text:
1979/2017. (XII. 19.) Korm. határozata a XI. Miniszterelnökség fejezet és a XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet közötti előirányzatátcsoportosításról.
A Kormány
 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
15 605 500 forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről
szóló 2016. évi XC. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti
kezelésű előirányzatok cím, 2. Fejezeti általános tartalék alcím terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XVIII. Külgazdasági és
Külügyminisztérium fejezet, 2. Külképviseletek igazgatása cím javára, az 1. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
 külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: azonnal
2. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy gondoskodjon az  1.  pont szerint átcsoportosított előirányzattal
történő elszámolásról, illetve az  előirányzat fel nem használt részének a  Miniszterelnökség részére történő
visszafizetéséről.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2018. június 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
908/B/2008. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság a villamosmű biztonsági övezetéről szóló 122/2004. (X. 15.) GKM rendelet 16. § (11) bekezdése alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
I. Az indítványozó a villamosmű biztonsági övezetéről
szóló 122/2004. (X. 15.) GKM rendelet (a továbbiakban:
R.) 16. § (11) bekezdése alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte. Érvelése szerint a tulajdonhoz való jogot, mint alapvető jogot sérti az R. 16. §
(11) bekezdése, mert törvényi felhatalmazás nélkül korlátozza a villamosművel szomszédos ingatlan tulajdonosának tulajdonjogát azáltal, hogy az ingatlanon fekvő bokrok
és fák tekintetében az ágak rendszeres levágásának kötelezettségét terheli rájuk. A támadott jogszabály ezért az Alkotmány 8. § (2) bekezdését is sérti.
II. 1 Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezése:
„8. § (2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra
és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja
meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.”
„13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.”
2. Az R. vizsgálatba bevont rendelkezései:
„Korlátozások a biztonsági övezetben
14. § (1) Erősáramú föld feletti vezeték biztonsági öve
zetében egyes tevékenységek csak a (2)–(4) bekezdésekben foglalt korlátozások megtartásával végezhetők.
(2) A biztonsági övezetben
…
j) csak olyan gyümölcs- vagy egyéb fa telepíthető, illet
ve akkor hagyható meg, ha véglegesen kifejlett állapotában fa vagy növényzet esetében
500 kV névleges feszültség felett 6 méternél,
300–500 kV névleges feszültség között 5 méternél,
200–300 kV névleges feszültség között 4 méternél,
100–200 kV névleges feszültség között 3 méternél,
1–35 kV névleges feszültség között 2 méternél,
kisfeszültségnél 1,25 m-nél
jobban annak legkedvezőtlenebb helyzetében sem közelíti
meg az áramvezetőt.
Gyümölcsfa az 500 kV névleges feszültségnél nagyobb
feszültségű vezetéket 9,5 m-nél jobban nem közelíti meg.”
„A villamosmű biztonsági térségében a biztonsági övezeten kívül végezhető egyes tevékenységek korlátozása
16. § (1) A villamosmű biztonsági térségében bármely
robbantást úgy kell végezni, hogy a felrobbantott anyag a
szabadvezeték szélső áramvezetőjének függőleges síkján,
illetőleg a villamosmű kerítésén kívül érjen talajt, és a robbantással keletkezett légnyomás, talajrezgés a villamosmű
szerkezeti részeiben károsodást ne okozzon. Kivételt képez a robbantásos szervestrágya-terítés, amely a szabadvezeték biztonsági övezetén kívül korlátozás nélkül végezhető.”
…
„(10) Fák, bokrok (díszfák, díszbokrok, erdők, gyümöl
csösök, szőlők, málnás stb.) telepítését úgy kell végezni,
hogy a biztonsági övezet a fák, illetőleg a bokrok sorai közé kerüljön, és
– a gyökérzet a földben elhelyezett vezetéket, illetve a
tartószerkezetet ne károsítsa,
– az üzemeltetést, üzemzavar-elhárítást a növényzet kifejlődése után se veszélyeztesse, ne akadályozza.
(11) A külön jogszabályban foglaltak figyelembevételével a biztonsági övezet környezetében levő fák, bokrok
ágait az ingatlan tulajdonosa (kezelője) köteles rendszeresen eltávolítani, ha azok a szabadvezeték biztonsági övezet határát elérik.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Az indítványozó elsődleges érve szerint az R. az Alkotmány 8. § (2) bekezdését sértve munkakötelezettséget
ír elő számára, anélkül, hogy azt alapvető kötelezettségként törvényben írná elő. Az indítványozó megjegyezte,
de határozott indítványt nem terjesztett elő abban a tekintetben, hogy az R. megalkotására kellő felhatalmazás alapján került-e sor, ezért az Alkotmánybíróság az Alkotmány
8. § (2) bekezdése körében a vizsgálatot e tekintetben mellőzte.
Az Alkotmánybíróság e körben rámutat, hogy az alapvető kötelességekre és jogokra vonatkozik a törvényi szintű szabályozás előírása. Az indítványozó által sérelmezett
kötelezettség – a villamosmű biztonsági övezetét határoló
növényzet eltávolítása – semmiképpen nem tekinthető
alapvető kötelességnek, amely az Alkotmány idézett rendelkezése értelmében törvényi szabályozást igényelne.
Másik oldalról azonban az indítványozó arra is utalt, hogy
tulajdonhoz való alapvető jogát korlátozta a jogalkotó ezzel az előírással, sértve a kötelezően előírt jogforrási szintet. Az Alkotmánybíróság e tekintetben hangsúlyozza,
hogy a tulajdonhoz való jog potenciális sérelmét a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (Vet.)
124. §-a jelenthetné, amely előírja, hogy idegen ingatlanon
vezetékjog alapján föld alatti és feletti vezeték, valamint
távközlési összeköttetés helyezhető el, tartószerkezet és
azon elhelyezett átalakító- és kapcsolóberendezés építhető, nem tartószerkezeten elhelyezett, külön jogszabályban
meghatározott átalakító- és kapcsolóberendezést építhető,
a közcélú hálózat mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő
növényzetet eltávolítható. Kizárólag abból a szempontból
vizsgálva, hogy az alapvető jog tartalmának korlátozása
milyen jogforrásban jelenik meg, megállapítható, hogy a
tényleges korlátozást törvény írja elő.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az indítványt
az Alkotmány 8. § (2) bekezdése tekintetében elutasította.
2. Az indítványozó másik érve az volt, hogy a biztonsági övezettel határos vagy abba eső ingatlan tulajdonosának
a tulajdonhoz való jogát sérti az az előírás, amely kötelezettségévé teszi a biztonsági övezetet elérő növényzet eltávolítását.
2.1. Az Alkotmánybíróság az Abh1.-ben az Alkotmány
13. §-ával kapcsolatban a következőket állapította meg:
„Az alkotmányi tulajdonvédelem köre és módja nem szükségképpen követi a polgári jogi fogalmakat. (…) Az Alkotmány szerinti tulajdonvédelem köre (…) nem azonosítható az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével; (…) Az
alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori alkotmányos közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni. Az alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig
konkrét; függ a tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától, illetve a korlátozás módjától is. A másik oldalról nézve: ugyanezen szempontoktól függően az adott fajta közhatalmi beavatkozás alkotmányos lehetősége a tulajdonjogba más és más. ” (ABH 1993, 373, 379–380.). Az
Abh1. kimondta azt is, hogy „[a]z alapjogi tulajdonvédelem sajátosságai miatt az állami beavatkozás alkotmányossága megítélésének súlypontja, az alkotmánybírósági értékelés voltaképpeni tere a cél és az eszköz, a közérdek és a
tulajdonkorlátozás arányosságának megítélése lett” (ABH
1993, 373, 381.). A törvénnyel érvényesített közérdek alkotmánybírósági vizsgálatának ezért arra kell szorítkoznia, hogy megfelelően indokolt-e a közérdekre hivatkozás,
illetve, hogy a közérdekű megoldás nem sért-e önmagában
is valamely más alkotmányos jogot. Az Alkotmánybíróság
egy későbbi, a 42/2006. (X. 5.) AB határozatában (a továbbiakban: Abh2.) megállapította, hogy a kisajátítást el nem
érő tulajdonkorlátozásnál figyelemmel kell lenni arra,
hogy az Alkotmány 13. § (1) bekezdése a tulajdonhoz való
jog biztosításának általános tételét tartalmazza, de nem
rendelkezik a tulajdonjog kisajátítást el nem érő korlátozásának mércéjéről (ABH 2006, 520, 528.). Az Abh2. értelmében a tulajdonjog korlátozása tekintetében is az Alkotmánynak az alapvető jogok korlátozására meghatározott
szabályát és az ennek alapján kialakult alkotmánybírósági
gyakorlatot kell alkalmazni. Ennek során figyelembe kell
azonban venni az Alkotmánynak a tulajdonjogról szóló
13. §-ából származó sajátosságokat is. Ilyen sajátosság az,
hogy a 13. § (2) bekezdése a tulajdonjog teljes elvonásánál
a közérdeket jelöli meg egyik feltételként. Az Alkotmánybíróság azonban nem tekinti elégséges alapnak, hogy a
jogszabály csupán általánosságban hivatkozik a közérdekre (Abh2., ABH 2006, 520, 529.). Az Abh2. a tulajdonkorlátozás arányosságával kapcsolatban kimondta: „A vizsgálat másik szempontja itt is – az Alkotmány 8. §-ának
(2) bekezdése alapján – az arányosság. Az arányosság tekintetében a tulajdonhoz való jog Alkotmányban meghatározott szabályából nem származik sajátos követelmény.
Ezért az arányosság általános vizsgálati mércéje alkalmazandó: a korlátozással elérni kívánt cél fontosságának és
az ennek érdekében okozott alapjog-sérelem súlyának
összhangban kell állnia.” (ABH 2006, 529.)
Az Alkotmánybíróság jelen ügyben megállapította,
hogy az R. 16. § (11) bekezdésében foglalt előírás, amely
szerint a villamosmű biztonsági övezetének környezetében levő fák, bokrok ágait az ingatlan tulajdonosa (kezelője) köteles rendszeresen eltávolítani, ha azok a szabadvezeték biztonsági övezet határát elérik, nem vonja el a tulajdonos tulajdonjogát, ezért azt kell vizsgálni, hogy a tulajdonhoz való jog ilyen korlátozása közérdekből történt-e, s
hogy arányban áll-e a korlátozás (az alapjog-sérelem) súlyossága az elérni kívánt cél fontosságával.
A Vet. § 1. § d) pontja szerint a törvény célja mások
mellett a felhasználók biztonságos, zavartalan, megfelelő
minőségű és átlátható költségszerkezetű villamosenergia-ellátása. A villamosenergia-rendszer biztonságos működtetésének érdeke, amely közérdek, megjelenik több
konkrét rendelkezésben, mint a termelési kapacitás biztonságos szabályozását előíró szabályban (Vet. 7. §); az átviteli rendszerirányító feladatai közt (Vet. 14. §); a hálózati
engedélyeseket terhelő üzemeltetési és fenntartási kötelezettségben (Vet. 24. §); az elosztó hálózati engedélyes speciális kötelezettsége tekintetében (Vet. 29. §); a magánvezeték üzemeltetőjének kötelezettségei közt (Vet. 39. §); a
szervezett villamos energia-piac kialakításának fő elveiben (Vet. 55. §); a villamosenergia-ellátási szabályzatok
kialakításának alapelveiben (Vet. 70. §) stb. Külön kiemelt
szerepet kap a biztonsági szempont az új termelői kapacitások engedélyezése során, ahol a törvényalkotó két helyen kifejezetten vizsgálati szempontként tünteti fel ezt az
engedélyezési eljárásban [ld.: Vet. 78. § a) pont és
h) pont], de közvetve, a felhasználók védelme figyelembevételének előírásával [Vet. 78. § i) pont] is erősíti ezt a
szempontot a jogalkotó. A Vet. 137. §-a szerint pedig
„A villamosmű, a termelői vezeték, a magánvezeték, a
közvetlen vezeték és a célvezeték, valamint az azt körülvevő környezet kölcsönös védelme érdekében biztonsági
övezetet kell kijelölni. A biztonsági övezet terjedelmét, továbbá a biztonsági övezetben érvényesítendő tilalmakat és
korlátozásokat külön jogszabály állapítja meg”. A Vet. e
szakasza két olyan közérdekű körülményt is megjelöl,
amelyeken a biztonsági övezetben érvényesítendő tilalmak és korlátozások alapulhatnak. Egyik magának a villa
mosműnek és a vezetékeknek a védelme, ezáltal a villamosenergia-ellátás fentebb már részletezett biztonsága;
másik ilyen érdek az építményeket és berendezéseket körülvevő környezet védelme. Ezzel összhangban állapítja
meg az R. 2. §-a a biztonsági övezet rendeltetését, amely
az R. alkalmazási körébe tartozó villamos berendezések és
a biztonsági övezetben levő építmények, területek, valamint az azokon, illetőleg azokban munkát végző személyek kölcsönös védelme. Az R. annyiban részletezi a Vet.
137. §-ában foglalt közérdekű cél meghatározását, hogy
világossá teszi: nem csak az épített és természeti környezetet, de az ott tevékenykedő emberek életét is védeni hivatott a biztonsági övezet meghatározása és azzal kapcsolatos tiltások és korlátozások előírása. Mindezek alapján az
Alkotmánybíróság megállapította, hogy az R. 16. §
(11) bekezdésében foglalt rendelkezés szükségességét a
fentebb részletezett közérdek megfelelően igazolja.
2.2. Ezt követően az Alkotmánybíróság az indítványozó
által kifogásolt R. 16. § (11) bekezdésében foglalt korlátozás arányosságát vizsgálta. Ebben a körben azt kell vizsgálni, hogy a korlátozással elérni kívánt cél fontossága és
az ennek érdekében okozott alapjog-sérelem súlya összhangban áll-e.
„Az Alkotmány a tulajdonjogot mint az egyéni cselekvési autonómia hagyományos anyagi alapját részesíti alapjogi védelemben. Az alkotmányos védelemnek úgy kell
követnie a tulajdon társadalmi szerepének változását,
hogy közben ugyanezt a védelmi feladatot elláthassa.
Amikor tehát az egyéni autonómia védelméről van szó, az
alapjogi tulajdonvédelem kiterjed a tulajdon egykori ilyen
szerepét átvevő vagyoni jogokra, illetve közjogi alapú jogosítványokra is (például társadalombiztosítási igényekre). A másik oldalról viszont, a tulajdon szociális kötöttségei a tulajdonosi autonómia messzemenő korlátozását alkotmányosan lehetővé teszik. Az alkotmányos védelem
módját meghatározza a tulajdonnak az a – más alapjogoknál fel nem lelhető – sajátossága, hogy alkotmányosan védett szerepét tekintve általában helyettesíthető. Az alkotmányos védelem tárgya elsősorban a tulajdoni tárgy, azaz
a tulajdon állaga. Maga az Alkotmány teszi azonban lehetővé közérdekből a kisajátítást, jelezve ezzel, hogy a tulajdon alkotmányos garanciájának határa a tulajdon értékének biztosítása. (…) A tulajdonhoz való alapvető jog védelmében a minőségi határvonal ma már nem a tulajdon
»korlátozása« és polgári jogi értelemben vett »elvonása«
között húzódik. Az alkotmányossági kérdés az lett, hogy
milyen esetekben kell a tulajdonosnak a közhatalmi korlátozást minden ellenszolgáltatás nélkül eltűrnie, illetve mikor tarthat igényt kártalanításra tulajdonosi jogai korlátozásáért. A jogszabályi korlátozások sokasodására adott válaszként kitágul a »klasszikus kisajátítás« fogalma, amelyet az állam akkor alkalmazott a (rendszerint ingatlan-)
tulajdon valamely közcélhoz elengedhetetlen megszerzésére, ha azt polgári jogi ügylettel nem tudta megszerezni.
De ahogy egyre több tulajdonkorlátozásért jár a kisajátításhoz hasonló védelem, egyre több korlátozást kell min-
den ellentételezés nélkül elviselni.” (Abh1., ABH 1993,
373, 380–381.)
Az Alkotmánybíróság áttekintette a biztonsági övezetre
alkalmazandó szabályok rendszerét annak érdekében,
hogy a korlátozás arányosságát megítélhesse. Az R. általános rendelkezései közt szerepel, hogy az üzemben tartó
[ld. R. 3. § f) pont] hozzájárulási joggal rendelkezik az
építményre való bármely szerkezet elhelyezésének engedélyezésére, hozzájárulása nélkül semmi nem helyezhető
el a villamosművi tárgyakra. A biztonsági övezetet érintő
bármilyen tevékenységhez az üzemben tartó hozzájárulása
szükséges, amelyet az R.-ben meghatározott esetekben
megtagadhat, kivéve, ha a hozzájárulást kérő a veszélyek
elhárítását megfelelően biztosítja – ilyen esetben a megtagadásra nincsen mód (R. 6. §). Az R. pontosan meghatározza a biztonsági övezet terjedelmét (R. 7–10. §), amelyen belül tilalmakat állít fel (R. 11–13. §), illetőleg korlátozásokat ad (R. 14–15. §). Az R. 16. §-a azokat a tevékenységeket korlátozza, amelyeket ugyan a biztonsági
övezeten kívül végeznek, de a biztonsági övezetre is hatás
gyakorolnak. Az indítványozó által sérelmezett növényzettel kapcsolatos kötelezettségre az R. több pontja is kitér. Így az R. 11. § (1) bekezdés f) pontja szerint a nagy- és
kisfeszültségű föld feletti szabadvezeték biztonsági övezetében tilos komló vagy egyéb – négy métert meghaladó –
magas növésű futónövény termesztése. Az R. 14. § (2) bekezdés j) pontja pedig korlátozza az övezetben telepíthető
fák és más növények telepítését. Földben elhelyezett vezeték esetében növényzet ültetése csak az üzembentartó hozzájárulásával lehetséges, kivéve, ha a terepszint nem csökken és olyan növényzet kerül telepítésre, amelynek a gyökérzete a föld alatti vezetéket nem károsítja [R. 15. §
(1)–(2) bekezdés]. A biztonsági övezet közvetlen környezetében lévő ingatlanok tekintetében a növényzet telepítését megengedi, nem tiltja az R., csak annyit ír elő, hogy a
telepítés során a biztonsági övezetre figyelemmel kell sorjázni azokat, s eleve úgy kell kialakítani a növényzetet,
hogy az teljes kifejlődése esetén se veszélyeztesse az üzemeltetést és az üzemzavar-elhárítást [R. 16. § (10) bekezdés]. Az indítványozó által kifogásolt, sorban az utolsó
rendelkezés arra kötelezi a biztonsági övezettel határos
terület tulajdonosát, hogy az R. 16. § (10) bekezdése szerint ültetett növényzet tekintetében, ha a növényzet a
(10) bekezdésben foglalt általános előírás dacára is elérné
a biztonsági övezetet, és ezzel veszélyeztetné az üzemeltetést vagy az üzemzavar-elhárítást, akkor azt a tulajdonos
távolítsa el.
Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy az indítványozó által támadott rendelkezés az R. 16. § (10) bekezdésében meghatározott kötelezettség konkretizálása, amely
előírást azonban az indítványozó nem támadta. A Polgári
Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 100. §-a általánosan előírja: „A tulajdonos a dolog használata során
köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel
másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná,
vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.” Az R.
16. § (10)–(11) bekezdéseiben foglalt rendelkezések en
nek az általános szomszédjogi szabálynak a konkretizálásaként funkcionálnak. A jogalkotó mérlegelése szerint
nem volt elégséges ebben az esetben a szomszédjogi szabályok alapján az eseti igényérvényesítés útján védeni a
villamosmű tulajdonosait, hanem külön jogszabályi rendelkezésben kifejezett kötelezettségként kellett szabályozni az ingatlantulajdonos azon tartózkodási kötelezettségét,
hogy a zavaró és veszélyeztető növényzet telepítésétől tartózkodni köteles. Hasonlóképpen tevési kötelezettséget is
előírt a jogalkotó, hogy ha az előbb említett tartózkodási
kötelezettség ellenére mégis fenyegetne a villamosmű károsodásának a veszélye, akkor az ingatlan tulajdonosának
pozitív tevési kötelezettsége keletkezik az ilyen veszély
(a biztonsági övezetbe érő növényzet) elhárítására, a növényzet távolítására. Ahogy az Alkotmánybíróság fentebb
már állást foglalt, az ilyen tulajdoni korlátozás, jelen esetben tartózkodási és tevési kötelezettség előírását a közérdek indokolja. A biztonsági övezetet elérő növényzet telepítését eleve korlátozza a jogalkotó, a biztonsági övezet
védelme közvetlenül szolgálja az emberi élet védelmét, az
ott tevékenykedők testi épségének biztosítását, a biztonságos villamosenergia-ellátást, amelyekhez fűződő közérdekhez viszonyítva nem tekinthető aránytalannak az az
előírás sem, amely a tilalom ellenére fenntartott növényzet
tekintetében előírja, hogy azt veszélyeztető jellegétől a tulajdonos fossza meg.
Az Alkotmánybíróság a támadott jogszabály vizsgálatánál azt is figyelembe vette, hogy a biztonsági övezetbe tartozó ingatlan tulajdonosát nem csak kötelezettségek terhelik, hanem ezekhez a hatósági eljárásban bizonyos jogok is
társulnak. Így a Vet. 117. § (3) bekezdése az építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokban a villamosmű, termelői
vezeték, magánvezeték, a közvetlen vezeték, valamint
ezek biztonsági övezetében lévő ingatlan tulajdonosa számára ügyféli minőséget garantál. Ez pedig alkalmas annak
biztosítására, hogy az ingatlant érintő eljárásokban a tulajdonos az érdekeit megfelelően képviselje. Továbbá az R.
6. § (3) bekezdése azt a jogot biztosítja a biztonsági övezetben lévő tevékenység kapcsán, hogy az üzembentartó
nem tagadhatja meg a tevékenységhez adandó engedély
megadását, amennyiben a tevékenységet végző vállalja a
veszélyek megszüntetésének ésszerű módját.
Az Alkotmánybíróság mindezek figyelembevételével
nem tekintette alkotmányellenesnek az R. 16. § (11) bekezdését, és az indítványt elutasította.
Budapest, 2011. március 29. Dr. Holló András s. k., Dr. Kovács Péter s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
1311/2016. (VI. 13.) Korm. határozata Plácido Domingo és Renée Fleming budapesti fellépésének megvalósításáról.
A Kormány
 1. egyetért Plácido Domingo és Renée Fleming – a  Müpa Budapest Nonprofit Kft. által lebonyolításra kerülő,
a közönség számára díjmentesen látogatható – 2016. augusztus 10-i budapesti fellépésének megvalósításával;
 2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon
az  1.  pontban meghatározottak megvalósításához szükséges legfeljebb 317,5 millió forint elszámolásiés visszafizetési kötelezettséggel terhelt összegű forrás biztosításáról a  Magyarország 2016. évi központi
költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezetben
a  20.  Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 28. Gazdasági társaságok által ellátott feladatok támogatása alcím,
2. Gazdasági társaságok által ellátott kulturális feladatok támogatása jogcímcsoport javára.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1408/2017. (VI. 28.) Korm. határozata a Modern Városok Program keretében Érd megyei jogú város köznevelési, szakképzési, szociális és egészségügyi intézményeinek fejlesztése érdekében támogatás biztosításáról.
A Kormány a  Magyarország Kormánya és Érd Megyei Jogú Város Önkormányzata közötti együttműködési megállapodás
végrehajtásával összefüggő feladatokról szóló 1504/2015. (VII. 23.) Korm. határozat 1.  pont a)  alpontjának végrehajtása
érdekében
 1. egyetért Érd megyei jogú város köznevelési, szakképzési, szociális és egészségügyi intézményeinek fejlesztésével
(a  továbbiakban: fejlesztési program) és azzal, hogy – a  Modern Városok Program Bizottságnak a  Modern Városok
Program megvalósításáról szóló 250/2016. (VIII. 24.) Korm. rendelet 4. § (2) bekezdése alapján meghozott jóváhagyó
döntése esetén – a  fejlesztési program megvalósításához 2017. évben szükséges 17 886 700 000 forint forrás
a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1.  melléklet XI. Miniszterelnökség
fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 78. Modern Városok Program
jogcímcsoporton rendelkezésre álló előirányzatból kerüljön biztosításra Érd Megyei Jogú Város Önkormányzata részére;
2. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a  központi költségvetés XI. Miniszterelnökség fejezetében
a  Modern Városok Program szakmai céljaira szolgáló fejezeti kezelésű előirányzaton 2018-ban rendelkezésre álló
összeg terhére gondoskodjon a  fejlesztési program 2018. évi megvalósításához szükséges 7 960 300 000 forint
forrás biztosításáról;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: a felmerülés ütemében
3. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét mint a  fejlesztési program szakpolitikai felelősét, hogy a  támogatás
nyújtásának biztosítása érdekében nyújtson be előterjesztést a Modern Városok Program Bizottság részére.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
9/2015. (XII. 23.) SZTNH utasítása a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala pénzügyi-számviteli-gazdálkodási ellenőrzési nyomvonala kézikönyvének kötelező alkalmazásáról.
Az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 69. § (2) bekezdésére, valamint a költségvetési szervek belső kontrollrendszeréről
és belső ellenőrzéséről szóló 370/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 6. § (3) bekezdésére figyelemmel, a Szellemi Tulajdon Nemzeti
Hivatalának pénzügyi-számviteli-gazdálkodási ellenőrzési nyomvonala kézikönyvének bevezetése és alkalmazása érdekében
a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjával összhangban az alábbi utasítást adom ki:
Általános rendelkezések 1. § (1) A pénzügyi-számviteli-gazdálkodási ellenőrzési nyomvonal szabályait a hatályos jogszabályok rendelkezésein alapuló
kézikönyv (a továbbiakban: Kézikönyv) és mellékletei (1–2.  mellékletek) tartalmazzák, amelyeknek kötelező
alkalmazását írom elő, egyidejűleg elrendelem azoknak a  Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (a továbbiakban:
Hivatal) belső elektronikus rendszerén (intranetjén) való közzétételét.
(2) A  Kézikönyv és mellékletei tartalmazzák mindazokat a  követelményeket és előírásokat, amelyek szerint kell
az érintetteknek a tevékenységüket végezni.
Az utasítás személyi hatálya 2. § Az utasítás személyi hatálya a Hivatal kormánytisztviselőire és munkaszerződés alapján foglalkoztatott munkavállalóira,
továbbá az  egyéb szerződések keretében egyes hivatali feladatokat átmenetileg ellátó személyekre terjed ki
(a továbbiakban: dolgozók).
Az utasítás célja 3. § Az utasítás célja, hogy egy adott folyamatra vonatkozóan áttekintést adjon a vezetőknek, a belső és külső ellenőrzést
végzőknek (ellenőröknek), valamint a folyamatban részt vevő dolgozóknak
a) az adott tevékenység tartalmáról,
b) a feladatellátás jogszabályi hátteréről,
c) a kiinduló és a folyamat során keletkező dokumentumokról,
d) a feladatellátásért felelős személy(ek)ről,
e) a kontrollpontokról, az ellenőrzések módjáról és gyakoriságáról, valamint
f ) a feladatellátás ellenőrzésére jogosultakról.
Hatályba léptető és egyéb rendelkezések 4. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a  Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala gazdasági vezetőjének a  Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
pénzügyi-számviteli-gazdálkodási ellenőrzési nyomvonala kézikönyvének kötelező alkalmazásáról szóló 3/2013.
(IX. 2.) gazdasági vezetői utasítása.
(3) Felhatalmazást kap a Gazdálkodási Főosztály vezetője, hogy a Kézikönyvet és mellékleteit, ideértve azok esetleges
módosításait is a Hivatal belső elektronikus rendszerén (intranetjén) közzétegye.
(4) Jelen utasítással kötelezően alkalmazni rendelt Kézikönyv tartalmi felülvizsgálatáról, aktualizálásáról és
karbantartásáról a Gazdálkodási Főosztály vezetője köteles gondoskodni. A felülvizsgálatot legalább 2 évente el kell
végezni, amelynek eredményeképpen (szükség esetén) kezdeményezni kell a  Kézikönyvnek, adott esetben pedig
az utasításnak is a módosítását vagy új Kézikönyv, illetve új utasítás kiadását.
Dr. Bendzsel Miklós s. k.,
 a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
 elnöke


text:
1574/2019. (X. 14.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és a Török Köztársaság Kormánya között a nemzetközi közúti személyszállításról és árufuvarozásról szóló Megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a Magyarország Kormánya és a Török Köztársaság Kormánya között a nemzetközi közúti személyszállításról
és árufuvarozásról szóló Megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegével;
 2. felhatalmazza az  innovációért és technológiáért felelős minisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Megállapodás
bemutatott szövegének – a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
 3. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
 4. elfogadja a Megállapodás kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a Megállapodás szövegének végleges
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány
az innovációért és technológiáért felelős minisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1051/2013. (II. 12.) Korm. határozata az egyes szennyvíz-elvezetési és -tisztítási beruházások (KEOP) Kormány általi saját hatáskörben történő megvalósításáról.
1. A Kormány Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény 16. §-a alapján az 1. mellékletben
feltüntetett csatorna- és szennyvízberuházások megvalósításáról saját hatáskörében gondoskodik.
2. A Kormány az 1. pontban meghatározott beruházások megvalósításához kapcsolódó
a) feladatok ellátására és koordinálására a nemzeti fejlesztési minisztert jelöli ki,
b) közbeszerzési feladatok központi ellátására a nemzeti fejlesztési miniszter útján a Közbeszerzési és Ellátási
Főigazgatóságot jelöli ki azzal, hogy a közbeszerzési feladatok központi ellátásának szükségszerűségéről a
nemzeti fejlesztési miniszter dönt. 3. A Kormány úgy dönt, hogy az olyan beruházások esetében, amelyek vonatkozásában a nemzeti fejlesztési miniszter
a projektmenedzsmenti feladatok központi átvételéről dönt, a) a kedvezményezett köteles elszámolni a támogató szervezettel, és
b) a projektmenedzsment elszámolható költsége a nemzeti fejlesztési miniszter által elvont feladatok ellátására
fordítandó. 4. Az érintett helyi önkormányzatok kötelesek a beruházás megvalósításához szükséges, tulajdonukat érintő
intézkedések tűrésére. 5. A Kormány e határozatának bírósági felülvizsgálatát az érintett önkormányzat képviselő-testülete a Fővárosi
Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságnál kérheti. A perben felperesként az önkormányzat képviselő-testülete,
alperesként a Kormány vesz részt. A Kormányt a belügyminiszter képviseli.
6. A keresetlevelet a belügyminiszternél a felülvizsgálni kért határozat közzétételétől számított tizenöt napon belül kell
benyújtani. Indokolás A települési szennyvíz kezeléséről szóló 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv alapján a környezet-,
természetvédelem és vízgazdálkodás körébe tartozó kötelezettségeink szükségessé teszik a keletkező szennyvizek
megfelelő kezelését. A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény 16. §-a alapján ha az Európai Unió vagy más
nemzetközi szervezet felé vállalt kötelezettség kapcsán a határidőben történő teljesítés elmaradásának reális veszélye
fennáll, a Kormány a kötelezettséggel összefüggő beruházás megvalósításáról saját hatáskörben gondoskodhat,
melyről határozatot hoz. Az ezzel összefüggő döntéshozatali folyamatot az Európai Unió vagy más nemzetközi
szervezet felé vállalt kötelezettséggel összefüggő beruházás megvalósítása érdekében szükséges intézkedésekről
szóló 170/2012. (VII. 23.) Korm. rendelet szabályozza. A 2000 LE feletti településeken az Európai Unió felé vállalt kötelezettségeinket legkésőbb 2015. december 31-ig kell
teljesíteni, ezért minden rendelkezésre álló eszközzel fel kell gyorsítani a KEOP pályázati rendszerben elfogadott
beruházások megvalósítását. Erre figyelemmel a Kormány – a törvényben biztosított lehetőségével élve – a derogációs határidővel érintett
szennyvíz-elvezetési és -tisztítási beruházások saját hatáskörben történő megvalósításáról döntött.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
340/2010. (IV. 23.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. április 19-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a J. Cs. magánszemély
által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729). Indokolás I. A beadványozó 2010. március 30-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy népszavazási eljárásban az Országos Választási Bizottság helyett a Legfelsőbb Bíróság járjon el?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg az Nsztv.
13. § (1) bekezdésében foglaltaknak, mely szerint a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni,
hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés túlságosan leegyszerűsítve
került megfogalmazásra, a kérdésben tartott eredményes népszavazás esetén azonban jelentős mértékben
megváltozna az országos népszavazás eljárási és annak jogorvoslati rendszere is. Az esetleges eredményes
népszavazás következményeinek pontos és előre látható ismerete nem várható el a választópolgároktól. A kérdés
megfogalmazása ugyanakkor nem teszi egyértelművé a jogalkotó számára sem, mely módon, milyen határidőkkel,
illetve jogorvoslati rendszerben zajlana a továbbiakban az országos népszavazási kezdeményezéssel kapcsolatos
eljárás. A Bizottság megítélése szerint tehát a kérdés nem felel meg a választópolgári és a jogalkotói egyértelműség
követelményének sem. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a népszavazásra szánt kérdés megfogalmazása nem felel meg
a törvényben foglalt követelményeknek, így a Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív
hitelesítését megtagadja. II. A határozat az Nsztv. 2. §-án és a 10. § c) pontján, 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul. Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
186/2016. (VI. 8.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény
9.  §-a alapján – a  belügyminiszter BM/8293-2/2016. számú előterjesztésére – Pipás Tamara (névmódosítás előtti
házassági neve: Pipás Tamara Vaszilivna; születési neve: Maruscsák Tamara Vaszilivna; születési hely, idő: Felsőapsa
[Szovjetunió], 1965. szeptember 25.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2016. május 25. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
3/2018. (I. 12.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
Makkay Lilla rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem Magyarország
stockholmi nagykövetségének a vezetésére kapott megbízása alól.
Budapest, 2017. május 19. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
66/2015. (XII. 4.) HM utasítása a közalkalmazottak részére biztosítható 2%-os mértékű keresetkiegészítés 2016. felszámításáról és felhasználásáról.
A honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi
CXIII.  törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2.  § (5)  bekezdése alapján
– figyelemmel a Magyarország 2016. évi központi költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény 58. § (2) bekezdésére – a következő
utasítást adom ki:
1. § Az utasítás hatálya a honvédelemért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) közvetlen alárendeltségébe tartozó
szervezetekre, a  miniszter fenntartói irányítása alá tartozó köznevelési intézményre, a  Katonai Nemzetbiztonsági
Szolgálatra, továbbá a Magyar Honvédség katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezetek)
terjed ki.
2. § (1) A HM Védelemgazdasági Hivatal (a továbbiakban: HM VGH) az utasítás hatálya alá tartozó honvédelmi szervezetek
részére
a) a  határozatlan időre szóló kinevezéssel foglalkoztatott közalkalmazottak részére 2016. január hónapra
vonatkozóan kiadott – a honvédelmi ágazati pótlék összegével csökkentett – béralap 2%-a tizenkétszeresének,
b) a határozott időben foglalkoztatható közalkalmazottak részére az adott naptári évben a  foglalkoztatás első
hónapjára kiadott – a honvédelmi ágazati pótlék összegével csökkentett – havi béralap 2%-a és a foglalkoztatás
hónapokban számított időtartama szorzatának
megfelelő keresetkiegészítési keretet állapít meg, amelyről tájékoztatja a honvédelmi szervezeteket.
 (2) A  keresetkiegészítési keretből a  jogosult közalkalmazottak részére a  2015. december havi fizetési fokozat szerinti
illetmény és – a honvédelmi ágazati pótlék kivételével – a besorolás szerinti rendszeres illetménypótlékok 2%-ának
megfelelő összegű kötelező keresetkiegészítést kell megállapítani és azt havonta folyósítani. A keresetkiegészítésre
nem jogosult az  a  közalkalmazott, aki a  jogviszonyának megszüntetése miatt mentesítve van a  munkavégzési
kötelezettségének teljesítése alól.
(3) A honvédelmi szervezetek között áthelyezett közalkalmazottak (2) bekezdés szerinti keresetkiegészítése kifizetéséhez
– amennyiben arra az  (1)  bekezdésben megállapított keret nem nyújt fedezetet – a  HM VGH-tól keretkiegészítés
igényelhető.
(4) A  munkáltatói jogkört gyakorló döntése alapján a  honvédelmi szervezetnél munkaköri jegyzékben, illetve
állománytáblában rögzített munkakörben év közben jogviszonyt létesítő közalkalmazott legfeljebb a kinevezés során
megállapított, munkáltatói döntésen alapuló illetményrészt is magában foglaló fizetési fokozat szerinti illetménye és
– a  honvédelmi ágazati pótlék kivételével – a  besorolás szerinti rendszeres pótlékok együttes összege 2%-ának
megfelelő összegű havi keresetkiegészítésben részesíthető, amennyiben a honvédelmi szervezetnél az (1) bekezdés
szerint megállapított keresetkiegészítési keret azt lehetővé teszi.
(5) A  keresetkiegészítési keretből az  év során képződő megtakarítást a  munkáltatói jogkört gyakorló vezetőnek
a 2016. november havi illetmény folyósításával egyidejűleg differenciált keresetkiegészítés jogcímen kell kiosztania,
mely a honvédelmi szervezet bármely jogosult közalkalmazottja részére biztosítható.
(6) Az (1) bekezdés szerint biztosított és esetleges év közbeni kiegészítésekkel növelt keresetkiegészítési keret összegét
és az  abból történő felhasználást az  egyéb jogcímen megállapított keresetkiegészítéstől külön kell kezelni és
nyilvántartani.
3. § (1) A keresetkiegészítési keretet 2016. december 31-ig teljes mértékben fel kell használni. A keresetkiegészítési keretből
a honvédelmi szervezetek között átcsoportosítás nem hajtható végre.
(2) A keresetkiegészítési keretből – az év közbeni jogviszony-megszüntetés esetén – kizárólag az ideiglenes jegyzékről
kiválók részére megállapított keresetkiegészítés összegét kell a HM VGH részére visszajelenteni.
4. § (1) A 2. § (2), (4) és (5) bekezdése szerinti keresetkiegészítések megállapítására határozatban kell intézkedni.
 (2) A közalkalmazottakat az (1) bekezdés szerinti keresetkiegészítések összegének változásáról írásban tájékoztatni kell.
5. § A  keresetkiegészítések 2.  § (2)  bekezdése szerinti megállapítását úgy kell végrehajtani, hogy a  2016. január havi
keresetkiegészítések jelen utasítás alapján kerüljenek folyósításra.
6. § Ez az utasítás 2016. január 1-jén lép hatályba.
7. § Ez az utasítás 2016. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Simicskó István s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
202/2003. (XII. 10.) Korm. rendelete a magyar számviteli standardokról, azok értelmezéseiről és a kapcsolódó eljárási rendről.
A számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: számviteli törvény) 178. §-a (1) bekezdésének
e) pontjában kapott felhatalmazás alapján — a számviteli
törvény 176. §-ában foglaltak figyelembevételével — a
nemzeti számviteli standardok készítésének, kidolgozásának feltételeire, a standardok elfogadásának, bevezetésének, hatályba léptetésének követelményeire vonatkozóan
Kormány a következőket rendeli el:
A rendelet hatálya 1. § A rendelet hatálya kiterjed a Magyar Számviteli Standard Testületre, a Standard Előkészítő Testületre, a Standard Értelmező Testületre (a továbbiakban együttesen:
standard testületek) és az Országos Számviteli Bizottságra.
Értelmező rendelkezések 2. § a) Magyar számviteli standardok: olyan, az e rendeletben szabályozott eljárási rend szerint kialakított és pénzügyminiszteri rendeletként kihirdetett, a számviteli törvény 176. §-ában foglaltak figyelembevételével megalkotott részletes szabályok, módszerek, eljárások, amelyek — a számviteli törvény és a számviteli törvényben
kapott felhatalmazás alapján kiadott kormányrendeletek
előírásaival összhangban, azokkal együtt, azokat kiegészítve — meghatározzák a beszámolókészítés, a könyvvezetés szabályait.
b) A magyar számviteli standardok értelmezései: egyes
magyar számviteli standardok alkalmazásáról az e rendeletben szabályozott eljárási rend szerint kialakított és közzétett szakmai állásfoglalások.
c) Magyar Számviteli Standard Testület: az Országos
Számviteli Bizottság 21 tagjából és a pénzügyminiszter
által az e rendeletben meghatározottak szerint kinevezett
további 11 természetes személyből álló 32 tagú testület,
amely az e rendeletben foglalt eljárási rend szerint meghatározza azon témaköröket, amelyekről magyar számviteli
standardot indokolt alkotni, meghatározza azon magyar
számviteli standardokat, amelyekkel kapcsolatban értelmezést indokolt közzétenni, valamint javaslatot tesz a
pénzügyminiszternek a magyar számviteli standardok ki
hirdetésére (a továbbiakban: standard-javaslat) és jóváhagyja a magyar számviteli standardok értelmezéseit.
d) Standard Előkészítő Testület: az Országos Számviteli
Bizottság 11 tagjából álló testület, amely az e rendeletben
foglalt eljárási rend szerint összeállítja az egyes magyar
számviteli standardok szövegére vonatkozó javaslatot,
valamint véleményt nyilvánít az egyes magyar számviteli
standardok értelmezésének szükségességéről.
e) Standard Értelmező Testület: az Országos Számviteli
Bizottság 5 tagjából álló testület, amely az e rendeletben
foglalt eljárási rend szerint összeállítja az egyes magyar
számviteli standardok értelmezésének tervezeteit.
f) Országos Számviteli Bizottság alatt a számviteli törvény 171. §-ának (1) bekezdése alapján létrehozott testületet kell érteni.
A magyar számviteli standardok és azok értelmezései
megalkotásának célja
3. § (1) A magyar számviteli standardok (a továbbiakban:
standardok) megalkotásának célja a magyar számviteli jogszabályok, az Európai Közösségek számviteli előírásai és a
Nemzetközi Pénzügyi Beszámolási Standardok közötti
összhang megteremtésével a magyar számviteli előírások
egységes végrehajtásának, az egységes számviteli gyakorlatnak az elősegítése.
(2) A standardok megfelelő alkalmazását a standardok
értelmezései segítik.
A standard testületek feladatai, a standardok
és azok értelmezései megalkotásának rendje
4. § (1) A Magyar Számviteli Standard Testület
a) az Országos Számviteli Bizottság javaslata alapján
kialakítja működési rendjét,
b) az Országos Számviteli Bizottság javaslata alapján
— az e rendeletben foglaltak figyelembevételével — meghatározza a standard-javaslatok és a standardok értelmezései kialakításának részletes eljárási rendjét,
c) a Standard Előkészítő Testület javaslata alapján
dönt a megalkotni indokolt standardok témaköréről és a
standard-javaslatok időbeli ütemezéséről,
d) a Standard Előkészítő Testület javaslata alapján
dönt a standard-javaslatokról, és jóváhagyás esetén kezdeményezi a pénzügyminiszternél a standardok kihirdetését,
egyéb esetben felkéri a Standard Előkészítő Testületet
azok további egyeztetésére,
e) a Standard Értelmező Testület javaslata alapján dönt
a megalkotandó standard-értelmezések témaköréről,
f) a Standard Értelmező Testület javaslata alapján dönt
a standard-értelmezésekről, jóváhagyás esetén kezdeményezi a pénzügyminiszternél közzétételüket, egyéb esetben
felkéri a Standard Értelmező Testületet azok további
egyeztetésére.
(2) A Standard Előkészítő Testület
a) az Országos Számviteli Bizottság közreműködésével
meghatározza működési rendjét,
b) javaslatot tesz a Magyar Számviteli Standard Testü
letnek a megalkotandó standardok témakörére és a standard-javaslatok időbeli ütemezésére,
c) összeállítja az egyes standard-javaslatok részletes
szakmai koncepcióját és azokról széles körű egyeztetéseket, nyilvános vitát folytat,
d) a Pénzügyminisztérium bevonásával — a c) pont szerint egyeztetett részletes szakmai koncepció alapján —
gondoskodik az egyes standardok szövegére vonatkozó
javaslat elkészítéséről,
e) jóváhagyás céljából benyújtja az egyes standardjavaslatokat a Magyar Számviteli Standard Testületnek,
f) véleményezi a Standard Értelmező Testületnek a
megalkotandó standard-értelmezések témakörére tett
javaslatát.
(3) A Standard Értelmező Testület
a) az Országos Számviteli Bizottság közreműködésével
meghatározza működési rendjét,
b) javaslatot tesz a Magyar Számviteli Standard Testü
letnek a megalkotandó standard-értelmezések témakörére
a Standard Előkészítő Testület előzetes véleményének kikérésével,
c) elkészíti az egyes standard-értelmezések szövegét és
benyújtja a Magyar Számviteli Standard Testületnek jóváhagyás céljából.
(4) A Standard Előkészítő Testület a (2) bekezdés
c) pontjában foglalt feladatok végrehajtásának elősegítésére tagjaiból és szükség esetén további felkért szakértőkből standard-javaslatonként — legfeljebb összesen 5 fős —
munkacsoportot hoz létre, amelyben legalább egy fő a
Pénzügyminisztérium képviselője.
(5) A Standard Értelmező Testület a (3) bekezdésben
foglalt feladatok végrehajtásának elősegítésére — szükség
esetén — további szakértőket kérhet fel.
(6) A hatályos standardok módosításának kezdeményezése során a standard-javaslatok megalkotására vonatkozó, az (1)—(2) és (4) bekezdésekben foglalt eljárási rendet kell értelemszerűen alkalmazni.
(7) A standardok közzétett értelmezéseinek módosítása
során a standardok értelmezéseinek megalkotására vonatkozó, az (1)—(3) és (5) bekezdésekben foglalt eljárási rendet kell értelemszerűen alkalmazni.
5. § (1) A Magyar Számviteli Standard Testület tagjait a
pénzügyminiszter nevezi ki, illetve menti fel. A Magyar
Számviteli Standard Testület azon tagjait, akik nem tagjai
az Országos Számviteli Bizottságnak, a pénzügyminiszter
az érintett szakmai, társadalmi, érdekképviseleti, felsőoktatási szervezetek javaslatainak figyelembevételével nevezi ki, illetve menti fel.
(2) A Magyar Számviteli Standard Testület személyi
összetételét azon tagok vonatkozásában, akik nem tagjai
az Országos Számviteli Bizottságnak, a pénzügyminiszter
minden év március 1-jéig — az adott évre ütemezett standard-javaslatok témakörének, és az azok alapján érintett
(1) bekezdés szerinti szervezetek javaslatainak figyelembevételével — felülvizsgálhatja.
(3) A Standard Előkészítő Testület és a Standard Értelmező Testület tagjait az Országos Számviteli Bizottság
jelöli ki a saját tagjai közül azzal, hogy egy személy egyidejűleg csak az egyik testület tagja lehet.
6. § (1) A pénzügyminiszter a Magyar Számviteli Standard Testület standard-javaslatai alapján gondoskodik a standardok
pénzügyminiszteri rendeleti formában történő kihirdetésének
előfeltételét jelentő — külön jogszabályban meghatározott —
jogszabály-előkészítési eljárás lefolytatásáról.
(2) A pénzügyminiszter az e rendeletben foglalt eljárási
szabályok szerint kezdeményezett standardokat az (1) bekezdés szerinti jogszabály-előkészítési eljárás eredményes
lefolytatását követően rendeletben kihirdeti.
(3) A pénzügyminiszter a Magyar Számviteli Standard
Testület kezdeményezésére — a kezdeményezést követő
30 napon belül, nem jogszabályi formában — a Magyar
Közlöny mellékletében és a Pénzügyi Közlönyben közzéteszi a standardokhoz kapcsolódóan az e rendeletben foglalt eljárási szabályok alapján megalkotott és jóváhagyott
értelmezéseket.
7. § A pénzügyminiszter gondoskodik a standard testületek
működéséhez szükséges személyi, anyagi és technikai feltételekről.
Záró rendelkezések 8. § (1) Ez a rendelet — a (2) bekezdésben foglalt kivétellel — 2004. január 1-jén lép hatályba.
(2) E rendelet 4. §-a (1) bekezdésének d) és f) pontja,
(6)—(7) bekezdése, valamint 6. §-a 2005. január 1-jén lép
hatályba.
(3) A Magyar Számviteli Standard Testület tevékenységének megkezdéséhez szükséges — az 5. § (1) bekezdése
szerinti — kinevezéseket legkésőbb 2004. március 1-jéig
végre kell hajtani.
9. § Az Országos Számviteli Bizottság legkésőbb 2004. március 1-jéig gondoskodik a szervezeti és működési rendje és
az e rendeletben foglaltak közötti összhang megteremtéséről, valamint a Standard Előkészítő Testület és a Standard
Értelmező Testület tagjainak kijelöléséről.
10. § A standard testületek legkésőbb 2004. május 1-jéig elfogadják a működési rendjüket, amelyben a feladatkörükhöz kapcsolódó határidőkről és a felelősségi körökről is
rendelkeznek.
11. § Az Országos Számviteli Bizottság a 10. §-ban meghatározott határidő figyelembevételével javaslatot tesz a
Magyar Számviteli Standard Testületnek
a) a Magyar Számviteli Standard Testület működési
rendjére, és
b) a standard-javaslatok és a standardok értelmezései
kialakításának részletes eljárási rendjére
vonatkozóan. A miniszterelnök helyett: Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter


text:
66/2010. (V. 13.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 37/2010. (I. 29.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján magánszemélyek
kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továb biak ban: OVB) 37/2010. (I. 29.)
OVB határozata ellen. Az OVB vitatott határozatában megtagadta annak az országos népszavazási kezdeményezésre
irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának a hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés módosítsa a jogi segítségnyújtásról szóló 2003. évi LXXX. törvényt amely
kimondja, hogy az Alkotmánybírósághoz benyújtásra kerülő beadvány elkészítéséhez is igénybe vehető a jogi
segítségnyújtás?”
Az OVB határozatának indokolásában megállapította, hogy az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről
 szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 13. §-ának (1) bekezdése értelmében a népszavazásra feltett
konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. A kezdeményezés nem felel
meg a fenti jogszabályi feltételeknek, mert azt a látszatot kelti, mintha a törvény jelenleg is kimondaná, hogy
az Alkotmánybíróságra benyújtásra kerülő beadvány elkészítéséhez is igénybe vehető a jogi segítségnyújtás, azonban
a törvény nem tartalmaz erre vonatkozó utalást. Az OVB álláspontja szerint nem világos, hogy a kérdésben tartott
eredményes népszavazás milyen tartalommal módosítaná a törvényt, és milyen jogalkotási kötelezettséggel járna
a törvényhozó számára. Az OVB ezért a Nsztv. 10. § c) pontja alapján megtagadta a hitelesítést.
A kifogástevők álláspontja szerint az OVB határozata jogszabálysértő, mert az Nsztv. 10. §-ában és 13. §-ában megjelölt
elutasítási indokok alaptalanok. Véleményük szerint az aláírásgyűjtő íven feltüntetett kérdés érthető, egyértelmű
mind nyelvtani, mind jogalkotási, mind a „választópolgári megérthetőség” tekintetében. Mindezek alapján a határozat
megsemmisítését, és az OVB új eljárás lefolytatására való kötelezését kérik az Alkotmánybíróságtól.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB
az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek meg fele lően
járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni javasolt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve a kifogást nem találta megalapozottnak,
ezért a 37/2010. (I. 29.) OVB határozatot az abban foglalt indokok helyességére tekintettel, azonos indokok alapján
helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. május 11.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
148/2010. (V. 7.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Korsós Tamást kinevezem
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté. Budapest, 2009. november 4.
Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
2018. CXX. törvény a Hungary Helps Programról.
Magyarország a  magyar emberek munkájának köszönhetően erősödik, amely megmutatkozik többek között gazdasági
teljesítőképességének növekedésében, a  munkából élő emberek növekvő számában, önvédelmi és érdekérvényesítési
hatékonyságának erősödésében.
Magyarország képessé vált arra, hogy az  eddigieknél nagyobb mértékben vegye ki a  részét a  válságterületek, a  migrációs
kibocsájtó országok és fejlődő országok stabilizálását szolgáló humanitárius segítségnyújtásból és nemzetközi
fejlesztéspolitikából. A Magyarország által foganatosított nemzetközi humanitárius politikának összhangban kell lennie a magyar
Kormány általános prioritásaival és elveivel, ezért a magyar Kormány nemzetközi tevékenységének az emberi méltóság és emberi
jogok egyetemes védelme mellett szolgálnia kell a  keresztény kultúra, azaz a  magyarság értékalapjainak védelmét, valamint
a keresztény kultúrkörhöz tartozó veszélyeztetett közösségek megsegítését.
Magyarországnak a  magyar emberek biztonságának védelmében hozzá kell járulnia az  Európára nehezedő migrációs
nyomás csökkentéséhez, a  helyben történő segítségnyújtással való megelőzéshez. Ezen a  humanitárius segítségnyújtás terén
tanúsított jószolgálati elvek összességét foglalja magába a  magyar emberek szolidaritásának kifejezéseképpen Magyarország
legjelentősebb humanitárius segítségnyújtási programja, a Hungary Helps Program.
A Hungary Helps Program kiszélesített alapelveinek gyakorlati megvalósítását jelen törvény hivatott biztosítani a  következők
szerint: a  humanitárius válságok létének, kiváltó okainak és természetének feltárása és megnevezése, a  közvetlen és helyben
történő segítségnyújtás modellje, valamint a  humanitárius válsággal fenyegetett közösségek helyben való maradása
támogatásának az elve a prevenció révén. A törvény biztosítja, hogy gyorsan és hatékonyan jusson el a segítség az üldözöttekhez
és a  humanitárius katasztrófák áldozataihoz, valamint Magyarország a  nemzetközi szintéren meghatározóan hozzájáruljon
a migrációt is előidéző folyamatok megszüntetésében a helyben történő azonnali segítségnyújtással.
A törvényt az Országgyűlés a 2018. december 12-i ülésnapján fogadta el.
Az Országgyűlés annak érdekében, hogy Magyarországnak mint a  nemzetközi közösség szolidáris tagjának a  nemzetközi
humanitárius segítségnyújtási erőfeszítései hatékonyan érvényesülhessenek a  következő a  nemzetközi fejlesztési
együttműködésről és a nemzetközi humanitárius segítségnyújtásról szóló 2014. évi XC. törvény célkitűzéseit kiegészítő törvényt
alkotja:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) E  törvény rendelkezéseit kell alkalmazni a  Hungary Helps Programra (a  továbbiakban: Program), a  Hungary
Helps Ügynökség Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaságra (a  továbbiakban: Ügynökség), valamint
az Ügynökség által biztosított, az üldözött keresztények megsegítésére irányuló humanitárius segítségnyújtásra.
(2) Az  Ügynökség a  Hungary Helps Program működésével és az  adományok, illetve támogatások nyújtásával
kapcsolatos – e törvényben meghatározott – közfeladatot közhasznú szervként látja el.
(3) Az  Ügynökség által biztosított nemzetközi humanitárius segítségnyújtásra a  nemzetközi fejlesztési
együttműködésről és a  nemzetközi humanitárius segítségnyújtásról szóló 2014.  évi XC.  törvény (a  továbbiakban:
NEFE törvény) rendelkezéseit kell alkalmazni.
(4) Az e törvény által nem szabályozott kérdésekben a NEFE törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
 (5) E  törvény alkalmazásában az  üldözött keresztények és más vallási kisebbségek megsegítésére irányuló adomány
a központi költségvetésből e törvény alapján ellenérték, valamint elszámolási és visszatérítési kötelezettség nélkül
a Program céljaival összefüggésben nyújtott pénzbeli és tárgyi támogatás.
2. A Program célja, kedvezményezettjei 2. § (1) A  Program célja, hogy az  Ügynökségen keresztül a  szükséget szenvedő, üldöztetésnek kitett vagy humanitárius
katasztrófák sújtotta területen élő embereket és közösségeket megsegítse, a helyben megmaradásukat támogassa,
a szabad vallásgyakorlás védelmét előmozdító projekteket támogassa, különös tekintettel az üldözött keresztény és
más vallási kisebbségek, továbbá veszélyeztetett közösségek értékmegőrzésére, helyben maradására, illetve az ezen
célokat szolgáló adományok nyújtása humanitárius segítségnyújtás keretében a következő formákban:
a) orvosi ellátás és az  orvosi ellátással összefüggő tárgyi eszközök beszerzése és eljuttatása, a  fegyveres
konfliktusokban, természeti katasztrófákban megsemmisült épületek, infrastruktúra újjáépítése,
b) önkéntes, karitatív, adománygyűjtő és más társadalmi programok, nemzetközi konferenciák és rendezvények
megszervezése, koordinálása és lebonyolítása,
c) a  szabad vallásgyakorlás előmozdítása, az  üldözött keresztény és más vallási kisebbségek értékmegőrzése,
valamint
d) tárgyi adományok eljuttatása. (2) A Program Magyarország nemzetközi fejlesztéspolitikai tevékenységében történő részvétele keretében támogatást
nyújt
a) oktatási, nevelési intézmények támogatása és építése,
b) a  helyben történő munkahelyteremtést célzó képzések, valamint ösztöndíjprogramok létrehozása,
támogatása és lebonyolítása
érdekében. (3) Az adomány nyújtása keretében különös figyelemmel kell lenni az üldözött keresztények és más vallási kisebbségek
által létrehozott és üzemeltetett intézményekre és az általuk végzett egyéb humanitárius tevékenységre.
(4) Az (1) bekezdés szerinti célok kedvezményezettje lehet elsődlegesen fegyveres konfliktus, polgárháború, természeti
csapás vagy más katasztrófahelyzet sújtotta országban, régióban tevékenységet folytató
a) keresztény, egyéb egyházi, hitéleti, nevelési-oktatási, gyermekjóléti, kulturális valamint szociális
tevékenységet ellátó intézmény vagy közösség, valamint
b) civil szervezet, nonprofit gazdasági társaság, alapítvány, segélyszervezet és az  általuk alapított, illetve
fenntartott intézmény, illetve más lokális együttműködések.
 (5) Az (1) bekezdésben meghatározott célok ellátásával összefüggésben a nyújtott támogatás kedvezményezettje lehet
az Ügynökség vagy külföldi kormányzati szervek.
 (6) Nem lehet az  Ügynökség által nyújtott támogatás, illetve adomány kedvezményezettje olyan személy, csoport
vagy egyéb szervezet, amelynek kapcsolatai, tevékenysége vagy kommunikációja révén a  terrorizmussal, háborús
és emberiesség elleni bűncselekményekkel, embercsempészettel, pénzmosással, a  migráció tiltott támogatásával
összefüggésbe hozható, továbbá amelyre Magyarország nemzetközi jogi kötelezettsége alapján kihirdetett, illetve
az Európai Unió által elfogadott aktusokban elrendelt pénzeszközök vagy gazdasági források zárolására vonatkozó
kötelezettség, illetve gazdasági, kereskedelmi vagy pénzügyi tilalom vonatkozik.
(7) Az  Ügynökség által támogatott szervezetnek nyilatkoznia kell, hogy a  támogatás és az  adomány nem szolgálja
az (6) bekezdésben foglalt tilalmi célt.
(8) Nem jogosult az  Ügynökség részére pénz- vagy tárgyeszközt juttatni politikai párt, vagy közvetlen politikai
tevékenységet folytató szervezet.
(9) Az  (1)  bekezdésben meghatározott célok elérése érdekében az  Ügynökség a  nemzetközi humanitárius
segítségnyújtásra biztosítandó forrásokat koordinálja, ebben a  feladatkörében pályázatot nyújt be az  alábbi
fejlesztési szervezetekhez:
a) az Európai Bizottság Humanitárius Segélyek és Polgári Védelem Főigazgatósága (DG ECHO),
b) az Európai Bizottság Nemzetközi Fejlesztési Főigazgatósága (DG DEVCO),
c) az EU Szükséghelyzeti Vagyonkezelő Alapjai,
d) az Európai Unió külkapcsolati pénzügyi eszközei.
3. A Programból nyújtandó támogatások, adományok lehetséges céljai, a teljesíthető kiadások köre
3. § A Programból különösen a következő célokra nyújtható támogatás, illetve ajánlható fel adomány:
a) válság következtében lerombolt épületek, így különösen iskolák, kórházak, templomok, lakóházak
újjáépítésére és üzemeltetésére,
b) krízisközpontok és menekülttáborok építésére, üzemeltetésére,
c) orvosi ellátásokkal kapcsolatos költségekre, elsősorban orvosi, ápolói személyzet, valamint gyógyszerek,
gyógyászati eszközök biztosítására, traumatizált áldozatok részére történő pszichológiai kezelések nyújtására,
d) az elmenekült családok visszatérését segítő programok létrehozására, működtetésére,
e) nevelés, oktatás, képzés, továbbképzés, ösztöndíj, továbbá tankönyv- és taneszköz-támogatás biztosítására,
f ) tárgyi eszközök beszerzése céljából, amelyek a  krízishelyzet elhárításával, következményeinek enyhítésével
összefüggésben felhasználhatók. 4. Az Ügynökség 4. § (1) Az  Ügynökség közhasznú jogállású, 100%-os állami tulajdonban álló nonprofit gazdasági társaság, amely
közfeladatként látja el a  Program keretében odaítélt költségvetési támogatások, adományok tekintetében
az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.) szerinti kezelő szervi feladatokat.
(2) Minden kedvezményezett írásbeli beszámolási kötelezettséggel tartozik az  Ügynökség felé az  adomány
felhasználását követő hatvan napon belül. Amennyiben e  kötelezettségének a  kedvezményezett nem tesz eleget,
köteles az adomány teljes összegének a visszafizetésére.
(3) Az Ügynökség felett a tulajdonosi jogokat a Miniszterelnökség (a továbbiakban: tulajdonosi joggyakorló) gyakorolja.
5. § Az Ügynökség vezérigazgatója, illetve az  Ügynökséggel munkaviszonyban vagy munkavégzésre irányuló egyéb
jogviszonyban álló személy nem lehet
a) politikai párt vagy közvetlen politikai tevékenységet folytató szervezet tisztségviselője;
b) olyan személy, akire nézve az Áht. 48/B. §-ában meghatározott feltételek bármelyike fennáll.
6. § Az Ügynökség ellátja az adományok nyújtásának lebonyolításával kapcsolatos egyes feladatokat.
5. Az Ügynökség pénzügyi forrásai 7. § (1) Az Ügynökség által nyújtott adománnyal és támogatással a tulajdonosi joggyakorló rendelkezik.
 (2) A  támogatások, adományok kiutalásáról a  döntést a  tulajdonosi joggyakorló a  Hungary Helps Program
megvalósításáért felelős államtitkárra (a  továbbiakban: államtitkár) átruházhatja. A  döntésre jogosult a  támogatni
kívánt személyek és szervezetek vonatkozásában az adomány nyújtásáról szóló döntés meghozatala előtt mérlegeli
a nemzetközi humanitárius szervezetek által készített felhívásokat.
(3) Az Ügynökség bevételei:
a) belföldi vagy külföldi természetes személyek, jogi személyek és jogi személyiség nélküli szervezetek által
teljesített önkéntes befizetések, adományok, b) központi költségvetési támogatások,
c) nemzetközi szervezetektől, intézményektől származó támogatások, adományok,
d) külön megállapodás alapján más államok, külföldi kormányok juttatásai, valamint
e) egyéb bevételek.
(4) A  jogi személyek, a  jogi személyiség nélküli szervezetek és a  természetes személyek Ügynökség javára történő
önkéntes befizetései alapján a  társasági adóról és az  osztalékadóról szóló törvényben, valamint a  személyi
jövedelemadóról szóló törvényben a  közhasznú szervezetek részére juttatott adományra vonatkozóan
meghatározott kedvezmények vehetők igénybe.
(5) Amennyiben a  (3)  bekezdés a), c), d)  pontjában megjelölt adományozókkal és adományokkal kapcsolatban
pénzmosásra vagy terrorizmus finanszírozására utaló adat, tény vagy körülmény merül fel, a  miniszter vagy
az államtitkár a felajánlást nem fogadja el.
(6) A meghatározott céllal juttatott vagy feltételhez kötött befizetések, adományok elfogadásáról a miniszter dönt, ezt
a hatáskörét az államtitkárra átruházhatja.
(7) Központi költségvetési támogatásként
a) a  (3)  bekezdés a)  pontja szerinti befizetések, adományok előző naptári évi összegével azonos rendszeres,
központi költségvetésből származó támogatás, amelynek összege megegyezik azzal az  összeggel, mint
amennyi az Ügynökség bevételeinek 1 milliárd forint összegre való kiegészítéséhez szükséges,
b) a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott az a) pont alá nem tartozó támogatás
illeti meg az Ügynökséget.
(8) Az Ügynökség fenntartása során felmerülő – így különösen az adományozási programok, pályázatok előkészítésével,
elbírálásával, az  adományozás lebonyolításával, valamint azok nyilvántartásával és ellenőrzésével kapcsolatos
személyi és tárgyi feltételek biztosításához szükséges – működési kiadásokat az Ügynökség finanszírozza.
(9) A  (8)  bekezdésben meghatározott kiadásokra évente az  Ügynökség adott költségvetési évben a  (7)  bekezdésben
meghatározott bevételének legfeljebb tíz százaléka használható fel.
6. Az Ügynökség működése 8. § Az Ügynökség átlátható működését, illetve működésének nyilvánosságát az  Ügynökség által működtetett
internetes honlap (a továbbiakban: honlap) is biztosítja. A honlapon közzé kell tenni
a) az  Ügynökség működésére vonatkozó valamennyi jogszabályt, belső szabályozó eszközt és egyéb
rendelkezést,
b) az Ügynökség részére juttatott adományok, támogatások éves összegét.
9. § (1) Az  adományok, támogatások nyújtásakor a  felmerült igényeket figyelembe kell venni. A  tulajdonosi jogkört
gyakorló az  Ügynökséggel kapcsolatban meghozott elvi iránymutatásait a  vezérigazgató figyelembe veszi
az Ügynökség irányítása során.
(2) Az  Ügynökség 2.  § (1)–(2)  bekezdésében meghatározott céljainak elérése, továbbá az  adományozási rendszer
egészének koordinálása és szabályszerű működése érdekében az  Ügynökség az  adományban részesülő
kedvezményezettekről, az  adományok iránt benyújtott igényekről és egyedi kérelmekről, a  bevételekről és
kiadásokról, valamint a tulajdonosi joggyakorló döntéseiről nyilvántartást vezet.
(3) A 7. § (3) bekezdés a), c) és e) pontjában megjelölt adományozókkal és adományokkal kapcsolatban – a befizetések
és az átutalások ellenőrizhetősége és ezek esetleges visszafizetése érdekében – az Ügynökség a tudomására jutott
vagy az adományozó által közölt alábbi adatokat rögzíti:
a) az adományozó nevét,
b) lakcímét vagy székhelyét,
c) az adományozó telefonszámát, elektronikus levelezési címét,
d) adószámát,
e) a  befizetés, átutalás banki adatait, különösen a  számlavezető pénzintézet megnevezését, a  befizető vagy
számlatulajdonos nevét, az adomány összegét, az adományozó közleményét,
f ) az adomány felhasználására vonatkozó adományozói utasításokat, valamint
g) az Ügynökség által szükségesnek tartott további, személyes adatnak nem minősülő információt.
(4) Az (3) bekezdésben meghatározott személyes adatokat az Ügynökség 5 évig kezeli.
(5) A  Kormánynak az  üldözött keresztények megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért felelős
tagja (a továbbiakban: miniszter) szükség szerint, de legalább évente egyszer, május 31-ig tájékoztatja a Kormányt
az Ügynökség tevékenységéről és működéséről.
(6) A Kormány évente egyszer beszámol az Országgyűlésnek az Ügynökség előző évi tevékenységéről és működéséről,
valamint e törvény alkalmazásának tapasztalatairól. A beszámolót a honlapon nyilvánosságra kell hozni.
7. Záró rendelkezések 10. § (1) Felhatalmazást kap a  Kormány, hogy rendeletben határozza meg a  Hungary Helps Program megjelenésének
egységes formai követelményeire, egységes arculati elemeire, valamint a  Hungary Helps védjegy használatára
vonatkozó részletes szabályokat.
(2) Felhatalmazást kap a  miniszter, hogy az  (1)  bekezdés szerinti rendelettel összefüggő arculati kézikönyv tartalmát
rendeletben állapítsa meg.
11. § Ez a törvény 2019. január 1-jén lép hatályba.
12. § A NEFE törvény 9. §-a következő (2a) bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Az  üldözött keresztények megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszter
a  nemzetközi humanitárius segítségnyújtás kormányzati koordinációja keretében folytatott tevékenységéről
és a  nemzetközi humanitárius segítségnyújtási felajánlással kapcsolatos döntéseiről folyamatosan tájékoztatja
a külpolitikáért felelős minisztert.”
13. § A NEFE törvény 11. § (2) helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A  külpolitikáért felelős miniszter a  nemzetközi fejlesztési együttműködési, az  üldözött keresztények
megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszter a  nemzetközi humanitárius
segítségnyújtási tevékenység hatékonyságának növelése érdekében a projektalapú tevékenység ellátását elősegítő
ügynökséget működtet.”
14. § A NEFE törvény 12. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„12.  § A külpolitikáért felelős miniszter a  nemzetközi fejlesztési együttműködés, az  üldözött keresztények
megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszter a  nemzetközi humanitárius
segítségnyújtás vonatkozásában az  oktatásért felelős miniszterrel együttműködnek e  tevékenységek hazai
társadalmi támogatottságának növelése érdekében, és ennek részeként a  fiatal generáció szemléletformálásában,
az önkéntesség szerepének erősítésében és a globális felelősségvállalásra nevelés előmozdításában.”
15. § A NEFE törvény 13. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„13.  § A nemzetközi fejlesztési együttműködés költségigényét a  külpolitikáért felelős miniszter, a  nemzetközi
humanitárius segítségnyújtási tevékenység költségigényét az  üldözött keresztények megsegítéséért és a  Hungary
Helps Program megvalósításáért felelős miniszter terjeszti elő Magyarország nemzetközi és európai uniós
vállalásainak figyelembe vételével.”
16. § A NEFE törvény 14. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„14.  § A költségvetési támogatással megvalósuló nemzetközi fejlesztési együttműködési tevékenységekről
a  külpolitikáért felelős miniszter, a  nemzetközi humanitárius segítségnyújtási tevékenységekről az  üldözött
keresztények megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszter nyilvánosan
hozzáférhető adatbázist vezet.”
17. § A NEFE törvény 15. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„15.  § A külpolitikáért felelős miniszter a  nemzetközi fejlesztési együttműködés, az  üldözött keresztények
megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszter a  nemzetközi humanitárius
segítségnyújtás vonatkozásában minden év október 31-ig jelentést készít a  Kormány részére az  előző évi
tevékenységről. A  jelentést, annak Kormány általi elfogadását követően, a  külpolitikáért felelős miniszter, illetve
a az üldözött keresztények megsegítéséért és a Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszter az általa
vezetett minisztérium honlapján nyilvánosságra hozza.”
18. § A NEFE törvény 16. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Felhatalmazást kap az  üldözött keresztények megsegítéséért és a  Hungary Helps Program megvalósításáért
felelős miniszter, hogy feladatkörében:
a) a nemzetközi humanitárius segítségnyújtási tevékenység formáit,
b) a 14. § szerinti adatbázis vezetésének részletes szabályait és az adatbázis tartalmát,
c) a  nemzetközi humanitárius segítségnyújtás végrehajtásában közreműködő civil szervezetek előminősítésének
eljárását, valamint az  előminősített civil szervezetek nemzetközi humanitárius segítségnyújtásban történő
részvételének szabályait
rendeletben állapítsa meg.”
19. § A NEFE törvény
a) 9. § (1)–(2) bekezdésében, 15/C. § (1)–(2) és (4) bekezdésében a „külpolitikáért felelős miniszter” szövegrész
helyébe a „az üldözött keresztények megsegítéséért és a Hungary Helps Program megvalósításáért felelős ”
szöveg
b) 10. § (2) bekezdésében a „külpolitikáért felelős miniszterrel” szövegrész helyébe a „az üldözött keresztények
megsegítéséért és a Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszterrel” szöveg,
c) 15/C.  § (3)  bekezdésében a  „külpolitikáért felelős miniszternek” szövegrész helyébe a  „az üldözött
keresztények megsegítéséért és a Hungary Helps Program megvalósításáért felelős miniszternek” szöveg
lép. 20. § Hatályát veszti a NEFE törvény 16. § (1) bekezdés b) pontja, a 16. § (2) bekezdés a) pontjában az „és a nemzetközi
humanitárius segítségnyújtási” szövegrész, továbbá a 16. § (2) bekezdés c) pontja.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
1940/2015. (XII. 15.) Korm. határozata a Demokrácia Központ Közalapítvány – Tom Lantos Intézet feladatellátásához szükséges feltételek biztosításáról.
A Kormány
 1. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon a  Demokrácia Központ Közalapítvány – Tom Lantos
Intézet
a) 2015. évi feladatellátásához szükséges további 30 millió forint többletforrás biztosításáról a  2015. évi
központi költségvetés terhére a Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezetében, valamint
b) 2016. évi feladatellátásához – a költségvetési törvényben előirányzott 40 millió Ft-on túl – szükséges további
80 millió forint bázisba épülő forrás biztosításáról a 2016. évi központi költségvetés terhére a Külgazdasági és
Külügyminisztérium fejezetében;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: a 2015. évre vonatkozó forrás tekintetében azonnal
 a 2016. évre vonatkozó forrás tekintetében 2016. január 31.
2. támogatja az „Emberi jogok és identitáspolitika” mesterképzési szak létrehozását, és felkéri a Nemzeti Közszolgálati
Egyetemet a mesterképzési szak indításához szükséges dokumentumok elkészítésére.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
233/2013. (V. 16.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése és 232/K.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára –
dr. Hildenbrandné dr. Balogh Olgát 2012. július 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. május 8. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
30/2013. (IV. 30.) EMMI rendelete a települési önkormányzatok részére szociális nyári gyermekétkeztetés céljából 2013. évben nyújtott támogatás igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának, felhasználásának, elszámolásának és ellenőrzésének részletes szabályairól.
Magyarország 2013.  évi központi költségvetéséről szóló 2012.  évi CCIV.  törvény 77.  § (2)  bekezdés f )  pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 41.  § g)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – az  egyes miniszterek, valamint
a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73.  § b)  pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági miniszter, továbbá az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget
vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37.  § p)  pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró belügyminiszter véleményének kikérésével – a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában
a) hátrányos helyzetű település: a  társadalmi-gazdasági és infrastrukturális szempontból elmaradott, illetve
az  országos átlagot jelentősen meghaladó munkanélküliséggel sújtott települések jegyzékéről szóló
240/2006. (XI. 30.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: R.) 2013. január 1-jén hatályos melléklete szerinti olyan
település, amelyet az  R.  melléklete társadalmi-gazdasági és infrastrukturális szempontból elmaradottnak
vagy az országos átlagot legalább 1,75-szörösen meghaladó munkanélküliséggel sújtottnak minősít,
b) leghátrányosabb helyzetű település: az  R. 2013. január 1-jén hatályos melléklete szerinti olyan település,
amelyet az R. melléklete társadalmi-gazdasági és infrastrukturális szempontból elmaradottnak és az országos
átlagot legalább 1,75-szörösen meghaladó munkanélküliséggel sújtottnak minősít.
2. § (1) A  települési önkormányzat a  Magyarország 2013.  évi központi költségvetéséről szóló 2012.  évi CCIV.  törvény
3.  melléklet 9.  pontja szerinti költségvetési támogatást (a  továbbiakban: támogatás) a  2013. június 17-étől
2013. augusztus 30-áig terjedő időszakban legalább 44, legfeljebb 54 munkanapon keresztül a  rendszeres
gyermekvédelmi kedvezményben részesülő kiskorú gyermekek (a  továbbiakban: rászoruló gyermekek) részére
– a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI.  törvény 151. § (1) bekezdés g) pontja
alapján ingyenesen vagy kedvezményesen – biztosított napi egyszeri melegétkeztetéshez használhatja fel, ha
az  ételt az  alapanyag megvásárlására fordított támogatási összeg legalább harminc százalékának megfelelő
értékben
a) a  személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII.  törvény (a  továbbiakban: Szja tv.) 3.  § 18. pontja szerinti
mezőgazdasági őstermelő,
b) a kistermelői élelmiszer-termelés, -előállítás és -értékesítés feltételeiről szóló 52/2010. (IV. 30.) FVM rendelet
2. § (1) pontja szerinti kistermelő,
c) a termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény (a továbbiakban: Tft.) 3. § i) pontja szerinti családi gazdálkodó, vagy
d) a Tft. 3. § k) pontjában meghatározott mezőgazdasági tevékenységet folytató, a kis- és középvállalkozásokról,
fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvény 3. § (3) bekezdése szerinti mikrovállalkozás
[az a)–d)  pontban meghatározottak a  továbbiakban együtt: termelő] által megtermelt vagy előállított
alapanyagokból biztosítja, vagy önként vállalt önkormányzati feladat körében termelteti.
(2) A  termelő gazdasága helyének a  támogatást felhasználó települési önkormányzat székhelye szerinti megyében
(fővárosban), vagy azzal szomszédos megyében (Pest megye esetén a  fővárosban is), vagy a  települési
önkormányzat székhelyétől légvonalban számítva Magyarország területén legfeljebb 40 km távolságon belül kell
elhelyezkednie.
(3) A  támogatás összegének legfeljebb húsz százaléka felhasználható közvetlenül az  (1)  bekezdés szerint biztosított
melegétkeztetéssel kapcsolatban, az étel előállítási (beszerzési) költségén felül felmerülő költségek fedezésére.
3. § (1) Az igényelhető támogatás egy rászoruló gyermekre jutó napi összege legfeljebb 440 forint.
 (2) A támogatás formája vissza nem térítendő támogatás.
4. § (1) Az  étkeztetés biztosításának időszaka egyes rászoruló gyermekek tekintetében – a  rászoruló gyermek más
településen történő táborozása vagy más okból való akadályoztatása esetén – a  2.  § (1)  bekezdésében
meghatározott időszaknál rövidebb is lehet.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti esetben a  települési önkormányzat az  étkeztetésbe további, a  6.  § szerinti igénylésnél
figyelembe nem vett rászoruló gyermeket vonhat be.
(3) Ha a  települési önkormányzat az  étkeztetést a  3.  § (1)  bekezdésében meghatározottnál alacsonyabb összegből
biztosítja, a támogatás fennmaradó részéből az étkeztetésbe további, a 6. § szerinti igénylésnél figyelembe nem vett
rászoruló gyermeket vonhat be.
(4) Ha az étkeztetés időtartama alatt a gyermek nagykorúvá válik vagy rendszeres gyermekvédelmi kedvezményre való
jogosultsága megszűnik, és emiatt az  étkeztetésben a  továbbiakban nem vehet részt, a  települési önkormányzat
az étkeztetésbe további, a 6. § szerinti igénylésnél figyelembe nem vett rászoruló gyermeket vonhat be.
5. § (1) A  települési önkormányzat a  területén lakóhellyel rendelkező rászoruló gyermekek után a  (2)–(4)  bekezdésben
foglaltak szerint igényelhet támogatást.
(2) A  leghátrányosabb helyzetű település települési önkormányzata az  általa a  2–4.  § szerint biztosított
melegétkeztetésben részesülő valamennyi rászoruló gyermek után saját forrás nélkül igényelheti a támogatást.
(3) A hátrányos helyzetű település települési önkormányzata
a) az  általa a  2–4.  § szerint biztosított melegétkeztetésben részesülő rászoruló gyermekek legfeljebb ötven
százaléka után saját forrás nélkül igényelheti a támogatást,
b) az a) pont szerinti létszámon felül annyi rászoruló gyermek után igényelheti a  támogatást, ahány rászoruló
gyermeknek a 2–4. § szerinti feltételek mellett saját forrásból történő étkeztetését a támogatási kérelmében
vállalja.
(4) A (2) és (3) bekezdésbe nem tartozó település települési önkormányzata
a) az általa a 2–4. § szerint biztosított melegétkeztetésben részesülő rászoruló gyermekek legfeljebb huszonöt
százaléka után saját forrás nélkül igényelheti a támogatást,
b) az a) pont szerinti létszámon felül annyi rászoruló gyermek után igényelheti a  támogatást, ahány rászoruló
gyermeknek a 2–4. § szerinti feltételek mellett saját forrásból történő étkeztetését a támogatási kérelmében
vállalja.
(5) Ha a  rászoruló gyermek nem a  lakóhelye szerinti települési önkormányzat által szervezett nyári
gyermekétkeztetésben vesz részt, a  lakóhely szerinti települési önkormányzat a  rászoruló gyermekre jutó
támogatást átadja a nyári gyermekétkeztetést biztosító települési önkormányzatnak.
6. § (1) A  település helye szerint illetékes szociális és gyámhivatal (a  továbbiakban: szociális és gyámhivatal) 2013.
május  3-áig elektronikus levélben felhívja a  települési önkormányzat jegyzőjének és a  gyermekjóléti szolgálatnak
a figyelmét a nyári gyermekétkeztetéshez igényelhető támogatás lehetőségére.
(2) A  települési önkormányzat jegyzője – a  gyermekjóléti szolgálat közreműködésével – 2013. május 10-éig felméri
a nyári gyermekétkeztetés iránti igényeket.
(3) A támogatást az 1. melléklet szerinti adatlapnak az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011.
(XII. 31.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Ávr.) 103. § (2) bekezdése alapján a kincstár által üzemeltetett elektronikus
rendszeren keresztül kitöltött és kinyomtatott két eredeti példányának a kincstár települési önkormányzat székhelye
szerint illetékes területi szervéhez (a  továbbiakban: Igazgatóság) 2013. május 16-áig történő benyújtásával
lehet igényelni. A  támogatási kérelemhez két eredeti példányban csatolni kell a  települési önkormányzat 7.  §
(4) bekezdésében vállalt feladatai megvalósítására vonatkozó nyilatkozatát.
(4) A  benyújtási határidőt megtartottnak kell tekinteni, ha a  települési önkormányzat az  elektronikus rendszerben
az  igénylést 2013. május 16-án éjfélig rögzítette, és azt legkésőbb 2013. május 17-én postára adta. A  határidő
elmulasztása jogvesztő. A kizárólag postai úton benyújtott igénylés érvénytelen.
(5) A támogatási kérelem hiánypótlására az Igazgatóság legfeljebb háromnapos határidőt biztosít.
 (6) A  felülvizsgált támogatási kérelmek egy példányát az  Igazgatóság postai úton 2013. május 29-éig továbbítja
a gyermekek és az ifjúság védelméért felelős miniszternek (a továbbiakban: miniszter). A kincstár az Igazgatóságok
által megyénként összesített 1.  melléklet szerinti adatlapokat 2013. május 29-éig elektronikus úton átadja
a miniszter, valamint az illetékes szociális és gyámhivatal részére.
7. § (1) A települési önkormányzatot megillető támogatás összegéről a miniszter 2013. június 6-áig dönt.
 (2) Az  e  rendeletben meghatározott feltételek teljesítése nem jelent jogosultságot a  települési önkormányzat által
a  támogatási kérelmében megjelölt támogatási igény teljes összegének igénybevételére. A  támogatás pontos
összegét a  miniszter a  beérkező igények, a  rendelkezésre álló forrás, valamint a  (3) és (4)  bekezdésben foglalt
szempontok figyelembevételével határozza meg.
(3) Az  e  rendeletben meghatározott feltételeket teljesítő települési önkormányzat részére a  miniszter legalább
a  települési önkormányzat által a  támogatási kérelmében megjelölt támogatási összeg huszonnégy százalékának
megfelelő összegű támogatást állapít meg.
(4) A  (3)  bekezdésben meghatározott összegű támogatásnál magasabb összegű támogatásban részesülhet
– figyelemmel arra is, hogy leghátrányosabb helyzetű vagy hátrányos helyzetű település települési önkormányzata –
az a települési önkormányzat, amely a következő feltételek legalább egyikét teljesíti:
a) támogatási kérelmében vállalja, hogy az  étkeztetéshez kapcsolódóan szabadidős programot biztosít
a gyermekek számára, melynek megvalósulását az elszámolásnál a gyermekjóléti szolgálat igazolja,
b) támogatási kérelmében a  számára az  e  rendeletben meghatározott keretek között nagyobb arányú saját
forrás biztosítását vállalja.
 (5) Ha a  települési önkormányzat az  általa igényeltnél kisebb összegű támogatásban részesül, az  étkeztetésben részt
vevő gyermekek számát az  igényelt támogatási összeg csökkentésének mértékével megegyezően arányosan
csökkentheti.
8. § (1) A miniszter a döntéséről fővárosi, megyei szintű összesítést készít, amelyet 2013. június 10-éig elektronikus levélben
megküld a  szociális és gyámhivatalnak, elektronikus úton átad a  kincstárnak, valamint utalványozás céljából
elektronikus úton és papír alapon a helyi önkormányzatokért felelős miniszternek. Az összesítés tartalmazza
a) a támogatásban részesülő települési önkormányzatok nevét és KSH azonosító kódját,
b) azoknak a  nyári gyermekétkeztetésben részesülő rászoruló gyermekeknek a  tervezett számát, akik után
az egyes települési önkormányzatoknak támogatást állapítottak meg,
c) a b) pont szerinti gyermekszám és az étkezési napok száma alapján számított adagszámot, és
d) a c) pont szerinti adagszám alapján az egyes települési önkormányzatoknak megítélt támogatás összegét.
(2) Az (1) bekezdés szerinti összesítést 2013. június 10-éig a miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzé kell
tenni.
(3) A  miniszter a  döntésről – a  szociális és gyámhivatalok útján – 2013. június 11-éig értesíti a  támogatási kérelmet
benyújtó települési önkormányzatokat.
(4) A  helyi önkormányzatokért felelős miniszter 2013. június 12-éig rendelkezik a  kincstár felé a  támogatásnak
a települési önkormányzatok részére történő átutalásáról.
9. § (1) A  települési önkormányzat a  kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszerben rögzített, onnan kinyomtatott
2.  melléklet szerinti adatlapon – a  (2)  bekezdés szerinti dokumentációt csatolva – 2013. szeptember 25-éig
előzetesen beszámol a támogatás felhasználásáról és ennek alapján – ha a támogatás nem került teljes egészében
felhasználásra – az  Ávr. 102.  §-a szerint a  támogatás módosítására irányuló kérelmet nyújt be az  Igazgatóságnak,
egyidejűleg visszautalja a  fel nem használt összeget. A  benyújtási határidőt megtartottnak kell tekinteni, ha
a  települési önkormányzat az  elektronikus rendszerben az  előzetes beszámolót és a  kérelmet 2013. szeptember
25-én éjfélig rögzítette, és azt legkésőbb 2013. szeptember 26-án postára adta.
(2) Az előzetes beszámoló részét képezi
a) a  települési önkormányzat intézménye által közvetlenül előállított meleg étel esetén a  támogatás
felhasználását igazoló, a  települési önkormányzat nevére kiállított számla, felvásárlási jegy és – nem
közvetlenül a termelőtől történő beszerzés esetén – az a szállítótól származó nyilatkozat, amely igazolja, hogy
az étel előállításához megvásárolt alapanyag a 2. § (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételeknek megfelel,
b) a támogatás felhasználásával vásárolt meleg készétel esetén a támogatás felhasználását igazoló, a települési
önkormányzat nevére kiállított számla és az a szállítótól származó nyilatkozat, amely igazolja, hogy a vásárolt
meleg készétel a 2. § (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételeknek megfelel,
c) abban az  esetben, ha a  települési önkormányzat az  étkeztetést nem közvetlenül maga biztosítja,
az  étkeztetési feladat átvállalást igazoló dokumentum, valamint a  támogatás felhasználását igazoló,
a  települési önkormányzat nevére kiállított számla és az  a  szállítótól származó nyilatkozat, amely igazolja,
hogy az  étel előállításához megvásárolt alapanyag a  2.  § (1) és (2)  bekezdésében foglalt feltételeknek
megfelel,
d) a  települési önkormányzat nyilatkozata az  étel előállításához szükséges, általa termeltetett alapanyag
előállítási költségeiről, ha a települési önkormányzat a 2. § (1) bekezdése szerinti feltételt e módon teljesíti,
e) az étkeztetésben való részvételt vagy az étel átvételét igazoló dokumentum, és
f ) a  költségek igazolása, ha a  2.  § (3)  bekezdése alapján a  települési önkormányzat a  támogatást részben
az étkeztetés kapcsán közvetlenül felmerülő költségek fedezésére használja fel.
 (3) A 2. § (3) bekezdése szerinti támogatási összeg terhére nem számolható el a 7. § (4) bekezdés a) pontjában foglalt
szabadidős program szervezésével kapcsolatban felmerült költség.
 (4) Az  5.  § (5)  bekezdése szerinti esetben az  (1)  bekezdés szerinti előzetes beszámolót és kérelmet az  a  települési
önkormányzat nyújtja be az Igazgatóság felé, amelynek a támogatást folyósították. A támogatást átvevő települési
önkormányzat 2013. szeptember 9-éig a  támogatás felhasználásával kapcsolatos valamennyi dokumentumot
– beleértve a (2) bekezdés szerinti dokumentumokat is – eljuttatja a támogatást átadó települési önkormányzatnak.
(5) A  kincstár a  2.  melléklet szerinti adatlapok fővárosi, megyei szintű összesítéséről és az  (1)  bekezdés szerinti
kérelmekhez csatolt visszafizetés teljesítéséről szóló pénzügyi szolgáltatói igazolások alapján a  települési
önkormányzatok által ténylegesen visszafizetett támogatási összegről (a  továbbiakban: visszafizetett támogatási
összeg) 2013. október 25-éig – elektronikus úton – értesíti a minisztert.
(6) A  miniszter az  (5)  bekezdés szerinti, országosan összesített adatokat tájékoztatásul megküldi a  szociális és
gyámhivatalnak.
10. § (1) A  feladatra megállapított keretösszeg maradványát és a  visszafizetett támogatási összeget azoknak a  települési
önkormányzatoknak a támogatására kell fordítani, akik az 5. § (3) bekezdés b) pontja, az 5. § (4) bekezdés b) pontja,
illetve a 7. § (4) bekezdés b) pontja alapján saját forrás biztosításával szervezték meg a nyári gyermekétkeztetést.
(2) Az (1) bekezdés szerinti összegből a települési önkormányzatnak az általa biztosított saját forráshoz vagy annak egy
részéhez adható utólagosan támogatás.
(3) A  visszafizetett támogatási összegnek az  (1)  bekezdés szerinti települési önkormányzatok közötti felosztásáról
a  miniszter a  településen 2013. évben nyári gyermekétkeztetésben részesülő gyermekek száma alapján 2013.
november 5-éig dönt. A  döntés során előnyben kell részesíteni a  leghátrányosabb vagy hátrányos helyzetű
települések települési önkormányzatait. Az országosan keletkező előirányzat-maradványt úgy kell felosztani, hogy
az  egyes települési önkormányzatoknak járó támogatás összege elérje a  tízezer forintot. A  miniszter a  döntéséről
haladéktalanul értesíti a helyi önkormányzatokért felelős minisztert.
(4) Az  (1) és (2)  bekezdés szerinti utólagos támogatás kifizetéséről – a  miniszter döntése alapján – a  helyi
önkormányzatokért felelős miniszter a kincstáron keresztül 2013. november 7-éig gondoskodik.
11. § A települési önkormányzat a  támogatás felhasználásáról 2013. december 31-ei fordulónappal a  2013.  évi
zárszámadás keretében és annak rendje szerint számol el.
12. § A támogatás felhasználását – beleértve a  7.  § (4)  bekezdése szerint vállalt feltételek megvalósítását – a  miniszter,
a szociális és gyámhivatal, valamint a jogszabályban erre feljogosított szervek ellenőrizhetik.
13. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba, és 2014. december 31-én hatályát veszti.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere