text:
1237/2011. (VII. 11.) Korm. határozata a Szervezetátalakítási alap előirányzatból a Magyar Nemzeti Filmalap Közhasznú Nonprofit Zrt. részére történő forrásbiztosításról.
A Kormány a Szervezetátalakítási alap jogcímcsoport előirányzat felhasználásának szabályairól szóló 20/2011. (III. 2.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 4. § b) pontjában biztosított jogkörében, a Magyar Köztársaság
2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 1. melléklet XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezet,
25. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 30. Egyéb fejezeti kezelésű előirányzatok alcím, 10. Szervezetátalakítási alap
jogcímcsoport terhére 3500,0 millió forint összegű támogatást biztosít a Magyar Nemzeti Filmalap Közhasznú
Nonprofit Zrt. (a továbbiakban: Zrt.) részére. A Zrt. a támogatást a Magyar Mozgókép Közalapítvány
tartozásállományának megvásárlására, rendezésére használhatja fel. A Korm. rendelet 6/A. § (2) bekezdés d) pontjában és 8. § (2) bekezdésében foglaltak szerint a Zrt. a támogatás teljes
összegét jogosult előlegként megkapni. Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
3/2017. (XII. 20.) MBFSZ utasítása a bányajáradékkal kapcsolatos bányafelügyeleti feladatokról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás alapján a bányászatról szóló
1993. évi XLVIII. törvény, a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény végrehajtásáról szóló 203/1998. (XII. 19.) Korm. rendelet,
valamint az  ásványi nyersanyagok és a  geotermikus energia fajlagos értékének, valamint az  érték számítás módjának
meghatározásáról szóló 54/2008. (III. 20.) Korm. rendelet alapján a  bányajáradékkal kapcsolatos bányafelügyeleti feladatok
végrehajtását a következők szerint szabályozom:
I. Az utasítás hatálya 1. Az utasítás hatálya a Magyar Bányászati és Földtani Szolgálatra (a továbbiakban: MBFSZ) terjed ki.
II. Az MBFSZ feladatai 1. Bányajáradék önbevallással kapcsolatos feladatok
1.1. A Bányászati és Járadékbevételi Osztály (a továbbiakban: BJO)
a) adatbázisban nyilvántartja a  bányajáradék önbevallásra kötelezetteket [a bányászatról szóló 1993. évi
XLVIII. törvény végrehajtásáról szóló 203/1998. (XII. 19.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 4. § (4) bekezdése],
b) azonosító számmal látja el az önbevallásokat,
c) digitális nyilvántartásában kitermelőhelyenként és ásványi nyersanyagonként rögzíti a havonta, negyedévente
megküldött önbevallásokat,
d) digitális nyilvántartásában kitermelőhelyenként rögzíti a  bányatelekre a  kitermelés megkezdésére
megállapított határidő meghosszabbítása esetén fizetendő térítést [a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény
(a továbbiakban: Bt.) 26/A. § (4) bekezdése],
e) digitális nyilvántartásában kitermelőhelyenként (ásványi nyersanyagonként) rögzíti a  kitermelés
szüneteltetésének időtartamára a kiesett bányajáradék pótlására fizetendő díjat [Bt. 30. § (3) bekezdése],
f ) digitális nyilvántartásában rögzíti a jogosulatlanul kitermelt ásványi nyersanyag értékét [Bt. 41. § (1) bekezdése].
1.2. A BJO ellenőrzi, hogy
a) a vállalkozó a bányajáradék önbevallást a Vhr. 4. § (5) bekezdésében előírt határidőre küldte-e meg,
b) az önbevallás nyomtatványainak kitöltése az  ásványi nyersanyagok és a  geotermikus energia fajlagos
értékének, valamint az  érték számítás módjának meghatározásáról szóló 54/2008. (III. 20.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: R.) 8/A. §-ában és mellékleteiben előírtak szerint történt-e,
c) érvényesül-e az előírt számszaki összefüggés,
d) az önbevallásban a bányatelket megállapító határozatban, vagy egyéb hatósági engedélyben meghatározott
ásványi nyersanyag van-e feltüntetve,
e) az önrevízió során az önbevallás módosítása megalapozott-e.
1.3. A BJO
a) kötelezést ad ki a  jogellenes állapot megszüntetésére, amennyiben az  1.2.  pont alatt felsorolt vizsgálat azt
állapítja meg, hogy a  vállalkozó önbevallási kötelezettségét hibásan, késedelmesen teljesítette vagy
elmulasztotta. A  jogellenes állapot további fennállása esetén eljárást indít és bírságot szab ki. A  kiszabott
bírság határozatokat a BJO megküldi a Pénzügyi és Számviteli Főosztálynak (a továbbiakban: PSZFO),
b) szükség esetén értesíti az  illetékes kormányhivatalt, ha az  önbevallásban a  bányatelket megállapító
határozatban, vagy egyéb hatósági engedélyben eltérő ásványi nyersanyag szerepel.
1.4. A PSZFO digitális nyilvántartást vezet a kiszabott bírságokról, a bírság befizetéséről haladéktalanul értesíti a BJO-t.
2. Bányajáradék számlával kapcsolatos feladatok 2.1. A BJO
a) ellátja a „Bányajáradék befizetése” megnevezésű számla jóváírási és terhelési értesítőin szereplő tételeket
bizonylat- és vállalkozói azonosítószámmal, a fizetés vagy az átutalás jogcímével,
b) az intézkedésre történő fizetés esetén megjelöli az intézkedés fajtáját, azt az időszakot, amelyet a fizetés vagy
terhelés érint, azonosítja az összeget a jogcímével,
c) digitális nyilvántartásában rögzíti a  fizetéseket idősoros, befizetőnkénti és az  érintett időszakonkénti
bontásban,
d) rávezeti a fizetés összegét, időpontját, bizonylatszámát a határozatokra, végrehajtási megkeresésekre, hitelezői
igénybejelentésekre. 3. A bevallások és a bankszámla összevezetése
3.1. A BJO
a) vállalkozónként összeveti a havi, negyedéves önbevallásokat és a befizetéseket,
b) határozatot hoz a bányajáradékot nem vagy csak részlegesen fizető vállalkozásokkal szemben,
c) ca) a kiesett bányajáradék pótlására megállapított díjat nem, vagy csak részlegesen fizető bányavállalkozók
esetében végzést hoz, annak érdekében, hogy az  illetékes kormányhivatal teljesítési határidő
tűzésével kötelezze a bányavállalkozót fizetésre,
cb) ha a  fizetési határidő eredménytelenül telik el, ismételten megkeresi az  illetékes kormányhivatalt
annak érdekében, hogy az illetékes adóhatóságnál a kormányhivatal kezdeményezze a kintlévőség
adók módjára történő behajtását,
d) késedelmi kamat fizetési kötelezettséget megállapító határozatot hoz a  bányajáradékot késedelmesen
fizetőkkel szemben [R. 8. § (1a) bekezdése].
4. Pénztartozásokkal, hitelezői igény bejelentéssel kapcsolatos feladatok 4.1 A BJO
a) határozatban foglalt kötelezés (bányajáradék, bírság, térítési díj, késedelmi kamat) eredménytelensége esetén
megkeresi az illetékes adóhatóságot adók módjára történő behajtást kezdeményezve,
b) a jogosulatlanul kitermelt ásványi nyersanyag érték nem teljesítése esetében megkeresi az  illetékes
kormányhivatalt annak érdekében, hogy az  illetékes adóhatóságnál a  kormányhivatal kezdeményezze
a köztartozás adók módjára történő behajtását,
c) a felszámolási eljárás alá vont vállalkozások tartozása esetén hitelezői igénybejelentést tesz,
d) minősíti a tartozásokat, leírja a behajthatatlan tartozásokat,
e) a kormányhivatal megkeresésére a  vállalkozó MBFSZ-nél nyilvántartott tartozásairól [Bt. 5.  § (4a)  bekezdés
a) pontja, 6. § (3) bekezdés a) pontja] belföldi jogsegély ad ki,
f ) tájékoztatja az illetékes kormányhivatalt a térítési díj tartozásról és kezdeményezi bányavállalkozó bányászati
jogának törlését [Bt. 26/A. (4)–(5) bekezdése]. 5. Jelentések, beszámolók, összeállítások
5.1. A BJO
a) évenként jelentést készít a  bevallott és befizetett bányajáradékról, a  jogosulatlanul kitermelt ásványi
nyersanyag érték, a kitermelés szüneteltetése miatt kiesett bányajáradék pótlására fizetendő díj és a térítési díj
fizetésre kötelezésről,
b) a Magyar Államkincstár részére havonta beszámolót, évente mérlegjelentést készít,
c) évenként összeállítást készít az  Állami Számvevőszék részére az  állami költségvetés végrehajtásának
ellenőrzéséről készített jelentéséhez,
d) évenként összeállítást készít az ásványi nyersanyagok kitermeléséről,
e) negyedévente listát készít azon bányavállalkozókról, akik nem tettek eleget bányajáradék, kiesett bányajáradék
pótlására megállapított díj, térítési díj, jogosulatlanul kitermelt ásványi nyersanyag érték fizetési, továbbá
önbevallási kötelezettségüknek,
f ) a PSZF részére évenként a  bányavállalkozók felügyeleti díj fizetési kötelezettségéről összeállítást készít
[Bt. 43. § (9) bekezdése],
g) havonta adatot szolgáltat a szénhidrogének kitermelése után bevallott bányajáradékról a Nemzetgazdasági
Minisztérium felé,
h) eseti megkeresésekre adatszolgáltatást végez. 6. Bányajáradék önbevallások ellenőrzésével kapcsolatos feladatok
6.1. A Bányamérési Osztály közreműködésével a BJO
a) hatósági bányamérés alapján ellenőrzi a  kitermelőhelyeken a  bányajáradék alapját képező kitermelt
mennyiséget és a bányaművelési térképeket;
b) a bányamérésből megállapított kitermelt mennyiséget összeveti a bányajáradék önbevallás mennyiségével;
c) ellenőrzi a  bányavállalkozó vagy hatósági engedélyes által készített önbevallás alapját képező kitermelt
mennyiségi térfogatszámítás megfelelőségét;
d) szükség esetén intézkedik a  bányamérés alapján meghatározott kitermelt mennyiség bányajáradék
önbevallásként való megküldése iránt. 6.2. Az ellenőrzéseknek a következőkre kell kiterjedniük:
a) az önbevallásokban szereplő ásványi nyersanyagok megegyeznek-e a bányatelek határozatban vagy egyéb
hatósági engedélyben engedélyezett ásványi nyersanyagokkal,
b) a bevallott mennyiségek megfelelnek-e a bányatérképek alapján megállapítható kitermelt mennyiségeknek,
c) a bányatérképek a valós állapotot ábrázolják-e, figyelembe véve a geodéziai mérés idejét,
d) az önbevallásokban feltüntetett kitermelt mennyiséget alátámasztják-e a  vállalkozó dokumentációi,
a  geodéziai méréseken alapuló ásványi nyersanyagot meghatározó számításokat hites bányamérő
ellenjegyezte-e,
e) az adott szénhidrogén mező termelésbe állításának bizonylataira,
f ) más hatóság által kiadott engedélyben foglaltak betartására.
6.3. A helyszíni ellenőrzésről jegyzőkönyvet kell készíteni. 6.4. Amennyiben az ellenőrzés során a bányajáradék önbevallás, illetve az önbevallás alapjául szolgáló dokumentációk
hiányosnak vagy hibásnak minősülnek, akkor a BJO a vállalkozót a jogellenes állapot megszüntetésére kötelezi.
6.5. A BJO nyilvántartást vezet az ellenőrzésekről, az ellenőrzés alapján indított eljárásokról és azok eredményéről.
6.6. A bányafelügyelet elrendelheti a  kitermelőhely geodéziai felmérését térfogatszámítás céljából, ha a  kitermelt
és a bevallott ásványi nyersanyag mennyisége között jelentős eltérés feltételezhető.
7. Fajlagos érték felülvizsgálatával kapcsolatos feladatok (R. 1. melléklet)
7.1. A BJO kétévente felülvizsgálja a  bányajáradék önbevallásokban alkalmazandó fajlagos értéket és az  ásványi
nyersanyagok felsorolását. Szükség esetén javaslatot tesz az R. módosítására [R. 9. § (2) bekezdése].
8. Peres eljáráshoz kapcsolódó feladatok 8.1. A keresetlevél beérkezését követően, ha a Jogi és Igazgatási Főosztály (a továbbiakban: JIFO) vezetője észleli, hogy
a per
a) bányajáradék önbevallást, bányajáradék fizetést,
b) a kitermelés szüneteltetése esetén a kieső bányajáradék pótlására előírt díjat,
c) térítési díjat,
d) a jogosulatlanul kitermelt ásványi nyersanyag értéket,
e) az ásványvagyon-gazdálkodási szabályok megszegésével okozott veszteség miatt a  bányajáradék pótlására
megállapított díjat, valamint
f ) a BJO által kirótt bírságot
érinthet, a keresetlevél másolatának megküldésével haladéktalanul megkeresi a BJO vezetőjét.
8.2. A JIFO a jogerős ítélet kézhezvételét követően az ítélet másolatát haladéktalanul megküldi a BJO vezetőjének.
9. Jelen utasítás alkalmazásában ásványi nyersanyagnak minősül a geotermikus energia.
III. Záró rendelkezések 10.1. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
10.2. Hatályát veszti a bányajáradékkal kapcsolatos bányafelügyeleti feladatokról szóló 3/2017. (VI. 28.) MBFH utasítás.
Zelei Gábor s. k.,
 elnök


text:
60/2010. (V. 20.) HM utasítása a Magyar Honvédség önkéntes tartalékos rendszere informatikai alrendszerének létrehozásával kapcsolatos feladatokról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdésének f) pontja alapján az alábbi
utasítást adom ki: 1. Általános rendelkezések 1. § Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter közvetlen és
fenntartói irányítása, illetve közvetlen felügyelete alá tartozó szervezetekre, a miniszter közvetlen alárendeltségébe
tartozó szervezetekre, valamint a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire terjed ki
(a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezet). 2. § Az önkéntes tartalékos rendszer informatikai alrendszerét úgy kell kialakítani, hogy az biztosítsa
a) az önkéntes tartalékos katonai szolgálat iránt érdeklődők, az önkéntes tartalékos katonák és munkáltatóik
tájékoztatását az önkéntes tartalékos rendszerről, valamint b) a kapcsolattartást az MH, az önkéntes tartalékos katonák és munkáltatóik között.
2. Tájékoztatás az önkéntes tartalékos katonai szolgálatról 3. § (1) Az önkéntes tartalékos katonai szolgálat iránt érdeklődőket tájékoztatni kell
a) az önkéntes tartalékos rendszer céljáról és funkciójáról,
b) az önkéntes tartalékos rendszerre vonatkozó szabályokról, c) az önkéntes tartalékos katonai szolgálat lényeges tartalmi elemeiről, különösen az önkéntes tartalékos katonák
feladatairól, juttatásairól, d) az önkéntes tartalékos rendszer fejlesztésével kapcsolatos döntésekről, valamint
e) az önkéntes tartalékos katonák külföldi szolgálatteljesítésére vonatkozó szabályokról.
(2) Az önkéntes tartalékos katonai szolgálat iránt érdeklődőket 2011. augusztus 1-jétől tájékoztatni kell
a) az önkéntes tartalékos katonák feladatairól, b) az önkéntes tartalékos katonai szolgálatra való jelentkezés szabályairól, feltételeiről,
c) a szerződéskötés eljárási szabályairól, d) a behívás szabályairól,
e) kiképzéssel kapcsolatos tudnivalókról, f) az ellátásra és a juttatásra vonatkozó rendelkezésekről,
g) az önkéntes tartalékos katonák elismerésére irányadó szabályokról,
h) az aktuálisan önkéntes tartalékosok által betölthető beosztások jegyzékéről, valamint
i) egyéb, az önkéntes tartalékos rendszerhez kapcsolódó információkról
is. (3) A munkáltatókat 2011. augusztus 1-jétől az (2) bekezdésben foglaltakon túl tájékoztatni kell
a) az önkéntes tartalékos katonák igénybevételének formáiról és területeiről,
b) az önkéntes tartalékos katonák igénybevételének időtartamáról és gyakoriságáról,
c) a munkáltatókat támogató ösztönző-érdekeltségi és kompenzációs rendszer elemeiről, az önkéntes
tartalékosokat alkalmazó munkáltatók elismeréséről. (4) Az (2)–(3) bekezdésekben meghatározott tájékoztatót a HM Tervezési és Koordinációs Főosztály – az érintett
honvédelmi szervezetek bevonásával – 2011. június 30-ig készíti el.
4. § (1) A 3. § szerinti tájékoztatásra a honvédelmi tárca honlapján – külön link elhelyezésével – megjelenített összesített
tájékoztatóval kerül sor, amelynek közzétételéért a HM Kommunikációs Főosztály (a továbbiakban: HM KOF) felelős.
(2) Az érintett honvédelmi szervezetek folyamatosan figyelemmel kísérik a feladatkörükbe tartozó, tájékoztatóban
szereplő adatokat, és az azokban bekövetkező változást haladéktalanul jelzik a HM KOF felé, amely gondoskodik a
tájékoztató honlapon történő pontosításáról. 5. § (1) Az önkéntes tartalékos beosztások feltöltésére irányuló toborzó tevékenység végrehajtására a HM Személyzeti
Főosztály (a továbbiakban: HM SZEF) – a HM Hadműveleti és Kiképzési Főosztály együttműködésével – 2010.
augusztus 31-ig részletes toborzási tervet készít, amelynek tartalmaznia kell az önkéntes tartalékos rendszer toborzási
bázisa kiszélesítésének, a célcsoportok tájékoztatásának módját, formáját, eszközeit, forrásigényét.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott toborzó tevékenység kommunikációs támogatása érdekében a HM KOF a
szükséges kommunikációs eszközrendszer, valamint forrásigény meghatározása céljából 2010. október 15-ig
kommunikációs tervet készít. (3) A toborzási és a kommunikációs terv feladatait úgy kell meghatározni, hogy 2011. augusztus 1-jétől
megkezdődhessen az abban foglaltak végrehajtása. 3. Kapcsolattartás az önkéntes tartalékosokkal és munkáltatóikkal
6. § (1) A kapcsolattartási alrendszernek biztosítania kell, hogy a megfelelő mennyiségű, minőségű, aktuális, személyre
szabott információ kerüljön átadásra az önkéntes tartalékosok, valamint munkáltatóik részére.
(2) A kapcsolattartásra a honvédelmi tárca honlapján egyedi link segítségével kerül sor.
(3) A kapcsolattartási alrendszer két felületen valósul meg, az önkéntes tartalékosok és a munkáltatóik vonatkozásában.
7. § (1) A rendelkezésre állás időszakában az önkéntes tartalékos katonákkal, valamint munkáltatóikkal az önkéntes tartalékos
lakóhelye szerint illetékes hadkiegészítő parancsnokság tartja a kapcsolatot.
(2) A kapcsolattartási alrendszer nyomtatott és elektronikus felépítésére, működésének ügymenetére, végrehajtásuk
rendjére és ütemezésére a HM SZEF – az érintett honvédelmi szervezetek bevonásával – 2010. június 30-ig szabályozót
dolgoz ki, amely alapját képezi az alrendszer működése személyi, infrastrukturális, logisztikai és informatikai
biztosításának. 4. Informatikai feladatok 8. § (1) A kapcsolattartást biztosító informatikai alrendszer létrehozásának, felépítésének, működésének meghatározására, a
kapcsolódó feladatok végrehajtásának ütemezésére a felelősök és határidők megjelölésével 2010. november 15-éig
elgondolást kell készíteni. (2) Az elgondolás elkészítése érdekében a HM Híradó, Informatikai és Információbiztonsági Főosztály (a továbbiakban:
HM HIIF) 2010. július 1-jéig szakmai koordinációs munkacsoportot (a továbbiakban: munkacsoport) hoz létre. A
munkacsoport működési rendjét maga határozza meg. (3) Az elgondolás feladatait úgy kell meghatározni, hogy a kapcsolattartást biztosító informatikai alrendszer éles
működésének legkésőbb 2012. január 1-jén meg kell kezdődnie.
(4) A kapcsolattartást biztosító informatikai alrendszerben a) az önkéntes tartalékos katonák részére a honvédelmi tárca szerverén tárhelyet és ehhez kapcsolódóan egyéni
e-mail címet kell biztosítani, ezzel egyidejűleg központi e-mail fiókot kell kialakítani, amelyen keresztül az
önkéntes tartalékos katonákkal való közvetlen kapcsolattartásra a lakóhely szerint illetékes hadkiegészítő
parancsnokság jogosult, b) az önkéntes tartalékos katonák részére zárt – kizárólag általuk elérhető – jelszóval védett felületet kell kialakítani,
amely a beosztásukra történő felkészítésük és az előre tervezett tényleges szolgálatteljesítésük időpontjait,
valamint az ezekkel összefüggő adatokat tartalmazza, c) a munkáltatók részére zárt – kizárólag általuk elérhető – jelszóval védett felületet kell kialakítani, amely az általuk
foglalkoztatott önkéntes tartalékos katonák felkészítésére, tényleges szolgálatteljesítésére vonatkozó adatokat
tartalmazzák, d) az a) pontban meghatározott tárhely és az egyéni, valamint a központi e-mail címek éles működtetését
próbaüzemnek kell megelőznie. 9. § Ez az utasítás a közzétételét követő 3. napon lép hatályba.
Budapest, 2010. április 30. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
907/B/2005. AB végzés.  Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára és megsemmisítésére irányuló indítvány alapján meghozta az alábbi
Az Alkotmánybíróság a felszolgálási díj alkalmazásának és felhasználásának szabályairól szóló 71/2005.
(IX. 27.) GKM rendelet 1. § (1)–(3) bekezdése, továbbá a
vendéglátó üzletek kategóriába sorolásáról, valamint ártájékoztatásról szóló 43/1998. (VI. 24.) IKIM rendelet 5. §
(2) bekezdése alkotmányellenességének vizsgálatára és
megsemmisítésére irányuló eljárást megszünteti.
1. Az indítványozó az Alkotmánybírósághoz fordult a
felszolgálási díj mértékének megállapításáról, valamint a
felszolgálási díj alkalmazásának és felhasználásának szabályairól szóló 71/2005. (IX. 27.) GKM rendelet (a továbbiakban: GKM rendelet) 1. § (1)–(3) bekezdése, továbbá a
vendéglátó üzletek kategóriába sorolásáról, valamint ártájékoztatásról szóló – a 72/2005. (IX. 27.) GKM rendelet
1. §-a által megállapított – 43/1998. (VI. 24.) IKIM rendelet (a továbbiakban: IKIM rendelet) 5. § (2) bekezdésének
alkotmányossági vizsgálatára. Az indítványozó kifejtette,
hogy ezen rendelkezések alapján a felszolgálási díjat az elfogyasztott termék értékének százalékában kell megfizetni, amely ellentétben áll a fogyasztóvédelemről szóló
1997. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Fogytv.) 8. §
a) pontjával és 14. § (1) és (3) bekezdéseivel. A Fogytv.
felhívott szabályai értelmében – érvel az indítványozó – az
árat nem százalékban, hanem a „szolgáltatás áraként a fogyasztói forgalomban fizetendő árat kell feltüntetni” a
„Magyar Köztársaság területén törvényes fizetőeszköz
szerint meghatározva”. Az indítvány benyújtását követően
a Fogytv. szabályai részben megváltoztak ugyan
[a Fogytv. 8. §-át hatályon kívül helyezte a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény, valamint egyes kapcsolódó törvények módosításáról 2008. évi XLII. törvény
66. § (1) bekezdés c) pontja, a Fogytv. 14. §-át pedig módosította a 12. §-a], de továbbra is hatályban van
[a Fogytv. 14. § (3) és (4) bekezdéseiben] az a szabály,
amellyel az indítványozó tartalmilag ellentétesnek tartotta
a GKM rendelet 1. § (1)–(3) bekezdését, valamint az IKIM
rendelet 5. § (2) bekezdését. A miniszteri rendeletek törvénybe ütközése sérti az Alkotmány 37. § (3) bekezdését,
amely szerint miniszteri rendelet törvénnyel és kormányrendelettel nem lehet ellentétes.
2. Az indítvány benyújtását követően azonban az indítványozó által vizsgálni és megsemmisíteni kért miniszteri
rendeletek is megváltoztak az alábbiak szerint:
2.1. A GKM rendeletet 1. § (1)–(2) bekezdéseit módosította a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény módosításával és a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK
irányelv átültetésével összefüggően egyes miniszteri rendeletek módosításáról szóló 26/2009. (X. 16.) ÖM rendelet 4. §-a, illetve a GKM rendelet 1. § (3) bekezdését hatályon kívül helyezte a 21. § 2. pontja. A GKM rendelet jelenleg hatályos 1. § (1)–(3) bekezdés szerint:
„1. § (1) A felszolgálási díj a kereskedelemről szóló
2005. évi CLXIV. törvény 2. §-ának 30. pontja szerinti
vendéglátás keretében a vendégek felszolgáló közreműködésével történő kiszolgálásáért felszámított külön díj.
(2) A fogyasztó részére adott számlán, nyugtán a felszolgálási díjat elkülönítetten kell feltüntetni.
(3)” 2.2. Az indítványozó által jelölt másik miniszterei rendeletet, az IKIM rendeletet teljes egészében hatályon kívül
helyezte a termékek eladási ára és egységára, továbbá a
szolgáltatások díja feltüntetésének részletes szabályairól
szóló 4/2009. (I. 30.) NFGM–SZMM együttes rendelet
(a továbbiakban együttes rendelet). Az együttes rendelet a
felszolgálási díjat érintően a következőképpen szól:
„4/A. § Az olyan vendéglátó üzlet esetében, ahol a vendéget felszolgáló közreműködésével szolgálják ki, az üzlet
étel- és italválasztékához kapcsolódó eladási árakat, illetve egységárakat bemutató árjegyzéket az üzlet bejáratán
kívül, annak közelében is el kell helyezni.”
6. § (2) Ha a vállalkozás valamely termék forgalmazásával közvetlen összefüggésben nyújtott szolgáltatásáért külön
díjat számít fel (így különösen a felszolgálási, szállítási, kiszállási díjat), a külön díjat a termék árának feltüntetésére
vonatkozó szabályok szerint, az érintett termék árával együtt
(ugyanazon árkiíráson vagy árjegyzéken) kell feltüntetni.”
3. A fentiek alapján megállapítható, hogy a hatályos
jogszabályok szerint a felszolgálási díjat elkülönítetten
kell feltüntetni, mégpedig a termék árának feltüntetésére
vonatkozó szabályok szerint, azaz az indítványozó által kifogás tárgyává tett feltüntetési módot a szabályok nem tartalmazzák. Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről
és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat
(ABK 2009. január 3.; a továbbiakban: Ügyrend) 31. §
a) pontja szerint: „Az Alkotmánybíróság az eljárást megszünteti, ha az indítvány benyújtása után a vizsgálat alá
vont jogszabály hatályát vesztette, és ezzel az indítvány
tárgytalanná vált.” Erre tekintettel az Alkotmánybíróság
az eljárást megszüntette.
Budapest, 2010. április 19. Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró


text:
205/2011. (XII. 23.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. december 21-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva B. Z. magánszemély
(a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta
a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143). Indokolás I. A beadványozó 2011. december 7-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy az Országgyűlés törvényt alkosson arról, hogy aki nagy nyilvánosság előtt Istent káromolja,
büntetett követ el és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés nem felel meg
az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti,
hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár
a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre igennel vagy nemmel lehessen felelni.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben feltenni kívánt kérdés nem tesz eleget az
egyértelműség fenti követelményének, mivel a kérdés megfogalmazása a magyar nyelvtan szabályainak nem felel
meg, tévesen szerepel ugyanis a „büntetett követ el” kifejezés, mely jelen összefüggésben értelmezhetetlen. Erre
tekintettel a Bizottság álláspontja szerint a kérdésből sem a választópolgárok, sem a jogalkotó számára nem derül ki
a népszavazási kezdeményezés pontos tartalma. Fentiek értelmében a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek, így
az Országos Választási Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. § c) pontján, 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának
(1) bekezdésén alapul. Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
39/2011. (XI. 15.) BM rendelete a tűzoltóság tűzoltási és műszaki mentési tevékenységének általános szabályairól.
A tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény 47. § (2) bekezdés 11. pontjában
és a katasztrófavédelemről és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2011. évi CXXVIII. törvény 81. § b) pontjában
foglalt felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37. § q) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § A hivatásos, az önkormányzati, és a létesítményi tűzoltóság (a továbbiakban együtt: tűzoltóság), továbbá a hivatásos
katasztrófavédelmi szerv, valamint azon önkéntes tűzoltó egyesület, amely alapszabályában vállalta a tűzoltási
és a műszaki mentési tevékenységet, és a működési terület szerinti hivatásos tűzoltósággal együttműködési
megállapodást kötött, tűzoltási és műszaki mentési feladatát e rendelet szerint hajtja végre.
2. § (1) A katasztrófavédelmi kirendeltség, a hivatásos és az önkormányzati tűzoltóság tekintetében a munkavédelemről szóló
törvény előírt munkavédelmi tevékenység szakmai felügyeletét a megyei katasztrófavédelmi igazgatóságok,
a fővárosban a Fővárosi Katasztrófavédelmi Igazgatóság (a továbbiakban együtt: KI) útján, más hivatásos
katasztrófavédelmi szerv tekintetében pedig közvetlenül a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság
(a továbbiakban: OKF) látja el. (2) A tűzoltóság tűzoltási, műszaki mentési, tűzvizsgálati, valamint tűzmegelőzési tevékenységéről köteles rendszeresen
adatokat szolgáltatni, ennek során személyes adat kezeléséhez az érintett írásbeli hozzájárulása szükséges.
Az adatszolgáltatási kötelezettségének teljesítésének rendjét, időszakait, valamint az alkalmazandó adatlapok
tartalmát a központi katasztrófavédelmi szerv vezetője (a továbbiakban: főigazgató) határozza meg.
3. § (1) A tűzoltás és műszaki mentés szabályain a tűzoltás és a műszaki mentés irányításának, szervezésének, vezetésének,
előkészítésének és végrehajtásának szabályait, valamint a beavatkozásban részt vevők kötelességeit és jogait kell
érteni. (2) A Paksi Atomerőmű területén keletkezett tűzesetek, műszaki mentést igénylő esetek során az e rendeletben foglalt
jelentési, adatszolgáltatási és intézkedési rendtől a főigazgató javaslata alapján, a katasztrófák elleni védekezésért
felelős miniszter jóváhagyása esetén, az annak megfelelő mértékben el lehet térni.
(3) A tűzoltóság a tudomására jutott tűzesethez és a műszaki mentést igénylő esetekhez – a már eloltott és utólagosan
bejelentett tűzesetek kivételével – biztosítja a feladat végrehajtásához rendelkezésre álló és szükséges erők, eszközök
kirendelését, a helyszínre haladéktalanul kivonul, az életveszélyt elhárítja, a tűz továbbterjedését megakadályozza,
a tüzet szakszerűen eloltja, a műszaki mentést elvégzi és a tűzvizsgálati cselekmény elvégzése érdekében szükséges
feladatokat végrehajtja. A tűzoltóság a tudomására jutott utólagosan bejelentett és eloltott tűzeset helyszínén
– amennyiben a bekövetkezett tűzeset eloltása és a tudomásra jutás közötti időszak a 2 órát nem haladta meg –
intézkedik a helyszín biztosítása, és a szükséges tűzvizsgálati cselekmény elvégzése érdekében.
4. § Ahol a rendelet tűzoltásvezetőt említ, ott műszaki mentés esetén a mentésvezető beosztását kell érteni.
II. FEJEZET A TŰZOLTÁS SZABÁLYAI 1. A tűzoltás vezetése és szervezete
5. § (1) A tűzoltás szervezetét a tűzoltásvezető vezeti.
(2) A tűzoltási szervezet a tűz oltásával kapcsolatos feladatok végrehajtása érdekében a tűzoltóság tagjaiból létrehozott
vezetőkből és végrehajtókból áll. A tűzoltási szervezetbe – a feladatok jellegétől függően – más szervezetek
és személyek is bevonhatók, akiket a helyszínen lévő vezetőjükön keresztül a tűzoltásvezető irányít.
6. § (1) A tűzoltásvezető az alábbi beosztásokat szervezheti:
a) tűzoltásvezető-helyettes, b) háttérparancsnok, c) háttérparancsnok-helyettes, d) törzstiszt,
e) szakaszparancsnok, f) rajparancsnok, g) mentési csoport parancsnok,
h) összekötő, i) eligazító, j) biztonsági tiszt. (2) A tűzoltásvezető az (1) bekezdésben felsorolt beosztásra egy időben több, vagy más – általa szükségesnek ítélt
és (1) bekezdésben meg nem határozott – beosztást is szervezhet.
7. § A tűzoltásban résztvevők vezetése, irányítása a következő módon történhet:
a) alapirányítással, ha a beavatkozó erőket a tűzoltásvezető egyedül irányítja,
b) csoportirányítással, ha a tűzoltásban résztvevő erőket csak megosztva, a beavatkozás hátterének biztosításával
lehet irányítani, c) vezetési törzzsel, ha az esemény nagysága, bonyolultsága, a helyszín tagoltsága, a beavatkozó erők létszáma,
vagy egyéb körülmények a feladatok szélesebb körű megosztását indokolják.
2. A tűzoltás, műszaki mentés vezetésére jogosultak köre
8. § Tűzoltásvezetői feladatokat az alábbi szolgálati beosztásban szolgálatot ellátó személyek láthatnak el:
a) a létesítményi tűzoltóság aa) rajparancsnoka, ab) szolgálatparancsnoka,
ac) tűzoltási szakterület vezetője, ad) parancsnok-helyettese, ae) parancsnoka;
b) az önkormányzati tűzoltóság ba) rajparancsnoka, bb) parancsnok-helyettese,
bc) parancsnoka; c) a hivatásos katasztrófavédelmi szervek tekintetében a főigazgató által meghatározott személyek.
9. § A tűzoltásvezetői feladatokat csak a hivatásos katasztrófavédelmi szerveknél, a tűzoltóságoknál, valamint az ez irányú
szakágazatban foglalkoztatottak szakmai képesítési követelményeiről és szakmai képzéseiről szóló rendeletben
meghatározott iskolai végzettséggel, érvényes foglalkozás-egészségügyi alkalmassági vizsgálattal lehet ellátni.
3. A kivonulás rendje 10. § Riasztás elrendelésekor legalább egy, a 8. §-ban felsorolt beosztást betöltő személy, az eset jellegének megfelelő,
rendelkezésre álló készenléti szer és az oda beosztott állomány köteles vonulni.
11. § Az államhatáron túli kivonulás a) az országok által megkötött együttműködési megállapodásokban meghatározott esetekben, feltételekkel és
övezeten belül, a kölcsönös segítségnyújtás elve alapján, a helyi hatóságok azonnali értesítésével, és
b) az országhatár átlépését követően, a fogadó, vagy tranzitország szabályai szerint megkülönböztető fény-,
és hangjelzés alkalmazásával történik. 4. A tűzoltás vezetésének átadása-átvétele
12. § (1) A helyszínre érkező magasabb beosztású – tűzoltás vezetésére jogosult – személy a helyzetértékelés alapján dönt
a tűzoltás vezetésének átvételéről. (2) A tűzoltás vezetésének átvételét vagy át nem vételét, félreérthetetlen módon, a tűzoltás vezetőjének a tudomására
kell hozni, és azt a működési terület szerinti híradóügyeletnek jelenteni kell, továbbá közölni kell a tűzoltás
vezetésének szervezetébe bevontakkal is. (3) A tűzoltás vezetésének átvétele nélkül sem az átvételre jogosult, sem más a tűzoltás szervezetén kívüli személy
parancsot, utasítást a tűzoltásban részt vevőknek nem adhat.
13. § (1) A tűzoltás vezetésének átadás-átvételi sorrendisége az alábbi:
a) a nem főfoglalkozású létesítményi tűzoltóságtól a vezetést átveheti az önkormányzati tűzoltóság, az
önkormányzati tűzoltóságtól pedig a hivatásos katasztrófavédelmi szerv, b) a főfoglalkozású létesítményi tűzoltóságtól a vezetést átveheti a hivatásos katasztrófavédelmi szerv,
c) önkormányzati tűzoltóságtól a vezetést átveheti a hivatásos katasztrófavédelmi szerv.
(2) Az átadás-átvétel sorrendje az egyes szerveken belül a 8. § a)–c) pontjaiban felsorolt beosztások sorrendje szerint
történik. (3) A tűzoltás vezetésére jogosult, a 8. § a)–c) bekezdéseiben felsorolt beosztások sorrendje szerinti személy,
a helyzetértékelést követően a tűzoltás vezetésének átvétele nélkül is felelős mindazért, ami az esemény
felszámolásával kapcsolatban a helyszínen történik, kivéve a főfoglalkozású létesítményi tűzoltóság működési
területén. (4) A tűzoltás vezetője a tűzoltás vezetését, helyzetértékelése alapján az arra jogosultnak visszaadhatja.
14. § (1) A hivatásos tűzoltóság a működési területén felelős a tűzoltás vezetéséért.
(2) Amennyiben a működési terület szerinti tűzoltóság egysége nincs a helyszínen, akkor a helyszínre elsőnek érkező
tűzoltás vezetésére jogosult felelős a tűzoltás vezetéséért. (3) Ha ezután alacsonyabb szintű – a 13. § rendelkezései szerint értendő – szervezettől érkezik tűzoltás vezetésére
jogosult személy, akkor részére a vezetést át lehet adni.
(4) Ha a tűzoltás vezetéséért felelős tűzoltóság tűzoltás vezetésre jogosult tagja azonos vagy magasabb szintű
szervezettől érkezik, akkor számára a tűzoltás vezetését át kell adni, és annak át kell vennie.
15. § (1) A tűzoltás vezetését a helyszínen lévő, 13. § szerinti tűzoltás vezetésére jogosult magasabb beosztású személy köteles
átvenni, ha a tűzoltásvezető a feladatát nem tudja ellátni.
(2) Ha a tűzoltásvezetőnél magasabb beosztású tűzoltás vezetésére jogosult személy nincs a helyszínen, és
a tűzoltásvezető a feladatát nem tudja ellátni, akkor a tűzoltás vezetésére jogosult alacsonyabb beosztású személynek
át kell vennie a tűzoltás vezetését. 5. A tűzoltás vezetését végzők jogai és kötelességei
16. § A tűzoltásvezető a tűz oltásának egyszemélyi felelős vezetője, elöljárója a riasztott és a tűzoltásban részt vevő
tűzoltóknak. 17. § A tűzoltásvezető joga a) a tűzoltás vezetését indokolt esetben megosztani;
b) a tűzoltás szervezetében meghatározott és egyéb beosztások betöltésére a tűzoltásban résztvevők közül
bárkinek parancsot adni; c) elrendelni a szükséges erők, eszközök riasztását, valamint szükség esetén további tűzoltói erők riasztását
igényelni; d) a tűzoltás érdekében az esemény felszámolásához szükséges szervezetek kirendelését igényelni, azokat
alkalmazni, tartalékba helyezni, számukra közvetlen vezetőjük útján utasítást adni;
e) a tűzoltáshoz természetes és jogi személyek, valamint jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságok
közvetlen részvételét, a rendelkezésükre álló adatok közlését, valamint azok járművei, eszközei, felszerelései,
anyagai rendelkezésre bocsátását igényelni; f) a karitatív szervezetek egységeinek közreműködését kérni;
g) a tűzeset helyszínét zárt területté nyilvánítani, azok helyén és környezetében minden olyan tevékenységet vagy
mozgást korlátozni, megtiltani, amely a tűzoltást akadályozza vagy hátrányosan befolyásolja, továbbá elrendelni
az illetéktelen vagy veszélyeztetett személyek, állatok és anyagi javak eltávolítását, a terület kiürítését;
h) a tűzoltás vagy életmentés érdekében – a diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló más mentesség
figyelembevételével – természetes és jogi személyek, valamint jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági
társaságok tulajdonában, használatában, kezelésében álló területre, létesítménybe behatolást elrendelni;
i) bontást elrendelni, különösen ha azt a felderítés, az életmentés, a robbanásveszély, a tűz megközelítése
(a behatolás), a tűz terjedésének megakadályozása, a füst, gáz, gőz eltávolítása, az omlásveszély megelőzése, az
utómunkálat indokolja; valamint szükség szerint meghatározott felkészültségű szakember segítségét igényelni.
18. § A tűzoltás vezetését végzők a biztonsági és a munkavédelmi szabályok alapján a tűzoltásban résztvevők baleset
és életvédelméről minden helyzetben intézkednek, annak megtartásáról és megtartatásáról gondoskodnak.
19. § (1) A tűzoltásvezető a tűzjelzést értékeli, és annak alapján meghatározza a riasztási fokozatot, a vonulási útvonalat
és a vonulási sorrendet. (2) A tűzoltásvezető a tűzoltás érdekében intézkedik a rendelkezésre álló erők és eszközök szakszerű alkalmazásáról,
meghatározza a tűzoltásban résztvevők számára a személyi és csapat védőfelszerelések körét és használatát.
(3) A tűzoltásvezető meghatározza a) a tűzoltás vezetésének módját, kijelöli a vezetési pontot, és azt indokolt esetben piros színű villogó fénnyel
jelölteti, intézkedéseinek, utasításainak végrehajtását folyamatosan számon kéri, ellenőrzi, vagy ellenőrizteti;
b) a tűz oltásával kapcsolatos feladatokat, s ezek végrehajtásának sorrendjét, az alkalmazandó oltóanyagot, tűzoltási
módot, a lehető legbiztonságosabb és az egészséget legkevésbé veszélyeztető munkavégzés feltételeit;
c) a tűzoltás-előkészítés módozatát, ezen belül ca) tartályról történő sugárszereléskor az oltáshoz szükséges sugár nemét, a vízsugár formáját, a habképző
anyag alkalmazását; cb) alapvezeték-szereléskor az osztó helyét; cc) táplálás-szereléskor utasítást ad a vízforrás felderítésére;
cd) a beavatkozáshoz szükséges eszközök meghatározását, alkalmazását. (4) A tűzoltásvezető a megfelelő tájékoztatás érdekében jelenti
a) a kiérkezés tényét, felderítés megkezdését; b) elsődleges helyszíni felderítést követően
ba) a tűzeset helyét, kiterjedésének mértékét, bb) mi ég,
bc) mit veszélyeztet, bd) az esemény riasztási fokozatának minősítését,
be) a társ- és egyéb szervek értesítésének, kirendelésének szükségességét,
bf) a beavatkozás módját, bg) az irányítási módot az alapirányítás kivételével;
c) a további visszajelzések során ca) a tűz alakulását,
cb) a tűz körülhatárolását, cc) a lánggal való égés megszüntetését,
cd) a tűz eloltását, ce) az utómunkálatok megkezdését, befejezését,
cf) a bevonulás megkezdését, cg) társ- és közreműködő szervek helyszínre érkezését,
ch) sérültek, elhunytak számát, ci) az egyéb rendkívüli eseményeket.
(5) A tűzoltásvezető a helyszíni felderítést követően a tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló
törvényben foglaltak alapján – indokolt esetben – elvégezteti a terület lezárását a rendőrség, a honvédség,
a katasztrófavédelmi, a létesítményi tűzvédelmi szervezet tagjai, vagy más szervezetek és a polgári személyek
bevonásával. Annak indokoltsága esetén gondoskodik a biztonsági zóna határának, ellenőrző áteresztő pontok
jelöléséről, a kiürítés végrehajtásáról, a biztonsági zónán belüli mozgásról.
(6) A tűzoltásvezető a beavatkozás során – a személyi állomány igénybevételétől függően –gondoskodik
a) a beosztottak pihentetéséről, b) a tűzoltásban közvetlenül részt vevő rajok váltásáról,
c) az utómunkálatot végzők vagy felügyeletet ellátók váltásáról,
d) pihenő-, szükség esetén melegedőhely biztosításáról, e) védőitallal, ruházattal és étellel való ellátásról.
(7) A tűzoltásvezető a) intézkedést, javaslatot tesz anyagi, technikai, tűzvédelmi hatósági és szakfelügyeleti téren felmerült kérdések
megoldására, valamint a tűzoltásban kiemelkedő munkát végzők munkájának elismerésére és a mulasztást
elkövetők fegyelmi felelősségre vonására, b) szükség estén tűzvizsgálót kér a helyszínre,
c) jelentést tesz a tűzeset helyszínére kiérkező – a 8. § a)–c) pontban meghatározott – elöljárónak a kialakult
helyzetről, a tett intézkedésekről, a várható eseményekről, d) azokban az esetekben, ha a keletkezett tűznek nemzetgazdasági szempontból nincs jelentősége vagy eloltása
a megmentett értékkel nem jár, dönt – a gazdasági és környezetvédelmi szempontok figyelembevételével – a tűz
oltásáról vagy a teljes elégés felügyeletéről úgy, hogy a tűzesettel összefüggésben járulékos kár ne keletkezzen,
e) zárt térbe történő behatolás elrendelésével egy időben intézkedik a létszám és a felszerelések ellenőrzéséről
és annak nyilvántartásáról. 20. § (1) A tűzoltásvezető-helyettes a tűzoltásvezető által meghatározott területen tűzoltást szervező és vezető tűzoltó,
közvetlen alárendeltje a tűzoltásvezetőnek; elöljárója a működési területén a háttérparancsnoknak,
a szakaszparancsnokoknak, valamint a tűzoltásvezető által meghatározott egyéb beosztásúaknak.
(2) A tűzoltásvezető-helyettes kötelessége a tűzoltásvezető által meghatározott területen a feladatok szervezése,
végrehajtása, ahol jogai és kötelességei értelemszerűen megegyeznek a tűzoltásvezetőnél meghatározottakkal.
21. § (1) A háttérparancsnok a tűzoltásvezető által meghatározottak szerint az oltás anyagi-technikai, műszaki ellátottságát
szervező, vezető tűzoltó; közvetlen alárendeltje a tűzoltásvezetőnek, vezetési törzs létesítése esetén
– a meghatározottak szerint – alárendeltje a tűzoltásvezető-helyettesnek.
(2) A háttérparancsnok elöljárója a) az osztó vonala mögött működő, a tűzoltásvezető által kijelölt állománynak,
b) a vízforrásról működő és a vízforrásnál tartalékban levő gépjárművek, felszerelések kezelőinek,
c) a tartalékba helyezett rajoknak. (3) A háttérparancsnok kötelessége
a) a tűzoltásvezető által meghatározott feladatokat a rendelkezésre álló erőkkel végrehajtani, feladatait – vezetési
törzs szervezése esetén – a háttérparancsnok-helyettessel megosztani. A háttér feladatainak szakszerű ellátása
érdekében javaslatot tesz az általa szükségesnek tartott további beosztások létrehozására,
b) a tűzoltás vezetésében közreműködő, hatáskörébe tartozókat kijelölni,
c) a folyamatos oltóanyag-ellátást biztosítani, d) a gépjárműfecskendők teljesítőképességét figyelembe venni,
e) kijelölni a tömlőőröket, feladatukat meghatározni, f) a folyamatos üzemanyag-ellátást biztosítani, a működő felszerelések hibáinak, működési zavarainak elhárítására
intézkedni, g) a háttér hírforgalmát megszervezni, ha nincs törzstiszt.
22. § (1) A háttérparancsnok-helyettes a háttérparancsnok által meghatározott működési területen az oltás anyagi-technikai,
műszaki ellátottságát szervező, vezető tűzoltó, közvetlen alárendeltje a háttérparancsnoknak; működési területén
elöljárója a háttérparancsnok által kijelölt állománynak. (2) A háttérparancsnok-helyettes kötelességei – működési területe vonatkozásában – megegyeznek
a háttérparancsnokéval. 23. § (1) A törzstiszt a tűzoltásvezető szervező, vezető tevékenységét segítő tűzoltó, a tűzoltásvezető közvetlen alárendeltje.
(2) A törzstiszt a tűzoltásvezetőtől kapott utasítások végrehajtása során elöljárója a riasztott és a tűzoltásban résztvevő
tűzoltóknak. (3) A törzstiszt kötelessége a) rögzíteni a tűzoltásvezető intézkedéseit, és az összekötő közreműködésével továbbítani azokat,
b) szervezni a beavatkozás helyszíne és az irányító állomás közötti hírforgalmat,
c) tájékoztatni és eligazítani az érkező szerek parancsnokait, már a kiérkezésük előtt, az eligazító közreműködésével
– a rádiókapcsolat felvételével – a várható feladatokról,
d) rögzíteni a segítségül érkező erők, eszközök kiérkezésének idejét, létszámát, azok típusát,
e) jelentést tenni a tűzeset helyszínére kiérkező elöljárónak a tűzoltásvezető tartózkodási helyéről,
f) folyamatosan kapcsolatot tartani a vezetési törzs tagjaival és azok tevékenységét elősegíteni,
g) szükség szerint tájékoztatni a sajtó képviselőit, h) fogadni a segítségnyújtásra érkező társszervek parancsnokait, vezetőit, egységeit és azok feladatait
– a tűzoltásvezető utasításai szerint – közölni. 24. § (1) A szakaszparancsnok a tűzoltásvezető, tűzoltásvezető-helyettes által meghatározott területen a tűzoltás szervezését,
vezetését végző tűzoltó, közvetlen alárendeltje a tűzoltásvezetőnek tűzoltásvezető-helyettesnek,
háttérparancsnoknak, háttérparancsnok-helyettesnek. (2) A szakaszparancsnok elöljárója működési területén, a hozzá rendelt személyi állománynak.
(3) A szakaszparancsnok kötelessége a kijelölt erőkkel, eszközökkel a számára meghatározott feladatokat végrehajtani,
vagy végrehajtatni. 25. § (1) A mentési csoport parancsnok a tűzoltásvezető vagy tűzoltásvezető-helyettes által az élet, állat, tárgy mentési
feladatok végrehajtására kijelölt tűzoltók parancsnoka, elöljárója a mentési csoport tagjainak, akiket elsősorban
önként jelentkezők közül kell kiválasztani. (2) A mentési csoport parancsnok önkéntes jelentkezés hiányában a tűzoltásvezető vagy tűzoltásvezető-helyettes
egyetértésével jogosult a csoport tagjainak kijelölésére. (3) A mentési csoport parancsnok kötelessége a meghatározott sorrendben, módon és útvonalon a csoporttal az élet,
állat, tárgy mentést végrehajtani, a csoport tagjai részére a szükséges személyi védőfelszerelések használatát szükség
szerint elrendelni. 26. § (1) A rajparancsnok az esemény helyszínén kijelölt, a hozzá beosztottakat irányító tűzoltó, alárendeltje a tűzoltásvezető,
vagy vezetési törzs irányítási mód alkalmazása esetén a tűzoltásvezető által megjelölt szakaszparancsnoknak.
(2) A rajparancsnok kötelessége a működésére kijelölt területen
a) kapcsolatot tartani az általa vezetett raj tagjaival és a számára meghatározott feladatot a taktikai elveknek
megfelelően végrehajtani, b) személyesen irányítani az elrendelt bontási, megbontási munkálatokat,
c) indokolt esetben kezdeményezni beosztottai váltását, d) jelenteni elöljárójának a tűz alakulását, a tett intézkedéseit, a tűz keletkezési okával kapcsolatos értesüléseit,
megállapításait, a parancsban meghatározott feladat végrehajtását, e) bevonulás elrendelésekor – annak megkezdése előtt – ellenőrizni a létszámot és a felszerelések meglétét,
f) külön utasítás szerint megszervezni a helyszín biztosítását.
27. § (1) Az összekötő a tűzoltásvezető vagy tűzoltásvezető-helyettes utasításait, jelentéseit, visszajelzéseit továbbító tűzoltó,
közvetlen elöljárója az a parancsnok, akihez rendelték. (2) Az összekötő kötelessége minden utasítás, jelentés, visszajelzés vétele és jelentése, azok időpontjának, tartalmának,
valamint a vevő nevének, rendfokozatának, hívószámának, hívónevének feljegyzése.
28. § (1) Az eligazító a parancsnok utasításai szerint meghatározott tájékoztatási feladatot ellátó tűzoltó, közvetlen elöljárója
az a parancsnok, akihez rendelték. (2) Az eligazító kötelessége az utasítások alapján az érkező szerek, felszerelések felállítási és működési helyének kijelölése,
a külső szervek tagjainak, a polgári személyeknek az eligazítása.
29. § (1) A biztonsági tiszt a tűzoltásvezető tevékenységét segítő tűzoltó, a tűzoltásvezető közvetlen alárendeltje;
a tűzoltásvezetővel egyeztetett utasítások végrehajtása során elöljárója a riasztott és a tűzoltásban részt vevő
tűzoltóknak, és más szervezetek helyszínen tartózkodó tagjainak. (2) A biztonsági tiszt kötelessége
a) figyelemmel kísérni a beavatkozó állomány bevetési körülményeit,
b) ellenőrizni az állomány bevetésben eltöltött idejét, létszámát, váltását, – légzőkészülék használata esetén –
levegő mennyiségüket, c) meggyőződni a beavatkozás helyszínén történő elektromos leválasztás, gáz kiszakaszolás, technológiai vezeték
lezárás végrehajtásáról, elvégezni az ezzel járó adminisztratív feladatot,
d) folyamatosan ellenőrizni, hogy a beavatkozásban résztvevők szakszerűen és hatékonyan használják egyéni
védőfelszerelésüket, e) veszélyes anyag szabadba jutásakor folyamatosan egyeztetni a veszélyes anyag beazonosítását végző
szakemberrel, közösen javaslatot tenni a tűzoltásvezetőnek a biztonsági zóna határának meghatározására,
f) a tűzoltásvezetőnek jelezni, ha a tűzoltásvezető által megválasztott taktika véleménye szerint indokolatlanul nagy
veszélyt jelent a beavatkozó állományra, valamint a mentendőkre.
6. A tűzoltási folyamatban közvetlenül résztvevők és a tűzoltással kapcsolatos tevékenységet
végzők kötelességei 30. § A riasztott tűzoltójárműre beosztott személyi állomány:
a) a riasztási jel elhangzását követően felveszi a rendszeresített egyéni védőeszközét, a védősisakját, védőruháját,
védőcsizmáját, kámzsáját, mászóövét, védőkesztyűjét, melyek alól a riasztási esemény függvényében a szer
parancsnoka engedélyezhet könnyítést, b) a riasztott tűzoltójárművön haladéktalanul elfoglalja a helyét, és felkészül a vonulásra, az eset helyszínére
érkezéskor a kapott utasításnak megfelelően végrehajtja a feladatokat,
c) a kapott feladatot a legnagyobb megfontoltsággal, körültekintéssel, a legveszélytelenebb módon, a biztonsági és
munkavédelmi szabályok megtartásával a szükséges egyéni védőfelszerelések alkalmazásával elvégzi; magával
viszi azokat a felszereléseket, amelyek a meghatározott feladatok végrehajtásához szükségesek, munkavégzés
során védi saját és társai életét, testi épségét,
d) az esemény helyszínén a kijelölt helyét csak közvetlen élet- vagy balesetveszély esetén hagyhatja el,
e) minden rendelkezésre álló eszközzel segíti társait, figyelmezteti a veszélyeztetetteket, szükség esetén intézkedik
mentésükről és lehetőség szerint gondoskodik a sérültek, mérgezést szenvedettek ellátásáról,
f) minden lényeges eseményt jelent a közvetlen parancsnokának, és betartja a rádióforgalmazásra vonatkozó
szabályokat. 31. § (1) A tűzoltójármű vezető, gépkezelő a közúti, vízi jármű, kismotorfecskendő, egyéb motorikus felszerelés vezetésére,
kezelésére beosztott tűzoltó. (2) A tűzoltójármű vezető, gépkezelő kötelessége
a) riasztáskor a járművet vonulásra kész állapotba helyezni,
b) vonulás során megtartani a KRESZ vonatkozó előírásait, emberélet, jármű és felszerelés veszélyeztetése nélkül
a helyszínre érkezni, c) a tűzoltás helyszínén a megkülönböztető fényjelzést működtetni,
d) törekedni arra, hogy járművével ne akadályozza a közúti forgalmat, a később érkező rajok felvonulását
és bevetését, oltóanyaggal való táplálását, e) a kiérkezést követően ellenőrizni a táplálás szerelésének megfelelőségét, előkészíteni a szivattyút
a vízszállításhoz, f) betartani a gép kezelésére vonatkozó utasításokat, az üzemzavarokat megelőzni, a bekövetkezetteket lehetőség
szerint elhárítani, g) fagypont alatti hőmérséklet esetén folyamatos vízáramoltatással megakadályozni a szivattyú és a tömlővezeték
befagyását. 32. § (1) A sugárvezető a sugár kezelésével és irányításával megbízott tűzoltó.
(2) A sugárvezető kötelessége a) a sugarat a taktikai elveknek és a kapott utasításnak megfelelően működtetni,
b) sugarával védeni a többi sugárvezetőt és a tűzoltásban résztvevőket,
c) elkerülni a baleset, életveszély és lehetőség szerint a kár okozását,
d) ügyelni arra, hogy a tűz keletkezésére utaló nyomok, tárgyak, lehetőség szerint eredeti helyükön megmaradjanak,
f) az előrehatolást és más irányba való mozgást úgy végezni, hogy visszavonulásának lehetősége mindenkor
meglegyen, életveszélytől, balesettől védve legyen, g) tűzoltáskor elsősorban azokat a szerkezeteket oltani, védeni, amelyek égés vagy hősugárzás hatására
szilárdságukat elveszíthetik, és a szerkezet összeomlását idézhetik elő.
(3) A sugárvezető a nehezen megközelíthető, zárt térben egyedül nem tartózkodhat.
33. § (1) A segédsugárvezető a sugárvezető munkáját elősegítő tűzoltó, a sugárvezető alárendeltje.
(2) A segédsugárvezető kötelessége a) segíteni a sugárvezetőt a sugár irányításában, előrehaladásában és a helyváltoztatás érdekében elhárítani
az előforduló akadályokat, b) szükség szerint végrehajtani a tömlő hosszabbítását,
c) az osztó vonalánál hátrább csak indokolt esetben tartózkodni, de akkor is figyelemmel kísérni a sugárvezetőt,
d) a sugárvezetők utasítása szerint az osztót kezelni, valamint a járművezetővel és a sugárvezetőkkel folyamatos
kapcsolatot tartani. 34. § A híradóügyeletes: a) ellátja a készenléti jellegű szolgálattal rendelkező tűzoltóság működési területén a tűzjelzés fogadásával,
a riasztással kapcsolatos, valamint a jelentési, tájékoztatási és hírösszeköttetési feladatait, közreműködik
az adatszolgáltatás elvégzésében, b) tevékenységét a híradóügyelet ügyrendje szerint végzi,
c) végrehajtja a KI ügyeletének, és az OKF Főügyeletének utasítását a riasztások végrehajtásával kapcsolatosan,
d) saját erők tekintetében végrehajtja a szükséges erők, eszközök riasztását, intézkedik más szervek erőinek,
eszközeinek igénybevételéről, e) törekszik a jelző személy megnyugtatására, célirányos kérdéseivel elősegíti az értékelhető jelzés felvételét,
f) olvashatóan kitölti vagy számítógépen rögzíti a káreset-felvételi lapot, az adatok javítása csak visszaellenőrizhető
módon történhet. g) rögzíti a tűzoltásvezető visszajelzéseit és a tűzesetekkel, műszaki mentésekkel kapcsolatos információkat,
h) a tűzoltóság működési területén, de más katasztrófavédelmi kirendeltség illetékességi területén végzett
beavatkozás esetén, vagy ha utólagos tűzeset jut tudomására, haladéktalanul értesíti az illetékességi terület
szerinti tűzoltóságot. 7. A tűzjelzés és a riasztás
35. § (1) A tűzoltóság részére érkező tűzesetre, robbanásra vagy azok közvetlen veszélyére vonatkozó bármilyen formájú
közlést (a továbbiakban: tűzjelzés) káreset-felvételi lapon írásban vagy elektronikusan rögzíteni kell.
(2) A tűzjelzést – amennyiben az nem a működési terület szerinti tűzoltóságra érkezett – haladéktalanul a működési
terület szerinti tűzoltóságra kell továbbítani. 36. § A működési terület szerinti tűzoltóság szolgálatparancsnoka, akadályoztatása esetén a szolgálatparancsnok-helyettes
vagy a szerparancsnok – a Fővárosi Katasztrófavédelmi Igazgatóság működési területén annak Hírközpontja –,
önkormányzati tűzoltóság esetén a tűzoltóság parancsnoka, akadályoztatása esetén a parancsnok-helyettese, vagy
rajparancsnoka köteles a jelzést annak tartalma – amennyiben van Tűzoltási Műszaki Mentési Terv (a továbbiakban:
TMMT) az abban meghatározottak – alapján értékelni, a riasztási fokozatot meghatározni és egyéb, az esemény
felszámolásához szükséges szervek, egységek értesítésére intézkedni. 37. § (1) A riasztás a készenléti jellegű szolgálatba beosztott személyi állomány és az általuk kezelt gépjárművek, felszerelések,
oltó- és segédanyagok vonulására szóló felhívás. A riasztást az annak elrendelésére jogosult személynek
a riasztólámpa működtetését követően az arra rendszeresített hang- és vizuális jelek vagy élőszó alkalmazásával kell
elrendelni. (2) Az önkormányzati, és a létesítményi tűzoltóság erőinek, eszközeinek riasztási módját az előzőekben foglaltak
figyelembevételével az egység tűzoltóparancsnoka határozza meg. (3) Az adott szer riasztásának befejezése után a legrövidebb időn belül a vonulásra fel kell készülni. Az állandó készenléti
jellegű szolgálattal rendelkező katasztrófavédelmi szerv riasztott szere a riasztáskori tartózkodási helyét kettő percen
belül köteles elhagyni, a vonulást megkezdeni. A csere-felépítményes gépjárművek riasztási normaideje hat perc.
(4) A késleltetett riasztás során a riasztáskori tartózkodási hely elhagyására legfeljebb hat perc áll rendelkezésre az alábbi
esetekben: a) gyakorlat végrehajtása, b) sportfoglalkozás végrehajtása, c) málházási tevékenység végzése,
d) rendezvényen történő részvétel, e) szerkarbantartás végzése, f) üzemanyag és oltóanyag utánpótlása,
g) a szerek rendeltetésüktől eltérő használata során. (5) A tűzeset felszámolásához szükséges erőket a riasztási fokozattal kell kifejezni. A riasztandó különleges gépjárművek
fajtáját és darabszámát a riasztást elrendelő határozza meg, ebben az esetben a riasztási fokozat megnevezése után
a „KIEMELT” szót kell alkalmazni. (6) A riasztási fokozatok:
a) I-es a riasztási fokozat, amelyben a beavatkozáshoz legfeljebb 2 raj, amely félrajokkal is kiadható,
b) II-es a riasztási fokozat, amelyben a beavatkozáshoz 2,5–3 raj,
c) III-as a riasztási fokozat, amelyben a beavatkozáshoz 3,5–4 raj,
d) IV-es a riasztási fokozat, amelyben a beavatkozáshoz 4,5–6 raj,
e) V-ös a riasztási fokozat, amelyben a beavatkozáshoz 6-nál több raj
riasztása szükséges. (7) Ha a jelzésből egyértelműen megállapítható, hogy a beavatkozáshoz az I-es riasztási fokozatban tervezett erőkre,
eszközökre teljes egészében nincs szükség, akkor legalább egy félraj, vagy más különleges szer – amennyiben ezeken
a szereken tűzoltás vezetésére jogosult személy vonul – önálló vonultatására is lehet intézkedni, a riasztási fokozat
ebben az esetben is I-es. (8) Ha a beavatkozás a riasztott erőkkel, eszközökkel számottevő kárnövekedés nélkül nem végezhető el, úgy további
erők, eszközök kirendelésére kell intézkedni. (9) A riasztási fokozathoz tartozó, de nem vonultatható gépjármű helyett a legközelebbi tűzoltóság gépjárművét kell
riasztani, a riasztási fokozat emelése nélkül. 8. A vonulás és a visszajelzési kötelezettség
38. § (1) A vonulás – a káreset-felvételi lap adatai alapján – a riasztott tűzoltó erők és eszközök riasztáskori tartózkodási
helyének elhagyásától a jelzésben meghatározott esemény helyszínére érkezéséig tart.
(2) A vonulást a megkülönböztető fény- és hangjelzés egyidejű használatával, a közúti közlekedésre vonatkozó
jogszabályi előírások keretei között a tűzoltásvezető által kijelölt legelőnyösebb útvonalon és a lehető leggyorsabban
kell végrehajtani. A természeti csapások elhárításához, valamint a kiskiterjedésű gaz- avartüzekhez történő vonuláskor
a megkülönböztető fény- és hangjelzés használata csak életveszély, vagy jelentős kárnövekedés veszélye esetén
rendelhető el. (3) A tűzjelzés alapján a szer parancsnoka a vonulás idejére az egyéni védőfelszerelések kötelező viselése alól – a vonulás
időtartamának és az esemény jellegének figyelembevételével – könnyítést engedélyezhet. Tűzoltó védősisak viselése
alól nem engedélyezhető könnyítés. A gépjárművezetők részére a vonulás idejére olyan rendszeresített sisakot kell
biztosítani, ami a biztonságos vezetést nem akadályozza. (4) Vízi jármű vonulásakor és működésekor a Hajózási Szabályzat előírásait kell betartani.
(5) Az azonos helyről induló járműveknek az intézkedésre jogosult parancsnok által meghatározott sorrendben
és útvonalon kell vonulniuk. (6) A vonulás során a szer parancsnoka beosztottait felkészíti a várható feladatokra.
(7) A kézzel írott vagy elektronikus formában rögzített káreset-felvételi lap egy példányát az állomáshelyéről riasztott szer
parancsnoka magához veszi. Az eredeti példányt a tűzeseti és műszaki mentési adatlaphoz kell csatolni, egy másolati
példányt pedig hitelesített, számozott tömbben kell tárolni. 39. § (1) A vonuló szer parancsnoka visszajelzést ad a vonulás közben történt akadályozó tényezőkről a működési terület
szerinti híradóügyeletnek. (2) A visszajelzés rövid, tömör, lényegre törő, tartalmának lehetővé kell tenni az elöljárók számára, hogy az esemény
állását megismerjék, és következtetni tudjanak a várható fejleményekre.
(3) A jelzéseket, a riasztásokat, a kivonulásokat, a visszajelzéseket és a tett intézkedéseket az ügyeleten, hitelesített
– kézzel írott vagy elektronikus – formában, folyamatosan, időrendi sorrendben rögzíteni kell.
(4) A visszajelzési kötelezettség a vonulás megkezdésétől a bevonulás befejezéséig tart.
9. A tűzoltás előkészítése és a felderítés 40. § (1) A tűzoltás előkészítésekor a helyszínre riasztott rajok elsődleges feladatait kell megszervezni és végrehajtani, a tűzoltás
megkezdése és a folyamatos tűzoltás biztosítása érdekében. (2) A tűzoltásvezetőnek a tűzjelzés – amennyiben van TMMT annak adatai –, a helyismeret, valamint a vonulás közben
szerzett információk alapján döntenie kell a) a szükséges védőfelszerelések használatának elrendeléséről,
b) a szerek működési helyének kijelöléséről, c) a tűzoltás-előkészítés módozatának megválasztásáról.
(3) A működési hely megválasztásánál a tűzoltásvezetőnek figyelembe kell vennie
a) a tűzoltásban részt vevő erők, eszközök biztonságát, épségének megőrzését,
b) azt, hogy a szerek helyének megváltoztatására lehetőleg ne kerüljön sor,
c) azt, hogy a később érkező szerek, felszerelések működési, felállítási helye biztosítható legyen,
d) az oltóanyag pótlásának módját, az oltóanyag helyét, alkalmasságát,
e) a romhatárt. (4) A tűzoltás előkészítésének módozatai
a) sugárszerelés tartályról vagy gyorsbeavatkozó sugár alkalmazása, b) alapvezeték-szerelés az osztó helyének és a táplálás módjának megjelölésével,
c) táplálásszerelés. (5) A tűzoltás előkészítésének módozatát a tűzoltásvezetőnek kell elrendelnie
a) a sugárszerelést tartályról, ha aa) az életmentéshez, vagy a felderítéshez szükséges,
ab) a beavatkozással robbanásveszély vagy jelentős kárnövekedés megakadályozható,
ac) a tartályvízzel a tűz eloltható, ad) a sugár működtethetőségének ideje alatt a folyamatos oltóanyag-ellátás biztosítható;
b) az alapvezeték-szerelést – az osztóhelyének és a táplálás módjának meghatározásával –, ha az elsődleges
információk alapján várhatóan több sugár működésére lesz szükség, amelyek helye pontosan nem határozható
meg; c) a táplálásszerelést, ha az elsődleges információk az előbbi módozatok alkalmazását nem teszik lehetővé és előre
látható a nagy mennyiségű, folyamatos oltóanyagigény. (6) A tűzoltás előkészítése akkor fejeződik be, amikor az (5) bekezdésben meghatározott szerelések megtörténtek
és a folyamatos – a tűzoltáshoz szükséges – oltóanyag-ellátás biztosított.
41. § (1) A felderítés az életmentéssel és a tűzoltással kapcsolatos feladatok meghatározásához, azok biztonságos és hatékony
végrehajtásához szükséges adatgyűjtés és tájékozódás, amely a tűzjelzéstől az utómunkálatok befejezéséig tart.
(2) A felderítésnek ki kell terjednie az élet-, robbanás- és omlásveszélyre, veszélyes anyag jelenlétének megállapítására,
a tűz körülményeire, környezetére, az időjárási viszonyokra, valamint az automatikus tűzjelző berendezések jelzésének
értékelésére, és az egyéb befolyásoló tényezőkre. (3) A felderítés legyen alkalmas
a) az adott és a várható helyzet felmérésére,
b) a helyes megoldás megválasztására és a szükséges feladatok meghatározására,
c) a tűzoltás egyes szakaszai során felmerülő speciális feladatok megoldására,
d) a beavatkozók biztonsága érdekében a szükséges óvintézkedések meghozatalára.
(4) Helyszíni felderítés nélkül a beavatkozás megkezdésére nem adható parancs.
(5) A tűzeset helyszínén a felderítést lehetőleg a tűzoltásvezető és legalább 1 fő tűzoltó végezze. Amennyiben a helyszín
bonyolultsága, valamint az intézkedések összetettsége indokolja, a tűzoltásvezető felderítő csoportokat jelölhet ki.
A felderítő csoport minimális létszáma 2 fő. A felderítés szakszerű végrehajtása és az ennek alapján meghozott
döntések felelőssége ez utóbbi esetben is a tűzoltásvezetőt terhelik.
(6) A felderítés saját munkaterületén minden tűzoltónak kötelessége. Az ennek során észlelteket közvetlen
parancsnokának jelentenie kell. (7) A speciális vagy külön meghatározott felkészültséget, hely- és szakismeretet igénylő esetekben a felderítést felelős
szakember vagy arra alkalmas személy bevonásával kell elvégezni.
(8) A felderítés az adott és várható helyzet figyelembevételével, a tűzoltásvezető által meghatározott módon és
a meghatározott védőfelszerelések és -eszközök alkalmazásával hajtható végre.
10. Az életmentés 42. § (1) Az életveszélybe került személyek mentését – mint az első és legfontosabb feladatot – akár anyagi kár okozásával is el
kell végezni. (2) Közvetlen életveszélyben lévőnek kell tekinteni mindazokat, akik olyan helyzetben, állapotban, körülmények között
vannak, amelyek alkalmasak az emberi életfunkciók megszüntetésére vagy súlyos károsítására, és ezekből saját
erejüknél fogva nem képesek kimenekülni. (3) Közvetett életveszélyben lévőnek kell tekinteni azokat, akik a közvetlen életveszélyből saját erejüknél fogva képesek
menekülni, továbbá mindazokat, akik az életmentés nélkül közvetlen életveszélybe kerülhetnek.
(4) A mentési sorrendet a tűzoltásvezető dönti el. A mentési sorrend meghatározásához a helyszínen tartózkodó orvos,
vagy mentőtiszt véleményét lehetőség szerint ki kell kérni. A veszélyeztetett személy mentését – annak akarata
ellenére is – végre kell hajtani. (5) Az életmentést, ha kényszerítő körülmény másként nem indokolja, legalább két személynek kell végrehajtania.
(6) A tűzoltásvezető az életmentés elrendelésekor dönt a) a közvetlenül vagy közvetetten életveszélybe kerültek mentéséről,
b) a kiürítési és mentési útvonalak kijelöléséről, biztosításának módjáról,
c) az életmentés sorrendjéről, módjáról, eszközeiről, d) a életmentést végrehajtók parancsnokának kijelöléséről.
(7) Az életmentés során olyan mentési módot kell választani, ami a mentendő és a életmentést végző személyekre nézve
a legkisebb kockázattal jár. Életmentésre, kiürítésre mindig a legbiztonságosabb, legkedvezőbb természetes
útvonalat kell választani. Ennek hiányában a tűzoltásvezető döntése alapján a tűzoltóság és más szervezet gépi
eszközei, kézi létrái, kötéltechnikai és egyéb mentőeszközei is használhatók. A mentési útvonalak biztonságát
az életmentés teljes ideje alatt biztosítani kell. 11. A tűzoltás
43. § (1) A tűzoltás során a szükséges erőket, eszközöket, oltóanyagokat tervszerűen kell alkalmazni. A tűz terjedését meg kell
akadályozni, az égést meg kell szüntetni, az égés feltételeit ki kell zárni.
(2) A tűzoltásban résztvevőket határozott, pontos, félreérthetetlen parancsokkal kell utasítani.
(3) Az oltási módszerek közül azokat kell alkalmazni, amelyekkel a tűzoltás az emberéletet, a testi épséget a lehető
legkisebb mértékben veszélyezteti, és a lehető legrövidebb idő alatt, a lehető legkisebb kárral, a lehető legkevesebb
erővel, eszközzel, a lehető leggazdaságosabban végezhető el. (4) A tűzoltás történhet támadással, védelemmel és a kettő együttes alkalmazásával. A tűzoltás alapvető formája
a támadás, amely a tűz szakszerű eloltására irányul. Védelemmel kell a tűzoltást megkezdeni akkor, amikor
a helyszínen rendelkezésre álló erők, eszközök, az oltóanyag mennyisége csak a tűz terjedésének megakadályozására
elegendő. A támadást és a védelmet együtt kell alkalmazni, ha az oltósugarak vonala mögött a tűz fellángolásának,
terjedésének lehetősége fennáll. (5) A bevetett sugarakat úgy kell elhelyezni, hogy azok az oltás érdekében átcsoportosíthatók és élet- vagy balesetveszély
esetén visszavonhatók legyenek. (6) A tűzoltás főbb szakaszai a tűz körülhatárolása, lefeketítése és a tűz eloltása.
(7) A tüzet akkor kell körülhatároltnak tekinteni, ha annak bármilyen irányú terjedési lehetősége kizárt.
(8) A tüzet akkor kell lefeketítettnek tekinteni, amikor a felületen a parázsló égés a jellemző és az égett terület összefüggő
fellángolásának lehetősége kizárt. (9) A tűzoltás akkor fejeződik be, amikor a visszagyulladás lehetősége kizárt, az égés minden látható formája – lánggal
égés, izzás, parázslás – megszűnt. 44. § (1) A tűzoltáshoz azt a vízforrást kell választani, amelyik a rendelkezésre álló erővel és eszközzel hatékonyan használható,
és a tervezett vízmennyiség a működés várható ideje alatt folyamatosan biztosítható.
(2) A tartalék gépjárműfecskendők tartózkodási helyét a már működő fecskendőknél vagy újabb vízforrásoknál úgy kell
kijelölni, hogy zavar esetén az üzemképtelenné vált gépjárműfecskendők a legkisebb időkieséssel pótolhatók
legyenek. (3) A vízforrásra állított működő vagy tartalékfecskendők biztonságáról, a tűz hatásaitól való védelemről gondoskodni
kell. 45. § (1) A tűzoltásvezető szükség szerint dönt a biztonsági tiszti beosztás létrehozásáról.
(2) Az égő, zárt helyiségbe, területre a behatolást a tűzoltásvezető utasítása szerint kell végrehajtani, a behatolásra
kijelöltekről (szolgálati hely, levegőnyomás belépéskor, várható kilépési idő) nyilvántartást kell vezetni.
(3) A zárt helyiségbe, területre a behatolás elsősorban a bejáratokon keresztül történik, és törekedni kell a lehető
legkisebb károkozásra, a mozgás alacsonyan, a padozat közelében, szükség esetén kúszva történik. Ha a bejáratok
igénybevételének akadálya van, a behatolást az egyéb nyílászárókon, vagy – csak különlegesen indokolt esetben –
az épületszerkezeteken bontott nyílásokon is végre lehet hajtani.
(4) A behatolókat a szúróláng hatásának kivédésére fel kell készíteni, a nyílászárók felnyitása előtt szükség szerint
készenléti sugarat kell szerelni, részükre a megfelelő védő- és világítóeszközöket, és a visszavonulás lehetőségét
biztosítani kell, ajtónyitáskor az épület szerkezetek nyújtotta védelmet ki kell használni.
(5) Veszélyt jelző feliratú, jelzésű vagy olyan helyiségbe történő behatoláskor, amelyben veszélyhelyzet feltételezhető
– ha rendelkezésre áll – a helyismerettel rendelkező szakember segítségét, közreműködését igénybe kell venni.
(6) Le- és felhatolásra elsődlegesen a természetes feljárókat kell igénybe venni. A felvonók közül csak biztonsági felvonó
vehető igénybe, vagy a tűz által nem érintett tűzszakaszban lévő, ha annak működését az elektromos leválasztás, vagy
egyéb körülmény nem akadályozza. (7) Az égéstermékek, valamint a felgyülemlett hő elvezetéséről gondoskodni kell természetes vagy mesterséges
szellőztetéssel (elszívásos vagy túlnyomásos ventilláció). 46. § (1) Bármilyen bontási, megbontási munkálatot csak a tűzoltásvezető utasítása szerint lehet végrehajtani.
(2) A bontási, megbontási munkálatok megkezdésekor gondoskodni kell a veszélyeztetett terület kiürítéséről, lezárásáról
és a feladatot végrehajtók kijelöléséről, eligazításáról. (3) Az épület, építmény tartószerkezetének bontása lehetőleg statikus szakember véleményének kikérésével,
– a szükséges biztonsági feltételek megteremtése mellett – csak a tűzoltásvezető irányításával történhet.
12. Az állatok és anyagi javak mentése 47. § (1) Állatok, tárgyak és anyagok mentésénél emberélet és testi épség nem veszélyeztethető, csak az életmentés befejezése
után végezhető. Kivételt képez az olyan anyag, ami az emberekre, az oltásban résztvevőkre közvetlen életveszélyt
jelent, vagy tömegszerencsétlenséget, katasztrófát idézhet elő. (2) Állatmentés csak abban az esetben végezhető, ha valamilyen tűzeset vagy káreset következtében vagy a tűzoltói
beavatkozás elmaradásával az állatok közvetlen életveszélybe kerülnek. 13. Az utómunkálatok
48. § (1) Utómunkálat az a tűz eloltása utáni tevékenység, amely a helyszínen a nem látható, de még esetlegesen meglévő izzó
gócok feltárására és eloltására, a keletkezés bizonyítékainak felderítésére, valamint annak közvetlen környezetében
a további kárnövekedés megakadályozására, vagy baleset- és egyéb veszély elhárítására irányul.
(2) Az utómunkálatok végzésére csak a legszükségesebb erőt, eszközt lehet igénybe venni.
(3) Az utómunkálatok befejezését követően gondoskodni kell a helyszín vagyonvédelmi biztosításáról. A tulajdonos,
használó, bérlő távollétében a rendőrséget vagy az önkormányzatot kell igénybe venni.
(4) Azokban az esetekben, amelyekben a tűzeset olyan területet érintett, ahol gyártottak, felhasználtak vagy tároltak
veszélyes anyagokat, hulladékokat – és ezen körülményekről a tűzoltásvezető tudomással bír – a tűz eloltása utáni
tevékenységek körében a környezeti károk helyszíni felmérése, nyilvántartásba vétele érdekében a tűzoltásvezető
értesíti az illetékes környezetvédelmi felügyelőséget. 49. § (1) A működés teljes időtartama alatt, ha az életmentést, tűzoltást nem hátráltatja, de legkésőbb az utómunkálatok idején
a tűzoltásvezető a tűzesetek vizsgálatára vonatkozó szabályokról szóló rendeletben foglaltak szerint intézkedik
a tűzvizsgálatot elősegítő adatok megszerzéséről, lehetőség szerint a helyszín eredeti állapotának biztosításáról,
megőrzéséről és a tűzvizsgálatot biztosító cselekmények elvégzéséről. (2) Törekedni kell a tűz keletkezési helyét, idejét, okát alátámasztó bizonyítékok megőrzésére.
(3) Bűncselekmény gyanúja esetén a tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló törvényben
meghatározottak szerint kell eljárni. 14. A bevonulás, bevonulás utáni feladatok, a készenlét visszaállítása
50. § (1) A bevonulás megkezdése előtt intézkedni kell a felhasznált felszerelések, eszközök meglétének, állapotának,
működőképességének ellenőrzéséről és a víztartály feltöltéséről. (2) Az adott szer és felszerelés végleges készenlétbe állítását az állomáshelyre érkezéskor a legrövidebb idő alatt el kell
végezni. Pótolni kell az elhasznált üzem- és oltóanyagokat, át kell vizsgálni a beavatkozás során használt
gépjárműveket, eszközöket, személyi felszereléseket, majd azokat meg kell tisztítani, és a szükséges karbantartást el
kell végezni. Gondoskodni kell a járművek, felszerelések szükség szerinti javíttatásáról, vagy cseréjéről.
III. FEJEZET A MŰSZAKI MENTÉS SZABÁLYAI 15. A műszaki mentés során végrehajtandó feladatok
51. § (1) E fejezet a tűzoltóság műszaki mentéssel összefüggő tevékenységét határozza meg, amely magába foglalja a műszaki
mentés előkészítésével, szervezésével, vezetésével és végrehajtásával összefüggő főbb feladatokat.
(2) A műszaki mentési feladatok végrehajtása során értelemszerűen alkalmazni kell az I–II. fejezetben foglaltakat is.
(3) A műszaki mentési tevékenység során különösen a) az épületkároknál, építménybaleseteknél,
b) a közlekedési baleseteknél, c) a természetes vizekben bekövetkezett baleseteknél,
d) a csatornákban, kutakban és egyéb víztározókban bekövetkezett baleseteknél,
e) a közüzemi berendezések, közművek meghibásodásával összefüggő veszélyhelyzeteknél, baleseteknél,
f) a magasban, mélyben, föld alatti üregekben (barlangokban, szakadékokban) bekövetkezett baleseteknél,
g) a veszélyes anyagok szabadba jutásánál, nukleáris baleset során,
h) a természeti csapások során és minden hasonló esetben
az élet- és a vagyonmentés, valamint az alapvető élet- és vagyonbiztonság érdekében végrehajtott tűzoltói
feladatokat kell érteni. (4) Az elsődleges beavatkozás addig tart, amíg a közvetlen veszélyhelyzet meg nem szűnt, vagy az esemény
felszámolásának irányítását az irányításra jogosult szervezet átvette. A tűzoltóság ezután e rendeletben foglalt
feladatait az átvételre jogosult szervezet irányítása mellett végzi.
(5) A műszaki mentés során végrehajtandó főbb feladatok
a) az életmentés, b) a közvetett és közvetlen élet- és balesetveszély elhárítása,
c) az állatok, tárgyak és anyagi javak mentése értékük, pótolhatatlanságuk, az állatjóléti szempontokra vagy
funkcionális fontosságukra tekintettel, d) az esemény által okozott további környezeti károk mérséklése,
e) a közlekedési forgalom helyreállításának elősegítése. (6) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv radiológiai, biológiai, vegyi felderítést és mentesítést végez, amennyiben
az a műszaki mentésre vonatkozó jelzés, vagy a helyszíni felderítés alapján indokolt.
(7) Különös figyelemmel és körültekintéssel kell eljárni a személyek felkutatásánál, mentésénél, figyelembe kell venni
az orvos, vagy a mentők véleményét. Tömeges balesetnél az egészségügyi kárhely parancsnok javaslata alapján
gondoskodni kell a balesetet szenvedettek segítségnyújtási, ellátási helyének kijelöléséről.
16. A műszaki mentés vezetése és szervezete 52. § (1) A tűzoltóság a műszaki mentési tevékenységet végezheti
a) önállóan saját állományával és technikai eszközeivel, b) együttműködve más szervekkel, szervezetekkel mellérendeltségi viszonyban,
c) együttműködve más szervekkel, szervezetekkel, tűzoltói irányítással. (2) A tűzoltóság önállóan hajtja végre a feladatokat a beavatkozás helyszínére történő érkezésekor, ha
a) más beavatkozó szerv még nincs a helyszínen és a késedelmes beavatkozás emberi életet veszélyeztetne,
b) jelentős kárnövekedés következne be, vagy c) eszközei, személyi állománya alkalmas a feladat elvégzésére.
(3) A tűzoltóság más szervvel, szervezettel együttműködve, de önálló feladatként, részfeladatként végzi a műszaki
mentési tevékenységet, ha a) a műszaki mentési tevékenység irányítása, vezetése más szerv, szervezet feladata, vagy
b) a műszaki mentéshez további személyi és tárgyi feltételekre is szükség van.
(4) A tűzoltóság együttműködve más szervekkel, szervezetekkel, tűzoltói irányítással végzi a feladatát, ha annak
végrehajtásához más személyekre és eszközökre is szükség van, de a szakmai feladat tűzoltói irányítást igényel.
(5) A műszaki mentés vezetője a mentésvezető, aki felelős a feladatok gyors és szakszerű végrehajtásáért, a hozzá
beosztott személyi állomány és technikai eszközök balesetmentes működéséért.
(6) Ha indokolt, meg kell alakítani a vezetési törzset. A műszaki mentésnél szervezhető beosztások mentésvezető
és mentésvezető-helyettes, a többi beosztás megegyezik a 6. §-ban foglaltakkal.
(7) A mentésvezető az esemény jellegétől függően, vagy a beavatkozás helyszínén a feladatokkal összhangban további
beosztásokat is szervezhet, vagy a részfeladatok alapján a szervezetet szükséges mértékben csökkentheti.
(8) A helyszínen a tűzoltó egységek, valamint a tűzoltó egységekhez beosztott külső személyek közvetlen irányítását
(vezetését) csak a tűzoltó egység parancsnoka végezheti. 17. A műszaki mentéssel kapcsolatos feladatok
53. § (1) A felderítés során végrehajtandó feladatok
a) az életveszély megállapítása, b) a veszély jellegének meghatározása,
c) a veszélyeztetett terület nagyságának, határának, a biztonsági zónájának megállapítása,
d) döntés a feladatok végrehajtási sorrendjéről, egyidejűségéről, szükséges erők, technikai eszközök biztosításának
módjáról, kirendeléséről, e) az egészségre, testi épségre legkevésbé veszélyes munkafeltételek lehetőségének felderítése.
(2) A beavatkozásnál végrehajtandó feladatok az alábbiak: a) a feladat-végrehajtás műveleteinek, a kapcsolattartás formáinak meghatározása,
b) a műszaki mentési feladatot az életveszély-elhárítás kivételével csak úgy hajtható végre, hogy az a műszaki
mentésben résztvevők testi épségét ne veszélyeztesse, c) beosztott személyi állomány tagjai csak akkor hajthatnak végre önálló elhatározással feladatot, ha életük, testi
épségük veszélybe kerül, d) a feladat végrehajtás során védeni kell a saját és egymás testi épségét,
e) az élet vagy testi épség előre látható veszélyeztetése esetén a feladatot önkéntes jelentkezés alapján kell
végrehajtani, ha erre lehetőség nincs a mentésvezető dönt a kijelölésről,
f) az élet, testi épség kockáztatásával járó feladat végrehajtását a mentésvezető lehetőleg személyesen irányítja,
g) ha a feladat végrehajtása során akadályozó körülmény merül fel, azt haladéktalanul jelenteni kell a közvetlen
irányító parancsnoknak, h) a műszaki mentés addig tart, amíg az élet- és vagyonbiztonsági intézkedésekkel az előre látható életveszély,
a kárnövekedés bekövetkezése csak a tűzoltóság eszközeivel, valamint szaktudásával hárítható el.
18. Tűzoltási Műszaki Mentési Terv 54. § A TMMT a tűzoltáshoz és műszaki mentéshez szükséges tűzoltói erő, eszköz szükségletet tartalmazó, tűzoltást
és műszaki mentést segítő terv, mely az adott létesítmény, terület mentő-tűzvédelmi szempontból legfontosabb
adatait tartalmazza, rajzzal, szöveggel kiegészített formában. 55. § (1) A tűzvédelmi szempontból kiemelt fontosságú létesítményekre, területekre, valamint – a veszélyes katonai
objektumokkal kapcsolatos hatósági eljárás rendjéről szóló Korm. rendeletben meghatározott – veszélyes katonai
objektumokra az emberi élet és a vagyon védelme érdekében TMMT-t kell készíteni.
(2) A TMMT készítésére történő kijelölésnél a hivatásos tűzoltóságnak
a) mélyépítési létesítmények esetén a talajszint alatti helységek számát és azok befogadó képességét,
b) lakóépületek esetén az épületben életvitel szerűen élők számát,
c) közösségi épületek esetén az épület nemzetgazdasági, kulturális jellegét és befogadó képességét,
d) ipari épületek, területek esetén azok veszélyességi besorolását, a gyártott, felhasznált, tárolt anyagok
veszélyességét és mennyiségét, e) honvédségi építmények esetén azok speciális jellegét, a honvédelem rendszerében betöltött kiemelt szerepét,
f) tárolási épületek, területek esetén a tárolt anyagok veszélyességi besorolását és mennyiségét
kell figyelembe venni. (3) A TMMT-re kötelezett létesítmények, területek körét és a TMMT részletes tartalmi, formai követelményeit a főigazgató
határozza meg. 56. § (1) A TMMT elkészítéséhez szükséges adatszolgáltatás hatóság által meghatározott időpontig történő teljesítéséért
a kötelezett létesítmény, terület vezetője a felelős. A TMMT készítéséért a működési terület szerinti hivatásos
tűzoltóság felelős. (2) Az elkészített TMMT-t a működési terület szerinti hivatásos tűzoltóság parancsnokának javaslatára az illetékességi
terület szerinti KI igazgatója hagyja jóvá. (3) A szomszédos megye közigazgatási területére elhelyezkedő településeken található létesítményekre készített TMMT
csak az érintett település szerinti KI igazgatója egyetértésével hagyható jóvá.
(4) A TMMT készítője a jóváhagyott TMMT-t, a jóváhagyást követően 8 munkanapon belül megküldi az érintett
katasztrófavédelmi szerv, valamint az érintett tűzoltóságok részére. (5) A TMMT-k naprakészen tartásához szükséges adatok biztosítása a TMMT készítésére kötelezett létesítmény
vezetőjének feladata. A TMMT-t érintő adatokban történt változást a létesítmény vezetője köteles 15 munkanapon
belül a működési terület szerinti hivatásos tűzoltóság részére megküldeni.
57. § (1) A jóváhagyott TMMT alapján a működési terület szerinti hivatásos tűzoltóság egyszerűsített TMMT-t készít, melyet
a parancsnok hagy jóvá. (2) Az érintett tűzoltóság az egyszerűsített TMMT egy-egy példányát a tűzoltóság gépjárműfecskendőin helyezi el.
58. § (1) A hatályos TMMT-k jegyzékét a létesítmény megnevezésével, címével és a tervezett riasztási fokozattal a KI igazgatója
felterjeszti a főigazgató részére. (2) A felterjesztő az adatokban történt változást, a változást követő 15 munkanapon belül írásban jelenti a főigazgatónak.
IV. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉS 59. § (1) Ez a rendelet 2012. január 1-jén lép hatályba.
(2) Hatályát veszti a tűzoltóság tűzoltási és műszaki mentési szabályairól szóló 1/2003. (I. 9.) BM rendelet, valamint
a tűzoltóságok legkisebb erő- és eszközállományáról, a Riasztási és Segítségnyújtási Tervről, a működési területről,
valamint a tűzoltóságok vonulásaival kapcsolatos költségek megtérítéséről szóló 32/2009. (XI. 30.) ÖM rendelet.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter


text:
72/2011. (XII. 27.) NEFMI rendelete az állam tulajdonába és fenntartásába került egészségügyi intézmények tekintetében vagyonkezelői joggal rendelkező államigazgatási szerv kijelöléséről.
A megyei önkormányzatok konszolidációjáról, a megyei önkormányzati intézmények és a Fővárosi Önkormányzat egyes
egészségügyi intézményeinek átvételéről szóló 2011. évi CLIV. törvény 15. § (3) bekezdésében, valamint Esztergom Város
Önkormányzata egyes intézményeinek átvételéről szóló 2011. évi CLXXXVI. törvény 13. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás
alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § A megyei önkormányzatok konszolidációjáról, a megyei önkormányzati intézmények és a Fővárosi Önkormányzat
egyes egészségügyi intézményeinek átvételéről, valamint Esztergom Város Önkormányzata egyes intézményeinek
átvételéről szóló törvény alapján az állam fenntartásába, illetve tulajdonába került egészségügyi intézmények
vagyonkezelői jogának gyakorlására a Gyógyszerészeti és Egészségügyi Minőség- és Szervezetfejlesztési Intézetet
jelölöm ki. 2. § Ez a rendelet 2012. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Réthelyi Miklós s. k.,
nemzeti erőforrás miniszter


text:
1492/2018. (X. 9.) Korm. határozata a KEHOP-1.6.0-15-2016-00018 azonosító számú, „Logisztikai raktárcsarnok építése” című projekt támogatásának növeléséről.
1. A Kormány
a) egyetért a  KEHOP-1.6.0-15-2016-00018 azonosító számú, „Logisztikai raktárcsarnok építése” című projekt
(a továbbiakban: projekt) támogatásának növelésével, az 1. melléklet szerint,
b) egyetért a  projekt a)  alpont szerinti többlettámogatásának a  Környezeti és Energiahatékonysági Operatív
Program 1. prioritása rendelkezésre álló kerete terhére történő finanszírozásával,
c) egyetért a projekt támogatási szerződésének az 1. melléklet szerinti módosításával.
Felelős: innovációért és technológiáért felelős miniszter
Határidő: 2018. október 15.
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
 3. A Környezeti és Energiahatékonysági Operatív Program éves fejlesztési keretének megállapításáról szóló 1084/2016.
(II. 29.) Korm. határozat 2. mellékletében foglalt táblázat D:93 mezőjében a „0,16” szövegrész helyébe a „0,20” szöveg
lép.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
19/2011. (III. 16.) VM rendelete az arborétumok jegyzékéről.
Az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény 112. § (5) bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. §-ának e) és l) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Arborétumok az 1. mellékletben felsorolt ingatlan-nyilvántartási helyrajzi számú területek.
2. § E rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter


text:
1342/2019. (VI. 11.) Korm. határozata a központi közigazgatási szervek iratanyagának digitalizálással történő hosszú távú megőrzéséről.
A Kormány
 1. felhívja a  központosított irattári szolgáltatásokat a  közfeladatot ellátó szervek iratkezelésének általános
követelményeiről szóló 335/2005. (XII. 29.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 3.  melléklete szerint
kötelezően igénybe vevő államigazgatási szerveket, hogy a  2020. évben a  Korm. rendelet hatálya alá tartozó,
öt évnél régebbi irataikat – ide nem értve a  hatósági eljárások lefolytatásához szükséges iratokat – adják át
a Korm. rendelet szerinti központi szolgáltatónak;
Felelős: a Korm. rendelet 3. melléklete szerinti szervet vezető, irányító vagy felügyelő miniszter
Határidő: 2020. március 31.
2. a digitális átállás elősegítése érdekében egyetért a  Központi Közigazgatási Irattárban 2017. szeptember 14-től
elhelyezett és az 1. pont szerint még elhelyezendő iratanyag esetében – az  iratanyag rendezését követően – azon
iratoknak a Korm. rendelet szerinti központi szolgáltató általi digitalizálásával 2020. évi kezdő időponttal, amelyeket
a Korm. rendelet 3. melléklete szerinti államigazgatási szervek előzményiratként folyamatban lévő ügy intézéséhez
a Központi Közigazgatási Irattárból kikérnek;
3. egyetért azzal, hogy az  1. és 2.  pontban meghatározott feladatok megvalósítása érdekében szükséges források
biztosítására az éves költségvetési tervezés során kerüljön sor;
4. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy – a  belügyminiszter bevonásával – a  2020. költségvetési évtől a  tervezéskor
gondoskodjon az 1. és 2. pont szerinti feladat végrehajtása érdekében szükséges beépülő jellegű forrás biztosításáról
az adott évi központi költségvetés XIV. Belügyminisztérium fejezetében évi 403 177 983 forint összegben úgy, hogy
egyidejűleg az érintett költségvetési fejezetek iratkezelésre tervezett előirányzatát a fejezetek Központi Közigazgatási
Irattárban tárolt, valamint oda beszállítani tervezett iratmennyisége tárolásával, megőrzésével kapcsolatos
költségekkel arányosan csökkenti;
Felelős: pénzügyminiszter
 belügyminiszter
Határidő: a 2020. évi és az azt követő évek költségvetési tervezése során
5. felhívja a  pénzügyminisztert, hogy – a nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter bevonásával –
gondoskodjon a  2.  pont szerinti feladat végrehajtása érdekében a  Korm. rendelet szerinti központi szolgáltató
2019. évi informatikai fejlesztéséhez 150 000 000 forint biztosításáról a  Magyarország 2019. évi központi
költségvetéséről szóló 2018. évi L. törvény 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások
fejezet, 2. Az  állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 2. Társaságokkal kapcsolatos kiadások alcím, 1. Állami
tulajdoni részesedések növekedését eredményező kiadások jogcímcsoport, 1. Az  MNV Zrt. által végrehajtott
részesedésvásárlás, tőkeemelés, pótbefizetés jogcím javára egyszeri jelleggel;
Felelős: pénzügyminiszter
 nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: azonnal
6. felhívja a nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert, hogy az 5. pontban megjelölt forrás rendelkezésre
állását követően a  Nemzeti Dokumentumkezelő Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaság tőkeemelése
érdekében a PRIV-DAT Dokumentum Archiváló és Tároló Korlátolt Felelősségű Társaságban 150 000 000 forint összegű
tőkeemelést hajtson végre;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: az 5. pontban szereplő forrás rendelkezésre állását követően azonnal
7. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy – a  belügyminiszter és a  pénzügyminiszter bevonásával –
vizsgálja meg a kormányhivatalok számára elkülönült, önálló digitális irattár létrehozásának szükségességét, ennek
keretében a  digitális irattár létrehozásának ütemezéséről a  Kormány részére készítsen előterjesztést, amelyben
mérje fel a várható kiadásokat, és tegyen javaslatot a finanszírozás módjára;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 belügyminiszter
 pénzügyminiszter
Határidő: 2019. december 1.
8. felhívja a  belügyminisztert és a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy – a  pénzügyminiszter bevonásával –
a  Kormány részére készítsenek előterjesztést, amelyben tegyenek javaslatot a  Korm. rendelet 1.  mellékletében és
3.  mellékletében felsorolt szervek, valamint a  kormányhivatalok hiteles elektronikus dokumentumként meglévő
iratainak egységesen, a  NISZ Nemzeti Infokommunikációs Szolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaság által
fejlesztett központitárhely-szolgáltatás igénybevételével történő megőrzésére.
Felelős: belügyminiszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
 pénzügyminiszter
Határidő: 2019. december 1.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
224/2006. (XI. 20.) Korm. rendelete a nyugellátások és a baleseti járadék emeléséről.
A Kormány a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló
1997. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) 101. §-a
(1) bekezdésének f) pontjában kapott felhatalmazás alapján – a Tny. 62. §-ának (4) bekezdésében foglaltak végrehajtására – a következőket rendeli el:
1. § (1) 2007. január 1-jétől 4 százalékkal kell emelni a
2007. január 1-jét megelőző időponttól megállapított öregségi nyugdíjat (ideértve a bányásznyugdíjat, a korengedményes nyugdíjat, az egyes művészeti tevékenységet folytatók nyugdíját, a szolgálati nyugdíjat is), rokkantsági
nyugdíjat, baleseti rokkantsági nyugdíjat, özvegyi és szülői nyugdíjat, árvaellátást, valamint baleseti hozzátartozói
nyugellátásokat.
(2) Ha egy személy részére egyidejűleg több jogcímen
folyósítanak nyugellátást, akkor a nyugellátásokat külön-külön kell 4 százalékkal emelni.
(3) Az (1)–(2) bekezdés szerint kell emelni a mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadékot, valamint a mezőgazdasági szakszövetkezeti
tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadékát is.
(4) Az emelést a 2007. január havi ellátásnak
a) a nem társadalombiztosítási ellátás,
b) az egyes személyes szabadságot korlátozó intézke
désekkel, valamint a semmissé nyilvánított elítéléssel
összefüggésben járó emelés, továbbá a nemzeti helytállásért elnevezésű pótlék,
c) az egyes nyugdíjak felülvizsgálatáról, illetőleg
egyes nyugdíj-kiegészítések megszüntetéséről szóló
1991. évi XII. törvény alapján megszüntetett nyugdíj-kiegészítés helyébe lépő pótlék
nélküli összegére kell végrehajtani.
2. § Az özvegyi és a szülői nyugdíj megosztása esetén a jogosultakat a folyósított nyugdíjrész alapulvételével megállapított emelés illeti meg.
3. § Szociálpolitikai vagy szociális biztonsági egyezmény
alapján megállapított nyugellátásnál a magyar szerződő
felet terhelő nyugdíjrészt, illetve nyugdíjat az 1. § szerint
kell emelni.
4. § (1) Azt az öregségi, rokkantsági, baleseti rokkantsági
nyugdíjat, amelyet átmeneti járadék, rendszeres szociális
járadék vagy baleseti járadék megszűnését követő naptól
állapítottak meg, a megszüntetett ellátás megállapításának
időpontját alapul véve kell az 1. §-ban foglaltak szerint
emelni. Ezt az emelt nyugellátást alapul véve kell a hozzá
tartozói, baleseti hozzátartozói nyugellátásokat is megállapítani. (2) Több nyugellátásra való jogosultságot érintő változás esetén a változás időpontjától kezdődően a saját jogú
és a hozzátartozói nyugellátások összegét az 1. §
(1)–(2) bekezdés rendelkezései figyelembevételével kell
továbbfolyósítani olyan összegben, mintha ez az ellátás a
változás napját megelőzően is önállóan került volna folyósításra.
5. § (1) A 2007. január 1-jét megelőző időponttól megállapított baleseti járadékot 2007. január 1-jétől 4 százalékkal
kell emelni.
(2) Azt a baleseti járadékot, amelyet baleseti rokkantsági nyugdíj megszűnését követő naptól állapítottak meg,
a megszüntetett ellátás megállapításának időpontját alapul
véve kell az (1) bekezdésben foglaltak szerint emelni.
6. § (1) A központi költségvetés megtéríti a Nyugdíjbiztosítási Alapnak
a) a bányásznyugdíjak,
b) az egyes művészeti tevékenységeket folytatók öreg
ségi nyugdíjra jogosultságáról szóló 5/1992. (I. 13.) Korm.
rendelet szerint az előadóművészek részére megállapított
öregségi nyugdíjak,
c) a mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi, valamint a mezőgazdasági szakszövetkezeti tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadéka,
d) a polgármester öregségi nyugdíja, valamint közszolgálati járadéka megállapításáról és folyósításáról szóló
209/2006. (X. 17.) Korm. rendelet szerint megállapított
öregségi nyugdíj, valamint közszolgálati járadék
emelésének fedezetét és a végrehajtás költségeit.
(2) Az (1) bekezdés szerinti összegek átutalására, illetőleg elszámolásának módjára külön jogszabály rendelkezései az irányadók.
7. § A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi
LXXXI. törvény végrehajtásáról rendelkező 168/1997.
(X. 6.) Korm. rendelet (a továbbiakban: TnyR.) 11. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„11. § A 2006. december 31-ét követő, de 2008. január
1-jét megelőző időponttól megállapításra kerülő öregségi
teljes nyugdíj legkisebb összege [Tny. 12. § (3) bekezdése] havi 26 830 forint.”
8. § A TnyR. 23. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(1) A 2006. december 31-ét követő, de 2008. január
1-jét megelőző időponttól megállapításra kerülő rokkantsági nyugdíj legkisebb összege [Tny. 29. § (6) bekezdés] a
III. rokkantsági csoportban havi 26 830 forint, a II. rokkantsági csoportban havi 28 040 forint, az I. rokkantsági
csoportban havi 29 070 forint.”
9. § A TnyR. 28. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(1) A 2006. december 31-ét követő, de 2008. január
1-jét megelőző időponttól megállapításra kerülő baleseti
rokkantsági nyugdíj legkisebb összege a III. rokkantsági
csoportban havi 26 900 forint, a II. rokkantsági csoportban
havi 28 260 forint, az I. rokkantsági csoportban havi
29 230 forint.”
10. § A TnyR. 62. §-ának (7) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(7) A saját jogú nyugellátás és az özvegyi nyugdíj, baleseti özvegyi nyugdíj 2007. január 1-jétől havi 59 110 forint összeghatárig folyósítható együtt.”
11. § A TnyR. 64/D. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„64/D. § A 2006. december 31-ét követő, de 2008. január 1-jét megelőző időponttól megállapításra kerülő
árvaellátás legkisebb összege [Tny. 56. § (4) bekezdése]
havi 22 780 forint.”
12. § Ez a rendelet 2007. január 1-jén lép hatályba. A január
hónapra járó ellátást az érintettek számára már emelt
összegben kell folyósítani.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök