text:
134/2010. (V. 7.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezésről és megbízásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Császár Tibort kinevezem
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté és megbízom a Magyar Köztársaság podgoricai nagykövetségének vezetésével.
Budapest, 2009. november 11. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
354/2019. (IX. 4.) KE határozata államtitkári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés j)  pontja, valamint a  kormányzati igazgatásról szóló 2018.  évi CXXV.  törvény
202.  § (2)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök javaslatára – dr.  Lőrinczi Zoltánt 2019. szeptember 1-jei hatállyal
az Emberi Erőforrások Minisztériuma államtitkárává kinevezem.
Budapest, 2019. augusztus 23. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
121/2003. (XI. 11.) OGY határozata Rogán Antal országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
A Magyar Köztársaság Országgyűlése Rogán Antal
országgyűlési képviselő mentelmi jogát a Pesti Központi
Kerületi Bíróság 4.B.V.24.516/2003/3. számú megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
1727/2014. (XII. 5.) Korm. határozata a KÖZOP-3.1.1-07-2008-0030 azonosító számú („76. sz. főút Hévíz elkerülő szakaszainak építése” című) projekt támogatásának növeléséről.
A Kormány
 1. jóváhagyja a  KÖZOP-3.1.1-07-2008-0030 azonosító számú, „76. sz. főút Hévíz elkerülő szakaszainak építése” című
projekt (a  továbbiakban: projekt) támogatásának legfeljebb bruttó 1 300 237 475 forinttal történő növelését
az 1. melléklet szerint,
2. hozzájárul a projekt támogatási szerződésének 1. melléklet szerinti módosításához.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a támogathatósági feltételek teljesítését követően azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
20/2015. (VI. 8.) EMMI utasítása az Országos Betegjogi, Ellátottjogi, Gyermekjogi és Dokumentációs Központ szervezeti és működési szabályzatáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 73. §
(1)  bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva, figyelemmel a  jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23.  §
(4) bekezdés c) pontjára, a következő utasítást adom ki:
1. § Az Országos Betegjogi, Ellátottjogi, Gyermekjogi és Dokumentációs Központ szervezeti és működési szabályzatát
az 1. mellékletben foglaltak szerint határozom meg.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
3. § Hatályát veszti az Országos Betegjogi, Ellátottjogi, Gyermekjogi és Dokumentációs Központ szervezeti és működési
szabályzatáról szóló 35/2014. (X. 17.) EMMI utasítás.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
47/2012. (VII. 16.) HM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek
végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet
2. § (2) bekezdés g) pontja alapján, a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva, a következő
utasítást adom ki: 1. § (1) A központi államigazgatási szervekről, valamint a
Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló
2010. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. §
(2) bekezdés b) pontja szerint Hudák Katalint a HM Fegyverzeti és Hadbiztosi Hivatal (a továbbiakban: HM FHH)
átvilágításáért felelős miniszteri biztossá nevezem ki.
(2) A miniszteri biztos tevékenységét 2012. július 1-től
2012. október 1-ig terjedő időtartamra látja el.
(3) A miniszteri biztos tevékenységét a honvédelmi miniszter a HM közigazgatási államtitkár (a továbbiakban:
HM KÁT) útján irányítja.
2. § (1) A miniszteri biztos irányítja és koordinálja a HM
FHH
a) szervezeti felépítésének;
b) költségvetési gazdálkodásának;
c) személyzeti működésének;
d) feladatellátása hatékonyságának
vizsgálatát.
(2) Az (1) bekezdés szerinti vizsgálat eredményére fi
gyelemmel a miniszteri biztos irányítja és koordinálja a
vizsgálat tárgyává tett területek racionalizálására vonatkozó javaslatok kidolgozását.
3. § (1) A miniszteri biztos a feladatainak végrehajtása érdekében valamennyi érintett honvédelmi szervezettel folyamatos és közvetlen kapcsolattartásra, egyeztetésre, továbbá adat, információ, illetve irat bekérésére jogosult.
(2) A miniszteri biztos megkeresését a honvédelmi szervezetek feladat- és hatáskörükben eljárva, határidőre teljesítik.
4. § (1) A miniszteri biztos feladatainak végrehajtásáról a
HM KÁT útján havonta jelentést terjeszt fel a honvédelmi
miniszternek.
(2) A miniszteri biztos az összefoglaló jelentését 2012.
október 1-ig terjeszti fel a HM KÁT útján a honvédelmi
miniszter részére.
5. § (1) A miniszteri biztos díjazására és juttatására a Ksztv.
38. § (7) bekezdését kell alkalmazni.
(2) A Ksztv. 38. § (10) bekezdés b) pontjára figyelemmel a miniszteri biztos munkáját a miniszteri kabinetben
működő titkárság nem segíti.
6. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
1040/2011. (III. 9.) Korm. határozata a büntetés-végrehajtási intézetek nemzetközi elvárásoknak való megfelelésével összefüggő átfogó vizsgálat megállapításaihoz kapcsolódó intézkedésekről.
1. A Kormány egyetért új büntetés-végrehajtási férőhelyek – nem PPP konstrukcióban történő – létesítésével. A Kormány
ezért felkéri az érintett minisztereket, hogy a férőhelybővítés megvalósításának időbeli ütemezését és a költségek
kimutatását végezzék el. Ezek megtervezésénél figyelembe kell venni
a) az elítéltek munkáltatását, b) azokat a nemzetközi tapasztalatokat, melyek az építményeknek a jelenleginél egyszerűbb építészeti vagy egyéb
infrastrukturális megvalósítását is lehetővé teszik, c) azokat a nemzetközi tapasztalatokat, melyek alapján a biztonsági szempontból kevésbé veszélyes
fogvatartottakat (pl. szabálysértési elzárást büntetést töltők) az állam alkalmazásában állók, de nem hivatásos
állományúak őrzik. Felelős: belügyminiszter, nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2011. április 30.
2. A Kormány egyetért azzal, hogy az elítéltek teljes körű foglalkoztatása – a nemzetközi normákra is figyelemmel –
megvalósuljon. Ezért a Kormány a) felkéri a belügyminisztert, valamint a nemzetgazdasági minisztert, hogy a megvalósítás részletes infrastrukturális,
pénzügyi feltételrendszerét – az ütemezett bevezetést figyelembe véve – dolgozzák ki,
Felelős: belügyminiszter, nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2011. június 1.
b) felkéri a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy az elítéltek teljes körű foglalkoztatása megvalósulásához
szükséges jogszabály-módosításokat készítse elő. Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: 2011. július 1. 3. A Kormány egyetért a biztonságos őrzéshez szükséges tárgyi feltételek biztosításával, de ezek részletes költségvetési
kihatását be kell mutatni. Felelős: belügyminiszter Határidő: 2011. április 30.
4. A Kormány egyetért azzal, hogy a 2012. évi költségvetéstől kezdődően a fogvatartottak ellátását normatív
finanszírozással kell biztosítani. Felelős: nemzetgazdasági miniszter, belügyminiszter Határidő: 2012. évi költségvetés előkészítése során
5. A Kormány a) egyetért azzal, hogy – a szükségtelen szabadságkorlátozás visszaszorítása végett – a lakóhelyen elektronikus
távfelügyeleti eszközzel ellenőrzött házi őrizet elrendelésének feltételei megteremtődjenek,
Felelős: belügyminiszter Határidő: (a technikai és pénzügyi feltételek kidolgozására) 2011. március 30.
b) egyetért azzal, hogy az a) pontban írtak bevezetését követő 6 hónap elteltével az új intézmény gyakorlati
tapasztalatait értékeljék; ennek kapcsán vizsgálják meg az elektronikus távfelügyeleti eszköznek a büntetés
végrehajtása során történő alkalmazását is. Felelős: belügyminiszter, közigazgatási és igazságügyi miniszter
6. A Kormány felkéri a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy vizsgálja meg a kínzás és más kegyetlen, embertelen
és megalázó bánásmódról és büntetésről szóló 1984. évi egyezménynek (OPCAT) az ENSZ Közgyűlése által 2002.
december 18-án elfogadott fakultatív jegyzőkönyvéhez történő csatlakozás lehetőségét.
Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2011. április 30.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
710/E/2009. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t : Az Alkotmánybíróság a Budapest főváros közigazgatási területén a teherforgalom közlekedésének szabályozásáról szóló 80/2008. (XII. 30.) Főv. Kgy. rendelettel összefüggésben mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítása iránti indítványt elutasítja.
I. Az indítványozó sérelmezi, hogy a Budapest főváros
közigazgatási területén a teherforgalom közlekedésének
szabályozásáról szóló 80/2008. (XII. 30.) Főv. Kgy. rendelet (a továbbiakban: Ör.) nem rendelkezik a kérelmezők
jogorvoslati jogáról. Véleménye szerint ez a mulasztás sérti az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jogot.
Az indítványozó előadta, hogy az Ör. a főpolgármesterhez utalja a korlátozott forgalmú övezetekbe [Ör. 4. §
(6) bek.], illetve a korlátozott forgalmú közutakra való behajtáshoz való hozzájárulás megadását [Ör. 6. § (4) bek.].
A főpolgármesternek jogában áll a kérelmet megtagadni
[Ör. 7. § (6) bek. a), b) pontjai], vagy a kérelemben foglaltakhoz képest azt csak részlegesen teljesíteni [Ör. 7. §
(7) bek.]. Az Ör. nem rendelkezik arról, hogy mely jogorvoslati fórumhoz fordulhat a kérelmező, ha a kérelmét
megtagadják, vagy csak részlegesen teljesítik. Az indítványozó szerint ez a hiányosság alkotmányellenességet
okoz. Hivatkozik a Pécsi Ítélőtábla egyik határozatára,
amely szerint „a jogorvoslathoz való jog nem teremt közvetlen, jogi lehetőséget a határozatok elleni jogorvoslat
benyújtásához” (BH 2004. 140), ezért a jogalkotónak kötelessége lett volna a jogorvoslat konkrét lehetőségéről
rendelkezni az Ör.-ben.
Az indítványozó beadványát az Alkotmánybíróságról
szóló 1989. évi XXXII. törvény (továbbiakban: Abtv.)
21. § (2) bekezdésére alapította, és az Ör. utólagos normakontrollját kérte, azonban hivatkozott az Abtv.-nek az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló eljárásáról szóló
49. §-ára is. Az Alkotmánybíróság az indítványt tartalma
szerint, mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítványként bírálta el.
Az Alkotmánybíróság észlelte, hogy az Ör. a beadvány
előterjesztése óta módosult, azonban az Ör. szövegében
bekövetkezett változás érdemben nem érintette az indítványban foglaltakat és kifogásoltakat.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezése:
„57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meg
határozottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan
bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen amely
a jogát, vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a
jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal
arányosan – a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.”
2. Az Ör. figyelembe vett szakaszai:
„4. § (6) A korlátozott forgalmú övezetbe érvényes be
hajtási hozzájárulást és kombinált behajtási hozzájárulást
a főpolgármester adja ki.
6. § (4) A korlátozott forgalmú közútra érvényes behajtási hozzájárulást a főpolgármester adja ki.
7. § (5) A kérelmet a főpolgármester – szükség szerint
az érintett kerületi önkormányzattal történt egyeztetés
alapján – megvizsgálja, és amennyiben az a rendelet előírásainak megfelel, és a benyújtott kérelem hiánytalan, a
kérelmező részére a hozzájárulást a kérelem beérkezésétől
számított 2 munkanapon belül elbírálja.
(6) A főpolgármester a hozzájárulás kiadását megtagadhatja különösen, ha
a) a megengedett legnagyobb össztömeg-korlátozást
meghaladó szállítmány megbontható,
b) a közútkezelő álláspontja szerint a közút teherbírása
és állapota alapján nem alkalmas arra, hogy a megengedett
legnagyobb össztömeget meghaladó jármű azon közlekedjék.
(7) A főpolgármester az egy kérelmező részére kiadható
hozzájárulások számát írásbeli indokolás mellett korlátozhatja, valamint előírhatja azt az útvonalat, amelyen a járműnek közlekednie kell, illetve időbeli feltételeket állapíthat meg.”
III. Az indítvány nem megalapozott. Az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló hatáskörét az
Abtv. 49. §-a részletesen szabályozza. Az Abtv. 49. §
(1) bekezdése értelmében, ha az Alkotmánybíróság hivatalból vagy bárki indítványára azt állapítja meg, hogy a
jogalkotó szerv a jogszabályi felhatalmazásból származó
jogalkotói feladatát elmulasztotta és ezzel alkotmányellenességet idézett elő, a mulasztást elkövető szervet – határidő megjelölésével – felhívja feladatának teljesítésére. Az
Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet állapít meg akkor is, ha valamely alapjog érvényesüléséhez szükséges jogszabályi garanciák hiányoznak [37/1992. (VI. 10.) AB határozat, ABH 1992,
227, 232.]. Az Alkotmánybíróság állandóan követett gyakorlata szerint mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértést nemcsak akkor állapít meg, ha az adott tárgykörre
vonatkozóan semmilyen szabály nincs [35/1992. (VI. 10.)
AB határozat, ABH 1992, 204, 205.], hanem akkor is, ha
az adott szabályozási koncepción belül az Alkotmányból
levezethető tartalmú jogszabályi rendelkezés hiányzik
[22/1995. (III. 31.) AB határozat, ABH 1995, 108, 113.;
29/1997. (IV. 29.) AB határozat, ABH 1997, 122, 128.;
15/1998. (V. 8.) AB határozat, ABH 1998, 132, 138.].
Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az
indítványban jelzett jogalkotói mulasztás valóban fennáll-e.
Az egyes jogszabályokat nem önmagukban kell vizsgálni, hanem a jogrendszeren belül elfoglalt helyüket is figyelembe véve, a jogszabályok halmazának szerves részeként. A jogalkotó szabadságába tartozik a jogalkotási
módszer kiválasztása. A jogszabály tartalmazhat utalást
egy másik jogszabályban található rendelkezésre, avagy
támaszkodhat a háttérjogszabály normáira is, azokat eltérő
rendelkezés hiányában alkalmazandóvá rendelheti. Ennek
megfelelően az Ör. vizsgálatakor az Alkotmánybíróság
figyelembe vette a helyi önkormányzatokról szóló 1990.
évi LXV. törvényt (Ötv.) is.
Az Ötv. 11. § (2) bekezdése értelmében „a polgármester
(főpolgármester) (…) önkormányzati jogkörben hozott hatósági határozata ellen a képviselő-testülethez lehet fellebbezést benyújtani.”
Az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy a főpolgármester Ör. alapján hozott határozata önkormányzati jogkörben hozott hatósági határozatnak minősül-e. Önkormányzati hatósági ügynek az olyan egyedi ügyek minősülnek, amelyekben önkormányzati szerv (hatóság) és ügyfél,
vagy ügyfél jogállású személy szerepel, és melynek tárgya
lehet többek közt az ügyfelet érintő jog vagy kötelezettség
megállapítása is. Önkormányzati hatósági ügyet törvény
vagy önkormányzati rendelet állapíthat meg. Önkormányzati rendelettel, vagy határozattal egyes önkormányzati
hatósági ügyekre vonatkozó hatáskör a polgármesterre
delegálható. Az ilyen hatáskör-delegálás az adott ügy önkormányzati hatásköri jellegét nem szünteti meg.
Az Ör. alapján eldöntendő ügyekben egy önkormányzati szerv (a polgármester) egy ügyfél (a behajtási engedélyt
kérő) jogáról (behajtásra jogosultság) dönt. Ennek megfelelően a főpolgármesternek az Ör. támadott szakaszai alapján Budapest főváros közigazgatási területén a teherforgalom közlekedésének szabályozása keretein belül hozott,
megtagadó vagy a kérelmet részben teljesítő határozatai
önkormányzati hatósági ügyben született határozatok.
Mint ilyenek, a főváros közgyűlése előtt fellebbezéssel
megtámadhatóak. A közgyűlés esetleges elutasító határozata ellen pedig az Ötv. 11. § (3) bekezdése alapján jogszabálysértésre hivatkozással bírósághoz lehet fordulni.
A fentiek alapján az Alkotmánybíróság rámutat, hogy
az indítványozó által jelzett szabályozási hiány – azaz az
Ör. alapján hozott határozatok elleni jogorvoslat hiánya –
nem áll fent, hiszen a kérelmező a határozatot hozó szervtől elkülönült, magasabb fórumhoz fordulhat a döntés ellen. Így a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség nem állapítható meg. Mindezek miatt az Alkotmánybíróság az indítványt elutasította.
Budapest, 2010. április 27. Dr. Balogh Elemér s. k., Dr. Bragyova András s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
220/2019. (VI. 3.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Bánfalvi Gábort
2019. június 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2019. május 22. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
440/2017. (XI. 27.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló
2011. évi CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára –
dr. Bana-Nagy Adriennt a 2017. december 1. napjától 2020. november 30. napjáig terjedő időtartamra bíróvá
kinevezem.
Budapest, 2017. november 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
14/2008. (VI. 3.) KvVM rendelete az Erdőtelki-égerláp természetvédelmi terület természetvédelmi kezelési tervéről.
A természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény
85. § b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a környezetvédelmi és vízügyi miniszter feladat- és hatásköréről
szóló 165/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § b) pontjá
ban meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Az egyes természeti területek védetté nyilvánításáról és
tájvédelmi körzetek létesítéséről szóló 3/1989. (II. 22.)
KVM rendelettel védetté nyilvánított, valamint az Erdőtelki-égerláp természetvédelmi terület védettségének
fenntartásáról szóló 128/2007. (XII. 27.) KvVM rendelettel fenntartott védettségű Erdőtelki-égerláp természetvédelmi terület természetvédelmi kezelési tervét a melléklet
szerint állapítom meg.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Szabó Imre s. k.,
környezetvédelmi és vízügyi miniszter


text:
126/2008. (HK 18.) HM VTI SZÁT–HM HVKF e g y ü t t e s intézkedése a Magyar Honvédség ruházati hadinormái kiadásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény 110. § (2) bekezdése alapján – figyelemmel
a Magyar Honvédség irányításának és felsőszintű vezetésének rendjéről szóló 2134/2006. (VII. 27.) Korm. határozat 6.
és 8. pontjára – a Magyar Honvédség ruházati hadinormái kiadásáról az alábbi
intézkedést
adjuk ki: 1. Az intézkedés hatálya a Honvédelmi Minisztériumra, a honvédelmi miniszter alárendeltségébe, közvetlen és fenntartói irányítása alá tartozó szervezetekre, valamint a Magyar Honvédség katonai szervezeteire terjed ki.
2. A HM Fejlesztési és Logisztikai Ügynökség 21/366. nyilvántartási számú „A Magyar Honvédség ruházati hadinormáit” ezen intézkedés mellékleteként kiadjuk.
3. Ez az intézkedés a közzétételét követő 3. napon lép hatályba, egyidejűleg a Magyar Honvédség ruházati szolgálatának ideiglenes hadinormáiról szóló 211/5. számú MH Ruházati Ellátó Központ kiadvány hatályát veszti.
Dr. Füredi Károly s. k., Havril András vezérezredes s. k.,
HM VTI szakállamtitkár HM Honvéd Vezérkar főnöke


text:
500/2009. (XII. 22.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. december 17-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Stekler Ottó, a Magyar Szociális
Zöld Párt elnöke által benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesíti.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729). Indokolás I. A beadványozó 2009. december 11-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„Kezdeményezzük, hogy az Országgyűlés tűzze napirendjére a törvények olyan módosítását, hogy az Internet használata
ingyenes legyen.” Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a
alapján az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint
a megtárgyalásra javasolt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért hitelesítésének akadálya
nincs. II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a Ve. 117. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának
(1) bekezdésén alapul. Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
408/B/2008. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi
LXIII. törvény 19. § (4) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló – az
Alkotmány 2. § (1) bekezdésére alapított – indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi
LXIII. törvény 19. § (4) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló – az
Alkotmány 59. § (1) bekezdésére és 8. § (2) bekezdésére
alapított – indítvány tárgyában indult eljárást megszünteti.
I. Az indítványozó a személyes adatok védelméről és
a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi
LXIII. törvény (a továbbiakban: Avtv.) közérdekből nyilvános adatra vonatkozó 19. § (4) bekezdésének a megsemmisítését kéri. Álláspontja szerint az Avtv. kifogásolt rendelkezése – mely a „feladatkörével összefüggő adat” fordulatot használja – meghatározhatatlan körben teszi nyilvánossá a közfeladatot ellátó személyek személyes adatait.
A támadott rendelkezésből gyakorlatilag megállapíthatatlan, pontosan mely adatok nyilvánosak. Mindez pedig – a
jogbiztonság követelményét sértő módon – önkényes jogértelmezésre ad lehetőséget.
Ezen túlmenően az indítványozó szerint az Avtv. 19. §
(4) bekezdése az Alkotmány 59. § (1) bekezdését – és ezzel összefüggésben a 8. § (2) bekezdését – is sérti. A jogállási törvények alapján nyilvántartott adatok köre rendkívül
tág – érvel –, és többségükről kimutatható, hogy valamilyen módon összefüggenek a feladatkör ellátásával. Emiatt
a közfeladatot ellátó szervek hatáskörében eljáró személyek adatai olyan széles körben válnak/válhatnak nyilvánossá, amely az eredeti célhoz képest (a közhatalmat gyakorlók tevékenységének, illetve az állami szervek működésének átláthatósága) aránytalan érdeksérelmet okoz,
aránytalan mértékben korlátozza az érintettek információs
önrendelkezési jogát.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokra
tikus jogállam.”
„8. § (2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra
és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja
meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.”
„59. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jó hírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és a személyes adatok védelméhez való
jog.”
2. Az Avtv. támadott rendelkezése:
„19. § (4) Ha törvény másként nem rendelkezik, közér
dekből nyilvános adat az (1) bekezdésben meghatározott
szervek feladat- és hatáskörében eljáró személy feladatkörével összefüggő személyes adata, továbbá egyéb, közfeladatot ellátó személy e feladatkörével összefüggő személyes adata. Ezen adatok megismerésére e törvénynek a
közérdekű adatok megismerésére vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Mindenekelőtt megállapítható, hogy a 443/D/2006.
AB határozat (ABH 2007, 1984.) már vizsgálta az Avtv.
19. § (4) bekezdését. Az Alkotmánybíróság ideiglenes
ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü.
határozat (ABK 2009. január, 3.) 31. § c) pontja értelmében ítélt dolog címén az eljárás megszüntetésének van helye, ha az indítvány az Alkotmánybíróság által érdemben
már elbírált jogszabállyal azonos jogszabály (jogszabályi
rendelkezés) felülvizsgálatára irányul és az indítványozó
az Alkotmánynak ugyanarra a §-ára, illetőleg alkotmányos
elvére (értékére) – ezen belül – azonos alkotmányos összefüggésre hivatkozva kéri az alkotmánysértés megállapítását.
1.1. Az említett korábbi határozat kifejtette: „Az Avtv. a
közérdekű adatok nyilvánosságára vonatkozó rendelkezések között biztosítja a közérdekből nyilvános adatoknak a
közérdekű adatokhoz hasonló módon történő megismerését. Ez a szabályozási mód arra enged következtetni, hogy
a törvényhozó a közfeladatot ellátó személy feladatkörével összefüggő személyes adatainak közérdekből nyilvánossá minősítését ugyanazon indokok alapján tartotta
szükségesnek, mint a közérdekű adatok megismerhetővé
tételét. Az Alkotmánybíróság már korábban rámutatott arra, hogy a közérdekű adatok megismerésének garantálása,
az információszabadság biztosítása az Alkotmány 2. §
(1) bekezdésével áll összefüggésben.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy: »[a] nyilvánosság, a közhatalom demokratikus működésének a
próbája. A közérdekű adatok megismerhetősége tehát a
közhatalom, a közügyek intézésének áttetszőségét, mint
alapvető demokratikus intézmény garantálását is jelenti.
A közérdekű adatok nyilvánossága és az azokhoz való
hozzáférhetőség ezért az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében
deklarált demokratikus jogállamiság alapvető alkotmányos biztosítéka.« [34/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH
1994, 177, 185.] Az Alkotmánybíróság továbbá azt is
megállapította, hogy »[a] nyílt, áttetsző és ellenőrizhető
közhatalmi tevékenység, általában az állami szervek és a
végrehajtó hatalom nyilvánosság előtti működése a demokratizmus egyik alapköve, a jogállami államberendezkedés garanciája. A nyilvánosság próbája nélkül az állam
polgáraitól elidegenedett gépezetté, működése kiszámíthatatlanná, előreláthatatlanná, kifejezetten veszélyessé válik, mert az állam működésének átláthatatlansága fokozott
veszélyt jelent az alkotmányos szabadságjogokra.«
[34/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH 1994, 177, 192.]
A fentiek alapján az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy a személyes adatok védelméhez való jog – Avtv.
19. § (4) bekezdése szerinti – korlátozása, vagyis a közfeladatot ellátó személy feladatkörével összefüggő személyes adatainak közérdekből nyilvánossá minősítése a közhatalom átlátható, demokratikus működésének biztosítása
érdekében vált szükségessé. (…) Az Avtv. 19. § (4) bekezdése csak a közhatalmi tevékenység átláthatóságának biztosításához elengedhetetlen mértékben teszi a személyes
adatok megismerését lehetővé. Az Avtv. 19. § (4) bekezdése alapján ugyanis kizárólag a cél eléréséhez szükséges
mértékű adatok nyilvánosságra hozatalát teszi kötelezővé,
azaz kizárólag a közfeladatot ellátó szervek feladat- és hatáskörében eljáró személy feladatkörével összefüggő személyes adatai válnak nyilvánossá. A személyes adatok védelméhez való jognak az Avtv. 19. § (4) bekezdése alapján
történő korlátozása esetében az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem megfelelő arányban áll egymással.” (443/D/2006. AB határozat,
ABH 2007, 1984, 1992-1993.).
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy az Avtv. 19. § (4) bekezdése nem ellentétes az Alkotmány 59. § (1) bekezdésével, illetve 8. § (2) bekezdésével.
A kifejtettek miatt jelen ügyben az Alkotmány 59. §
(1) bekezdésére – és ezzel összefüggésben a 8. § (2) bekezdésére – alapított indítványi elem ítélt dolognak minősül,
ezért az Alkotmánybíróság az eljárását ebben a vonatkozásban megszüntette.
1.2. A 443/D/2006. AB határozat az Avtv. 19. § (4) bekezdését az Alkotmány 2. § (1) bekezdése alapján is vizsgálta, ugyanakkor a jelen indítványban foglaltaktól eltérő
összefüggésben (a korábbi ügyben a visszamenőleges hatályú jogalkotás tilalmába ütközést állították). Mivel a jelen indítványt más okra, más alkotmányossági összefüggésre alapították, az eljárás megszüntetésének ebben a tekintetben nem volt helye. Az Alkotmánybíróság a kérel
met – gyakorlatának megfelelően [35/1997. (VI. 11.) AB
határozat, ABH 1997, 200, 212.; 17/1999. (VI. 11.) AB határozat, ABH 1999, 131, 133.; 5/2002. (II. 22.) AB határozat, ABH 2002, 78, 81.; 37/2004. (X. 15.) AB határozat,
ABH 2004, 908, 911.] – az alábbiak szerint érdemben
vizsgálta meg.
2. Az Alkotmánybíróság a vonatkozó alkotmányi rendelkezéseket és az Avtv. szabályrendszerét illetően mindenekelőtt a következőkre utal.
Az Alkotmány 61. § (1) bekezdése a közérdekű adatok
megismerésére vonatkozó jogot alkotmányos alapjogként
garantálja, „amely a kommunikációs alapjogok jogegyütteséből az informáltsághoz való jogot, az információk
megszerzésének szabadságát és állami elismerését, továbbá biztosítását jelenti. Az információkhoz való hozzáférhetőség, az információk szabad áramlása különösen a közhatalom és az állam szervei tevékenységének átláthatósága körében alapvető jelentőségű” [34/1994. (VI. 24.) AB
határozat, ABH 1994, 177, 185.]. Az Alkotmány ugyanakkor alapjogként garantálja a személyes adatok védelméhez
való jogot [59. § (1) bekezdés] is. Az Alkotmánybíróság
állandó gyakorlata szerint a magántitok és a személyes
adatok védelméhez való jog funkciója az adatokkal való
rendelkezés biztosítása. Több határozatban kifejtésre került, hogy az Alkotmány 59. § (1) bekezdését ún. információs önrendelkezési jogként kell értelmezni, e jog tartalma
szerint pedig mindenki maga rendelkezik magántitkainak
és személyes adatainak feltárásáról és felhasználásáról [ld.
elsőként: 20/1990. (X. 4.) AB határozat (ABH 1990, 69,
70.)]. „Személyes adatot felvenni és felhasználni általában
az érintett beleegyezésével szabad. Mindenki számára követhetővé és ellenőrizhetővé kell tenni az adatfeldolgozás
egész útját, vagyis mindenkinek joga van tudni ki, hol, mikor, milyen célra használja fel az ő személyes adatát.”
[44/2004. (XI. 23.) AB határozat, ABH 2004, 618, 634.]
Az információszabadság és az adatvédelem az ún. információs jogok gyűjtőnévvel foglalható össze.
Az említett alkotmányi rendelkezések végrehajtására
megalkotott jogszabály az Avtv., melynek 2. § 1. pontja értelmében személyes adat bármely meghatározott (azonosított vagy azonosítható) természetes személlyel (a továbbiakban: érintett) kapcsolatba hozható adat, az adatból levonható, az érintettre vonatkozó következtetés; ugyanezen
paragrafus 4. pontja szerint pedig közérdekű adat az állami
vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv vagy
személy kezelésében lévő, valamint a tevékenységére vonatkozó, a személyes adat fogalma alá nem eső, bármilyen
módon vagy formában rögzített információ vagy ismeret,
függetlenül kezelésének módjától, önálló vagy gyűjteményes jellegétől. A közérdekű adatok és a személyes adatok
Avtv.-beli elválasztása nem jelenti azt, hogy a nyilvánosság határai merevek lennének. Személyes adatok vonatkozásában a főszabály az önrendelkezés szabadsága, közér
dekű adatok esetében pedig a nyilvánosság, ugyanakkor
léteznek a nyilvánosság elől elzárható közérdekű adatok
[Avtv. 19. § (3) bekezdés], és ez megfordítva is igaz: bizonyos személyes adatok nyilvánosságát – illetve hozzáférhetővé tételét – közérdekből törvény lehetővé teheti, sőt
elő is írhatja [Avtv. 2. § 5. pont és 3. § (4) bekezdés (közérdekből nyilvános adat)].
E körbe tartozik az indítványozó által sérelmezett Avtv.
rendelkezés is, melynek – 2005. június 1-jétől hatályos –
szövege alapján az állami vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint egyéb közfeladatot ellátó szerv feladat- és
hatáskörében eljáró személynek a feladatkörével összefüggő személyes adata, illetve egyéb, közfeladatot ellátó
személy e feladatkörével összefüggő személyes adata nyilvános. Ez a szabály a korábbiakhoz képest koncepcióváltást jelez, melynek lényege, hogy az érintettek nyilvános
adatainak eddigi tételes meghatározása (neve, beosztása
vagy besorolása és munkaköre) helyett ma az a főszabály,
hogy a közfeladatot ellátó személyek feladatkörével
összefüggő személyes adatai nyilvánosak (kivételt törvény állapíthat meg).
3. Az indítványozó szerint a „feladatkörével összefüggő
személyes adat” megfogalmazás túl általános, meghatározatlan, ami önkényes jogértelmezésre ad lehetőséget, s
ezért sérti a jogbiztonságot.
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogalkalmazás általános és elvont módon megfogalmazott jogi normák konkrét, egyedi esetekre való vonatkoztatása. Ennek
során minden jogszabály értelmezésre szorul még akkor is,
ha annak eredeti szövegéhez képest az „élő jogként” való
alkalmazása, tehát az értelmezési művelet más, korábbi
jogszabály-értelmezésekre támaszkodva már rutinná vált.
Azt általában a jogalkotás dönti el, hogy valamely életviszonyt az absztrakció mely fokán, milyen részletességgel,
mennyire esetszerűen szabályoz. Ez a jogszabály esetleges
homályosságától, értelmezhetetlenségétől különálló kérdés. A jogszabálynak az életviszonyok tipikus vonásait
kell figyelembe vennie (vö. 1160/B/1992. AB határozat,
ABH 1993, 607, 608.). Csak a jogalkalmazás számára eleve értelmezhetetlen jogszabály sérti a jogbiztonságot [vö.:
36/1997. (VI. 11.) AB határozat, ABH 1997, 222,
227–228.].
Kétségtelen tény, hogy a vizsgált esetben is az adott jogszabály a jogalkalmazás során értelmezésre szorul. Körültekintő mérlegelést igényel (az érintett szervek és személyek azonosításán túlmenően) a „feladatkör”, illetve annak
terjedelme. Az Avtv. támadott szabálya azonban ettől még
nem minősül homályosnak vagy eleve értelmezhetetlennek. Pusztán arról van szó, hogy kétség vagy vita esetén a
szabályozás logikája mentén a jogalkalmazónak kell azonosítania az Avtv. 19. § (4) bekezdése hatálya alá tartozó,
s ennek következtében megismerhető adatokat, valamint a
kivételek körét is. Az Avtv 17. §-a szerint jogainak megsértése esetén az érintett bírósághoz fordulhat, tehát a bírói
jogvédelem garantált. A bírói gyakorlat egységét pedig
végső fokon a Legfelsőbb Bíróság biztosítja.
Az indítványozó a jogállási törvényekben szabályozott
alapnyilvántartások tartalmára hivatkozik [pl. a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény (a továbbiakban: Ktv.) szerinti közszolgálati alapnyilvántartás, a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény szerinti közalkalmazotti alapnyilvántartás, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény szerinti személyügyi alapnyilvántartás, stb.], s közvetetten
ebből vonja le azt a következtetést, hogy az Avtv. túlságosan tág és megengedő. Szerinte ugyanis ezek a nyilvántartások annak ellenére sem tehetők nyilvánossá, hogy a feladatkörrel összefüggő adatokat tartalmaznak. Az Alkotmánybíróság ezzel kapcsolatban viszont rámutat: az indítványozó meglátásával ellentétben a különböző alapnyilvántartásokban szereplő adatok köre nem feltétlenül egyezik meg az Avtv. 19. § (4) bekezdése alapján nyilvános
adatok körével. Az ezekben a nyilvántartásokban szereplő
adatok természetét, jelesül azt, hogy a nyilvántartott adatok mennyiben függnek össze konkrétan a feladatkörrel, és
mennyiben vonatkoznak például pusztán a jogviszonyból
eredő jogokra és kötelezettségekre, vagy tartoznak a védendő magánszféra körébe, minden esetben mérlegelnie
kell a jogalkalmazónak, s ebben a tekintetben különös
gondossággal kell eljárnia. A feladatkörrel össze nem függő adatok (pl. bankszámlaszám, adóazonosító jel stb.)
ugyanis egyáltalán nem esnek az Avtv. 19. § (4) bekezdése
hatálya alá, azok csak az Avtv.-nek a személyes adatokra
vonatkozó általános szabályai szerint ismerhetőek meg.
Ráadásul a feladatkörrel összefüggő adatok sem feltétlenül nyilvánosak, mivel az Avtv. 19. §-ának (4) bekezdése
törvénynek lehetővé teszi a megismerhető adatok körének
korlátozását, tehát törvény még a feladatkörrel összefüggő
adatok „titokban” maradását is előírhatja [pl. a Ktv. 62. §
(8) bekezdésében szabályozott egyes esetek]. Mivel a
közfeladatot ellátó személyek tevékenysége révén az
állam (önkormányzat, stb.), azaz a közhatalom cselekszik,
nyilvánul meg, a munkavégzés során, a feladatkör ellátásával összefüggő személyes adatok tekintetében a kivételek köre nyilvánvalóan csak korlátozott lehet (ld. az adatvédelmi biztos 1234/H/2006. számú ajánlása).
Az Alkotmánybíróság megítélése szerint a konkrét esetben nem sérti a jogbiztonságot az, hogy a törvényi feltételeket a jogalkotó keretjellegűen és nem részletezően határozta meg, tehát, hogy nem definiálta a „feladatkörrel
összefüggő adat” fogalmát, illetve nem sorolta fel tételesen, hogy pontosan mely adatok tartoznak a feladatkörrel
való összefüggés okán a nyilvános adatok közé. Az olyan
általános, absztrakt tényállás is, mint az Avtv. 19. § (4) bekezdése, alkalmas arra, hogy a szabály a jogalkalmazásban
– az elvont módon megfogalmazott jogi norma konkrét,
egyedi esetekre való vonatkoztatása (szubszumció) során –
megfelelően érvényesüljön. A jogalkalmazó mérlegelését
segíthetik egyebek mellett az adatvédelmi biztosnak a
tárgyat érintően született ajánlásai is.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az Avtv. 19. §
(4) bekezdése megsemmisítésére irányuló – az Alkotmány
2. § (1) bekezdésére alapított – indítványt elutasította.
Budapest, 2010. december 7. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
14/2017. (II. 2.) ME határozata a Kossuth- és Széchenyi-díj Bizottság tagjainak felkéréséről.
A Kossuth-díj, a  Széchenyi-díj adományozásának rendjéről, valamint a  Magyar Köztársaság Kiváló Művésze,
a Magyar Köztársaság Érdemes Művésze, a Magyar Köztársaság Babérkoszorúja díj alapításáról és adományozásáról
szóló 271/2008. (XI. 18.) Korm. rendelet 9.  § (3)  bekezdés e)  pontjában foglalt jogkörömben eljárva a  Kossuth- és
Széchenyi-díj Bizottság tagsági teendőinek ellátására – egyéves időtartamra – felkérem
Bitskey István irodalomtörténészt, a  Magyar Tudományos Akadémia rendes tagját, a  Debreceni Egyetem professor
emeritusát,
Bogsch Erik Széchenyi-díjas vegyészmérnököt, a  Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyilvánosan Működő Rt.
vezérigazgatóját,
Eperjes Károly Kossuth-díjas színművészt,
Freund Tamás Széchenyi-díjas neurobiológust, a  Magyar Tudományos Akadémia alelnökét, a  Magyar Tudományos
Akadémia Kísérleti Orvostudományi Kutatóintézetének igazgatóját,
Hámori József Széchenyi-díjas neurobiológust, a  Magyar Tudományos Akadémia rendes tagját, a  Pázmány Péter
Katolikus Egyetem professor emeritusát,
Jókai Anna Kossuth-nagydíjas és Kossuth-díjas írót, a nemzet művészét, a Magyar Művészeti Akadémia rendes tagját,
Kodolányi Gyula József Attila-díjas költőt, műfordítót, irodalomtörténészt, a  Magyar Művészeti Akadémia rendes
tagját,
Palkovits Miklós Széchenyi-díjas orvost, agykutatót, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagját, a Semmelweis
Egyetem professor emeritusát,
Sánta Ferenc Kossuth-díjas hegedűművészt,
Vékás Lajos Széchenyi-díjas jogászt, a  Magyar Tudományos Akadémia alelnökét, az  Eötvös Loránd
Tudományegyetem professor emeritusát.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
19/2003. (II. 28.) ME határozata helyettes államtitkári juttatás biztosításáról.
A Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról és
felelősségéről szóló 1997. évi LXXIX. törvény 52. §-ának
(2) bekezdése alapján
Ádám Éva és Szabó Béla, a Határon Túli Magyarok
Hivatala elnökhelyettesei részére
— 2002. november 1-jei hatállyal, e tisztségük ellátásának időtartamára —
a helyettes államtitkári juttatások teljes körét biztosítom. Budapest, 2003. február 3.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
109/2016. (HK 12.) HM KÁT–HVKF együttes intézkedése.  a munkaerő-piaci és toborzási szempontból nehezen feltölthető beosztást betöltő hivatásos és szerződéses állományú katonák, valamint közalkalmazottak kilépő interjújának
végrehajtásáról A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (1) bekezdése, továbbá a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek
végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet
6. § (1) bekezdés 9. pontja és 11. § (1) bekezdés 11. pontja
alapján a következő
együttes intézkedést adjuk ki: 1. Általános rendelkezések 1. Az együttes intézkedés hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelemért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre és a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédségi szervezetek) terjed ki.
2. A katonai pályát elhagyó, munkaerő-piaci és toborzási szempontból nehezen feltölthető beosztásban szolgálatot teljesítő tiszti, altiszti, legénységi és közalkalmazotti
állomány motivációjának felmérése és folyamatos elemzése érdekében az együttes intézkedés hatálya alá tartozó
szervezetektől kilépő állomány körében, kilépő interjú keretében felmérést kell végezni.
3. A kilépő interjú végrehajtásért
a) tisztek és felsőfokú végzettséget igénylő beosztást
betöltő közalkalmazottak esetén a Honvéd Vezérkar Személyzeti Csoportfőnökség (a továbbiakban: HVK SZCSF)
vezetője által kijelölt személy, vagy
b) altisztek és legénységi állományú katonák, valamint
középfokú és alapfokú iskolai végzettséget igénylő beosz
tást betöltő közalkalmazottak esetén az érintett egység vezénylő zászlósa, ennek hiányában, vagy távolléte esetén az
állományilletékes parancsnok által kijelölt személy
[a továbbiakban az a) és b) pontban foglaltak együtt: interjúztató] a felelős.
4. A kilépő interjú előkészítéséért az érintett honvédségi
szervezet személyügyi szerve a felelős.
2. Nehezen feltölthető beosztás 5. Az együttes intézkedés alkalmazásában munkaerő-piaci és toborzási szempontból kritikus, nehezen feltölthető beosztások (a továbbiakban: nehezen feltölthető
beosztások) azok a beosztások, amelyek betöltése a munkaerő-piaci tényezők vagy speciális elvárások, követelmények miatt nem, vagy nehezen oldható meg.
6. A nehezen feltölthető beosztások körét a 2017. évre
az 1. melléklet tartalmazza.
7. A nehezen feltölthető beosztások körét a 2017. évtől
kezdődően minden év november 30-ig, az éves toborzó
terv elkészítésével egyidejűleg, a 8. pontban meghatározott szempontok mérlegelésével a HVK SZCSF felülvizsgálja, és szakutasításban szabályozza. A HVK SZCSF
a nehezen feltölthető beosztások köréről a tárgyévet megelőző év december 20-ig írásban – az érintett munkakör
azonosító kódok megjelölésével – tájékoztatja a HM Humánpolitikai Főosztály (a továbbiakban: HM HPF) főosztályvezetőjét, az MH Katonai Igazgatási és Központi
Nyilvántartó Parancsnokság parancsnokát, a honvédségi
szervezetek vezetőit és a személyügyi vezetőket.
8. A nehezen feltölthető beosztások meghatározásánál
mérlegelendő szempontok a következők:
a) olyan beosztások, amelyek toborzása a szokásosan
alkalmazott toborzási módszerek igénybevételével várhatóan öt hónapon belül nem valósítható meg,
b) az előző három év adatai alapján az érintett munkakör
családhoz tartozó beosztásokban a feltöltöttség folyamatosan, évente több mint 5%-kal csökken,
c) honvédségi szervezet szintjén, az érintett beosztásokban békében rendszeresített létszámhoz viszonyítva a
szolgálati viszony és közalkalmazotti jogviszony megszüntetések aránya éves szinten meghaladja a 10%-os
mértéket vagy
d) a beosztás betöltése a honvédségi szervezet működése szempontjából elengedhetetlen, hiánya a szervezet működését aránytalanul megnehezíti.
3. Kilépő interjú 9. A honvédségi szervezet személyügyi szerve a tisztek
és felsőfokú végzettséget igénylő beosztást betöltő közalkalmazottak esetén közvetlenül, altiszt és legénységi állományú katonák, valamint alapfokú vagy középfokú végzettséget igénylő beosztást betöltő közalkalmazottak esetében az egység vezénylő zászlós, ennek hiányában az állományilletékes parancsnok által kijelölt személy útján tájékoztatja a kilépő interjún való részvétel lehetőségéről azokat a nehezen feltölthető beosztást betöltő hivatásos és szerződéses katonákat, akiknek a szolgálati viszonya a honvédek jogállásáról szóló 2012.évi CCV. törvény 59. § (1) bekezdés d) pontja, 59. § (2) bekezdés a), d) vagy e) pontja
alapján szűnik meg, és azokat a közalkalmazottakat, akiknek közalkalmazotti jogviszonya a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény 25. § (2) bekezdés a), c) vagy f) pont fa) alpontja szerint szűnik meg (a továbbiakban együtt: kilépők).
10. A honvédségi szervezet személyügyi szerve és az
egység vezénylő zászlósa, ennek hiányában az állományilletékes parancsnok által kijelölt személy tájékoztatja a kilépőt arról, hogy:
a) a kilépő interjú célja a kilépők véleményének megismerése a katonai szolgálatról, illetve a közalkalmazotti
munkakörben végzett tevékenységről, annak körülményeiről, a kilépés okairól,
b) a felmérés kilépő interjú keretében történik, mely
hozzávetőleg 40-90 percet vesz igénybe és
c) az interjún elhangzottakat az interjúztató bizalmasan
kezeli, az adatok feldolgozása oly módon történik, hogy az
egyéni vélemények azonosítására ne legyen lehetőség.
11. A kilépők számára a kilépő interjún való részvétel
felajánlása kötelező. Az interjún való részvételi szándékáról az érintett katona vagy közalkalmazott a 27–29. pontban meghatározott módon írásban tesz nyilatkozatot,
amely alapján megkezdhető a hozzájárulásukat megadók
számára az interjú megszervezése.
12. A kilépő interjú megszervezését a szolgálati viszony, illetve a közalkalmazotti jogviszony megszüntetésére irányuló folyamat hivatalos megkezdését követő
5 munkanapon belül meg kell kezdeni.
13. A kilépő interjút
a) a szolgálati viszony szerződésben vállalt szolgálati
idő leteltével történő megszűnése esetén, a munkáltatói
jogkört gyakorló döntését követően és a szolgálati idő leteltét megelőzően, legkésőbb a szolgálati viszony megszűnését megelőző utolsó munkában töltött napon,
b) a hivatásos állományú katona vagy közalkalmazott lemondásakor, a munkáltatói jogkört gyakorló döntését követően és legkésőbb a szolgálati viszony vagy
a közalkalmazotti jogviszony megszűnését megelőző
utolsó munkában töltött napon, vagy
c) közös megegyezéssel történő szolgálati viszony vagy
közalkalmazotti jogviszony megszüntetés esetén a munkáltatói jogkört gyakorló döntését követően és legkésőbb
a szolgálati viszony vagy a közalkalmazotti jogviszony
megszűnését megelőző utolsó munkában töltött napon
kell végrehajtani.
14. A kilépő interjú megszervezése érdekében a honvédségi szervezet személyügyi szerve a helyszín és az időpont vonatkozásában egyeztet az interjúztatóval, és szükség esetén gondoskodik az interjú helyszínére történő utazás megszervezéséről.
15. Az interjú előre meghatározott – a 2. mellékletben
rögzített – kilépő interjú forgatókönyvben (a továbbiakban: forgatókönyv) található kérdéskörök alapján történik.
Az interjú kérdéseire adott releváns válaszokat az interjúztató a forgatókönyvben írásban rögzíti.
16. Az interjún az érintetteken, azaz a kilépőn és az interjúztatón kívül harmadik személy az adatkezeléshez
kapcsolódó feladatok ellátásához kapcsolódóan a HVK
SZCSF csoportfőnöke engedélyével vehet részt, ha ahhoz
a kilépő is hozzájárul.
17. A 9. pontban meghatározott, a kilépő interjún résztvevő altiszt és legénységi állományú katonák a 27/2015.
(HK 6.) HM KÁT–HVKF együttes intézkedésben meghatározott kilépési kérdőívet nem töltik ki.
4. Rendelkezések az interjúk feldolgozására 18. A forgatókönyvek feldolgozása és az információk
rögzítése az interjú összesítőben az interjúztatók feladata.
19. Az interjúztató a forgatókönyvben rögzített információkat az interjút követő 3 munkanapon belül feldolgozza, az interjú összesítőben rögzíti és az altisztek és a legénységi állományú kilépők esetében a honvédségi szervezet személyügyi vezetője útján a HVK SZCSF csoportfőnöke részére a kitöltött forgatókönyvek elektronikus
másolatával együtt megküldi.
20. A kilépő interjún elhangzott és rögzített információkat tartalmazó interjú összesítőt az interjúkról készített
forgatókönyvek elektronikus másolataival – havi összesítésben – a HVK SZCSF csoportfőnöke a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig továbbítja a HM HPF főosztályvezetője részére.
21. A HM HPF a megküldött adatokat elemzi. Az elemzés alapján jelentést készít és terjeszt fel minden negyedévet
követő hónap végéig a HM közigazgatási államtitkára,
valamint a Honvéd Vezérkar főnöke részére.
22. A 15. pontban meghatározott elektronikus formában
rögzített interjú forgatókönyveket és interjúösszesítőket az
interjúztatók, és a HM HPF-nél az interjúk elemzésével
megbízott személy az adatok elemzését követő 1 évig
megőrzi, ezt követően az ügyviteli szabályok szerint megsemmisíti.
5. A személyes adatok kezelésének szabályai 23. A kilépő interjún résztvevő adatai és az interjú során
megfogalmazott véleménye személyes adatnak minősülnek, ezért gyűjtésük, feldolgozásuk, tárolásuk adatkezelésnek minősül, így arra az információs önrendelkezési
jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi
CXII. törvény (a továbbiakban: Infotv.) rendelkezései
irányadóak.
24. A kilépő interjú lebonyolítása céljából szükséges
adatkezelést
a) tisztek és felsőfokú végzettséget igénylő beosztást
betöltő közalkalmazottak esetén a HVK SZCSF,
b) altisztek és legénységi állományú katonák, valamint
középfokú és alapfokú iskolai végzettséget igénylő beosztást betöltő közalkalmazottak esetén az érintett honvédségi
szervezet vagy
c) a kilépő interjúk feldolgozása, elemzése céljából
szükséges adatkezelést a HM HPF [a továbbiakban az
a)–c) pontban foglaltak együtt: adatkezelők] végzi.
25. A kilépő interjúkon való részvétel és a személyes
adatok kezelése az érintett katona vagy közalkalmazott önkéntes hozzájárulásán alapul, melyről a katona vagy a közalkalmazott a 3. melléklet szerinti nyilatkozat kitöltésével
és aláírásával nyilatkozik.
26. Az érintetteket a nyilatkozat aláírása előtt a 3. melléklet szerinti adatvédelmi tájékoztatóban foglaltak szerint
tájékoztatni kell az adatkezelés lényeges elemeiről.
27. A kilépő hozzájárulását indokolás nélkül bármikor
visszavonható.
28. Az adatkezelés időtartama alatt az adatkezeléssel
érintett adatokba betekintést csak az adatkezelőknek a kilépő interjú lebonyolításával, az interjúkon kapott információk feldolgozásával megbízott munkatársak nyerhetnek a kilépő interjú lebonyolítása és az adatok feldolgozása, elemzése céljából. Az érintettet tájékoztatni kell
a 3. mellékletben felsorolt jog gyakorlásának lehetőségéről.
29. Az interjú lebonyolítása és az adatok feldolgozása
során kezelt személyes adatok harmadik fél részére történő
átadása tilos.
6. A kilépő interjúk készítésében, feldolgozásában
résztvevők felkészítése
30. Az interjú készítésében, feldolgozásában résztvevő
kijelölt interjúztatók, személyügyi ügyintézők részére,
a kilépő interjú előkészítéséről, lebonyolításáról és a kapott információk feldolgozásáról felkészítést kell tartani.
A felkészítés szakmai tartalmáért és lebonyolításáért a
HM HPF a felelős.
31. A honvédségi szervezetek igényei alapján a felkészítéseket a HM HPF szervezi és koordinálja.
7. Záró rendelkezés 32. Ez az együttes intézkedés az aláírását követő harmadik napon lép hatályba.
8. Átmeneti rendelkezések 33. A kilépő interjúkat első alkalommal a 2017. január
2-án kilépőknél kell alkalmazni.
34. A kilépő interjúkon szerzett adatok egységes rögzítése érdekében a HM HPF a 2017. január 2-a és 2017. március 31-e közötti időszakban végrehajtott kilépő interjúkon készített forgatókönyveket feldolgozza, elektronikus
interjú összesítőt készít és az adatokat abban rögzíti.
35. A 30. pont szerinti felkészítés megvalósításának határideje: 2016. november 30.
Dr. Firicz László s. k.,
HM közigazgatási államtitkár