type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1464/2016. (VIII. 24.) Korm. határozata az országonkénti jelentések cseréjéről szóló illetékes hatóságok közötti multilaterális Megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért az  országonkénti jelentések cseréjéről szóló illetékes hatóságok közötti multilaterális Megállapodás
(a továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza a nemzetgazdasági minisztert vagy az általa kijelölt személyt a Megállapodás bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a Megállapodás szövegének végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a Megállapodás kihirdetéséről szóló törvény tervezetét a Megállapodás
szövegének végleges megállapítását követően haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1118/2016. (III. 10.) Korm. határozata egyes városi infrastruktúra-elemek megújítását szolgáló kormányzati intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért az 1. melléklet szerinti városi infrastruktúra-elemek megújítását szolgáló egyes beruházásoknak – a részére
bemutatott előterjesztés szerinti beruházási tartalommal történő – megvalósításával;
 2. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a  továbbiakban: Áht.) 33.  § (1)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva a Magyarország 2016. évi központi költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény (a továbbiakban:
Kvtv.) 1.  melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok címét
az 50. Egyes városi infrastruktúra-elemek megújítása alcímmel egészíti ki;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 3. az Áht. 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva a  Kvtv. 1.  melléklet XLIII. Az  állami vagyonnal
kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet, 2. Az állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Felhalmozási jellegű
kiadások alcím, 1. Ingatlan-beruházások, ingatlanvásárlás jogcímcsoportját a  7. Dagály Strandfürdő felújítása
jogcímmel egészíti ki;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 4. az Áht. 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva a  Kvtv. 1.  melléklet XLIII. Az  állami vagyonnal
kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet, 2. Az állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Felhalmozási jellegű
kiadások alcím, 1. Ingatlan-beruházások, ingatlanvásárlás jogcímcsoportját a  8. Balatonfüredi parkoló fejlesztés
jogcímmel egészíti ki;
5. az 1.  pont szerinti beruházások megvalósítása érdekében az  Áht. 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében
eljárva 10 183,2 millió forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el a  Kvtv. 1.  melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési
Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 39. Sportlétesítmények fejlesztése és kezelése alcím,
17. Nemzeti Olimpiai Központ beruházás támogatása jogcímcsoport terhére
a) 8478,0 millió forint összegben a Kvtv. 1. melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti
kezelésű előirányzatok cím, 50. Egyes városi infrastruktúra-elemek megújítása alcím javára,
b) 967,2 millió forint összegben a Kvtv. 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások
fejezet, 2. Az állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Felhalmozási jellegű kiadások alcím, 1. Ingatlanberuházások, ingatlanvásárlás jogcímcsoport, 7. Dagály Strandfürdő felújítása jogcím javára,
c) 738 millió forint összegben a Kvtv. 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások
fejezet, 2. Az állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Felhalmozási jellegű kiadások alcím, 1. Ingatlanberuházások, ingatlanvásárlás jogcímcsoport, 8. Balatonfüredi parkoló fejlesztés jogcím javára
a 2. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
6. az 1.  melléklet 1–6.  pontja szerinti fejlesztések ütemezett megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági
minisztert és a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjanak legfeljebb 1054,0 millió forint összegű forrásnak
a  2017. évi központi költségvetés tervezése során a  XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezetben történő
biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2017. évi központi költségvetés tervezése során
7. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – összhangban a  Budapesten megrendezendő Úszó-, Vízilabda-,
Műugró-, Műúszó és Nyíltvízi Világbajnokság megvalósításához szükséges egyes létesítmények építtetőjének
kijelöléséről, valamint a  toronyugrás céljából létesítendő óriás ugrótorony létesítését szolgáló ingatlanok
meghatározásáról szóló 451/2015. (XII. 28.) Korm. rendelet rendelkezéseivel – az 5. pont a) alpontja szerinti forrás
rendelkezésre bocsátása érdekében kössön támogatási szerződést – az  1.  melléklet 1.  pontja szerinti beruházás
vonatkozásában Budapest Főváros XIII. Kerületi Önkormányzattal, az  1.  melléklet 2–6.  pontja szerinti beruházások
vonatkozásában Budapest Főváros Önkormányzatával – elszámolási kötelezettség, a  fel nem használt támogatási
összeg tekintetében pedig visszafizetési kötelezettség rögzítésével;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 8. az 1. melléklet 1–6. pontja szerinti beruházások vonatkozásában
a) az Áht. 36.  § (4a)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva előzetes jóváhagyását adja a  nemzeti
fejlesztési miniszter számára a  bruttó 9532,0 millió forint értékű, többéves fizetési kötelezettséggel járó
szerződések megkötéséhez,
b) az Áht. 36.  § (4b)  bekezdés b)  pontja alapján az  a)  alpont szerinti szerződések esetében felhatalmazást ad
éven túli kötelezettségvállalásra a 6. pontban meghatározott, 2017. évi részösszeg tekintetében;
9. az 1.  melléklet 7.  pontja szerinti fejlesztés ütemezett megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági
minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjanak – az  engedélyköteles építési tevékenységre
vonatkozó fordított általános forgalmi adó kötelezettség figyelembevételével szükséges – legfeljebb 1934,0 millió
forint összegű forrásnak a 2017. évi központi költségvetés tervezése során a XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos
bevételek és kiadások fejezetében történő biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2017. évi központi költségvetés tervezése során
10. az 1.  melléklet 7.  pontja szerinti fejlesztés ütemezett megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági
minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjanak – az  engedélyköteles építési tevékenységre
vonatkozó fordított általános forgalmi adó kötelezettség figyelembe vételével szükséges – legfeljebb 1933,0 millió
forint összegű forrásnak a 2018. évi központi költségvetés tervezése során a XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos
bevételek és kiadások fejezetében történő biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2018. évi központi költségvetés tervezése során
11. az 1. melléklet 7. pontja szerinti beruházás vonatkozásában
a) az Áht. 36. § (4a) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva előzetes jóváhagyását adja az állam nevében
eljáró Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. számára a  bruttó 5833,2 millió forint értékű, többéves fizetési
kötelezettséggel járó szerződések megkötéséhez,
b) az Áht. 36.  § (4b)  bekezdés b)  pontja alapján az  a)  alpont szerinti szerződések esetében felhatalmazást ad
éven túli kötelezettségvállalásra a 2017. év vonatkozásában bruttó 2333,0 millió forint, valamint a 2018. év
vonatkozásában bruttó 2333,0 millió forint tekintetében;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2016. június 30.
12. az 1.  melléklet 8.  pontja szerinti fejlesztés ütemezett megvalósítása érdekében felhívja a  nemzetgazdasági
minisztert és a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjanak legfeljebb 1206,0 millió forint összegű forrásnak
a  2017. évi központi költségvetés tervezése során a  XLIII. Az  állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások
fejezetében történő biztosításáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2017. évi központi költségvetés tervezése során
13. az Áht. 36. § (4b) bekezdés b) pontja alapján az 1. melléklet 8. pontja szerinti fejlesztések esetében felhatalmazást ad
éven túli kötelezettségvállalásra a 2017. év vonatkozásában bruttó 1206,0 millió forint tekintetében;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2016. június 30.
14. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon az 5. pont szerint átcsoportosított 10 183,2 millió forint
visszapótlásáról a Kvtv. 1. melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok
cím, 39. Sportlétesítmények fejlesztése és kezelése alcím, 17. Nemzeti Olimpiai Központ beruházás támogatása
jogcímcsoport javára.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2016. július 31. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
16/2007. (V. 21.) KüM határozata a Magyar Köztársaság és Románia között, a szociális biztonságról szóló Egyezmény végrehajtására szolgáló Igazgatási Megállapodás kihirdetéséről szóló 256/2006. (XII. 15.) Korm. rendelet 2–3. §-a hatálybalépéséről.
A 256/2006. (XII. 15.) Korm. rendelettel a Magyar Közlöny 2006. december 15-i, 155. számában kihirdetett,
a Magyar Köztársaság és Románia között, a szociális biztonságról szóló Egyezmény végrehajtására szolgáló Igazgatási Megállapodás 13. cikkének 1. bekezdése szerint
a Megállapodás a hatálybalépéshez szükséges belső eljárások befejezéséről tájékoztató diplomáciai úton megküldött
utolsó hivatalos értesítés kézhezvételét követő napon lép
hatályba.
Az Egyezmény 13. cikke szerinti jegyzékváltásra 2007.
május 9-én került sor.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 256/2006.
(XII. 15.) Korm. rendelet 4. § (3) bekezdésével, megállapítom, hogy a Magyar Köztársaság és Románia között,
a szociális biztonságról szóló Egyezmény végrehajtására
szolgáló Igazgatási Megállapodás kihirdetéséről szóló
256/2006. (XII. 15.) Korm. rendelet 2–3. §-a 2007. május
10-én, azaz kettőezer-hét május tizedikén lépett hatályba.
Dr. Göncz Kinga s. k.,


text:
1229/2015. (IV. 20.) Korm. határozata a KEOP-1.2.0./B/10-2010-0054 azonosító számú („Sajókaza község szennyvízelvezetés és -tisztítás” című) projekt közbeszerzési eljárása megindításához történő hozzájárulásról.
A Kormány
 1. hozzájárul a  KEOP-1.2.0./B/10-2010-0054 azonosító számú, „Sajókaza község szennyvízelvezetés és
-tisztítás” című projekt, Vállalkozási szerződés a  „Sajókaza község szennyvízelvezetés- és tisztítás” tárgyú
KEOP 1.2.0./B/10-2010-0054 azonosító számú projekt keretében kiegészítendő építési beruházási feladatok
(házi bekötések és út helyreállítás) ellátása tárgyú közbeszerzési eljárás (a továbbiakban: közbeszerzési eljárás)
megindításához a  2007–2013 programozási időszakban az  Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az  Európai
Szociális Alapból és a  Kohéziós Alapból származó támogatások felhasználásának rendjéről szóló 4/2011. (I. 28.)
Korm. rendelet 114/B. § (1) bekezdése alapján,
2. tudomásul veszi, hogy a  közbeszerzési eljárás eredményeként megkötendő szerződés teljesítésének várható
határideje 2015. június 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
11/2016. (XI. 24.) OBH utasítása a kegyeleti szabályzatról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a bíróságok szervezetéről
és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény 76. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a kegyeleti
szabályzatról a következő normatív utasítást adom ki:
1. A szabályzat célja és hatálya 1. § (1) Az utasítás (a továbbiakban: szabályzat) célja, hogy a szolgálati jogviszonya alatt, illetve nyugállományba vonulását
követően elhunyt bírákról és igazságügyi alkalmazottakról történő megemlékezés azonos elvek mentén történjen.
(2) A szabályzat hatálya az Országos Bírósági Hivatalra (a továbbiakban: OBH) és a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról
szóló 2011. évi CLXI. törvény 16. § b)–e) pontjában meghatározott bíróságokra terjed ki.
(3) Nem tartozik a szabályzat hatálya alá a bíróságok és az Országos Bírósági Hivatal gazdálkodásáról szóló szabályzatról
szóló 5/2013. (VI. 25.) OBH utasítás szerinti temetési segély.
2. § E szabályzat alkalmazásában:
a) bíróság: az OBH, az ítélőtábla és a törvényszék;
b) bíróság elnöke: az OBH, az ítélőtábla és a törvényszék elnöke.
2. Kegyeleti megemlékezés 3. § A  bíróság elnöke a  szolgálati jogviszonya alatt, illetve nyugállományba vonulását követően elhunyt bíró és
az igazságügyi alkalmazott haláláról a megbecsülést kifejezésre juttató, a 4. §-ban rögzített tiszteletadással emlékezik
meg.
4. § A kegyeleti megemlékezés körében a bíróság elnöke gondoskodhat különösen:
a) a gyászlobogó szolgálati hely szerinti, illetve más bírósági épületre történő kihelyezéséről;
b) a bíróság képviseletéről a temetésen, illetve a hozzátartozók kérésére gyászbeszéd tartásáról;
c) a bíróság nevében történő részvétnyilvánításról vagy
d) az elhunyt nevének helyben szokásos módon történő megörökítéséről, különösen méltató beszéd tartásával,
fénykép, emléktábla elhelyezésével, intranetes gyászhír megjelentetésével, belső elektronikus levél
kiküldésével.
3. Saját halottnak nyilvánítás és kegyeleti támogatás 5. § (1) A  bíróság elnöke a  bíróság saját halottjának nyilvánítja azt a  szolgálati jogviszonya alatt, illetve nyugállományba
vonulását követően elhunyt bírót vagy igazságügyi alkalmazottat:
a) aki a  bíróságon végzett munkája elismeréséül az  Országgyűlés által alapított kitüntetésben vagy Juhász
Andor-díjban részesült;
b) aki kiemelkedő munkájával hozzájárult a bíróság eredményes működéséhez, és legalább 25 évig bíróságon
szolgálati jogviszonyban állt;
c) aki igazságügyi szolgálat teljesítése során, illetve igazságügyi szolgálati tevékenysége miatt ért támadás
következtében vesztette életét; vagy
d) akit a bíróság elnöke példamutató életútja, kiemelkedő tevékenysége miatt erre érdemesnek tart.
(2) A bíróság elnöke a saját halottnak nyilvánított elhunyt bíró és igazságügyi alkalmazott iránti megbecsülés és tisztelet,
valamint a hozzátartozók gyászában való osztozás kifejezéseként kegyeleti támogatást állapíthat meg.
(3) A kegyeleti támogatás formái:
a) a temetésre koszorú küldése;
b) gyászközlemény megjelentetése, hozzátartozók részéről érkezett igény esetén köszönetnyilvánítás
megjelentetése;
c) a temetés megszervezésében történő közreműködés vagy
d) az elhunyt saját halottként történő eltemettetése.
6. § (1) A saját halottként történő eltemettetés kiterjed a temetési költségek részben vagy egészben történő megtérítésére,
mely tartalmazhatja:
a) a kegyeleti szolgáltatások és kellékek, különösen a halottszállítás, hűtés, ravatalozás, koporsó, szemfedél, urna,
hamvasztás költségét;
b) a gyászjelentéssel kapcsolatos költségeket;
c) a gyászszertartással kapcsolatos költségeket.
(2) A saját halottként történő eltemettetésre legfeljebb a bírói illetményalapnak megfelelő összeg használható fel.
 (3) A  temetési költségek elszámolása és megtérítése a  bíróság nevére kiállított számla, valamint a  halotti anyakönyvi
kivonat másolatának benyújtása ellenében történik. 4. Hatásköri és eljárási szabályok
7. § (1) A bíróság elnöke eseti vagy állandó jelleggel háromtagú Kegyeleti Bizottságot állíthat fel, melynek tagjait a bíróság
elnöke jelöli ki.
(2) Amennyiben a bíróságon Kegyeleti Bizottság működik, a bíróság elnöke a saját halottként történő eltemettetésről
a Kegyeleti Bizottság szótöbbséggel elfogadott javaslata alapján dönt.
8. § A kegyeleti megemlékezés és támogatás során az elhunyt bíró vagy igazságügyi alkalmazott végakaratának, valamint
a hozzátartozók kérésének megfelelően kell eljárni.
9. § Nem részesülhet kegyeleti megemlékezésben és kegyeleti támogatásban az, aki arra a  bírák és igazságügyi
alkalmazottak tevékenysége elismeréséről szóló szabályzatról szóló 6/2012 (IV. 13.) OBH utasítás 14. § (1) bekezdésében
foglaltak szerint méltatlanná vált.
5. Hatályba léptető és záró rendelkezések 10. § Ez az utasítás 2017. január 1-jén lép hatályba.
11. § A szabályzatban foglaltak végrehajtására a bíróság elnöke belső szabályzatot alkothat.
Dr. Handó Tünde s. k.,
 elnök


text:
165/2013. (IV. 11.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés c) pontja, valamint a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 27. §
(3) bekezdése alapján – az emberi erőforrások miniszterének a fenntartóval egyetértésben tett javaslatára – dr. Szalma
Józsefet, a Károli Gáspár Református Egyetem egyetemi docensét 2013. április 1. napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2013. március 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
25/2016. (XII. 30.) NGM utasítása a Magyar Államkincstár Szervezeti és Működési Szabályzatáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
73.  §  (1)  bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva – figyelemmel a  jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény
23.  §  (4)  bekezdés c)  pontjára és az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet
13. § (1) bekezdésében foglaltakra – a következő utasítást adom ki:
1. § A Magyar Államkincstár Szervezeti és Működési Szabályzatát (a továbbiakban: Szabályzat) az 1. melléklet tartalmazza.
2. § Ez az utasítás a 2017. január 1-jén lép hatályba.
3. § Hatályát veszti a Magyar Államkincstár Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 8/2015. (III. 26.) NGM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


text:
21/2015. (VI. 18.) AB határozata a víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. CCIX. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 58/2013. (II. 27.) Korm. rendelet 2013. március 1. és 2013. december 31. között hatályos 62. § (5) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és folyamatban lévő perben történő alkalmazásának kizárásáról.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló bírói
kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
1. Az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. évi CCIX. törvény egyes
rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 58/2013. (II. 27.) Korm. rendelet 62. § (5) bekezdése a 2013. március 1. napja
és 2013. december 31. napja közötti időszakban a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. évi CCIX. törvény 52.  §
(2) bekezdésébe ütköző szabályt tartalmazott, ezért alaptörvény-ellenes volt.
2. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az alaptörvény-ellenes jogszabályi rendelkezés a Miskolci Közigazgatási és
Munkaügyi Bíróságon folyamatban lévő 12.K.27.418/2014. számú perben nem alkalmazható.
Az Alkotmánybíróság elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
I. [1] A Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság bírája – a  közigazgatási határozat felülvizsgálatára irányuló
12.K.27.418/2014. számú per felfüggesztése mellett – az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény
(a  továbbiakban: Abtv.) 25.  § (1)  bekezdése alapján egyedi normakontroll eljárást kezdeményezett a  víziközműszolgáltatásról szóló 2011. évi CCIX. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 58/2013. (II. 27.) Korm.
rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 2013. március 1. napja és 2014. december 11. napja között hatályos 62. §
(5) bekezdésével összefüggésben.
[2] A bírói kezdeményezésre okot adó ügyben a  szolgáltató a  bekötési vízmérő és a  mellékvízmérők különbözetét
a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. évi CCIX. törvény (a  továbbiakban: Vksztv.) alapján a  társasházzal mint
a  bekötési vízmérő szerinti fogyasztóval kívánta megfizettetni, a  Vksztv. 52.  § (2)  bekezdése szerint ugyanis
a „bekötési vízmérő és a  mellékvízmérők mérési különbözetéből megállapított különbözetet a  bekötési vízmérő
szerinti felhasználó fizeti meg a víziközmű-szolgáltatónak”. A fogyasztóvédelmi felügyelőség 2013. december 12-én
kelt határozata szerint mindazonáltal a Korm. rendelet alapján a különbözet mégsem számlázható ki a társasháznak.
A  Korm. rendelet 62.  § (5)  bekezdése ugyanis lényegében kivételt engedett az  idézett törvényi főszabály alól,
amikor úgy rendelkezett, hogy az „nem vonatkozik arra az  esetre, ahol a  bekötési vízmérő mellett az  elkülönített
vízhasználatok kizárólag hitelesített vízmérőkkel rendelkeznek”. A  bírósági eljárás a  szolgáltatónak az  elsőfokú
döntést helybenhagyó másodfokú határozat ellen benyújtott keresete alapján indult.
[3] A Vksztv. 2014. január 1. napjával módosult: a  jogalkotó egy új (2a)  bekezdést illesztett az  52.  §-ba, mely már
lehetővé tette, hogy a  víziközmű-szolgáltatási díj elszámolásának alapja – bizonyos feltételek esetében –
a főszabálytól eltérően a mellékvízmérőkön mért fogyasztás legyen. Ugyanakkor az indítványozó bíró hangsúlyozza,
hogy a szóban forgó időszakban („a vizsgálat alá vont számlázási gyakorlat tanúsítására [...] a 2013-as év folyamán
került sor”) a Korm. rendelet még „úgy tartalmazta főszabálytól való eltérés esetének a szabályozását, hogy a törvény
ilyen eltérést nem engedélyezett”.
[4] A bíró szerint tehát a  Korm. rendelet (egyébként 2014. december 11. napjáig hatályban volt) 62.  § (5)  bekezdése
a  2013. december 31. napjáig terjedő időszakban – tehát a  törvény kifejezett módosításáig – a  Vksztv. 52.  §
(2)  bekezdésébe ütköző rendelkezést tartalmazott, ezzel megsértve az  Alaptörvény 15.  § (4)  bekezdését (mely
szerint a Kormány rendelete törvénnyel nem lehet ellentétes).
[5] A bírói kezdeményezés utal a 3011/2014. (II. 11.) AB határozatra is, mely ugyanezzel a problémával foglalkozott, de
polgári perben előterjesztett bírói kezdeményezés alapján. Az  indítványt elutasító döntését az  Alkotmánybíróság
akkor arra alapította, hogy mivel „a bírói kezdeményezés szerint alkalmazásra kerülő kormányrendelet már
a  törvénnyel – annak módosítása következtében – nem ellentétes, a  kormányrendelet a  kezdeményezésben
hivatkozott okokra alapítva nem alaptörvény-ellenes” {Indokolás [16]}. Jelen ügy indítványozó bírója szerint ez  az
érvelés is azt támasztja alá, hogy a jogszabályi ellentét korábban – az általa megjelölt időszakban – fennállt.
II. [6] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezése:
„15. cikk (4) A Kormány rendelete törvénnyel nem lehet ellentétes.”
[7] 2.1. A Vksztv. érintett – 2013. december 31. napjáig hatályos – rendelkezései:
„52. § (1) Közműves ivóvízellátás esetében az elszámolás a bekötési vízmérő mérési adatain alapul.
(2) A bekötési vízmérő és a mellékvízmérők mérési különbözetéből megállapított különbözetet a bekötési vízmérő
szerinti felhasználó fizeti meg a víziközmű-szolgáltatónak.”
[8] 2.2. A Vksztv. érintett – 2014. január 1. napjától hatályos – rendelkezései:
„52. § (1) Közműves ivóvízellátás esetében az elszámolás a bekötési vízmérő mérési adatain alapul.
(2) A  bekötési vízmérő és a  mellékvízmérők mérési különbözeteként megállapított vízfogyasztás utáni víziközműszolgáltatási díjat a bekötési vízmérő szerinti felhasználó fizeti meg a víziközmű-szolgáltatónak.
(2a) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérően a víziközmű-szolgáltatási díj elszámolásának alapja a mellékvízmérőkön mért
fogyasztás, ha
a) a  bekötési vízmérő mellett az  elkülönített vízhasználók elkülönített vízhasználati helye és más vízvételi helyek
kizárólag hiteles, plombával vagy záró bélyeggel ellátott mellékvízmérőkkel és hatályos mellékszolgáltatási
szerződéssel rendelkeznek, és
b) a  mellékvízmérőkön és a  bekötési vízmérőn mért fogyasztási adatok, valamint a  helyszíni ellenőrzés alapján
a  csatlakozó hálózati szakaszon a  karbantartás elmaradására visszavezethető vízveszteség vagy az  elszámolatlan
vízvétel lehetősége kizárható.”
[9] 3. A Korm. rendelet érintett – 2013. március 1. napja és 2014. december 11. napja között hatályos rendelkezései:
„62.  § (4) Az  ingatlanon fogyasztott víz mennyisége szempontjából a  bekötési vízmérő az  irányadó. A  bekötési
vízmérő és az elkülönített vízhasználatokat mérő mellékvízmérők mérési különbözetéből megállapított fogyasztási
különbözet esetén a  bekötési vízmérő szerinti felhasználó köteles a  fogyasztási különbözetet a  víziközműszolgáltatónak megfizetni.
(5) A  (4)  bekezdés nem vonatkozik arra az  esetre, ahol a  bekötési vízmérő mellett az  elkülönített vízhasználatok
kizárólag hitelesített vízmérőkkel rendelkeznek.”
III. [10] A bírói kezdeményezés megalapozott. [11] 1. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt azt vizsgálta meg, hogy az  indítvány megfelel-e az Abtv.-ben írt formai és
tartalmi feltételeknek.
[12] Megállapítható volt, hogy a  kérelem a  határozottság Abtv. 52.  § (1b)  bekezdésében felsorolt követelményeinek
eleget tesz. A  kérelem a) tartalmazza azt a  törvényi rendelkezést, amely megállapítja az  Alkotmánybíróság
hatáskörét az  indítvány elbírálására, továbbá azt, amely az  indítványozó indítványozói jogosultságát megalapozza
[Abtv. 25.  § (1)  bekezdés]; b) az  eljárás megindításának indokait [alaptörvény-ellenesnek tartott jogszabályi
rendelkezés folyamatban lévő egyedi ügy elbírálása során történő alkalmazása]; c) az  Alkotmánybíróság által
vizsgálandó jogszabályi rendelkezést [Korm. rendelet 62.  § (5)  bekezdése a  2013. március 1. napjától 2013.
december 31. napjáig terjedő időszakban]; d) az  Alaptörvény megsértett rendelkezését [15.  cikk (4)  bekezdés];
indokolást arra nézve, hogy a  sérelmezett rendelkezés miért ellentétes az  Alaptörvény megjelölt rendelkezésével,
valamint kifejezett kérelmet arra, hogy az  Alkotmánybíróság állapítsa meg a  megjelölt törvényi szakaszok
alaptörvény-ellenességét (a  bíró a  támadott jogszabályi rendelkezés hatályon kívül helyezésére tekintettel annak
megsemmisítését nem kérte).
[13] A Korm. rendelet támadott 62. § (5) bekezdése – a § 2014. december 11-ei hatállyal történő újraszabályozása miatt –
jelenleg már nincs hatályban. Nincs eljárásjogi akadálya azonban annak, hogy az Alkotmánybíróság az Abtv. 41. §
(3) bekezdése alapján a jogalkotó által hatályon kívül helyezett norma alaptörvény-ellenességét megvizsgálja, ha azt
konkrét esetben – folyamatban lévő bírósági eljárásban – még alkalmazni kellene.
[14] A bíró egyértelműen állította, hogy a  támadott jogszabályi rendelkezést [a Korm. rendelet 62.  § (5)  bekezdését]
alkalmaznia kellene („az anyagi jogviszonyokat a megvalósításuk időszakában hatályos anyagi jogszabályok alapján
kell megítélni” – szól az érvelés), és saját eljárását felfüggesztve fordult az Alkotmánybírósághoz, tehát az Abtv. 25. §
(1) bekezdésében írt feltételek is teljesülnek.
[15] A 3011/2014. (II. 11.) AB határozatra figyelemmel az  indítvánnyal összefüggésben szükségessé vált annak
mérlegelése is, hogy az  ügy az  Abtv. 31.  §-a alapján nem minősül-e res iudicatának, ítélt dolognak. A  korábbi
ügyben a  jelen üggyel megegyező volt a  támadott jogszabályi rendelkezés és az  alkotmányjogi probléma
[a Korm. rendelet 62. § (5) bekezdésének a Vksztv. 52. § (2) bekezdésével való összhangja], azonban akkor polgári
perről volt szó, melyben a  későbbi jogszabály-módosításnak jelentősége volt. Mivel az  indítvány elbírálásának
időpontjában a  bírói kezdeményezésre okot adó jogszabályi állapot már nem állt fenn, az  Alkotmánybíróság
a  kérelmet érdemi határozattal elutasította. Az  Abtv. 31.  § (1)  bekezdése értelmében érdemi alkotmánybírósági
döntés esetében is helye van azonban eljárásnak, ha a „körülmények alapvetően megváltoztak”, illetve jelen ügyben
annak is jelentősége van, hogy közigazgatási perről van szó: a  bíróságnak egy 2013-ban keletkezett tényállás
alapján hozott hatósági határozat jogszabályszerűségét kell elbírálnia, kifejezetten a  tényállás keletkezésének
az  időpontjában hatályos jogszabályi környezet alapján. Az  Alkotmánybíróság ezért úgy ítélte meg, hogy res
iudicata megállapításának nincs helye.
[16] A bírói kezdeményezést mindezek alapján az Alkotmánybíróság az alábbiak szerint érdemben bírálta el.
[17] 2. Az  érintett – törvényi és végrehajtási rendeletbe foglalt – szabályozási környezetet áttekintve a  következők
állapíthatók meg.
[18] 2.1. A Vksztv. 52.  § (1)–(2)  bekezdése alapján az  ivóvíz-fogyasztás elszámolása a  bekötési vízmérő mérési adatain
alapul, és ha a  bekötési vízmérő és a  mellékvízmérők között mérési különbözet áll fenn, azt a  bekötési vízmérő
szerinti felhasználó fizeti meg a víziközmű-szolgáltatónak [megjegyzendő: Vksztv. 52. § (2) bekezdésének szövege
2014. január 1-jétől módosult, a  szabályozási tartalom azonban nem változott]. 2013. december 31-ig a  törvény
ebben a tekintetben egyéb szabályokat, kivételeket nem állapított meg.
[19] 2014. január 1. napjától az idézett §-ba beiktatásra került a (2a) bekezdés [lásd az egyes energetikai tárgyú törvények
módosításáról szóló 2013. évi CCXXVII. törvény 21. § (2) bekezdés], mely kivételként rögzítette, hogy a szolgáltatási
díj elszámolásának alapja a  mellékvízmérőkön mért fogyasztás is lehet, s meghatározta e  kivétel alkalmazásának
konkrét feltételeit is [hitelesített mellékvízmérők és mellékszolgáltatási szerződés megléte, vízveszteség vagy
elszámolatlan vízvétel lehetőségének kizártsága, lásd részletesen Vksztv. 52. § (2a) bekezdés a)–b) pontjai].
[20] 2.2. A  Vksztv. végrehajtási rendeleteként megalkotott Korm. rendelet 2013. március 1. napja (tehát a  rendelet
hatálybalépése) és 2014. december 11. napja között hatályos 62.  § (4)  bekezdése lényegében megismételte
a  törvényi főszabályt, amikor kimondta, hogy „[a]z ingatlanon fogyasztott víz mennyisége szempontjából
a  bekötési vízmérő az  irányadó. A  bekötési vízmérő és az  elkülönített vízhasználatokat mérő mellékvízmérők
mérési különbözetéből megállapított fogyasztási különbözet esetén a  bekötési vízmérő szerinti felhasználó
köteles a  fogyasztási különbözetet a  víziközmű-szolgáltatónak megfizetni.” Ugyanakkor az  (5)  bekezdés szerint
ez  „nem vonatkozik arra az  esetre, ahol a  bekötési vízmérő mellett az  elkülönített vízhasználatok kizárólag
hitelesített vízmérőkkel rendelkeznek”. Ez a Korm. rendelet által meghatározott eset azt jelentette, hogy hitelesített
mellékvízmérők használata esetében – a  Vksztv.-ben foglaltak ellenére – a  bekötési vízmérő szerinti felhasználót
nem lehetett a  mellékmérők és a  bekötési mérő között fennálló esetleges mérési (fogyasztási) különbözet
megfizetésére kötelezni.
[21] A Vksztv. 2014. január 1-jei hatállyal történt módosítása után a  Korm. rendelet módosítására is sor került
2014. december 11-ei hatállyal [lásd 292/2014. (XI. 26.) Korm. rendelet a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. évi
CCIX. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 58/2013. (II. 27.) Korm. rendelet módosításáról, 12.  §].
Ennek nyomán a  Korm. rendeletnek a  vízmérésről szóló teljes alcíme újraszabályozásra került, és jogalkotó az
(5)–(12)  bekezdésben helyezte el a  Vksztv. 52.  § (2a)  bekezdése szerinti elszámolás mint kivételes eset
végrehajtásának részletes szabályait. E  körben a  Korm. rendelet kifejezetten hivatkozik is a  Vksztv. 52.  §
(2a) bekezdésére.
[22] 3. A  Vksztv. és a  Korm. rendelet előírásainak áttekintése után az  Alkotmánybíróság a  jogszabályi rendelkezések
egymáshoz való viszonyát illetően a következőket állapította meg.
[23] A Vksztv. 2013. december 31-ig hatályos, kivételt meg nem engedő, kifejezett szabálya szerint a  hitelesített
mellékvízmérők szerinti összesített fogyasztás és a  bekötési vízmérő szerinti fogyasztás közötti különbözetet
egyértelműen a  bekötési vízmérő szerinti fogyasztó volt köteles megfizetni. Ugyanakkor a  Korm. rendelet alapján
ezt a szolgáltató mégsem számlázhatta ki a bekötési vízmérő szerinti fogyasztónak.
[24] A Korm. rendelet nyilvánvalóan abból indult ki, hogy hitelesített mellékvízmérők esetében a mellékmérők szerinti
fogyasztás összege és a  bekötési vízmérő szerinti fogyasztás között eltérés elvileg nem lehet. Nem számolt
ugyanakkor a  vízveszteség, illetve az  esetleges elszámolatlan vízvétel lehetőségével, ami – ahogyan azt a  jelen
ügyben előterjesztett bírói kezdeményezésre okot adó ügy is igazolja, illetve erre enged következtetni a  Vksztv.
későbbi újraszabályozása is [lásd 52.  § (2a)  bekezdés] – reális lehetőség. A  Korm. rendelet 62.  § (5)  bekezdése
az Alkotmánybíróság megítélése szerint ebből következően nem pusztán egy végrehajtási szabályt állapított meg,
hanem – 2014. január 1. napja előtt – a Vksztv. előírása alóli kifejezett kivételként funkcionált.
[25] Mindez azt jelentette, hogy a  vizsgált időszakban a  két jogszabályból nyilvánvalóan ellentétes következtetés volt
levonható arra nézve, hogy ilyen esetben kinek kell megfizetnie az  esetleges többletfogyasztást: a  Vksztv. 52.  §
(2) bekezdése szerint egyértelműen a bekötési vízmérő szerinti fogyasztónak, a Korm. rendelet 62. § (5) bekezdése
szerint viszont – mivel ezt a Vksztv.-vel ellentétesen kizárta – egyértelműen a szolgáltatónak.
[26] Az Alkotmánybíróság ezért a  bírói kezdeményezésnek helyt adva megállapította: a  Korm. rendelet 62.  §
(5) bekezdése a 2013. március 1. napja és 2013. december 31. napja közötti időszakban – megsértve az Alaptörvény
15. cikk (4) bekezdését – a Vksztv. 52. § (2) bekezdésébe ütköző szabályt tartalmazott, ezért alaptörvény-ellenes volt.
[27] Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az  alaptörvény-ellenes jogszabályi rendelkezés – figyelemmel az  Abtv.
45. § (2) bekezdésére – a Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságon folyamatban lévő 12.K.27.418/2014. számú
perben nem alkalmazható.
[28] 4. Az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés második mondata alapján – az  ügy társadalmi jelentőségére
tekintettel – elrendeli e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét.
Budapest, 2015. június 15. Dr. Lenkovics Barnabás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
54/2013. (XII. 21.) ORFK utasítása a körözési nyilvántartási rendszerrel és a körözési eljárással kapcsolatos rendőrségi feladatokról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja, valamint a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény
6. § (1) bekezdés b) pontja alapján – a körözési nyilvántartási rendszerről és a személyek, dolgok felkutatásáról és azonosításáról
szóló 2013. évi LXXXVIII. törvénnyel, valamint a körözési nyilvántartási rendszer egyes nyilvántartásai részére történő adatközlésről
és a  körözési eljárás lefolytatásának részletes szabályairól, valamint egyes miniszteri rendeletek módosításáról szóló 63/2013.
(XI. 28.) BM rendelet rendelkezéseivel összhangban – kiadom az alábbi utasítást:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Hatály 1. Az utasítás hatálya kiterjed:
a) az Országos Rendőr-főkapitányságra (a továbbiakban: ORFK);
b) a Készenléti Rendőrségre (a továbbiakban: KR);
c) a Repülőtéri Rendőr Igazgatóságra (a továbbiakban: RRI);
d) a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányságokra (a továbbiakban: MRFK);
e) a rendőrkapitányságokra és a határrendészeti kirendeltségekre.
II. FEJEZET
RÉSZLETES RENDELKEZÉSEK 2. A Körözési Nyilvántartási Rendszer működtetése, felhasználása és a körözési adatok kezelése
2. A körözési nyilvántartási rendszerről és a  személyek, dolgok felkutatásáról és azonosításáról szóló 2013. évi
LXXXVIII.  törvény (a továbbiakban: Körtv.) 3–5.  §-aiban és 7.  §-ában meghatározott személyek és dolgok adatait
a HERMON Körözési Információs Rendszerben (a továbbiakban: HERMON) kell rögzíteni.
3. A körözési nyilvántartási rendszer egyes nyilvántartásai részére történő adatközlésről és a  körözési eljárás
lefolytatásának részletes szabályairól, valamint egyes miniszteri rendeletek módosításáról szóló 63/2013. (XI. 28.)
BM rendelet 5. §-a szerinti értesítés a HERMON e-mail alapú üzenetküldő moduljából kerül megküldésre a körözési
eljárás lefolytatására illetékes rendőri szervhez.
4. A HERMON-ba az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv (a továbbiakban: rendőrség) hatáskörébe
tartozó körözés elrendelését követően a  Robotzsaru integrált ügyviteli, ügyfeldolgozó és elektronikus iratkezelő
rendszer (a továbbiakban: Robotzsaru rendszer) továbbítja az adatokat
a) a bűnügyi;
b) a szabálysértési vagy
c) az általános modulból.
5. A HERMON az ORFK központi számítógéprendszerén a hét valamennyi napján 24 órás üzemmódban az országos zárt,
belső intranetes táv-adatátviteli hálózatán keresztül a http://korozes.police.hu/HERMON címen érhető el.
6. A körözési eljárás szakirányításával összefüggő, továbbá a  Körtv. alapján a  nyilvántartó hatáskörébe tartozó
adatkezelési feladatokat az  ORFK Bűnügyi Főigazgatóság körözési adatkezelésért felelős szervezeti eleme
(a továbbiakban: Körözésfelügyelet) látja el, együttműködve a Robotzsaru rendszer fejlesztéséért és üzemeltetéséért,
valamint a HERMON üzemeltetéséért felelős szervezeti elemmel.
7. A Körözésfelügyelet az  adatkezeléssel kapcsolatos feladatok mellett a  HERMON-nal kapcsolatos felhasználói
támogatás biztosítására 24 órás készenléti szolgálatot lát el, valamint gondoskodik az  oktatási, továbbképzési
feladatok végrehajtásáról.
3. A dolgok rejtett ellenőrzése céljából, valamint az ismeretlen helyen lévő dolgok miatt elrendelt körözés
esetén alkalmazandó illetékességi szabályok
8. A Schengeni Információs Rendszer második generációja keretében történő információcseréről, továbbá egyes
rendészeti tárgyú törvények ezzel, valamint a  Magyary Egyszerűsítési Programmal összefüggő módosításáról
szóló 2012. évi CLXXXI. törvény 7. §-a szerinti dolgok rejtett ellenőrzése céljából a  rendőrség és a nem rendőrség
által elrendelt körözés alapján a körözési eljárás lefolytatására a körözést elrendelő szerv, hatóság vagy egyéb szerv
székhelye szerinti rendőrkapitányság illetékes, továbbá megkeresés alapján az MRFK és a KR Nemzeti Nyomozó Iroda
célkörözési egységei járnak el.
9. Az ismeretlen helyen lévő (elvesztett) dolog miatt a  rendőrség által elrendelt körözés alapján a  körözési eljárás
lefolytatására az a rendőrkapitányság illetékes, amely a dolog körözését elrendelte.
4. A körözés hatálya alatt álló személyekkel és dolgokkal kapcsolatos intézkedések
10. A rendőrség a  HERMON-ban rögzített körözési adatok, a  Schengeni Információs Rendszer (a továbbiakban: SIS II)
jelzései, illetőleg az Interpol Magyar Nemzeti Iroda által továbbított adatok alapján
a) felkutatja
aa) a hazai hatóságok által elfogatóparanccsal, európai vagy nemzetközi elfogatóparanccsal körözött
személyeket,
ab) az európai vagy nemzetközi elfogatóparancs hatálya alatt álló, vélhetően Magyarországon tartózkodó
személyeket,
ac) a Magyarországról eltűnt, illetve vélhetően Magyarországon tartózkodó eltűnt személyeket,
ad) a bírósági végrehajtó által elrendelt körözés alapján körözött kiskorú személyeket,
ae) a más hatóságok által – polgári, szabálysértési, közigazgatási eljárásban – elrendelt körözés hatálya
alatt álló személyt a tartózkodási helyének, illetve személyazonosságának megállapítása céljából;
b) végrehajtja az intézkedéssel érintett személlyel szemben vagy dologgal kapcsolatban a körözésben, illetőleg
a SIS II jelzésben és a jogszabályban meghatározott intézkedéseket.
11. Az eltűnt személy körözését elrendelő rendőri szerv a  körözés elrendelése előtt előzetes ellenőrzés keretében
– amennyiben az eltűnés körülményei alapján indokolt – ellenőrzi, hogy
a) az eltűnt személyt az  eltűnést követően mentőszolgálat szállította-e, illetve az  eltűnt személy lakóhelye,
illetőleg az eltűnés helye szerint illetékes kórház befogadta-e;
b) eltűnését követően az  eltűnt személlyel kapcsolatban történt-e rendőri intézkedés, nem vált-e baleset
áldozatává;
c) az eltűnt személyt büntetés-végrehajtási intézet befogadta-e;
d) az eltűnt személy szerepel-e a rendelkezésre álló nyilvántartásokban;
e) az eltűnt személy rendőri szerv őrizetében vagy előzetes letartóztatásban van-e;
f ) az eltűnt személy nem azonos-e valamely, már megtalált és ismeretlen személyazonosságú holttesttel;
g) nem magyar állampolgár eltűnt személy esetében az idegenrendészeti nyilvántartás, illetőleg a menekültügyi
nyilvántartás milyen adatokat tartalmaz. 12. Az eltűnt személy felkutatására illetékes körözési eljárást folytató rendőri szerv a bejelentő részletes meghallgatását
követően, a körözés elrendelése után az eltűnt személlyel kapcsolatban ellenőrzi, hogy
a) az eltűnt személy ismeretlen helyen tartózkodása összefüggésbe hozható-e bűncselekmény elkövetésével;
b) az eltűnt személy milyen okiratokkal (különösen személyazonosító igazolvány, a személyazonosság igazolására
alkalmas más hatósági igazolvány, fegyvertartási engedély), illetőleg a  megtalálását vagy az  azonosítását
segítő tárgyakkal rendelkezik, melyek azok az adatok, amelyek segítséget nyújthatnak az azonosításához;
c) az eltűnt személlyel személyes kapcsolatban lévőknek hol van a lakó-, illetve tartózkodási helye, valamint hogy
ezek a személyek milyen információkkal rendelkeznek az eltűnt személyről;
d) milyen egyéb körülmények ismertek, milyen – különösen az  eltűnt személy életvitelével, személyiségével,
hobbijával, iskolai végzettségével, nyelvismeretével, külföldi kapcsolataival, külföldön történő munkavállalásra,
házasságkötésre irányuló szándékával vagy ezek lehetőségével, esetleges korábbi eltűnése során használt
búvóhelyeivel, kedvelt tartózkodási helyeivel összefüggő – olyan információk, hátrahagyott iratok, tárgyak
állnak rendelkezésre, amelyekből az eltűnt személy lehetséges tartózkodási helyére lehet következtetni;
e) az eltűnt személy valószínűsíthetően milyen magatartást tanúsít, rendelkezik-e lőfegyverrel, ismert-e
öngyilkossági szándéka, kísérelt-e meg már öngyilkosságot, várható-e részéről támadás.
13. A rendőrség az  eltűnt személy felkutatására irányuló intézkedések során a  Körtv. 20., 24–25., valamint 28.  §-ában
meghatározottak megfelelő végrehajtásával
a) feltárja az eltűnt személy kapcsolatrendszerét;
b) megállapítja a pontos – a különös ismertetőjegyekre is kiterjedő – személyleírását;
c) az eltűnés helyén, illetve az eltűnt személy lakókörnyezetében az eltűnt személlyel, kapcsolataival és az eltűnés
körülményeivel összefüggő adatok beszerzése céljából tanúkutatást végez;
d) az adatgyűjtést kiterjeszti az  eltűnt lakóhelyén működő polgárőr szervezet tagjainak rendelkezésére álló
információk beszerzésére;
e) megállapítja az eltűnt személy hitelintézeti és magánszemélyekkel szemben fennálló tartozásait, a nyugdíj,
segély vagy egyéb járandóság folyósításával, illetve átvételével, valamint a  számlamozgásával kapcsolatos
helyszínekre vonatkozó adatokat;
f ) felméri, hogy valamely személy érdekében állhat-e az érintett eltűnése, esetleges halála;
g) feltárja az eltűnést előidéző okokat, különösen az esetlegesen gyanús körülményeket;
h) megismeri az eltűnt személy élet- és munkakörülményeit;
i) ha a  körözési eljárás során rendelkezésre álló adatok azt valószínűsítik, hogy az  eltűnés a  körülményei,
az  eltűnt személy életvitele, foglalkozása, más személyi körülményei alapján bűncselekmény elkövetésével
van összefüggésben, környezettanulmányt készít, és haladéktalanul értesíti az MRFK-t.
14. A 13. pont g) alpont szerinti gyanús körülményként értékelendő, ha
a) az eltűnt személy eltűnés előtti magatartása ellentmond az eltűnés körülményeivel kapcsolatos adatoknak;
b) más személynek – különösen a közvetlen környezetében élőknek, üzlettársaknak – az eltűnéshez bármilyen
érdeke fűződik vagy fűződhet;
c) az eltűnt környezetében élőknek, üzleti vagy egyéb kapcsolatainak az eltűnés utáni magatartása, tevékenysége
arra utal, hogy az  eltűntet nem várják vissza, vagy az  eltűnést a  hatóságok előtt, illetve a  környezetükben
véglegesnek igyekeznek beállítani.
15. A Körtv. 24. § (6) bekezdése alapján az eltűnt személy felkutatására irányuló intézkedések során a körözési eljárást
folytató rendőri szerv az  eltűnt által használt mobiltelefon száma vonatkozásában, figyelemmel az  információs
önrendelkezési jogról és az  információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény 6.  § (2)  bekezdésére, valamint
az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény 157. § (9) bekezdés d) pontjára – indokolt esetben haladéktalanul –,
gondoskodik a készülék helymeghatározási adatainak a hírközlési szolgáltatótól történő beszerzéséről.
16. A rendőrség az  elfogatóparancs saját hatáskörben történő kibocsátása előtt előzetes tájékozódás keretén belül
ellenőrzi az ismeretlen helyen lévő gyanúsított
a) esetleges újabb bejelentett lakó- és tartózkodási helyét;
b) a kényszerintézkedés alatt álló személyek, illetve a fogvatartottak nyilvántartását;
c) külföldi állampolgár esetében az idegenrendészeti nyilvántartásban lévő adatokat;
d) a HERMON-ban lévő adatokat;
e) a Robotzsaru rendszerben lévő adatokat.
17. A rendőrség az  elfogatóparancs hatálya alatt álló személy felkutatására irányuló intézkedések során a  Körtv.
24–26. §-ában meghatározottak megfelelő végrehajtásával az érintett felkutatása és elfogása céljából
a) feltárja az érintett kapcsolatrendszerét;
b) megállapítja a pontos – a különös ismertetőjegyekre is kiterjedő – személyleírását, lehetőség szerint beszerzi
és a körözés eredményessége érdekében felhasználja fényképét;
c) az adatgyűjtést kiterjeszti az  érintett lakóhelyén, illetve lehetséges tartózkodási helyén működő polgárőr
szervezet tagjainak rendelkezésére álló információk beszerzésére;
d) megismeri az  érintett élet- és munkakörülményeit, szokásait, amelyről jelentést készít, és amelyet – ha
a  körözést nem vonták vissza – a  körözés elrendelésétől számított 6 hónap elteltével elektronikus úton
felterjeszt a szakmai irányítást ellátó szervnek.
18. Ha a  rendőrség hivatásos állományú tagja (a továbbiakban: rendőr) szolgálata alatt szolgálati helyéről ismeretlen
helyre távozik vagy onnan távol marad, és közvetlen parancsnokánál (a továbbiakban: parancsnok) hírközlő eszköz
útján sem jelentkezik – más gyanús körülmény hiányában – a  parancsnok legkésőbb 4 óra elteltével intézkedik
a távollét okának és körülményeinek megállapítására, tekintet nélkül a rendőr beosztására és rendfokozatára.
19. A 18. pontban meghatározott idő elteltével a parancsnok intézkedik az előzetes adatgyűjtés végrehajtására, amelynek
keretén belül gondoskodik
a) szükség szerint a lakóhely szerint illetékes rendőrkapitányság bevonásával a rendőr hozzátartozóinál, illetve
lakókörnyezetében történő adatgyűjtésről;
b) a rendőr szolgálati helyén az  általa kizárólagosan használt berendezési tárgyak (páncél- és ruhásszekrény,
íróasztal) átvizsgálásáról a távollét vélhető okának megállapítása céljából;
c) a rendőr fegyverzetének és szolgálati felszerelésének biztonságba helyezéséről.
20. A 19. pontban meghatározott intézkedések eredménytelensége esetén a parancsnok gondoskodik
a) az eltűnt rendőr kapcsolatainak feltérképezése és az eltűnés okának feltárása céljából az érintett személyzeti
anyagának tanulmányozásáról;
b) az eltűnés és a szolgálati feladatok végrehajtása közötti esetleges összefüggések feltárásáról;
c) legfeljebb 12 órán belül az eltűnés bejelentéséről.
21. Ha a  fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény
(a továbbiakban: Hszt.), a honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény (a továbbiakban: Hjt.) hatálya alá tartozó
személy, valamint a rendőrség állományába tartozó kormánytisztviselő, közalkalmazott vagy munkavállaló eltűnését
jelentik be, a  felkutatásra illetékes rendőrkapitányság vezetője az  eltűnt személy illetékes parancsnokával vagy
vezetőjével egyeztetve a 18–20. pontokban meghatározottakra is figyelemmel hajtja végre intézkedéseit.
22. Ha az  ismeretlen személyazonosságú személlyel vagy holttesttel kapcsolatos adatgyűjtés külföldi vonatkozású
információt derít fel, az azonosításra illetékes rendőri szerv a személyazonosság megállapítása érdekében megkeresi
az ORFK Nemzetközi Bűnügyi Együttműködési Központját (a továbbiakban: NEBEK).
23. A gépjármű eltulajdonításáról szóló bejelentés vagy feljelentés (a továbbiakban együtt: bejelentés) esetén a rendőrség
bejelentést felvevő munkatársa
a) a közúti közlekedési nyilvántartás járműnyilvántartásában a Magyarországon forgalomba helyezett gépjármű
adatainak haladéktalan ellenőrzése, és a tulajdonos, illetve az üzembentartó adatainak a bejelentő adataival
történő egyeztetése után azonnal elrendeli a körözést, és
b) a gépjármű adatait körözvényben közli a közterületen szolgálatot teljesítő állománnyal, valamint – indokolt
esetben – a bejelentést vevő rendőri szerv illetékességi területével határos illetékességi területű rendőri szervek
Tevékenység-irányítási Központjaival (a továbbiakban: TIK), a  határ menti megyei rendőr-főkapitányságok
a közös kapcsolattartási szolgálati helyen keresztül értesítik a szomszédos ország rendőri erőit.
24. A gépjármű eltulajdonítására vonatkozó, távközlési eszközön tett bejelentés esetén a bejelentést fogadó rendőri szerv
a  bejelentőt felkéri, hogy a  bejelentés felvétele és az  adatok egyeztetése érdekében lehetőség szerint késedelem
nélkül keresse fel a legközelebbi rendőri szervet. Amennyiben a bejelentő közlése szerint a személyes megjelenésre
vonatkozó kérésnek elháríthatatlan okból nem tud eleget tenni, a rendőrség soron kívül gondoskodik a bejelentés
helyszínen történő ellenőrzéséről és jegyzőkönyvbe vételéről.
25. Ha az  eltűnt személyre vagy az  eltulajdonított járműre vonatkozó bejelentést nem a  körözési eljárás, illetve
a nyomozás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező rendőri szervnél tették meg, akkor a bejelentést
felvevő rendőri szerv a bejelentésről készített jegyzőkönyvet az azonnali intézkedések végrehajtása után a körözés
haladéktalan elrendelése érdekében rövid úton – elektronikusan, esetleg faxon – megküldi a bejelentés adatai alapján
az eljárás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező rendőri szervhez.
5. A körözési akció 26. A körözési akció a rendőri szervek szükség szerint elrendelt tevékenysége, amely során önállóan, illetve – indokolt
esetben – társszervek bevonásával vagy rendőri csapaterő alkalmazásával tervszerű, összehangolt, azonnali
intézkedéseket tesznek a  közbiztonságra fokozott veszélyt jelentő és behatárolható területen tartózkodó,
elfogatóparancs alapján körözött személy vagy ismert személyleírású, illetve ismert járművel közlekedő ismeretlen
tettes elfogására.
27. Körözési akció (a továbbiakban: K akció) elrendelhető, ha
a) a terhelt őrizetből, előzetes letartóztatásból vagy büntetés-végrehajtási intézetből szökött meg;
b) a körözött személy fegyverrel rendelkezik;
c) a körözött személy által elkövetett vagy tervezett bűncselekmény súlya, illetőleg az elkövetett bűncselekmények
száma vagy az érintett személyiségében rejlő veszély a kiemelt intézkedést indokolja;
d) egyéb okból indokolt.
28. K akciót
a) az illetékességi területének megfelelően az MRFK vagy a rendőrkapitányság vezetője, illetve helyettese;
b) több MRFK illetékességi területére vagy az ország egészére az országos rendőrfőkapitány és helyettesei;
c) a KR Nemzeti Nyomozó Iroda igazgatója és helyettesei
rendelhetnek el, illetve szüntethetnek meg.
29. A K akció parancsnoka az elrendelő vagy helyettese, illetve az általuk kijelölt tiszt. Az intézkedések törvényességéért
és szakszerűségéért a K akció parancsnoka felelős.
30. A K akció a  bevont erők létszáma szerint lehet részleges, fokozott és teljes. Részleges K akciót kell elrendelni, ha
a  feladat végrehajtásához a  szolgálatban lévő rendőri erők elégségesek. Fokozott K akciót akkor kell elrendelni,
ha a  szolgálatban lévő és szolgálaton kívüli állomány bevonása szükséges. Teljes K akciót kell elrendelni abban
az esetben, ha a fentieken kívül más rendőri vagy – együttműködési megállapodás alapján – a rendőrségen kívüli
szervek bevonása is szükséges.
31. A Hszt. vagy a Hjt. hatálya alá tartozó személy elfogása céljából elrendelt K akció során – ha a K akcióval párhuzamosan
az  érintett alakulat kutatást végez – a  K akció parancsnoka gondoskodik az  alakulat parancsnokával történő
együttműködésről és a folyamatos információcseréről.
32. A K akció elrendelését azonnal jelenteni kell a felettes rendőri szerv vezetőjének, munkaidő után az ORFK Rendészeti
Főigazgatóság Ügyeleti Főosztály Ügyeleti Osztályának, illetve az  illetékes TIK-nek, amennyiben pedig a  K akció
elrendelésére nem az ország egész területére kiterjedően került sor, egyben tájékoztatni kell a szomszédos illetékességi
területű rendőri szervek vezetőit és TIK-jeit is.
33. Ha az ellenőrzött adatok alapján megállapítható, hogy a körözött személy más rendőri szerv illetékességi területére
távozott vagy szökött, erről a parancsnok tájékoztatja az illetékes szerv vezetőjét, és kéri a szükséges intézkedések
megtételét, valamint jelentést tesz a felettes szerv vezetőjének, és szükség szerint javasolja a K akció kiterjesztését,
a tevékenység irányításának, koordinációjának átvételét.
34. Ha az  adatok arra utalnak, hogy a  körözött személy Magyarország területének elhagyására készül, a  K akció
parancsnoka haladéktalanul értesíti az illetékes határ menti rendőri szerveket és a NEBEK ügyeletét.
35. A K akció befejezését követően a K akció parancsnoka a felettes szerv vezetőjének haladéktalanul jelenti az elrendelés
okát, a bevont erők létszámát, a tett intézkedéseket és a K akció eredményét. A K akcióról készült jelentést – annak
befejezését követően 48 órán belül – a szolgálati út betartásával az ORFK bűnügyi főigazgatójának kell felterjeszteni.
36. Az MRFK és a  rendőrkapitányság vezetője a  céltudatosság és a  tervszerűség biztosítása érdekében gondoskodik
a  feladatok előzetes, lehetséges mértékű, az  együttműködés rendjére is kiterjedő tervezéséről, a  tervek szükség
szerinti felülvizsgálatáról, kiegészítéséről, módosításáról, a  rendőrkapitányságon, illetve az  MRFK TIK-jén történő
elhelyezéséről.
6. A körözési eljárás szakmai irányítása 37. A körözési eljárás és a körözéssel kapcsolatos adatkezelési feladatok szakmai irányításával kapcsolatos feladatokat
a Körözésfelügyelet látja el.
38. A körözési vonalvezetők és előadók a szakmai irányítás alá tartozó szervek körözési eljárását általános, illetve az egyes
körözött személyek és tárgyak felkutatásával kapcsolatos iránymutatással, feladatmeghatározással, ellenőrzéssel,
illetve az információk megosztásával hajtják végre.
39. A 13. pont i) alpontja alapján készült környezettanulmányt és az eltűnt személy felkutatására tett intézkedésekről
készült részletes összefoglaló jelentést, amennyiben a körözést nem vonták vissza
a) a rendőrkapitányság a bejelentéstől számított 30 nap elteltével elektronikus úton felterjeszt az MRFK-nak;
b) az MRFK az eltűntnek nyilvánítást követően elektronikus úton felterjeszti a Körözésfelügyeletnek.
40. A 17.  pont alapján az  elfogatóparancs hatálya alatt álló személy felkutatására tett intézkedésekről – amennyiben
a körözést nem vonták vissza – részletes összefoglaló jelentést kell készíteni, és azt a körözés elrendelésétől számított
6 hónap elteltével elektronikus úton fel kell terjeszteni a szakmai irányítást ellátó szervnek.
41. A hazai hatóságok által kibocsátott elfogatóparancs, európai elfogatóparancs és nemzetközi elfogatóparancs alapján
körözött személy felkutatására tett intézkedésekről készült részletes összefoglaló jelentést, amennyiben a körözést
nem vonták vissza:
a) a rendőrkapitányság a  körözési adat rögzítésétől számított 6 hónap elteltével elektronikus úton felterjeszti
az MRFK-nak;
b) az MRFK a  körözési adat rögzítésétől számított 12 hónap elteltével elektronikus úton felterjeszti
a Körözésfelügyeletnek. 42. A 40.  pontban és a  41.  pont a)  alpontjában meghatározottak szerint az  MRFK, illetve a  41.  pont b)  alpontjában
foglaltak szerint a  Körözésfelügyelet a  felterjesztett, valamint a  Robotzsaru rendszerben rendelkezésre álló iratok
alapján ellenőrzi az intézkedéseket, szükség szerint további feladatok végrehajtására tesz javaslatot, és koordinálja
az újabb feladatok végrehajtását.
7. A körözési adatkezeléssel kapcsolatos egyéb rendelkezések 43. Ha az eljárás során tárgykörözési adatok tömeges rögzítése válik szükségessé, és az egyedi azonosító jelsorozattal
rendelkező tárgyak listája elektronikus formában rendelkezésre áll, a körözés kiegészítéséhez és az adatok rögzítéséhez
a Körözésfelügyelet nyújt segítséget.
44. A hatályos körözés alapjául szolgáló ügyek más rendőri szervnek történő átadása (illetékesség változás, egyesítés,
elkülönítés, áttétel) esetén a HERMON-ban az átadó szerv gondoskodik a körözési adattal történő rendelkezési jog
átadásáról, melynek a  HERMON-ban történő átvételére a  hatásköri, illetve illetékességi szabályok szerint átvételre
kötelezett rendőri szerv haladéktalanul intézkedik.
8. Képzés 45. A Körözésfelügyelet gondoskodik
a) az MRFK-k körözési vonalvezetőinek, illetve a  KR és az  RRI kijelölt munkatársainak (a továbbiakban együtt:
mentor) képzéséről;
b) valamennyi rendőrkapitányság körözési előadójának képzéséről a megyei mentorok útján;
c) valamennyi bűnügyi és bűnmegelőzési osztályvezető továbbképzéséről.
46. A mentorok a  Körözésfelügyelet által biztosított tematika alapján gondoskodnak a  rendőrkapitányságok körözési
előadói, illetve érintett munkatársai részére a szükséges mértékű tájékoztatás biztosításáról.
47. Az MRFK-k bűnügyi osztályvezetőinek, illetve a  rendőrkapitányságok vezetőinek kezdeményezésére az  utasítás
hatálybalépését követően kinevezett, illetve megbízott körözési vonalvezetők és előadók képzéséről a  kinevezést,
illetve a megbízást követő egy hónapon belül a Körözésfelügyelet gondoskodik.
48. A Körözésfelügyelet az MRFK-k körözési vonalvezetői részére negyedévente konzultációs időpontot biztosít a körözési
munka helyzetének megvitatása, a  problémák és a  legjobb gyakorlatok megismerése, illetve az  egyedi ügyekben
szükséges egyeztetés céljából.
III. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 49. Az MRFK-k, a  KR és az  RRI vezetői az  utasítás hatálybalépését követő három hónapon belül gondoskodnak
az irányításuk alatt álló szervezet által 2013. december 31-ig elrendelt körözések adatainak felülvizsgálatáról a Körtv.
rendelkezéseinek történő megfeleltetése céljából. A felülvizsgálatnak ki kell terjednie azokra a körözési adatokra is,
amelyeket az érintett rendőri szervek körözést folytató hatóságként rögzítettek.
50. Ez az utasítás 2014. január 1-jén lép hatályba.
51. A 49., az 51. és az 52. pont 2014. április 1-jén hatályát veszti.
52. Hatályát veszti:
a) a „Rendőrség Körözési Munkájának Ideiglenes Szabályzata” kiadásáról szóló 11/1996. (III. 29.) ORFK utasítás;
b) a gépjármű eltulajdonításáról szóló bejelentés, vagy feljelentés során teendő intézkedésekről szóló 5/2002.
(III. 11.) ORFK utasítás; c) az új Körözési Információs Rendszer (HERMON) üzembeállításával és működtetésével kapcsolatos feladatokról
szóló 10/2007. (OT 5.) ORFK utasítás;
d) a rendőrség internetes honlapja és intranet-hálózata működtetéséről, valamint az  internet rendőrségi
igénybevételének szabályairól szóló 3/2006. (II. 23.) ORFK utasítás 8. pont c) alpontja.
Papp Károly r. altábornagy s. k.,
 országos rendőrfőkapitány


text:
98/2010. (VI. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 175/2010. (III. 18.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján magánszemélyek
kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 175/2010.
(III. 18.) OVB határozata (a továbbiakban: OVBh.) ellen. Az OVB vitatott határozatában megtagadta annak az országos
népszavazási kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának a hitelesítését, amelyen a következő
kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés törvényt alkosson arról, hogy az országgyűlési egyéni választókerületi
választási bizottság nem választott tagjait a bizottság ülésén szavazati jog ne illesse meg?”
Az OVB határozatának indokolásában megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő kérdés nem
felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
13. § (1) bekezdésében meghatározott egyértelműségi követelménynek. Tekintettel arra, hogy a kérdés több
értelmezési lehetőséget vet fel az országgyűlési egyéni választókerületi választási bizottság delegált tagjai
jogosítványai tekintetében, nem derül ki pontosan, hogy eredményes népszavazás esetében a hatályos
jogszabályokat figyelembe véve a jogalkotót milyen törvényalkotási kötelezettség terhelné. A kezdeményezés
továbbá a választópolgárok részéről a választott és delegált tagok bizottságban betöltött szerepének teljes körű
ismeretét feltételezi, azonban a hatályos jogszabályok ilyen mélyreható ismerete nem várható el
a választópolgároktól. Az OVB megállapította, hogy a kérdés sem a jogalkotói, sem a választópolgári egyértelműség
követelményének nem felel meg, ezért az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadta.
A kifogástevők álláspontja szerint az OVBh. jogszabálysértő. Megítélésük szerint az OVB megalapozatlanul hivatkozott
az OVBh.-ban az Nsztv. 10. § b) és c) pontjára, valamint 13. § (1) bekezdésére. Érvelésük szerint az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányán szereplő kérdés egyértelmű mind a választópolgárok, mind a jogalkotó számára, nem a delegált és
a választott tagok eddigi jogait kívánja meghatározni, hanem arra irányul, hogy a delegált tagot a jövőben ne illesse
meg szavazati jog. Ezen túlmenően a kifogástevők véleménye szerint az OVB megsértette a Ve. 29/A. §
(1)–(2) bekezdését is, mivel a tényállást nem megfelelően állapította meg. Mindezek alapján az OVBh.
megsemmisítését, és az OVB új eljárás lefolytatására való kötelezését kérik az Alkotmánybíróságtól.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB
az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően
járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni javasolt kérdés nem felel meg az egyértelműség
követelményének [Nsztv. 13. § (1) bekezdése]. Mindezzel egyetértve az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta
megalapozottnak, és a 175/2010. (III. 18.) OVB határozatot az OVB fentiekben ismertetett indokainak helyességére
tekintettel, ugyanazon indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. június 1. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
136/2010. (VII. 8.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Kapuvár Város Önkormányzata képviselőtestületének az egyes helyi adókról
 szóló 48/2004. (XII. 20.) rendelet módosításáról szóló 36/2005. (XII. 20.) rendelete 2006. január 1. és 2007. június 30.
között alkotmányellenes volt.
2. Az Alkotmánybíróság Kapuvár Város Önkormányzata képviselőtestületének az egyes helyi adókról szóló 48/2004.
(XII. 20.) rendelet módosításáról szóló 36/2005. (XII. 20.) rendeletének megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában
az eljárást megszünteti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az indítványozó közigazgatási hivatalvezető törvényességi ellenőrzési jogkörében eljárva alkotmánysértőnek találta
Kapuvár Város Önkormányzata képviselőtestületének az egyes helyi adókról szóló 48/2004. (XII. 20.) rendelet
(a továbbiakban: Ör.) módosításáról szóló 36/2005. (XII. 20.) rendeletét (a továbbiakban: Örm.), amely hatályon kívül
helyezte az Ör. 11. § (6) bekezdését, valamint 18. § (4) bekezdését.
Az Ör. 11. § (6) bekezdése 2002. július 1-jétől 2007. június 30-ig terjedő időtartamra 50%-os telekadó-mentességet
biztosított a Petőfi-major és az Ipari Park területére [az Ör. 18. § (4) bekezdése a 11. § (6) bekezdésével összefüggésben
a Petőfi-major területét határozta meg]. A módosításra a hivatalvezető törvényességi észrevételt tett és
megállapította, hogy a képviselő-testület döntése sérti az Alkotmánynak a jogállamiság és jogbiztonság
követelményét biztosító 2. § (1) bekezdését, mivel az Örm. a telekadóra vonatkozó 5 éves adómentességet az Ör. által
meghatározott időpont előtt szüntette meg. Az indítványozó az adókedvezmény, illetve az adómentesség
megvonásáról rendelkező alkotmánybírósági határozatokra hivatkozva felhívta a képviselő-testület figyelmét arra,
hogy a már megszerzett, rövid időtávra szóló adókedvezmények alkotmányos védelmet élveznek, így azoknak
a határidő lejártát megelőző csökkentése, illetve megvonása általában alkotmányellenes. Minderre tekintettel azon
adózók számára, akik a kedvezményt már megszerezték, a határozott időtartam lejártáig a kedvezményt hatályában
fenn kellett volna tartani.
Miután a képviselő-testület a törvényességi észrevételben foglaltakat nem fogadta el, a hivatalvezető a helyi
önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 99. § (2) bekezdés a) pontja alapján az Alkotmánybírósághoz fordult
az Örm. alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését indítványozva.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezése:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.”
III. Az indítvány részben megalapozott.
1. Az adókedvezményekkel kapcsolatosan az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata során követett, első ízben a 61/1992.
(XI. 20.) AB határozatban elvi éllel kifejtett álláspontja az, hogy az adókedvezményekre senkinek nincsen
az Alkotmányon alapuló alanyi joga; az adókedvezmények megadása a jogalkotó mérlegelési jogkörébe tartozik,
önmagában alkotmányossági problémát nem jelent. Az adókedvezményre vonatkozó jogszabályi rendelkezések
vizsgálata során az Alkotmánybíróság hatáskörébe kizárólag annak a megállapítása tartozik, hogy a jogalkotó
a mérlegelési jogkörében megállapított kedvezményekkel nem sért-e valamely alkotmányos rendelkezést. (ABH 1992,
280, 280–281.)
Az adókedvezmények megvonására vonatkozóan az Alkotmánybíróság korábbi határozatában megállapította; abból
eredően, hogy az adókedvezményre senkinek sincs az Alkotmányon alapuló alanyi joga, az államnak jogában áll
a korábban biztosított adókedvezmények mértékét, alkalmazási körét, igénybevételi lehetőségének időtartamát
a jövőre nézve korlátozni, sőt e kedvezményeket meg is szüntetni. Ez még akkor is így van, ha figyelembe vesszük,
hogy az adókedvezmény sajátos gazdaságpolitikai ösztönző eszköz is lehet, amelynek alkalmazásával az állam
bizonyos tevékenységi fajtákat vagy beruházásokat kíván támogatni, s ilyen esetben a kedvezmény utólagos
mérséklése vagy megszüntetése kedvezőtlen helyzetbe hozza azokat, akik a hatályos jogszabály maradandóságában
bízva – esetleg jelentős anyagi kockázatot vállalva – kezdték meg a kedvezménnyel ösztönzött tevékenységüket.
[9/1994. (II. 25.) AB határozat, ABH 1994, 74, 76.]
Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlatában az adókedvezmény korlátozását, megvonását tartalmazó jogszabályi
rendelkezés alkotmányellenességét a már megszerzett, határozott időre szóló adókedvezményeknek a határidő
lejártát megelőző csökkentése, vagy megvonása esetén az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének sérelme alapján ítélte
megállapíthatónak [16/1996. (V. 3.) AB határozat ABH 1996, 61, 68–70.; 33/1997. (V. 28.) AB határozat ABH 1997, 166,
171–172.]
Az Alkotmánybíróság jelen eljárásának tárgyát képező Örm. 1. §-a hatályon kívül helyezte az Ör. azon rendelkezését,
amely 2002. július 1-től 2007. június 30. napjáig 50%-os kedvezményt biztosított az önkormányzat meghatározott
területén a telekadó tekintetében. Az Örm. 2006. január 1-jén lépett hatályba, így a korábban biztosított kedvezmény
megvonására az eredetileg meghatározott időpontot másfél évvel megelőzően került sor. Az Alkotmánybíróság
ismertetett gyakorlata alapján így a meghatározott időre szóló adókedvezménynek a határidőt megelőzően történő
megvonása a jogállamiság részét képező jogbiztonság elvébe ütközik, tehát sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdését.
Ennek alapján állapította meg az Alkotmánybíróság az Örm. alkotmányellenességét.
2. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint nem a módosító rendelkezéseket hatályba léptető, hanem
a módosított rendelkezéseket magába foglaló (inkorporáló) jogszabályok rendelkezéseit vizsgálja. [8/2003. (III. 14.) AB
határozat, ABH 2003, 74, 81.; 51/2004. (XII. 8.) AB határozat, ABH 2004, 679, 683.; 28/2005. (VII. 14.) AB határozat, ABH
2005, 290, 297.; 55/2008. (IV. 24.) AB határozat, ABH 2008, 525, 530.]
A jelen alkotmánybírósági eljárás tárgyát képező Örm. hatályon kívül helyező normát tartalmaz, így valójában
a módosított jogszabályhely „megsemmisítését” jelenti. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 40. §-a
szerint ha az Alkotmánybíróság a jogszabály, illetőleg az állami irányítás egyéb jogi eszközének
alkotmányellenességét állapítja meg, a jogszabályt vagy az állami irányítás egyéb jogi eszközét teljesen vagy részben
megsemmisíti. Hatályon kívül helyező norma esetén azonban az „inkorporált” jogszabályhely nem létezik, nincs
megsemmisíthető jogszabályi rendelkezés. Megjegyzi az Alkotmánybíróság azt, hogy egy hatályon kívül helyező
norma alkotmányellenességének megállapítása önmagában nem vezet a hatályon kívül helyezéssel érintett
rendelkezések hatályának automatikus „feléledéséhez”, az Alkotmánybíróságnak viszont valamely jogszabály „újbóli
hatályba helyezésére” hatásköre nincs, mert ez a jogalkotó kompetenciájába tartozik. (Lásd 1437/B/1995.
AB határozat, ABH 1998, 616, 618.)
(A megsemmisítés lehetőségének fentiekben részletezett kizártságán túlmenően az alkotmányellenesség
jogkövetkezményeinek elvi relevanciáját is viszonylagossá teszi az, hogy az Alkotmánybírósághoz 2007. május 9-én
érkezett indítvány alapján vizsgált Örm. által hatályon kívül helyezett Ör.-beli rendelkezés által biztosított
adókedvezmény mindössze 2007. június 30. napjáig terjedően érvényesült volna.)
Az elmondottak alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az Örm. megsemmisítésére irányuló indítvány
okafogyottá vált, ezért az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször
módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.) 31. § e) pontja alapján
az Alkotmánybíróság a rendelkező részben foglaltak szerint az eljárást megszüntette.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét az alkotmányellenesség
megállapítására tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. július 5. Dr. Lenkovics Barnabás s. k., Dr. Lévay Miklós s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
38/2019. (IV. 5.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 234.  § (1)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva,
a honvédelmi miniszter javaslatára
Németh Gergelyt – 2019. április 1-jei hatállyal –
a Honvédelmi Minisztérium helyettes államtitkárává kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1318/2018. (VII. 18.) Korm. határozata az Állatorvostudományi Egyetem támogatási kérelmének a VP4-10.2.1.2-17. azonosító számú, „Védett őshonos és veszélyeztetett mezőgazdasági állatfajták genetikai állományának ex situ vagy in vitro megőrzése, továbbá a genetikai beszűkülést megelőző tanácsadói tevékenységek támogatása” című felhívásra történő benyújtásához való hozzájárulásról.
A Kormány a  2014–2020 programozási időszakban az  egyes európai uniós alapokból származó támogatások
felhasználásának rendjéről szóló 272/2014. (XI. 5.) Korm. rendelet 46.  § (1b)  bekezdése alapján hozzájárul
ahhoz, hogy az  Állatorvostudományi Egyetem a  „Magyar őshonos magyar szürke marha és a  cigája juh teljes
reprezentációjú mitokondriális mintagyűjtemény létrehozása” című támogatási kérelmét a  VP4-10.2.1.2-17.
azonosító számú, „Védett őshonos és veszélyeztetett mezőgazdasági állatfajták genetikai állományának ex situ
vagy in vitro megőrzése, továbbá a genetikai beszűkülést megelőző tanácsadói tevékenységek támogatása” című,
gazdaságfejlesztést célzó projekt megvalósítására irányuló felhívásra benyújtsa.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1458/2017. (VII. 19.) Korm. határozata a Modern Városok Program keretében rögzített „Kanizsa” kulturális, turisztikai és gasztronómiai látogatóközpont kialakítása az egykori ferences rendházban projekt támogatásához szükséges egyes intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy – a  Modern Városok Program keretében rögzített projektként – Nagykanizsán kulturális,
turisztikai és gasztronómiai látogatóközpont (a továbbiakban: fejlesztési program) jöjjön létre a  volt ferences
kolostorban;
2. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert mint a  fejlesztési program szakpolitikai felelősét, hogy a  további
támogatás nyújtásának biztosítása érdekében a  teljes fejlesztési programra nyújtson be előterjesztést a  Modern
Városok Program Bizottság részére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: azonnal 3. egyetért azzal, hogy – a  Modern Városok Program Bizottságnak a  Modern Városok Program megvalósításáról
szóló 250/2016. (VIII. 24.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 4.  § (2)  bekezdése alapján meghozott
erre irányuló döntése esetén – a  fejlesztési program megvalósításához 2017. évben szükséges legfeljebb
2  966  427  265 forint a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1.  melléklet
XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 78. Modern Városok
Program jogcímcsoporton rendelkezésre álló előirányzatból kerüljön biztosításra Nagykanizsa Megyei Jogú Város
Önkormányzata részére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a Modern Városok Program Bizottság döntését követően azonnal
4. egyetért azzal, hogy – a  Modern Városok Program Bizottságnak a  Korm. rendelet 4.  § (2)  bekezdése alapján
meghozott erre irányuló döntése esetén – a fejlesztési program megvalósításához 2018. évben szükséges legfeljebb
1 185 057 995 forint a Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a továbbiakban:
2018. évi Kvtv.) 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok
alcím, 78. Modern Városok Program jogcímcsoporton rendelkezésre álló előirányzatból kerüljön biztosításra
Nagykanizsa Megyei Jogú Város Önkormányzata részére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a 2018. évi Kvtv. végrehajtása során
5. felhívja a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a fejlesztési program tekintetében a beruházást finanszírozó
támogatás nyújtása során gondoskodjon arról, hogy a  kedvezményezett kötelezettséget vállaljon az  állami
beruházások központi nyilvántartásáról és ellenőrzéséről szóló 1830/2016. (XII. 23.) Korm. határozat 3.  pont
a) alpontja szerinti adatszolgáltatás teljesítésére és 3. pont b) alpontja szerinti ellenőrzés tűrésére;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a beruházás ütemében
6. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy az  épített örökség védett elemeivel érintett helyszíneken
a kulturális örökségvédelmi szempontokat a legmesszebbmenőkig érvényesítse.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: folyamatos Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2008. (II. 11.) GKM utasítása a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium által felügyelt költségvetési intézmények részére a gazdasági és közlekedési miniszter által előírt befizetési kötelezettségekről.
1. § Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 92. §-ának (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján a
Gazdasági és Közlekedési Minisztérium által felügyelt, kizárólag saját bevételből gazdálkodó költségvetési szervek részére a következő befizetési kötelezettségeket írom elő:
a) a Nemzeti Közlekedési Hatóság
ÁHT: 253401 2008. február 28-ig 70 000 ezer forintot,
2008. március 31-ig 60 000 ezer forintot,
2008. április 30-ig 80 000 ezer forintot,
2008. május 31-ig 90 000 ezer forintot,
2008. június 30-ig 90 000 ezer forintot,
2008. július 31-ig 100 000 ezer forintot,
2008. augusztus 31-ig 100 000 ezer forintot,
2008. szeptember 30-ig 150 000 ezer forintot,
2008. október 31-ig 150 000 ezer forintot,
2008. november 30-ig 277 543 ezer forintot,
Összesen: 1 167 543 ezer forintot
b) a Magyar Vasúti Hivatal
ÁHT: 267467 2008. március 31-ig 5 000 ezer forintot,
2008. április 30-ig 5 000 ezer forintot,
2008. május 31-ig 5 000 ezer forintot,
2008. június 30-ig 5 000 ezer forintot,
2008. július 31-ig 5 000 ezer forintot,
2008. augusztus 31-ig 5 000 ezer forintot,
2008. szeptember 30-ig 5 000 ezer forintot,
2008. október 31-ig 5 000 ezer forintot,
2008. november 30-ig 5 000 ezer forintot,
2008. december 20-ig 5 000 ezer forintot
Összesen: 50 000 ezer forintot
köteles a GKM fejezet előre nem tervezett kiadások (ÁHT: 226747) fejezeti kezelésű előirányzat számlára
(10032000-01220139-50000005; Kiadási KTK 172, Bevételi KTK 332) átadni.
Az érintett intézmények a befizetési kötelezettség teljesítéséről a Magyar Államkincstár által küldött visszaigazolás
másolatát, a kézhezvételt követő 5 napon belül kötelesek megküldeni a Költségvetési Főosztály részére. Az átutalási
bizonylat „Megjegyzés” rovatában kötelező feltüntetni továbbá, a teljesített befizetés jogcímét az alábbiak szerint:
„Befizetési kötelezettség a GKM előírása szerint.” A befizetések a fejezetnél év közben jelentkező olyan többletfeladatok ellátásának fedezetére szolgálnak, amely feladatok elvégzésére forráshiány miatt nem kerülhetne sor.
2. § Felhatalmazom a gazdasági informatikai és humánpolitikai szakállamtitkárt, hogy az utasítás végrehajtásához szükséges
intézkedéseket megtegye.
3. § Ez az utasítás 2008. február 5-én lép hatályba.
Jelen utasítás hatálybalépésével hatályát veszti a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium által felügyelt költségvetési intézmények befizetési kötelezettségeiről szóló és a 33/2007. (XII. 27.) GKM utasítással módosított 10/2007. (III. 23.)
GKM utasítás.
dr. Kákosy Csaba s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter


text:
24/2016. (VIII. 25.) MvM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény 38. § (2) bekezdése alapján dr. Grezsa Istvánt a 2016. augusztus 15. napjától 2017. február 14. napjáig
terjedő időre a határon átnyúló beruházások ellenőrzéséért felelős miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos tevékenységét a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítja.
3. § A miniszteri biztos az 1. § szerinti feladatköre ellátásáért díjazásban és juttatásban nem részesül.
4. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
5. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 6/2016. (III. 23.) MvM utasítás.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
73/2003. (VII. 9.) ME határozata helyettes államtitkári juttatások biztosításáról.
A Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról és
felelősségéről szóló 1997. évi LXXIX. törvény 52. §-ának
(2) bekezdése alapján
dr. Halm Tamás, a Nemzeti Fejlesztési Terv és EU
Támogatások Hivatala elnökhelyettese részére
— 2003. július 1-jei hatállyal, e megbízatása időtartamára —
a helyettes államtitkári juttatások teljes körét biztosítom. Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök