami
adóhatóságnál igényelni. (25) A (21)–(24) bekezdésben foglaltak alkalmazásának feltétele, hogy a pénzügyi intézmény a (21) bekezdés szerinti
számított veszteségét a számvitelről szóló törvény és a felhatalmazása alapján kiadott jogszabály rendelkezéseinek
megfelelően vezetett nyilvántartásai alapján megállapítja, valamint cégneve és adószáma feltüntetésével írásban
rögzíti. (26) A (22) bekezdésben foglaltak alkalmazásának – a (25) bekezdésben foglaltak mellett – további feltétele, hogy a
pénzügyi intézmény, valamint a visszaigénylésre jogosult társaságok valamennyiük cégneve és adószáma
feltüntetésével írásban közösen rögzítik: a) az egyedi különadó-alapjukra a (6) bekezdés szerint kiszámított különadókat és ezek összegét;
b) egyedi számított veszteségeiket és ezek összegét; c) egyedi számított veszteségeik 30 százalékát és ezek összegét;
d) az egyes pénzügyi intézményt, valamint a visszaigénylésre jogosult társaságokat a (21)–(23) bekezdés
rendelkezéseinek figyelembe vételével egyedileg megillető adójóváírásokat és ezek összegét.
(27) A (25)–(26) bekezdésben meghatározott iratokat az adózó az általa 2012-re fizetendő különadó bevallásának,
illetőleg (függetlenül attól, hogy továbbra is egymás kapcsolt vállalkozásainak minősülnek-e) az érintett adózók a
bármelyikük által 2012-re fizetendő különadó bevallásának önellenőrzése vagy utólagos ellenőrzése alapján, az
önellenőrzés, illetőleg az utólagos ellenőrzés megállapítását figyelembe véve írásban módosíthatják. Ha az iratok
módosítása érinti az adózót, illetőleg bármely adózót a (21)–(23) bekezdés szerint megillető adójóváírás összegét,
az adó megállapításához való jog elévüléséig az érintett adózó adóbevallását a változásnak megfelelő önellenőrzés
révén ismételten módosíthatja, vagy – ha önellenőrzésre már nem jogosult – ismételt ellenőrzés megkezdése iránti
kérelem előterjesztésével kezdeményezheti fizetendő adójának módosítását. A (25)–(26) bekezdésben
meghatározott iratokat, valamint azok módosítását az adózó, illetőleg valamennyi érintett adózó az adó
megállapításához való jog elévüléséig köteles megőrizni. (28) Az állami adóhatóság az adóbevallás módosításának benyújtására olyan adóbevallási nyomtatványt is
rendszeresíthet, amelyben az adózó a nyomtatvány rendszeresítésének napjától kezdve köteles a
(25)–(26) bekezdésben meghatározott adatokat vagy azok egy részét feltüntetni.
(29) A (24) bekezdésben meghatározott adóbevallás-módosításra az adózás rendjéről szóló törvénynek az
önellenőrzésre irányadó rendelkezéseit a (21)–(28) bekezdésben foglalt eltérések figyelembe vételével kell
alkalmazni.” 28. Hatályon kívül helyező rendelkezések 93. § (1) Hatályát veszti az Ártv. mellékletének „I. Legmagasabb ár” pont „A) Termékek” alpontjában foglalt táblázat 1441–1–2
(ITJ) termékszámú sora. (2) Hatályát veszti az Ártv. mellékletének „I. Legmagasabb ár” pont „B) Szolgáltatások” alpontjában foglalt táblázat 05511
(SZTJ) szolgáltatásszámú és „Az önkormányzati tulajdonú víziközműből szolgáltatott ivóvíz díja” megnevezésű sora,
18111–1–2 (SZTJ) szolgáltatásszámú és „Az önkormányzati tulajdonú víziközmű által biztosított szennyvízelvezetés,
szennyvíztisztítás és -kezelés díja” megnevezésű sora, 05511 (SZTJ) szolgáltatásszámú és „Az állami tulajdonú
víziközműből szolgáltatott ivóvíz díja” megnevezésű sora, 18111–1–2 (SZTJ) szolgáltatásszámú és „Az állami tulajdonú
víziközmű által biztosított szennyvízelvezetés, szennyvíztisztítás és -kezelés díja” megnevezésű sora.
(3) E törvény 58. §-ának hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a közműves ivóvízellátásról és a közműves
szennyvízelvezetésről szóló 38/1995. (IV. 5.) Kormány rendelet 9. § (3) bekezdése.
(4) Hatályát veszti a 76. § (2) bekezdése.
29. Az Alaptörvény sarkalatosságra vonatkozó követelményének való megfelelés
94. § E törvény 89. § (3) bekezdése az Alaptörvény 4. cikk (5) bekezdése alapján sarkalatosnak minősül.
Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke