text:
508/2017. (XII. 29.) Korm. rendelete a nemesfém tárgyakkal kapcsolatos hatósági feladatokról és hatósági eljárási szabályokról, valamint a nemesfém tárgyak készítésének és díszítésének szabályairól szóló kormányrendelet.
A Kormány a kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény 12. § (1) bekezdés j) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 10. §, a 12. §, a 7. alcím, a 25–28. §, a 10. alcím, a 13. alcím, a 15. alcím, a 44. § és a 48. § tekintetében az Alaptörvény 15. cikk
(3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet és e rendelet felhatalmazása alapján kiadott jogszabály alkalmazásában:
 1. aranytárgy: az aranyból vagy az arany és más fémek ötvözetéből készült tárgy, ha a tárgy nemesfémtartalma
az 1. mellékletben foglalt, az aranytárgyra meghatározott legkisebb finomsági fokot eléri;
 2. árverező: a nemesfém tárgyak vonatkozásában kereskedelmi ügynöki tevékenységet folytató vállalkozás;
 3. bruttó tömeg: a  nemesfém tárgy össztömege, beleértve a  foglalt követ, egyéb nemesfémből vagy nem
nemesfémből készült alkatrészt is;
 4. ezüsttárgy: az ezüstből vagy az ezüst és más fémek ötvözetéből készült tárgy, ha a tárgy nemesfémtartalma
az 1. mellékletben foglalt, az ezüsttárgyra meghatározott legkisebb finomsági fokot eléri;
 5. fémjel: a  nemesfém tárgynak a  jogszabályban előírt feltételeknek való megfelelőségét, valamint finomsági
fokát igazoló hatósági hitelesítő jel, ideértve a nemesfémtárgyak ellenőrzéséről és jelöléséről szóló, Bécsben,
1972. november 15. napján aláírt Egyezmény szerinti Közös Ellenőrző Jelet is;
6. fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgy: Magyarország területén, gazdasági tevékenység során
értékesítésre kerülő nemesfém tárgyak közül a nemesfémből, továbbá az e fémek és más fémek ötvözeteiből
készült ékszer, díszműáru, továbbá a  személyi használatra szolgáló használati tárgy, valamint a  kombinált
tárgy nemesfém része;
7. finomsági fok: az a mérőszám, amely megmutatja, hogy a nemesfém tárgy minden 1000 grammjában hány
gramm nemesfém van;
8. javító: a nemesfém tárgyak javításával foglalkozó vállalkozás;
 9. kereskedő: a nemesfém tárgyak forgalmazására irányuló kereskedelmi tevékenységgel foglalkozó vállalkozás;
10. készítő: a nemesfém tárgyak készítésével foglalkozó vállalkozás;
11. kombinált tárgy: nemesfém tárgy és más fém tárgy, roncsolásmentes, nem szétszerelhető összekapcsolással
kialakított ékszer, díszműáru és egyéb tárgy;
12. nemesfém: az arany, az ezüst, a platina és a palládium;
13. nemesfém tárgy: az aranytárgy, az ezüst tárgy, a platina tárgy és a palládium tárgy;
14. nemesfémtartalom tanúsítása: a nemesfém tárgy nemesfém tartalmát megállapító hatósági döntés;
15. névjel: a készítő, kereskedő azonosítására szolgáló egyedi azonosító jel;
16. nulla negatív tűrés: nemesfém tárgyak esetében a jogszabályban megállapított finomsági foktól való negatív
irányú eltérés tilalma;
17. palládiumtárgy: a  palládiumból vagy a  palládium és más fémek ötvözetéből készült tárgy, ha a  tárgy
nemesfémtartalma az  1.  mellékletben foglalt, a  palládiumtárgyra meghatározott legkisebb finomsági fokot
eléri;
18. platinatárgy: a  platinából vagy a  platina és más fémek ötvözetéből készült tárgy, ha a  tárgy
nemesfémtartalma az 1. mellékletben foglalt, a platinatárgyra meghatározott legkisebb finomsági fokot eléri.
2. § Az e  rendeletben meghatározott definícióknak, technikai jellegű előírásoknak nem kell megfelelnie az  olyan
nemesfém tárgynak, amelyet az  Európai Unió valamely tagállamában vagy Törökországban állítottak elő, illetve
hoztak forgalomba vagy az  Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes valamely EFTA-államban
állítottak elő, az  ott irányadó előírásoknak megfelelően, feltéve, hogy az  irányadó előírások a  fogyasztók védelme
tekintetében az e rendeletben meghatározottal egyenértékű védelmet nyújtanak.
2. A nemesfém tárgyakkal folytatott tevékenységek bejelentése és nyilvántartása
3. § A nemesfém tárgyak készítésére, javítására és árverésére irányuló tevékenység – a  muzeális intézményben
munkaköri kötelességeként nemesfém tárgyak műtárgyvédelmével foglalkozó restaurátor tevékenysége
kivételével – a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóságnál tett bejelentés alapján kezdhető meg.
4. § (1) A  nemesfém tárgyak, valamint a  nemesfémek más fémekkel való ötvözeteiből készült ékszerek, díszműáruk és
egyéb tárgyak készítésére, javítására, árverésére irányuló tevékenységre vonatkozó, továbbá az  ilyen tárgyak
forgalmazására irányuló kereskedelmi tevékenységre vonatkozó bejelentésnek – a  szolgáltatási tevékenység
megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló 2009. évi LXXVI. törvény (a  továbbiakban: Szolgtv.)
22. § (1) bekezdésében meghatározottakon túl – tartalmaznia kell
a) a vállalkozás adószámát, cégjegyzékszámát, illetve az egyéni vállalkozó nyilvántartási számát,
b) a  vállalkozás magyarországi telephelyének, műhelyének címét, ahol a  rendelet hatálya alá tartozó
tevékenységet kíván folytatni, illetve forgalmazás esetében a  d)  pontban meghatározott folytatni kívánt
tevékenység címét,
c) a vállalkozás elektronikus levelezési címét, valamint telefonszámát,
d) kereskedelmi tevékenység esetében a  bejelentő által folytatni kívánt kereskedelmi tevékenység formáját
a kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény (a továbbiakban: Kertv.) 3. § (4) bekezdése szerint.
 (2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott bejelentés benyújtásával egyidejűleg a  vállalkozásnak harminc napnál nem
régebben kiállított közokirattal igazolnia kell azt, hogy nincs az adózás rendjéről szóló törvény szerinti köztartozása,
kivéve, ha szerepel a köztartozásmentes adózói adatbázisban.
5. § (1) Ha a  vállalkozás megfelel az  e  rendeletben előírt követelményeknek, a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság,
illetve a  kereskedelmi hatóság (a  továbbiakban együtt: hatóság) a  vállalkozást hivatalból nyilvántartásba veszi.
A nyilvántartás tartalmazza
a) a nyilvántartásba vétel számát,
b) a bejelentés, illetve a nyilvántartásba vétel időpontját,
c) a vállalkozás nevét, vezető tisztségviselőinek a nevét,
d) a vállalkozás tevékenységét,
e) a vállalkozás adószámát, cégjegyzékszámát, illetve egyéni vállalkozói nyilvántartási számát,
f ) a vállalkozás székhelyét, azon magyarországi telephelyének, műhelyének címét, ahol a  rendelet hatálya alá
tartozó tevékenységet folytat,
g) a vállalkozás elektronikus levelezési címét, valamint telefonszámát,
h) az engedélyezett névjeladatát,
i) a hatósági ellenőrzés megállapításait, valamint
j) a nyilvántartásból való törlés tényét és annak időpontját.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakon túlmenően a kereskedelmi hatóság nyilvántartásba veszi
a) a kereskedelmi tevékenység formáját a Kertv. 3. § (4) bekezdése szerint, valamint
b) a kereskedelmi tevékenység folytatásának címét.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdés szerint nyilvántartásba vett vállalkozás a  nyilvántartásba vett adatokban bekövetkezett
változást, és működése megszűnését köteles haladéktalanul a hatóságnak bejelenteni.
(4) A vállalkozás a Szolgtv. 28. §-a szerinti nyilvántartásából történő törlését követő tizenöt napon belül köteles a névjel
beütésére szolgáló eszközt megsemmisítés céljából a hatóságnak átadni.
(5) A hatóságnál vezetett hatósági nyilvántartás alapján az (1) bekezdés a)–f ), h) és j) pontjában és a (2) bekezdésben
meghatározott adatokat a  hatóság a  Kormányzati Portálon keresztül is elérhető honlapján folyamatos frissítéssel
közzéteszi.
6. § (1) Ha a  kereskedő a  székhelyén, illetve a  4.  § (1)  bekezdés b)  pontjában meghatározott helyen kívül, alkalmi
rendezvényen, vásáron, piacon, közterületi értékesítés keretében kíván forgalmazásra irányuló alkalmi kereskedelmi
tevékenységet folytatni, köteles 5 nappal a tevékenység megkezdése előtt bejelenteni a kereskedelmi hatóságnak
az értékesítés helyét és időpontját vagy időtartamát.
(2) A  kereskedelmi hatóság a  bejelentésről értesíti a  területileg illetékes vámhatóságot, valamint a  kereskedőről
nyilvántartást vezető jegyzőt.
3. A hatóság feladatai 7. § (1) A hatóság bejelentés alapján nyilvántartja a 4. § (1) bekezdése szerinti tevékenységet végzőket.
 (2) A nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság
a) tanúsítja az e rendeletben meghatározott feltételeknek megfelelő nemesfém tárgyak nemesfémtartalmát, és
gondoskodik fémjellel történő ellátásukról;
b) lefolytatja a  nemesfém tárgy tanúsítása és hitelesítése egyenértékűségének megállapítására vonatkozó
eljárást;
c) az  e  §-ban meghatározott feladataival összefüggésben ellenőrzi a  nemesfém tárgyakra és fémjelzésükre
vonatkozó, az e rendeletben meghatározott előírások megtartását;
d) engedélyezi a készítő és a kereskedő részére a más névjellel össze nem téveszthető névjel alkalmazását;
e) a nemesfém tárgyakat laboratóriumi vizsgálatot követően minősíti;
f ) gondoskodik a hitelesítő eszközök, valamint az eljárása során vizsgált és a birtokában lévő nemesfém tárgyak
biztonságos megőrzéséről;
g) megsemmisíti a nemesfém tárgyon feleslegessé váló fémjelet;
h) az  engedélyezett névjel és a  névjelbeütő eszköz lenyomata egyezőségének megállapítása céljából
megvizsgálja a névjelbeütő eszközt, valamint
i) megsemmisíti a  hamis fémjelet, névjelet, valamint a  megtévesztő hivataljelet, finomsági fokot kifejező
számjelet. 4. A név- és fémjelzés általános szabályai
8. § (1) A fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgy – a 10. § (1) és (2) bekezdésében foglalt kivétellel – kizárólag
az e rendeletben meghatározott névjellel és fémjellel hozható forgalomba.
(2) A készítő, a  javító vagy a kereskedő kérheti a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóságtól a nemesfém tárgy Közös
Ellenőrző Jellel történő fémjelzését.
9. § (1) A fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgy – a 36. § (1) bekezdése szerinti kivétellel – az 1. mellékletben
meghatározott finomságú nemesfém ötvözetből készíthető.
(2) A  nemesfém tárgynak minden részében el kell érnie az  előírt finomsági fokot. Ha a  fémjelzési kötelezettség alá
tartozó nemesfém tárgy az 1. mellékletben meghatározott legalacsonyabb finomsági fokot nem éri el, – a 2. §-ban
foglalt kivétellel – nem hozható nemesfém tárgyként forgalomba.
10. § (1) Nem kell névjellel ellátni azt a nemesfém tárgyat, amely
a) hordozza a nemesfémtárgyak ellenőrzéséről és jelöléséről szóló, Bécsben, 1972. november 15. napján aláírt
Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) alapján a fémjelzést végző, az Egyezményben részes tagállamban
nyilvántartásba vett névjelet vagy a magyar fémjellel egyenértékű fémjelzést végző országban engedélyezett
vagy nyilvántartásba vett névjelet,
b) a (2) bekezdés szerint mentes a fémjelzési kötelezettség alól vagy
c) a 2. §-ra tekintettel mentes a fémjelzési kötelezettség alól.
(2) A nemesfém tárgyak közül mentes a fémjelzési kötelezettség alól
a) a külföldi megrendelésre, illetve külföldön történő forgalomba hozatal céljára készült nemesfém tárgy,
b) az olyan nemesfém tárgy, amely kizárólag tudományos, egészségügyi, oktatási vagy ipari célt szolgál,
c) Magyarország területén vagy más országban bármikor fizetési eszközként használt nemesfém
felhasználásával készült pénz, ha nincs az e rendelet hatálya alá tartozó nemesfém tárggyal forrasztás útján
összeillesztve,
d) az érem és féldombormű,
e) azon nemesfém tárgyak, melyek kora meghaladja az 50 évet, és a kulturális örökség védelmével kapcsolatos
szabályokról szóló kormányrendelet szerinti hatóság a kulturális javak körébe tartozónak minősíti,
f ) a  magánszemély és a  vallási közösség tulajdonában levő, valamint a  muzeális intézmény alapleltáraiban
szereplő nemesfém tárgy addig, amíg forgalomba hozatal vagy értékesítés céljából nem kerül nemesfém
tárgyak raktározásával, árusításával foglalkozó személyhez,
g) a nemesfémből vagy annak ötvözeteiből készült tömbök, rudak, lemezek, huzalok és félkész gyártmányok,
h) a  nemesfémből vagy annak ötvözeteiből készült huzal felhasználásával előállított paszományok, rojtok,
zsinórok és szövetek,
i) az az arany-, platina- és palládiumtárgy, amelynek bruttó tömege egy gramm alatti,
j) az az ezüsttárgy, amelynek a bruttó tömege két gramm alatti,
k) a zománccal, gyönggyel, illetve drágakővel teljesen borított nemesfém tárgy,
l) az  Egyezmény részes tagállamaiból származó és az  Egyezmény szerinti Közös Ellenőrző Jellel ellátott
nemesfém tárgy, valamint
m) az  e  rendeletnek megfelelően fémjelzett tárgynak minősülő, az  arany- és ezüstáruk finomsági tartalma,
ellenőrzése s fémjelzése iránt című 1868. évi XVIII. törvény, a  fémjelzésről szóló 1936. évi IV. törvénycikk és
a  nemesfémtárgyakról és fémjelzésükről szóló 1965. évi 14. törvényerejű rendelet alapján magyar fémjellel
ellátott nemesfém tárgy.
(3) A  (2)  bekezdés b), c) és k)  pontja szerinti mentességről a  hatóság a  készítő vagy a  kereskedő kérelmére,
a  kérelemben megjelölt indokok, valamint a  nemesfém tárgy méretének, illetve sajátosságainak
figyelembevételével dönt.
5. A névjel engedélyezése, a névjelzés szabályai 11. § (1) A készítő és a kereskedő a tevékenység megkezdésére vonatkozó, e rendelet szerinti bejelentéssel egyidejűleg vagy
azt követően köteles a hatóságtól a névjel engedélyezését kérni.
(2) A névjelben alkalmazható azonosító karaktereket a készítő vagy a kereskedő javaslatára a hatóság határozza meg
arra figyelemmel, hogy a  névjel alakja és rajza más névjeltől vagy fémjeltől egyértelműen megkülönböztethető
legyen.
(3) A névjelet a nemesfém tárgy megjelölésére kizárólag az használhatja, akinek azt engedélyezték. A nemesfém tárgy
készítőjének és kereskedőjének csak egyféle névjel használatát lehet engedélyezni.
(4) A  névjel engedélyezett használója a  névjelbeütő szerszámait többféle nagyságban is elkészíttetheti. Az  elkészült
névjelbeütő szerszámokat használatba vétel előtt próbanyomat és nyilvántartás céljából a  hatóságnak be kell
mutatni. Ha a  lenyomat nem egyezik az  engedélyezett névjellel, a  hatóság a  névjel beütésére szolgáló eszközt
használatra alkalmatlanná teszi.
(5) A használatban elkopott névjelbeütő eszközt a hatóságnak megsemmisítés céljából át kell adni.
12. § (1) A  név- és fémjelzési kötelezettség alól mentes érmét és féldomborművet a  névjel használatára jogosult készítő,
javító vagy kereskedő elláthatja azzal a névjellel, amelynek használatát részére a hatóság engedélyezte.
(2) A tárgy peremébe az ezredrészben kifejező finomsági számjelet, valamint az alábbi jelzéseket is el kell helyezni:
a) a platinából készült tárgyakon a Pt betűket,
b) a palládiumból készült tárgyakon a Pd betűket.
6. A nemesfém tárgyak vizsgálat és fémjelzés céljából történő bemutatása
13. § A nemesfém tárgyak hivatalos ellenőrző vizsgálatát a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság végzi. Magyarország
területén kereskedelmi forgalomba kerülő, fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgyakat a  névjel
használatára jogosult készítő, javító vagy kereskedő köteles vizsgálat és fémjelzés céljára a  nemesfémvizsgáló és
-hitelesítő hatóságnak bemutatni.
14. § (1) A  névjel használatára jogosult készítő, javító vagy kereskedő köteles a  nemesfém tárgyat alkatrészével együtt
fémjelzésre bemutatni pácolt, polírozás előtti, de már annyira elkészített állapotban, hogy a további megmunkálás
folyamán a  tárgynak sem alakját, sem ötvözetét ne lehessen megváltoztatni, és a  ráütött jelek világosan
felismerhetők maradjanak. A nemesfém tárgy kész állapotban is bemutatható.
(2) Az  alkatrészek közül a  zárszerkezeteket a  névjel használatára jogosult készítő, javító, árverező vagy kereskedő
a nemesfém tárgytól külön is bemutathatja fémjelzésre.
(3) Magánszemélyek a  tulajdonukban lévő nemesfém tárgyakat fémjelzésre az  eredeti vámokmányokkkal,
a vámmentességet igazoló okmányokkal vagy a tulajdonjogukat igazoló dokumentumokkal együtt mutathatják be
a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóságnak.
15. § (1) A fémjelzés céljára a nemesfém tárgyat a hatóság honlapján is közzétett, a 2. mellékletben meghatározott adatokat
tartalmazó fémjelzési megrendelőlappal együtt kell benyújtani.
(2) Ha a  nemesfém tárgyat fémjelzés céljára nem a  készítő mutatja be, és annak ötvözetét a  bemutató nem ismeri,
a fémjelzési megrendelőlapon elegendő az azonos kivitelű tárgyak altételenkénti megnevezése.
(3) A  különböző nemesfémekből készült nemesfém tárgyakról nemesfém fajtánként elkülönítve, továbbá a  10.  §
(2) bekezdés i) és j) pontja szerinti, súlyhatár alatti tárgyakról külön fémjelzési megrendelőlapot kell kiállítani.
(4) A  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a  bemutatott nemesfém tárgyakat a  csomagolással együtt mért
tömegük megállapítása mellett veszi át, és azokat fémjelzés után az  átvételkor kiadott elismervény bevonása
és érvénytelenítése mellett, a  kifizetett számla ellenében adja ki a  bemutatónak. A  bemutató a  fémjelzési
megrendelőlapon a fémjelzett nemesfém tárgy átvételét igazolni köteles.
16. § Ha a fémjelzett nemesfém tárgy alakja vagy anyaga javítás vagy átdolgozás következtében lényegesen megváltozik,
a  javítást vagy átdolgozást végző a  nemesfém tárgyat ismételten köteles megvizsgálás és esetleges fémjelzés
céljából a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóságnak bemutatni.
7. A hatósági vizsgálat 17. § A fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgyat a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság
a) a magyar fémjel alkalmazása esetén az e rendeletben,
b) az  Egyezmény szerinti Közös Ellenőrző Jel alkalmazása esetén az  Egyezményben, valamint
a nemesfémtárgyak ellenőrzéséről és jelöléséről szóló, Bécsben, 1972. november 15. napján aláírt Egyezmény
2001. október 4. napján elfogadott PMC/W 7/99 számú módosítása kötelező hatályának elismeréséről és
kihirdetéséről szóló 135/2008. (V. 16.) Korm. rendeletben
meghatározottak szerint az ügyfél kérelme alapján, igazgatási szolgáltatási díj megfizetése ellenében megvizsgálja.
18. § A nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság fémjelzés céljára bemutatott nemesfém tárgy finomsági fokának
megállapítása előtt köteles megvizsgálni, hogy
a) a fémjelzési megrendelőlapot megfelelően állították-e ki;
b) a  bemutatott nemesfém tárgy a  finomsági foktól eltekintve megfelel-e az  e  rendeletben meghatározott
előírásoknak. 19. § (1) A  nemesfém tárgy finomsági fokát mintavételi terv alapján, a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a  nemzeti
rendszerben akkreditált minőségbiztosítási rendszerrel rendelkező laboratóriuma által végzett analitikus vizsgálattal
állapítja meg a következők szerint:
a) az arany és ezüst finomságát tűzi vizsgálattal, űzési eljárással,
b) az ezüst finomságát Gay–Lussac-elven alapuló potenciometriás titrálással,
c) a platina finomságát gravimetriás módszerrel,
d) a palládium finomságát gravimetriás módszerrel.
(2) Ha a  vizsgálat a  nemesfém tárgy aránytalan értékvesztéséhez, illetve a  végleges tönkremeneteléhez vezethet,
vagy az  ötvözet alkotóelemeinek vizsgálata más vizsgálati módszert igényel, az  (1)  bekezdés a)–d)  pontjában
meghatározott vizsgálatok nem alkalmazhatók, a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság ezek helyett
röntgenfluoreszcenciás spektrometriás mérést vagy arany esetében mikrotűzi vizsgálatot alkalmazhat.
(3) Ha az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti vizsgálatot az  ISO 11426 szabvány szerint, az  (1)  bekezdés c)  pontja szerinti
vizsgálatot az  ISO 11489 szabvány szerint, az  (1)  bekezdés d)  pontja szerinti vizsgálatot az  ISO 11490 szabvány
szerint végzik, azt úgy kell tekinteni, hogy az e rendelet követelményeinek megfelel.
(4) A nemesfém tárgy finomsági fokának vizsgálata érdekében a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a nemesfém
tárgyat szükség esetén egészben vagy részben beolvaszthatja, illetve a nemesfém tárgyból megfelelő mennyiségű
anyagot vághat ki.
(5) A  nemesfém tárgyak esetében a  jogszabályban megállapított finomsági foktól való negatív irányú eltérés nem
fogadható el.
(6) A  készítő vagy a  kereskedő a  fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgy anyagát képező ötvözetet
félkész állapotban is bemutathatja analitikus vizsgálatra. Ebben az  esetben a  kész nemesfém tárgy finomsági
foka karcvizsgálattal vagy röntgenfluoreszcenciás spektrometriás méréssel megállapítható, ismételt analitikai
vizsgálat előírása nem szükséges. A  félkész állapottól való eltérés esetében a  tárgy fémjelzése iránti kérelmet
a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság visszautasítja.
20. § (1) A  fémjelzésre bemutatott olyan nemesfém tárgyat, amely az 1. mellékletben meghatározott finomsági fokot eléri,
de az e rendeletben előírt feltételeknek nem felel meg, a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a bemutatónak
a hiányok pótlása céljából visszaadja, ha a kisebb hiányok pótolhatók, és azok pótlására a bemutató kötelezettséget
vállal.
(2) Ha nemesfém tárgy bemutatója a  megállapított hiány pótlását megtagadja, a  nemesfém tárgyat fémjelzés nélkül
kell a bemutatónak kiadni.
(3) Az (1) bekezdésben említett kisebb hiányok a következők:
a) Magyarország területén készült nemesfém tárgyon az  engedélyezett névjel hiánya, vagy nem megfelelő
alkalmazása, így a fel nem ismerhető, kopott vagy nem a meghatározott helyen lévő jel,
b) a bemutatott nemesfém tárgy nedves vagy szennyezett,
c) a bemutatott nemesfém tárgy elemeinek forrasztási kötései gyengék, ezért utánforrasztás szükséges,
d) a  nem nemesfém díszítőelemek, kövek kapcsolódása a  nemesfém tárgyhoz bizonytalan, azok könnyen
elválaszthatók a tárgytól.
 (4) A nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a fémjelzés megtagadásáról határozatot hoz, és a (2) bekezdés szerint jár
el, ha
a) a bemutatott nemesfém tárgy olyan durván van kikészítve, hogy a fémjel nem alkalmazható az e rendeletben
előírtaknak megfelelően vagy a fémjel a további megmunkálás során könnyen megsérülhet,
b) a  láncszemek vagy a  záróelemek nincsenek forrasztva, kivéve a  nemesfém tárgy sérülése nélkül nem
szétszerelhető gépi vagy kézi kötésű láncokat vagy
c) a több alkatrészből álló nemesfém tárgy összes alkatrészeit nem mutatják be.
21. § (1) Ha a  fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgy a  fémjelzési megrendelőlapon feltüntetett finomsági
fokot nem éri el, a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a  bemutatót erről értesíti. A  bemutató az  értesítés
kézhezvételétől számított 8 napon belül a  22.  § szerinti döntővizsgálatot kérhet, ennek hiányában a  nemesfém
tárgyat a bemutatónak fémjelzés nélkül kell kiadni.
(2) A nemesfém tárgy finomsági fokának vizsgálata, illetve a 22. § szerinti döntővizsgálat eredményének ismeretében
a  nemesfém tárgy bemutatója kérheti a  nemesfém tárgynak az  1.  mellékletben megállapított finomsági foknak
megfelelő, kisebb finomsági érték szerinti fémjelzését.
(3) Ha nemesfém tárgy finomsági fokának vizsgálata, illetve a 22. § szerinti döntővizsgálat eredményeként a nemesfém
tárgy az  1.  mellékletben meghatározott, az  adott nemesfémre előírt legalacsonyabb finomsági foknak sem felel
meg, a nemesfém tárgyat a bemutatónak fémjelzés nélkül kell kiadni.
(4) A  finomsági fok megállapításánál a  40.  § szerinti szerelvényt és a  41.  §-ban meghatározott díszítést nem kell
figyelembe venni.
22. § (1) A  döntővizsgálatot a  hatóság két párhuzamos, egymás ellenőrzésére szolgáló vizsgálattal végzi.
A  döntővizsgálatban nem vehet részt az  a  személy, aki az  alapvizsgálatban részt vett, valamint az  a  személy, aki
az általános közigazgatási rendtartásról szóló törvény szerint szakértőként sem járhatna el.
(2) A két eredmény számtani középarányosa adja a döntővizsgálat eredményét.
8. Fémjelzés, a hivataljel és névjel elhelyezése 23. § (1) Ha a fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgy a jogszabályi előírásoknak megfelel, a nemesfémvizsgáló
és -hitelesítő hatóság a  finomsági fokát igazoló fémjellel, valamint hivataljellel látja el az  5.  mellékletben
meghatározott betűsoros tárgycsoport mutatóban megjelölt helyre. A  fémjelet a  nemesfém tárgyon maradandó
alakváltozást eredményező módon kell elhelyezni, ha ennek nincs technikai akadálya.
(2) Magyarország területén készült nemesfém tárgyba a  készítő, a  külföldről Magyarország területén történő
forgalmazásra irányuló kereskedelmi tevékenység céljából behozott nemesfém tárgyba a  kereskedő köteles
a  névjelet az  5.  mellékletben meghatározott betűsoros tárgycsoport mutatóban megjelölt helyre tisztán és
felismerhetően beütni.
(3) Ha a  beütött jel nem ismerhető fel, a  hatóság a  nemesfém tárgyat a  névjel beütésének pótlására visszaadhatja
a bemutatónak. A hatóság a készítő vagy a kereskedő kérelmére elvégzi a névjel beütését.
(4) A  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a  jogszabályi előírásoknak nem megfelelő nemesfém tárgy esetén
a  fémjelzés megtagadásáról, ezáltal a  nemesfém tárgy Magyarországon történő forgalomba hozatalának
megtiltásáról határozatot hoz.
24. § A fémjelek – ideértve az  annak részét képező évszám betűjelét is –, valamint a  fémjelzéssel kapcsolatos egyéb
hivatalos jelek alakját és rajzát továbbá a fémjelek leírását a 3. melléklet tartalmazza.
25. § (1) A hivataljel a H betű, két oldalon egyenes, alul és felül ívelt keretben.
 (2) A  nemesfémtárgyak ellenőrzéséről és jelöléséről szóló, Bécsben, 1972. november 15. napján aláírt Egyezmény
szerinti Közös Ellenőrző Jel alakját és rajzát a  4.  melléklet tartalmazza. A  Közös Ellenőrző Jel (CCM) a  3.  melléklet
szerinti fémjelekkel esik egy tekintet alá, ideértve annak hamisításáért való felelősséget is.
(3) A fémjelet alkalmazni kell magán a nemesfém tárgyon, továbbá lehetőleg alkatrészein és díszítésein is. A nemesfém
tárgyon alkalmazandó fémjel, a névjel, továbbá az egyéb jel elhelyezésének helyét az 5. melléklet határozza meg.
(4) Magyarország területén forgalmazott, fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgyon a  fémjelen,
a  hatóság jelén, a  névjelen, a  finomságjelen, valamint idegen anyaggal kitöltött üreges nemesfém tárgy
esetében a  nemesfémötvözet grammtömegét jelző számon kívül további jelzésként kizárólag a  készítők, illetve
az iparművészek által használt mesterjel alkalmazható.
26. § (1) Ha a nemesfém tárgy egy darabból áll, tehát sem tartozékai, sem forrasztott alkatrészei, díszítései nincsenek, akkor
a nemesfém tárgy egy fémjelet kap.
(2) Ha a nemesfém tárgyat tartozékkal látják el, vagy a nemesfém tárgynak forrasztott alkatrészei, díszítései vannak, azt
a főrészt, melyhez a kiegészítő tartozik, a fémjelen kívül a hivataljellel is el kell látni.
(3) A  fémjelet lehetőség szerint úgy kell elhelyezni, hogy könnyen felismerhető és megtalálható legyen, a nemesfém
tárgyon a lehető legkisebb sérülést okozza, és az esetleges jogtalan áthelyezése a fémjel sérülése nélkül ne legyen
lehetséges.
(4) Ha az alkalmazott fémjel vagy a hivataljel nem ismerhető fel, a bemutató a nemesfém tárgy átvételekor vagy az azt
követő nyolc napon belül a hatóságtól a fémjelnek vagy a hivataljelnek helyes elhelyezését kérheti.
27. § (1) Azokon a nemesfém tárgyakon, amelyekre az 5. mellékletben meghatározott betűsoros tárgycsoport mutató nem
tartalmaz útmutatást, a fémjel, a hivataljel, valamint névjel beütési helyét a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság
állapítja meg.
(2) Ha a  nagy értékű nemesfém tárgyon a  fémjel a  nemesfém tárgy sérülése, illetve értékcsökkenést eredményező
deformációja nélkül nem alkalmazható, a  fémjel helyett a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság lézer
fémjel elhelyezését vagy minőségtanúsító bizonylat kiadását engedélyezi a  6.  mellékletben meghatározott
nyomtatványon.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott fémjelet helyettesítő bizonylatnak kísérnie kell a nemesfém tárgyat.
28. § Ha nem áll rendelkezésre megfelelő nagyságú felület a  fémjel vagy névjel elhelyezésére, a  nemesfémvizsgáló és
-hitelesítő hatóság dönt a fémjel vagy névjel alóli mentesítésről.
9. A nemesfém tárgyak tárolása, a fémjelrajzolatok kifüggesztése
29. § (1) A kizárólag tudományos, egészségügyi, oktatási vagy ipari célból készült nemesfém tárgy a  felhasznált nemesfém
minőségének hiteles vizsgálata tekintetében a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság hatáskörébe tartozik.
(2) A 10. § (2) bekezdés i) és j) pontja szerinti nemesfém tárgyak készítése esetén a készítő, külföldről történő behozatal
esetében a kereskedő a nemesfém tárgy finomságát ezredrészben kifejező finomsági számjellel látja el.
30. § (1) Az  eladásra szánt nemesfém tárgyakat az  árusítóhelyeken a  nem nemesfémből készült tárgyaktól elkülönítve és
megfelelő felirattal megjelölve kell tartani.
(2) A  készítő, illetve a  kereskedő a  raktárában vagy üzlethelyiségében lévő, fémjellel még el nem látott, nem
mintakollekcióként szolgáló nemesfém tárgyat fémjelzésre a  hatóság részére történő bemutatásig a  fémjelzett
nemesfém tárgyaktól elkülönítve „Nem eladó fémjelzetlen nemesfém tárgyak” felirattal megjelölve a  vásárlók
számára nyitva nem álló helyen tartja.
(3) A  készítő, illetve a  kereskedő a  raktárában, vagy üzlethelyiségében lévő fémjelzetlen, mintakollekcióként
szolgáló nemesfém tárgyakat a  fémjelzett nemesfém tárgyaktól elkülönítve tartja, és „Mintakollekció, nem eladó,
fémjelzetlen tárgyak” felirattal látja el.
(4) A készítő, illetve a kereskedő a fémjelzetlen tárgyakról naprakész nyilvántartást vezet az átvétel idejének, az eladó
vagy megbízó nevének és címének, a nemesfém tárgy megnevezésének, valamint tömegének feltüntetésével.
(5) Az  (1)–(4)  bekezdésben foglalt, a  nemesfém tárgyak elkülönítésére vonatkozó rendelkezéseket a  kirakatban
elhelyezett nemesfém tárgyakra is alkalmazni kell.
(6) Az  (1)  bekezdés alkalmazásában eladásra szánt nemesfém tárgy minden olyan nemesfém tárgy, amely
az  árusítóhelyen található, és a  készítő vagy kereskedő nem javítás, vagy beolvasztás céljából vagy nem
mintakollekcióként tárolja.
31. § A kereskedő az  üzlethelyiségében a  3. és 4.  mellékletben foglalt, valamint a  32.  § szerinti egyenértékűségi
vizsgálat eredményeként a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság által határozatban megállapított és közzétett
nemesfémvizsgáló és -hitelesítő szervezetek által alkalmazott, egyenértékűnek elismert fémjeleket jól látható
helyen kifüggeszti.
10. A hitelesítés és a tanúsítás egyenértékűsége 32. § (1) A nemesfém tárgy tanúsítását és hitelesítését egyenértékűnek és ezáltal a hatóság által elfogadottnak kell tekinteni,
ha az alábbi feltételek együttesen teljesülnek:
a) a  nemesfém tárgy az  Európai Unió valamely tagállamából, Törökországból vagy az  Európai Gazdasági
Térségről szóló megállapodásban részes valamely államból származónak minősül,
b) az  a)  pont szerinti államban jogszabály vagy más általánosan kötelező érvényű rendelkezés írja elő
a fémjelzési kötelezettséget, illetve a fémjelzés a forgalomba hozatal előfeltétele,
c) az a) pont szerinti állam szabályozása e rendelettel azonos módon értelmezi a nemesfém tárgy fogalmát, és
a  nemesfém tárgyak azonos körére írja elő a  fémjelzési kötelezettséget, ideértve a  fémjelzési kötelezettség
alóli mentesülés eseteit is,
d) az  a)  pont szerinti állam szabályozása az  e  rendelet szerinti finomsági fokok szerinti fémjelzést teszi
lehetővé, a  fémjelek nemesfémek és finomsági fokok szerint elkülönülnek, így e  rendelettel azonos módon
tájékoztatják a fogyasztókat a nemesfém fajtájáról és finomságáról,
e) a  nemesfém tárgyak vizsgálata, hitelesítése és a  nemesfémtartalom tanúsítása során alkalmazott
anyagvizsgálati módszer a nemesfém tárgyakra vonatkozó magyar jogszabályi előírásokkal azonos vagy azzal
egyenértékű,
f ) az  a)  pont szerinti állam fémjelzési kötelezettségre vonatkozó szabályozása előírja a  nulla negatív tűrést
a finomsági fokok megállapításánál,
g) az  a)  pont szerinti államban olyan jogszabály van hatályban, amely büntetés terhe mellett megtiltja
a vizsgálatra jogosult nemesfémvizsgáló intézetek fémjeleinek hamisítását vagy szabálytalan használatát, és
a nemesfém tárgy engedély nélküli átalakítását, valamint
h) a nemesfém tárgyak vizsgálatát, hitelesítését és a nemesfémtartalom tanúsítását független szervezet végzi.
 (2) Az  (1)  bekezdés e)  pontja esetében a  nemesfém tárgyak vizsgálata, hitelesítése és a  nemesfémtartalom
tanúsítása során alkalmazott anyagvizsgálati módszert a  nemesfém tárgyakra vonatkozó magyar jogszabályi
előírásokkal azonosnak vagy azzal egyenértékűnek kell tekinteni, ha az anyagvizsgálatot a 19. § (3) bekezdésében
meghatározott szabvány szerint végzik. Az  alkalmazott anyagvizsgálati módszert abban az  esetben is
egyenértékűnek kell tekinteni, ha alkalmas a  nemesfémtartalom vizsgálatának a  nemesfém tárgyakra vonatkozó
magyar jogszabályi előírásokkal azonos mérési pontossággal történő megállapítására.
(3) Az (1) bekezdés h) pontja esetében a nemesfém tárgyak vizsgálatát, hitelesítését és a nemesfémtartalom tanúsítását
végző szervezet akkor tekinthető függetlennek, ha
a) a  tanúsítást végző szervezetben a  fémjelzési kötelezettség alá tartozó nemesfém tárgyat készítő, javító,
árverező vagy azzal kereskedő nem rendelkezik tulajdonosi részesedéssel, valamint felette sem közvetlenül,
sem közvetve nem gyakorol irányító befolyást, és
b) a nemesfém tárgyak vizsgálatát, hitelesítését és a nemesfémtartalom tanúsítását végző szervezet tagja nem
rendelkezik tulajdonosi részesedéssel, vagy nem áll munkaviszonyban a  nemesfém tárgyat készítő, javító,
árverező vagy azzal kereskedő vállalkozással.
33. § (1) Az egyenértékűség vizsgálatára irányuló kérelemben meg kell jelölni
a) azt, hogy a  nemesfém tárgy vizsgálatának egyenértékűségét a  kérelmező az  Európai Unió mely tagállama,
az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes mely állam vagy Törökország mely független
nemesfémvizsgáló- és hitelesítő szervezete vonatkozásában kéri megállapítani;
b) az  a)  pont szerinti államban a  nemesfém tárgyak és termékek forgalmazására vonatkozó jogszabály vagy
egyéb általánosan kötelező érvényű előírás számát, jogforrási szintjét és címét, valamint
c) az a) pont szerinti szervezet nevét, székhelyét, levelezési címét.
 (2) Ha az adatokban történő változás a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság tudomására jut, megvizsgálja a 32. §
(1) bekezdése szerinti feltételek fennállását. Ha a feltételek változása miatt az szükséges, a változásoknak megfelelő
új határozatot hoz, vagy ha a feltételek már nem állnak fenn, határozatát visszavonja.
(3) A  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság által a  tanúsítás és hitelesítés egyenértékűségének tárgyában
hozott határozatban elismert fémjelet, anyagvizsgálati módszert, valamint a  független szervezetként elismert
nemesfémvizsgáló és -hitelesítő szervezet nevét a Magyar Közlöny mellékleteként megjelenő Hivatalos Értesítőben,
valamint az  iparügyekért felelős miniszter által vezetett minisztérium honlapján közzé kell tenni. A  közzétett,
egyenértékűnek elismert fémjelzést végző nemesfémvizsgáló és -hitelesítő szervezetek vonatkozásában a vizsgálati
módszerek, illetve a  fémjel által biztosított információk azonosságát vagy egyenértékűségét, továbbá a  szervezet
függetlenségét ellenkező bizonyításig vélelmezni kell.
11. A nemesfém tárgyakra vonatkozó jogszabályi előírások betartásának hatósági ellenőrzése
34. § A készítőre, a  javítóra, az  árverezőre és a  kereskedőre, valamint a  nemesfém tárgyakra vonatkozó jogszabályi
előírások megtartását a hatóság ellenőrzi.
35. § (1) A hatóság ellenőrzési jogkörében eljárva próbavásárlást végezhet.
 (2) A  próbavásárláshoz a  hatóság közreműködő személyt vehet igénybe. A  közreműködő személy részére
a közreműködést igénybe vevő hatóság megbízólevelet állít ki, amely tartalmazza a közreműködő személy nevét,
továbbá azt, hogy mely készítő, javító, árverező vagy kereskedő milyen típusú ellenőrzésben vesz részt.
(3) Próbavásárlás esetében a  hatóság az  ellenőrzési jogosultságát a  próbavásárlás befejezésekor igazolja, ezzel
egyidejűleg a készítő, a  javító, az árverező, a kereskedő a termék visszavétele mellett köteles a vételárat a hatóság
részére megtéríteni.
12. Külföldi megrendelésre, illetve külföldi forgalomba hozatal céljára készített nemesfém tárgyakra
vonatkozó rendelkezések
36. § (1) A  külföldi megrendelésre, illetve külföldön történő forgalomba hozatal céljára az  e  rendeletben meghatározott
követelményeknek meg nem felelő nemesfém tárgy is készíthető.
(2) A  külföldi megrendelésre, illetve külföldön történő forgalomba hozatal céljára készített, és az  1.  mellékletben
meghatározott finomsági foktól eltérő nemesfém tárgynak Magyarország területén történő forgalomba hozatala
tilos.
(3) Külföldön történő forgalomba hozatal céljára készített nemesfém tárgy és nemesfém alapanyag esetében
a  nemesfém tárgyakat finomságuk ellenőrzése céljából kiszállításukat megelőzően árujegyzék kíséretében be kell
mutatni a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóságnak.
(4) Ha a  (3)  bekezdés szerint bemutatott nemesfém tárgyak finomsága megfelelő, a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő
hatóság az  árujegyzéket igazoló záradékkal látja el, az  áru kiviteli vámkezelése csak a  záradékolást követően
végezhető el.
(5) A  külföldi megrendelésre, illetve külföldön történő forgalomba hozatal céljára készített, és az  e  rendeletben
meghatározott finomsági foktól eltérő nemesfém tárgyat Magyarország területén történő forgalomba hozatalra
szánt tárgyaktól elkülönítve kell raktáron tartani.
(6) A  készítő, a  javító, az  árverező, valamint a  kereskedő köteles a  külföldi megrendelésre, illetve külföldön történő
forgalomba hozatal céljára készített, és az  1.  mellékletben meghatározott finomsági foktól eltérő nemesfém
tárgyakról naprakész nyilvántartást vezetni, amely tartalmazza a  nemesfém tárgy megnevezését, a  nemesfém
fajtáját, tömegét és finomságát.
13. Üreges és kombinált nemesfém tárgyakra vonatkozó rendelkezések
37. § (1) Üreges nemesfém tárgyat csak egyéb fémmel, vagy nem fémes anyaggal lehet kitölteni, a  tárgy anyagánál
alacsonyabb finomságú, illetve attól eltérő nemesfémmel nem.
(2) Az üreges tárgy fémjelzését a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság akkor végzi el, ha
(a) a  kitöltés a  nagyobb igénybevételnek kitett használati tárgy ellenállóbbá tételéhez, illetve állóképességének
biztosításához elkerülhetetlenül szükséges, és
(b) a tárgy kitöltését a hatóság előzetesen jóváhagyta.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott fémjelzés iránti kérelemnek tartalmaznia kell
a) a kérelmező nevét;
b) a kérelmező 5. § (1) bekezdés a) pontja szerinti nyilvántartási számát;
c) a nemesfém tárgy kitöltésére szolgáló anyag megnevezését;
d) a nemesfém tárgy gyártásának műszaki leírását, valamint
e) a nemesfém rész gramm tömegét.
(4) A kérelem benyújtásával egyidejűleg azt a nemesfém tárgyat is be kell mutatni, amelyre a kérelem vonatkozik.
 (5) A kitöltött nemesfém tárgyon a nemesfémből készült rész gramm tömegét arab számmal fel kell tüntetni.
38. § (1) A  kombinált tárgyat a  készítő, javító vagy a  kereskedő kérelmére a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság
fémjelezi, ha a kombinált tárgy megfelel az alábbiakban meghatározott feltételeknek:
a) a felhasznált fém színe egyértelműen megkülönböztethető a nemesfém színétől,
b) a nemesfém rész alkalmas fémjel elhelyezésére, és
c) a fém rész alkalmas a „METAL” megnevezés látható elhelyezésére.
(2) Ha a  fémjelzésre bemutatott kombinált tárgy az  (1)  bekezdésben előírt feltételeknek nem felel meg, de
a hiányosságok pótolhatóak, a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a tárgyat a bemutatónak a hiányok pótlása
céljából visszaadja.
(3) Ha a  kombinált tárgy bemutatója a  megállapított hiány pótlását megtagadja, vagy a  hiányosságok nem
pótolhatóak, a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság a fémjelzés iránti kérelmet elutasítja és a kombinált tárgyat
fémjelzés nélkül adja ki.
14. A nemesfém tárgy anyagát képező ötvözet előállítása, a nemesfém tárgy készítése és díszítése
39. § A nemesfém tárgy csak olyan ötvöző fémet tartalmazhat a nemesfémen kívül, amely lehetővé teszi, hogy a 19. §-ban
meghatározott vizsgálati eljárásokkal a  nemesfém tárgy minden részében kétségtelenül megállapítható legyen
annak finomsági foka.
40. § (1) A  nemesfém tárgy összeszerelése alkalmával a  nemesfém tárgy használhatóságának biztosítására feltétlenül
szükséges szerelvény bármilyen megfelelő szilárdságú anyagból készülhet, ha a  szerelvény különállása könnyen
felismerhető, és az a nemesfém tárgytól elválasztható.
(2) Könnyen felismerhető és elválasztható szerelvényt tilos a nemesfém tárgyhoz úgy kapcsolni, hogy az a nemesfém
tárggyal egyező anyagnak látsszon, tilos továbbá az  ilyen, nem nemesfémből készült szerelvényt aranyozni,
ezüstözni, platinázni vagy palládiumozni.
41. § (1) Az  aranytárgyon kizárólag arany-, ezüst-, platina- vagy palládiumötvözetből, ezüst-, platina- és palládiumtárgyon
pedig kizárólag aranyötvözetből készült, az  1.  mellékletben meghatározott finomsági foknak megfelelő
fémdíszítést lehet alkalmazni. A  díszítést úgy kell alkalmazni, hogy az  a  nemesfém tárgy többi részétől könnyen
megkülönböztethető legyen.
(2) Aranytárgyra azzal megegyező vagy attól eltérő színű, de az aranytárggyal azonos finomságú aranyötvözetből mind
elválasztható formában, mind nemesfémforrasztással készíthető díszítés.
(3) A  nemesfém tárgyra alkalmazott, és attól könnyen megkülönböztethető és elválasztható, a  tárgy alapanyagától
eltérő anyagú nemesfémből készült díszítést a  finomsági fokot kifejező fémjellel kell ellátni. A  roncsolás nélkül
megbonthatatlanul összeszerelt, fémjelzésre beadott tárgy csak a  benne előforduló legalacsonyabb finomságú
ötvözet szerint fémjelezhető.
(4) A  nemesfém tárgyak a  nemesfémötvözeteken felül bármely természetes vagy mesterséges úton előállított,
a nemesfémmel nem összetéveszthető anyaggal díszíthetők.
42. § (1) Aranyozáson, ezüstözésen, platinázáson, illetve palládiumozáson a nemesfém tárgyak arannyal, ezüsttel, platinával,
palládiummal, illetve ezek ötvözeteivel való, bármely technológiával – kémiai, elektrokémiai, mechanikai vagy fizikai
eljárással – történő felvitelét vagy bevonását kell érteni.
(2) Ezüsttárgyat platinázni, palládiumozni tilos, kizárólag aranyozni, ródiumozni lehet, de csak olyan mértékben, hogy
a nemesfém tárgy minden részében kétségtelenül megállapítható legyen annak finomsági foka. Az ilyen nemesfém
tárgyat ezüsttárgyként kell fémjelezni.
(3) Az  aranylemezzel borított ezüsttárgy felületét úgy kell kikészíteni – vésés, gyalulás vagy más megoldás útján –,
hogy a tárgy ezüst alapanyaga látható, könnyen felismerhető legyen. A részben aranylemezzel borított ezüsttárgy
felületét nem szükséges a fentieknek megfelelően kikészíteni.
(4) Nemesfém tárgyon bevonat csak olyan módon és mértékben alkalmazható, hogy a  9.  § (2)  bekezdésében
foglaltaknak eleget tegyen, és a nemesfém tárgy finomsági foka megállapítható legyen.
(5) A nemesfém tárgy készítésénél forrasztóanyagul csak a tárgy finomságával megegyező finomságú ötvözetet szabad
használni.
15. A nem nemesfém tárgyakra vonatkozó rendelkezések 43. § (1) A  nem nemesfémből készült tárgy elnevezése nem lehet a  tárgy anyagának tekintetében megtévesztő. A  nem
nemesfémből készült tárgyra vonatkozó dokumentumban vagy a tárgyon alkalmazott elnevezésben az arany, ezüst,
platina vagy a palládium szó nem használható.
(2) A  nem nemesfémből készült, aranyozott, ezüstözött, platinázott vagy palládiumozott tárgyat tilos nemesfém
tárgyként forgalomba hozni.
(3) A  nem nemesfémből készült tárgyakon a  (2)  bekezdésben említett nemesfém bevonatokon kívül nemesfém
ötvözetből készült díszítést alkalmazni tilos.
16. Záró rendelkezések 44. § Felhatalmazást kap az  iparügyekért felelős miniszter, hogy – az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben –
rendeletben szabályozza a  nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóság fémjelzési, nemesfémtartalom-vizsgálati és
-hitelesítési tevékenységéért, valamint az egyenértékűség-megállapítási eljárásért fizetendő igazgatási szolgáltatási
díj mértékét.
45. § Ez a rendelet 2018. január 1-jén lép hatályba.
46. § Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelv 9. cikkének való megfelelést szolgálja.
47. § E rendelet tervezetének a  műszaki szabályokkal és az  információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó
szabályokkal kapcsolatos információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 2015. szeptember 9-i (EU)
2015/1535 európai parlamenti és tanácsi irányelv 5–7. cikke szerinti előzetes bejelentése megtörtént.
48. § A Budapest Főváros Kormányhivatalának egyes ipari és kereskedelmi ügyekben eljáró hatóságként történő
kijelöléséről, valamint a  területi mérésügyi és műszaki biztonsági hatóságokról szóló 365/2016. (XI. 29.) Korm.
rendelet 11.  § (2)  bekezdésében a  „nemesfém tárgyak vizsgálatáról, hitelesítéséről és nemesfémtartalmuk
tanúsításáról, valamint a hitelesítés és tanúsítás egyenértékűségéről szóló kormányrendeletben” szövegrész helyébe
a „nemesfém tárgyakkal kapcsolatos hatósági feladatokról és hatósági eljárási szabályokról, valamint a  nemesfém
tárgyak készítésének és díszítésének szabályairól szóló kormányrendeletben” szöveg lép.
49. § Hatályát veszti a  nemesfém tárgyak vizsgálatáról, hitelesítéséről és nemesfémtartalmuk tanúsításáról, valamint
a hitelesítés és tanúsítás egyenértékűségéről szóló 187/2011. (IX. 14.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
274/2016. (VIII. 16.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 90.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel
dr. Mészáros Milán Györgyöt 2016. szeptember 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2016. augusztus 3. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
281/2017. (VII. 31.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Czompoly Tamást
2017. augusztus 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2017. július 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1523/2013. (VIII. 12.) Korm. határozata a Mumbai Főkonzulátus nyitásához kapcsolódó feladatokról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Mumbai székhellyel magyar főkonzulátus nyíljon Indiában, és a főkonzulátus konzuli kerülete
India Lakshadweep, Pondicherry, Daman és Diu, valamint Dadra és Nagar Haveli szövetségi területe, továbbá
Maharashtra, Kerala, Tamil Nadu, Gudzsarat, Goa, Karnataka és Andhra Pradesh államának területére kiterjedjen;
2. tudomásul veszi, hogy Magyarország Újdelhi Nagykövetségének konzuli kerülete az  1.  pontban felsorolt indiai
szövetségi területek és szövetségi tagállamok területével csökken;
3. felhatalmazza a  külügyminisztert az  1.  pontban meghatározott külképviselet megnyitásához szükséges
diplomáciai lépések megtételére és az  érintett ország külügyminisztériumának tájékoztatására a  konzuli kerület
2. pontban foglaltak szerinti módosításáról, továbbá megbízza a külképviselet megnyitásával összefüggő feladatok
végrehajtásával;
Felelős: külügyminiszter
Határidő: azonnal 4. tudomásul veszi, hogy az  1.  pontban meghatározott külképviselet megnyitásával kapcsolatosan a  kiküldötti
és a  helyi alkalmazotti létszám, továbbá az  egyszeri beruházási és működési kiadások a  Külügyminisztérium
2013. évi költségvetésében nem kerültek megtervezésre, ezért a  szükséges előirányzat biztosítása szükséges
a Külügyminisztérium számára;
5. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az 1. pontban meghatározott külképviselet megnyitásához szükséges
fedezet biztosítását célzó fejezeten belüli előirányzat-átcsoportosítást engedélyezze a Külügyminisztérium részére;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
külügyminiszter Határidő: azonnal
 6. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az 1. pontban meghatározott külképviselet működésével kapcsolatos
kiadások 2014. évtől a Külügyminisztérium költségvetésében kerüljenek megtervezésre;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
külügyminiszter
Határidő: folyamatos 7. felhívja a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy a Miniszterelnökségen, a minisztériumokban, az igazgatási
és az  igazgatás jellegű tevékenységet ellátó központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak létszámáról szóló
1166/2010. (VIII. 4.) Korm. határozat 4.  pontja alapján gondoskodjon a  Külügyminisztérium Központi Igazgatás
mindenkori engedélyezett létszámának 2 fővel, a  Külügyminisztérium Külképviseletek Igazgatás mindenkori
engedélyezett létszámának 4 fővel történő növeléséről;
Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
külügyminiszter Határidő: folyamatos
 8. felhívja a  külügyminisztert az  1.  pontban meghatározott külképviselet megnyitásához kapcsolódó feladatok
teljesítéséhez szükséges beszerzések lefolytatására azzal, hogy a  beszerzések mentesülnek a  külön határozatban
elrendelt beszerzési tilalom alól.
Felelős: külügyminiszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
85/2015. (II. 6.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
hozzájárulok Sabah Zita Okaikoi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Ghánai Köztársaság magyarországi
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, prágai székhellyel.
Budapest, 2015. január 14. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
139/2011. (XII. 27.) HM utasítása a Magyar Állam tulajdonában és a Honvédelmi Minisztérium vagyonkezelésében lévő, honvédelmi célra feleslegessé vált ingatlanok értékesítésének, és az értékesítésre nem tervezett felesleges ingatlanok vagyonkezelői jogának vagyonkezelésre jogosult más szervek részére történő átadása, valamint a tulajdonjog ingyenes átruházása előkészítésének rendjéről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. §
(1) bekezdése alapján –az állami vagyonról szóló 2007.
évi CVI. törvényben és az állami vagyonnal való gazdálkodásról szóló 254/2007. (X. 4.) Korm. rendeletben foglaltakkal összhangban – a Honvédelmi Minisztérium vagyonkezelésében lévő, honvédelmi célra feleslegessé nyilvánított ingatlanok értékesítésének, és az értékesítésre
nem tervezett felesleges ingatlanok vagyonkezelői jogának vagyonkezelésre jogosult más szervek részére történő
átruházása, valamint a tulajdonjog ingyenes átruházása
előkészítésének rendjéről a következő
utasítást adom ki: 1. Általános rendelkezések 1. §
(1) Az utasítás hatálya
a) a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM),
b) a honvédelmi miniszter közvetlen alárendeltségébe
tartozó szervezetekre,
c) a honvédelmi miniszter közvetlen irányítása alá tarto
zó szervezetre,
d) a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai
szervezeteire
(a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezetek) terjed ki.
(2) Az utasítás tárgyi hatálya a Magyar Állam tulajdonában és a HM vagyonkezelésében lévő, a honvédelmi miniszter által honvédelmi célra feleslegessé nyilvánított (a
továbbiakban: felesleges), más jogszabályban előírt elidegenítési korlátozás alá nem tartozó ingatlanok értékesítésének, a vagyonkezelői jog átruházásának és a tulajdonjog
ingyenes átruházása előkészítésének rendjére terjed ki.
(3) Jelen utasítás alkalmazási köre nem terjed ki a lakóingatlanok és a lakóingatlanokhoz tartozó, nem lakás céljára szolgáló helyiségek elidegenítésének rendjére.
(4) A honvédelmi szervek működésének az államháztartás működési rendjétől eltérő szabályairól szóló
226/2004. (VII. 27.) Korm. rendelet 11. § (9) bekezdésére
figyelemmel, az utasítás hatálya nem terjed ki a Katonai
Nemzetbiztonsági Szolgálatnak az alaptevékenysége ellátásához szükséges, speciális kezelésű vagyonelemeire.
2. § (1) A felesleges és értékesítésre kijelölt ingatlanok értékesítésére, valamint a vagyonkezelői jog átruházására irányuló eljárás minden szakaszában az állami vagyon értékesítésére és a vagyonkezelői jog átruházására vonatkozó
jogszabályokban és a közjogi szervezetszabályozó eszközökben meghatározott rendelkezéseknek, valamint a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. (a továbbiakban: MNV
Zrt.) és a HM közötti Vagyonkezelési Szerződésben (a továbbiakban: Vagyonkezelési Szerződés) foglaltaknak
megfelelően kell eljárni.
(2) Jelen utasítás alkalmazásában
a) HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv: HM
Hadfelszerelési és Vagyonfelügyeleti Főosztály,
b) HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv: HM
Fegyverzeti és Hadbiztosi Hivatal Infrastrukturális Igazgatóság, c) HM közgazdasági és pénzügyi feladatokat ellátó
szerv: HM Közgazdasági és Pénzügyi Hivatal,
d) HM védelmi tervezési feladatokat ellátó szerv: HM
Védelmi Tervezési Főosztály,
e) HM gazdasági tervezési és szabályozási feladatokat
ellátó szerv: HM Gazdasági Tervezési és Szabályozási Főosztály.
2. Az ingatlanok honvédelmi célra feleslegessé
nyilvánításának szabályai
3. § (1) Az 1. § (1) bekezdés a)–c) pontjai hatálya alá tartozó
szervezet vezetője a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szervnél kezdeményezheti a vezetése alatt működő
költségvetési szerv használatában lévő ingatlan feleslegessé nyilvánítását. A kezdeményezésről szóló javaslatát a
HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv vezetője a
Honvéd Vezérkar (a továbbiakban: HVK) hadműveleti
csoportfőnökkel közösen előterjeszti a Honvéd Vezérkar
főnökéhez (a továbbiakban: HVKF).
(2) Az 1. § (1) bekezdésének d) pontja hatálya alá tartozó szervezet vezetője – a szolgálati út betartásával – a
HVK hadműveleti csoportfőnöknél kezdeményezheti a
vezetése alatt működő költségvetési szerv használatában
lévő ingatlan feleslegessé nyilvánítását. A kezdeményezésről szóló javaslatát a HVK hadműveleti csoportfőnök
előterjeszti a HVKF-hez.
(3) Az (1)–(2) bekezdések alapján előterjesztett javaslat
tárgyában a HVKF az 1. mellékletben foglalt minta alkal
mazásával dönt az ingatlannak a szolgálati alárendeltségébe tartozó szervezetek feladatai ellátásához való szükségességéről. A HVKF döntéséről a HVK hadműveleti csoportfőnök – a döntésről szóló irat és a HVKF szolgálati
alárendeltségébe tartozó szervezetek feladatai ellátásához
nem szükséges ingatlanok aktualizált jegyzékének megküldésével – nyolc napon belül tájékoztatja a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szervet.
(4) A HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv vezetője a HVKF (3) bekezdés szerinti döntése alapján a
2. mellékletben foglalt minta alkalmazásával elkészíti a
honvédelmi szervezetek jogszabályban és a közjogi szervezetszabályozó eszközökben meghatározott feladatai ellátásához nem szükséges ingatlanok jegyzékét, és azt előterjeszti a honvédelmi miniszterhez. Az előterjesztés tartalmazza a jegyzéken szereplő ingatlanok tervezett hasznosítására vonatkozó javaslatot, mely irányulhat a vagyonkezelői jog átruházására az MNV Zrt.-nek vagy – a Nemzeti Földalapról szóló 2010. évi LXXXVII. törvény (a továbbiakban: NFAtv.) hatálya alá tartozó ingatlan esetében – a Nemzeti Földalapkezelő Szervezetnek (a továbbiakban: NFA), vagy a vagyonkezelői jog más szerv részére
történő átruházásának, az értékesítésnek, vagy a tulajdonjog ingyenes átruházásának az MNV Zrt.-nél történő kezdeményezésére. Az előterjesztés alapján a honvédelmi miniszter dönt az ingatlanok honvédelmi célra feleslegessé
nyilvánításáról és a tervezett hasznosítás módjáról.
(5) A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szervet az
(1)–(4) bekezdésben szabályozott eljárás során teljes körű
adatszolgáltatási kötelezettség terheli a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv felé.
3. A felesleges ingatlanok jogi helyzetének
és nyilvántartásának rendezésével kapcsolatos feladatok
4. § (1) A honvédelmi miniszter 3. § (4) bekezdése szerinti
döntését követően az ingatlanok feleslegessé nyilvánításáról és a tervezett hasznosításról szóló iratokat a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv soron kívül megküldi a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv részére.
A megküldött iratok alapján a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv vezetője a felesleges ingatlanok jogi
helyzetének és nyilvántartásának rendezésére ütemtervet
készít, valamint – az ütemterv megküldésével egyidejűleg
– átmeneti hasznosításukra javaslatot tesz a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére.
(2) A felesleges ingatlanokat – amennyiben ez a jelen
utasítás hatályba lépéséig nem történt meg – a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv központi vagyonba
vonja.
(3) A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv a felesleges ingatlanok jogi helyzetét és nyilvántartását rende
zi. A felesleges ingatlan jogi helyzetének és nyilvántartásának rendezése során
a) fel kell mérni az ingatlan műszaki állapotát, a használattal és üzemeltetéssel összefüggő fontosabb körülményeket, valamint az ingatlan természetbeni telekhatárát;
b) szükség szerint el kell végezni az ingatlan előzetes
környezetvédelmi vizsgálatát;
c) el kell végezni az ingatlan analitikus nyilvántartási
adatainak és okmányainak pontosítását, az időközben bekövetkezett változások átvezetését;
d) ellenőrizni kell az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jogokat, feljegyzett tényeket, átvezetett adatokat, valamint az esetleges széljegyek tartalmát, gondoskodni kell
arról, hogy az ingatlan-nyilvántartás a valóságnak megfelelő állapotot tükrözze, kezdeményezni kell a téves bejegyzések törlését, tisztázni kell az ingatlan szabályozási
terv szerinti övezeti besorolását;
e) számításba kell venni az ingatlan védett jellegét, az
ingatlanon esetlegesen fennálló, vagy azt terhelő használati jogokat, hatósági kötelezéseket (ideiglenes fennmaradási engedély, hatályos bontási határozat, egyéb kötelezések) és tilalmakat (építési, telekalakítási tilalmak), valamint azok időtartamát, tartalmát, terjedelmét és megszüntetésének lehetőségét;
f) átadásra elő kell készíteni azokat az okiratokat, okmányokat, vagy az ezekből készült kivonatokat, illetve az
ezekről készített másolatokat, amelyek a tájékoztatási kötelezettség körébe tartozó tényekre, jogokra, körülményekre vonatkoznak, azok fennállását vagy megszűnését
bizonyítják, illetve igazolják;
g) fel kell mérni a határozott időre vagy feltétel bekövetkeztéig szóló (haszon)bérleti, vagy használatba adási szerződés alapján a vagyonkezelőt terhelő kötelezettségeket,
tisztázni kell a kötelezettségek alóli mentesülés jogi lehetőségeit;
h) kezdeményezni kell a kivett, állami terület I. művelési ág bejegyzés törlését, egyidejűleg végre kell hajtani a
művelési ágba sorolással kapcsolatos feladatokat;
i) az épületek energetikai jellemzőinek tanúsításáról
szóló 176/2008. (VI. 30.) Korm. rendeletben meghatározott körben el kell készíteni az épület energetikai tanúsítványát.
(4) A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv a rendezett ingatlanok dokumentációját haladéktalanul megküldi a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére, egyidejűleg javaslatot tesz a rendezett ingatlanok értékesítésére, illetve vagyonkezelői jogának vagyonkezelésre jogosult más szervek részére történő átruházására,
vagy a tulajdonjog ingyenes átruházására.
(5) A felesleges ingatlan jogi helyzetének és nyilvántartásának rendezése során biztosítani kell azt, hogy a lehető
legegyszerűbb rendezés eredményeként az ingatlan alkalmassá váljon az értékesítésre, illetve vagyonkezelői jogának vagyonkezelésre jogosult más szervek részére történő
átruházására vagy a tulajdonjog ingyenes átruházására.
4. Az értékesítés lebonyolításába bevont
gazdálkodószervezet megbízásának szabályai
5. § (1) A felesleges ingatlanok értékesítésének lebonyolítására a honvédelmi miniszter a közbeszerzésekről szóló
2011. évi CVIII. törvény 9. § (1) bekezdés k) pontjában
foglalt feltételeknek megfelelő gazdálkodószervezetet (a
továbbiakban: lebonyolító) bízhat meg.
(2) A lebonyolítóval a honvédelmi miniszter a megbízási
(keret)szerződést olyan tartalommal köti meg, mely szerint
a felesleges ingatlan értékesítésének jelen utasítás 7–8. §-a
szerinti előkészítésével, valamint a saját hatáskörű értékesítési eljárás jelen utasítás 9–15. §-a szerinti lefolytatásával összefüggő valamennyi feladat elvégzése – az MNV
Zrt. hatáskörébe tartozó feladatok kivételével – a lebonyolító kötelezettsége legyen.
(3) A lebonyolítóval kötendő megbízási (keret)szerződés tervezetét a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó
szerv készíti el, és a szolgálati út betartásával jóváhagyásra
felterjeszti a honvédelmi miniszter részére. A szerződéstervezetnek teljes részletességgel tartalmaznia kell a HM és a
lebonyolító közötti jogviszony tartalmát, a felek jogait és
kötelezettségeit, a lebonyolítóra vonatkozó szakmai követelményeket, illetve a lebonyolító értékesítési eljárás során teljesítendő részletes feladatait. Az (1)–(2) bekezdés
szerinti megbízási (keret)szerződés csak olyan gazdálkodószervezettel köthető meg, amely maradéktalanul megfelel
a honvédelmi miniszter által jóváhagyott szerződéstervezetben foglalt szakmai követelményeknek.
(4) A honvédelmi miniszter által jóváhagyott szerződéstervezet alapján a lebonyolítóval véglegesített megbízási
(keret)szerződést a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv a szolgálati út betartásával aláírásra felterjeszti a
honvédelmi miniszter részére.
(5) Megbízási keretszerződés esetén az egyes értékesítendő ingatlanokra vonatkozóan a honvédelmi miniszter –
a megbízási keretszerződés keretein belül – eseti megbízási szerződéseket köt a lebonyolítóval. Az eseti megbízási
szerződések tervezeteit a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv készíti el és a szolgálati út betartásával felterjeszti azokat a honvédelmi miniszter részére.
(6) A lebonyolítóval a kapcsolatot a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv tartja. A HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv kapcsolattartás körébe
tartozó feladatait a megbízási (keret)szerződés tartalmazza.
(7) A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szervet a
megbízási (keret)szerződés hatálya alá tartozó értékesítési
eljárás során teljes körű adatszolgáltatási kötelezettség terheli a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv felé.
Ennek keretében a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó
szerv a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv által meghatározottak szerint jár el.
6. § A honvédelmi miniszter a felesleges és értékesítésre kijelölt ingatlanok értékesítésével és az értékesítésre irányuló eljárással kapcsolatos jogi feladatok ellátására – ide értve a lebonyolító értékesítési eljárással kapcsolatos tevékenysége jogszerűségének ellenőrzését is – jogi tanácsadó
szervezetet bízhat meg.
5. A felesleges ingatlan értékesítésének előkészítése 7. §
(1) Az értékesítésre tervezett ingatlan tekintetében a
HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv előterjesztése alapján a honvédelmi miniszter kezdeményezi a MNV
Zrt.-nél az értékesítési eljárás lefolytatását (a továbbiakban: értékesítési javaslat).
(2) A honvédelmi miniszter (1) bekezdés szerinti döntéséről a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv tájékoztatja a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szervet.
(3) A HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv vezetője elrendelheti, hogy a HM vagyonkezelői feladatokat
ellátó szerv az értékesítésre kijelölt – jogi és ingatlan-nyilvántartási szempontból rendezett – ingatlan forgalmi értékbecslését készíttesse el. Az értékesítésre kijelölt ingatlan hivatalos forgalmi értékbecslését a közbeszerzési, beszerzési szabályok betartásával kiválasztott értékbecslővel
kell elkészíttetni. Az értékesítési eljárás során biztosítani
kell azt a követelményt, hogy ugyanaz az értékbecslő két
egymást követő értékesítési eljárásban nem vehet részt.
(4) Az értékesítési eljárás során készített értékbecslés
szakmai tartalmának felülvizsgálatára a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv és a HM védelemgazdaságért felelős helyettes államtitkár (a továbbiakban: HM
VGHÁT) szakértőt bízhat meg.
8. § (1) A 7. § (1) bekezdése szerinti előterjesztést megelőzően a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv intézkedik a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv felé
az értékesíteni tervezett ingatlan tulajdoni lapjának beszerzésére, az ingatlan jogi és ténybeli adatait tartalmazó adatlapjának, szükség szerint az ingatlanforgalmi értékbecslés,
az adásvételi szerződéstervezet, az állami vagyonnal való
gazdálkodásról szóló 254/2007. (X. 4.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Vhr.) 26. § (3) bekezdése szerinti megállapodástervezet, valamint az értékesítési javaslat összeállításához a Vhr. 25. § (3) bekezdése szerint szükséges egyéb
iratok összeállítására, és aláírásra előterjeszti a honvédelmi miniszter részére az MNV Zrt.-nek szóló értékesítési
javaslatot.
(2) A Vhr. 26. § (2) bekezdés a) pontja szerinti – az értékesítés lebonyolítására vonatkozó – megbízás esetén a
Vhr. 26. § (3) bekezdése szerinti megállapodást az MNV
Zrt.-vel a HM VGHÁT köti meg (saját hatáskörű értékesítés).
(3) Az ingatlan értékesítésére irányuló eljárás során a
Vhr. rendelkezései az irányadóak.
6. A saját hatáskörű értékesítési eljárással kapcsolatos
követelmények, előírások
9. § (1) A saját hatáskörű értékesítési eljárás a Vhr. 26. §
(3) bekezdése szerinti megállapodás érvényes létrejöttét
követően kezdődhet meg.
(2) Az értékesítési eljárást az állami vagyonról szóló
2007. évi CVI. törvény (a továbbiakban: Vtv.)
34–35. §-ára tekintettel, a Vhr. 26. § (3) bekezdése szerinti
megállapodásban meghatározott módon kell lefolyatni.
10. § (1) A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv az általa elkészített pályázati felhívás (árverés esetén az árverési hirdetmény) tervezetét megküldi a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére, aki – annak véleményezését követően – a Vhr. 32. § (1) bekezdésére tekintettel jóváhagyásra megküldi azt az MNV Zrt. részére. A pályázati felhívás kiírója – a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv eltérő intézkedése hiányában – a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv. A pályázatok bontására a kiíró telephelyén kerül sor, melyre meg kell hívni a
HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részéről a
(2) bekezdés szerinti Értékelő Bizottságba delegált személyt.
(2) Az MNV Zrt. által jóváhagyott, a Vhr. 32. § (3) bekezdése szerint közzétett, illetve a Vhr. 32. § (6) bekezdése
szerint megküldött pályázati felhívásra beérkezett – a kiíró
által feldolgozott és indokolt döntési javaslattal ellátott –
ajánlatokat a kiíró megküldi a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére. A kiíró által döntésre előkészített ajánlatokat a HM VGHÁT, mint az Értékelő Bizottság elnöke által vezetett, és a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv vezetőjéből, a HM vagyonkezelői
feladatokat ellátó szerv vezetőjéből, a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv ingatlanfelügyeleti feladatokat
végző osztályának állományából kijelölt személyből (a továbbiakban együtt: tagok) álló Értékelő Bizottság értékeli.
Indokolt esetben az Értékelő Bizottság az elnök által meghívott személyekkel bővíthető. A meghívottak az Értékelő
Bizottság ülésén tanácskozási joggal rendelkeznek.
(3) Az Értékelő Bizottság üléséről jegyzőkönyvet kell
vezetni.
(4) Az Értékelő Bizottság ülése zárt.
(5) Az Értékelő Bizottság összehívásával, az Értékelő
Bizottság üléséről készítendő jegyzőkönyv vezetésével és
a tagok részére történő kézbesítésével kapcsolatos feladatok teljesítése a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó
szerv kötelezettsége.
(6) Az Értékelő Bizottság – a tagjai által szótöbbséggel
kialakított, a Vhr. 38. § (1) bekezdése szerinti – javaslatát a
HM VGHÁT írja alá. Szavazategyenlőség esetén az Értékelő Bizottság elnökének szavazata dönt. A Vhr. 38. §
(6) bekezdésében foglaltak betartásával az Értékelő Bizottság a javaslatát – az értékelési jegyzőkönyvvel együtt
– döntésre megküldi az MNV Zrt.-nek.
11. § (1) Az MNV Zrt. Vhr. 40. § (1) bekezdése szerinti döntését követően, az abban foglaltaknak megfelelően a HM
vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv véglegesíti az adásvételi szerződés tervezetét, melyet felterjeszt a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére, aki a szerződés véleményezését követően intézkedik annak vevő általi aláíratására, majd felterjeszti azt a honvédelmi miniszter részére. Amennyiben a Vhr. 26. § (3) bekezdése szerinti megállapodás azt lehetővé teszi, a szerződéseket értékhatárra való tekintet nélkül a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv jogtanácsosának – illetve ennek hiányában a HM Igazgatási és Jogi Képviseleti Főosztály jogtanácsosának – ellenjegyzése mellett a honvédelmi miniszter, vagy az általa az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997.
évi CXLI. törvény 33. § (2) bekezdésének megfelelően
meghatalmazott személy köti meg. Az adásvételi szerződésnek a következő főbb tartalmi és formai elemeket kell
tartalmaznia:
1. a szerződő felek pontos megnevezése, székhelye, telephelye (gazdasági társaság esetében a képviseletre jogosult neve és fontosabb személyi adatai, illetve az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvényben az
okiratok kellékeiként meghatározott adatok);
2. az ingatlan megjelölése és jellemző adatai (cím, helyrajzi szám, tulajdoni lapszám, épületszám, területnagyság,
légköbméter, értékadatok stb.);
3. a jogváltozás jogcímének megjelölése;
4. az ellenszolgáltatás teljesítésének feltételei, módja és
mértéke, valamint határideje (vételár, készpénzfizetés,
költségtérítés stb.); 5. a birtokbaadás feltételei (határideje, módja, szükség
esetén rendelkezés a tulajdonjog fenntartással történő birtokbaadásról stb.);
6. az ingatlan lényeges tulajdonságai és esetleges hiányosságai (az ingatlan főbb műszaki és használati jellemzői);
7. az ingatlannal kapcsolatos jogok, terhek és tények
felsorolása;
8. a szerződés megszűnésére vonatkozó megállapodások, a szerződésszegés következményei (A vevőt az adásvételi szerződésből eredően reá háruló kötelezettségek hibás vagy késedelmes teljesítése esetén a szerződésszerű
teljesítésre írásban haladéktalanul fel kell szólítani.
Amennyiben a szerződésből fakadó kötelezettségei teljesítésének pótlására megadott határidő eredménytelenül telt
el, az eredeti állapot helyreállítása mellett intézkedni kell a
szerződés felbontására, illetve az elállásra és a vevővel
szemben a szerződés hibás, vagy nem teljesítéséből eredően fennálló követelés polgári peres úton történő érvényesítésére);
9. a vételár késedelmes teljesítése esetén fizetendő késedelmi kamat mértéke;
10. a szerződést biztosító mellékkötelezettségekre irányuló megállapítások (foglaló, kötbér, jótállás, bankgarancia, jogvesztés kikötése, zálogjog, óvadék, kezesség);
11. azon kérdések felsorolása, amelyek rendezését a szerződés külön megállapodás körébe utalja (így különösen az
ütemeletetési költségek viselésére vonatkozó kérdések);
12. a szerződés hatályosságának feltételei (így különösen harmadik személy jóváhagyása, szükséges ellenjegyzések);
13. a szerződéskötéssel kapcsolatos és egyéb költségek
viselésére vonatkozó fő és mellékkötelezettségek teljesítésére vonatkozó megállapítások;
14. a vevő tulajdonjogának a földhivatali ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzéshez szükséges hozzájárulás a
tulajdonszerzési jogcím megjelölésével, illetve a hozzájárulás feltételei;
15. a vevő környezetvédelmi nyilatkozata, amely szerint az adásvételi szerződés tárgyát képező ingatlan környezeti állapotából – ide értve az ingatlanon esetlegesen
végzendő régészeti feltárásból fakadó kötelezettségeket
is –, azon esetlegesen feltárásra kerülő környezeti
szennyeződésekből, tűzszerészeti előírásokból fakadó kötelezettségek megtérítését, kártérítését, illetve bármiféle
ezzel kapcsolatos kárenyhítési térítés iránti igényt, követelést nem támaszt és nem érvényesít az eladóval szemben,
egyúttal vállalja az ingatlan esetleges környezeti kármentesítésével összefüggő költségek viselését.
(2) A HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv az
érvényesen létrejött adásvételi szerződés két eredeti példányát a szerződés teljesítése érdekében haladéktalanul megküldi a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv részére.
12. § (1) Amennyiben a vételár beszedését a Vhr. 26. § (3) bekezdése szerinti megállapodás a HM számára írja elő, az
ezzel kapcsolatos feladatokat a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv végzi.
(2) Amennyiben az ingatlan teljes vételára nem folyik
be a Vhr. 26. § (3) bekezdése szerinti megállapodásban
foglaltakra tekintettel az adásvételi szerződésben megje
lölt bankszámlára az adásvételi szerződésben megjelölt
határidőre, a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv
vezetője – a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó
szerv egyidejű tájékoztatása mellett – haladéktalanul felszólítja a vevőt a vételár késedelmes időszakra eső késedelmi kamattal növelt összege megfizetésének teljesítésére.
(3) Amennyiben a vételár – késedelmi kamattal növelt –
teljes összege a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv
által megadott póthatáridőre sem folyik be a (2) bekezdés
szerinti bankszámlára, a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv vezetője haladéktalanul tájékoztatja erről a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv vezetőjét, aki intézkedik a szükséges jogi lépések megtételére.
13. § (1) A birtokbaadási eljárás lefolytatása a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv feladata. Az ingatlan birtokba, illetve tulajdonba adásának követelményei a következők:
1. Az adásvétel tárgyát képező ingatlant vagy ingatlanokat az érvényesen létrejött szerződésben rögzített feltételekkel a vevő részére birtokba kell adni.
2. A birtokbaadási eljáráson részt kell venni:
a) az eladó és a vevő képviselőjének,
b) az ingatlan utaltsági feladatait ellátó katonai szerve
zet képviselőjének,
c) amennyiben az ingatlan bérlettel, vagy használati
joggal terhelten került eladásra a bérlő, illetve a használó
képviselőjének, mint meghívottaknak,
d) felépítményes ingatlan esetében az üzemeltetési feladatokat ellátó szervezet képviselőjének.
3. A birtokbaadási eljárásra meg kell hívni az MNV Zrt.
képviselőjét.
4. Amennyiben a birtokbaadási eljárást lefolytató HM
vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv szükségesnek ítéli,
az eljárásra meghívhatja a helyi önkormányzat képviselőjét,
hatóságok és közművek képviselőit is.
5. Rögzíteni kell az ingatlan lényeges adatait, így különösen az épületek számát, rendeltetésüket, műszaki állapotukat, a közműellátás módját, a közművek műszaki állapotát, a mérőórák számát, állását, az utolsó leolvasás időpontját.
6. Az ingatlan területéről, az épületek, építmények műszaki állapotáról videofelvételt kell készíteni, azt nyilvántartási számmal kell ellátni, az átadó példányát a tervtárban kell tárolni.
7. A birtokbaadási eljáráson rögzíteni kell az ingatlannal kapcsolatban minden olyan tényt, ami az ingatlan birtoklásával, használatával kapcsolatos és arról az átadó tudomással bír.
8. A birtokbaadási eljárás meghiúsulásáról az átvevőt és
átadót – valamint a 3. pont szerinti egyéb résztvevőket –
azonnal tájékoztatni kell.
9. Az eljárásról jegyzőkönyvet kell felvenni. A jegyzőkönyvben rögzíteni kell az eljárás megkezdésének és lezárásának időpontját, a résztvevő személyeket, valamint az
eljárással kapcsolatos összes lényeges tényt, körülményt.
10. A lezárult birtokbaadási eljárásról a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv tájékoztatja a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szervet.
(2) Az érvényesen létrejött adásvételi szerződés alapján
az ingatlan birtokbaadására csak akkor kerülhet sor, ha a
vételár teljes összege befolyt a 12. § (2) bekezdése szerinti
bankszámlára. A birtokbaadást és lényeges körülményeit
jegyzőkönyvben kell rögzíteni, amelyet az adásvételi szerződéshez kell csatolni.
(3) Amennyiben az ingatlan tulajdonjogát több természetes vagy jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem
rendelkező gazdasági társaság szerzi meg, a birtokbaadást
lehetőleg egy eljárás keretében kell lefolytatni.
14. § Az értékesítéssel összefüggő gazdasági eseményekkel,
az ingatlan egyedi nyilvántartásával, az ingatlanállományváltozással, a vagyonból történő kivezetéssel és az összesített adatok szolgáltatásával kapcsolatos feladatokat a hatályos jogszabályoknak és egyéb normatív rendelkezéseknek megfelelően kell végezni.
15. § Árverési eljárás keretében történő értékesítésre a Vhr.
44–47. §-a az irányadó azzal, hogy megbízott árvereztetőként – a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv eltérő intézkedése hiányában – a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv jár el.
16. § A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szervet az értékesítési eljárás során teljes körű adatszolgáltatási kötelezettség terheli a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó
szerv felé. Ennek keretében a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó
szerv által meghatározottak szerint jár el.
17. § (1) Az utasítás 7–15. §-a – a 7. § (2) bekezdésében foglaltak kivételével – az 5. §-ban foglalt megbízási (keret)szerződés hatálya alá nem tartozó ingatlanok értékesítési eljárása során alkalmazandó. A megbízási (keret)szerződés hatálya alá tartozó ingatlanok értékesítési eljárására
a (keret)szerződésben foglaltak az irányadóak.
(2) Az 5. §-ban foglalt megbízási (keret)szerződés hatálya alá tartozó, értékesítésre tervezett ingatlanok esetében
a 4. § (3) bekezdésében foglaltak nem alkalmazandóak, ha
a (keret)szerződés a 4. § (3) bekezdésében felsorolt feladatok elvégzését a lebonyolító kötelezettségévé teszi.
7. Az ingatlanok értékesítéséből befolyt bevételek
és az értékesítésre irányuló eljárás során keletkezett
kiadások kezelése, nyilvántartása 18. § (1) A vételár beszedésére, az értékesítésből származó
bevétel felhasználására, illetőleg az értékesítéssel összefüggésben felmerült költségek elszámolására a számvitelről szóló 2000. évi C. törvényben, a Vtv.-ben, az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvényben, a mindenkori költségvetési törvényben, az államháztartás működési
rendjéről szóló 292/2009. (XII. 19.) Korm. rendeletben,
valamint a Vagyonkezelési Szerződésben foglaltak az
irányadók.
(2) Az ingatlan értékesítéséből befolyt, a HM-et megillető bevételt, valamint az értékesítés előkészítésének és lebonyolításának költségeit az intézményi bevételekkel kapcsolatos feladatokról szóló HM utasítás szerint kell elszámolni és nyilvántartani.
(3) A (2) bekezdés szerinti bevételt a HM vagyonkezelői
feladatokat ellátó szerv bankszámláján kell nyilvántartani.
(4) A (2) bekezdés szerinti bevétel felhasználási javaslatát a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv kezdeményezésére a költségvetési törvénynek megfelelően a
HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv készíti el,
és a honvédelmi miniszter hagyja jóvá. A HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv vezetője a javaslatról – a
honvédelmi miniszter részére történő felterjesztéssel egyidejűleg – tájékoztatja a HM közgazdasági és pénzügyi
feladatokat ellátó szerv, a HM védelmi tervezési feladatokat ellátó szerv, valamint a HM gazdasági tervezési és szabályozási feladatokat ellátó szerv vezetőjét.
8. Az értékesítésre nem tervezett felesleges ingatlanok
vagyonkezelői jogának vagyonkezelésre jogosult
más szervek részére történő átruházása előkészítésének
szabályai 19. §
(1) Ingatlanokra vonatkozó vagyonkezelői jognak a vagyon kezelésére jogosult más szervek részére történő átruházása során alkalmazandó eljárásra a jogszabályokban
– különös tekintettel a Vhr. 11. §-ában –, a Vagyonkezelési
Szerződésben, valamint a jelen utasításban előírtak megfelelően irányadóak.
(2) A 3. § (4) bekezdése szerint a vagyonkezelői jognak
más szerv részére történő átruházására javasolt ingatlan 4. §
szerinti jogi és ingatlan-nyilvántartási rendezését – HM
vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv szakmai felügyelete mellett – a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó
szerv hajtja végre.
(3) Az egyes ingatlanok rendezésének megtörténtéről a
HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv haladéktalanul
tájékoztatja a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó
szervet, aki javaslatot tesz a honvédelmi miniszter részére
az ingatlanok vagyonkezelői jogának átruházására.
(4) A vagyonkezelői jog átruházási megállapodást – a
Vhr. 11. §-ában foglaltakra figyelemmel – a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv készíti elő, és terjeszti fel a
HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére.
A megállapodást a HM részéről a honvédelmi miniszter,
vagy az általa az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi
CXLI. törvény 33. § (2) bekezdésének megfelelően meghatalmazott személy köti meg.
(5) A megállapodásban rendelkezni kell arról, hogy az
átruházással kapcsolatban felmerülő költségek az átvevőt
terhelik, továbbá arról is, hogy – szükség esetén – a HM
vagy a személyi állomány az átadott ingatlan tekintetében
kedvezményes használati feltételekkel rendelkezzen. Ennek az elvnek az érvényesítésére törekedni kell az ingyenesen átadásra tervezett ingatlanok tekintetében is.
(6) Az érvényesen létrejött vagyonkezelői jog átruházási megállapodás két eredeti példányát a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv megküldi a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv részére. A megállapodásban foglaltak szerint a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv hajtja végre az ingatlanok birtokba adását, aki az
átadott ingatlanokról átvevő szervenként nyilvántartást
vezet. A nyilvántartás külön kimutatást tartalmaz az ingyenes tulajdonba adásra tervezett, illetve átadott – korábban
HM vagyonkezelésű – ingatlanokról.
(7) Az ingatlanok birtokba adása után a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv ingatlan-nyilvántartási eljárást kezdeményez az ingatlannal kapcsolatos jogok bejegyzése, tények feljegyzése, illetve változások átvezetése
érdekében, és eleget tesz a hatályos jogszabályokban rögzített adatszolgáltatási kötelezettségének, valamint a gazdasági eseményekkel, az ingatlan egyedi nyilvántartásával, az ingatlanállomány-változással, a vagyonból történő
kivezetéssel és az összesített adatok szolgáltatásával kapcsolatos feladatokat elvégzi.
9. Az értékesítésre nem tervezett felesleges ingatlanok
tulajdonjogának ingyenes átruházása előkészítésének
sajátos szabályai 20. § (1) Ingatlan tulajdonjogának ingyenes átruházására a
Vtv. 36. § (2) bekezdésében és az NFAtv. 22. § (1) bekez
désében foglalt esetekben, az e törvényekben és a külön
jogszabályokban – így különösen a Vhr.-ben és a Nemzeti
Földalapba tartozó földrészletek szociális földprogram
megvalósítása céljából az önkormányzatok számára történő ingyenes tulajdonba vagy vagyonkezelésbe adásának
szabályairól szóló 263/2010. (XI. 17.) Korm. rendeletben –
meghatározottak szerint kerülhet sor.
(2) A felesleges, de értékesítésre nem tervezett ingatlanok ingyenes tulajdonba adása során az ingatlanok jogi
rendezésének, az MNV Zrt., vagy az NFA részére történő
átadásának, a tulajdonba és birtokba adás során a tárca részéről teljesítendő feladatok végrehajtásának szabályaira a
jogszabályokban, a közjogi szervezetszabályozó eszközökben, valamint a jelen utasításban előírtak megfelelően
irányadóak.
(3) A Vhr. 50. § (1)–(2) bekezdésére figyelemmel – a
HM vagyonkezelésében lévő felesleges ingatlanra nézve –
a HM-nél bejelentett és a honvédelmi miniszter által támogatott ingyenes tulajdonszerzési igényt a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv megküldi az MNV Zrt.,
vagy az NFA részére, és erről egyidejűleg értesíti az igénylőt.
(4) Az utasítás hatálya alá tartozó, az 1. § (1) bekezdés
b)–d) pontjában szereplő szervezetnél – a (3) bekezdésben
meghatározott módon – bejelentett igényt a szervezet vezetője a szolgálati út betartásával nyolc napon belül megküldi a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére.
(5) A jelen §-ban meghatározott feladatok végrehajtásában közreműködő szervek, illetve feladat- és hatáskörük
tekintetében a 21. § vonatkozó rendelkezései irányadóak.
10. Az értékesítési, valamint a vagyonkezelői jog
átruházására irányuló eljárásban részt vevő szervezetek
főbb feladatai 21. § (1) A HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv
a) szükség esetén kezdeményezi az értékesítési eljárást
szabályozó jogszabályok vagy egyéb normatív rendelkezések kiadását, módosítását, továbbá egyedi döntés meghozatalát kezdeményezi az illetékes szervnél, dönt a saját
hatáskörébe tartozó kérdésekben;
b) a 7. § (3)–(4) bekezdésében foglaltakra tekintettel elrendeli az értékesítésre szánt ingatlan forgalmi értékbecslésének elkészíttetését, illetőleg szakértőt bíz meg az értékbecslés felülvizsgálatára;
c) irányítja és ellenőrzi az ingatlanok értékesítésével
összefüggő tevékenységet;
d) aláírásra felterjeszti a honvédelmi miniszter részére
az MNV Zrt.-nek szóló értékesítési javaslatot;
e) végzi a 10. § (5) bekezdésében meghatározott feladatokat;
f) aláírásra előterjeszti az adásvételi szerződéseket és a
vagyonkezelőijog-átruházási megállapodásokat, az érvényesen létrejött szerződéseket és megállapodásokat megküldi a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv részére,
intézkedik a HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv
felé a birtokbaadási eljárás lefolytatására;
g) a 18. §-ban foglaltakra figyelemmel javaslatot terjeszt elő a honvédelmi miniszter részére az értékesítésből
befolyt bevételek felhasználására.
h) A 3. § (4) bekezdésében foglaltakra figyelemmel elkészíti a feleslegessé nyilvánításra tervezett ingatlanok
hasznosítására vonatkozó javaslatot.
(2) A HM vagyonkezelői feladatokat ellátó szerv
a) elvégzi az értékesítésre tervezett ingatlanok központi
vagyonba vonását;
b) a felesleges ingatlannál elvégzi a 4. §-ban számára
meghatározott feladatokat;
c) kezeli, nyilvántartja és elszámolja az ingatlanok érté
kesítéséből a 18. §-ban foglaltakra tekintettel befolyt pénzeszközöket, teljesíti az utasításban meghatározott feladatai
ellátásával kapcsolatos kifizetéseket;
d) külön nyilvántartást vezet az értékesítés kiadásairól,
a benyújtott bizonylatok alapján gondoskodik a kifizetések teljesítéséről, valamint negyedévente tételes kimutatást küld a nyilvántartásról és a kifizetésekről a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére;
e) nyilvántartja az adásvételi szerződéseket és a vagyonkezelőijog-átruházási megállapodásokat, gondoskodik az azokban foglaltak végrehajtásáról, megszervezi és
végrehajtja az ingatlanok birtokbaadását;
f) vezeti az értékesítésre kijelölt ingatlanok gyűjtőjét;
g) összeállítja a 8. § (1) bekezdésében meghatározott
iratanyagot, és felterjeszti azt a HM vagyonfelügyeleti feladatokat ellátó szerv részére;
h) saját hatáskörű értékesítés esetén elkészíti az ingatlan
pályázati dokumentációját, végzi a pályázati felhívás kiírásával és a pályáztatással kapcsolatos feladatokat, ide
értve a 10. § (2) bekezdése szerinti feladatokat is, véglegesíti az adásvételi szerződés tervezetét;
i) elkészíti vagy elkészítteti a 7. § (3) bekezdése szerinti
ingatlanforgalmi értékbecslést, az abban foglaltak szakmai
megalapozottságáért felelősséggel tartozik.
11. Záró rendelkezések 22. § (1) Ez az utasítás 2012. január 1-jén lép hatályba.
(2) Hatályát veszti a Magyar Állam tulajdonában és a
Honvédelmi Minisztérium vagyonkezelésében lévő, honvédelmi célra feleslegessé vált ingatlanok értékesítésének,
és az értékesítésre nem tervezett felesleges ingatlanok vagyonkezelői jogának vagyonkezelésre jogosult más szervek részére történő átruházása, valamint ingyenes önkormányzati tulajdonba adása előkészítésének rendjéről szóló
35/2004. (HK 9.) HM utasítás.
Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
1/2003. (MK 5.) MSZH közleménye a TEMI’2003 Találmányi kiállításon és vásáron bemutatásra kerülő találmányok, védjegyek, formatervezési és használati minták kiállítási kedvezményéről.
Az 1995. évi XXXIII. törvény 3. §-ának b) pontja, az
1997. évi XI. törvény 53. §-a (1) bekezdésének c) pontja, a
2001. évi XLVIII. törvény 40. §-a (1) bekezdésének
c) pontja és az 1991. évi XXXVIII. törvény 36. §-ának
(2) bekezdése alapján közzéteszem, hogy a 2003. október
hó 9. és 19. napjai között Budapesten megrendezendő, a
TEMI’2003 Találmányi kiállításon és vásáron bemutatásra
kerülő találmányokat, védjegyeket, formatervezési és használati mintákat az említett jogszabályokban meghatározott kiállítási kedvezmény illeti meg.
Dr. Bendzsel Miklós s. k.,
a Magyar Szabadalmi Hivatal elnöke


text:
29/2015. (VI. 18.) MvM rendelete a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítása alatt álló Információs Hivatalnál foglalkoztatott közalkalmazottak részére polgári hírszerzési ágazati pótlék megállapításáról.
A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény 85.  § (4)  bekezdés g)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4.  § 13.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § (1) E rendelet alkalmazásában közalkalmazott az Információs Hivatalnál foglalkoztatott közalkalmazott.
 (2) E rendelet alkalmazásában havi illetmény
a) azon közalkalmazott esetében, akinek jogviszonya 2015. július 1-jét megelőzően létesült, a közalkalmazottak
jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény (a továbbiakban: Kjt.) 65., 66. és 67.  §-a alapján megállapított
illetményének, a Kjt. 70. §-a szerinti vezetői pótlékának, a Kjt. 71. §-a szerinti címpótlékának és a Kjt. 72. §-a
szerinti pótlékának 2015. június 30-án számított együttes bruttó összege;
b) azon közalkalmazott esetében, akinek jogviszonya 2015. június 30-át követően létesült vagy ezt követően
került átsorolásra, a Kjt. 65., 66. és 67. §-a alapján megállapított illetményének, a Kjt. 70. §-a szerinti vezetői
pótlékának, a  Kjt. 71.  §-a szerinti címpótlékának és a  Kjt. 72.  §-a szerinti pótlékának a  kinevezés vagy
az átsorolás napján számított együttes bruttó összege.
2. § (1) A közalkalmazott havonta polgári hírszerzési ágazati pótlékra jogosult. A polgári hírszerzési ágazati pótlék mértéke
– a munkáltatói jogkör gyakorlójának döntése alapján – a pótlékalap legalább 25%-a és legfeljebb 450%-a.
(2) A  munkáltatói jogkör gyakorlója a  közalkalmazott részére köteles úgy megállapítani a  polgári hírszerzési ágazati
pótlék összegét, hogy az megfeleljen a közalkalmazott havi illetménye 5%-ának megfelelő összegnek.
3. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – 2015. július 1-jén lép hatályba.
 (2) A 4. § 2016. január 1-jén lép hatályba.
4. § A 2. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A munkáltatói jogkör gyakorlója a közalkalmazott részére köteles úgy megállapítani a polgári hírszerzési ágazati
pótlék összegét, hogy az megfeleljen a közalkalmazott havi illetménye 10%-ának megfelelő összegnek.”
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
4/2018. (I. 31.) MvM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
(a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény 38. § (2) bekezdése alapján 2018. február 15. napjától a Ksztv. 38. § (5) bekezdése szerinti időtartamra
dr. Grezsa Istvánt a határon átnyúló beruházások ellenőrzéséért felelős miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos tevékenységét a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítja.
3. § A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (6) bekezdése alapján megállapított díjazásra jogosult, juttatásokban nem részesül.
4. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában 2 fős titkárság segíti.
5. § (1) Ez az utasítás – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) A 6. § 2018. február 15-én lép hatályba.
6. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 26/2017. (VII. 6.) MvM utasítás.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
1030/2013. (I. 28.) Korm. határozata a 2012. kötelezettségvállalással nem terhelt maradványok felhasználásáról, valamint a Vidékfejlesztési Minisztérium és az Emberi Erőforrások Minisztériuma közötti előirányzat-maradvány átcsoportosításról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében, valamint az államháztartásról
szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 152. § (5) bekezdésében biztosított jogkörében
a XII. Vidékfejlesztési Minisztériumnál a 6. Mezőgazdasági középfokú szakoktatás intézményei címen keletkezett
1852,7 millió forint kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradványt visszahagyja, és az 1. melléklet
szerinti átcsoportosítását rendeli el. Felelős: nemzetgazdasági miniszter vidékfejlesztési miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal Dr. Semjén Zsolt s. k.,
miniszterelnök-helyettes


text:
41/2013. (XII. 29.) MNB rendelete a nyilvánosan forgalomba hozott értékpapír kibocsátója és a Magyar Nemzeti Bank közötti kötelező elektronikus kapcsolattartással érintett eljárásokban a kapcsolattartás tartalmára és formájára vonatkozó részletes szabályokról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 173. § e) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Magyar Nemzeti
Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4. § (9) bekezdésében foglalt feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában
1. elektronikus űrlap: a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokról és az  állam által kötelezően
nyújtandó szolgáltatásokról szóló 83/2012. (IV. 21.) Korm. rendelet 2. § 3. pontjában meghatározott fogalom,
2. ERA rendszer: a Magyar Nemzeti Bank (a továbbiakban: MNB) által a hiteles adatok fogadásához kialakított és
üzemeltetett, biztonságos kézbesítési szolgáltatásnak minősülő elektronikus kézbesítési rendszer.
2. § E rendelet hatálya a tőkepiacról szóló 2001. évi CXX. törvény (a továbbiakban: Tpt.) V. fejezetének hatálya alá tartozó
nyilvánosan forgalomba hozott értékpapír kibocsátójára (a továbbiakban: bejelentésre kötelezett személy) terjed ki.
3. § (1) A bejelentésre kötelezett személynek
a) a  kibocsátó elérhetőségével kapcsolatos – a Tpt. 56.  § (4)  bekezdésén és a  nyilvánosan forgalomba hozott
értékpapírokkal kapcsolatos tájékoztatási kötelezettség részletes szabályairól szóló 24/2008. (VIII. 15.)
PM rendelet (a  továbbiakban: PM rendelet) 4.  melléklet 1.17.  pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét
az 1. mellékletben,
b) a  könyvvizsgáló adataival kapcsolatos – a  Tpt. 391.  § (1)  bekezdés s)  pontján alapuló – bejelentési
kötelezettségét a 2. mellékletben,
c) а kibocsátó vezető állású személyeiben bekövetkezett változással és az  újonnan megválasztott vezetőnek
a  kibocsátó bármely értékpapírjából tulajdonában lévő értékpapír mennyiségével kapcsolatos – a  Tpt.
56.  § (4)  bekezdésén és a  PM rendelet 4.  melléklet 2.5.  pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét
a 3. mellékletben,
d) a  kibocsátó vezető állású személyeinek a  kibocsátó által kibocsátott értékpapírokból a  tulajdonukban álló
értékpapírokra vonatkozó tulajdoni változással kapcsolatos – a Tpt. 56.  § (4)  bekezdésén és a  PM rendelet
4. melléklet 2.6. pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét a 4. mellékletben,
e) a  kibocsátó saját kibocsátású értékpapírjának tulajdonlásában bekövetkezett változással kapcsolatos
– a Tpt. 56. § (4) bekezdésén és a PM rendelet 4. melléklet 1.13. pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét
az 5. mellékletben,
f ) a  Tpt. 61.  §-a szerinti, szavazati jogot biztosító részvény, illetve szavazati jog megszerzéséről vagy
elidegenítéséről a  kibocsátóhoz érkező tájékoztatással kapcsolatos – a Tpt. 55.  § (2)  bekezdésén alapuló –
bejelentési kötelezettségét a 6. mellékletben,
g) a  kibocsátó értékpapírjainak szabályozott piacra történő bevezetésével, kivezetésével, átvezetésével
kapcsolatos – a Tpt. 63. § (3) bekezdésén, valamint a Tpt. 56. § (4) bekezdésén és a PM rendelet 4. melléklet
1.3. pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét a 7. mellékletben,
h) a bennfentes információk nyilvánosságra hozatalának késleltetésével kapcsolatos – a Tpt. 203. § (4) bekezdés
b) pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét a 8. mellékletben,
i) az  értékpapír forgalomba hozatalának eredményével kapcsolatos – a  Tpt. 48.  § (4)  bekezdésén, valamint
a Tpt. 56.  § (4)  bekezdésén és a  PM rendelet 4.  melléklet 1.2.  pontján alapuló – bejelentési kötelezettségét
a 9. mellékletben
meghatározott adattartalmú elektronikus űrlapon kell teljesítenie a  szervezetek és a  Magyar Nemzeti Bank
közötti kizárólagos elektronikus kapcsolattartás rendjéről és technikai feltételeiről, valamint a  Magyar Nemzeti
Bank által működtetett kézbesítési tárhely működtetéséről és használatáról szóló 34/2013. (XII. 16.) MNB rendelet
rendelkezései szerint az ERA rendszeren keresztül.
(2) A  bejelentésre kötelezett személy a Tpt.-ben előírt, az  (1)  bekezdésben nem megjelölt bejelentési kötelezettségét
a  PM rendelet 7.  § (1)  bekezdésében meghatározott, hivatalosan kijelölt információtárolási rendszeren keresztül
történő közzététellel teljesíti.
4. § (1) Ha a  bejelentés kijavítást, kiegészítést igényel, ideértve a  bejelentésben foglaltak dokumentumokkal történő
alátámasztását is, az MNB a bejelentésre kötelezett személyt felszólítja ennek teljesítésére. A bejelentésre kötelezett
személy a  bejelentés kijavítását, kiegészítését a  3.  §-ban meghatározottak szerint az  elektronikus űrlap ismételt
kitöltésével, megismételt bejelentésben teljesíti. A megismételt bejelentésben hivatkozni kell a korábbi bejelentés
számára, valamint a megfelelő rovatnak is tartalmaznia kell a bejelentés megismételt jellegét.
(2) Ha a  bejelentésre kötelezett személy önellenőrzése, belső ellenőrzése vagy egyéb lefolytatott ellenőrzése
során kiderül, hogy a  korábban bejelentett adatok javítása, módosítása szükséges, a  bejelentésre kötelezett
személynek a tény feltárásától számítva haladéktalanul, de legkésőbb 5 munkanapon belül kell az (1) bekezdésben
meghatározott megismételt bejelentést megtennie.
5. § Azon bejelentésre kötelezett személy tekintetében, aki legalább az 1–10. mellékletben megjelölt adattartalommal,
a  Tpt.-ben megjelölt határidőben a  pénzügyi szervezetek törzsadat-bejelentési kötelezettségéről szóló
39/2013. (XII. 29.) MNB rendelet szerint bejelentést teljesített a Felügyelet részére, az e rendelet szerinti bejelentési
kötelezettség is teljesítettnek tekintendő.
6. § Ez a rendelet 2014. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke