text:
174/2011. (XII. 29.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítványok tárgyában
– dr. Bihari Mihály, dr. Kovács Péter, dr. Lenkovics Barnabás és dr. Pokol Béla alkotmánybíró különvéleményével –
meghozta a következő határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezeléséről és
védelméről szóló 1997. évi XLVII. törvény 22. § (4) bekezdése alkotmányellenes, ezért azt megsemmisíti.
2. Az Alkotmánybíróság az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának részletes
szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet 20. számú mellékletében a „Háziorvosi betegforgalmi tevékenység
tételes jelentése” résznek a „Gyógyszer vagy gyógyászati segédeszköz; A rendelést indokoló diagnózis BNO kódja;
A rendelt gyógyszer, gyógyászati segédeszköz TTT-kódja; A rendelt gyógyszer mennyisége (0000.0000) formában”
szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására irányuló indítványt elutasítja. 3. Az Alkotmánybíróság a gyógyszerrendeléshez használandó számítógépes program minősítésének szabályairól szóló
53/2007. (XII. 7.) EüM rendelet 3. § (3) bekezdés d) pontja, 1. számú mellékeltének 1. b) és c) alpontja, 2. b) és c) alpontja,
valamint 3. pontjának „4–12”, illetve „13–18” jelölésű sorai alkotmányellenességének megállapítására irányuló
indítványt elutasítja. 4. Az Alkotmánybíróság az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek rendeléséről és kiadásáról szóló 44/2004. (IV. 28.)
ESzCsM rendelet 7. § (3) bekezdés c) pontja alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
indítvány tárgyában az eljárást megszünteti. Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az egyik indítványozó az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezeléséről és védelméről szóló
1997. évi XLVII. törvény (a továbbiakban: Eüavt.) 22. § (4) bekezdése, az emberi felhasználásra kerülő gyógyszerek
rendeléséről és kiadásáról szóló 44/2004. (IV. 28.) ESzCsM rendelet (a továbbiakban: ESZCSMr.) 7. § (3) bekezdés
c) pontja, valamint az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának részletes
szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm.r.) 20. számú melléklete egyes
szövegrészeinek megsemmisítését kérte. Az indítványozó szerint az Alkotmány 59. § (1) bekezdését sérti az Eüavt. 22. § (4) bekezdése, mivel korlátlan
adatkezelésre ad felhatalmazást a társadalombiztosítás részére, s nem korlátozza sem a kezelt adatok körét, sem
az adatok kezelésének határidejét, így nem tesz eleget „az információs önrendelkezés minimális elvárásainak”.
A Korm.r. 20. sz. mellékletének egyes szövegrészei az Alkotmány 35. § (2) bekezdését sértik, mivel az Eüavt. 22. §
(5) bekezdés b) és c) pontjával ellentétesek. Ugyanis a háziorvosok a támogatás nélküli vényköteles gyógyszerek
tekintetében is adatszolgáltatásra kötelezettek a társadalombiztosítás felé a Korm.r. hivatkozott rendelkezései alapján.
A Korm.r. 20. sz. melléklete emellett az Alkotmány 59. § (1) bekezdését is sérti, mivel „súlyosan veszélyezteti
az állampolgárok háborítatlan magánélethez való jogát”. Az ESZCSMr. 7. § (3) bekezdés c) pontja ellentétesen szabályoz az Eüavt. 22. § (5) bekezdés b) és c) pontjával, ezért sérti
az Alkotmány 37. § (3) bekezdését, mivel a társadalombiztosítási támogatás nélkül kiszolgált vényköteles gyógyszerek
esetében is elrendeli a vényen a TAJ szám és a BNO kód feltüntetését.
2. Egy másik indítványozó a gyógyszerrendeléshez használandó számítógépes program minősítésének szabályairól
szóló 53/2007. (XII. 7.) EüM rendelet (a továbbiakban: EüMr.) 3. § (3) bekezdés d) pontja, 1. számú mellékeltének 1. b) és
c) alpontja, 2. b) és c) alpontja, valamint 3. pontjának „4–12”, illetve „13–18” jelölésű sorai alkotmányellenességének
megállapítását kérte az Alkotmány 59. §-a, illetve 8. §-a alapján. Az indítványozó szerint alkotmányellenes, hogy a TAJ
szám és a BNO kód kezelését rendeleti szintű jogszabály írja elő. Ezek ugyanis olyan kódok, amelyek extra vonalkódba
rejtetten is megőrzik személyes adat-jellegüket. Az EüMr. az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok
kezeléséről és védelméről szóló 1997. évi XLVII. törvényhez (annak 14/A. §-ához) képest tágabban határozza meg
a kezelendő adatok körét, így rendeleti szinten ír elő adatkezelést, törvényi felhatalmazás nélkül. Az indítványozó
hivatkozott a 29/2009. (III. 20.) AB határozatra, amely megsemmisítette egy másik rendelet esetében a TAJ szám és
a BNO kód kezelésére vonatkozó szabályozást a rendeleti szintű szabályozás miatt.
Az Alkotmánybíróság az indítványokat tárgyi összefüggésükre tekintettel az Alkotmánybíróság ideiglenes
ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü.
határozat (ABK 2009. január, 3.; a továbbiakban: Ügyrend) 28. § (1) bekezdése alapján egyesítette és egy eljárásban
bírálta el. II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„8. § (2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg,
alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja.” „35. § (2) A Kormány a feladatkörében rendeletet bocsát ki és határozatot hoz, amelyek törvénnyel nem lehetnek
ellentétesek.” „37. § (3) A Kormány tagja törvényben vagy kormányrendeletben kapott felhatalmazás alapján feladatkörében eljárva,
önállóan vagy más miniszter egyetértésével rendeletet ad ki, amely törvénnyel és kormányrendelettel nem lehet
ellentétes.” „59. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jóhírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint
a magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog.”
2. Az Eüavt. indítvánnyal támadott rendelkezése: „22. § (4) Az egészségbiztosítási szerv részére akkor is továbbítható egészségügyi és személyazonosító adat,
amennyiben ez az egészségügyi ellátás tervezésének, szervezésének elősegítése érdekében – a 4. § (2) bekezdésének
b) pontja szerinti feladatok ellátásához szükséges mértékben – indokolt. Az egészségügyi és személyazonosító
adatokat ebben az esetben kizárólag az egészségbiztosítási szerv adatelemzéssel megbízott dolgozója kezelheti.”
3. A Korm.r. indítvánnyal támadott rendelkezése: „20. számú melléklet a 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelethez
Háziorvosi betegforgalmi tevékenység tételes jelentése (…) Gyógyszer vagy gyógyászati segédeszköz
A rendelést indokoló diagnózis BNO kódja A rendelt gyógyszer, gyógyászati segédeszköz TTT-kódja
A rendelt gyógyszer mennyisége (0000.0000) formában (…)” 4. Az ESZCSMr. indítvánnyal támadott, az indítvány benyújtásakor hatályos rendelkezése:
„7. § (3) A vényen az orvosnak fel kell tüntetni:
c) a beteg nevét, lakcímét, születési idejét és a TAJ számát, valamint betegségének a betegségek nemzetközi
osztályozása szerinti kódját (BNO kód), közgyógyellátott beteg esetén a közgyógyellátási igazolvány számát; (…)”
5. Az EüMr. indítvánnyal támadott rendelkezései: „3. § (3) Nem felel meg a minősítés feltételeinek az a szoftver, amely
(…) d) a felhasználó által kikapcsolható módon tartalmazza a 4. § (1) bekezdés b) pontja szerinti „extra vonalkód”
képzésére és nyomtatására szolgáló funkciót.” „1. számú melléklet az 53/2007. (XII. 7.) EüM rendelethez
Az extra vonalkód adattartalma és műszaki leírása 1. Az „extra vonalkód” adattartalma:
(…) b) a TAJ szám, c) a BNO kód,
(…) 2. Az „extra vonalkód” adattartalmának kódolása: (…)
b) A TAJ szám 9 számjegye. c) A BNO-kód: a nyomtatott vényen szereplő BNO-kód numerikus formában, mely úgy áll elő, hogy a BNO-kód első
karaktere helyett minden esetben az adott karakter ASCII kódja szerepel, 2 számjegy hosszúságban. Ha az eredeti
BNO-kód negyedik karaktere „H”, akkor helyette a vonalkódban „0” érték szerepel, továbbá az ma) pont szerinti bináris
szám értéke „1”. Ha az eredeti BNO-kód negyedik karaktere nem „H”, akkor az ma) pont szerinti bináris szám értéke „0”.
(…) 3. Példa „extra vonalkód” adattartalmára és annak kódolására:
Pozíció Karakter tartalma Hossz Példa Kódolt érték (…)
4–12 a TAJ szám 9 238338038 238338038 13–18 a BNO kód 6 I10H0 731000
(…)”
III. Az indítványok az alábbiak szerint részben megalapozottak.
1. Az Alkotmánybíróság eljárása során elsőként az Eüavt. indítvánnyal támadott rendelkezését vizsgálta meg.
Az indítványozó szerint az Eüavt. 22. § (4) bekezdése korlátlan adatkezelésre ad felhatalmazást a társadalombiztosítási
szerv részére. 1.1. Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 59. § (1) bekezdésében biztosított személyes adatok védelméhez való jog
tartalmát a következők szerint értelmezte: „mindenki maga rendelkezik személyes adatainak feltárásáról és
felhasználásáról. Személyes adatot felvenni és felhasználni tehát általában csakis az érintett beleegyezésével szabad;
mindenki számára követhetővé és ellenőrizhetővé kell tenni az adatfeldolgozás egész útját, vagyis mindenkinek joga
van tudni, ki, hol, mikor, milyen célra használja fel az ő személyes adatát. Kivételesen törvény elrendelheti személyes
adat kötelező kiszolgáltatását, és előírhatja a felhasználás módját is. Az ilyen törvény korlátozza az információs
önrendelkezés alapvető jogát, és akkor alkotmányos, ha megfelel az Alkotmány 8. §-ában megkövetelt feltételeknek.
(…) Az információs önrendelkezési jog gyakorlásának feltétele és egyben legfontosabb garanciája a célhozkötöttség.
Ez azt jelenti, hogy személyes adatot feldolgozni csak pontosan meghatározott és jogszerű célra szabad.
Az adatfeldolgozásnak minden szakaszában meg kell felelnie a bejelentett és közhitelűen rögzített célnak. (...)
A célhozkötöttségből következik, hogy a meghatározott cél nélküli, »készletre«, előre nem meghatározott jövőbeni
felhasználásra való adatgyűjtés és -tárolás alkotmányellenes.” [ABH 1991, 40, 42.; az Eüavt. alkotmányossági vizsgálata
kapcsán legutóbb megerősítette: 67/2011. (VIII. 31.) AB határozat, ABK 2011. július-augusztus, 735.]
1.2. Az Eüavt. 22. § (4) bekezdésének jelenleg is hatályos szövegét – egy kisebb módosítástól eltekintve 2006-ban –
az egyes egészségügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2005. évi CLXXXI. törvény 33. § (2) bekezdése állapította
meg. Ugyanezen törvény 32. §-a vezette be az Eüavt. 22/A-D. §-aiban az ellátásszervező adatkezelésére vonatkozó
szabályokat. Ez utóbbi rendelkezéseket az egyes egészségügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2009. évi
CLIV. törvény 126. § (10) bekezdés b) pontja helyezte hatályon kívül, ám az Eüavt. 22. § (4) bekezdését változatlanul
hagyta. 1.3. Az Eüavt. 22. § (4) bekezdése személyazonosító és egészségügyi adatok továbbítását teszi lehetővé
az egészségbiztosítási szerv részére. Az adattovábbítás célja az egészségügyi ellátás tervezésének, szervezésének
elősegítése, míg az adatkezelés terjedelme az orvos-szakmai és epidemiológiai vizsgálat, elemzés, az egészségügyi
ellátás tervezése, szervezése, költségek tervezése [ld. Eüavt. 4. § (2) bekezdés b) pontja] ellátásához szükséges
mértékhez igazodik. Az Eüavt. fogalmi rendszerében személyazonosító adat a családi és utónév, leánykori név, a nem,
a születési hely és idő, az anya leánykori családi és utóneve, a lakóhely, a tartózkodási hely, a társadalombiztosítási
azonosító jel (TAJ szám) együttesen vagy ezek közül bármelyik, amennyiben alkalmas vagy alkalmas lehet az érintett
azonosítására. Egészségügyi adatnak minősül az érintett testi, értelmi és lelki állapotára, kóros szenvedélyére, valamint
a megbetegedés, illetve az elhalálozás körülményeire, a halál okára vonatkozó, általa vagy róla más személy által
közölt, illetve az egészségügyi ellátóhálózat által észlelt, vizsgált, mért, leképzett vagy származtatott adat; továbbá
az előzőekkel kapcsolatba hozható, az azokat befolyásoló mindennemű adat (pl. magatartás, környezet, foglalkozás).
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az egészségügyi ellátás tervezésének, szervezésének elősegítése, mint
adatkezelési cél nem teszi elengedhetetlenül szükségessé a személyazonosító adatok kezelését. Az egészségügyi
ellátás szervezésének, tervezésének elősegítése általánosságban ugyanis anonimizált egészségügyi adatok
segítségével is biztosítható. Különösen nem indokolt az adatkezelés ilyen formában történő előírása arra tekintettel,
hogy az a jogi intézményrendszer, amely az Eüavt. 22. § (4) bekezdésében meghatározott adattovábbítás jogalkotói
indoka lett volna, nevezetesen az irányított betegellátási rendszerrel összefüggésben az ellátásszervezővel
kapcsolatos ellenőrzési tevékenység biztosítása a társadalombiztosítási igazgatási szerv számára, megszűnt. Így
az Eüavt. 22. § (4) bekezdése a hatályos jogi szabályozási rendszerben valójában pontosan meg nem határozható
tartalmú célból készletező jellegű adatkezelést tesz lehetővé az egészségbiztosítási szerv számára. Ez
az Alkotmánybíróság a fentiekben kifejtett gyakorlata értelmében sérti az Alkotmány 59. § (1) bekezdését, erre
tekintettel az Alkotmánybíróság megsemmisítette az Eüavt. 22. § (4) bekezdését.
2. Az Alkotmánybíróság a továbbiakban a Korm.r. 20. számú melléklete indítvánnyal támadott szövegrészeit vizsgálta.
Az indítványozó szerint a Korm.r. ezen rendelkezései egyrészt ellentétesek az Eüavt. 22. § (5) bekezdés b) és
c) pontjával, miután a társadalombiztosítás által nem támogatott vényköteles gyógyszerek tekintetében is
adatszolgáltatási kötelezettséget írnak elő az OEP felé, másrészt ugyanezen okból sértik az Alkotmány 59. §
(1) bekezdését. Az Eüavt. 22. § (5) bekezdése alapján a társadalombiztosítási igazgatási szerv meghatározott adatok kezelésére
jogosult az egészségbiztosítási finanszírozási jogosultság ellenőrzése érdekében. Így az egészségügyi szolgáltató,
a beutaló orvos, illetve a szolgáltatást igénybevevő azonosítására szolgáló adatok, a szolgáltatást igénybevevő TAJ
számának, közgyógyellátási igazolványának a számának, a megállapított diagnózisnak és a nyújtott szolgáltatás
megnevezésének, kódjának kezelésére jogosítja fel az Eüavt. A Korm.r. 4. §-a alapján a finanszírozóval szerződésben
álló egészségügyi szolgáltató az általa nyújtott, finanszírozás alapjául szolgáló egészségügyi szolgáltatásokról
szolgáltat adatot a finanszírozó részére. Ez az adatszolgáltatás képezi az elszámolás alapját a finanszírozó és
az egészségügyi szolgáltató között. A Korm.r. 20. számú melléklete a háziorvosi szolgáltató részére az Eüavt.-ből, illetve a Korm.r.-ből következő
adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges adatlapot határozza meg. Az Eüavt., a Korm.r. ide vonatkozó
rendelkezései, valamint a Korm.r. 20. számú mellékletének kitöltési útmutatója alapján nem állapítható meg, hogy
a háziorvos az egyébként vényköteles, de az egészségbiztosítás által nem támogatott (esetleg delistázott)
gyógyszerek, gyógyászati segédeszközök tekintetében is adatszolgáltatási kötelezettséggel tartozna az OEP felé.
Az Eüavt. és a Korm.r. 20. számú melléklete támadott szövegrészeinek összevetése alapján az is megállapítható, hogy
a Korm.r. a támadott rendelkezések tekintetében nem szabályozott az Eüavt.-vel ellentétesen. Mindezek alapján
az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a Korm.r. 20. számú mellékletének „Gyógyszer vagy gyógyászati segédeszköz;
A rendelést indokoló diagnózis BNO kódja; A rendelt gyógyszer, gyógyászati segédeszköz TTT-kódja; A rendelt
gyógyszer mennyisége (0000.0000) formában (…)” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására irányuló
indítványt mind az Alkotmány 35. § (2) bekezdése, mind 59. § (1) bekezdése tekintetében elutasította.
3. Az Alkotmánybíróság eljárása során megállapította, hogy az indítványozó által támadott ESzCsMr. 7. § (3) bekezdés
c) pontját a 29/2009. (III. 20.) AB határozat (ABH 2009, 222.; a továbbiakban: ABhat.) – az indítvány benyújtását
követően – 2009. december 31. napjával megsemmisítette. Az Alkotmánybíróság eljárása során ugyanakkor megállapította azt is, hogy az ABhat. kihirdetését követően
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény módosításáról szóló
2008. évi CXI. törvény hatálybalépésével és a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK irányelv átültetésével
összefüggő törvénymódosításokról szóló 2009. évi LVI. törvény 171. §-a 2009. október 1. napjával úgy módosította
az Eüavt.-t, hogy azzal az ABhat. által alkotmányellenesnek minősített és megsemmisített jogszabályi rendelkezéseket
törvényi szinten újraszabályozta. Jelenleg az Eüavt. 14/A. §-a rendelkezik a vények adattartalmáról, s szabályozza a TAJ
szám és a BNO kód kezelésére vonatkozó rendelkezéseket, valamint a gyógyszer, gyógyászati segédeszköz,
gyógyászati ellátás kiszolgáltatója, illetve nyújtója adatkezelési felhatalmazását. Ezeket azonban az Alkotmánybíróság
indítvány hiányában nem vizsgálta. Az Alkotmánybíróság az ESzCsM rendelet 7. § (3) bekezdés c) pontja alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában – mivel annak alkotmányellenességét az ABhat. már megállapította
–, az indítvány okafogyottságára tekintettel, az Ügyrend 31. § e) pontja alapján megszüntette.
4. Az Alkotmánybíróság végül az EüMr. 3. § (3) bekezdés d) pontja, valamint 1. számú melléklete egyes szövegrészeinek
megsemmisítésére irányuló indítvány tárgyában folytatta le az alkotmányossági vizsgálatot.
Az EüMr. kibocsátására a biztonságos és gazdaságos gyógyszer- és gyógyászati segédeszköz-ellátás, valamint
a gyógyszerforgalmazás általános szabályairól szóló 2006. évi XCVIII. törvény (a továbbiakban: Gyftv.) 77. §
(2) bekezdés i) pontja alapján került sor. A Gyftv. több rendelkezésében is szól a gyógyszer- és gyógyászati
segédeszköz-rendeléshez felhasználható program követelményeiről (így pl. a Gyftv. 45. §-a az orvosok által
használandó minősített, vényírásra alkalmas szoftver követelményeiről). Az EüMr. a szoftver minősítésének szabályait
és kritériumait szabályozza. Az EüMr. tehát maga nem rendelkezik adatkezelésről, hanem felsorolja azokat
a követelményeket, amelyeknek a minősített szoftvernek meg kell felelnie annak érdekében, hogy a magasabb szintű
jogszabályoknak megfelelő vény írására alkalmas legyen. Az indítványozó arra hivatkozással kérte az EüMr. egyes rendelkezéseinek megsemmisítését, hogy azok rendeleti
szinten rendelkeznek a TAJ szám és a BNO kód kezeléséről. A TAJ szám és a BNO kód vényen történő feltüntetéséről
azonban nem az EüMr., hanem az Eüavt. 14/A. §-a rendelkezik. Így az adatkezelés ebben az összefüggésben nem
az EüMr.-en, hanem az Eüavt.-n alapul. A szoftver funkciója szerint azt a célt szolgálja, hogy a vényt író orvosnak
a Gyftv.-ben foglalt követelményeknek megfelelően ajánljon fel az OEP által támogatott (TTT kóddal rendelkező)
gyógyszert, gyógyászati segédeszközt. Az EüMr azokat a feltételeket határozza meg, amelyek mellett a szoftver
alkalmas kezelési, illetve ellátási alternatívákat ajánlani, s egyúttal információt nyújtani az egyes alternatívákhoz
kapcsolódóan a várható költségeket, a beteget terhelő kiadásokat illetően.
Az EüMr. rendelkezéseiből nem következik, hogy a szoftver engedélyezése során el lehetne térni az Eüavt.
rendelkezéseitől. Az Eüavt. rendelkezéseinek végrehajtását, az ennek megfelelő vények kiállítására alkalmas szoftver
alkalmazását a szoftver minősítése során a jogalkalmazó (OEP) érvényesíti. Amennyiben a szoftver az Eüavt.
rendelkezéseinek nem felel meg, az nem jogalkotási, hanem jogalkalmazási kérdés.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság az indítványt ebben a részében is elutasította.
A határozat Magyar Közlönyben történő közzététele az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 41. §-án
alapul. Budapest, 2011. december 28. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1245/2011. (VII. 18.) Korm. határozata a Nemzeti Eszközkezelő felállításához és működésének megkezdéséhez szükséges forrásokról.
1. A Kormány felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a Nemzeti Eszközkezelő működéséhez szükséges forrásokat
olyan mértékben biztosítsa, amely lehetővé teszi, hogy a Nemzeti Eszközkezelő 2014. december 31-ig összesen
legfeljebb ötezer ingatlant vásároljon meg. Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: folyamatos 2. A Nemzeti Eszközkezelő felállítása, működése, illetve az ehhez szükséges források biztosítása érdekében a Kormány
az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 38. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében elrendeli a Magyar
Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet
3. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére 2000,0 millió forint átcsoportosítását a melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal Semjén Zsolt s. k.,
miniszterelnök-helyettes


text:
11/2019. (IV. 30.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 22. § (1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást
adom ki:
1. § A  kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény (a továbbiakban: Kit.) 221.  § (2)  bekezdése alapján
2019.  május 1. napjától 2019. október 31. napjáig terjedő időtartamra dr. Hankó Balázs Zoltánt az  orvosés egészségtudományi felsőoktatás fejlesztési stratégiájáért felelős miniszteri biztosnak nevezem ki.
2. § A  miniszteri biztos feladata az  orvos- és egészségtudományi felsőoktatás fejlesztési stratégiájának kidolgozása,
ennek keretei között különösen:
a) az orvos-, gyógyszerész- és egészségtudományi képzés megújítása, annak gyakorlati súlypontú fejlesztése,
b) az orvos-, egészségtudományi képzést folytató egyetemek kutatási, fejlesztési eredményeinek,
versenyképességének erősítése,
c) az orvos-, gyógyszerész és egészségtudományi idegen nyelvű, nemzetközi képzés fejlesztése,
d) az orvos- és egészségtudományi fejlesztési stratégiát támogató szabályozási keretrendszerre és
infrastrukturális fejlesztésre vonatkozó javaslatok előkészítése,
e) az orvos- és egészségtudományi felsőoktatási képzés finanszírozási kérdéseivel és az  ehhez kapcsolódó
erőforrás-gazdálkodással kapcsolatos javaslatok kialakítása,
f ) az a)–e) pont szerinti feladatkörökkel összefüggésben az emberi erőforrások minisztere által meghatározott
eseti, egyedi feladatok ellátása. 3. § A miniszteri biztos egyebekben ellátja az Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról
szóló 16/2018. (VII. 26.) EMMI utasítás miniszteri biztosra vonatkozó feladatait.
4. § A  miniszteri biztos tevékenységét a  miniszter az  oktatásért felelős államtitkár útján irányítja. Az  oktatásért felelős
államtitkár a  miniszteri biztos irányításával kapcsolatos tevékenységének ellátása során szorosan együttműködik
az egészségügyért felelős államtitkárral.
5. § A miniszteri biztos a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról
szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. § (9) bekezdés a) pontja szerint havi bruttó 373 950 Ft összegű díjazásra és az állami
vezetői juttatásokról szóló 275/2015. (IX. 21.) Korm. rendelet 3.  § (1)  bekezdés 6.  pontjában meghatározott
juttatásokra jogosult.
6. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában a Kit. 22. § (3) bekezdése szerinti titkárság nem segíti.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszti a miniszter biztos kinevezéséről szóló 25/2018. (XI. 9.) EMMI utasítás.
Dr. Kásler Miklós s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
1166/2012. (V. 22.) Korm. határozata a Versenyszféra és a Kormány Állandó Konzultációs Fóruma feladatainak ellátásához szükséges források biztosítása érdekében a rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban: Áht.) 33. § (1) bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva elrendeli a Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezetben a 2. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
8. A Versenyszféra és a Kormány Állandó Konzultációs Fórumával kapcsolatos kiadások alcím létrehozását.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal 2. az Áht. 21. § (6) bekezdése alapján a Versenyszféra és a Kormány Állandó Konzultációs Fóruma feladatainak ellátásához
600,0 millió forint 1. melléklet szerinti egyszeri átcsoportosítását rendeli el elszámolási, a fel nem használt rész
tekintetében visszafizetési kötelezettséggel a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 2. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 8. A Versenyszféra és a Kormány Állandó Konzultációs Fórumával kapcsolatos kiadások alcím javára,
a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 3. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: átcsoportosításra: azonnal elszámolásra és a visszafizetési kötelezettség teljesítésére: 2013. február 15.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
209/2006. (X. 17.) Korm. rendelete.  a polgármester öregségi nyugdíja, valamint közszolgálati járadéka megállapításáról és folyósításáról
A Kormány a polgármesteri tisztség ellátásának egyes
kérdéseiről és az önkormányzati képviselők tiszteletdíjáról szóló 1994. évi LXIV. törvény (a továbbiakban: Pttv.)
19. §-ának (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján
a következőket rendeli el:
A polgármester öregségi nyugdíja, közszolgálati
járadéka igénylésének és megállapításának szabályai
1. § (1) A polgármester öregségi nyugdíjra, illetve közszolgálati járadékra való jogosultsága tisztségének megszűnése napján nyílik meg.
(2) A polgármester öregségi nyugdíja, illetve közszolgálati járadéka megállapítása kérelemre történik.
(3) A polgármester kérelmét tisztsége megszűnése napjától számított három hónapon belül a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) szerinti öregségi nyugellátás igénylésére
rendszeresített igénybejelentő lapon, az igény elbírálására
hatáskörrel rendelkező, lakóhely szerint illetékes nyugdíjbiztosítási igazgatóságnál, illetve a MÁV ZRt. Nyugdíj
Igazgatóságnál (a továbbiakban együtt: megállapító szerv)
nyújthatja be.
(4) A kérelemhez csatolni kell az 1. melléklet szerinti
igénybejelentő pótlapot és az (5) bekezdésben meghatározott igazolást.
(5) Annak a helyi önkormányzatnak a jegyzője, főjegyzője (a továbbiakban együtt: jegyző) igazolja a polgármester öregségi nyugdíjának, illetve közszolgálati járadékának megállapításához szükséges adatokat a 2. melléklet
szerint, amelynél a polgármester tisztsége megszűnt.
(6) A megállapított öregségi nyugdíjat, illetve közszolgálati járadékot a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság vagy a
MÁV ZRt. Nyugdíj Igazgatóság (a továbbiakban együtt:
folyósító szerv) folyósítja.
A közszolgálati járadék összege és folyósítása 2. §
(1) A megállapító szerv külön határozatban dönt a közszolgálati járadék megállapításáról és annak összegéről.
(2) A közszolgálati járadék összegét annak az öregségi
nyugdíjnak a Pttv. 13/B. §-ának (2) bekezdése szerinti százalékos mértékében kell meghatározni, amely a polgármestert a jogosultság megnyílása időpontjában az öregségi
nyugdíjra vonatkozó jogszabályok rendelkezései alkalmazásával megilletné.
(3) A közszolgálati járadék összegét a megállapítás naptári évét követő minden év január 1-jétől a Tny. 62. § (4) és
(5) bekezdése alapján megvalósult tényleges nyugdíjemelés mértékének összegével együtt kell folyósítani.
3. § (1) A folyósító szerv a közszolgálati járadékot havonta,
önállóan, vagy az általa folyósított és a polgármestert megillető egyéb ellátással együtt folyósítja. A közszolgálati járadékot az egyéb ellátástól elkülönítetten kell kezelni.
(2) A közszolgálati járadék összegének évenkénti változásáról nem kell határozatot hozni.
(3) A közszolgálati járadék folyósításának időtartama
alatt a polgármester a munkavégzésre irányuló jogviszony
létesítését köteles a folyósító szervnek bejelenteni.
4. § (1) A folyósító szerv a bejelentést követően a munkavégzésre irányuló jogviszony kezdő időpontjától határozattal intézkedik a közszolgálati járadék folyósításának
megszüntetéséről.
(2) A közszolgálati járadék folyósítása a jogosult elhalálozásának napját magában foglaló naptári hónap utolsó
napjával megszűnik.
(3) Ha a közszolgálati járadék folyósítása alatt a polgármester kérelmére öregségi, rokkantsági vagy baleseti rokkantsági nyugdíjat állapítanak meg, a folyósító szerv határozatban intézkedik a közszolgálati járadék folyósításának a
Pttv. 13/B. § (4) bekezdésének b) pontja szerinti, a nyugdíj
megállapításának időpontjától történő megszüntetéséről.
5. § Ha a polgármester a munkavégzésre irányuló jogviszonya, illetőleg rokkantsági (baleseti rokkantsági) nyugdíja
megszűnését a 3. melléklet szerinti adatlapon bejelenti a
folyósító szervnek, az határozattal intézkedik a megszüntetett közszolgálati járadék időközi emelésekkel növelt
összegének újrafolyósítása iránt.
A polgármester öregségi nyugdíjának,
illetve közszolgálati járadékának a Nyugdíjbiztosítási
Alap részére történő megtérítésének szabályai 6. § (1) A polgármester öregségi nyugdíjának, illetve közszolgálati járadékának megfelelő összeget a központi költségvetés a Nyugdíjbiztosítási Alap részére megtéríti.
(2) Amennyiben a folyósító szerv a 7. § (1) bekezdés
szerinti határidőig intézkedik a polgármester részére megállapított öregségi nyugdíjnak, illetve közszolgálati járadéknak a folyósítása iránt, a 2006. évben folyósított összeget a helyi önkormányzat téríti meg a Nyugdíjbiztosítási
Alap részére, amelynek fedezetét a helyi önkormányzat a
Magyar Köztársaság 2006. évi költségvetéséről szóló
2005. évi CLIII. törvény 5. számú mellékletének 10. pontja szerinti előirányzatból igényelheti.
7. § (1) Amennyiben a folyósító szerv 2006. december
1-jéig intézkedik a polgármester 1. § szerinti kérelmére
megállapított öregségi nyugdíj, illetve közszolgálati járadék folyósítása iránt, a 2006. évben folyósított összeg 8. §
(2) bekezdése szerinti megtérítése érdekében a 4. melléklet
szerinti adatlap megküldésével tájékoztatja a jegyzőt.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés szerinti adatlap a jegyzőhöz 2006. december 8-ig nem érkezik meg, úgy a (7) bekezdésben foglalt szabályokat kell alkalmazni.
(3) A jegyző az (1) bekezdés szerinti adatlap kézhezvételét követő három napon belül a Magyar Államkincstár
területileg illetékes Igazgatósága (a továbbiakban: Igazgatóság) részére eljuttatja (szükség esetén a postai utat elkerülve). Az adatlap Igazgatósághoz való beérkezésének
végső határideje 2006. december 13-a.
(4) Az Igazgatóság a beérkezett adatlapot, annak beérkezését követő három napon belül, az Önkormányzati és
Területfejlesztési Minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) részére megküldi. A adatlap minisztériumhoz való
beérkezésének végső határideje 2006. december 18-a.
(5) A minisztérium a beérkező adatlap alapján öt napon
belül gondoskodik a 4. melléklet szerinti összeg helyi önkormányzatok részére történő utalványozásáról.
(6) A jegyző az (1) bekezdés szerinti adatlap kézhezvételét követően, legkésőbb 2006. december 27-ig gondoskodik a 4. melléklet szerinti összeg Nyugdíjbiztosítási
Alap részére történő megtérítéséről.
(7) 2007. január 1-jétől a polgármester öregségi nyugdíjának, illetve közszolgálati járadékának a Nyugdíjbiztosítási Alap részére történő megtérítésére, elszámolására az
államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998.
(XII. 30.) Korm. rendelet 114. §-a (9) bekezdésének rendelkezésében foglaltakat kell alkalmazni.
Értelmező és záró rendelkezések 8. § E rendelet alkalmazásában
a) baleseti rokkantsági nyugdíj: a Tny. 4. § (1) bekez
désének d) pontjában meghatározott baleseti rokkantsági
nyugdíj; b) közszolgálati járadék: a Pttv. 13/B. §-ában szabályozott feltételek esetén megállapított járadék;
c) munkavégzésre irányuló jogviszony: a legalább három hónapot elérő, illetve azt meghaladó, a Pttv. 13/B. §
(4) bekezdésének a) pontjában meghatározott, díjazással
(jövedelemmel) járó tevékenység;
d) öregségi nyugdíj: a Tny. 4. § (1) bekezdésének
b) pontjában meghatározott nyugdíj;
e) polgármester: az a foglalkoztatási jogviszonyban
tisztségét ellátó polgármester, főpolgármester, megyei
közgyűlés elnöke, alpolgármester, főpolgármester-helyettes, a megyei közgyűlés alelnöke, akinek a megbízatása a
Pttv. 2. § (1) bekezdésének a) pontja, illetve (2) bekezdésének a) és b) pontja szerint szűnik meg;
f) polgármester öregségi nyugdíja: a Pttv. 13/A. §-ában
szabályozott feltételek esetén megállapított nyugdíj;
g) rokkantsági nyugdíj: a Tny. 4. § (1) bekezdésének
c) pontjában meghatározott rokkantsági nyugdíj.
9. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba azzal, hogy rendelkezéseit első ízben a 2006. évi általános önkormányzati választásokon a mandátumát vesztett
polgármester tekintetében kell alkalmazni.
(2) Az e rendeletben foglalt, a polgármester öregségi
nyugdíjának megállapítására és folyósítására vonatkozó
rendelkezéseket a társadalmi megbízatású polgármesterre,
alpolgármesterre is alkalmazni kell azzal, hogy az alpolgármester tisztsége megszűnésének időpontjára vonatkozó rendelkezések alatt a Pttv. 2. § (2) bekezdésének a) és
b) pontját kell érteni.
(3) Az e rendeletben foglalt eltérésekkel a polgármester
öregségi nyugdíja, illetve közszolgálati járadéka összegének megállapítására, folyósítására, a jogorvoslatra, a jogalap nélkül felvett nyugdíj, illetve közszolgálati járadék
visszafizetésére, a követelés érvényesítésére (ideértve a
tartozás mérséklését, elengedését, fizetési kedvezmény
engedélyezését is), valamint a bejelentési és adatszolgáltatási kötelezettségre a Tny. és a végrehajtásáról szóló kormányrendelet öregségi nyugdíjra irányadó rendelkezéseit
kell alkalmazni.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
320/2015. (VII. 27.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény
9. §-a alapján – a belügyminiszter BM/11657-2/2015. számú előterjesztésére – Plancak Julin (születési hely, idő: Kula
[Jugoszlávia], 1972. október 3.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2015. július 8. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
246/2012. (IX. 28.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Pálffy Balázst
2012. október 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2012. szeptember 14. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
2066/2008. (V. 31.) Korm. határozata a Magyar Köztársaság Kormánya és az Észak-atlanti Szerződés Szervezete közötti, a NATO Légiszállítást Kezelő Szervezetnek a Magyar Köztársaság területén való településéről és működéséről szóló Megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány 1. egyetért a Magyar Köztársaság Kormánya és az
Észak-atlanti Szerződés Szervezete közötti, a NATO Légiszállítást Kezelő Szervezetnek a Magyar Köztársaság területén való településéről és működéséről szóló Megállapodás (a továbbiakban: szerződés) bemutatott szövegével;
2. felhatalmazza a honvédelmi minisztert vagy az általa
kijelölt személyt a szerződés bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a külügyminisztert, hogy a szerződés szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
4. elfogadja a szerződés kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a szerződés végleges szövegének
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány a honvédelmi minisztert jelöli ki.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
29/2004. (III. 16.) KE határozata bírák felmentéséről.
Az Országos Igazságszolgáltatási Tanács előterjesztésére Dománé dr. Kassay Éva Anikót
2004. március 10-i hatállyal, dr. Homolya László Bélát
2004. március 22-i hatállyal bírói tisztségéből felmentem. Budapest, 2004. március 10.
Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
28/2011. (HK 7.) HM határozata rendszeresítésre kerülő hadfelszerelésekről.
A Rendszeresítési Bizottság javaslatának figyelembe
vételével az alábbi hadfelszerelések rendszeresítését rendelem el:
1. RÁBA H25.206 típusú, EURO-3 károsanyag-kibocsátási osztályú, katonai terepjáró bázisjárművek az
alábbi felépítményekkel szerelt változatokban:
– RÁBA H25.206 DAE-001 típusú, 8 m3-s vízszállító
katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek tábori körülmények közötti ivó- és technológiai vízellátásának a biztosítása;
– RÁBA H25.206 DAE-003 típusú, ISO 10’ szabványos méretű KF-2 konténer-szállító, gépkocsi szerelő
karbantartó katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek haditechnikai eszközeinek tábori körülmények közötti mobil technikai kiszolgálásának szakági konténerek szállításával történő
biztosítása (gépkocsi szerelő-, karbantartó műhelygépkocsi), valamint az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően egyéb ISO 10’-s illetve KF-2 szabványos méretű
szakági konténerek szállítása;
– RÁBA H25.206 DAE-004 típusú, ISO 20’-s 1C
szabványos méretű konténer-szállító, ADR FL osztályú, mentesítő anyag szállító, katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek rendszeresített és
használatban lévő felszereléseinek, mentesítő és veszélyes
anyagainak szállítása az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően ISO 20’-s 1C szabványos méretű szakági
konténerekkel;
– RÁBA H25.206 DAE-006 típusú, Palift T13 hidraulikus, horgos emelő berendezéssel szerelt, konténerszállító katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek rendszeresített és
használatban lévő felszereléseinek, anyagainak szállítása,
valamint le- felrakodása az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően ISO 10’-s szabványos méretű szakági
konténerek, valamint sík és ponyvásplatók szállításával;
– RÁBA H25.206 DAE-007 típusú, ISO 10’ szabványos méretű KF-2 konténer-szállító, ADR FL osztályú,
akkumulátortöltő katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek haditechnikai eszközeinek tábori körülmények közötti mobil technikai kiszolgálásának szakági konténerek szállításával történő
biztosítása (akkumulátortöltő műhely gépkocsi), valamint
az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően egyéb
ISO 10’-s illetve KF-2 szabványos méretű szakági konténerek szállítása;
– RÁBA H25.206 DAE-008 típusú, ISO 20’-s 1CC
szabványos konténerszállító katonai hűtő gépkocsi terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek tábori élelmezési
ellátásának biztosítása (hűtőgépkocsi) szakági konténerek
szállításával, valamint az ellátáshoz szükséges romlandó
élelmiszerek szállítása az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően ISO 20’-s 1CC szabványos méretű konténerekben történő szállítással;
– RÁBA H25.206 DAE-008 típusú, ISO 20’-s 1CC
szabványos konténerszállító, katonai kenyérszállító
gépkocsi terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek tábori élelmezési
ellátásának biztosítása (kenyérszállító gépkocsi) szakági
konténerek szállításával, valamint az ellátáshoz szükséges
kenyér- és pékáruk szállítása az egységrakomány-képzési
elveknek megfelelően ISO 20’-s 1CC szabványos méretű
konténerekben történő szállítással;
– RÁBA H25.206 DAEL-001 típusú, ADR EX/II
osztályú, platós lőszerszállító katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek rendszeresített és
használatban lévő felszereléseinek, anyagainak és lőszerek szállítása, az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően;
– RÁBA H25.206 DAEL-002 típusú, PK 9501 B önrakodó daruval szerelt, ADR EX/II osztályú, platós lőszerszállító katonai terepjáró bázisjármű
Rendeltetése: A katonai szervezetek rendszeresített és
használatban lévő felszereléseinek, anyagainak és lőszerek szállítása, valamint le- felrakodása az egységrakomány-képzési elveknek megfelelően;
2. RÁBA H14.240 AEL-103 típusú, katonai tehergépjármű, páncélozásra alkalmas fülkével és RÁBAMAC védelmi készlettel
Rendeltetése: A Magyar Honvédség katonai kontingenseinél jelentkező logisztikai szállítási feladatok (katonai szakanyagok, szakfelszerelések és egységrakományok, valamint a csapatok személyi állományának a szállítása) végrehajtására szolgáló platós változatú katonai terepjáró tehergépjármű, mely fokozottabb személyi védelmet nyújt a vezetőfülkében tartózkodók részére;
3. MB U5000 BM 437.430 típusú, páncélozott katonai terepjáró sebesültszállító bázis-jármű
Rendeltetése: a Magyar Honvédség katonai kontingensei harctéren összegyűjtött sebesült személyi állománya
egészségügyi biztosítási feladatainak az ellátása, valamint
bázisjármű 3 fős személyzetén kívül opcionálisan 2 fő fekvő, vagy 1 fő fekvő és 2 fő ülő, vagy 4 fő ülő testhelyzetben
lévő sérült magasabb szintű ellátási helyre (ROLE-2) való,
fokozottabb személyvédelmet biztosító körülmények közötti elszállítása;
4. Páncélozott sebesült kihordó jármű (SKJ)/
BTR-80M-MED/ Rendeltetése: A sérültek elsősegélyben részesítése és a
fegyveres küzdelem zónájából az ellátó tagozathoz történő
kimentése.
A Rendszeresítési Bizottság javaslata alapján elrendelem továbbá a MiG-29B típusú vadászrepülőgépek és a
MiG-29UB típusú harci-gyakorló vadászrepülőgépek
rendszerből való kivonását a fegyverzetükkel és a típushoz
tartozó földi kiszolgáló berendezésekkel.
Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
19/2016. (X. 28.) AB határozata a Kúria Kvk.IV.37.934/2016/2. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Czine Ágnes, dr. Pokol Béla, dr. Stumpf István,
dr. Sulyok Tamás és dr. Szalay Péter alkotmánybírók különvéleményével meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Kúria Kvk.IV.37.934/2016/2. számú végzése az Alaptörvény IX. cikk
(1) bekezdése vonatkozásában alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisíti.
2. Az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt egyebekben visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
I. [1] 1. Az  indítványozó műsorszolgáltató 2016. október 15-én érkeztetett beadványában az  Alaptörvény 24.  cikk
(2)  bekezdés d)  pontja, az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a,
a  választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény (a  továbbiakban: Ve.) 233.  § (1)  bekezdése, valamint
a  népszavazás kezdeményezéséről, az  európai polgári kezdeményezésről, valamint a  népszavazási eljárásról szóló
2013. évi CCXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 1. § (1) bekezdése és 79. § (3) bekezdése alapján alkotmányjogi
panasszal fordult az Alkotmánybírósághoz.
[2] Alkotmányjogi panaszában az  indítványozó a  Kúria Kvk.IV.37.934/2016/2. számú végzése alaptörvényellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte az Alkotmánybíróságtól.
[3] 2. Az  alkotmányjogi panasz előzményeként, 2016. október 2-án megtartott országos népszavazást megelőzően,
2016. szeptember 27-én 22:50 perckor az  indítványozó műsorszolgáltató az alábbi, 22 másodperces műsorszámot
adta közre:
„00:00:00 – 00:00:02 Társadalmi célú reklám
00:00:02 – 00:00:05 Egy fiatal férfi a következőket mondja:
»Szeretem Magyarországot és szavazok október 2-án«.
00:00:06 – 00:00:09 Egy idősebb úr a következőket mondja:
»Szeretem Magyarországot és szavazok október 2-án«.
00:00:10 – 00:00:13 Egy fiatal hölgy a következőket mondja:
»Szeretem Magyarországot és szavazok október 2-án«.
00:00:13 – 00:00:16 Kék háttéren fehér betűkkel kiírva és alatta narráció:
»Szavazzon október 2-án!«
00:00:16 – 00:00:22 Fehér alapon szöveg és a magyar címer
»Készült Magyarország Kormánya megbízásából«.
00:00:19 – 00:00:22 Társadalmi célú reklám.”
[4] 3. Egy magánszemély kérelmező 2016. szeptember 28-án kifogást nyújtott be a  Nemzeti Választási Bizottsághoz
(a  továbbiakban: NVB). Kifogásában előadta, hogy a  műsorszolgáltató lineáris média-szolgáltatásában
2016.  szeptember 27-én 22:50-kor társadalmi célú reklámként közzétett, a  2016. október 2-án megtartott
népszavazáson való részvételre buzdító műsorszám Ve. 2.  § (1)  bekezdés a), c) és e)  pontjába, 146.  § a)  pontjába
és 147/F.  § (2)  bekezdésébe, az  Nsztv. 69.  §-ába, valamint a  médiaszolgáltatásokról és a  tömegkommunikációról
szóló 2010. évi CLXXXV. törvény (a továbbiakban: Mttv.) 203. § 55. pontjába ütközően törvénysértő volt. Álláspontja
szerint a  műsorszám politikai reklámnak volt tekinthető, amelyet ezért a  Kormány 50 perces időkerete terhére
lehetett volna csupán közzétenni.
[5] Az NVB a  111/2016. számú határozatában a  kifogást elutasította. Határozata indokolásában célja szerint
megkülönböztette a társadalmi célú reklámot a politikai reklámtól azzal az érveléssel, hogy az előbbi közérdekűsége
kizárja valamely párt, politikai mozgalom vagy a kormány, illetve ezek céljának, tevékenységének népszerűsítését,
támogatására való ösztönzését. A  Kúria és az  Alkotmánybíróság jogértelmezésére hivatkozással a  népszavazáson
való részvételre a Kormány megbízása alapján ösztönző médiatartalom közérdekűsége nem vonható kétségbe.
[6] Az NVB a  konkrét tényállás alapján arra a  következtetésre jutott, hogy a  vitatott médiatartalom nem a  választói
akarat befolyásolását célozta, hanem az  Alaptörvény XXIII.  cikk (7)  bekezdése szerinti alapjog gyakorlását
szorgalmazta, így nem hordozott politikai üzenetet. A  műsorszám közérdekű üzenetnek minősült, amely
közvetetten azt a  célt szolgálta, hogy a  népszavazás intézménye töltse be funkcióját, az  adott kérdésben
megvalósulhasson a közvetlen demokrácia.
[7] Az NVB határozata indokolásában azt is kifejtette, hogy a népszavazási kampányban résztvevők eltérő álláspontja
miatt, bizonyítékok nélkül nem volt köztudomású ténynek tekinthető az, hogy a Kormánnyal ellentétes álláspontot
képviselők a  népszavazástól való távolmaradásra szólítottak fel. Ezért a  kérelmező bizonyításának hiányában nem
fogadta el azt a  kérelmezői álláspontot, amely szerint a  vitatott műsorszámot az  ellentétes politikai álláspont
összefüggésében politikai reklámnak, ezért a Kormány 50 perces időkeretének terhére kellett volna közzétenni.
[8] 4. A magánszemély kérelmező felülvizsgálati kérelme alapján eljáró Kúria Kvk.IV.37.934/2016/2. számú végzésében
a Nemzeti Választási Bizottság 111/2016. számú határozatát megváltoztatta; megállapította, hogy az  indítványozó
műsorszolgáltató 2016. szeptember 27-én 22:50 perckor három alkalommal, „Szeretem Magyarországot és szavazok
október 2-án.” jelmondatú, valamint a „Szavazzon október 2-án!” jelmondatú műsorszám közlésével megsértette
a  választási eljárás politikai reklám közzétételére vonatkozó rendelkezését; illetve kötelezte a  szolgáltatót, hogy
a végzés rendelkező részét a közlésétől számított három napon belül a jogsértő közlésekkel azonos napszakban és
ahhoz hasonló módon tegye közzé.
[9] A Kúria végzése indokolásában kifejtette, hogy hivatalos tudomása van arról, hogy a  kampánynak nem csak
a feltett kérdés mikénti megválaszolása, hanem a részvétel vagy a távolmaradás is részét képezte, a választópolgári
döntést tehát a kampányban résztvevők részéről többirányú befolyás érte. A népszavazási kampányban a politikai
diskurzus részét képezte a  részvételre és a  népszavazástól való távolmaradásra ösztönző kampánytartalom.
Ebben a  kontextusban a  Kormány megbízásából készült, a  részvételre ösztönző reklám nem függetleníthető
a  népszavazás szervezőjének céljától. Ezáltal a  közlésben megjelent a  Kormány támogatására való ösztönzés, ami
azonban a politikai reklám ismérve. Mivel az Mttv. 203. § 64. pontja esetén a műsorszám akkor minősül társadalmi
célú reklámnak, ha az  nem politikai reklám, ezért a  műsorszám önmagában vett közérdekű célját a  népszavazási
kampány tartalma és iránya felülírta. A  Kúria mindezek alapján a  közzétett műsorszámot politikai reklámnak
minősítette. Ezt követően megállapította, hogy a  vitatott műsorszám nem a  megfelelő idősávban került adásba,
ezért sérült az Mttv. 32. § (3) bekezdése folytán alkalmazandó Ve. 147/A. § (4) bekezdése, majd a döntése rendelkező
részében foglalt jogkövetkezményt alkalmazta. A  Kúria azt is rögzítette, hogy a  magánszemély kérelmező
kifogásában és felülvizsgálati kérelmében sem bizonyította, hogy a  műsorszolgáltató a  helytelenül társadalmi
célú reklámként közölt műsorszámot a  Kormány 50 perces időkeretét túllépve sugározta, ezért a  Ve. 147/F.  §
(2) bekezdésének megsértését, valamint a Ve. alapelvi szabályainak megsértését nem lehetett megállapítani.
[10] 5. A Kúria végzése ellen a műsorszolgáltató fordult alkotmányjogi panasszal az Alkotmánybírósághoz. Indítványában
az Alaptörvény IX. cikk (1)–(2) bekezdésében, a XXIII. cikk (7) bekezdésében, valamint a XXVIII. cikk (1) bekezdésében
biztosított jogainak sérelmére hivatkozott.
II. [11] 1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.
(2) Magyarország elismeri és védi a  sajtó szabadságát és sokszínűségét, biztosítja a  demokratikus közvélemény
kialakulásához szükséges szabad tájékoztatás feltételeit.
(3) A  demokratikus közvélemény kialakulásához választási kampányidőszakban szükséges megfelelő tájékoztatás
érdekében politikai reklám médiaszolgáltatásban kizárólag ellenérték nélkül, az  esélyegyenlőséget biztosító,
sarkalatos törvényben meghatározott feltételek mellett közölhető.”
„XXIII.  cikk (7) Mindenkinek joga van országos népszavazáson részt venni, aki az  országgyűlési képviselők
választásán választó. Mindenkinek joga van helyi népszavazáson részt venni, aki a helyi önkormányzati képviselők és
polgármesterek választásán választó.”
„XXVIII. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat vagy valamely perben a jogait és
kötelezettségeit törvény által felállított, független és pártatlan bíróság tisztességes és nyilvános tárgyaláson, ésszerű
határidőn belül bírálja el.”
„28. cikk A bíróságok a jogalkalmazás során a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel
összhangban értelmezik. Az Alaptörvény és a jogszabályok értelmezésekor azt kell feltételezni, hogy a józan észnek
és a közjónak megfelelő, erkölcsös és gazdaságos célt szolgálnak.”
[12] 2. A Ve. alkalmazott rendelkezései:
„146. § E fejezet alkalmazásában
a) politikai reklám a  médiaszolgáltatásokról és a  tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény
(a továbbiakban: Mttv.) 203. § 55. pontjában meghatározott politikai reklám, azzal az eltéréssel, hogy a párt, politikai
mozgalom és kormány alatt jelölő szervezetet és független jelöltet kell érteni.
[…]
147.  § (1) A  médiaszolgáltató egyenlő feltételek mellett – különös tekintettel a  politikai reklámok számára,
megjelenési sorrendjére, időtartamára és az  adásba kerülés időpontjára – teheti közzé a  jelöltet, illetve listát
állító jelölő szervezetek és a  független jelöltek politikai reklámjait. Közös jelölt, illetve közös lista esetén a  jelölő
szervezetek együttesen jogosultak a politikai reklám megrendelésére.
(2) A politikai reklámhoz véleményt, értékelő magyarázatot fűzni tilos.
(3) A politikai reklám közzétételéért a médiaszolgáltató ellenszolgáltatást nem kérhet, és nem fogadhat el.
(4) Az  audiovizuális médiaszolgáltatásban közzétételre szánt politikai reklám megrendelője köteles a  reklám
feliratozásáról vagy jelnyelvi tolmácsolással való ellátásáról gondoskodni.
(4a) A szavazás napján politikai reklámot nem lehet közzétenni.
(5) A politikai reklám közzétételére egyebekben az Mttv. rendelkezéseit kell alkalmazni.
147/A.  § (1) Az  országgyűlési képviselők általános választását megelőző kampányidőszakban a  közszolgálati
médiaszolgáltatók lineáris médiaszolgáltatásukban a  Nemzeti Választási Bizottság által – valamennyi országos
lista jogerős nyilvántartásba vételét követően – a  (2)  bekezdésben foglaltak szerint meghatározott időtartamban
kötelesek közzétenni az országos listát állító jelölő szervezetek politikai reklámjait.
(2) Az  országgyűlési képviselők általános választását megelőző kampányidőszakban a  pártlistát állító jelölő
szervezetek politikai reklámjainak közzétételére rendelkezésre álló időtartam négyszázhetven perc, a  nemzetiségi
listát állító jelölő szervezetek politikai reklámjainak közzétételére rendelkezésre álló időtartam százharminc
perc. A  jelölő szervezetek rendelkezésére álló időtartamot az  egyes pártlisták, illetve az  egyes nemzetiségi
listák között egyenlő arányban kell felosztani. A  jelölő szervezet rendelkezésére álló időtartamot közszolgálati
médiaszolgáltatónként egyenlő arányban kell felosztani.
(3) A  politikai reklámot a  közszolgálati médiaszolgáltató a  legnagyobb éves átlagos közönségaránnyal bíró
médiaszolgáltatásában teszi közzé.
(4) A  közszolgálati médiaszolgáltató naponta három alkalommal, a  6–8, 12–14 és 18–20 óra között kezdődő
idősávokban, megszakítás nélkül köteles biztosítani a  politikai reklámok közzétételét. A  pártlistát állító jelölő
szervezetek, illetve a  nemzetiségi listát állító jelölő szervezetek politikai reklámjait egymást követően kell közzétenni.
A politikai reklámok megjelenési sorrendjét az esélyegyenlőség biztosítása érdekében naponta változtatni kell.
(5) A  közszolgálati médiaszolgáltató a  jelölő szervezet által megjelölt napon és idősávban köteles a  politikai
reklámot közzétenni. A jelölő szervezet politikai reklám közzétételét egy idősávban naponta csak egyszer, legfeljebb
egyperces időtartamban kérheti.
(6) A  médiaszolgáltató abban az  esetben köteles a  politikai reklámot közzétenni, ha a  jelölő szervezet legkésőbb
a közzétételt megelőző második napon átadja az általa készített politikai reklámot.
147/B. § A 147/A. §-ban foglalt rendelkezéseket az Európai Parlament tagjainak választásán is alkalmazni kell azzal,
hogy a rendelkezésre álló műsoridő tartama az összes lista és az összes közszolgálati médiaszolgáltató tekintetében
együttesen háromszáz perc.
147/C. § A 147/A. §-ban foglalt rendelkezéseket a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek választásán is
alkalmazni kell azzal, hogy
a) annak a nyolc jelölő szervezetnek a politikai reklámjait kell közzétenni, amelyek országos összesítésben a legtöbb
képviselő- és polgármesterjelöltet állították; a közös jelölteket és listákat a jelölés arányában kell figyelembe venni,
b) a  rendelkezésre álló műsoridő tartama az  összes lista és az  összes közszolgálati médiaszolgáltató tekintetében
együttesen háromszáz perc.
147/D.  § A  nemzetiségi önkormányzati képviselők általános választásán a  szavazás napját megelőző napon
a közszolgálati médiaszolgáltató lineáris médiaszolgáltatásában az országos listát állító jelölő szervezetek politikai
reklámjait egy alkalommal, politikai reklámonként legfeljebb 30 másodperces időtartamban köteles közzétenni.
A közzétételre a 147/A. § (3) és (6) bekezdését alkalmazni kell.
147/E. § A közszolgálati médiaszolgáltató a 147/A–147/D. §-ban foglaltakon túl további politikai reklámot nem tehet
közzé.
147/F.  § (1) Az  általános választást megelőző kampányidőszakban a  147/A–147/E.  § szabályozása alá nem
tartozó, országosan elérhető lineáris médiaszolgáltatást nyújtó médiaszolgáltató – a  politikai reklám közlésére
szolgáló országos lineáris médiaszolgáltatásának vagy médiaszolgáltatásainak megjelölésével – legkésőbb
a  választást megelőző ötvenedik napon közli a  Nemzeti Választási Bizottsággal, ha biztosítani kívánja politikai
reklám közzétételének lehetőségét. Amennyiben a  határidőig nem nyilatkozik, politikai reklámot nem tehet
közzé. A  Nemzeti Választási Iroda a  választások hivatalos honlapján a  nyilatkozatot tett médiaszolgáltatót és
a médiaszolgáltatások megnevezését, illetve a közzétételre biztosított időtartamot közzéteszi.
(2) A  politikai reklám közzétételére a  147/A–147/E.  § rendelkezéseit – a  147/A.  § (3)  bekezdése kivételével – kell
megfelelően alkalmazni azzal, hogy az  országgyűlési képviselők általános választásán, az  Európai Parlament
tagjainak választásán és a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek választásán
a) a politikai reklámok közzétételére szánt, az egy médiaszolgáltatásra eső időtartamot a médiaszolgáltató határozza
meg, de az nem lehet kevesebb, mint az egy közszolgálati médiaszolgáltatóra eső időtartam fele,
b) a médiaszolgáltatónak az (1) bekezdés szerinti bejelentésben az a) pont szerinti időtartamot is meg kell jelölnie,
c) ha az  a)  pont szerinti időtartam eltér az  egy közszolgálati médiaszolgáltatóra eső időtartamtól, a  Nemzeti
Választási Bizottság az  egyes jelölő szervezetek rendelkezésére álló időtartamot arányosan csökkentett, illetve
megnövelt mértékben állapítja meg.”
[13] 3. Az Nsztv. alkalmazott rendelkezései:
„69.  § Országos népszavazási kampányidőszakban politikai reklámot a  kezdeményezés szervezői, továbbá
a kezdeményezés szervezésében részt nem vevő, de országgyűlési képviselőcsoporttal rendelkező pártok tehetnek
közzé. A politikai reklámok közzétételére az Európai Parlament tagjainak választásán irányadó szabályokat kell alkalmazni.”
[14] 4. Az Mttv. alkalmazott rendelkezései:
„32. § (1) A politikai reklám, közérdekű közlemény és társadalmi célú reklám közzétételének megrendelője, továbbá
az, akinek ezek közzétételéhez érdeke fűződik a  közzététel időpontja kivételével nem gyakorolhat szerkesztői
befolyást a médiaszolgáltatásra.
(2) A politikai reklámnak, a közérdekű közleménynek és a társadalmi célú reklámnak – e jellegét tekintve – azonnal
felismerhetőnek és más médiatartalmaktól megkülönböztethetőnek kell lennie. A  más médiatartalmaktól való
megkülönböztetés módja a lineáris médiaszolgáltatásban
a) audiovizuális médiaszolgáltatás esetében optikai és akusztikus módon történő,
b) rádiós médiaszolgáltatás esetében akusztikus módon történő
figyelemfelhívás.
(3) Választási kampányidőszakban a  választási eljárásról szóló törvény szabályai szerint lehet politikai reklámot
médiaszolgáltatásban közzétenni. Választási kampányidőszakon kívül politikai reklám kizárólag már elrendelt
népszavazással összefüggésben közölhető. A politikai reklám tartalmáért a médiaszolgáltató nem felel. Amennyiben
a  politikai reklám közzétételére irányuló igény megfelel a  választási eljárásról szóló törvényben foglaltaknak, úgy
mérlegelés nélkül köteles közzétenni azt.
(4) Politikai reklám, közérdekű közlemény és társadalmi célú reklám közzétételekor a  közzététel megrendelőjét
egyértelműen meg kell nevezni.
(5) A közérdekű közlemény közzétételéért a médiaszolgáltató ellenszolgáltatást nem kérhet.
(6) A  közszolgálati, a  közösségi és a  jelentős befolyásoló erejű médiaszolgáltató köteles közzétenni a  hivatásos
katasztrófavédelmi szerv közérdekű közleményét, amennyiben az  az emberi életet vagy vagyonbiztonságot
veszélyeztető vagy károsító események várható bekövetkezéséről, a  már bekövetkezett ilyen események
következményeinek enyhítéséről, elvégzendő feladatokról tájékoztat. A  közzétételre a  médiaszolgáltató legnagyobb
éves átlagos közönségaránnyal rendelkező médiaszolgáltatásában, és – a 36. § (6) bekezdésben foglalt esetet kivéve –
a médiaszolgáltató által meghatározott módon kerül sor. A közzétételi kötelezettség ezen események helyszíne szerinti
vételkörzetben működő helyi médiaszolgáltatás médiaszolgáltatóját is terheli.
(7) A  közérdekű közlemény időtartama az  egy percet nem haladhatja meg. E  korlátozás nem vonatkozik a  15.  §,
illetve a (6) bekezdés szerinti közérdekű közleményre.
(8) A médiaszolgáltató kérelmére a Médiatanács – a kérelem beérkezésétől számított tizenöt napon belül, igazgatási
szolgáltatási díj ellenében – hatósági határozatában dönt, hogy a  kérelem tárgyát képező közlemény közérdekű
közleménynek, társadalmi célú reklámnak vagy politikai reklámnak minősül-e.
(9) Nem minősül burkolt kereskedelmi közleménynek valamely vállalkozás társadalmú célú, közérdekű
szerepvállalásáról történő tájékoztatás, azonban az  ilyen beszámolókban kizárólag a  vállalkozás neve, logója
és védjegye tüntethető fel, valamint – amennyiben a  társadalmi szerepvállaláshoz szorosan kapcsolódik –
terméke, szolgáltatása jeleníthető meg. Nem jelenhet meg a  beszámolóban a  vállalkozás jelszava, kereskedelmi
közlemény részlete, és a tájékoztatás nem ösztönözhet kifejezetten a vállalkozás termékének megvásárlására, vagy
szolgáltatásának igénybevételére.”
„203.  § […] 55. Politikai reklám: valamely párt, politikai mozgalom vagy a  kormány népszerűsítését szolgáló vagy
támogatására ösztönző, illetve azok nevét, célját, tevékenységét, jelszavát, emblémáját népszerűsítő, a  reklámhoz
hasonló módon megjelenő, illetve közzétett műsorszám. […]
64. Társadalmi célú reklám: politikai reklámnak nem minősülő, üzleti érdekeltséget nem tartalmazó, reklámcélokat
nem szolgáló, ellenérték fejében vagy anélkül közzétett felhívás vagy közérdekű üzenet, amely valamely közérdekű
cél elérése érdekében kíván hatást gyakorolni a médiaszolgáltatás nézőjére vagy hallgatójára.”
III. [15] 1. Az  Alkotmánybíróság eljáró tanácsa az  Abtv. 56.  § (1)  bekezdésében foglaltak alapján elsőként azt vizsgálta
meg, hogy az  alkotmányjogi panasz befogadható-e, vagyis megfelel-e az  Abtv.-ben foglalt, a  panaszok
befogadhatóságára vonatkozó formai és tartalmi törvényi követelményeknek.
[16] Az Alkotmánybíróság eljáró tanácsa megállapította, hogy az  alkotmányjogi panasz megfelelt az  előterjesztésére
vonatkozó formai követelményeknek.
[17] Az Abtv. 27.  §-ában meghatározott egyedi ügyben érintett az  indítványozó, hiszen az  alkotmányjogi panasszal
támadott ügy kötelezettje. A panasz az Abtv. 27. § b) pontjában foglaltaknak is eleget tett: az indítványozó részére
további jogorvoslati lehetőség nem állt rendelkezésre.
[18] Az alkotmányjogi panasz – az  Alaptörvény IX.  cikk (1)  bekezdésének sérelmét állító részében – az  Abtv. 52.  §
(1b)  bekezdés a)–f )  pontjaiban foglalt feltételeknek is megfelelt. Az  indítványozó megjelölte az  Abtv. 27.  §-át,
az  Nsztv. 79.  § (3)  bekezdését, valamint a Ve. 233.  § (1)  bekezdését, amelyek megalapozzák az  Alkotmánybíróság
hatáskörét az  indítvány elbírálására; megjelölte az  Alkotmánybíróság által vizsgálandó bírói döntést; megjelölte
az  Alaptörvény megsértett rendelkezését; kifejtette az  Alaptörvényben biztosított joga sérelmének lényegét,
előadta a  támadott döntés alaptörvény-ellenességére vonatkozó okfejtését; előterjesztett kifejezett kérelmet
a támadott bírói döntés megsemmisítésére.
[19] Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a panasz a törvényes határidőn belül érkezett.
[20] 2. Az Abtv. 29. §-a alapján az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának további feltétele, hogy az alkotmányjogi
panasz a  bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség lehetőségét vagy alapvető alkotmányjogi
jelentőségű kérdést vessen fel. E két feltétel alternatív jellegű, így az egyik fennállása önmagában is megalapozza
az Alkotmánybíróság érdemi eljárását {erről lásd: 3/2013. (II. 14.) AB határozat, Indokolás [30], illetve 34/2013. (XI. 22.)
AB határozat, Indokolás [18]}. A  feltételek meglétének a  vizsgálata az  Alkotmánybíróság mérlegelési jogkörébe
tartozik.
[21] A jelen alkotmányjogi panasszal összefüggésben az  Alkotmánybíróság eljáró tanácsa úgy ítélte meg, hogy
a  támadott végzésnek a  véleménynyilvánítás és a  médiatartalom-szerkesztés szabadságát érintő jogértelmezése
felveti a  bírói döntést érdemben befolyásoló alaptörvény-ellenesség lehetőségét, ezért a  panaszt a  IX.  cikk
(1) bekezdésének sérelmét állító részében – a 2016. október 19-i ülésén meghozott korábbi döntésével – befogadta.
[22] 3. Az  indítványozó alkotmányjogi panaszában a  XXIII.  cikk (7)  bekezdésében, valamint a  XXVIII.  cikk
(1) bekezdésében biztosított jogainak sérelmére is hivatkozott.
[23] Az Alkotmánybíróság azonban azt állapította meg, hogy a tisztességes bírósági eljáráshoz való jogával [Alaptörvény
XXVIII.  cikk (1)  bekezdés] összefüggésben nem adott elő megfelelő indokolást, a  népszavazáshoz való jog
[Alaptörvény XXIII. cikk (7) bekezdés] pedig jogi személy létére nem illeti meg.
[24] Az Alkotmánybíróság ezért az alkotmányjogi panaszt ezen részeiben az Abtv. 64. § d) pontja alapján visszautasította.
IV. [25] Az alkotmányjogi panasz megalapozott. [26] 1. Az  Alkotmánybíróság jelen ügyben azt vizsgálta, hogy a  véleménynyilvánítás és a  sajtó szabadságát, jelen
esetben a  médiatartalom-szerkesztés szabadságát megsértette-e a  Kúria döntése azáltal, hogy az  Mttv.-ben és
a  Ve.-ben előírt szabályok betartásán túl egy társadalmi célú reklám közlése előtt azt is elvárta az  indítványozó
műsorszolgáltatótól, hogy a  népszavazási kampány aktuális állásának tartalmát és irányát is figyelembe vegye, és
az alapján döntsön egy közérdekű célt tartalmazó műsorszám társadalmi célú reklámként való közreadásáról.
[27] 2. Az  Alkotmánybíróságnak az  alkotmányjogi panasz alapján folytatott eljárásokban elsősorban jogvédelmi
szerepe van, mert az Abtv. 26–27. §-ai értelmében az a  feladata, hogy az Alaptörvényben biztosított alkotmányos
alapjogoknak ténylegesen érvényt szerezzen.
[28] Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény 24.  cikk (1)  bekezdésének értelmében az  Alaptörvény védelmének legfőbb
szerve. Ennek megfelelően az Alkotmánybíróság az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdésének d) pontja alapján a bírói
döntéseket az  alkotmányosság szempontjából ellenőrizheti, és jogköre a  bírói döntést érdemben befolyásoló
alaptörvény-ellenesség vizsgálatára és kiküszöbölésére korlátozódik. Az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 27.  §-ában
szabályozott hatáskörében eljárva a bírói döntés és az Alaptörvény összhangját biztosítja.
[29] 3. Az  Alkotmánybíróság áttekintette az  Alaptörvény érintett rendelkezéseit, az  indítványozó műsorszolgáltató
tevékenységre vonatkozó jogi környezetnek az  ügy eldöntése szempontjából legfontosabb szabályait és
alkotmánybírósági gyakorlatát.
[30] 3.1. Az  Alkotmánybíróság a  7/2014. (III. 7.) AB határozatban átfogóan foglalkozott az  Alaptörvény IX.  cikk (1) és
(2)  bekezdésében foglalt szólás- és sajtószabadság értelmezésével, és kifejtette, hogy a  sajtószabadság, amely
felöleli valamennyi médiatípus szabadságát, kitüntetett helyet foglal el az  Alaptörvény alapjogi rendjében,
mivel a  sajtó a  véleménynyilvánításnak, a  véleményformálásnak és a  véleményalkotáshoz nélkülözhetetlen
információszerzésnek az  eszköze, amelynek egyik legfontosabb alkotmányos küldetése a  közügyek alakulásában
releváns körülmények bemutatása (Indokolás [40] és [48]).
[31] Az Mttv. 3. §-a az Alaptörvény rendelkezéseit szem előtt tartva írja elő, hogy „Magyarországon a médiaszolgáltatások
szabadon nyújthatók, a  sajtótermékek szabadon közzétehetők, az  információk és a  vélemények
a tömegkommunikációs eszközök útján szabadon továbbíthatók, a nyilvános vételre szánt magyarországi és külföldi
médiaszolgáltatások szabadon elérhetők. A médiaszolgáltatás és a sajtótermék tartalmának meghatározása szabad,
a médiaszolgáltató és a sajtótermék kiadója felelősséggel tartozik e törvényben foglaltak betartásáért.”
[32] A médiaszolgáltatás tartalmának szabad meghatározása magában foglalja az  adott műsorszolgáltató
reklámpolitikájának szabadon történő kialakítását is. A népszavazási kampány során a műsorszolgáltató szabadon
dönthet arról, hogy egyrészt a Ve. 147/F. § (1) bekezdése alapján biztosítani kívánja-e politikai reklám közzétételének
lehetőségét, másrészt az Mttv. 32. §-a alapján közzétesz-e társadalmi célú reklámot.
[33] Az Alkotmánybíróság jelen üggyel összefüggésben megállapította, hogy a  véleménynyilvánítás és a  sajtó
szabadsága védi a műsorszolgáltatót társadalmi célú reklámok közzététele esetében is.
[34] 3.2. Az  Alaptörvény IX.  cikk (3)  bekezdésének az  Alaptörvény negyedik módosításával elfogadott szövege úgy
rendelkezett, hogy „[a]z országgyűlési képviselők általános választásán országos listát, illetve az európai parlamenti
képviselők választásán listát állító jelölő szervezetek által és érdekében, az országgyűlési képviselők és az európai
parlamenti képviselők választását megelőzően, kampányidőszakban politikai reklám – sarkalatos törvényben
meghatározottak szerint – kizárólag közszolgálati médiaszolgáltatások útján, egyenlő feltételek mellett tehető
közzé.”
[35] Az Alaptörvény IX.  cikk (3)  bekezdésének jelenleg hatályos – az  Alaptörvény ötödik módosításával elfogadott –
szövege értelmében bármilyen médiaszolgáltatás útján közzétehető politikai reklám, feltéve továbbra is, hogy
a közzététel ellenérték nélkül történik. A politikai reklám közzétételére vonatkozó további feltételek meghatározását
az Alaptörvény sarkalatos törvényre utalja, azzal, hogy a sarkalatos törvénynek biztosítania kell a politikai reklámot
közzétevők esélyegyenlőségét.
[36] Az Alaptörvény a politikai reklám fogalmát nem határozza meg szövegszerűen. Ugyanakkor egyrészt egyértelműen
a  demokratikus közvélemény kialakulásához köti azt, a  véleményszabadság alapjogába ágyazva, másrészt
közvetlenül összekapcsolja a választással, ezen belül a jelölő szervezetekkel, harmadrészt összekapcsolja a politikai
reklám fogalmát a  választási kampányidőszakkal. Abból, hogy az  Alaptörvény a  politikai reklám fogalmát
a  kampányidőszakhoz és a  jelölő szervezetekhez köti, az  következik, hogy a  politikai reklám az  Alaptörvény
e  rendelkezései értelmében az  a  közlés, amely a  jelölő szervezetek jelöltjeit, népszavazáskor a  kérdés mikénti
eldöntését támogatja. Ezt az  értelmezést támasztja alá az  esélyegyenlőségre utaló szövegrész is az  Alaptörvény
e rendelkezésében.
[37] A jelen ügyben nem választáson, hanem népszavazáson való közlésről van szó, azonban az  Alaptörvény
a népszavazás alapjogi szabályai között visszautal a választójogra [lásd Alaptörvény XXIII. cikk (7) bekezdés]. Ebből
az  következik, hogy a  népszavazás idején sem lehet más tartalmat tulajdonítani az  Alaptörvény szerinti politikai
reklám fogalomnak, mint amilyen tartalmat annak a választások idején tulajdonítani kell.
[38] Abból, hogy a  hatalom forrása a  nép, aki a  hatalmát választott képviselői útján vagy közvetlenül gyakorolja,
az  következik, hogy önmagában sem az  e  jog gyakorlására való felhívás, sem az  attól való tartózkodásra felhívás
az Alaptörvény IX. cikk (3) bekezdése értelmében nem minősül politikai reklámnak.
[39] A politikai reklám fogalmi eleme az  Alaptörvény alapján a  jelölő szervezetek és jelöltek érdekében, a  képviselővé
válásért való közlés, a  közvélemény befolyásolása a  választáson induló jelölteket, népszavazáskor pedig a  feltett
kérdést illetően.
[40] 3.3. A politikai reklám és a társadalmi célú reklám fogalmát az Mttv. 203. § 55., illetve 64. pontjai határozzák meg.
Ez  alapján a  politikai reklám valamely párt, politikai mozgalom vagy a  kormány népszerűsítését szolgáló vagy
támogatására ösztönző, illetve azok nevét, célját, tevékenységét, jelszavát, emblémáját népszerűsítő, a  reklámhoz
hasonló módon megjelenő, illetve közzétett műsorszám. A  társadalmi célú reklám pedig a  politikai reklámnak
nem minősülő, üzleti érdekeltséget nem tartalmazó, reklámcélokat nem szolgáló, ellenérték fejében vagy anélkül
közzétett felhívás vagy közérdekű üzenet, amely valamely közérdekű cél elérése érdekében kíván hatást gyakorolni
a médiaszolgáltatás nézőjére vagy hallgatójára.
[41] A társadalmi célú reklám és a politikai reklám között tehát az a leglényegibb különbség, hogy míg a társadalmi célú
reklám közérdekű cél elérése érdekében kíván hatást gyakorolni a  médiaszolgáltatás nézőjére, a  politikai reklám
célja a párt, mozgalom vagy a kormány népszerűsítése, illetve a támogatására való ösztönzés.
[42] A médiaszolgáltató – így az  indítványozó műsorszolgáltató is – felelősséggel tartozik az  Mttv.-ben foglaltak
betartásáért, tehát egy adott műsorszám közzététele előtt vizsgálnia kell, hogy a  közlésre szánt reklám politikai
vagy társadalmi célú reklámnak minősül-e, és a  közzététel során az  adott reklám-típusra vonatkozó egyéb
rendelkezéseket (pl. politikai reklám esetén az előírt idősávokat és időtartamokat) is be kell tartania.
[43] 3.4. A  konkrét esetben az  indítványozó műsorszolgáltató elfogadta a  közzétenni kívánt reklám társadalmi célú
minősítését. Az Alkotmánybíróság ezért azt is vizsgálta, hogy egyértelműen azonosítható-e a társadalmi célú reklám
legfőbb jellemzőjének mondható közérdekű cél a támadott kúriai végzés által vizsgált műsorszámban.
[44] Az Alaptörvény B) cikk (3) bekezdése szerint „[a] közhatalom forrása a nép”, a (4) bekezdés értelmében pedig „[a] nép
a hatalmát választott képviselői útján, kivételesen közvetlenül gyakorolja.” A demokratikus jogállam működésének
alapja a  hatalomgyakorlás legitim módon történő megvalósulása. Egy országos népszavazás, vagyis a  kivételesen
alkalmazott közvetlen hatalomgyakorlási forma alkalmazása esetén elsőrendű közérdek, hogy az  állampolgárok
részt vegyenek a  népszavazáson, és a  népszavazás érvényes legyen. A  vizsgált műsorszám semmilyen formában
nem utal a  népszavazáson eldöntendő kérdés mikénti megválaszolására és nem irányul a  népszavazás során
megnyilvánuló választói akarat befolyásolására. A  műsorszám a  népszavazáshoz való jog gyakorlására,
a választópolgári részvételre bíztat, amivel a döntés legitimitását mint közérdekű célt kívánja elősegíteni.
[45] 4. Az  Alaptörvény 28.  cikke szerint a  bíróságok a  jogalkalmazás során a  jogszabályok szövegét elsősorban azok
céljával és az  Alaptörvénnyel összhangban értelmezik. A  bíróságnak a  jogszabályok adta értelmezési mozgástér
keretein belül azonosítania kell az  elé kerülő ügy alapjogi vonatkozásait, és a  bírói döntésben alkalmazott
jogszabályokat az érintett alapjog alkotmányos tartalmára tekintettel kell értelmeznie.
[46] A bírói döntések alkotmányossági felülvizsgálatát lehetővé tevő alkotmányjogi panasz (Abtv. 27. §) az Alaptörvény
28.  cikkének érvényesülését szolgáló jogintézmény. Ilyen panasz alapján az  Alkotmánybíróság a  bírói döntésben
foglalt jogértelmezés Alaptörvénnyel való összhangját vizsgálja, azt, hogy a jogszabály alkalmazása során a bíróság
az  Alaptörvényben biztosított jogok alkotmányos tartalmát érvényre juttatta-e {lásd 3/2015. (II. 2.) AB határozat
Indokolás [17]–[18]}.
[47] 5. Az  Alkotmánybíróság az  alkotmányjogi panasz alapján azt vizsgálta, hogy a  Kúria döntése összhangban áll-e
az Alaptörvény IX. cikkének (1) bekezdésével.
[48] A Kúria a  támadott végzése szerint egy társadalmi célú reklám közzététele során nem elegendő önmagában
a  közérdekű cél meglétének vizsgálata, a  népszavazási kampány aktuális tartalmát és irányát is vizsgálnia kell
a műsorszolgáltatónak, ami alapján a társadalmi célú reklámnak szánt műsorszám politikai reklámnak minősülhet.
[49] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint minden közérdekű céllal szemben megfogalmazhatóak ellenérvek és
ellenvélemények. Egy társadalmi célú reklám közzététele előtti vizsgálat során nem várható el a műsorszolgáltatótól
az Mttv. előírásain túl olyan többlettartalom vizsgálata, ami alapján egy kampány pillanatnyi állásából következtetve
esetlegesen valamilyen mögöttes politikai tartalom állapítható meg. Ez  ugyanis könnyen eredményezheti azt
is, hogy egy közérdekű céllal ellentétes politikai vélemény megakadályozza a  közérdekű cél elérését szolgáló
társadalmi célú reklám közzétételét.
[50] A politikai reklám fogalmát, ha az  a  tételes jogban megjelenik, az  Alaptörvénnyel összhangban kell értelmezni
a  IV.3.2.  pontban (Indokolás [34]–[39]) kifejtettek szerint. A  politikai reklám olyan közlés, amelynek a  lényeges
tartalma a  jelöltek, jelölő szervezetek, illetve népszavazási kérdés esetén az  „igen” vagy „nem” válaszok közötti
választás.
[51] Az Alkotmánybíróság elfogadta a Kúriának azt a megállapítását döntése alapjául, hogy a vitatott közlés a tartalma
alapján önmagában nézve nem irányul a  népszavazási kérdésre adható lehetséges válaszok („igen”-„nem”-
„érvénytelen”) közül egyiknek sem a  támogatására, hanem csupán közérdekű célt szolgál. Az  a  körülmény,
hogy a  részvételre ösztönzés a  népszavazás érvényességét szolgálja, nem ad alapot arra az  értelmezésre, hogy
az  Alaptörvény értelmében a  közlés a  kérdésnek a  Kormány – mint kezdeményező – által kívánt módon való
megválaszolására irányulna.
[52] A Kúria végzésével az  Mttv. által előírt szabályoknál lényegesen szélesebb körű vizsgálatot igénylő, és objektív
módon be nem határolható többletkötelezettséget telepített a műsorszolgáltatóra. A Kúria döntése alkalmas arra,
hogy – mintegy öncenzúraként – a műsorszolgáltatót visszatartsa társadalmi célú reklámok közzétételétől. A Kúria
a végzésében foglalt jogértelmezésével ennek következtében megsértette a műsorszolgáltatónak a médiatartalomszerkesztésre vonatkozó, az Alaptörvény IX. cikk (1) bekezdésében biztosított szabadságát.
[53] Az Alkotmánybíróság mindezek alapján a Kúria Kvk.IV.37.934/2016/2. számú végzését megsemmisítette.
[54] 6. Az  Alkotmánybíróság e  határozatának a  Magyar Közlönyben történő közzétételét az  Abtv. 44.  § (1)  bekezdés
második mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2016. október 25. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnökhelyettese


text:
1221/2016. (V. 2.) Korm. határozata a védelmi felkészítés egyes kérdéseiről.
1. A  Kormány a  honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető
intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény 21.  § (1)  bekezdés e)–i)  pontjában, 21.  § (3)  bekezdés b)  pontjában,
továbbá a  honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető
intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.)
Korm. rendelet 41. § (3) bekezdésében foglalt feladatainak végrehajtása érdekében
a) az 1. mellékletben foglaltak szerint elfogadja a védelmi felkészítés 2016. évi feladattervét;
b) felhívja a  honvédelmi minisztert, hogy készítsen jelentést a  Kormány számára a  védelmi felkészítés
2016. évi feladatainak végrehajtásáról, valamint a „honvédelmi- és gazdasági felkészülés központi kiadásai”,
a „Honvédelmi Tanács és a Kormány speciális működési feltételeinek biztosítása”, illetve a „K-600 hírrendszer
működtetésére” jogcímeken biztosított előirányzatok felhasználásáról;
Felelős: honvédelmi miniszter
Határidő: 2017. február 1.
c) felhívja a  honvédelmi minisztert, hogy készítsen előterjesztést a  védelmi felkészítés körébe tartozó,
2017. évre javasolt feladatokról;
Felelős: honvédelmi miniszter
Határidő: 2017. február 1.
d) felhívja a honvédelmi minisztert, hogy – a honvédelmi igazgatás központi döntés-előkészítő és végrehajtáskoordináló szakmai szerve útján – kísérje figyelemmel a feladatterv végrehajtását és szükség esetén tegyen
javaslatot a teljesítést segítő intézkedésekre;
Felelős: honvédelmi miniszter
Határidő: folyamatos
e) felhívja a  honvédelmi minisztert és a  belügyminisztert, hogy a  honvédelmi igazgatás központi
döntés-előkészítő és végrehajtás-koordináló szakmai szerve útján koordinálja a honvédelmi- és a gazdasági
felkészülés, illetve a Honvédelmi Tanács és a Kormány speciális működési feltételeinek biztosítását, valamint
határozza meg a  K-600/KTIR Hírközlési és Informatikai Rendszer működtetésével összefüggő alkalmazási
követelményeket;
Felelős: honvédelmi miniszter
 belügyminiszter
Határidő: folyamatos
f ) felkéri a  legfőbb ügyészt, az  Országos Bírósági Hivatal elnökét, a  Magyar Nemzeti Bank elnökét,
a  Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap vezérigazgatóját, a  Nemzeti Média- és Hírközlési
Hatóság, valamint a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal, a Közbeszerzési Hatóság, az Egyenlő
Bánásmód Hatóság, a  Gazdasági Versenyhivatal, a  Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság,
a Nemzeti Választási Iroda vezetőjét, hogy szakterületüket érintően működjenek együtt a védelmi felkészítés
és a  válságkezelés feladatainak végrehajtásáért felelős szervekkel, az  1.  mellékletben meghatározott
feladatok végrehajtásában.
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
 3. Hatályát veszti a védelmi felkészítés egyes kérdéseiről szóló 1552/2015. (VIII. 7.) Korm. határozat.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
62/2013. (X. 17.) NFM rendelete a Veszélyes Áruk Nemzetközi Vasúti Fuvarozásáról szóló Szabályzat (RID) belföldi alkalmazásáról.
Az atomenergiáról szóló 1996. évi CXVI. törvény 68.  § (4)  bekezdésében, valamint a  vasúti közlekedésről szóló 2005. évi
CLXXXIII. törvény 88. § (2) bekezdés 24. pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 84. § e) pontjában és a kormányhivatalokat felügyelő miniszterek kijelöléséről szóló 5/2010. (XII. 23.) ME rendelet
1. § c) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva,
az egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 94. § k) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró vidékfejlesztési miniszterrel, és
az egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.)
Korm. rendelet 41. § d) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró emberi erőforrások miniszterével egyetértésben
a következőket rendelem el:
1. § (1) E  rendelet 1.  melléklete a  Nemzetközi Vasúti Fuvarozási Egyezmény (COTIF) módosításáról Vilniusban elfogadott,
1999. június 3-án kelt Jegyzőkönyv C Függeléke Mellékletének kihirdetéséről, valamint a  belföldi alkalmazásának
egyes kérdéseiről szóló 2013. évi CIX. törvény 3.  §-ának megfelelően, annak 1.  melléklete (a  továbbiakban:
RID Szabályzat) szerinti előírásoknak a  kiegészítését tartalmazza a  veszélyes áruk belföldi vasúti fuvarozására
vonatkozóan.
(2) E rendelet hatálya nem terjed ki
a) a Magyar Honvédség és a  külföldi fegyveres erők tulajdonában lévő vagy felelősségi körébe tartozó vasúti
kocsival végzett szállításra,
b) a teljes egészében egy körülzárt terület határán belül végzett szállításra.
(3) E rendelet alkalmazásában:
1. vasúti kocsi: saját hajtással nem rendelkező, a  saját kerekein vasúti vágányon futó, áruszállításra használt
vasúti jármű. 2. § Ha a  veszélyes áruk szállítása során bekövetkezett baleset vagy más rendkívüli esemény nyomán megállapítást
nyer, hogy az  alkalmazandó biztonsági intézkedések nem elegendőek a  szállítással összefüggésben felmerülő
kockázat korlátozásához, továbbá ha sürgős intézkedések megtétele szükséges, a  közlekedésért felelős miniszter
haladéktalanul értesíti az Európai Bizottságot a javasolt intézkedésekről.
3. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a Veszélyes Áruk Nemzetközi Vasúti Fuvarozásáról szóló Szabályzat (RID) belföldi alkalmazásáról szóló
39/2009. (VIII. 7.) KHEM rendelet. 4. § Ez a rendelet a veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló, 2008. szeptember 24-i 2008/68/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja.
Németh Lászlóné s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
102/2019. (IX. 12.) ME határozata főiskolai rektor megbízásáról.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 37.  § (8)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– az emberi erőforrások miniszterének a fenntartóval egyetértésben tett előterjesztésére –
az Egri Hittudományi Főiskolán dr. Dolhai Lajos főiskolai tanárt
– a 2019. szeptember 1-jétől 2023. augusztus 31-éig terjedő időtartamra –
a rektori teendők ellátásával ismételten megbízom. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1151/2009. (IX. 4.) Korm. határozata egyes határátlépéssel járó csapatmozgások engedélyezéséről.
1. A Kormány a határátlépéssel járó csapatmozgások engedélyezésének kormányzati feladatairól szóló 190/2000.
(XI. 14.) Korm. rendelet 2. § (5) bekezdésére tekintettel engedélyezi
a) a 2009. III. negyedévében Csehországban megrendezendő „NATO MN MP BATT LIVEX BLACK BEAR 2009”
elnevezésű, Csehországban megrendezésre kerülő gyakorlaton történő részvétellel összefüggésben horvát
fegyveres erők áthaladásait, illetve
b) a 2009. IV. negyedévében az MH Tartományi Újjáépítési Csoport (PRT) 8. váltóállomány magyarországi
felkészítésében a montenegrói fegyveres erők tagjainak (legfeljebb 50 fő) részvételét.
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba, és 2009. december 31-én hatályát veszti.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
133/2012. (XII. 21.) VM rendelete az anyakecsketartás „de minimis” támogatásáról.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (4) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § a) és b) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva, a következőket rendelem el: 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. mezőgazdasági „de minimis” rendelet: az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termelőágazatban
nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló 2007. december 20-i
1535/2007/EK bizottsági rendelet; 2. anyakecske: minden olyan, a kecskefajhoz tartozó nőivarú állat, amely a birtokon tartás utolsó napjáig már
legalább egy ízben ellett, vagy legalább egyéves; 3. birtokon tartás: a támogatás alapjául szolgáló állatnak a mezőgazdasági termelő tenyészetében, meghatározott
ideig történő folyamatos tartása; 4. kecske ENAR rendelet: a juh- és kecskefélék egyedeinek Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszeréről szóló
182/2009. (XII. 30.) FVM rendelet; 5. mezőgazdasági termelő: az Európai Mezőgazdasági Garancia Alapból finanszírozott egységes területalapú
támogatás (SAPS), valamint az ahhoz kapcsolódó kiegészítő nemzeti támogatások (top up) 2012. évi
igénybevételével kapcsolatos egyes kérdésekről szóló 32/2012. (IV. 2.) VM rendelet (a továbbiakban: támogatási
rendelet) 2. § 12. pontja szerinti mezőgazdasági termelő;
6. nehéz helyzetben lévő vállalkozás: a Közösség iránymutatása a nehéz helyzetben lévő vállalkozások
megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló, 2004. október 1-i bizottsági
közlemény (2004/C 244/02.) 2.1. pontja szerinti vállalkozás; 7. tenyészet: a tartási helyek, a tenyészetek és az ezekkel kapcsolatos egyes adatok országos nyilvántartási
rendszeréről szóló 119/2007. (X. 18.) FVM rendelet szerint nyilvántartásba vett állattartó a hozzátartozó tartási
hellyel együtt. 2. § (1) E rendelet feltételei szerint anyakecske tartásához vissza nem térítendő támogatás vehető igénybe.
(2) A támogatás igénybevételére az az anyakecskét tartó, a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati
támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 28. §-a
szerint regisztrált mezőgazdasági termelő jogosult, aki a) a támogatási kérelmében szereplő állatok tenyészetének állattartójaként szerepel a kecske ENAR rendelet szerinti
nyilvántartásban, b) gondoskodik a szakszerű apaállat-használatról, c) gondoskodik a tenyészetében tartott állatállomány kecske ENAR rendelet szerinti jelöléséről és folyamatos
nyilvántartásáról, és d) nyilatkozik arról, hogy nem minősül nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak.
(3) A mezőgazdasági termelő a támogatási kérelmében megjelölt, a támogatás alapját képező anyakecskéket köteles
a támogatási kérelem benyújtására meghatározott időszak utolsó napjától kezdődően 100 naptári napon át
folyamatosan birtokán tartani. 3. § (1) A támogatás mértéke 3000,– Ft/anyakecske. Támogatás országos szinten a 2012. évre vonatkozóan legfeljebb
20 000 egyed után nyújtható. (2) Támogatás mezőgazdasági termelőnként a 2012. évre vonatkozóan egy alkalommal nyújtható, és összege
termelőnként nem haladhatja meg a 2500 eurót, valamint a mezőgazdasági „de minimis” rendelet 3. cikk
(2) bekezdése szerinti küszöbértéket. (3) Egy anyakecske után egy támogatási év vonatkozásában csak egy alkalommal fizethető támogatás.
4. § (1) A támogatási kérelemben és az abban foglaltakat alátámasztó dokumentumokban szereplő adatok helytállóságát,
valamint a jelölési és nyilvántartási kötelezettség teljesítését a kecske ENAR rendelet szerinti adatbázisba bejelentett
adatok alapján adminisztratív és helyszíni ellenőrzés útján a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
(a továbbiakban: MVH) ellenőrzi. (2) A támogatási feltételeknek való megfelelés helyszíni ellenőrzése során a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös
megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben
létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő
végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek
a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő
végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági
rendelet (a továbbiakban: 1122/2009/EK rendelet) 30. cikk (2) bekezdés c) pontjában, illetve (3) és (4) bekezdésében,
a 31. cikkében, a 41. cikkében, valamint a 42. cikk (3) bekezdés a) és b) pontjában foglaltakat kell alkalmazni.
(3) A támogatási feltételeknek való meg nem felelés esetén a támogatási összeg meghatározása során az 1122/2009/EK
rendelet 63. és 66. cikke szerinti eljárást kell alkalmazni.
(4) A kecske ENAR rendelet szerinti nyilvántartásba bejelentett adatok helyességéért vagy a bejelentés elmaradásáért,
illetve határidőn túli teljesítéséért a mezőgazdasági termelő felelős annak minden jogkövetkezményével együtt.
5. § (1) A támogatási kérelmet az MVH által rendszeresített és az MVH honlapján közzétett nyomtatványon 2013. január 31-ig
kell benyújtani. A nyomtatványnak legalább az alábbi adatok feltüntetésére szolgáló rovatokat, valamint
nyilatkozatokat kell tartalmaznia: a) a mezőgazdasági termelő azonosítására vonatkozó adatok;
b) az igényelt támogatásra vonatkozó adatok; c) a támogatási feltételek teljesítéséről szóló nyilatkozatok;
d) a mezőgazdasági termelő tenyészetére vonatkozó adatok; e) a kérelmező által tartott állatok létszámának és a támogatás igénybevételéhez szükséges feltételek meglétének
a Magyar Juhtenyésztők és Kecsketenyésztők Szövetsége által történő igazolása.
(2) Az MVH a támogatási kérelmeket a benyújtásuk sorrendjében bírálja el. Az MVH határozatban közli a jogosulttal, hogy
csekély összegű támogatásban részesül. A támogatást igénybe vevő értesítése, valamint a támogatás folyósítása és
ellenőrzése során a mezőgazdasági „de minimis” rendelet 3. és 4. cikkében meghatározottak szerint kell eljárni.
(3) A támogatás egyösszegű kifizetésére 2013. június 30-ig kerül sor.
(4) Az MVH a támogatási összeg mezőgazdasági „de minimis” rendelet szerinti nyilvántartásba vétele alkalmával
a kérelem benyújtása hónapjának első napján érvényes, az Európai Központi Bank által közzétett két tizedesjegy
pontossággal meghatározott forint/euró árfolyamot veszi figyelembe. 6. § E rendelet keretében nyújtott támogatás a mezőgazdasági „de minimis” rendelet hatálya alá tartozik.
7. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszti az anyakecsketartás „de minimis” támogatásáról szóló 137/2011. (XII. 22.) VM rendelet.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter