text:
436/2016. (XII. 16.) Korm. rendelete a biztosítók és a viszontbiztosítók csoportfelügyeletével kapcsolatos részletes szabályokról.
A Kormány a  biztosítási tevékenységről szóló 2014.  évi LXXXVIII.  törvény 437.  § h)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
I. FEJEZET
A CSOPORTFELÜGYELET SZABÁLYAI 1. A csoportfelügyelet terjedelme
1. § (1) A csoportfelügyelet alá tartozik az a biztosító és viszontbiztosító,
a) amely anyavállalata másik biztosítónak, viszontbiztosítónak vagy harmadik országbeli biztosítónak,
viszontbiztosítónak, vagy részesedési viszonnyal rendelkezik legalább egy másik biztosítóban,
viszontbiztosítóban vagy harmadik országbeli biztosítóban, viszontbiztosítóban,
b) amelynek anyavállalata biztosítói holdingtársaság, vegyes pénzügyi holdingtársaság, viszontbiztosító,
harmadik országbeli biztosító vagy harmadik országbeli viszontbiztosító,
c) amelynek anyavállalata vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaság.
 (2) A csoportfelügyelet kiterjed az (1) bekezdésben foglaltakon túl
a) a biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatára, vagy a biztosítóban vagy a viszontbiztosítóban részesedési
viszonnyal rendelkező vállalkozásra,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatára, vagy a  biztosítónak vagy viszontbiztosítónak olyan
vállalkozására, amelyben részesedési viszonya van,
c) a biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatának, vagy a biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részesedési
viszonnyal rendelkező vállalkozásának más leányvállalatára vagy olyan vállalkozására, amelyben részesedési
viszonya van.
(3) A  csoportfelügyelet – a  pénzügyi közvetítőrendszer felügyeletével kapcsolatos feladatkörében eljáró Magyar
Nemzeti Bank (a  továbbiakban: Felügyelet) határozata alapján – nem terjed ki a  biztosítóra, viszontbiztosítóra,
biztosítói holdingtársaságra, vegyes pénzügyi holdingtársaságra és vegyes tevékenységű biztosítói
holdingtársaságra, ha
a) olyan harmadik országban van a  székhelye, ahol a  székhely szerinti állam jogrendszere nem teszi lehetővé
a csoportfelügyelet ellátásához szükséges információk átadását,
b) bevonása a csoportfelügyelet céljára nézve félrevezető eredményt adna, vagy
c) bevonása a  csoportfelügyelet céljára nézve elhanyagolható jelentőségű, kivéve, ha az  egyedileg
elhanyagolható jelentőségű biztosítók, viszontbiztosítók, biztosítói holdingtársaságok, vegyes pénzügyi
holdingtársaságok vagy vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaságok együttesen már nem
elhanyagolható jelentőségűek.
(4) Ha a  (3)  bekezdés b) és c)  pontja alapján a  vállalat nem kerül csoportfelügyelet alá, az  erről szóló döntést
megelőzően a csoportfelügyeletért felelős hatóság konzultál a csoportfelügyelet kapcsán érintett (a továbbiakban:
érintett) felügyeleti hatóságokkal.
(5) A  Felügyelet a  (3)  bekezdés b) és c)  pontja alapján kizárt vállalattól is kérhet adatot és információt
a csoportfelügyelet gyakorlásához.
(6) A  (2)  bekezdés a) és b)  pontjában meghatározott esetekben, amennyiben a  részesedéssel rendelkező biztosító
vagy viszontbiztosító, vagy az  Európai Unión belül központi irodával rendelkező biztosítói holdingtársaság vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaság maga is a  pénzügyi konglomerátumok kiegészítő felügyeletéről szóló 2013.  évi
LXXXIII. törvény (a továbbiakban: Konglomerátum tv.) szerinti kiegészítő felügyelet hatálya alá tartozó szabályozott
vállalkozás vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság vagy annak kapcsolt vállalkozása, akkor a  Felügyelet mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal folytatott egyeztetést követően  –
dönthet úgy, hogy nem végzi el a kockázatkoncentráció-felügyeletet vagy a csoporton belüli ügyletekre vonatkozó
felügyeletét, vagy ezek egyikét sem a  részesedéssel rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító, illetve biztosítói
holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság szintjén.
(7) Ha a  vegyes pénzügyi holdingtársaságra a  Konglomerátum tv. vagy a  hitelintézetekről és a  pénzügyi
vállalkozásokról szóló 2013.  évi CCXXXVII.  törvény (a  továbbiakban: Hpt.) alapján vagy a  Felügyelet megítélése
szerint a  magyarországi szabályozással egyenértékű szabályok vonatkoznak, akkor a  Felügyelet mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett hatósággal való egyeztetést követően – erre vonatkozó
határozatával a  Konglomerátum tv. vagy a  Hpt. rendelkezéseit is alkalmazhatja, attól függően, hogy a  vegyes
pénzügyi holdingtársaság melyik törvény hatálya alá tartozik.
(8) Ha az  (1)  bekezdés a) és b)  pontja szerinti, tagállamban székhellyel rendelkező biztosítóban, viszontbiztosítóban
vagy biztosítói holdingtársaságban részesedési viszonnyal rendelkezik egy szabályozott vállalkozás vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság, és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletet ellátó felügyeleti társaság, akkor a  Felügyelet
a  többi érintett felügyeleti hatósággal való egyeztetést követően határozatában dönthet úgy, hogy nem végzi el
a kockázati koncentráció felügyeletét vagy csoporton belüli ügyletek felügyeletét, vagy egyiket sem az anyavállalat
szintjén.
(9) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság tájékoztatja az Európai Bankhatóságot, valamint az Európai
Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóságot (a  továbbiakban: EBFH) a  (7) és a  (8)  bekezdés alapján meghozott
határozatokról.
2. § (1) A Felügyelet a csoportfelügyelet alá tartozó biztosítókról és viszontbiztosítókról nyilvántartást vezet.
 (2) A  Felügyelet feladata az  1.  § (1) és (2)  bekezdésében meghatározott, magyarországi székhelyű biztosítónak,
viszontbiztosítónak, biztosítói holdingtársaságnak és vegyes pénzügyi holdingtársaságnak az  e  kormányrendelet
szerinti csoportfelügyelete.
(3) A csoportfelügyelet alá tartozó magyarországi székhelyű biztosító és viszontbiztosító két munkanapon belül köteles
bejelenteni a Felügyeletnek az 1. § (1) és (2) bekezdése szerinti anya- és leányvállalati, valamint részesedési viszony
létrejöttét, módosulását, illetve megszűnését.
(4) Az  1.  § (1)  bekezdése alapján a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító és viszontbiztosító a  csoportfelügyelethez
kapcsolódó információátadás rendjének bemutatását a Felügyelet rendelkezésére köteles bocsátani akkor, amikor
első alkalommal kerül az 1. § (2) bekezdésének hatálya alá.
(5) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalata, leányvállalata, olyan vállalkozása, amelyben a  biztosító vagy
a  viszontbiztosító részesedési viszonnyal rendelkezik, illetve a  biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részesedési
viszonnyal rendelkező vállalkozás első alkalommal kerül az 1. § (2) bekezdésének hatálya alá, akkor ezen vállalkozás
nyilatkozatot köteles adni arról, hogy a  biztosító vagy a  viszontbiztosító csoportfelügyelete érdekében szükséges
adatot, tényt és információt a Felügyelet rendelkezésére bocsátja.
(6) Ha a Felügyelet be nem jelentett anya-, leányvállalati, illetve részesedési viszonyt állapít meg, határozatban köteles
felhívni a  biztosítót vagy a  viszontbiztosítót a  be nem jelentett viszony e  rendeletben meghatározott szabályok
szerinti kezelésére.
3. § (1) Ha egy biztosító, viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság
a  csoportfelügyelet alá tartozik, és egy tagállamban székhellyel rendelkező biztosítói holdingtársaságnak vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaságnak a  leányvállalata, akkor a  csoportfelügyeletet kizárólag arra a  tagállamban
székhellyel rendelkező anyavállalatra (a  továbbiakban: EU-szintű anyavállalat) kell alkalmazni, amelynek nincs
tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalata.
(2) Ha az  EU-szintű anyavállalat a  Konglomerátum tv. 7.  § (2)  bekezdése alapján kiegészítő felügyelet alá tartozó
vállalat leányvállalata, akkor a  Felügyelet – mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – dönthet úgy az  érintett
felügyeletekkel folyatott egyeztetést követően, hogy nem szükséges a  kockázati koncentráció és a  csoportbeli
ügyletek felügyelete az EU-szintű anyavállalat szintjén.
(3) Ha egy csoportfelügyelet alá tartozó biztosítónak, viszontbiztosítónak, biztosítói holdingtársaságnak vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaságnak van egy másik tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalata, akkor
erre a  tagállami szintű anyavállalatra a  Felügyelet – az  EU-szintű anyavállalattal folytatott egyeztetést követően  –
alkalmazhatja a csoportfelügyeletet vagy annak egyes szabályait.
(4) A Felügyelet nem dönthet a tagállami szintű anyavállalat csoportfelügyeléséről, vagy az erre vonatkozó, már kiadott
határozatát vissza kell vonnia, ha az  EU-szintű anyavállalatnak a  felügyeleti hatósága engedélyezte a  17. és 18.  §
alkalmazását.
(5) Ha a  Felügyelet a  (3)  bekezdés alapján tagállami szintű anyavállalatra alkalmazza a  csoportfelügyeletet, akkor
a  szavatoló tőke számításánál ugyanazt a  módszert kell alkalmaznia, mint ami a  tagállami szintű anyavállalat
EU-szintű anyavállalata esetében alkalmazásra kerül.
(6) Ha a Felügyelet a (3) bekezdés alapján a tagállami szintű anyavállalatra alkalmazza a csoportfelügyeletet, valamint
az  EU-szintű anyavállalat a  belső modell módszert alkalmazza a  szavatolótőke-szükségletének megállapításához,
és a  Felügyelet megítélése szerint ennek a  módszernek az  alkalmazása a  tagállami szintű anyavállalat esetében
félrevezető eredményt adna, mivel a  tagállami szintű anyavállalat kockázati profilja jelentősen eltér az  EU-szintű
anyavállalat kockázati profiljától, akkor a  Felügyelet többlettőke-követelményt írhat elő a  tagállami szintű
anyavállalat számára, vagy – amennyiben ez  előbbit nem tartja célszerűnek – előírhatja a  standard módszer
alkalmazását is.
(7) A  Felügyelet a  (2)  bekezdésben hozott határozatát, amely tartalmazza az  eltérő módszertan előírásainak részletes
indokolását, megküldi a tagállami szintű anyavállalatnak és az EU-szintű anyavállalat felügyeleti hatóságának.
(8) Ha a  Felügyelet a  (3)  bekezdés alapján a  tagállami szintű anyavállalatra alkalmazza a  csoportfelügyeletet, akkor
a tagállami szintű anyavállalat nem kérelmezheti a 17. és 18. § alkalmazását.
4. § (1) A Felügyelet megállapodást köthet egy olyan másik tagállamban lévő tagállami anyavállalat felügyeleti hatóságával,
amely a tagállami anyavállalatára alkalmazza a csoportfelügyelet szabályait, ha a Felügyelet által felügyelt és a másik
tagállamban székhellyel rendelkező tagállami szintű anyavállalat részesedési viszonyban áll egymással.
(2) Ha a  Felügyelet és egy másik felügyeleti hatóság az  (1)  bekezdésben rögzített megállapodást kötött, akkor
a megállapodásban rögzítik, hogy a két tagállami anyavállalat közül melyik esetében végzik el a csoportfelügyeleti
feladatokat, figyelemmel a 3. § (3)–(8) bekezdésében foglaltakra.
2. A csoportszintű szavatolótőke-megfelelés felügyelete 5. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdés a)  pontja alapján a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosító és viszontbiztosító köteles
biztosítani, hogy mindenkor legalább a  7–13.  §-sal összhangban kiszámított csoportszintű szavatolótőkeszükségletnek megfelelő mértékű szavatoló tőke álljon rendelkezésre a csoportban.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdés b)  pontja alapján a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosító és viszontbiztosító köteles
biztosítani, hogy mindenkor legalább a  7–13.  §-sal összhangban kiszámított csoportszintű szavatolótőke-
szükségletnek megfelelő mértékű szavatoló tőke álljon rendelkezésre a  csoportban azzal, hogy a  biztosítói
holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság anyavállalatként úgy jár el, mint az 1. § (1) bekezdés a) pontja
szerinti biztosító vagy viszontbiztosító.
(3) Ha a csoportfelügyelet hatálya alá tartozó vállalkozás észleli, hogy a csoport nem tesz eleget az összevont alapon
számított szavatolótőke-szükséglet mértékének, vagy megítélése szerint a  következő három hónapban várhatóan
nem fog eleget tenni annak, akkor erről haladéktalanul – de legkésőbb a  tudomására jutásától számított öt
munkanapon belül – írásban tájékoztatja a Felügyeletet.
(4) A Felügyelet a (3) bekezdés szerinti tájékoztatást követően öt munkanapon belül tájékoztatja a felügyeleti kollégium
tagjait a (3) bekezdés szerinti tájékoztatásról és az általa készített elemzésről.
6. § (1) A  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számításának célja annak ellenőrzése, hogy a  csoportszintű
szavatolótőke-szükségletnek megfelelő mértékű szavatolótőke rendelkezésre áll-e a csoportban.
(2) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalat vagy egy vállalkozás a  biztosítóban vagy viszontbiztosítóban
részesedési viszonnyal rendelkezik, és ezen biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalat egy másik biztosítóban vagy
viszontbiztosítóban, vagy részesedési viszonnyal rendelkezik egy másik biztosítóban vagy viszontbiztosítóban,
a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítását minden olyan biztosítónak és viszontbiztosítónak
el kell végeznie, amely anyavállalat vagy részesedési viszonnyal rendelkezik egy másik biztosítóban vagy
viszontbiztosítóban.
(3) Ha több biztosító vagy viszontbiztosító ugyanazon biztosítói holdingtársaság, viszontbiztosító, harmadik országbeli
biztosító, harmadik országbeli viszontbiztosító vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalata, akkor
a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítását a  biztosítói holdingtársaság, a  viszontbiztosító, a  harmadik
országbeli biztosító, a harmadik országbeli viszontbiztosító vagy a vegyes pénzügyi holdingtársaság végzi el és adja
át a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító részére.
(4) Az  összevont alapon számított szavatoló tőke megfelelésére vonatkozó számításokat évente legalább egyszer
kell elvégezni azzal, hogy ha a  csoport kockázati profilja jelentősen megváltozik, akkor öt munkanapon belül
a számításokat újra el kell végezni és a Felügyelet részére meg kell küldeni.
(5) Ha a Felügyelet észleli a csoport kockázati profiljának jelentős megváltozását, akkor határozatban kötelezi a (2) vagy
(3) bekezdésbeli vállalkozást az újraszámításra.
(6) A  csoportfelügyeleti feladatok ellátása érdekében a  Felügyelet eseti jelleggel jelentést, adatot, illetve információt
kérhet a csoportfelügyelet alá tartozó biztosítótól és viszontbiztosítótól, amely köteles azt a Felügyeletnek megadni.
(7) A csoportfelügyelet alá tartozó biztosítónak és viszontbiztosítónak rendelkeznie kell a csoportfelügyelet ellátásához
szükséges adatok és információk szolgáltatására alkalmas információs rendszerrel, illetve azok megbízhatóságát
biztosító belső ellenőrzési rendszerrel.
(8) Az  1.  § (2)  bekezdésében megjelölt vállalkozás – ha jogszabály másként nem rendelkezik – köteles
a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító és viszontbiztosító részére megadni a  csoportfelügyelet ellátásához
szükséges minden adatot és információt.
(9) Ha az  1.  § (2)  bekezdésében megjelölt vállalkozás nem szolgáltatja a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító
vagy viszontbiztosító részére a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számításához szükséges adatokat,
akkor a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító köteles levonni a  szavatoló tőkéből az  1.  §
(2) bekezdésében megjelölt vállalkozásában fennálló részesedés könyv szerinti értékét, valamint az ilyen vállalkozás
részére nyújtott alárendelt kölcsöntőke könyv szerinti értékét.
(10) A  Felügyelet az  1.  § (2)  bekezdésében megjelölt vállalkozástól – eseti jelleggel – közvetlenül is kérhet
a csoportfelügyeleti feladatok ellátása érdekében szükségessé váló adatot és információt.
7. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdés a)  pontja alapján a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító
az  összevont szavatolótőke-megfelelés számítását a  10.  § szerinti 1. módszer szerint végzi el azzal, hogy ha
az 1. módszer alkalmazása félrevezető eredményt ad, és a Felügyelet a csoportfelügyeletért felelős hatóság, akkor
engedélyezheti – a többi érintett felügyeleti hatósággal és a csoporttal való egyeztetést követően – a 13. § szerinti
2. módszer vagy az 1. és 2. módszer kombinációjának alkalmazását.
(2) A csoport szavatolótőke-megfelelés számítása során figyelembe kell venni a csoportba tartozó összes vállalkozást
azzal, hogy a beszámítás során
a) a 10. § szerinti 1. módszer esetében a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: Szmt.) szerint
összeállított összevont (konszolidált) éves beszámoló készítésekor használt százalékos arányokat kell
alkalmazni,
b) a  13.  § szerinti 2. módszer esetében az  anyavállalat vagy a  részesedési viszonnyal rendelkező vállalkozás
közvetlen vagy közvetett – a biztosítási tevékenységről szóló 2014. évi LXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Bit.)
5. mellékletében rögzített módon számított – tulajdoni hányada alapján kell az arányokat alkalmazni.
(3) Ha valamely leányvállalatnál tőkehiány jelentkezik, a  leányvállalat teljes tőkehiányát figyelembe kell venni.
A Felügyelet egyedi mérlegelés alapján mentesítést adhat ezen előírás alkalmazása alól, és az arányos beszámítást
engedélyezheti abban az esetben, ha az anyavállalat hitelt érdemlően bizonyítani tudja, hogy kötelezettségvállalás
kizárólag tulajdoni hányada arányában terhelheti.
(4) Az  összevonás módját a  Felügyelet, ha ő a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, akkor az  érintett
felügyeleti hatóságokkal és a csoporttal való egyeztetést követően határozza meg, ha
a) az ellenőrző befolyás tőkekapcsolat nélkül valósul meg,
b) a  Felügyelet vagy valamely érintett felügyeleti hatóság megállapította, hogy egy vállalkozás szavazati
jogának vagy tőkéjének közvetett vagy közvetlen birtoklása részesedésnek tekinthető, mert ténylegesen
jelentős befolyást gyakorol a  csoportfelügyelet hatálya alá tartozó valamely vállalkozás a  szóban forgó
vállalkozás felett,
c) a  Felügyelet vagy valamely érintett felügyeleti hatóság megállapította, hogy egy vállalkozás egy másik
vállalkozás anyavállalata azáltal, hogy ténylegesen jelentős befolyást gyakorol felette.
8. § (1) A  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítása során ugyanazon tőkeelemet, azon vállalkozások között,
amelyekre a  csoportfelügyelet kiterjed, csak egyszer lehet számításba venni. Ennek érdekében a  csoportszintű
szavatolótőke-megfelelés számítása során figyelmen kívül kell hagyni
a) a  biztosító vagy viszontbiztosító minden olyan tőkeelemét, amelyet valamely olyan leányvállalata vagy
valamely olyan vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatolótőke-szükségletének
fedezeteként figyelembe vesz,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatának vagy részesedési viszonya alatt álló vállalkozásának
minden olyan tőkeelemét, amelyet a  biztosító vagy viszontbiztosító saját szavatolótőke-szükségletének
fedezeteként figyelembe vesz, és
c) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatának vagy olyan vállalkozásának, amelyben részesedési
viszonnyal rendelkezik, minden olyan tőkeelemét, amelyet a  biztosító vagy viszontbiztosító egy másik
olyan leányvállalata vagy egy másik olyan vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik,
szavatolótőke-szükségletének fedezeteként figyelembe vesz.
(2) Azon életbiztosító,
a) amelynek biztosító az  anyavállalata vagy abban a  biztosító részesedési viszonnyal rendelkezik,
eredménytartaléka és adózott eredménye, vagy
b) bármely leányvállalatának vagy olyan vállalkozásának, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, jegyzett,
de még be nem fizetett tőkéje
a csoportszintű szavatoló tőke kiszámítása során kizárólag akkor vehető figyelembe, ha az  annak a  biztosítónak,
amely leányvállalat vagy amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik egy vállalat, a  szavatoló tőkéjébe
beszámítható.
(3) A (2) bekezdésben foglaltaktól függetlenül nem vehető figyelembe
a) a  biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalata vagy a  biztosító vagy viszontbiztosító olyan vállalkozása,
amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, jegyzett, de még be nem fizetett tőkéjének azon része, amellyel
összefüggésben a biztosítónak vagy viszontbiztosítónak az adott vállalkozás felé még kötelezettségvállalása
keletkezhet,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító jegyzett, de még be nem fizetett tőkéjének azon része, amellyel
összefüggésben bármely leányvállalatának vagy bármely vállalkozásának, amelyben részesedési viszonnyal
rendelkezik, még kötelezettségvállalása keletkezhet, és
c) a  leányvállalat vagy olyan vállalkozás, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, jegyzett, de még be
nem fizetett tőkéjének azon része, amellyel összefüggésben a  biztosító vagy viszontbiztosító valamely
más leányvállalatának vagy más vállalkozásának, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, még
kötelezettségvállalása keletkezhet.
(4) A  Felügyelet egyedi mérlegelés alapján más, olyan szavatolótőke-elemek beszámíthatóságát is korlátozhatja,
amelyek nem állnak szabadon a biztosító rendelkezésére, és előírhatja, hogy egy adott leányvállalati biztosító vagy
viszontbiztosító, vagy egy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatoló tőkéjének részét képező tétel a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítása során
csak akkor vehető figyelembe, ha az  a  leányvállalati biztosító vagy viszontbiztosító, vagy az  olyan biztosító vagy
viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatoló tőkéjébe is beszámítható.
(5) A  (2)–(4)  bekezdésben meghatározott tőkeelemek összege nem haladhatja meg a  leányvállalati biztosító vagy
viszontbiztosító, vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatoló tőkéjét.
(6) A  csoportszintű szavatoló tőke kiszámítása során figyelmen kívül kell hagyni minden olyan tőkeelemet, amely
a biztosító vagy viszontbiztosító és
a) valamely leányvállalata vagy valamely vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik,
b) a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalata, vagy olyan vállalkozása, amelyben a  biztosító részesedési
viszonnyal rendelkezik, vagy
c) a  b)  pont szerinti vállalkozások valamelyikének másik leányvállalata vagy más vállalkozása, amelyben
részesedési viszonnyal rendelkezik,
között kölcsönös finanszírozás eredményeként keletkezett.
(7) Kölcsönös finanszírozásnak minősül, ha egy biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalata vagy vállalkozása,
amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, olyan harmadik vállalkozásnak az anyavállalata, vagy olyan harmadik
vállalkozásban rendelkezik részesedési viszonnyal, vagy olyan harmadik vállalkozás részére nyújt kölcsönt, amely
közvetlenül vagy közvetetten rendelkezik a  biztosító vagy viszontbiztosító szavatoló tőkéjének, illetve saját
tőkéjének valamelyik elemével.
(8) A  csoportszintű szavatoló tőke kiszámítása során figyelmen kívül kell hagyni azon tőkeelemeket is, amelyeket
a  csoportszintű szavatoló tőke kiszámítására kötelezett biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalata vagy olyan
vállalkozása, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatolótőke-számítása során ugyan figyelembe vesz,
de az  a  biztosító vagy viszontbiztosító egy másik leányvállalata vagy másik vállalkozása, amelyben részesedési
viszonnyal rendelkezik, által nyújtott kölcsönös finanszírozást takar.
(9) Ha biztosító vagy viszontbiztosító részesedési viszonnyal rendelkezik hitelintézetben, befektetési vállalkozásban,
pénzügyi vállalkozásban, akkor részesedésének könyv szerinti értékét, valamint az  előbb említett vállalkozások
részére nyújtott alárendelt kölcsöntőke könyv szerinti értékét le kell vonnia a  csoportszintű szavatoló tőke
kiszámítása során.
9. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott biztosító vagy viszontbiztosító csoportszintű szavatolótőkemegfelelésének számításába valamennyi leányvállalatát vagy olyan vállalkozását, amelyben részesedési viszonnyal
rendelkezik, be kell vonni.
(2) A Felügyelet egyedi mérlegelés alapján engedélyezheti, hogy a biztosító vagy a viszontbiztosító más tagállamban
bejegyzett biztosítója vagy viszontbiztosítója – ha az  leányvállalata vagy olyan vállalkozása, amelyben részesedési
viszonnyal rendelkezik – szavatolótőke-szükségletét és szavatoló tőkéjét az adott ország előírásainak megfelelően
számított értéken vegye figyelembe a csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számításakor.
(3) A  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számítása során a  biztosító vagy viszontbiztosító valamennyi
leányvállalatát vagy olyan vállalkozását, amelyben részesedési viszonnyal rendelkezik, ha az  viszontbiztosító,
az  e  rendeletben rögzített szabályoknak megfelelően kalkulált tőkekövetelményekre vonatkozó előírások alapján
veszi figyelembe.
(4) Ha a  biztosító biztosítói holdingtársaságon vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságon keresztül rendelkezik
részesedési viszonnyal más biztosítóban, viszontbiztosítóban, harmadik országbeli biztosítóban vagy harmadik
országbeli viszontbiztosítóban, a  közbenső biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság
szavatolótőke-szükségletét a  csoportszintű szavatolótőke-szükségletének számítása során nullának kell tekinteni,
a  szavatolótőke-elemei pedig megegyeznek a  (3)  bekezdésben megjelölt tőkekövetelmények számításánál
figyelembe vehető tőkeelemekkel.
(5) Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító részesedési viszonnyal rendelkezik egy harmadik országbeli biztosítóban
vagy viszontbiztosítóban, akkor ezeket a csoport szavatolótőke-megfelelésének számítása során biztosítóként vagy
viszontbiztosítóként kell kezelni.
(6) Ha a harmadik országbeli biztosítóra az e rendeletben rögzítettekkel egyenértékű engedélyezési és szavatolótőkekövetelmények vonatkoznak, a  Felügyelet érvényben lévő felügyeleti megállapodáson alapuló egyedi mérlegelés
alapján engedélyezheti, hogy a  biztosító vagy viszontbiztosító a  harmadik országbeli kapcsolt biztosítója vagy
viszontbiztosítója szavatolótőke-szükségletét és szavatoló tőkéjét az  adott ország előírásainak megfelelően
számított értéken vegye figyelembe a csoportszintű szavatolótőke-megfelelés számításakor.
(7) Annak megállapítására, hogy egy harmadik ország jogrendje a  biztosítók vagy viszontbiztosítók szavatolótőkeszükséglete és szavatoló tőkéje tekintetében egyenértékű, az  Európai Bizottság (a  továbbiakban: Bizottság) által
hozott határozatban foglaltakat kell figyelembe venni.
(8) Ha a  Bizottság a  (7)  bekezdés szerint nem hoz határozatot, és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság,
akkor a  Felügyelet – az  EBFH közreműködésével – az  1.  § szerinti valamely vállalkozás kérésére vagy hivatalból,
vizsgálat lefolytatása után meghozott – az  EBFH-nak és az  érintett felügyeleti hatóságoknak is megküldött  –
határozatában megállapíthatja, hogy egyenértékű-e a harmadik ország vonatkozó jogrendje.
(9) A  (8)  bekezdésben meghatározott vizsgálat során az  EBFH közreműködésével a  Felügyelet egyeztet az  érintett
felügyeleti hatóságokkal.
(10) A  Felügyelet (8)  bekezdés szerinti határozata nem lehet ellentmondásban a  harmadik országgal kapcsolatban
hozott korábbi határozatokkal, kivéve, ha a fogadó országban vagy a harmadik országban a vonatkozó szabályozás
jelentősen megváltozott.
(11) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, de érintett felügyeleti hatóság,
a) akkor részt vesz a (9) bekezdés szerinti egyeztetésen,
b) ha nem ért egyet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság (8)  bekezdés szerinti határozatával, akkor
a  (9)  bekezdésben meghatározott egyeztetés során a  határozat közlésétől számított három hónapon belül
az EBFH-hoz fordulhat segítség kérése érdekében.
(12) Ha a Bizottságnak a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II)
szóló 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a  továbbiakban: Szolvencia  2
irányelv) 227.  cikk (5)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott rendelete alapján egy harmadik ország
szavatolótőke-megfelelési rendszere ideiglenesen egyenértékű, akkor azt a  harmadik országot a  (6)  bekezdés
tekintetében egyenértékűnek kell tekinteni.
3. A csoportszintű szavatolótőke-megfelelés 1. számítási módszere: konszolidált beszámolón alapuló
módszer
10. § (1) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalat részesedési viszonnyal rendelkezik, akkor csoportszintű
szavatolótőke-megfelelését az  Szmt. összevont (konszolidált) éves beszámolóra vonatkozó előírásai szerint
összeállított összevont (konszolidált) beszámolók alapján számítja.
(2) A csoportszintű szavatolótőke-megfelelést az a) és b) pontban foglaltak különbségeként kell számítani:
a) az összevont (konszolidált) alapon számított szavatoló tőke,
b) az összevont (konszolidált) alapon számított szavatolótőke-szükséglet.
(3) A (2) bekezdés b) pontja szerinti érték minimuma az anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező biztosító
vagy viszontbiztosító minimális tőkeszükséglete és a  leányvállalati vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító,
amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, minimális tőkeszükséglete.
(4) A  csoportszintű szavatoló tőke és szavatolótőke-szükséglet meghatározása során a  részesedési viszonyban lévő
vállalkozás, az  anyavállalat és a  leányvállalat esetén az  összevont (konszolidált) beszámolók összeállítása során
használt százalékos arányok kerülnek alkalmazásra.
(5) A (2) bekezdés b) pontja szerinti összevont (konszolidált) alapon számított szavatolótőke-szükséglet meghatározása
a) a standard formula vagy
b) a jóváhagyott belső modell
alapján történhet.
(6) A  (3)  bekezdés szerinti minimális tőkeszükségletet a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatoló tőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott figyelembe vehető alapvető szavatoló
tőkével kell fedezni.
4. Csoportszintű belső modell 11. § (1) Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító és ezek leányvállalatai, kapcsolt vállalkozásai vagy egy biztosítói
holdingtársaság vagy egy vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai és kapcsolt vállalkozásai együttesen
kérelmezik
a) a csoport szavatolótőke-szükséglet és
b) a szavatolótőke-szükséglet
belső modell alapján történő számítása engedélyezését, akkor a  Felügyelet és az  érintett felügyeleti hatóságok
együttesen járnak el (a  továbbiakban: többoldalú eljárás) az  engedély megadása vagy az  engedély feltételekkel
történő megadása vonatkozásában.
(2) Ha a  Felügyelet látja el a  csoportfelügyeletet, akkor az  (1)  bekezdésben meghatározott eljárás megkezdésekor
a Felügyelet
a) haladéktalanul továbbítja a  szükséges információkat és dokumentumokat a  felügyeleti kollégium tagjai
számára, és
b) ezzel egyidejűleg tájékoztatja a  felügyeleti kollégium tagjait a  határozattervezetre vonatkozó vélemény,
elemzés és fenntartás Felügyelet részére történő megküldésének határidejéről.
 (3) A Felügyelet a többoldalú eljárás keretében csak valamennyi, az eljárásban részt vevő tagállam érintett felügyeleti
hatósága egyetértésével hozhat érvényes határozatot (a  továbbiakban: többoldalú eljárás keretében hozott
határozat), amely határozat meghozatalának határideje a hiánytalan kérelem beérkezésétől számított hat hónap.
(4) Ha az  eljárásban részt vevő tagállam érintett felügyeleti hatósága egyetértésének hiánya miatt a  többoldalú
eljárás eredménytelen, akkor a  (3)  bekezdésben rögzített határidőn belül az  eljárásban részt vevő bármelyik
tagállam érintett felügyeleti hatósága kérésére a  Felügyelet az  EBFH-val a  többoldalú eljárás eredménytelensége
vonatkozásában egyeztetést köteles folytatni, vagy saját kezdeményezésére egyeztetést folytathat.
(5) Ha az eljárásban részt vevő tagállam érintett felügyeleti hatósága egyetértésének hiánya miatt a többoldalú eljárás
eredménytelen, a Felügyelet a többoldalú eljárás lezárultát követő tíz munkanapon belül, az eljárásban részt vevő
valamennyi tagállam érintett felügyeleti hatóságának a többoldalú eljárás során adott véleményére, elemzésére és
fenntartására figyelemmel hozza meg a határozatát.
(6) Ha a  Felügyelet a  (4)  bekezdés szerinti egyeztetést folytat az  EBFH-val, akkor a  (3)  bekezdéstől eltérően az  eljárás
határideje az  EBFH-nak az  európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság)
létrehozásáról, valamint a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/79/EK bizottsági határozat hatályon kívül
helyezéséről szóló 2010. november 24-i 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban:
1094/2010/EU rendelet) 19. cikk (3) bekezdése szerinti határozatának a Felügyelet részére történő átadását követő
tíz munkanap elteltével jár le.
(7) A  (6)  bekezdés esetén a  megkeresést követő egy hónapon belül az  EBFH határozatot hoz. A  Felügyelet mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság az  EBFH határozatnak megfelelően hozza meg saját határozatát, amelyet
az érintett felügyeleti hatóságok irányadónak tekintenek, és teljesítik az abban foglaltakat.
(8) A  Felügyelet az  (5) és (7)  bekezdés szerinti – részletes indokolást is tartalmazó – határozatát közli a  többoldalú
eljárásban részt vevő valamennyi tagállam érintett felügyeleti hatóságával, az  EBFH-val és a  csoportfelügyelet alá
tartozó anyavállalattal.
(9) Ha az eljárás lefolytatására másik tagállam érintett felügyeleti hatósága jogosult, és a Felügyelet érintett felügyeleti
hatóság, akkor a  Felügyelet az  eljárásra jogosult tagállam érintett felügyeleti hatósága által meghatározott
határidőn belül megküldi a véleményét, fenntartását.
(10) Ha a  csoportfelügyelet tekintetében érintett felügyeleti hatóság – amely nem a  Felügyelet – az  (1)  bekezdés
szerinti eljárást követően döntést hozott, határozata Magyarországon közvetlenül alkalmazandó és végrehajtható.
A  Felügyelet a  tagállam érintett felügyeleti hatósága határozatának szövegét magyar nyelven a  honlapján
közzéteszi. A  Felügyelet hatáskörébe tartozó szervezet tekintetében a  más tagállam érintett felügyeleti hatósága
által hozott határozatban foglaltak végrehajtására, teljesítésének ellenőrzésére, az  ellenőrzés alapján hozható
intézkedésre a Felügyelet által hozott határozatokra vonatkozó magyar jogszabályok alkalmazandóak.
(11) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, és a felügyelete alá tartozó, csoportbeli biztosító vagy
viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a belső modell alapjául szolgáló feltevésektől, akkor többlettőkekövetelményt írhat elő a  biztosító vagy viszontbiztosító számára, amíg az  nem bizonyítja megnyugtatóan
a  Felügyelet számára, hogy nem indokolt a  többlettőke-követelmény. A  Felügyelet ezen határozatáról és annak
indokolásáról írásban tájékoztatja a csoportfelügyeletért felelős hatóságot és a többi érintett hatóságot.
12. § (1) Azon vállalkozások vonatkozásában, amelyekre a  csoportfelügyelet kiterjed, a  Felügyelet mint
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság a  kockázati profilt figyelembe veszi a  csoport szavatolótőke-szükséglet
meghatározásakor, így különösen, ha
a) a  kapcsolt biztosító vagy viszontbiztosító szavatolótőke-szükségletéhez többlettőke-követelmény került
előírásra, vagy
b) a kockázatok nehezen számszerűsíthetők, vagy egyedi jellegűek.
(2) Ha a  csoportfelügyelet keretében a  felügyelt vállalkozások összevont alapon számított szavatolótőke-szükséglete
nem megfelelően fedi le a vállalkozások együttes kockázati profilját, akkor a Felügyelet többlettőke-követelményt
írhat elő a biztosító vagy viszontbiztosító számára.
5. A csoportszintű szavatolótőke-megfelelés 2. számítási módszere: levonás és összeadás módszere
13. § (1) Ha a  biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalat vagy részesedési viszonnyal rendelkezik más biztosítóban vagy
viszontbiztosítóban, akkor a csoport szavatolótőke-megfelelését az a) és b) pontban foglaltak különbségeként kell
számítani:
a) a biztosító vagy viszontbiztosító szavatoló tőkéjének és a  leányvállalati biztosító vagy viszontbiztosító vagy
olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, szavatoló
tőkéjéből az  anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító tulajdoni
hányadával arányos részének összege,
b) a  leányvállalati biztosító vagy viszontbiztosító, vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy
vállalkozás részesedési viszonnyal rendelkezik, az  anyavállalati vagy részesedési viszonnyal rendelkező
biztosítóban vagy viszontbiztosítóban lévő befektetéseinek könyv szerinti értékének, az  anyavállalati
vagy részesedési viszonnyal rendelkező biztosító vagy viszontbiztosító szavatolótőke-szükségletének, és
a  leányvállalati vagy olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amelyben egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatolótőke-szükséglete arányos részének összege.
(2) Egy biztosító vagy viszontbiztosító, amely leányvállalat vagy abban egy vállalkozás részesedési viszonnyal
rendelkezik, szavatoló tőkéjének és szavatolótőke-szükségletének meghatározása során ugyanazon részesedési
arányokkal kell számolni. A szavatoló tőke számításánál és a szavatolótőke-szükséglet meghatározásánál a közvetett
részesedéseket is figyelembe kell venni.
(3) Ha egy biztosítóban vagy viszontbiztosítóban részben vagy egészben közvetett tulajdona van a  számítások
elvégzésére kötelezett biztosítónak vagy viszontbiztosítónak, akkor szavatoló tőkéjének és szavatolótőkeszükségletének meghatározása során arányosan figyelembe kell vennie ezen részesedést is.
(4) Ha a biztosító, viszontbiztosító és kapcsolt vállalkozásai vagy egy biztosító holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi
holdingtársaság kapcsolt vállalkozásai a  11.  §-nak megfelelően együttesen nyújtanak be kérelmet a  belső modell
módszer alkalmazására, akkor a 11. § alkalmazandó.
6. A biztosítói holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság szavatolótőke-megfelelése
a csoportfelügyelet tekintetében
14. § Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító egy biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság
leányvállalata és a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, akkor a  Felügyelet engedélyezi,
hogy a  biztosító holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság végezze el a  szavatolótőkemegfelelésének számítását e  kormányrendeletnek megfelelően azzal, hogy az  anyavállalatot úgy kell kezelni
a szavatolótőke-szükséglet meghatározása során, mintha biztosító vagy viszontbiztosító lenne.
7. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatos feltételek 15. § (1) A  17. és 18.  § alkalmazandó minden olyan biztosítóra vagy viszontbiztosítóra, amely egy biztosító vagy
viszontbiztosító leányvállalata, ha
a) a  leányvállalat tekintetében a  csoportfelügyeletért felelős hatóság nem hozott határozatot, azonban
a csoportfelügyelet kiterjed rá,
b) az  anyavállalat kockázatkezelése és belső ellenőrzési mechanizmusai kiterjednek a  leányvállalatra, és
az  anyavállalat eleget tesz az  érintett felügyeleti hatóságok elvárásainak a  leányvállalat prudens irányítását
illetően,
c) az anyavállalat megkapta a 23. § (6) bekezdése és 33. § (2) bekezdése szerinti engedélyt, és
d) az  anyavállalat 17. és 18.  § alkalmazása iránti engedélykérelmet nyújtott be, és az  engedélykérelemnek
a hatóság helyt adott.
 (2) E § rendelkezéseit a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 241. cikk a) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott
rendeletében megállapított szabályokkal együtt kell alkalmazni. 8. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatos határozatok
16. § (1) A  17. és 18.  §-ban meghatározott szabályok alkalmazása iránti engedélykérelmek esetében a  Felügyelet mint
érintett felügyeleti hatóság a felügyeleti kollégium keretében – a többi érintett felügyeleti hatósággal – teljes körű
egyeztetést folytat egyrészt annak eldöntésére, hogy megadják-e a  kért engedélyt, másrészt, hogy adott esetben
meghatározzák azokat a többletfeltételeket, amelyekhez az engedélyt kötik.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti kérelmet kizárólag a  Felügyeletnek kell benyújtani, amennyiben ő a  leányvállalatot
korábban engedélyező felügyeleti hatóság. A  Felügyelet ez  esetben haladéktalanul tájékoztatja a  felügyeleti
kollégium tagjait, valamint továbbítja számukra a teljes kérelmet.
(3) A  Felügyelet a  (2)  bekezdés szerinti esetben mindent megtesz annak érdekében, hogy a  kérelemről – annak
a felügyeleti kollégium valamennyi felügyeleti hatósága által történt kézhezvételét követő – három hónapon belül
– az érintett felügyeleti hatóságokkal közös – határozatot hozzon.
(4) Ha a  (3)  bekezdésben említett három hónapos időszak alatt valamelyik érintett felügyeleti hatóság
az  ügyet – az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikkével összhangban – az  EBFH elé utalja, akkor a  Felügyelet
mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság köteles a  döntését elhalasztani és megvárni az  EBFH által
– az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikk (3)  bekezdése alapján – hozott határozatot, majd az  EBFH határozatának
megfelelően köteles meghozni saját határozatát, amelyről tájékoztatja az  érintett felügyeleti hatóságokat és
az EBFH-t. Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóságként jár el,
úgy köteles elismerni az említett határozatot, és köteles teljesíteni az abban foglaltakat.
(5) Ha az EBFH – az 1094/2010/EU rendelet 41. cikk (2) és (3) bekezdésével, illetve 44. cikk (1) bekezdésének harmadik
albekezdésével összhangban – a  javasolt határozatot elutasítja, a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős
hatóság hozza meg a  végső döntést, amelyről tájékoztatja az  érintett felügyeleti hatóságokat és az  EBFH-t. Ha
a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóságnak minősül, úgy köteles
elismerni az említett határozatot, és köteles teljesíteni az abban foglaltakat. A három hónapos időtartam eltelte vagy
az együttes határozat meghozatala után az ügy már nem utalható az EBFH elé.
(6) Ha az  érintett felügyeleti hatóságok megállapodtak a  (3)  bekezdésben említett közös határozatban, a  Felügyelet
mint a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság köteles a kérelmező rendelkezésére bocsátani a határozatot.
(7) Ha a (3) bekezdésben meghatározott három hónapos időtartamon belül a felügyeleti hatóságok nem hoznak közös
határozatot, a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság saját maga határoz a kérelemről.
(8) Döntése során a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság megfelelően figyelembe veszi
a következőket:
a) bármely álláspont vagy fenntartás, amelyet a  többi érintett felügyeleti hatóság az  alkalmazandó időtartam
során kifejezett;
b) bármely fenntartás, amelyet a  felügyeleti kollégiumon belüli többi érintett felügyeleti hatóság
az alkalmazandó időtartam során kifejezett.
 (9) A (7) bekezdés szerinti határozat indokolásában ki kell térni a többi érintett felügyeleti hatóság fenntartásaitól való
bármely jelentős eltérés magyarázatára. A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság a  kérelmező és
a többi érintett felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátja a határozat másolatát.
(10) Ha a  Felügyelet nem a  csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóságnak minősül, úgy
köteles magára nézve irányadónak elismerni a  (7)  bekezdés szerinti határozatot, és köteles teljesíteni az  abban
foglaltakat.
(11) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak a  Szolvencia  2
irányelv 237.  cikk (4)  bekezdésében és a  241.  cikk c)  pontjában meghatározott tárgykörökben kiadott rendeletei
tartalmazzák.
9. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatosan a szavatolótőke-szükséglet
meghatározása
17. § (1) A leányvállalat a 11. §-ban foglaltak figyelembevételével, a (2)–(4) bekezdésben meghatározottak szerint számítja ki
szavatolótőke-szükségletét.
(2) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, és a felügyelete alá tartozó, csoportbeli biztosító vagy
viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a belső modell alapjául szolgáló feltevésektől, akkor
a) többlettőke-követelményt írhat elő a  leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító számára, amíg az  nem
bizonyítja megnyugtatóan a Felügyelet számára, hogy nem indokolt a többlettőke-követelmény, vagy
b) a  standard formula által való szavatolótőke-szükséglet meghatározását írhatja elő a  leányvállalat biztosító
vagy viszontbiztosító számára.
(3) A  Felügyelet a  (2)  bekezdésben meghatározott határozatáról és annak indokairól írásban tájékoztatja
a csoportfelügyeletért felelős hatóságot, a többi érintett hatóságot és a leányvállalatot.
(4) Ha a Felügyelet nem a csoportfelügyeletért felelős hatóság, és a felügyelete alá tartozó, csoportbeli biztosító vagy
viszontbiztosító kockázati profilja jelentősen eltér a standard formula alapjául szolgáló feltevésektől, akkor
a) többlettőke-követelményt írhat elő a  leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító számára, amíg az  nem
bizonyítja megnyugtatóan a Felügyelet számára, hogy nem indokolt a többlettőke-követelmény, vagy
b) a  Felügyelet előírhatja a  leányvállalat biztosító vagy viszontbiztosító számára, hogy helyettesítse az  élet-,
nem-élet- és az  egészségbiztosítási kockázati modul kiszámításakor alkalmazott paraméterek egy
részét a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatoló tőkéjéről és biztosítástechnikai tartalékairól szóló
kormányrendeletben meghatározottak szerint.
(5) A  Felügyelet a  (4)  bekezdésben meghatározott határozatáról és annak indokairól írásban tájékoztatja
a csoportfelügyeletért felelős hatóságot, a többi érintett hatóságot és a leányvállalatot.
(6) A felügyeleti kollégiumban, ha
a) a Felügyelet az (1)–(5) bekezdés szerint járt el, vagy
b) egy másik felügyeleti hatóság járt el az (1)–(5) bekezdéssel megegyező módon,
akkor a  Felügyelet mindent megtesz annak érdekében, hogy a  felügyeleti kollégiumban a  felügyeleti hatóságok
megállapodjanak a Felügyelet a) pont szerinti vagy egy másik felügyeleti hatóság b) pont szerinti javaslatáról.
(7) Ha a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős hatóság, és nem ért egyet a  leányvállalat felügyeletéért felelős
felügyeleti hatóság javaslatával, akkor a  Felügyelet ezen felügyeleti hatóság kezdeményezésére vagy saját
kezdeményezésre az ügyet egyeztetés céljából az EBFH elé terjeszti.
(8) Ha a csoportfelügyeletért felelős hatóság és a leányvállalat felügyeletéért felelős felügyeleti hatóság nem ért egyet,
akkor a Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság is az EBFH elé terjesztheti az ügyet egyeztetés céljából.
(9) A  (7) és (8)  bekezdés esetén az  EBFH által a  megkeresést követő egy hónapon belül hozott határozatával
összhangban kell a  Felügyeletnek mint a  leányvállalatért felelős felügyeleti hatóságnak a  határozatát meghoznia.
Ha az EBFH egy hónapon belül nem hoz határozatot, akkor a Felügyelet mint a  leányvállalatért felelős felügyeleti
hatóság meghozza a határozatát.
(10) A Felügyelet mint a leányvállalatért felelős felügyeleti hatóság a részletes indokolást is tartalmazó határozatát közli
a többi érintett felügyeleti hatósággal, az EBFH-val és a leányvállalattal.
(11) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak a  Szolvencia  2
irányelv 241. cikk c) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendelete tartalmazza.
10. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalataival kapcsolatosan a szavatoló tőke és a minimális
tőkeszükséglet nemteljesítése
18. § (1) A  szavatolótőke-szükséglet nemteljesítése esetén, a  17.  §-ban foglaltak figyelembevételével a  Felügyelet – ha
a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság – haladéktalanul továbbítja a  leányvállalat által benyújtott
helyreállítási tervet a  felügyeleti kollégium tagjai számára. A  helyreállítási tervet annak érdekében készíti
a  leányvállalat, hogy a  szavatolótőke-szükséglet nemteljesítésének első észlelését követő hat hónapon belül
helyre lehessen állítani a  szavatolótőke-szükséglet fedezéséhez figyelembe vehető szavatoló tőke szintjét, vagy
a szavatolótőke-szükséglet teljesítése céljából csökkenteni lehessen a kockázati profilt.
(2) A  Felügyelet a  felügyeleti kollégium tagjaként minden tőle telhetőt megtesz annak érdekében, hogy
a  szavatolótőke-szükséglet nemteljesítésének első észlelését követő négy hónapon belül megállapodás
szülessen a  Felügyelet – mint a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság – javaslatáról a  helyreállítási terv
vonatkozásában.
(3) A (2) bekezdés szerinti megállapodás hiányában a Felügyelet mint a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság
határoz a helyreállítási terv jóváhagyásáról, a felügyeleti kollégium többi érintett felügyeleti hatósága által kifejezett
bármely álláspont vagy fenntartás kellő figyelembevétele mellett.
(4) Ha nem a Felügyelet a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság, és a felügyeleti kollégium tagjai nem tudnak
megállapodni a  helyreállítási terv tekintetében, akkor a  Felügyelet véleményt ad az  érintett felügyeleti hatóság
részére a helyreállítási terv tekintetében.
(5) Ha a  Felügyelet mint a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság romló pénzügyi helyzetet észlel,
haladéktalanul értesíti a  felügyeleti kollégiumot a  javasolt meghozandó intézkedésekről. Szükséghelyzetek
kivételével a  Felügyelet kezdeményezi, hogy az  intézkedéseket a  felügyeleti kollégiumon belül megvitassák.
Szükséghelyzet esetén a  Felügyelet haladéktalanul köteles tájékoztatni a  felügyeleti kollégiumot a  megtett
intézkedésekről.
(6) A Felügyelet a felügyeleti kollégium tagjaként – vélemény, javaslat adásával – minden tőle telhetőt megtesz annak
érdekében, hogy a közlés időpontjától számított egy hónapon belül megállapodás szülessen a felügyeleti hatóság
meghozandó intézkedésekről szóló javaslata tekintetében.
(7) A (6) bekezdés szerinti megállapodás hiányában a Felügyelet mint a leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság
határoz a  javasolt intézkedések jóváhagyásáról, a  felügyeleti kollégium többi érintett felügyeleti hatósága által
kifejezett bármely álláspont vagy fenntartás kellő figyelembevétele mellett.
(8) A  minimális tőkeszükséglet nemteljesítése esetén – a  32.  §-ban foglaltak figyelembevételével – a  Felügyelet mint
a  leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság haladéktalanul továbbítja a  leányvállalat által benyújtott rövid
távú pénzügyi tervet a  felügyeleti kollégium tagjai számára annak érdekében, hogy a  minimális tőkeszükséglet
nemteljesítésének első észlelését követő három hónapon belül helyre lehessen állítani a minimális tőkeszükségletet
fedező figyelembe vehető szavatoló tőke szintjét, vagy a minimális tőkeszükséglet teljesítése céljából csökkenteni
lehessen a  kockázati profilt. A  felügyeleti kollégium tagjait tájékoztatja a  Felügyelet a  minimális tőkeszükséglet
végrehajtása érdekében a leányvállalat szintjén hozott valamennyi intézkedésről is.
(9) Ha a  Felügyelet mint leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság nem ért egyet a  csoportfelügyeletért
felelős hatósággal, vagy a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság nem ért egyet a  leányvállalatot
engedélyező felügyeleti hatósággal
a) a  helyreállítási terv jóváhagyását – beleértve a  helyreállításhoz rendelkezésre álló időszak
meghosszabbítását  – illetően, a  felügyeleti kollégiumnak a  (2)  bekezdéssel összefüggésben létrejött
megállapodáson alapuló határozata meghozatalára előírt négy hónapos időszak alatt, illetve
b) a  javasolt intézkedések elfogadását illetően a  felügyeleti kollégiumnak a  (6)  bekezdéssel összefüggésben
létrejött megállapodáson alapuló határozata meghozatalára előírt egy hónapos időszak alatt,
az ügyet a  Felügyelet – az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikkével összhangban – az  EBFH elé utalhatja, és kérheti
a segítségét a megállapodás eléréséhez.
(10) Az ügy nem utalható az EBFH elé, ha a következő körülmények egyike fennáll:
a) a (2) és (6) bekezdés szerinti négy hónapos vagy egy hónapos időszak letelt;
b) a kollégiumon belül megállapodás jön létre;
c) az (5) bekezdésben említett szükséghelyzetek esetén.
(11) A  Felügyelet mint leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság elhalasztja határozatának meghozatalát, és
megvárja az  EBFH által – az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikke alapján – meghozott határozatot, majd az  EBFH
határozatának megfelelően hozza meg saját határozatát. A  határozatot teljes körű indokolással kell ellátni.
A határozatot a leányvállalatnak, az EBFH-nak és a felügyeleti kollégium tagjainak meg kell küldeni.
(12) Amennyiben a  Felügyelet érintett felügyeleti hatóságnak minősül, úgy köteles magára nézve elismerni
a (11) bekezdés szerinti határozatot, és köteles teljesíteni az abban foglaltakat.
(13) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak a  Szolvencia  2
irányelv 241. cikk b) és c) pontjában meghatározott tárgykörökben kiadott rendeletei tartalmazzák.
11. Biztosító vagy viszontbiztosító leányvállalatai: egy leányvállalatra vonatkozó eltérések
megszűnése
19. § (1) A 17. és 18. §-ban előírt szabályokat nem kell alkalmazni, amennyiben:
a) a 15. § (1) bekezdés a) pontjában említett feltétel a továbbiakban nem teljesül;
b) a  15.  § (1)  bekezdés b)  pontjában említett feltétel a  továbbiakban nem teljesül, és a  csoport az  előírt
időtartamon belül nem tesz újra eleget a feltételnek;
c) a 15. § (1) bekezdés c) és d) pontjában említett feltételek a továbbiakban nem teljesülnek.
(2) Az  (1)  bekezdés a)  pontjában említett esetben, ha a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság
a  felügyeleti kollégiummal történt egyeztetést követően úgy határoz, hogy többé nem vonja be az  általa végzett
csoportfelügyeletbe a leányvállalatot, erről azonnal tájékoztatja az érintett felügyeleti hatóságot és az anyavállalatot.
(3) A 15. § (1) bekezdés b)–d) pontjának alkalmazása során az anyavállalat felelős a feltételek folyamatos teljesülésének
biztosításáért. Nemteljesítés esetén haladéktalanul tájékoztatja a  Felügyeletet mint a  csoportfelügyeletért felelős
hatóságot és az  érintett leányvállalat érintett felügyeleti hatóságát. Az  anyavállalat tervet mutat be a  teljesülés
megfelelő határidőn belüli visszaállításáról.
(4) A  (3)  bekezdésben foglaltakkal összhangban, a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság évente
legalább egyszer hivatalból ellenőrzi, hogy továbbra is teljesülnek-e a  15.  § (1)  bekezdés b)–d)  pontjában foglalt
feltételek. A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság ezt az ellenőrzést az érintett felügyeleti hatóság
kérésére is elvégzi, amennyiben annak jelentős kétségei vannak a  feltételek folyamatos teljesülését illetően.
Amennyiben a Felügyelet nem mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem mint érintett felügyeleti hatóság
jár el, úgy az e bekezdés szerinti kérést intézheti a csoportfelügyeletért felelős hatósághoz.
(5) Amennyiben az  elvégzett ellenőrzés során a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság hiányosságot
tapasztal, kötelezi az anyavállalatot, hogy nyújtson be tervet a hiányosság kiküszöböléséről.
(6) Amennyiben a  felügyeleti kollégiummal történt egyeztetést követően a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság megállapítja, hogy a (3) vagy (5) bekezdésben említett terv nem elegendő, vagy nem hajtják végre
a  megállapított határidőn belül, akkor megállapítja, hogy a  15.  § (1)  bekezdés b)–d)  pontjában említett feltételek
többé nem teljesülnek, és erről haladéktalanul tájékoztatja az érintett felügyeleti hatóságot.
(7) A 17. és 18. §-ban előírt rendszer akkor alkalmazható újra, ha az anyavállalat erre irányuló új kérelmére a felügyeleti
kollégium ezt – a 16. §-ban meghatározott eljárással összhangban – engedélyezi.
(8) A  Felügyelet e  § szerinti jogaira és kötelezettségeire vonatkozó részletszabályokat a  Bizottságnak a  Szolvencia  2
irányelv 241. cikk c) pontjában meghatározott tárgykörben kiadott rendelete tartalmazza.
12. Biztosítói holdingtársaság és vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai
20. § A 15–19.  § megfelelően alkalmazandó azokra a  biztosítókra és viszontbiztosítókra, amelyek biztosítói
holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai.
13. Kockázatkoncentráció felügyelete 21. § (1) A kockázatkoncentráció felügyeletét csoportszinten az e §-ban, valamint a 23–36. §-ban foglaltakkal összhangban
kell gyakorolni.
(2) A  biztosító, viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság – a  Bizottságnak
a  Szolvencia 2 irányelv 244.  cikk (6)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott végrehajtástechnikai
standardjában foglaltakkal összhangban – rendszeresen, évente legalább egyszer jelentést tesz a  Felügyelet mint
a csoportfelügyeletért felelős hatóság részére bármely jelentős csoportszintű kockázatkoncentrációról, azon esetek
kivételével, amelyekre a 3. § (2) bekezdését kell alkalmazni.
(3) A  szükséges információt a  csoport élén álló biztosító vagy viszontbiztosító, vagy ha nem biztosító vagy
viszontbiztosító áll a csoport élén, akkor a biztosítói holdingtársaság vagy a vegyes pénzügyi holdingtársaság vagy
a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság által – a többi érintett felügyeleti hatósággal és a csoporttal
folytatott egyeztetést követően – kijelölt csoporton belüli biztosító vagy viszontbiztosító köteles benyújtani
a Felügyelethez mint a csoportfelügyeletért felelős hatósághoz.
(4) Az  (1)  bekezdés szerinti kockázatkoncentráció felülvizsgálata a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős
hatóság feladatkörébe tartozik.
(5) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és a  csoporttal
folytatott egyeztetést követően, a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 244.  cikk (4) és (5)  bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltakkal összhangban – megállapítja azon
kockázattípusokat, amelyeket az adott csoporton belül a biztosítóknak vagy a viszontbiztosítóknak jelenteniük kell.
(6) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  többi érintett felügyeleti hatóság a  kockázattípusok
meghatározásakor vagy véleményezésekor figyelembe veszi az  adott csoport jellemzőit és a  csoport
kockázatkezelési struktúráját is.
(7) A  jelentendő jelentős kockázatkoncentráció meghatározása érdekében a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és a  csoporttal folytatott egyeztetést követően  –
a  szavatolótőke-szükségleten, a  biztosítástechnikai tartalékokon vagy mindkettőn alapuló megfelelő
küszöbértékeket ír elő. A  kockázatkoncentrációk felülvizsgálatakor a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság különös figyelmet fordít a  negatív jelenségek csoporton belüli átterjedéséből eredő lehetséges
kockázatokra, valamint az érdekütközés kockázatára és a kockázatok szintjére vagy volumenére.
14. Csoporton belüli ügyletek felügyelete 22. § (1) A csoporton belüli ügyletek felügyeletét a (2)–(4) bekezdéssel, valamint a 23–36. §-sal összhangban kell gyakorolni.
 (2) A  biztosító, viszontbiztosító, biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság – a  Bizottságnak
a  Szolvencia 2 irányelv 245.  cikk (6)  bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott végrehajtástechnikai
standardjában foglaltakkal összhangban – rendszeresen, évente legalább egyszer jelentést köteles tenni
a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság részére a  csoportba tartozó biztosítók vagy
viszontbiztosítók minden jelentős csoporton belüli ügyletéről, ideértve az  olyan természetes személlyel folytatott
ügyleteket is, aki szoros kapcsolatban áll egy csoporton belüli vállalkozással, azon esetek kivételével, amelyekre
a 3. § (2) bekezdését kell alkalmazni. A különösen jelentős csoporton belüli ügyleteket haladéktalanul jelenteni kell
a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság részére.
(3) A  szükséges információt a  csoport élén álló biztosító vagy viszontbiztosító, vagy ha nem biztosító vagy
viszontbiztosító áll a csoport élén, akkor a biztosítói holdingtársaság vagy a vegyes pénzügyi holdingtársaság vagy
a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság által – a többi érintett felügyeleti hatósággal és a csoporttal
folytatott egyeztetést követően – kijelölt csoporton belüli biztosító vagy viszontbiztosító nyújtja be a Felügyelethez
mint a csoportfelügyeletért felelős hatósághoz.
(4) A csoporton belüli ügyletek a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság általi felügyeleti felülvizsgálat
hatálya alá tartoznak.
(5) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság – a  többi érintett felügyeleti hatósággal és a  csoporttal
folytatott egyeztetést követően, a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 245.  cikk (4) és (5)  bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltakkal összhangban – megállapítja azon csoporton
belüli ügyletek típusát, amelyeket egy adott csoporton belüli biztosítóknak vagy viszontbiztosítóknak minden
körülmények között jelenteniük kell. A 21. § (5)–(7) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
15. Az irányítási rendszer felügyelete 23. § (1) A Bit. 76–92. §-ában meghatározott követelmények csoportszinten megfelelően alkalmazandók. A kockázatkezelési
és belső ellenőrzési rendszereket, valamint a  jelentéstételi eljárásokat következetesen kell végrehajtani minden
olyan csoportfelügyelet hatálya alá tartozó biztosítóban vagy viszontbiztosítóban, amely részesedési viszonnyal
rendelkezik legalább egy biztosítóban, viszontbiztosítóban, harmadik országbeli biztosítóban vagy harmadik
országbeli viszontbiztosítóban, vagy amelynek anyavállalata az  Európai Unión belül központi irodával rendelkező
biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság, annak érdekében, hogy az említett rendszereket
és jelentéstételi eljárásokat csoportszinten ellenőrizni lehessen.
(2) Az  (1)  bekezdés sérelme nélkül a  csoport belső ellenőrzési mechanizmusainak legalább a  következőket kell
tartalmazniuk:
a) megfelelő mechanizmusok a  csoportszintű szavatolótőke-megfelelés tekintetében annak érdekében,
hogy minden jelentős kockázatot azonosítsanak és mérjenek, és hogy a figyelembe vehető szavatoló tőkét
megfelelően hozzárendeljék a kockázatokhoz;
b) megbízható jelentéstételi és számviteli eljárások a  csoporton belüli ügyletek és a  kockázatok
koncentrációjának figyelemmel kísérésére és kezelésére.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett rendszerek és jelentéstételi eljárások a 24–36. §-ban meghatározott szabályokkal
összhangban a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság által végzett felügyeleti felülvizsgálat hatálya
alá tartoznak.
(4) A  részesedő biztosító vagy viszontbiztosító, a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság
a  Bit. 89.  §-ában előírt értékelést a  csoport szintjén köteles elvégezni. A  csoportszinten végzett saját kockázatés szavatolótőke-megfelelési értékelést a  Felügyelet, mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság felügyeleti
felülvizsgálatnak veti alá a 17–36. §-ban foglaltakkal összhangban.
(5) Ha csoportszinten a  szavatolótőke-megfelelés kiszámítása a  10.  § szerinti 1. módszer szerint történik, a  részesedő
biztosító vagy viszontbiztosító, a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság köteles
egyértelműen feltüntetni a különbséget a csoport összes kapcsolt biztosítója vagy viszontbiztosítója szavatolótőkeszükségletének összege és a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet között.
(6) A  részesedő biztosító vagy viszontbiztosító, a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság
– a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság engedélyével – a Bit. 89. §-ában foglaltaknak megfelelően
előírt értékeléseket egyszerre végezheti el csoportszinten és a  csoport bármely leányvállalatának szintjén, és
egyetlen dokumentumban össze is foglalhatja az értékelést.
(7) A  (6) bekezdés szerinti engedély megadását megelőzően a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság
konzultál a felügyeleti kollégium tagjaival, és érdemben figyelembe veszi álláspontjaikat és fenntartásaikat.
(8) Ha a  csoport él a  (6)  bekezdésben foglalt lehetőséggel, a  dokumentumot egyidejűleg megküldi minden érintett
felügyeleti hatóságnak. E lehetőség kihasználása nem mentesíti az érintett leányvállalatokat a Bit. 89. §-ában foglalt
követelmények teljesítésére irányuló kötelezettségük alól.
16. A csoportfelügyeletért felelős hatóság 24. § (1) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság – évente legfeljebb egyszer – kérheti annak a  csoporton belüli
megvitatását (a  továbbiakban: tanácskozási kérelem), hogy a  csoportfelügyeletért felelős hatóság kijelölésének
kritériumai megfelelők-e.
(2) A  Felügyelet, amennyiben érintett felügyeleti hatóság, köteles mindent megtenni annak érdekében, hogy
a  csoportfelügyeletért felelős hatóság kiválasztásáról, a  tanácskozási kérelem előterjesztésétől számított három
hónapon belül – a többi érintett felügyeleti hatósággal – közös határozatot hozzon. A határozat meghozatala előtt
az  érintett felügyeleti hatóságok véleménynyilvánítási lehetőséget adnak a  csoportnak. Ha a  Felügyelet a  kijelölt
csoportfelügyeletért felelős hatóság, köteles a csoport elé terjeszteni az indokolással ellátott, közös határozatot.
(3) Ha a  (2)  bekezdés szerinti három hónapos időszak alatt a  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság az  ügyet
– az 1094/2010/EU rendelet 19. cikk (1)–(3) és (6) bekezdésével összhangban – az EBFH elé utalta, akkor az érintett
felügyeleti hatóságok elhalasztják közös döntésüket, és megvárják az EBFH által – az 1094/2010/EU rendelet 19. cikk
(3)  bekezdése alapján – hozott határozatot, majd az  EBFH határozatának megfelelően hozzák meg saját közös
határozatukat. A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság köteles elismerni az  említett közös határozatot, és
teljesíteni az abban foglaltakat. A három hónapos időtartam eltelte vagy a közös határozat meghozatala után az ügy
már nem utalható az  EBFH elé. Amennyiben a  Felügyelet a  kijelölt csoportfelügyeletért felelős hatóság, köteles
a csoport, az EBFH és a felügyeleti kollégium elé terjeszteni a teljes körű indokolással ellátott, közös határozatot.
17. A csoportfelügyeletért felelős hatóság és a többi felügyeleti hatóság jogai és kötelezettségei.
A felügyeleti kollégium
25. § (1) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság csoportfelügyelettel kapcsolatos jogai és kötelezettségei
a következők:
a) releváns információk gyűjtésének és terjesztésének összehangolása rendes körülmények között és
szükséghelyzetben is, beleértve mindazon információk terjesztését, amelyekre a  felügyeleti hatóságnak
a felügyeleti feladatok elvégzéséhez szüksége van;
b) felügyeleti felülvizsgálat és a csoport pénzügyi helyzetének értékelése;
c) annak értékelése, hogy a  csoport megfelel-e a  szavatolótőke-megfelelésre, a  kockázatkoncentrációra és
a csoporton belüli ügyletekre vonatkozó szabályoknak a 6–22. §-ban meghatározottak szerint;
d) a  csoport irányítási rendszerének az  értékelése a  23.  §-ban meghatározottak szerint, valamint annak
értékelése, hogy a  részesedéssel rendelkező vállalkozás igazgatási, irányító vagy felügyelő testületének
tagjaira vonatkozóan teljesül-e a szakmai alkalmasság és üzleti megbízhatóság követelménye;
e) a  felügyeleti tevékenységek tervezése és koordinációja rendszeres, évente legalább egyszer megtartott
értekezletek útján vagy más megfelelő módon, rendes körülmények között és szükséghelyzetekben is,
az  érintett felügyeleti hatóságokkal együttműködve, és figyelembe véve a  csoport részét képező összes
vállalkozás üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét, nagyságrendjét és összetettségét;
f ) az  e  kormányrendelet, valamint a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és (7)  bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeletei által a  csoportfelügyeletért felelős hatóságra ruházott
vagy az e kormányrendelet, valamint a Bizottságnak a Szolvencia 2 irányelv 248. cikk (6) és (7) bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeletei alkalmazásából eredő egyéb feladatok, intézkedések
elvégzése és döntések meghozatala, különösen a  csoportszintű belső modellek jóváhagyási eljárásának
vezetése a  11. és 13.  §-ban meghatározottak szerint, és a  rendszer alkalmazása engedélyezési eljárásának
vezetése a 16–19. §-ban meghatározottak szerint.
(2) A  csoportfelügyelet (1)  bekezdésben említett feladatai végrehajtásának megkönnyítése érdekében a  Felügyelet
mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság elnökletével – a  Felügyelet által kidolgozott írásbeli megállapodás
alapján – létre kell hozni a felügyeleti kollégiumot.
(3) Ha a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság elmulasztja az  (1)  bekezdésben említett feladatok
végrehajtását, vagy a felügyeleti kollégium tagjai nem működnek együtt a csoportfelügyeletért felelős hatósággal
az  e  § szerinti feladatok végrehajtásához szükséges mértékben, az  ügyet a  Felügyelet az  EBFH elé utalhatja, és
kérheti a segítségét a megállapodás eléréséhez az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban.
(4) Az  e  kormányrendeletben, valamint a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és (7)  bekezdésében
meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltak sérelme nélkül, a  kollégiumok létrehozása
és működése a  csoportfelügyeletért felelős hatóság és a  többi érintett felügyeleti hatóság által megkötött
koordinációs megállapodásokon alapul.
(5) Amennyiben az  álláspontok eltérnek a  koordinációs megállapodásokkal kapcsolatban, a  Felügyelet, amennyiben
a felügyeleti kollégium tagja, az EBFH elé utalhatja az ügyet, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban
kérheti a  segítségét a megállapodás eléréséhez. A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság az EBFH
határozatának megfelelően köteles meghozni a határozatát, amit továbbítani köteles az EBFH-nak és a többi érintett
felügyeleti hatóságnak.
(6) A  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és (7)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott
rendeleteiben foglaltak sérelme nélkül, a  (4)  bekezdés szerinti koordinációs megállapodások meghatározzák
az alábbiakra vonatkozó eljárásokat:
a) a  11., 12. és 24.  §-ban foglaltakkal összhangban, az  érintett felügyeleti hatóságok közötti döntéshozatali
folyamat;
b) az (5) bekezdésben és az 5. § (4) bekezdésében említett egyeztetés.
(7) A csoportfelügyeletért felelős hatóságra és a többi felügyeleti hatóságra ruházott jogok és kötelezettségek sérelme
nélkül a  koordinációs megállapodások további feladatokat bízhatnak a  csoportfelügyeletért felelős hatóságra,
a  többi felügyeleti hatóságra vagy az  EBFH-ra, amennyiben ez  a  csoport hatékonyabb felügyeletét eredményezi,
és – saját feladataik tekintetében – nem akadályozza a  felügyeleti kollégium tagjai által végzett felügyeleti
tevékenységeket.
(8) A koordinációs megállapodások ezen kívül meghatározhatják az alábbi eljárásokat:
a) a különösen az 1–4. §, a 6. §, a 7. §, a 9. §, a 21–23. §, a 27. §, a 28. §, a 37. § és a 39. §-ban meghatározott,
az érintett felügyeleti hatóságok közötti egyeztetés;
b) az egyéb felügyeleti hatóságokkal való együttműködés.
(9) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság a  kollégiumok munkájára és az  EBFH által lefolytatott
felülvizsgálatok tekintetében tapasztalt bármely releváns nehézségre vonatkozó információt köteles átadni
az EBFH-nak.
(10) A  csoportfelügyelet e  § szerinti koordinációját a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 248.  cikk (6) és
(7) bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben foglaltakkal összhangban kell gyakorolni.
18. A felügyeleti hatóságok közötti együttműködés és információcsere
26. § (1) A  Felügyelet mint a  csoporton belüli egyes biztosítók vagy viszontbiztosítók felügyeletéért felelős hatóság vagy
csoportfelügyeletért felelős hatóság szorosan együttműködik a  többi érintett felügyeleti hatósággal, különösen
olyan esetekben, amikor valamely biztosító vagy viszontbiztosító pénzügyi nehézségbe kerül.
(2) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság vagy csoportfelügyeletért felelős hatóság haladéktalanul –  külön
ez  irányú megkeresés nélkül is – közöl minden releváns – a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 249.  cikk
(3)  és (4)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott szabályozástechnikai és végrehajtástechnikai
standardjában meghatározott – információt a többi érintett felügyeleti hatósággal. Ezen információk közé tartoznak
különösen a  csoport és a  felügyeleti hatóságok intézkedéseire vonatkozó információk, valamint a  csoport által
szolgáltatott információk.
(3) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság az érintett felügyeleti hatóságok és az EBFH rendelkezésére
bocsátja a csoport jogi struktúrájára, a csoport irányítására és szervezeti felépítésére vonatkozó információkat.
(4) Ha valamely felügyeleti hatóság releváns információt nem közölt, vagy az együttműködés – különösen a  releváns
információk cseréje – iránti kérést elutasította, vagy két héten belül nem teljesítette, a  Felügyelet az  EBFH elé
utalhatja az ügyet.
(5) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság vagy csoportfelügyeletért felelős hatóság köteles haladéktalanul
megbeszélésre hívni a  csoportfelügyeletben érintett valamennyi felügyeleti hatóságot, ha az  alábbi körülmények
valamelyikének fennállását észleli:
a) tudomást szerez arról, hogy egy biztosító vagy viszontbiztosító súlyosan megsértette a  szavatolótőke
szükségletre vonatkozó előírásokat, vagy megsértette a minimális tőkeszükséglettel kapcsolatos előírásokat;
b) tudomást szerez a  konszolidált adatokon alapuló csoportszintű szavatolótőke-szükségletre vagy
az  összesített csoportszintű szavatolótőke-szükségletre vonatkozó előírások súlyos megsértéséről, attól
függően, hogy melyik szavatolótőke-szükségleti számítási módszert alkalmazták; vagy
c) egyéb rendkívüli körülmények állnak vagy álltak fenn.
 (6) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság vagy csoportfelügyeletért felelős hatóság az  (5)  bekezdésben
foglaltakon túl akkor is megbeszélésre hívhatja a csoportfelügyeletben érintett valamennyi felügyeleti hatóságot, ha
ennek szükségét látja.
19. A felügyeleti hatóságok közötti egyeztetés 27. § (1) A  25.  §-ban foglaltak figyelembevételével a  Felügyelet a  többi érintett felügyeleti hatóság felügyeleti feladatai
szempontjából fontos határozat meghozatala előtt – a felügyeleti kollégium keretében – konzultál a többi, érintett
felügyeleti hatósággal, a következőkkel kapcsolatban:
a) a  csoporton belüli biztosítók vagy viszontbiztosítók tulajdonosi szerkezetében, szervezeti vagy irányítási
struktúrájában bekövetkező változások, amelyekhez a  felügyeleti hatóságok jóváhagyása vagy engedélye
szükséges;
b) a  Bit. 309.  § (2)  bekezdésében és 310.  § (1) és (2)  bekezdésében előírt helyreállításhoz rendelkezésre álló
időszak meghosszabbítására vonatkozó határozat;
c) a  felügyeleti hatóságok által meghozott jelentős szankciók vagy kivételes intézkedések, többek közt
a  szavatolótőke-szükségleten felül többlettőke-követelmény előírása és a  szavatolótőke-szükséglet
számításához belső modell használatát korlátozó előírás.
(2) Az  (1)  bekezdés b) és c)  pontja alkalmazásában a  Felügyelet köteles konzultálni a  csoportfelügyeletért felelős
hatósággal. Ezenkívül, ha egy határozat más felügyeleti hatóságtól kapott információn alapul, annak meghozatala
előtt az érintett felügyeleti hatóságok kötelesek egymással is konzultálni.
(3) A  25.  §-ban foglaltak figyelembevételével a  Felügyelet az  egyeztetés elhagyása mellett dönthet sürgős esetben,
vagy ha az  egyeztetés veszélyeztetné a  határozat végrehajtását. Ebben az  esetben a  Felügyelet haladéktalanul
köteles tájékoztatni a többi érintett felügyeleti hatóságot.
20. A csoportfelügyeletért felelős hatóságtól származó információkérés a többi felügyeleti hatóság
felé
28. § (1) A  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság megkeresheti egy másik tagállam – amelyben valamely
anyavállalat központi irodája van – felügyeleti hatóságait, hogy az  anyavállalattól kérjenek ki és továbbítsanak
számára minden olyan információt, amely szükséges lehet a  25.  §-ban meghatározott koordinációs jogai
gyakorlásához és kötelezettségei teljesítéséhez.
(2) Ha a  Felügyeletnek mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóságnak olyan – 31.  § (2)–(5)  bekezdése szerinti –
információra van szüksége, amely egy másik felügyeleti hatóság rendelkezésére áll, úgy köteles ettől a hatóságtól
kérni az információ rendelkezésre bocsátását.
21. Együttműködés a hitelintézetek és a befektetési vállalkozások felügyeletéért felelős hatóságokkal
29. § Ha egy biztosító vagy viszontbiztosító és a Hpt.-ben meghatározott hitelintézet vagy a befektetési vállalkozásokról
és az  árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007.  évi
CXXXVIII. törvényben meghatározott befektetési vállalkozás, vagy mindkettő közvetlenül vagy közvetetten kapcsolt
vállalkozás, vagy közös részesedő vállalkozással rendelkeznek, a Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság a többi
vállalkozás felügyeletéért felelős hatósággal együttműködik.
22. Szakmai titoktartás és az információk bizalmas kezelése
30. § A csoportfelügyelet keretében kapott információra és a  felügyeleti hatóságok közötti, valamint a  felügyeleti
hatóságok és más hatóságok közti információcserére a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013.  évi CXXXIX.  törvény
57. § (1), (2) és (6) bekezdésének, valamint 163. § (1) és (2) bekezdésének a rendelkezéseit kell alkalmazni.
23. Az információhoz való hozzáférés 31. § (1) A csoportfelügyelet hatálya alá tartozó természetes és jogi személyek, valamint kapcsolt vállalkozásaik és részesedő
vállalkozásaik minden olyan információt kötelesek eljuttatni egymáshoz, amely a csoportfelügyelet szempontjából
szükséges lehet.
(2) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság – az érintett vállalkozás jellegétől függetlenül – a felügyelet
céljából minden szükséges információhoz hozzáférhet.
(3) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság csoportszinten könnyíthet az évesnél gyakoribb rendszeres
felügyeleti jelentéstételi kötelezettségen, amennyiben e  könnyítés valamennyi csoporton belüli biztosítóra
vagy viszontbiztosítóra kiterjed, figyelembe véve a  csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét,
nagyságrendjét és összetettségét.
(4) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság csoportszinten mentesíthet a  tételes jelentések készítése
alól, ha a  mentesítés valamennyi csoporton belüli biztosítóra vagy viszontbiztosítóra kiterjed, figyelembe véve
a csoport üzleti tevékenységében rejlő kockázatok jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, valamint a pénzügyi
stabilitásra vonatkozó célt.
(5) A Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság a szükséges információ megszerzése érdekében csak akkor fordulhat
közvetlenül a  csoporton belüli vállalkozásokhoz, ha ezt az  információt a  csoportfelügyelet alá tartozó biztosítótól
vagy viszontbiztosítótól – kérése ellenére – a megszabott határidőn belül nem kapta meg.
24. Az információ ellenőrzése 32. § (1) A  Felügyelet Magyarország területén elvégzi a  31.  § szerinti információ helyszíni ellenőrzését a  következő
vállalkozások telephelyein:
a) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító;
b) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító kapcsolt vállalkozásai;
c) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatai;
d) a csoportfelügyelet alá tartozó biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalatának kapcsolt vállalkozásai.
(2) Ha a  Felügyelet – egyedi esetben – egy csoport részét képező, másik tagállamban található vállalkozást
–  függetlenül attól, hogy az szabályozott vagy nem – érintő információt kíván ellenőrizni, akkor a másik tagállam
felügyeleti hatóságát kell felkérnie az ellenőrzés elvégzésére.
(3) Amennyiben a  Felügyeletet keresik meg a  (2)  bekezdésben foglaltak szerint, akkor a  Felügyelet vagy közvetlenül
maga végzi el az  ellenőrzést, vagy engedélyezi – a  titoktartási szabályok betartása és betartatása mellett – külső
szakértő felkérésével vagy magának a  kérelmező hatóságnak, hogy azt elvégezze. A  Felügyelet köteles írásban
tájékoztatni a csoportfelügyeletért felelős hatóságot a hozott intézkedéséről. Az ellenőrzést kérő felügyeleti hatóság
részt vehet az ellenőrzésben, amennyiben nem közvetlenül maga végzi az ellenőrzést.
(4) Ha a  Felügyelet (2)  bekezdés szerinti kérelmét a  megkeresett felügyeleti hatóság két héten belül nem teljesíti,
vagy ha a  Felügyelet számára lehetetlenné teszik a  (3)  bekezdés szerinti részvételhez való jogának gyakorlását,
a  Felügyelet az  EBFH-hoz utalhatja az  ügyet, és az  1094/2010/EU rendelet 19.  cikkével összhangban kérheti
a segítségét a megállapodás eléréséhez.
25. A fizetőképességről és a pénzügyi helyzetről szóló jelentés
33. § (1) A részesedő biztosító, viszontbiztosító, valamint a biztosítói holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság
–  a  Bit. 108.  §-ában foglaltak értelemszerű alkalmazásával – évente csoportszintű jelentést köteles közzétenni
a csoport fizetőképességéről és pénzügyi helyzetéről.
(2) A részesedő biztosító, viszontbiztosító, valamint a biztosítói holdingtársaság és a vegyes pénzügyi holdingtársaság
– a Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság engedélyével – egy összefoglalt, a fizetőképességről és
a pénzügyi helyzetről szóló jelentést is közzétehet, amely a következőket tartalmazza:
a) az (1) bekezdéssel összhangban közzéteendő csoportszintű információ;
b) a  csoporton belüli bármely leányvállalatra vonatkozó, külön-külön azonosítható és a  Bit. 108.  §-ában
foglaltakkal összhangban közzéteendő információ.
 (3) A Felügyelet mint a csoportfelügyeletért felelős hatóság az engedély megadását megelőzően konzultál a felügyeleti
kollégium tagjaival, és véleményüket figyelembe veszi.
 (4) Ha a  (2)  bekezdésben említett jelentés nem tartalmaz olyan információt, amelynek rendelkezésre bocsátását
a  csoporton belüli leányvállalatot engedélyező felügyeleti hatóság megköveteli az  összehasonlítható
vállalkozásoktól, és amennyiben a  mulasztás jelentős, a  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság kötelezheti
az érintett leányvállalatot a szükséges kiegészítő információ közzétételére.
26. Csoportszerkezet 34. § A biztosítók, viszontbiztosítók, biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok a  csoport
szintjén évente kötelesek közzétenni a  csoport jogi, valamint irányítási és szervezeti felépítését, ideértve
a csoporthoz tartozó valamennyi leányvállalat leírását, valamint a csoporthoz tartozó vállalatokkal és a  fontosabb
fiókvállalatokkal kapcsolatos tájékoztatást is.
27. Biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok ügyviteli, ügyvezető vagy
felügyelő testülete
35. § A biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületi
tagjainak a feladataik elvégzésére szakmailag alkalmasnak és üzletileg megbízhatónak kell lenniük.
28. Végrehajtási intézkedések 36. § (1) Ha a  csoporthoz tartozó biztosítók vagy viszontbiztosítók nem teljesítik az  5–23.  §-ban foglalt követelményeket,
vagy ha teljesítik azokat, de a szavatolótőke-megfelelés teljesülése mégsem biztosított, vagy ha a csoporton belüli
ügyletek vagy a kockázatkoncentrációk fenyegetik a biztosítók vagy viszontbiztosítók pénzügyi helyzetét, a helyzet
mihamarabbi rendezése érdekében:
a) a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi holdingtársaság tekintetében a  csoportfelügyeletért
felelős hatóság;
b) a biztosítók és viszontbiztosítók tekintetében a felügyeleti hatóságok
hozzák meg a szükséges intézkedéseket.
(2) Ha az  (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott esetben a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság
nem egyike azon tagállami felügyeleti hatóságoknak, amelyben a  biztosítói holdingtársaság vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság központi irodája van, akkor köteles tájékoztatni az  említett felügyeleti hatóságokat
a megállapításairól, hogy azok meghozhassák a szükséges intézkedéseket.
(3) Ha az  (1)  bekezdés b)  pontjában meghatározott esetben a  Felügyelet mint a  csoportfelügyeletért felelős hatóság
nem egyike azon tagállami felügyeleti hatóságoknak, amelyben a  biztosító vagy viszontbiztosító központi irodája
van, akkor köteles tájékoztatni az  említett felügyeleti hatóságokat a  megállapításairól, hogy azok meghozhassák
a szükséges intézkedéseket.
(4) A  Felügyelet mint csoportfelügyeletért felelős hatóság, figyelembe véve a  csoport részét képező valamennyi
vállalkozás üzleti tevékenysége kockázatainak jellegét, nagyságrendjét és összetettségét, meghozza a  Bit.
291.  §-a szerinti szükséges intézkedéseket a  biztosítói holdingtársaságok és vegyes pénzügyi holdingtársaságok
tekintetében. A  Felügyelet, amennyiben érintett felügyeleti hatóságként jár el, a  csoportfelügyeletért felelős
hatósággal összehangolja intézkedéseit.
(5) A  Felügyelet szorosan együttműködik a  többi érintett felügyeleti hatósággal az  ilyen intézkedések
eredményességének biztosítása érdekében, különösen, ha a  biztosítói holdingtársaság vagy a  vegyes pénzügyi
holdingtársaság ügyvezetése nem a központi irodájával megegyező tagállamban található.
(6) A  Felügyelet az  e  §-ban foglalt jogait és kötelezettségeit a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 258.  cikk
(3) bekezdésében meghatározott tárgykörben kiadott rendeletében foglaltakkal összhangban gyakorolja.
29. Az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalatok: az egyenértékűség vizsgálata
37. § (1) A  Felügyelet mint érintett felügyeleti hatóság ellenőrzi, hogy azon biztosítók vagy viszontbiztosítók, amelyeknek
anyavállalata harmadik országban rendelkezik központi irodával, olyan harmadik országbeli felügyeleti hatóság
általi felügyelet alá tartoznak-e, amely egyenértékű azon biztosítók vagy viszontbiztosítók csoportfelügyeletét
illetően az  e  kormányrendeletben előírt felügyelettel, amelyek részesedési viszonnyal rendelkeznek legalább egy
biztosítóban, viszontbiztosítóban, harmadik országbeli biztosítóban vagy harmadik országbeli viszontbiztosítóban,
vagy amelyeknek anyavállalata az Európai Unión belül központi irodával rendelkező biztosítói holdingtársaság vagy
vegyes pénzügyi holdingtársaság.
(2) Ha a  Bizottság nem határozott valamely ország prudenciális rendszere egyenértékűségéről vagy ideiglenes
egyenértékűségéről, az  ellenőrzést – az  anyavállalat vagy az  Európai Unióban engedélyezett bármely biztosító
vagy viszontbiztosító kezdeményezésére vagy hivatalból – a  Felügyeletnek mint a  csoportfelügyeletért felelős
hatóságnak kell elvégeznie (a továbbiakban: eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság).
(3) A  (2)  bekezdés szerinti ellenőrzés lefolytatása során a  Felügyelet mint eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság
–  mielőtt határozna az  egyenértékűségről – az  EBFH-val való együttműködés mellett konzultál a  többi érintett
felügyeleti hatósággal. Az  egyenértékűségről hozott határozatot a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 260.  cikk
(2), (3) és (5)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben kiadott rendeleteiben meghatározott kritériumok
szerint kell meghozni, és arról tájékoztatni kell az EBFH-t és az érintett felügyeleti hatóságokat. A Felügyelet mint
eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság harmadik országokkal szemben nem hozhat olyan határozatot, amely
ellentmond az  azzal az  országgal kapcsolatban hozott korábbi határozatok tartalmának, kivéve, ha a  fogadó
országban vagy a harmadik országban a vonatkozó szabályozás jelentősen megváltozott.
(4) Ha a  Felügyelet nem eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság, hanem érintett felügyeleti hatóság, és nem ért
egyet a  Bizottságnak a  Szolvencia 2 irányelv 260.  cikk (2), (3) és (5)  bekezdésében meghatározott tárgykörökben
kiadott rendeleteiben meghatározott kritériumok alapján meghozott határozattal, az  ügyet az  eljáró
csoportfelügyeletért felelős hatóság határozatáról szóló értesítést követő három hónapon belül az  EBFH-hoz
utalhatja, és az 1094/2010/EU rendelet 19. cikkével összhangban kérheti a segítségét a megállapodás eléréséhez.
(5) Ha a  Bizottság nem határozott valamely ország prudenciális rendszere egyenértékűségéről vagy ideiglenes
egyenértékűségéről, akkor a  32.  § alkalmazandó, feltéve, ha a  Felügyelet gyakorolja az  Európai Unión kívül
székhellyel rendelkező anyavállalatok felett a felügyeletet.
(6) Ha bizottsági határozat születik arról, hogy a  harmadik ország prudenciális rendszere ideiglenesen
egyenértékű, a  38.  § alkalmazandó, kivéve, ha van olyan tagállami biztosító vagy viszontbiztosító, amelynek
mérlegfőösszege meghaladja az  Európai Unión kívül található anyavállalat mérlegfőösszegét. Ebben az  esetben
a csoportfelügyeletért felelős hatóság feladatát a megbízott csoportfelügyeletért felelős hatóság látja el.
30. Az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalattal kapcsolatos egyenértékűség
38. § (1) A 37. § szerinti egyenértékű felügyelet esetén a Felügyelet a harmadik országbeli felügyeleti hatóságok által végzett
egyenértékű csoportfelügyeletre támaszkodik, a (2) bekezdéssel összhangban.
(2) A 23–36. § megfelelően alkalmazandó a harmadik országok felügyeleti hatóságaival való együttműködésre is.
31. Harmadik országokban működő anyavállalatokkal kapcsolatosan az egyenértékűség hiánya
39. § (1) A  30.  § szerinti egyenértékű felügyelet hiányában, vagy ha ideiglenes egyenértékűség esetén – a  37.  §
(6)  bekezdésével összhangban – a  41.  § nem alkalmazható, akkor a  Felügyeletnek a  biztosítókra vagy
viszontbiztosítókra a (4) és (5) bekezdésben meghatározott intézkedések valamelyikét kell alkalmaznia.
(2) Az 5–36. §-ban meghatározott általános elvek és módszerek alkalmazandók a biztosítói holdingtársaság, a vegyes
pénzügyi holdingtársaság, a harmadik országbeli biztosító vagy a harmadik országbeli viszontbiztosító szintjén is.
(3) Kizárólag az összevont alapon számított szavatolótőke-megfelelés kiszámításának céljából az anyavállalatot úgy kell
kezelni, mintha a szavatolótőke-szükséglet fedezetéhez figyelembe vehető szavatoló tőke tekintetében a Bit. 99. és
100. §-ában meghatározott azonos feltételek hatálya és a következők egyikének hatálya alá tartozó biztosító vagy
viszontbiztosító lenne:
a) biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság esetében a  9.  § (1)–(4)  bekezdésében
kifejtett elvekkel összhangban meghatározott szavatolótőke-szükséglet; b) harmadik országbeli biztosító vagy harmadik országbeli viszontbiztosító esetében a  9.  § (5)–(12)  bekezdésében
kifejtett elvekkel összhangban meghatározott szavatolótőke-szükséglet.
(4) A  Felügyelet a  Bit. 291.  §-ában meghatározott olyan intézkedéseket alkalmazhat, amelyek biztosítják a  csoporton
belüli biztosítók vagy viszontbiztosítók felügyeletét. Ezen intézkedéseket,
a) ha nem a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, a  csoportfelügyeletért felelős
felügyeleti hatóság jóváhagyását,
b) ha a  Felügyelet a  csoportfelügyeletért felelős felügyeleti hatóság, a  többi érintett felügyeleti hatósággal
folytatott egyeztetést
követően lehet meghozni. (5) A  Felügyelet előírhatja olyan biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság létrehozását,
amelynek központi irodája Magyarországon van, és e  kormányrendelet rendelkezéseit alkalmazhatja azon
csoporthoz tartozó biztosítókra vagy viszontbiztosítókra, amelynek élén ez a biztosítói holdingtársaság vagy vegyes
pénzügyi holdingtársaság áll.
(6) Az  (1)  bekezdés alapján választott intézkedésnek lehetővé kell tennie az  e  kormányrendeletben meghatározott
csoportfelügyelet célkitűzéseinek elérését, és értesíteni kell róla a  többi érintett felügyeleti hatóságot és
a Bizottságot is.
32. Az Európai Unión kívül székhellyel rendelkező anyavállalatokkal kapcsolatos szintek
40. § (1) Ha a  37.  § szerinti anyavállalat maga is a  harmadik országban központi irodával rendelkező biztosítói
holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság, illetve harmadik országbeli biztosító vagy viszontbiztosító
leányvállalata, a  Felügyelet a  37.  §-ban előírt ellenőrzést csak az  olyan legfőbb anyavállalat szintjén alkalmazza,
amely egy harmadik országbeli biztosítói holdingtársaság, harmadik országbeli vegyes pénzügyi holdingtársaság,
harmadik országbeli biztosító vagy harmadik országbeli viszontbiztosító.
(2) A  Felügyelet a  37.  § szerinti egyenértékű felügyelet hiánya esetén új ellenőrzést végezhet azon az  alacsonyabb
szinten, ahol a  biztosítók vagy viszontbiztosítók anyavállalata található. Ez  lehet a  harmadik országbeli biztosítói
holdingtársaság, harmadik országbeli vegyes pénzügyi holdingtársaság, harmadik országbeli biztosító vagy
harmadik országbeli viszontbiztosító szintje is. Ebben az  esetben a  Felügyelet mint a  37.  § (2)  bekezdése szerint
eljáró csoportfelügyeletért felelős hatóság köteles megindokolni a  döntését a  csoportnak. A  39.  § rendelkezései
megfelelően alkalmazandóak.
33. Csoporton belüli ügyletek 41. § (1) Ha egy vagy több biztosító vagy viszontbiztosító anyavállalata vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaság, és
a  Felügyelet ezen biztosítók vagy viszontbiztosítók felügyeletéért felelős, akkor egyben általános felügyeletet is
gyakorol az említett biztosítók vagy viszontbiztosítók és a vegyes tevékenységű biztosítói holdingtársaság és annak
kapcsolt vállalkozásai közötti ügyletek felett is.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben a 22. §, a 27–32. § és a 36. § rendelkezései megfelelően alkalmazandóak.
II. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 42. § Ez a rendelet 2017. január 1-jén lép hatályba.
43. § A Bit. 441.  § (1) és (2)  bekezdése alkalmazandó csoportszinten a  részesedéssel rendelkező biztosítókra és
viszontbiztosítókra, biztosítói holdingtársaságokra és vegyes pénzügyi holdingtársaságokra a  31.  § és a  33.  §
értelmében azzal, hogy a Bit. 441. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott határidők hat héttel hosszabbak.
44. § (1) 2022. március 31-ig a  Felügyelet – kérelemre – engedélyezheti a  biztosítók vagy viszontbiztosítók legfőbb
anyavállalatainak egy csoportszintű belső modell alkalmazásának jóváhagyását a csoport egy részére vonatkozóan,
amennyiben a  biztosító és a  legfőbb anyavállalat székhelye ugyanabban a  tagállamban van, és a  csoportnak
ez a része egy különálló részt alkot a csoport többi részétől a jelentősen különböző kockázati profilja miatt.
(2) Az  5.  §-tól eltérően, a  Bit. 441.  §-ában, továbbá a  biztosítók és a  viszontbiztosítók szavatoló tőkéjéről és
biztosítástechnikai tartalékairól szóló kormányrendeletben meghatározott átmeneti rendelkezések csoportszinten
megfelelően alkalmazandók.
(3) Az  5.  §-tól eltérően, az  (1)  bekezdésben meghatározott átmeneti rendelkezések megfelelően alkalmazandók
csoportszinten és azokban az  esetekben, amikor egy csoport részesedéssel rendelkező biztosítói vagy
viszontbiztosítói teljesítik a  biztosítókról és a  biztosítási tevékenységről szóló 2003.  évi LX.  törvény vagy
a viszontbiztosítókról szóló 2007. évi CLIX.  törvény 2015. december 31-én hatályos rendelkezései szerinti korrigált
szavatolótőke-követelményt, de nem teljesítik az  e  kormányrendeletben meghatározottak szerinti csoportszintű
szavatolótőke-szükséglet követelményét.
45. § Ez a  rendelet a  biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia  II)
szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
81/2015. (I. 30.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Kádár Mercédesz
Zsuzsannát 2015. február 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2015. január 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök