text:
109/B/2010. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t: Az Alkotmánybíróság az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtott agrár-környezetgazdálkodási támogatások igénybevételének részletes feltételeiről
szóló 61/2009. (V. 14.) FVM rendelet 31. § (1) bekezdése
és a 3. számú melléklete alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
I. Az indítványozó az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból nyújtott agrár-környezetgazdálkodási támogatások igénybevételének részletes feltételeiről szóló
61/2009. (V. 14.) FVM rendelet (a továbbiakban: R.) módosításáról szóló 77/2009. (VI. 30.) FVM rendelet (a továbbiakban: Rmód.) 7. § (1) bekezdése alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól utólagos normakontroll indítvány keretében. A 2009. május 14. napján kihirdetett R. 31. §
(1) bekezdése kimondta, hogy a támogatási kérelmeket
elektronikus úton 2009. június 1. és június 30. között kell
benyújtani. Ezt követően a 2009. június 30. napján kihirdetett és a következő napon hatályba lépett Rmód. 7. §
(1) bekezdése a kérelmek benyújtásának határidejét meghosszabbítva akként rendelkezett, hogy a támogatási kérelmek benyújtására nyitvaálló időtartam 2009. június
1-jétől július 25-ig tart.
Az indítványozó a módosítással összefüggésben azt sérelmezte, hogy az visszaható hatályú jogalkotásnak minősül, ami a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény (a továbbiakban: Jat.) 12. §-ával ellentétes, így az Alkotmány
7. § (2) bekezdését sérti.
Ezzel egyidejűleg Rmód. 18. § (1) bekezdése módosította az R. 2009. június 30-ig hatályos 3. számú mellékletében szereplő, támogatásra jogosulti kört is.
Az indítványozó szerint az új szabály hátrányos megkülönböztetést (Alkotmány 70/A. §) valósít meg, mivel azok
közül, akik az eredeti határidőben az eredeti jogosultsági
feltételek mellett a támogatási kérelmeket benyújtották,
nem mindenki felelt meg a megváltoztatott feltételeknek,
így ezen igénylők a támogatástól elestek, míg azok, akik a
megváltozott feltételeknek megfeleltek, támogatásban részesültek.
Az Alkotmánybíróság beszerezte a vidékfejlesztési miniszter véleményét. II.
1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„7. § (2) A jogalkotás rendjét törvény szabályozza,
amelynek elfogadásához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve
az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más
vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni,
születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”
2. Az R. 2009. június 30-ig hatályos szövege:
„31. § (1) A támogatási kérelmeket elektronikus úton
kell benyújtani 2009. június 1. és június 30. között.”
„3. számú melléklet a 61/2009. (V. 14.) FVM rendelethez
A támogatási kérelmek részletes pontozási szempontrendszere I. Szántóföldi agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoport
2
TCS/TÉSZ tagsággal
rendelkezik Igazolás 9 9 9 9 9 9
II. Gyepgazdálkodási agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoport 12
TCS vagy tenyésztőszervezeti tagság
Igazolás 8 6 8 8 III. Ültetvényekre vonatkozó agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoport
11 TCS, vagy TÉSZ tagsággal rendelkezik Igazolás 12 10 10
12
Zöldség-Gyümölcs Terméktanácsi/elismert szakmaközi szervezeti tagság Igazolás 12 10 10
” 3. Az R. 2009. július 1.-től hatályos szövege:
„31. § (1) A támogatási kérelmeket elektronikus úton kell benyújtani 2009. június 1. és július 25. között.”
„3. számú melléklet a 61/2009. (V. 14.) FVM rendelethez
A támogatási kérelmek részletes pontozási szempontrendszere I. Szántóföldi agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoport
12 Elismert termelői csoport, vagy
zöldség-gyümölcs termelői csoport, vagy termelői szervezeti
tagság
Igazolás 9 9 9 9 9 9 II. Gyepgazdálkodási agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoport
12
Elismert termelői csoport,
vagy tenyésztőszervezeti tagság Igazolás 8 6 8 8 8
III. Ültetvényekre vonatkozó agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoport 11
Zöldség-gyümölcs termelői csoport, vagy termelői
szervezeti tagság
Igazolás 12 10 10 12 Magyar Zöldség-Gyümölcs Szakmaközi Szervezet és
Terméktanács/ÉszakKeletmagyarországi Alma és Egyéb Gyümölcs Szövetség – Szakmaközi Szervezet/Hegyközségi tagság
Igazolás 12 10 10 ” III. Az indítvány nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint nem
a módosító rendelkezéseket hatályba léptető, hanem a módosított rendelkezéseket magába foglaló (inkorporáló) jogszabályok rendelkezéseit vizsgálja [8/2003. (III. 14.) AB
határozat, ABH 2003, 74, 81.; 51/2004. (XII. 8.) AB határozat, ABH 2004, 679, 683.; 28/2005. (VII. 14.) AB határozat, ABH 2005, 290, 297.; 55/2008. (IV. 24.) AB határozat,
ABH 2008, 525, 530.]. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság az alkotmányossági vizsgálatot az R. módosított 31. §
(1) bekezdése és a módosított 3. számú melléklete tekintetében végezte el.
2. Az Alkotmánybíróság először azt vizsgálta meg, hogy
a támadott jogszabályi rendelkezés sérti-e a Jat. 12. §-át és
emiatt visszaható hatályú jogalkotásnak minősül-e.
Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 2. § (1) bekezdéséből vezette le a visszamenőleges hatályú jogalkotás tilalmát, aminek tételes jogban megfogalmazott rendelkezését
azaz a Jat. 12. § (1) bekezdését alkotmányos jellegű szabálynak tekintette [34/1991. (VI. 15.) AB határozat, ABH
1991, 170, 172.].
A 25/1992. (IV. 30.) AB határozatában megállapította:
„[a] jogállamiság egyik fontos alkotóeleme a jogbiztonság,
amely egyebek között megköveteli, hogy
– az állampolgárok jogait és kötelességeit a törvényben
megszabott módon kihirdetett és bárki számára hozzáférhető jogszabályok szabályozzák,
– meglegyen a tényleges lehetőség arra, hogy a jogalanyok magatartásukat a jog előírásaihoz tudják igazítani,
ennek érdekében a jogszabályok a kihirdetésüket megelőző
időre nézve ne állapítsanak meg kötelezettséget, illetőleg
valamely jogszerű magatartást visszamenőleges érvénnyel
ne minősítsenek jogellenesnek.
A jogbiztonság e két alapvető követelménye közül bármelyiknek a figyelmen kívül hagyása összeegyeztethetetlen az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével, s így alkotmányellenes” (ABH 1992, 131, 132.).
Következetes az alkotmánybírósági gyakorlat a tekintetben, hogy „valamely jogszabály nem csupán akkor minősülhet az említett tilalomba ütközőnek, ha a jogszabályt a
jogalkotó visszamenőlegesen léptette hatályba, hanem akkor is, ha a hatálybaléptetés nem visszamenőlegesen történt
ugyan, de a jogszabály rendelkezéseit – erre irányuló kifejezett rendelkezés szerint – a jogszabály hatálybalépése
előtt létrejött jogviszonyokra is alkalmazni kell” [57/1994.
(XI. 17.) AB határozat, ABH 1994, 316, 324.].
Az Alkotmánybíróság 349/B/2001. AB határozatában
hivatkozott arra, hogy „a létrejött jogviszonyok alatt az
anyagi jog alapján létrejött, anyagi jogi jogviszonyokat értette és e jogviszonyok védelme érdekében állapított meg
alkotmányellenességet a visszaható hatályú jogalkotás tilalmának sérelme miatt” (ABH 2002, 1241, 1245.). Ezért a
visszaható hatályú jogalkotás esetében azt kell vizsgálni,
hogy „keletkeztek-e a törvény alapján a kihirdetését megelőző időre kötelezettségek, állapít-e meg a törvény jogi
felelősséget olyan, a kihirdetését megelőzően tanúsított
magatartásért, amely a törvény hatálybalépését megelőzően nem volt jogsértő, illetőleg a hatályba léptető rendelkezés eredményeként a Btv [a Balaton Kiemelt Üdülőkörzet
Településrendezési Tervének elfogadásáról és a Balatoni
Területrendezési Szabályzat megállapításáról szóló
2000. évi CXII. törvény] új, korlátozó rendelkezései már
létrejött, lezárt anyagi jogi jogviszonyokban idéztek-e elő
változást” (ABH 2002, 1241, 1246.).
E határozatában az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy a szabályozás csak abban az esetben visszaható hatályú – és alkotmányellenes –, amennyiben védelmet élvező
anyagi jogi jogviszonyokban kíván kedvezőtlen változást
előidézni.
Hasonló megállapításokat tett az Alkotmánybíróság
többek között a 903/B/1990. AB határozatában (adófizetési kötelezettség visszamenőleges hatályú hatályba léptetése, ABH 1990, 250.), a 7/1992. (I. 30.) AB határozatában
(a bejelentés és nem a keletkezés idejéhez kötött illetékfizetési kötelezettség, ABH 1992, 45.), a 17/1998. (V. 13.)
AB határozatában (a jogszerűen megszerzett játékterem-engedély utóbb hatályba lépő jogszabály miatti elvesztése, ABH 1998, 155.), a 64/2002. (XII. 3.) AB határozatában (a számítási mód megváltozása miatt nem kerülhet kedvezőtlenebb helyzetbe az, aki a nyugdíjjogosultság
törvényi követelményeit az új számítási mód hatálybalépését megelőzően teljesítette, ABH 2002, 348.), és a
31/2005. (VII. 14.) AB határozatában (bírság kiszabás
utólag jogszerűtlennek minősített magatartás miatt, ABH
2005, 675.).
Az Alkotmánybíróságnak – a fent bemutatott következetes gyakorlata alapján – azt kellett megvizsgálnia, hogy
a módosítás az eredeti határidő lejárta előtt előterjesztett
támogatási kérelmek benyújtóit kedvezőtlenül érintette-e.
Az R. a támogatási kérelmek elektronikus úton történő
benyújtásának határidejét 2009. június 30-ában állapította
meg. Az ugyanezen a napon kihirdetett Rmód. 7. § (1) bekezdése a kérelmek benyújtásának határidejét 2009. július
25-ig meghosszabbította. Önmagában ez a tény visszaható
hatályú jogalkotást még nem eredményez, noha a módosításokat a folyamatban levő ügyekben is alkalmazni kellett.
Ugyanakkor az Rmód. módosította az R. 2009. június
30-ig hatályos 3. számú mellékletében szereplő, támogatásra jogosulti kört is. Az Alkotmánybíróságnak ezzel
összefüggésben azt kellett megvizsgálnia, hogy a módosítás hátrányosan érintette-e vagy érinthette-e azokat a jogosultakat, akik ez eredeti határidő lejárta előtt nyújtották be
a támogatási kérelmüket, azaz előfordulhatott-e olyan
helyzet, hogy a módosítás következtében elesett a támogatástól az, aki a korábbi feltéteknek megfelelt.
A termelői csoportokról szóló 81/2004. (V. 4.) FVM
rendelet (a továbbiakban: TCsR.) 1. § a) pontja értelmében
termelői csoportnak minősül az agrárpolitikáért felelős miniszter által az e rendelet alapján termelői csoportként elismert, és az e rendeletben foglaltak szerint működő szövetkezet vagy korlátolt felelősségű társaság. A TCsR. 5. §
(1) bekezdése szerint a termelői csoportként történő állami
elismerés feltétele, hogy a szervezet taglétszáma legalább
tizenöt termelő, míg a tagok által megtermelt, illetve feldolgozott, az állami elismeréssel érintett termék értékesítéséből származó tárgyévi árbevétel legalább háromszázmillió forint legyen. Juh-, kecske-, nyúl-, strucc-, sertés-,
baromfi-, szürkemarha- és prémesállat-tartás, méhészet,
szőlő-bor, tökmag, biotermék, faiskolai, szaporítóanyag-,
erdő-, bioenergetikai ültetvénygazdálkodás, valamint virág- és dísznövénytermesztés, továbbá fűszer- és gyógynövénytermesztés, illetve -gyűjtés, tönköly- és durumbúza, valamint szója-, rizs- és dohánytermesztés esetében pedig a tárgyévi árbevételnek százmillió forintot kell elérnie.
Az elismerés iránti kérelmet a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztériumhoz kell benyújtani [TCsR.
9. § (1) bekezdés]. A miniszter a termelői csoportok elismerése iránti kérelmek elbírálása céljából szakértőkből álló bizottság (a továbbiakban: bizottság) felállítását kezdeményezi. A bizottság a miniszter részére az elismerésre
vonatkozóan javaslatot tesz [TCsR. 9. § (2) bekezdés].
A kérelemről a benyújtott dokumentumok és a bizottság
javaslata alapján a miniszter dönt [TCsR. 9. § (3) bekezdés].
E rendelkezésekből megállapítható, hogy a TCsR. kihirdetése, azaz 2004. május 4. óta a termelők számára nyilvánvaló, hogy a termelői csoportként történő működés feltétele a miniszteri elismerés. Az R. által használt „termelői
csoport” kifejezés tartalma az Rmód. által használt „elismert termelői csoport” kifejezés tartalmától nem tér el,
csupán pontosítja azt, hiszen mind az R. mind pedig az
Rmód. alapján a támogatási jogosultsághoz a miniszteri
elismerés igazolására volt szükség.
Ugyanez állapítható meg a zöldség-gyümölcs termelői
értékesítő szervezetek nemzeti szabályozásáról szóló
60/2005. (VII. 1.) FVM rendelettel, azt ezt felváltó, a zöldség-gyümölcs termelői csoportok és termelői szervezetek
nemzeti szabályozásáról szóló 19/2008. (II. 19.) FVM rendelettel, majd az e rendeletet hatályon kívül helyező, a
zöldség-gyümölcs termelői csoportok és termelői szervezetek nemzeti szabályozásáról szóló 67/2009. (VI. 9.)
FVM rendelettel (a továbbiakban: TCsTSzR.) összefüggésben. Az ültetvényekre vonatkozó agrár-környezetgazdálkodási célprogram csoportban ugyanis a korábbi zöldség-gyümölcs termelői értékesítő szervezetet a TCsTSzR.
szerint a zöldség-gyümölcs termelői csoport váltotta fel
(R. 3. számú mellékletének III. pontjában szereplő zöldség-gyümölcs termelői csoportok).
Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az R. módosított 31. § (1) bekezdése nem szűkítet-
te le a támogatási kérelem tekintetében a többletpontra jogosultak körét, hiszen azok az igénylők, akik az R. szerinti
elismerésről szóló igazolást az Rmód. hatályba lépése előtt
a támogatási kérelemmel együtt benyújtották, jogosulttá
váltak a többletpontok megszerzésére.
Az Alkotmánybíróság emellett utal a jogalkotó azon kötelezettségére, miszerint – a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb
intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 5. § f) pontja értelmében – a piaci szereplők gazdálkodása kiszámíthatóságának érdekében a pályázati és kérelmezési feltételek és határidők a jogszabály vagy pályázati felhívás alapján egy benyújtási időszakban benyújtott kérelmek vagy pályázatok esetén – közösségi jogi aktus eltérő rendelkezése hiányában – az ügyfél hátrányára nem módosíthatók.
A fentiek alapján az Alkotmánybíróság megállapította,
hogy az R. támadott 31. § (1) bekezdése nem érintette hátrányosan azokat a jogosultakat, akik ez eredeti határidő lejárta előtt nyújtották be a támogatási kérelmüket. Erre tekintettel az Alkotmánybíróság a visszaható hatályú jogalkotás tilalmának megsértésére irányuló indítványt elutasította.
3. Az Alkotmánybíróság ezt követően az indítványozónak a hátrányos megkülönböztetés tilalmának sérelmére
alapított kérelmét vizsgálta meg.
Az Alkotmány 70. /A. §-át az Alkotmánybíróság – állandó gyakorlata szerint – a jogegyenlőség általános elvét megfogalmazó alkotmányi követelményként értelmezte. Kifejtette, hogy bár az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése szövegszerűen az alapvető jogok tekintetében tiltja a hátrányos
megkülönböztetést, a tilalom – ha a megkülönböztetés sérti
az emberi méltósághoz való alapvető jogot – kiterjed az
egész jogrendszerre. Abban az esetben, ha a megkülönböztetés nem az emberi vagy az alapvető állampolgári jog tekintetében történt, az eltérő szabályozás alkotmányellenessége
akkor állapítható meg, ha az az emberi méltósághoz való jogot sérti. Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlata során ez
utóbbi körben akkor ítélte alkotmányellenesnek a jogalanyok közötti megkülönböztetést, ha a jogalkotó önkényesen,
ésszerű indok nélkül tett különbséget az azonos szabályozási
kör alá vont jogalanyok között [9/1990. (IV. 25.) AB határozat, ABH 1990, 46, 48.; 21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH
1990, 73, 77–78.; 61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH
1992, 280, 281.; 35/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH
1994, 197.; 30/1997. (IV. 29.) AB határozat, ABH 1997,
130, 138–140. stb.].
Az Alkotmánybíróság gyakorlatában személyek közötti
diszkriminációról csak akkor lehet szó, ha a jogalkotó valamely személyt vagy embercsoportot más, azonos helyzetben
lévő személyekkel vagy embercsoporttal történt összehasonlításban kezel hátrányosabb módon [32/1991. (VI. 6.) AB
határozat, ABH 1991, 146, 161–162.; 1043/B/1992. AB határozat, ABH 1994, 744, 745.; 397/B/1995. AB határozat,
ABH 1995, 786, 787.; 432/B/1995. AB határozat, ABH
1995, 789, 792.; 719/B/1998. AB határozat, ABH 2000,
769, 775.; 17/2000. (V. 26.) AB határozat, ABH 2000, 112,
115.; 624/E/1999. AB határozat, ABH 2002, 1023, 1035.
stb.]. Az Alkotmánybíróság több határozatában leszögezte,
hogy az Alkotmányban meghatározott alapjog-kategóriák,
így az Alkotmány 70/A. §-ában írt, a diszkrimináció tilalmát
meghatározó rendelkezés – annak ellenére, hogy azokat az
Alkotmány állampolgári aspektusból fogalmazza meg – a
személyekre általában, így a jogi személyekre is vonatkoznak [21/1990. (X. 4.) AB határozat, ABH 1990, 72, 82.;
7/1991. (II. 28.) AB határozat, ABH 1991, 22, 27–28.;
28/1991. (VI. 3.) AB határozat, ABH 1991, 88, 114.,
10/2001. (IV. 12.) AB határozat, ABH 2001, 123, 141. stb.],
a jogi személyek számára is biztosított tehát, hogy alkotmányos jogaikat indokolatlan megkülönböztetés nélkül érvényesítsék [40/2005. (IX. 19. Ab határozat, ABH 2005,
427, 440.].
Az Alkotmánybíróság fentebb ismertetett gyakorlatának megfelelően vizsgálta e megkülönböztetés tilalmának
az indítványozó által állított sérelmét a támadott jogszabályi rendelkezés vonatkozásában.
Az Alkotmánybíróság már a 882/B/1998. AB határozatában megállapította, hogy „az agrártámogatás, mint költségvetési támogatás, az állami gazdaságpolitika olyan eszköze, amely az agrárgazdaság fejlesztésének a jogalkotó
által lényegesnek és fontosnak tartott céljait hivatott elősegíteni. Ez a támogatás – az adókedvezményekhez hasonlóan – az állami gazdaságpolitika ösztönző eszköze.
A költségvetési támogatásra – mint ahogy adókedvezményre – senkinek sincs az Alkotmányon alapuló alanyi
joga” (ABH 2001, 1277, 1280–1281.).
A 794/D/2004. AB határozatban az Alkotmánybíróság
e gondolatmenetet folytatva kifejtette: „[a]bból eredően,
hogy az állami költségvetési támogatásra senkinek sincs
az Alkotmányon alapuló alanyi joga, az következik, hogy
mindenkinek számolni kell azzal, hogy egyes támogatásokat a későbbiekben nem, vagy csökkentett mértékben igényelhet, mert az államnak jogában áll a korábban biztosított támogatás mértékét, alkalmazását és igénybevételi lehetőségét a jövőre vonatkozóan korlátozni vagy azt megszüntetni. Az állam által biztosított e kedvezmények meghatározásánál ugyanis a jogalkotót széles körű mérlegelési
jog illeti meg” (ABH 2005, 1496, 1504.).
Az Alkotmánybíróság az adókedvezmények alkotmányossági megítélése tárgykörében hozott határozataiban
[pl. 61/1992. (XI. 20.) AB határozat] kifejtette, hogy a
kedvezményekre vonatkozó jogszabályi rendelkezések alkotmányossági felülvizsgálata során az Alkotmánybíróság
hatáskörébe kizárólag annak vizsgálata tartozik, hogy a
jogalkotó mérlegelési jogának gyakorlása során nem került e ellentétbe az Alkotmány valamely rendelkezésével.
Az Alkotmánybíróság nem jogosult a jogalkotói mérlegelés célszerűségi, gazdaságpolitikai szempontú vizsgálatára
(ABH 1992, 280, 281.).
Az Alkotmánybíróság az előbbiekben kifejtett jogi környezet alapján azt állapította meg, hogy az a tény, hogy a
jogalkotó a támogatás igénybevételének egyik feltételeként a jogszabályban rögzített jogalanyi formát követeli
meg, nem tekinthető önkényesnek. Az állam meghatározhatja azokat a feltételeket, amelyek teljesítése esetén a támogatást nyújtja. Ebben az esetben azonban a támogatásra
jogosultak között nem tehet különbséget. Homogén csoportot jelen esetben az állami elismerésben részesülő, az
anyagi és eljárásjogi feltételeknek megfelelő, elismert termelői csoportok alkotnak. A jogalkotó a támogatási jogosultság egyik feltételeként határozta meg a termelői csoportként történő állami elismerést. A termelői csoport jellemzőit pedig a vonatkozó rendeletekben pontosan és részletesen előre meg is határozta, melyhez a jogalanyok a magatartásukat igazítani tudták. Ebben a jogosulti körben pedig az állam nem tett különbséget a jogalanyok között, a
feltételeknek megfelelő kérelmezők egyetlen csoportját
sem kezelte hátrányosan. Önmagában az az indítványozói
felvetés, hogy miért nem jogosult minden szervezet – adott
esetben szövetkezet – állami támogatásra, – homogén csoport hiányában – a hátrányos megkülönböztetés tilalmának vizsgálatán kívül esik.
Mindezekre tekintettel az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a tekintetben is elutasította.
Budapest, 2010. december 14. Dr. Bihari Mihály s. k., Dr. Lenkovics Barnabás s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
298/2013. (VI. 7.) KE határozata államtitkári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja és a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és
az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján – a miniszterelnök javaslatára –
dr. Bitay Márton Örsöt 2013. június 3-ai hatállyal a Vidékfejlesztési Minisztérium államtitkárává kinevezem.
Budapest, 2013. május 31. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
369/B/2004. AB végzés.  Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára, valamint mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
v é g z é s t: 1. Az Alkotmánybíróság a büntetőeljárásról szóló 1998.
évi XIX. törvény 526–531. §-ai, valamint az 532. § (4) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló eljárást megszünteti.
2. Az Alkotmánybíróság a büntetőeljárásról szóló 1998.
évi XIX. törvény 532. §-a (1)–(3) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt visszautasítja.
3. Az Alkotmánybíróság azt az indítványt, amely szerint
a jogalkotó mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet idézett elő azzal, hogy a büntetőeljárásról szóló
1998. évi XIX. törvényben nem szabályozta a törvényes
vád hiánya esetén szükséges bírósági határozatokat,
visszautasítja.
I. 1. Az indítványozó a büntetőeljárásról szóló 1998. évi
XIX. törvényben (a továbbiakban: Be.) a távollevő terhelttel szembeni különeljárás szabályait meghatározó
526–532. §-ok alkotmányellenességének megállapítása és
megsemmisítése, továbbá a Be.-ben a törvényes vád hiányakor szükséges bírósági döntések szabályozásának elmulasztásában megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítása iránt nyújtott be indítványt. Indítványa alapjául
az Alkotmány 2. § (1) bekezdését, az 50. § (1) bekezdését,
(3) bekezdésének első mondatát, továbbá az 57. § (1), (3)
és (5) bekezdését jelölte meg. Kérelmét fenntartotta azt követően is, hogy tájékoztatást kapott a különeljárás szabályainak alkotmányossági vizsgálatról szóló 14/2004.
(V. 7.) AB határozatról (ABH 2004, 241., a továbbiakban:
Abh.).
2. Az Alkotmánybíróság beszerezte az igazságügy-miniszter véleményét. 3. A Be. 528. § (1) bekezdés második mondatát az Abh.
ex nunc hatállyal megsemmisítette (ABH 2004, 241.). Az
indítvány benyújtását követően a távollevő terhelttel
szembeni eljárás szabályait – az Abh.-ban foglaltaknak
megfelelően – a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény módosításáról szóló 2004. évi CXXXII. törvény
2005. január 1-sejei hatállyal módosította. A büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény módosításáról szóló
2006. évi LI. törvény a Fejezet számozását a XXIV.-ről
XXV.-re változtatta, és módosította a külföldön tartózkodó terhelt távollétében történő eljárásnak a Be. 532. §-ban
meghatározott szabályait. A 2006. évi LI. törvény kiegészítette a Be.-nek a törvényes váddal, illetve annak hiányával kapcsolatos szabályozását is.
Az indítványozó a jogszabályi változásokra figyelmét
felhívó – szabályszerűen kézbesített – végzésre nem válaszolt.
II. 1. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt azt vizsgálta,
hogy a Be. 526–531. §-ai alkotmányellenességének megállapítására és a rendelkezések megsemmisítésére irányuló
indítvány ítélt dolog-e.
Az Abh. megállapította, hogy a Be. 527. § (2) bekezdése, (3) bekezdése és (5) bekezdése, valamint az 529. §
(1) bekezdése – a tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a védekezéshez való jog korlátozása arányosságának
sérelme következtében – alkotmányellenes, ezért azokat
pro futuro hatállyal megsemmisítette (ABH 2004, 241,
263.). Megállapította továbbá, hogy a Be. 528. § (1) bekezdés második mondata – a jogállamiság, valamint a tisztességes eljárás követelményeibe ütközés miatt – alkotmányellenes, ezért azt a határozat kihirdetésének napjával megsemmisítette. A Be. 526. §-a, 527. § (1) bekezdése és
(4) bekezdése, 528. § (2) bekezdése, valamint az 529. §
(2)–(5) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló – az Alkotmány 2. §
(1) bekezdésének, az 50. § (1) és (3) bekezdésének, illetve
a tisztességes eljáráshoz való jognak sérelmére hivatkozó – indítványt az Alkotmánybíróság elutasította. (ABH
2004, 241, 264–265, 267–268.)
1.1. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az indítványban felvetett kérdés akkor res iudicata, ha
az újabb indítványt ugyanazon jogszabályi rendelkezésre
vonatkozóan azonos okból vagy összefüggésben terjesztik
elő. Az érdemi döntéssel elbírált ügyben hozott határozat
ugyanis az Alkotmánybíróságot is köti. (1620/B/1991. AB
határozat, ABH 1991, 843, 844.) Az Alkotmánybíróság
ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló,
többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt
2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3., a továbbiakban: Ügyrend) 31. § c) pontja értelmében ítélt dolog, ha az indítvány az Alkotmánybíróság által érdemben
már elbírált jogszabállyal azonos jogszabály (jogszabályi
rendelkezés) felülvizsgálatára irányul, és az indítványozó
az Alkotmánynak ugyanarra a §-ára, illetőleg alkotmányos
elvére (értékére) – ezen belül – azonos alkotmányos összefüggésre hivatkozva kéri az alkotmánysértés megállapítását.
Ugyanakkor az Alkotmánybíróság utólagos normakontroll keretében csak a hatályos jogszabályok alkotmányosságát vizsgálja, hatályon kívül helyezett jogszabályi rendelkezés alkotmányosságának vizsgálatát akkor végzi el,
ha annak alkalmazhatósága is eldöntendő kérdés.
(335/B/1990. AB végzés, ABH 1990, 261, 262.)
Amennyiben azonban a korábbi szabályozás helyébe lépő
jogszabály azonos rendelkezési környezetben változatlanul tartalmazza a támadott rendelkezést, az Alkotmánybíróság a vizsgálatot az új szabályozás tekintetében folytatja
le (137/B/1991. AB határozat, ABH 1992, 456, 457.).
1.2. A jelen ügyben az indítványt az Alkotmánybíróság
mindkét szempontból értékelte.
1.2.1. Az Abh.-ban „az Alkotmánybíróság megállapította: a terhelt távollétében történő eljárás és határozathozatal lehetősége – mint jogintézmény – nem alkotmányellenes, nem ellentétes az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében
normatívan meghatározott jogállamiság és az alkotmányos
büntetőjog követelményeivel. Az államnak a jogrend védelmére, valamint a bűncselekmény áldozatává vált személyek, illetve szervezetek jogainak és érdekeinek védelmére is irányuló alkotmányos kötelezettsége alapján indokolt, hogy a törvényhozó lehetőséget teremtsen az ismeretlen vagy az állam hatóságai számára nem elérhető helyen
tartózkodó terhelttel szemben is a büntető igény ténybeli
alapjainak és – a bűnösség megállapítása esetén – a szankcióknak jogerős bírósági ítéletben történő rögzítésére.”
(ABH 2004, 241, 253.)
Mivel a jelen ügyben vizsgált indítvány az Alkotmány
2. § (1) bekezdés megjelölése, illetve a jogbiztonságra utalás mellett nem tartalmaz külön érdemi indokolást, a jogállamiság követelményei tekintetében az Alkotmánybíróság
a Be. 526–531. §-ába foglalt szabályok alkotmányossági
vizsgálatára irányuló indítványi részt ítélt dolognak minősítette.
1.2.2. A Be. 527. § (3) bekezdése az ügyész mérlegelési
jogkörébe utalja annak eldöntését, hogy vádat emel-e a távollévő terhelttel szemben. A Be. 528. § (1) bekezdése
alapján a vádemelés, az 529. § (2) és (4) bekezdés alapján
pedig az ügyész indítványa meghatározza a bíróság eljárási rendjét.
Az Abh.-ban az Alkotmánybíróság megállapította: ezek
a törvényi rendelkezések nem sértik az Alkotmány 50. §
(1) és (3) bekezdését. A távollévő terhelttel szembeni eljárásban az ügyész diszkrecionális joga önmagában nem alkotmányellenes. A vádemelés megalapozottsága szempontjából az általános szabályok szerinti követelmények
érvényesülnek: az ügyész megítélése szerint a bírósági eljárás ténybeli és jogi feltételei fennállnak. Az ügyész e
döntéséhez a nyomozás során a vádemeléshez szükséges
mértékben felkutatott és biztosított bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és a bizonyítás eredményét az így kialakult meggyőződése szerint állapítja meg
[Be. 78. § (3) bekezdés].
Az Abh.-ban kifejtett álláspont szerint a funkciómegosztás, a bíróság vádhoz kötöttsége, illetve a közvádlóra
háruló bizonyítási teher egyértelmű következménye, hogy
a bíróság csak az ügyész erre irányuló indítványa alapján
jogosult a távollevő terhelttel szembeni eljárásra. Ez nyilvánvaló akkor, amikor az ügyész az ismeretlen helyen tartózkodó terhelttel szemben emel vádat, de ezzel összhangban vannak azok a rendelkezések is, amelyek a vádemelést
követően ismeretlen helyre távozott terhelttel szemben a
további eljárás folytatását az ügyész erre irányuló indítványához kötik. Nem alkotmányellenesek tehát azok a rendelkezések, amelyek az ügyész indítványtételi jogára vonatkoznak. A bíróság eljárásának alapja ugyanis csak az az
ügyészi kockázatvállalás lehet, hogy a terhelt jelenléte és
közreműködése nélkül is sikerül a vádat bizonyítania.
(ABH 2004, 241, 264–265.)
Mivel az indítvány az Alkotmány 50. § (1) és (3) bekezdésének megjelölése mellett nem tartalmaz külön, illetve
az Abh.-ban elbírált összefüggésektől eltérő érdemi indokolást, „a bíróság alkotmányos kötelességeinek gyakorlása”, illetve „a bírói függetlenség” sérelme tekintetében az
Alkotmánybíróság a Be. 526–531. §-ába foglalt szabályok
alkotmányossági vizsgálatára irányuló indítványi részt
ítélt dolognak minősítette.
1.2.3. Az Abh.-ban az Alkotmánybíróság rámutatott: a
különeljárás alkotmányossági megítélése szempontjából
fontos sajátossága, hogy annak egyes szakaszaiban vagy
az egész eljárás folyamán hiányzik a tisztességes eljárás és
a védelemhez való jog egyik lényeges részeleme: a terhelt
személyes joggyakorlásának és személyes védekezésének
lehetősége. Ennek ellensúlyozására a különeljárásra való
áttéréstől kezdve kötelező a védő közreműködése, az eljárás jogerős befejezése előtt – kérelemre – az első fokú tárgyalás megismétlése, az eljárás jogerős befejezése után pedig – kérelemre – a perújítás elrendelése.
A kötelező védelem elengedhetetlen feltétele annak,
hogy a terhelt távollétében folyó eljárást tisztességesnek
lehessen tekinteni. A Be. pontosan meghatározza a védő
kötelezettségeit, a védő mulasztása esetén alkalmazható
eljárási szankciókat, és mivel védőként csak ügyvéd járhat
el, érvényesül az ügyvédi hivatásbeli felelősség is. A védő
funkciójának önálló tartalma és önálló szakmai felelőssége megfelelő biztosítéka annak, hogy a terhelttel való személyes kontaktus hiánya esetén se üresedjen ki a védelmi
funkció.
A terhelt távollétében folytatott eljárás tisztességességét
biztosító részgaranciák között felértékelődnek azok – az
ügyészség alkotmányos szerepén alapuló – törvényi rendelékezések is, amelyek az ügyészt a közvádlói funkcióban is kötelezik a terhelt érdekeinek védelmére. Ebben az
eljárásban különös jelentőséget kap az ügyész jogállásának kötelező objektivitása: kötelezettsége a terheltet mentő, a büntetőjogi felelősséget enyhítő körülmények figye-
lembevételére is [Be. 28. § (1) bekezdés], indítványozási
joga a vádlott felmentésére [Be. 315. § (3) bekezdés], fellebbezési joga a vádlott javára [Be. 324. §].
Mindazonáltal ahhoz, hogy az eljárás tisztességes minősége megmaradjon, továbbá a védelem jogának szükségképpeni – a büntető igény érvényesítésének alkotmányos
kötelezettsége által indokolt – korlátozása pedig arányos
legyen, a terhelt távollétében történő eljárás szabályaiban
a kivételesség és az átmenetiség követelményeinek kell érvényesülniük. (ABH 2004, 241, 258.)
Az Alkotmánybíróság az Abh.-ban megállapította: a
Be. akkor – illetve még a jelen indítvány benyújtásakor is –
hatályos 527. § (2) bekezdése és az 529. § (1) bekezdése
nem biztosította azt, hogy a különeljárásra csak kivételesen, az 527. § (3) bekezdése és (5) bekezdése pedig nem
biztosította kielégítően, hogy a különeljárásra csak átmenetileg kerüljön sor. Ennek következtében sérült a tisztességes eljáráshoz való jog, a személyes védekezéshez való
jog korlátozása pedig nem volt arányos. (ABH 2004, 241,
258.)
Az Alkotmány 57. § (1) és (3) bekezdése, azaz a tisztességes eljáráshoz való jog és a védelemhez való jog sérelmét állító indítványi rész tehát elbírálásra került. Ugyanakkor az Abh.-ban megfogalmazott – a jelen ügy alapjául
szolgáló indítványban is részletezett – alkotmányellenességre vezető hiányosságokat a törvényalkotó a 2004. évi
CXXXII. törvény 4–7. §-ával megszüntette, azaz a már elbírált indítványi részek okafogyottá is váltak.
Fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság a Be.
526–531. §-ainak alkotmányossági vizsgálatára indult eljárást az Alkotmány 2. § (1) bekezdése, 50. § (1) bekezdése és a (3) bekezdés első mondata, az 57. § (1) és (3) bekezdése tekintetében az Ügyrend 31. § c) pontja, illetve
d) pontja alapján megszüntette.
1.3. Az Alkotmánybíróság a Be. 526–531. §-át az Alkotmány 57. § (5) bekezdésben biztosított jogorvoslathoz
való jog sérelme szempontjából még nem vizsgálta. Az indítványozó a már elbírált, illetve okafogyottá vált indítványi részek alapján jut arra következtetésre, hogy „[i]lyen
hiányosságokban szenvedő alapeljárás lefolytatása után
pedig a jogorvoslat is csak formális, hiszen a védelem kirekesztettsége, az eljárásról, a terheltről és a terhelttől való
információ hiánya, az eljárási szabályok hiányosságai
aligha teszik lehetővé alapos jogorvoslat gyakorlását”. Az
indítvány további érdemi indokolást nem tartalmaz ebben
a kérdésben, így a jogorvoslati joggal kapcsolatos indítványi rész is osztja a többi sorsát, azaz az Alkotmánybíróság
az eljárást e tekintetben is megszüntette az Ügyrend 31. §
c) pontja alapján.
2. Az Alkotmánybíróság a Be. 532. §-ában a külföldön
tartózkodó terhelt távollétében történő eljárás szabályait
még nem vizsgálta. Az indítvány tartalmi indokolása az
532. § (4) bekezdésére vonatkoztatható, ami szerint, ha az
eljárást a külföldön tartózkodó terhelttel szemben folytatják, illetve, ha a terhelt hazatért, az 527–531. § rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni. Annak ellenére tehát,
hogy az Abh. az 532. § (4) bekezdését nem érintette, azt
– visszautaló jellege miatt – már elbíráltnak, azaz ítélt dolognak kell tekinteni.
Ezért az Alkotmánybíróság a Be. 532. § (4) bekezdése
tekintetében az alkotmányellenesség megállapítására és a
megsemmisítésére irányuló eljárást az Ügyrend 31. §
c) pontja alapján megszüntette.
3. A Be. 532. § (1)–(3) bekezdése alkotmányossági
vizsgálatára irányuló indítványi rész nem felel meg az előírt feltételeknek.
Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 22. § (2) bekezdése által támasztott tartalmi követelmények szerint az indítványnak a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az indítványozónak meg kell jelölnie, hogy a támadott jogszabály az Alkotmánynak mely konkrét rendelkezését sérti. (440/B/1993. AB végzés, ABH 1993, 910.;
346/D/1998. AB határozat, ABH 2003, 1054, 1058.;
6/D/2000. AB végzés, ABH 2005, 1583, 1584.). Nem elegendő az Alkotmány egyes rendelkezéseire hivatkozni, az
indítványban meg kell indokolni, hogy az Alkotmány
egyes felhívott rendelkezéseit a megjelölt jogszabály
miért és mennyiben sérti (472/B/2000. AB végzés, ABH
2001, 1655.; 494/B/2002. AB végzés, ABH 2002, 1783,
1784.).
Az indítványnak az 526–531. § alkotmányellenességével kapcsolatos indokolása az 532. § (1)–(3) bekezdésére
közvetlenül nem értelmezhető, így érdemi elbírálásra nem
alkalmas. Ezért az Alkotmánybíróság az indítvány e részét
az Ügyrend 29. § d) pontja alapján visszautasította.
4. Az indítvány szerint „a jogalkotó mulasztást követett
el akkor, amikor a törvényes vád hiányának következményei levonására nem teremtett lehetőséget az elsőfokú bíróság számára sem az alapeljárásban, sem a külön, vagy
különleges eljárásokban és egyúttal nem alkotott olyan
rendelkezést, amely az elsőfokú bíróságot kötelezné a vád
törvényességének vizsgálatára.”
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a törvényes
vád hiánya esetén meghozandó bírósági döntések szabályozásának elmaradását kifogásoló indítvány nem felel
meg az előírt feltételeknek. Az utólagos normakontrolra
irányuló indítványokkal szembeni követelmények érvényesek a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességre irányuló indítványok esetében is. A mulasztásban
megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapításához két
feltételnek kell együttesen megvalósulnia: a jogalkotó mulasztásának és az ennek folytán előidézett alkotmányellenes helyzetnek, az ezzel kapcsolatos indítványozói álláspontot meg kell fogalmazni.
Az indítványozó azonban nem jelöl meg semmilyen
összefüggést a felsorolt alkotmányi rendelkezések és a törvényes vád hiánya esetén szükséges szabályozás elmulasztásának következményei között, így az indítvány érdemi elbírálásra alkalmatlan. Ezért az Alkotmánybíróság az
indítvány e részét az Ügyrend 29. § d) pontja alapján
visszautasította.
Budapest, 2009. szeptember 22. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1442/2016. (VIII. 17.) Korm. határozata az Irinyi Terv végrehajtásához szükséges egyes intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy az  Irinyi Terv célkitűzéseinek eléréséhez szükséges annak megvalósításával közvetlenül
összefüggő gazdaságfejlesztési programok kialakítása és összehangolása,
 2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  nemzeti fejlesztési miniszter és a  Miniszterelnökséget vezető
miniszter bevonásával vizsgálja meg a Gazdaságfejlesztési és Innovációs Operatív Program (a továbbiakban: GINOP)
több prioritásából támogatható tevékenységek szakmai és informatikai szempontból történő kombinálhatósága
módjának jogi feltételeit, és azonosítsa az  ezen finanszírozási módba bevonható forrásokat, valamint ezek
alapulvételével a  vállalkozások komplex fejlesztéseinek támogatása érdekében tegyen javaslatot a  finanszírozás
módjára,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2016. augusztus 31.
3. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a  nemzetgazdasági miniszter és az  MFB Magyar Fejlesztési
Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság bevonásával az  Irinyi Terv keretében megvalósítani tervezett
fejlesztések finanszírozása érdekében
a) kezdeményezze a GINOP 8. „Pénzügyi eszközök” prioritása forrásainak terhére nyolcmilliárd forint biztosítása
révén egy kockázati tőkealap (a továbbiakban: tőkealap) felállítását,
b) vizsgálja meg a  tőkealap finanszírozásához a  Versenyképes Közép-Magyarország Operatív Program és
magánbefektetők forrásai bevonhatóságát, valamint
c) gondoskodjon a tőkealap alapkezelőjének kiválasztásáról,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az a) és a b) alpont tekintetében 2016. október 31.
 a c) alpont tekintetében 2017. március 31.
4. egyetért azzal, hogy az  Irinyi Tervben kiemelt ágazatként azonosított ágazatokba tartozó tőkehiányos vállalatok
fejlesztéseinek és beruházásainak támogatása érdekében Magyarország központi költségvetéséről szóló törvényben
meghatározott Irinyi Terv iparstratégiai támogatásai célelőirányzat forrásait
a) innovációs partnerség innovációs komponensének finanszírozása céljából, és
b) egyedi kérelmek nyilvános szempontrendszer alapján történő elbírálása keretében
helyezzék ki,
5. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a 4. pont b) alpontja szerinti szempontrendszert a Kormány honlapján
tegye elérhetővé,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 6. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy készítse elő a  fejezeti kezelésű előirányzatok kezeléséről és
felhasználásáról szóló 16/2015. (V. 29.) NGM rendelet módosítását az  állami támogatási szabályok érvényesítése
és az  Irinyi Terv iparstratégiai támogatásai célelőirányzat felhasználása során alkalmazandó támogatási jogcímek
beépítése érdekében,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 7. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  2007–2013 közötti programozási időszak keretében végrehajtott
pénzügyi eszközök tekintetében
a) gondoskodjon a  visszatérített pénzeszközöknek a  központi költségvetés Nemzetgazdasági Minisztérium
fejezete keretében létrehozandó, a  kis- és középvállalkozások fejlesztését célzó fejezeti kezelésű
előirányzaton történő kezeléséről, és abból a  gazdaságfejlesztési elképzelésekhez illeszkedő, általános és
ágazati fejlesztési stratégiáknak megfelelő kis- és középvállalkozások finanszírozását célzó programokat
valósítson meg, valamint
b) készítse elő az állami támogatási szabályok érvényesítése érdekében az a) alpont szerinti célelőirányzatban
alkalmazandó támogatási jogcímeket tartalmazó rendelet tervezetét,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. január 31.
8. felhívja a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a nemzetgazdasági miniszter bevonásával – az esélyegyenlőségre,
az állami támogatásokra, a közbeszerzésekre vonatkozó szabályokra és a versenyjogi előírásokra figyelemmel – dolgozza
ki a  hazai iparpolitikai szempontok érvényesíthetőségének feltételeit a  közbeszerzési dokumentumoknak az  általa
lefolytatott közbeszerzési-jogi minőségellenőrzése során, és ha szükséges, tegye meg az  ezt biztosító jogszabályelőkészítési vagy jogalkotási lépéseket,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
9. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, a  nemzeti fejlesztési minisztert,
az  emberi erőforrások miniszterét, valamint a  földművelésügyi minisztert, hogy gondoskodjanak az  Irinyi Terv és
ahhoz kapcsolódóan a Kormány által elfogadott részstratégiák célkitűzéseinek az európai uniós források odaítélése
során az egyes felhívásokban kiválasztási szempontként való előnyben részesítés érvényesítéséről.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
 emberi erőforrások minisztere
 földművelésügyi miniszter
Határidő: azonnal
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
74/2010. (VII. 27.) OGY határozata Seszták Oszkár országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
A Magyar Köztársaság Országgyűlése Seszták Oszkár országgyűlési képviselő mentelmi jogát a Szolnoki Városi Bíróság
11. B.1109/2008/21. számú megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Dr. Schmitt Pál s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
1/2011. (HK 5.) HM határozata a Magyar–Orosz Kormányközi Hadisírgondozó Vegyes Bizottság Magyar Tagozatának újjáalakításáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2044. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdésének f) pontja
alapján – figyelemmel kormányközi vegyesbizottságok
tagjainak és tisztségviselőinek kijelöléséről szóló
2118/2008. (VIII. 27.) Korm. határozatra, valamint a Magyar Köztársaság Kormánya és az Oroszországi Föderáció
Kormánya között a háborúkban elesett katonák és polgári
áldozatok emlékének megörökítéséről, valamint sírjaik
jogi helyzetéről szóló Megállapodás, valamint az ezzel
kapcsolatos pénzügyi finanszírozásról készített Jegyzőkönyv jóváhagyásáról szóló 2158/1996. (VI. 25.) Korm.
határozatra – az alábbi határozatot adom ki.
1. A Magyar–Orosz Kormányközi Hadisírgondozó Bizottság Magyar Tagozatát (a továbbiakban: Magyar Tagozat) a Kormány nevében újjáalakítom.
2. A Magyar Tagozat elnökéül dr. Simicskó Istvánt, a
Honvédelmi Minisztérium parlamenti államtitkárát jelölöm ki.
3. A Magyar Tagozat elnökhelyettesi feladatainak ellátására dr. Töll László alezredest, a Honvédelmi Minisztérium Társadalmi Kapcsolatok és Hadisírgondozó Hivatal
igazgatóját jelölöm ki.
4. A Magyar Tagozat tagjai:
– dr. Keskeny Ernő nagykövet, miniszteri biztos, a Kül
ügyminisztérium Kelet-európai és Közép-ázsiai Főosztályának vezetője, – dr. Dankó István, a Honvédelmi Minisztérium Jogi
Főosztály főosztályvezetője,
– Maruzs Roland őrnagy, a Honvédelmi Minisztérium
Társadalmi Kapcsolatok és Hadisírgondozó Hivatal osztályvezetője,
– Prutkay János, a Belügyminisztérium Önkormányzati
Gazdasági Főosztály ügyintézője.
5. A jelen határozat az aláírását követő 3. napon lép hatályba.
Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
35/2010. (I. 29.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. január 25-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a dr. F. J. és dr. G. K. magánszemélyek által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozók 2009. december 30-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy a bíróságok tekintetében a minden év július 15-étől augusztus 20-áig terjedő időszakra szóló
„Törvénykezési szünet” elnevezést az Országgyűlés törvény ben „Ítélkezési szünet” elnevezésre módosítsa?”
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg az Nsztv.
13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Nem egyértelmű a választópolgár számára
a népszavazási kezdeményezésben megfogalmazott módosítás célja, továbbá, hogy milyen változást eredményezne
az elnevezés módosítása.
Az Országos Választási Bizottság a hitelesítés megtagadása során – figyelemmel az Alkotmánybíróság következetes
gyakorlatára [pl. 18/2008. (III. 12.) AB határozat] – azt is vizsgálta, hogy a kezdeményezés megfelel-e a Ve. 3. §-ában
meghatározott alapelveknek, ezek között a jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás követelményének. Ezen
alapelvek a választás valamennyi részvevőjét érintik, kötelezik. Ennek értelmében népszavazáshoz való jog gyakorlása
során csak olyan népszavazási kérdés tekinthető alkotmányosan megengedhetőnek, amely nem áll ellentétben
a népszavazásnak az alkotmányos berendezkedésben betöltött szerepével, intézményének rendeltetésével. Ennek
következtében a kezdeményezőnek a népszavazás alkotmányos rendeltetésére, a közvetlen hatalomgyakorlás
kivételességére, az állam életében betöltött szerepére és súlyára tekintettel kell eljárnia. Mindezek ismeretében a jog
formális elő írásainak megfelelő kezdeményezés jogellenessé válik akkor, ha az Országos Választási Bizottság a konkrét
tényállások vizsgálata során olyan körülményeket tár fel, amelyek azt bizonyítják, hogy a hitelesítési eljárás
kezdeményezője nem a népszavazás alkotmányos rendeltetésének meg fele lően élt jogával.
Az Országos Választási Bizottság rögzíti, hogy a kezdeményezők – a népszavazásra feltenni kívánt kérdés súlyát,
jelentőségét, hatását tekintve – nem a népszavazás alkotmányos rendeltetésére, a közvetlen hatalomgyakorlás
kivételességére, az állam életében betöltött szerepére és súlyára tekintettel jártak el, így nem a népszavazás
alkotmányos rendeltetésének meg fele lően éltek népszavazáshoz való jogukkal.
Mindezekre tekintettel az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja az Nsztv. 10. § b) és
c) pontjai értelmében, mivel a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani és a kérdés megfogalmazása nem
felel meg a törvény ben előírt követelményeknek.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. § b) és c) pontján, 13. § (1) bekezdésén, a Ve. 3. § d) pontján, a jogorvoslatról szóló
tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1420/2016. (VII. 29.) Korm. határozata a Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei Rozsályt és más településeket 2016 júniusában ért jégeső okozta károk enyhítéséről.
A Kormány
 1. felkéri a helyi önkormányzatokért felelős minisztert, hogy amennyiben a 2016. júniusi jégeső okozta önkormányzati
károk helyreállítása és a védekezési költségek meghaladják Rozsály, Méhtelek, Garbolc, Zajta, Kishódos, Nagyhódos,
Uszka, Csenger települések önkormányzatainak pénzügyi teljesítőképességét, úgy az  egyéb forrásból meg nem
térülő költségek finanszírozására készítsen javaslatot;
Felelős: belügyminiszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. augusztus 5.
2. felkéri az  oktatásért felelős minisztert, hogy intézkedjen a  jégeső következtében károsodott, önkormányzati
tulajdonú, de az  állami intézményfenntartó központ vagyonkezelésében lévő, méhteleki általános iskola épületét
ért károk felmérése és az épület helyreállítása érdekében;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal 3. felkéri az  egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős minisztert, hogy amennyiben az  1.  pontban
meghatározott településeken az  egyházi épületekben 2016. júniusi jégeső által okozott károk helyreállítása és
a  védekezési költségek meghaladják a  fenntartó egyházak pénzügyi teljesítőképességét, úgy az  egyéb forrásból
meg nem térülő költségek finanszírozására készítsen javaslatot.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. augusztus 5.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
184/2011. (VIII. 31.) KE határozata altábornagyi előléptetésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 49. § (2) bekezdésének a) pontja alapján, a honvédelmi miniszter előterjesztésére Kovács József vezérőrnagyot
2011. augusztus 20-ai hatállyal altábornaggyá előléptetem.
Budapest, 2011. július 21. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1535/2016. (X. 13.) Korm. határozata a Nemzeti Ifjúsági Stratégia 2016–2017. évekre vonatkozó cselekvési tervéről.
A Kormány
a) elfogadja a Nemzeti Ifjúsági Stratégiáról szóló 88/2009. (X. 29.) OGY határozat 2. pont b) alpontjában foglalt
feladat végrehajtása érdekében készített, az 1. mellékletben foglalt cselekvési tervet;
b) felhívja az  érintett minisztereket, hogy a  cselekvési tervben foglalt feladatok végrehajtásáról készítsenek
beszámolót, és azt küldjék meg a gyermek- és ifjúságpolitikáért felelős miniszternek;
Felelős: érintett miniszterek
Határidő: 2018. január 31.
c) felhívja a  gyermek- és ifjúságpolitikáért felelős minisztert, hogy a  b)  pont szerinti beszámolók alapján
készítsen jelentést a Kormány számára a cselekvési tervben foglalt feladatok végrehajtásáról.
Felelős: gyermek- és ifjúságpolitikáért felelős miniszter
Határidő: 2018. április 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1466/2011. (XII. 23.) Korm. határozata az állami vagyon gyarapításával kapcsolatos egyes kérdésekről.
A Kormány 1. az állami vagyon gyarapításával kapcsolatos célkitűzésekkel összhangban felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert és
az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztost, hogy együttesen tegyék meg
a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a Budapest, IX. kerület 38293/75 hrsz. alatt nyilvántartott,
természetben 1091 Budapest, Üllői út 129. és 1097 Budapest, Könyves Kálmán körút 34–36. szám alatt található
ingatlan nettó 5 000 000 000 forint, azaz nettó ötmilliárd forint ellenérték fejében, adásvétel jogcímen, az ingatlanon
megvalósítani tervezett új stadionfejlesztéshez kapcsolódó valamennyi tanulmánnyal, bontási és építési tervvel,
illetve azok felhasználási jogával, az esetlegesen keletkezett bontási vagy építési jogosultsággal (engedélyek
felhasználási jogával) együtt állami tulajdonba kerüljön; ennek érdekben gondoskodjanak arról, hogy – a jelen
határozat 2. pontjára is figyelemmel – a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. a szükséges intézkedéseket megtegye;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős
kormánybiztos Határidő: 2011. december 31. 2. úgy rendelkezik, hogy ezen adásvétel alapján a Magyar Állam által ténylegesen teljesítendő vételár fizetési
kötelezettség nettó ötmilliárd forint oly módon, hogy az ingatlan szerződésben kikötött vételára nettó hatmilliárd
kétszázmillió forint, és a Magyar Állam vételárfizetési kötelezettségébe be kell számítani, illetve az adásvételi
szerződésben érvényesíteni kell a Magyar Államnak az ingatlan tulajdonosával szemben fennálló, az ingatlanon
meglévő stadion nettó egymilliárd kétszázmillió forint összeg erejéig történő, elmaradt felújításából származó
követelését; valamint a nemzeti fejlesztési miniszter és az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős
kormánybiztos ennek megfelelően gondoskodjon arról, hogy a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. a szükséges
intézkedéseket megtegye; Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős
kormánybiztos Határidő: 2011. december 31. 3. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az 1. pont szerinti ingatlan megvételéhez szükséges forrás biztosításáról
gondoskodjon annak érdekében, hogy az abból fedezett vételár kifizetése 2011. december 31-ig megtörténjen;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal 4. az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 24. § (2) bekezdés e) pontja alapján úgy dönt, hogy az 1. pont szerint
a Magyar Állam tulajdonába kerülő, Budapest, IX. kerület 38293/75 hrsz. alatt nyilvántartott, természetben 1091
Budapest, Üllői út 129. és 1097 Budapest, Könyves Kálmán körút 34–36. szám alatt található ingatlant az alább
megjelölt gazdasági társaság vagyonkezelésébe adja, és az ingatlan vagyonkezelésére a Magyar Nemzeti
Vagyonkezelő Zrt. versenyeztetés mellőzésével 50 éves határozott időtartamra kössön vagyonkezelési szerződést
a FRADIVÁROS Vagyonkezelő Zártkörűen Működő Részvénytársasággal (székhely: 1091 Budapest, Üllői út 129.;
cégjegyzékszám: Cg. 01-10-047119). Felelős: az állami vagyonért felelős miniszter, egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős
kormánybiztos Határidő: 2011. december 31. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
51/2016. (XII. 13.) NGM rendelete a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. XXXIII. törvénynek a Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóságnál történő végrehajtásáról.
A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény 85. § (4) bekezdésében, valamint (5) bekezdés d) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90. § 2. és 6. pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E  rendelet hatálya a  Közbeszerzési és Ellátási Főigazgatóságnál (a  továbbiakban: KEF) foglalkoztatott
közalkalmazottak jogviszonyára terjed ki.
[A Kjt. 20/A. § (2)–(4) bekezdéséhez] 2. § A  közalkalmazotti jogviszony létesítéséhez nem kötelező pályázat kiírása az  1.  melléklet 2. munkaköri csoport
pontjában meghatározott munkakörök betöltése esetén.
3. § A  pályázati felhívást, valamint az  álláshirdetést a  közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvényben
(a továbbiakban: Kjt.) foglalt közzétételi formákon túlmenően a KEF honlapján is közzé kell tenni.
[A Kjt. 22. § (4) bekezdéséhez] 4. § A KEF alaptevékenységének ellátásával összefüggő munkakörnek minősülnek az alábbi munkakörök:
a) diszpécser,
b) előadó (szakterülettel),
c) főelőadó (szakterülettel),
d) gondnok,
e) mérnök (szakterülettel),
f ) raktáros,
g) referens (szakterülettel),
h) szakértő (szakterülettel),
i) szakreferens (szakterülettel),
j) technikai alkalmazott,
k) technikus (szakterülettel),
l) könyvelő (szakterülettel).
[A Kjt. 23. § (1) és (2) bekezdéséhez]
5. § (1) Magasabb vezetői beosztásnak minősül:
a) a főigazgatói,
b) a főigazgató-helyettesi, valamint
c) az igazgatói
megbízás.
(2) Vezetői beosztásnak minősül:
a) a főosztályvezetői,
b) a főosztályvezető-helyettesi,
c) az osztályvezetői,
d) a titkárságvezetői és
e) a csoportvezetői
megbízás.
(3) A  magasabb vezetői, valamint a  (2)  bekezdés a) és b)  pontjában megjelölt vezetői megbízás feltétele, hogy
a közalkalmazott szakirányú egyetemi vagy főiskolai végzettséggel vagy nem szakirányú egyetemi, illetve főiskolai
végzettséggel és szakirányú szakképesítéssel, legalább hároméves szakmai gyakorlattal, valamint legalább egyéves
vezetői tapasztalattal rendelkezzen.
(4) Az  osztályvezetői vezetői megbízás feltétele, hogy a  közalkalmazott szakirányú felsőfokú végzettséggel vagy
legalább érettségi végzettséggel és felsőfokú szakirányú szakképesítéssel rendelkezzen.
(5) A  titkárságvezető és a  csoportvezető vezetői beosztás érettségi végzettséggel és középfokú szakirányú
szakképesítéssel is betölthető.
6. § Magasabb vezetői és vezetői megbízás lejártát követően – újabb sikeres pályázat esetén – a  közalkalmazott
ismételten megbízható vezetői feladat ellátásával.
[A Kjt. 61. §-ához, 66. §-ához és 70. § (3) bekezdéséhez]
7. § (1) A közalkalmazottak fizetési osztályba sorolását és a munkakörök elnevezését az 1. melléklet, a magasabb vezető és
vezető beosztású közalkalmazottak vezetői pótlékának mértékét a 2. melléklet tartalmazza.
(2) Ha az  1.  melléklet valamely munkakörnél több fizetési osztályt jelöl meg, akkor a  besorolást a  Kjt. 63.  §
(1) bekezdésének figyelembevételével kell meghatározni.
(3) A Kjt. 61. § (1) bekezdés g) és i) pontjával összefüggésben a könyvelő munkakörben foglalkoztatott közalkalmazott
tekintetében a munkakör betöltéséhez jogszabályban előírt szakvizsgával egyenértékűnek kell elismerni
a) a mérlegképes könyvelői,
b) az adótanácsadói, valamint
c) az okleveles könyvvizsgáló
vizsgát igazoló oklevelet.
(4) A  Kjt. 61.  § (1)  bekezdés g) és i)  pontjával összefüggésben a  munkakör betöltéséhez jogszabályban előírt
szakvizsgával egyenértékűnek kell elismerni a  jogi szakvizsgát, mérlegképes könyvelő szakképesítést vagy ezzel
egyenértékű képesítést, okleveles könyvvizsgálói képesítést, doktori fokozatot (PhD, DLA), a  tudomány(ok)
kandidátusa, a tudomány(ok) doktora, illetve külföldön szerzett és honosított vagy elismert tudományos fokozatot.
(5) A KEF által foglalkoztatott gépjárművezetőnek
a) érvényes vezetői engedéllyel kell rendelkeznie,
b) egészségügyi szempontból meg kell felelnie a  közúti járművezetők egészségi alkalmasságának
megállapításáról szóló 13/1992. (VI. 26.) NM rendelet szerinti 2. alkalmassági csoportra vonatkozó
előírásoknak, valamint
c) az állami vezetői juttatásokról szóló 275/2015. (IX. 21.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 8. §
(1)  bekezdése alapján személyes gépkocsi használatra jogosult személy mellé beosztott gépjárművezető
esetén rendelkeznie kell a  közúti járművezetők pályaalkalmassági vizsgálatáról szóló 41/2004. (IV. 7.)
GKM rendelet szerinti pályaalkalmassági vizsgálaton megállapított I. alkalmassági kategóriára vonatkozó,
egyéb beosztású gépjárművezető esetén pedig a II. alkalmassági kategóriára vonatkozó minősítéssel.
[A Kjt. 75. §-ához] 8. § (1) A  kinevezése alapján érték- vagy pénzkezelést végző, illetve pénztárosi feladatot ellátó közalkalmazottat
értékkezelési pótlék illeti meg.
(2) A pótlék mértéke a Kjt. 69. §-ában foglalt pótlékalap 100%-a.
 (3) A  gépjárművezető munkakörben foglalkoztatott közalkalmazottat gépjárművezetői személyi pótlék illeti meg
az alábbiak szerint:
a) a Korm. rendelet 8. § (1) bekezdése alapján személyes gépkocsihasználatra jogosult személy hivatali járművét
vezető közalkalmazott esetén a pótlék mértéke a Kjt. 69. §-ában foglalt pótlékalap 100%-a,
b) a Korm. rendelet 8. § (2) bekezdése alapján személyes gépkocsihasználatra jogosult személy hivatali járművét
vezető közalkalmazott esetén a pótlék mértéke a Kjt. 69. §-ában foglalt pótlékalap 80%-a,
c) az a) és b) pont hatálya alá nem tartozó, egyéb feladatkörben foglalkoztatott gépjárművezető esetén a pótlék
mértéke a Kjt. 69. §-ában foglalt pótlékalap 50%-a.
9. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


text:
10/2011. (II. 3.) ME határozata helyettes államtitkár megbízatása megszűnésének megállapításáról.
Megállapítom, hogy dr. Kálnoki-Gyöngyössy Mártonnak, a Nemzeti Erőforrás Minisztérium helyettes államtitkárának e megbízatása
a kormánytisztviselők jogállásáról szóló 2010. évi LVIII. törvény 50. § (l) bekezdése alapján történő lemondására
tekintettel
– 2011. február 5-ei hatállyal – megszűnik. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
139/2013. (XI. 19.) ME határozata a Magyarország Kormánya és a Bosznia-Hercegovinai Szövetségi Köztársaság Kormánya közötti turisztikai együttműködési megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a nemzetgazdasági miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek a  Magyarország Kormánya és a  Bosznia-Hercegovinai Szövetségi Köztársaság Kormánya közötti
turisztikai együttműködési megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) létrehozásával;
 2. felhatalmazom a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – az  érintett miniszterekkel egyetértésben – a  tárgyalásokon
részt vevő személyeket kijelölje;
 3. felhatalmazom a  nemzetgazdasági minisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások eredményeként
előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
 4. felhívom a külügyminisztert, hogy a Megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
 5. felhívom a  nemzetgazdasági minisztert, a  közigazgatási és igazságügyi minisztert és a  külügyminisztert, hogy
a Megállapodás létrehozását követően a Megállapodás szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról
szóló határozat tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
47/2016. (XII. 1.) MNB rendelete a 20 000 forintos címletű bankjegyek bevonásáról és visszaforgatásának tilalmáról szóló 14/2016. (IV. 25.) MNB rendelet egyes rendelkezései tartalmának a hatálybalépést megelőző megváltoztatásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § A  20 000 forintos címletű bankjegyek bevonásáról és visszaforgatásának tilalmáról szóló 14/2016. (IV. 25.)
MNB rendelet (a továbbiakban: Rendelet) 1. § (2) bekezdése a következő szöveggel lép hatályba:
„(2) A bevonás határnapja: 2017. december 31.”
2. § A Rendelet 3. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Az 1. és a 4. § 2017. december 31-én lép hatályba.”
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Nagy Márton s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank alelnöke


text:
5/2013. (III. 14.) BM rendelete a települési önkormányzatok és társulásaik létszámcsökkentési döntéseivel kapcsolatos egyszeri költségvetési támogatás igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának és elszámolásának részletes feltételeiről.
A Magyarország 2013. évi központi költségvetéséről szóló 2012. évi CCIV. törvény 77. § (2) bekezdés d) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § p) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – az egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § b) pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszter véleményének kikérésével – a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában
a) ebr42 információs rendszer: webalapú információs rendszer, melyben az igénylőknek a rendelet mellékletei
szerinti adatlapokat rögzítenie szükséges; elérhetősége: http://ebr42.otm.gov.hu/palyazat/, b) felmentési időre járó illetmény: a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvényben megállapított felmentési
időre járó távolléti díj, illetmény összege, c) foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvény: a foglalkoztatott jogviszonyától függően a munka törvénykönyvéről
szóló 2012. évi I. törvény (a továbbiakban: Mt.), a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény (a
továbbiakban: Kjt.), valamint a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.),
d) intézményi szintű létszám: a települési önkormányzatok esetében a létszámcsökkentéssel, esetleges
növekedéssel érintett intézmények és az önkormányzat hivatalának engedélyezett álláshelye; a települési
önkormányzatok többcélú kistérségi társulásáról szóló törvény alapján többcélú kistérségi társulásként
létrehozott önkormányzati társulás (a továbbiakban: társulás) esetében a társulás létszámcsökkentéssel,
esetleges növekedéssel érintett intézményeinek és munkaszervezetének engedélyezett álláshelye,
e) összesített létszám: a települési önkormányzat hivatalának és valamennyi intézményének álláshelye, a társulás
esetében a társulás munkaszervezetének és valamennyi intézményének engedélyezett álláshelye.
2. Az igénylés benyújtásával kapcsolatos alapelvek 2. § (1) Igénylést nyújthat be a települési önkormányzat, ha
a) a költségvetési szerveinél – ideértve az Országos Egészségbiztosítási Pénztár által finanszírozott feladatokat
ellátó költségvetési szerveket is – főfoglalkozásban, határozatlan idejű közszolgálati, közalkalmazotti
jogviszonyban vagy munkaviszonyban állók (a továbbiakban együtt: foglalkoztatott) – kivéve
a közfoglalkoztatásban munkát végzők – jogviszonyának megszüntetéséről döntött,
b) a létszámcsökkentési döntéséből – intézményenként – egyértelműen beazonosíthatóak a megszüntetett álláshelyek,
c) 2012. szeptember 30. napját követően – a 3. §-ban foglaltakra figyelemmel – fizetési kötelezettsége keletkezik,
d) a Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény 5. melléklet 7. a) pontja
szerinti igénylés keretében e foglalkoztatott után támogatásban nem részesült,
e) a létszámcsökkentéssel érintett álláshelyen foglalkoztatott – jogviszonyban töltött ideje folyamatosságának
megszakítása nélküli – foglalkoztatására a települési önkormányzat költségvetési szerveinél, az előreláthatólag
megüresedő álláshelyeken vagy a tervezett új álláshelyeken, szervezeti változás, feladatátadás következtében
az igénylő fenntartói körén kívüli munkáltatónál nincs lehetőség, valamint
f) az intézményei létszámhelyzetének és az intézmények közötti tervezhető létszám- és álláshely-átcsoportosítás
lehetőségének felülvizsgálata függvényében dönt a felmentéssel vagy rendes felmondással együtt járó
létszámcsökkentésről. (2) A társulás létszámcsökkentési döntéséhez kapcsolódóan az (1) bekezdés feltételek teljesülése esetén a társulás
székhelye szerinti önkormányzat jogosult igény benyújtására. (3) A képviselő-testület 2013. évben abban az esetben is jogosult az igénylés benyújtására, ha 2012. szeptember 30.
napját követő döntése esetén a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatottak jogviszonyának megszűnésével
kapcsolatban 2012. december 31-éig keletkezett tényleges kifizetési kötelezettsége. A társulás 2012. szeptember 30.
napját követő döntése esetén a társulás székhelye szerinti önkormányzat jogosult igény benyújtására. Az igénylések
elbírálása is a rendeletben rögzített szabályok szerint történik, azzal az eltéréssel, hogy ebben az esetben a 2012. évet
érintő tényleges kifizetés dokumentumait az igényléshez kell csatolni.
(4) E rendelet alkalmazásában 2012. szeptember 30. napját követő döntésnek minősül az a döntés is, amely 2012. szeptember
30. napja előtti döntést erősít meg, feltéve, hogy az igénylőnek a korábbi döntéséből 2012. szeptember 30. napját követő
kifizetési kötelezettsége is keletkezik, továbbá a (3) bekezdésben foglaltak szerint korábban nem részesült támogatásban.
Ebben az esetben további feltétel a (3) bekezdésben foglalt kifizetések dokumentumainak csatolása. A megerősítő döntés
időpontja nem lehet későbbi, mint az adott foglalkoztatott felmentési vagy rendes felmondási idejének befejező időpontja,
kivéve a jogutód nélküli megszűnés miatt elbocsátásra kerülő foglalkoztatottak esetét, ha a jogutód nélküli megszűnés
2012. szeptember 30. napját követően következik be. (5) A létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatottakra és a létszámcsökkentéssel együtt járó álláshely-megszüntetésre
vonatkozóan az igénylő által benyújtott igény csak egy alkalommal kerülhet elbírálásra.
3. § (1) Ha a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott esetében az igénylő a létszámcsökkentési döntését követően
a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvény szerinti felmondási védelemre tekintettel csak későbbi időpontban tudja
a jogviszonyt megszüntetni, akkor a védelem elteltét követően nyújthatja be e foglalkoztatott után a támogatási igényét.
(2) Ha a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott a jogviszony megszűnése vagy az azzal kapcsolatos járandósága
tekintetében közigazgatási és munkaügyi bírósághoz fordult jogorvoslatért, akkor az igénylő az említett
foglalkoztatott utáni fizetési kötelezettségének támogatására az igénylését akkor nyújthatja be, amikor a bíróság
jogerősen megállapítja a munkáltató által hozott döntés jogszerűségét. Ebben az esetben az igénylés benyújtásának
évében hatályos jogszabály alapján történhet az igénylés. (3) Az (1) és (2) bekezdésben foglaltak igazolására szolgáló dokumentumokat az igénylő köteles az igényléséhez csatolni.
Ebben az esetben a megerősítő döntés csatolása nem szükséges.
4. § (1) Ha a létszámcsökkentés társulásban, közösen fenntartott intézményben, körjegyzőségben vagy közös hivatalban
történik, úgy a társulásban, körjegyzőségben, közös hivatalban részt vevő valamennyi önkormányzat köteles
nyilatkozni az 5. § (1) bekezdés i) pontjában foglaltakról.
(2) Körjegyzőség, közös hivatal létrehozása esetében a gesztor önkormányzat költségvetéséből kimutathatónak kell
lennie a társulás következtében kialakuló csökkentett tényleges létszámnak.
(3) Körjegyzőség 2012. évben történő megszüntetése, körjegyzőséghez, közös hivatalhoz való csatlakozás esetén
a körjegyző vagy jegyző járandóságaival kapcsolatosan csak abban az esetben lehet pályázatot benyújtatni, ha
a körjegyzői vagy jegyzői álláshely megszüntetése ténylegesen kimutatható létszámcsökkentést jelent.
(4) Ha a létszámcsökkentés mellett létszámbővítés is történik, akkor
a) vizsgálni szükséges, hogy a felmentéssel vagy rendes felmondással érintett foglalkoztatott az új álláshelyen
foglalkoztatható-e, valamint b) a létszámnövekedést tételesen indokolni szükséges az 5. § (1) bekezdés b) pontja szerint alátámasztva.
(5) Létszámnövekedés esetén csak abban az esetben igényelhető támogatás, ha a növekedést – települési önkormányzati
rendeleten vagy társulási tanácsi határozaton kívüli – jogszabályváltozásból adódó, és azt az igénylő számára
kötelezően ellátandó többletfeladatok teszik szükségessé. 3. Az igénylés benyújtásához szükséges dokumentumok
5. § (1) Az igénylés összes példányához eredetiben vagy hiteles másolatban mellékelni kell az alábbi dokumentumokat:
a) az igénylő, illetve a társulás költségvetési döntésének kivonatát (települési önkormányzat esetén költségvetési
rendelet, társulás esetén a költségvetésről szóló társulási tanácsi határozat), amelyben a költségvetési
– intézményenként beazonosítható és összesített – létszámkeret (engedélyezett álláshelyek száma)
a létszámcsökkentéssel érintett évre meghatározásra került, b) az 1. mellékletben meghatározott táblázatot, amelyben az igénylő a létszámcsökkentési döntést megelőző,
valamint az azt követően kialakuló, intézményi szintű létszámot és az összesített létszámot mutatja ki, továbbá
az 1. mellékletben meghatározott döntések eredeti vagy hiteles másolati példányait; ha az igénylés két
költségvetési évet érint, akkor az 1. melléklet szerinti táblázatot az érintett éveknek megfelelően kell kitölteni,
c) ha az a) pontban meghatározott dokumentumok nem tartalmazzák, akkor az igénylő azon döntését, amely
a létszámcsökkentés előtti és az azt követően kialakult tényleges és intézményenként beazonosítható
álláshely-megszüntetéssel együtt járó létszámcsökkentés tételes kivonatát tartalmazza, és amelyben
a racionalizálási döntést követő intézményi szintű és összesített létszám is szerepel,
d) a 2. melléklet szerinti táblázatot, amely tartalmazza az igénylő, illetve társulás intézményenként,
foglalkoztatottanként feltüntetett adatait, e) a foglalkoztatási jogviszony megszüntetésével kapcsolatos, az érintett foglalkoztatott által is aláírt, munkáltatói
intézkedéseket igazoló dokumentumok másolati példányát (amely köztisztviselők esetén tartalmazza
a tartalékállománnyal kapcsolatos rendelkezést is), f) emelt összegű végkielégítésre jogosult esetén – a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvény alapján –
a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott nyilatkozatát arra vonatkozólag, hogy korábban részesült-e
emelt összegű végkielégítésben, g) a képviselő-testületi, közgyűlési vagy társulási tanácsi határozatot arról, hogy az igénylő fenntartói körén belül
– települési önkormányzat esetén költségvetési szerveinél és az önkormányzat hivatalánál, társulás esetén
intézményeinél és munkaszervezeténél – a meglévő üres álláshelyeken, az előreláthatólag megüresedő
álláshelyeken vagy a tervezett új álláshelyeken, szervezeti változás, feladatátadás következtében az igénylő
fenntartói körén kívüli munkáltatónál a létszámcsökkentéssel érintett álláshelyen foglalkoztatottak
jogviszonyban töltött ideje folyamatosságának megszakítása nélküli foglalkoztatására nincs lehetőség,
h) költségvetési szerv, intézmény jogutód nélküli megszűnése esetén a megszüntető okiratot,
i) feladat átadás-átvétel esetében ia) az átvevő írásos nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy nem tudja vagy nem kívánja
a létszámcsökkentési döntéssel érintett foglalkoztatottat továbbfoglalkoztatni, vagy ib) az átvevő felajánlását másik munkakörről, és a foglalkoztatott írásos nyilatkozatát a felajánlott
munkakör elutasításáról. (2) 2014. évre áthúzódó kifizetési kötelezettség keletkezését követően a 4. melléklet szerinti adatlapot az ebr42
információs rendszerben kell rögzíteni és a kifizetést igazoló dokumentumok egyidejű csatolásával megküldeni
a Magyar Államkincstár illetékes területi szervén (a továbbiakban: Igazgatóság) keresztül a helyi önkormányzatokért
felelős miniszter által vezetett minisztériumba (a továbbiakban: minisztérium).
(3) Az 1. és 2. melléklet szerinti adatlapokat az igénylőnek az ebr42 információs rendszerben kell rögzíteni, kitöltést
követően az ebr42 információs rendszerből kinyomtatni. (4) Az (1) bekezdés a)–g) pontjában meghatározott dokumentumok igényléshez való csatolása kötelező.
(5) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti döntést is magában foglaló igénylésnek tartalmaznia kell a 2. § (1) bekezdés f) pontja
szerinti felülvizsgálat megállapításait is, valamint az elbocsátott foglalkoztatottakkal kapcsolatos
jogviszony-megszüntető okiratok kiállításának dátumát, amelynek meg kell előznie a foglalkoztatottak felmentési
vagy rendes felmondási idejének kezdő időpontját. Ha a jogviszonyt megszüntető okirat keltezése későbbi, mint
a felmentés vagy rendes felmondás kezdő időpontja, akkor csatolni szükséges az érintett foglalkoztatott által is aláírt
azon munkáltatói intézkedésekről készített dokumentumot, amelyben a foglalkoztatottat előzetesen értesítették
jogviszonyának várható megszüntetéséről. (6) A társuláshoz kapcsolódó igényt a társulás székhelye szerinti önkormányzat külön igénylésben nyújtja be.
4. Az igénylésben elismerhető kiadások 6. § (1) Az igénylő a – tényleges létszámcsökkentést megvalósító – jogviszony megszüntetése miatt fizetendő, de legfeljebb
hat havi felmentési illetményre és annak szociális hozzájárulási adójára, továbbá a jogszabály szerinti végkielégítés és
szociális hozzájárulási adója teljes összegének 75%-ára, de legfeljebb 4 millió forintra igényelhet támogatást.
(2) Az igénylés szempontjából – a 2. § (1) bekezdésében foglalt támogatottak körén belül – a létszámcsökkentéssel
érintett: a) öregségi nyugdíjra jogosult, továbbá b) öregségi nyugdíjban részesülő,
c) nők esetében legalább 40 év jogosultsági idővel rendelkező, öregségi nyugdíjban részesülő,
d) korhatár előtti ellátásban részesülő foglalkoztatottakra benyújtott igénylések esetében kizárólag egy havi felmentési illetmény és annak szociális
hozzájárulási adója támogatható. (3) A legfeljebb öt évvel az öregségi nyugdíjkorhatár előtt állók esetében a végkielégítés összegébe az emelt összegű
végkielégítés is beleértendő. Ebben az esetben az 5. § (1) bekezdés f) pontjában meghatározott nyilatkozat csatolása is
szükséges. 5. Az igénylések elbírálásának folyamata 7. § (1) Az igénylőnek az igénylését a Magyarország 2013. évi központi költségvetéséről szóló 2012. évi CCIV. törvény
(a továbbiakban: költségvetési tv.) 3. melléklet 6. pontja szerinti határidőkig kell rögzítenie az ebr42 információs
rendszerbe és papír alapon a dokumentációt megküldenie az Igazgatósághoz két – egy eredeti és egy hiteles másolati
– példányban. Papír alapú dokumentáció postára adásának határideje legkésőbb az elektronikus rögzítés határidejét
követő munkanap. A határidő elmulasztása jogvesztő. (2) Az Igazgatóság a rendelkezésére álló iratok és saját nyilvántartása alapján szabályszerűségi szempontból megvizsgálja
a támogatási igényt és szükség esetén, legfeljebb 7 napos határidő kitűzésével hiánypótlásra, módosításra hívja fel
az igénylőt. Ha az igénylő a felhívásnak a kitűzött határidőig nem tesz eleget vagy nem megfelelően teljesíti azt,
az Igazgatóság a támogatási igényt nem továbbítja a minisztériumba, és erről értesíti az igénylőt.
(3) Az Igazgatóság az igényléseket papír alapon, egy eredeti példányban, részletes véleményének és összesítésének
(igénylő neve, ebr azonosítója, igényelt összeg, igényléssel érintett személyek száma) egyidejű csatolásával – az első
ütemben 2013. május 8-áig, a második ütemben 2013. augusztus 8-áig, a harmadik ütemben 2013. október 22-éig –
közvetlenül küldi meg a helyi önkormányzatokért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) részére. Ha a miniszter
az igények vizsgálata során további tájékoztatást, dokumentumok megküldését tartja szükségesnek, ezeket
az igénylők – külön felhívásra – kötelesek részére teljesíteni.
8. § (1) A miniszter az igények elbírálására Bíráló Bizottságot hoz létre, amelybe
a) a helyi önkormányzatokért felelős miniszter két főt,
b) az államháztartásért felelős miniszter, a foglalkoztatáspolitikáért felelős miniszter, az oktatásért felelős
miniszter, a szociál- és nyugdíjpolitikáért felelős miniszter, valamint az egészségügyért felelős miniszter
egy-egy főt, c) az Országos Egészségbiztosítási Pénztár főigazgatója tanácskozási joggal rendelkező állandó meghívottként
egy főt delegál. (2) Az igénylésekről a Bíráló Bizottság javaslata alapján a miniszter három ütemben dönt.
6. A támogatás folyósítására, felhasználására vonatkozó szabályok 9. § (1) A miniszter döntését követően, az igénylők részére megítélt támogatások folyósítása
a) a költségvetési tv. 34. § (2) bekezdése alapján, az I. ütemben a júliusi, a II. ütemben az októberi, a III. ütemben
a decemberi nettó finanszírozás keretében, b) jogszabály által kötelezően kifizetendő, felmentési időre járó illetménnyel és végkielégítéssel kapcsolatos,
az igénylőnél a 2014. évben jelentkező kötelezettség támogatása esetében a felmentési, rendes felmondási idő
leteltét követően, az igénylő által – az Igazgatóságon keresztül egy eredeti és egy másolati példányban –
a kifizetés igazolásául szolgáló dokumentumokkal együtt megküldött, 4. melléklet szerinti táblázat alapul
vételével történik. (2) Azoknál az igénylőknél, ahol a létszámcsökkentéssel érintett köztisztviselők tartalékállományukat töltik az igénylés
benyújtása időpontjában, a megítélt támogatás folyósítása csak igazolás után teljesíthető. A tartalékállomány
megszűnésének igazolását az igénylők a 3. melléklet szerinti adatlap kitöltésével, a kifizetés igazolásául szolgáló
dokumentumok egyidejű csatolásával, egy eredeti és egy hiteles másolati példányban az Igazgatóság útján küldik
meg a minisztérium részére. Ha a 3. mellékletben szereplő kiadási összeg – a jogszabályi változásokból adódóan –
magasabb, mint a korábban jóváhagyott támogatási összeg, a finanszírozás során ezt kell figyelembe venni.
A minisztérium az (1) bekezdésben foglaltak szerint intézkedik a támogatás folyósításáról.
10. § (1) Ha az igénylő a támogatásról szóló döntést követő öt éven belül a megszüntetett álláshelyet annak ellenére
visszaállítja, hogy az – települési önkormányzati rendeleten vagy társulási tanácsi határozaton kívüli –
jogszabályváltozásból adódó, és azt az igénylő számára kötelezően ellátandó többletfeladatok nem teszik
szükségessé, ezen álláshely megszüntetésére jóváhagyott támogatásról a) a 2013. évben köteles haladéktalanul lemondani, és erről az Igazgatóságon keresztül a minisztériumot
tájékoztatni, b) 2013. évet követően köteles haladéktalanul lemondani, és a már folyósított támogatást visszafizetni.
(2) Ha a létszámcsökkentéssel érintett foglalkoztatott a munkavégzési kötelezettség alóli mentesítés ideje alatt új
munkaviszonyt létesít, az igénylő a foglalkoztatott jogviszonyát szabályozó törvényeknek megfelelően az erre
vonatkozó rendelkezéseket figyelembe véve, az e foglalkoztatottak után jóváhagyott támogatás azon részéről köteles
haladéktalanul lemondani, amellyel összefüggésben 2013. évben nem keletkezik tényleges kifizetési kötelezettsége.
Ebben az esetben a 2013. november 30-át megelőző lemondásból adódó visszafizetési kötelezettség nem minősül
jogtalan igénybevételnek. A 2013. november 30-át követően keletkezett visszafizetési kötelezettségét az igénylő
a 2013. évi zárszámadás keretében köteles rendezni, és erről az Igazgatóságon keresztül a minisztériumot tájékoztatni.
(3) A jogtalanul igénybe vett összeg után az igénylő kamatot fizet a jogtalan igénybevétel napjától a visszafizetés napjáig.
7. A támogatás elszámolására vonatkozó szabályok 11. § (1) A rendelet szerint megítélt támogatás 2013. évben esedékes, a foglalkoztatott részére történő tényleges kifizetésről
az igénylő külön elszámolás keretében, a tényleges kifizetést követően köteles a 3. melléklet szerint – elektronikus
úton az ebr42 rendszerben is – az Igazgatóság felé elszámolni. Az elszámolás személyenként történik, a személyenként
felmerülő eltérések nem összevonhatók. (2) Ha az (1) bekezdés alapján elkészített elszámolás során az adott személy esetében a folyósított támogatási összeg
a) kisebb, mint a tényleges kifizetés, úgy a különbözet nem igényelhető meg,
b) nagyobb, mint a tényleges kifizetés, úgy a különbözetet vissza kell fizetni a központi költségvetés részére.
(3) Az (1) bekezdés szerinti elszámoláshoz csatolni szükséges a kifizetés igazolására szolgáló dokumentumokat is.
(4) A kedvezményezett a támogatás felhasználásáról tárgyév december 31-i fordulónappal, a mindenkori zárszámadás
keretében és rendje szerint köteles elszámolni. (5) Az igénylő összesített létszámának alakulásáról a támogatásról szóló döntést követő öt évig – az év végi elszámolás
keretében az 5. melléklet szerinti adatlapon elektronikusan az ebr42 rendszerben és papír alapon egy példányban –
évente beszámol az Igazgatóságnak. 8. Záró rendelkezések 12. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő ötödik napon lép hatályba.
(2) A 13. § (2) bekezdése 2014. január 1-jén lép hatályba.
13. § (1) Hatályát veszti a települési önkormányzatok és a többcélú kistérségi társulások létszámcsökkentési döntéseivel
kapcsolatos egyszeri költségvetési támogatás igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának és elszámolásának
részletes feltételeiről szóló 2/2012. (III. 1.) BM rendelet (a továbbiakban: R.) 8. §-a.
(2) Hatályát veszti az R. Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


text:
1888/2015. (XII. 3.) Korm. határozata a KEOP-1.3.0/09-11-2011-0022 azonosító számú („Kalocsa környéki Ivóvízminőség Javító Projekt” című) projekt, valamint egyes szennyvízelvezetési és -tisztítási projektek támogatásának növeléséről.
A Kormány
 1. jóváhagyja az 1. melléklet szerint az ott felsorolt projektek (a továbbiakban: projektek) támogatásának növelését,
 2. hozzájárul
a) az 1.  melléklet szerint az  ott felsorolt projektek többlettámogatása tekintetében a  kötelezettségvállaláshoz
a 2007–2013 közötti programozási időszak operatív programjai eredményes zárásával összefüggő 2015. évi
feladatokra vonatkozó cselekvési tervről és a  Nemzeti Stratégiai Referencia Keret 2014.  évi munkatervéről
szóló 1051/2014. (II. 7.) Korm. határozat módosításáról szóló 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat I.8.  pontja
alapján,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. melléklet szerint
b) a projektek támogatási szerződése 1. melléklet szerinti módosításához.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. melléklet szerint
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
340/2016. (IX. 27.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
Máthé László Eduárd rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – Magyarország nairobi nagykövetségének
a  vezetésére, valamint Magyarországnak az  Ugandai Köztársaságban, a  Dzsibuti Köztársaságban, a  Tanzániai
Egyesült Köztársaságban, a  Szomáliai Szövetségi Köztársaságban, a  Kongói Demokratikus Köztársaságban és
a Seychelle-szigeteki Köztársaságban való képviseletére kapott megbízása érintetlenül hagyása mellett – felmentem
Magyarországnak az Etióp Demokratikus Szövetségi Köztársaságban való képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2015. december 4. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
96/2014. (VII. 25.) ME határozata helyettes államtitkár felmentéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011.  évi CXCIX.  törvény 221.  § (2)  bekezdés c)  pontja alapján, az  emberi
erőforrások miniszterének javaslatára
Asztalosné Zupcsán Erikát, az Emberi Erőforrások Minisztériuma helyettes államtitkárát e tisztségéből
– 2014. július 3-ai hatállyal – felmentem.
 Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2015. CXVI. törvény az egyes fővárosi fejlesztési beruházások gyorsításáról és egyszerűsítéséről.
Az Országgyűlés a  fővárosi városfejlesztési célkitűzések érvényesülése és a  budapesti közösségi közlekedés színvonalának
emelése érdekében, valamint a helyi közlekedési fejlesztésként megvalósuló budapesti M3-as metróvonal rekonstrukciójával és
északi meghosszabbításával kapcsolatos, továbbá Budapest főváros III. kerületében a Csillaghegyi öblözet árvízi biztonságának
növeléséhez kapcsolódó, egyes fővárosi fejlesztési beruházások gyorsításának és egyszerűsítésének elősegítése céljából
a következő törvényt alkotja:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) E törvény hatálya kiterjed:
a) a  budapesti M3 metróvonal rekonstrukciójával és északi meghosszabbításával érintett – az  e  törvény
felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben megjelölt építményekre, telkekre (a  továbbiakban:
létesítményfejlesztéssel érintett ingatlan), valamint az  M3 metróvonallal összefüggő, azt kiszolgáló
beruházásokra és felújítási tevékenységre (a  továbbiakban együtt: közlekedési beruházás), valamint
a  közlekedési beruházással összefüggő beszerzésekre és közigazgatási hatósági eljárásokra, ide nem
értve a  nyomvonalas sajátos építményfajták engedélyezési eljárásait, az  előzetes vizsgálati és környezeti
hatásvizsgálati eljárásokat, valamint a kisajátítási eljárást;
b) az  Aranyhegyi-patak és partéleitől számított 20 méteres, a  Barát-patak és partéleitől számított 20 méteres
és a patakok torkolata között a Duna medre és a  jobb partélétől számított 50 méteres szélességű területen
megvalósuló, a  Budapest főváros III. kerületében a  Csillaghegyi öblözet árvízvédelmét szolgáló közterületi,
közmű és árvízvédelmi beruházás (a  továbbiakban: árvízvédelmi beruházás) által, érintett – az  e  törvény
felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben megjelölt – ingatlanokra, valamint az  árvízvédelmi
beruházással összefüggő beszerzésekre és közigazgatási hatósági eljárásokra, ide nem értve a nyomvonalas
sajátos építményfajták engedélyezési eljárásait, az előzetes vizsgálati és környezeti hatásvizsgálati eljárásokat,
valamint a kisajátítási eljárást.
(2) Az  (1)  bekezdés a) és b)  pontjában megjelölt beruházások megvalósítása kiemelkedően fontos közérdek, és
a beruházások megvalósítása érdekében kötendő szerződések halasztást nem tűrő, kiemelkedően fontos közérdek
célját szolgáló szerződéseknek tekintendőek.
(3) Az  (1)  bekezdés a) és b)  pontjában megjelölt beruházások megvalósításával összefüggő beruházási és fejlesztési,
továbbá az ezekkel összefüggő beszerzési tevékenység ellátása nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű
közfeladatnak minősül.
2. § (1) Az 1. § (1) bekezdés a) és b) pontjában megjelölt beruházások megvalósításával összefüggő közigazgatási hatósági
eljárásokban az ügyintézési határidő 15 nap, amennyiben jogszabály rövidebb határidőt nem állapít meg.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban a  szakhatósági eljárás ügyintézési határideje 5 nap,
amely nem hosszabbítható meg. A  határidő elmulasztása esetén a  szakhatósági hozzájárulást megadottnak kell
tekinteni.
(3) Az 1. § (1) bekezdés a) és b) pontjában megjelölt beruházásokkal érintett közmű- és energiaszolgáltató az építtető
által benyújtott tervek jóváhagyása tekintetében a  tervek benyújtásától számított 5 napon belül érdemben
nyilatkozik. E határidő elmulasztása esetén a nyilatkozatot – a megkeresésben foglalt tartalommal – megadottnak
kell tekinteni.
A törvényt az Országgyűlés a 2015. június 30-i ülésnapján fogadta el.
(4) Az  (1)  bekezdés szerinti közigazgatási hatósági eljárásokban hozott elsőfokú hatósági határozat fellebbezésre
tekintet nélkül végrehajtható.
(5) Az 1. § (1) bekezdés a) és b) pontjában megjelölt beruházásokkal összefüggésben
a) építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt nem kell beszerezni;
b) településképi véleményezési eljárást nem kell lefolytatni;
c) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
3. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdés a) és b)  pontjában megjelölt beruházások megvalósításához és működéséhez szükséges
ingatlanon fennálló jogot, a beruházások megvalósításához és működéséhez szükséges földhasználati, illetve egyéb
jogot elsődlegesen a felek közötti megállapodással kell megszerezni.
(2) Ha az  ingatlanon fennálló jog az  (1)  bekezdésben foglaltak szerint nem szerezhető meg, az  ingatlant
– településrendezés, közlekedési infrastruktúra fejlesztése, illetve vízgazdálkodás, víziközmű-szolgáltatás céljából –
ki kell sajátítani.
4. § Az 1.  § (1)  bekezdés a) és b)  pontjában megjelölt beruházások megvalósításához szükséges beszerzésekkel és
hatósági eljárásokkal kapcsolatban a  beruházó bármely közigazgatási szervtől, hatóságtól, helyi önkormányzattól,
közműszolgáltató, közműnyilvántartó és energiaszolgáltató társaságtól, a  beruházással összefüggő ügyben
tájékoztatást kérhet, illetve intézkedés megtételét javasolhatja. Amennyiben a  beruházó által megkeresett
a beruházó intézkedési javaslatával nem ért egyet, úgy az érintett szerv részletes indoklással ellátott nyilatkozatban
közli álláspontját a beruházóval az intézkedési javaslat kézhezvételétől számított 5 napon belül.
2. Különös rendelkezések 5. § (1) A  közlekedési beruházás területén belül a  vonatkozó sajátos településrendezési követelményeket, valamint
az  építési övezetre előírt határértékeket az  e  törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendelet határozza
meg
a) a  Budapest főváros V. kerület 24775 helyrajzi számú ingatlan egy részéből telekalakítási eljárás során
kialakított ingatlan;
b) a Budapest főváros VIII. kerület 36181/7 helyrajzi számú ingatlan; továbbá
c) a  Budapest főváros IX. kerület 38299/3, 38299/4, 38299/5, 38299/6, 38299/7, 38299/8 és 38299/9 helyrajzi
számú ingatlanok
(a továbbiakban együtt: létesítményfejlesztési ingatlanok) tekintetében.
(2) A  létesítményfejlesztési ingatlanokon az  M3 metróvonalat érintő építmények tekintetében a  fővárosi és kerületi
településrendezési eszközöknek az  előírásait az  e  törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben
foglalt eltérésekkel kell figyelembe venni.
(3) A létesítményfejlesztési ingatlanok telkét úgy kell kialakítani, hogy azon csak a beruházáshoz tartozó felépítmények
álljanak.
(4) A  létesítményfejlesztési ingatlanok telke rendezettnek minősül, ha a  kerületi településrendezési eszközöknek
megfelelő telekalakítási eljárásban a  telekalakítási engedély rendelkezésre áll. A  telekalakítási engedély alapján
az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésre vonatkozó változásátvezetési eljárást a használatbavételi engedély
megkéréséig kérelmezni kell.
6. § (1) A  közlekedési beruházás építtetője Budapest Főváros Önkormányzata vagy a  Budapest Főváros Önkormányzata
100%-os tulajdonában álló Budapesti Közlekedési Zártkörűen Működő Részvénytársaság (BKV Zrt.).
(2) Az árvízvédelmi beruházás építtetője Budapest Főváros Önkormányzata.
7. § (1) Az árvízvédelmi beruházás során megvalósuló létesítményt az elsőrendű árvízvédelmi vonalra vonatkozó előírások
szerint kell kialakítani. Az így kialakított védmű elsőrendű árvízvédelmi vízi létesítménynek minősül.
(2) Az  árvízvédelmi beruházás előkészítése során mobilgát létesítése esetén – kormányrendeletben meghatározottak
szerint – egyszerűsített előzetes régészeti dokumentációt kell készíteni.
(3) Amennyiben az árvízvédelmi beruházás során megelőző feltárás válik szükségessé, úgy a feltárás csak a feltétlenül szükséges
mértékben akadályozhatja az árvízvédelmi beruházás – különösen a feltárással nem érintett részének – megvalósítását.
8. § Az árvízvédelmi beruházással érintett ingatlanokon a  létesítendő árvízvédelmi mű tekintetében a  fővárosi és
kerületi településrendezési eszközöknek, valamint a  vonatkozó fővárosi és kerületi önkormányzati rendeleteknek
a  parkolás rendjére, az  építtetők személygépkocsi elhelyezési kötelezettségére vonatkozó előírásait nem kell
figyelembe venni.
3. Záró rendelkezések 9. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
a) a  közlekedési beruházással és az  árvízvédelmi beruházással összefüggő beszerzésekkel és közigazgatási
hatósági eljárásokkal kapcsolatos sajátos szabályokat;
b) a közlekedési beruházás és az árvízvédelmi beruházás tekintetében a  régészeti örökség és műemléki érték
védelmével kapcsolatos sajátos szabályokat;
c) a közlekedési beruházással és az árvízvédelmi beruházással érintett ingatlanok tételes felsorolását, valamint
a  létesítményfejlesztési ingatlanok tekintetében alkalmazandó további kulturális örökség és műemléki
érték védelmével kapcsolatos szabályokat, valamint a  létesítményfejlesztési ingatlanokra vonatkozó sajátos
településrendezési követelményeket és az építési övezetre előírt határértékeket;
d) az  árvízvédelmi beruházás tekintetében a  vízgazdálkodási hatósági jogkör gyakorlásáról szóló sajátos
szabályokat, a  vizek hasznosítását, védelmét és kártételeinek elhárítását szolgáló tevékenységekre és
létesítményekre vonatkozó sajátos szabályokat, a nagyvízi meder, a parti sáv, a vízjárta és a fakadó vizek által
veszélyeztetett területek használatára, hasznosítására, valamint a  folyók esetében a  nagyvízi mederkezelési
terv készítésének rendjére és tartalmára vonatkozó sajátos szabályokat
rendeletben állapítsa meg. 10. § Ez a törvény a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
11. § E törvény rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben és eljárásokban is alkalmazni kell.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke