text:
2011. CXCVI. törvény a nemzeti vagyonról.
Magyarország Alaptörvénye rögzíti, hogy az állam és a helyi önkormányzat tulajdona nemzeti vagyon. Az Országgyűlés a nemzeti
vagyonnak a közérdek és a közösségi szükségletek céljára történő hasznosítása, a természeti erőforrások megóvása, a nemzeti
értékek megőrzése és védelme, és a jövő nemzedékek szükségleteinek biztosítása szándékával, a nemzeti vagyonnal való átlátható
és felelős gazdálkodás követelményeinek hosszú távú meghatározása érdekében az Alaptörvény végrehajtására, az Alaptörvény
38. cikk (1) és (2) bekezdése alapján a következő törvényt alkotja:
I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § (1) E törvény szabályozza az állam és a helyi önkormányzatok tulajdonában álló vagyon (a továbbiakban: nemzeti vagyon)
megőrzésének, védelmének és a nemzeti vagyonnal való felelős gazdálkodásnak a követelményeit, az állam és a helyi
önkormányzatok kizárólagos tulajdonának körét, a nemzeti vagyon feletti rendelkezési jog alapvető korlátait és
feltételeit, valamint az állam és a helyi önkormányzat kizárólagos gazdasági tevékenységeit.
(2) Nemzeti vagyonba tartozik: a) az állam vagy a helyi önkormányzat kizárólagos tulajdonában álló dolgok,
b) az a) pont hatálya alá nem tartozó, az állam vagy a helyi önkormányzat tulajdonában lévő dolog,
c) az állam vagy a helyi önkormányzat tulajdonában lévő pénzügyi eszközök, továbbá az államot vagy a helyi
önkormányzatot megillető társasági részesedések, d) az államot vagy a helyi önkormányzatot megillető bármely vagyoni értékkel rendelkező jogosultság, amelyet
jogszabály vagyoni értékű jogként nevesít, e) Magyarország határa által körbezárt terület feletti légtér,
f) az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelméről szóló törvény szerinti kibocsátási egység és
légiközlekedési kibocsátási egység, valamint az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye és annak Kiotói
Jegyzőkönyve végrehajtási keretrendszeréről szóló törvény szerinti kiotói egység,
g) az állami fenntartású közgyűjtemények (muzeális intézmények, levéltárak, közgyűjteményként működő kép- és
hangarchívumok, valamint könyvtárak) saját gyűjteményeiben nyilvántartott kulturális javak,
A törvényt az Országgyűlés a 2011. december 23-i ülésnapján fogadta el.
h) a régészeti lelet, i) a nemzeti adatvagyon körébe tartozó állami nyilvántartások fokozottabb védelméről szóló törvény szerinti
nemzeti adatvagyon. 2. § E törvény hatálya nem terjed ki az alábbi, nemzeti vagyonba tartozó vagyonelemekre:
a) az államháztartás körébe tartozó szervek és személyek pénzvagyonára,
b) a követelésekre és a fizetési kötelezettségekre, c) a társadalombiztosítás és az elkülönített állami pénzalapok pénzvagyonára, valamint
d) az 1. § (2) bekezdés i) pontja szerinti nemzeti adatvagyonra a 16. § (4) bekezdésében foglaltakra figyelemmel.
3. § (1) E törvény alkalmazásában 1. átlátható szervezet:
a) a aa) nemzetközi szervezet, az állam, külföldi állam, külföldi helyhatóság,
ab) köztestület, ac) költségvetési szerv, önkormányzati intézmény, ad) külföldi állami vagy helyhatósági szerv,
ae) lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek
jogállásáról szóló törvény szerinti egyház, belső egyházi jogi személy,
af) helyi önkormányzat, a nemzetiségi önkormányzat és azok társulása, valamint
ag) gazdálkodó szervezet, amelyben az állam vagy az önkormányzat külön-külön vagy együtt 100%-os
részesedéssel rendelkezik; továbbá b) az olyan belföldi vagy külföldi jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezet,
amely megfelel a következő feltételeknek: ba) – a nyilvánosan működő részvénytársaság kivételével – tulajdonosi szerkezete, a pénzmosás és
a terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló törvény szerint meghatározott
tényleges tulajdonosa megismerhető, bb) az Európai Unió tagállamában, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes államban,
a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet tagállamában vagy olyan államban rendelkezik
adóilletőséggel, amellyel Magyarországnak a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezménye van,
bc) nem minősül a társasági adóról és az osztalékadóról szóló törvény szerint meghatározott ellenőrzött
külföldi társaságnak, bd) a gazdálkodó szervezetben közvetlenül vagy közvetetten több mint 25%-os tulajdonnal, befolyással vagy
szavazati joggal bíró jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezet tekintetében
a ba), bb) és bc) alpont szerinti feltételek fennállnak;
c) az a civil szervezet és a vízitársulat, amely megfelel a következő feltételeknek:
ca) vezető tisztségviselői megismerhetők, cb) a civil szervezet és a vízitársulat, valamint ezek vezető tisztségviselői nem átlátható szervezetben nem
rendelkeznek 25%-ot meghaladó részesedéssel, cc) székhelye az Európai Unió tagállamában, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes
államban, a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet tagállamában vagy olyan államban van,
amellyel Magyarországnak a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezménye van;
2. dolog: minden birtokba vehető dolog és a dolog módjára hasznosítható természeti erők;
3. forgalomképtelen nemzeti vagyon: az a nemzeti vagyon, amely nem idegeníthető el, vagyonkezelői jog,
jogszabályon alapuló használati jog vagy szolgalom kivételével nem terhelhető meg, azon dologi jog vagy osztott
tulajdon nem létesíthető; 4. hasznosítás: a nemzeti vagyon bármely – a tulajdonjog átruházását nem eredményező – módon, jogcímen történő
átadása, átengedése, a vagyonkezelésbe adást, valamint a haszonélvezeti jog alapítását ide nem értve;
5. kincstári vagyon: a kizárólagos állami tulajdonba tartozó vagyon, valamint a nemzetgazdasági szempontból kiemelt
jelentőségű nemzeti vagyonba tartozó, továbbá a korlátozottan forgalomképes állami vagyon;
6. korlátozottan forgalomképes vagyon: az 1. § (2) bekezdés a) pontja hatálya alá és nemzetgazdasági szempontból
kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonba nem tartozó azon nemzeti vagyon, amelyről törvényben, illetve – a helyi
önkormányzat tulajdonában álló vagyon esetében – törvényben vagy a helyi önkormányzat rendeletében
meghatározott feltételek szerint lehet rendelkezni; 7. közfeladat: jogszabályban meghatározott állami vagy önkormányzati feladat, amit az arra kötelezett közérdekből,
jogszabályban meghatározott követelményeknek és feltételeknek megfelelve végez, ideértve a lakosság
közszolgáltatásokkal való ellátását, továbbá az állam nemzetközi szerződésekben vállalt kötelezettségeiből adódó
közérdekű feladatokat, valamint e feladatok ellátásához szükséges infrastruktúra biztosítását is;
8. közvetett tulajdon, illetve közvetett befolyás: a tőkepiacról szóló törvényben meghatározott fogalom;
9. meghatározó befolyás: az a kapcsolat, amelynek révén természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiség
nélküli gazdasági társaság egy jogi személynek tagja vagy részvényese, és
a) jogosult e jogi személy vezető tisztségviselői vagy felügyelőbizottsága tagjai többségének megválasztására és
visszahívására, vagy b) a jogi személy más tagjaival vagy részvényeseivel kötött megállapodás alapján egyedül rendelkezik a szavazatok
több mint ötven százalékával; 10. működtetés: a nemzeti vagyon birtoklása, használata, hasznai szedése, a nemzeti vagyon fenntartása,
üzemeltetése, amely tevékenység – jogszabály vagy szerződés alapján – a nemzeti vagyon létrehozására, felújítására,
fejlesztésére, a birtoklásának, használatának, hasznai szedése jogának továbbengedésére is kiterjedhet;
11. nemzeti vagyon használója: azon természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezet, aki vagy amely állami vagyon tekintetében törvény vagy szerződés alapján, a helyi önkormányzat vagyona
tekintetében törvény, a helyi önkormányzat rendelete vagy szerződés alapján bármely jogcímen nemzeti vagyont
birtokol, használ, szedi annak hasznait, kivéve a tulajdonosi joggyakorló;
12. nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyon: az 1. § (2) bekezdés a) pontja hatálya alá nem
tartozó azon nemzeti vagyon, amelynek állami tulajdonban, illetve a helyi önkormányzat tulajdonában történő
megőrzése hosszú távon indokolt; 13. országos közút: az elsődlegesen gépjármű-közlekedésre szolgáló, szilárd burkolattal ellátott, hierarchikusan
(gyorsforgalmi út, főút, mellékút) felépülő rendszert alkotó, egységes közútkezelési elvek alapján kezelt, a települések
helyi közúti hálózatai között, továbbá a helyi közúti hálózaton át el nem érhető vasúti, vízi- és légiközlekedési
logisztikai csatlakozási pontokhoz közlekedési kapcsolatot teremtő közút; 14. osztott tulajdon: olyan tulajdon, amely esetében az épület tulajdonjoga az építkezőt és nem a föld tulajdonosát
illeti meg; 15. rádióspektrum: a rádióhullámok frekvenciatartománya; 16. többségi befolyás: az a kapcsolat, amelynek révén természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiség nélküli
gazdasági társaság egy jogi személyben a szavazatok több mint 50%-ával vagy meghatározó befolyással rendelkezik;
17. tulajdonosi joggyakorló: aki a nemzeti vagyon felett az államot vagy a helyi önkormányzatot megillető tulajdonosi
jogok és kötelezettségek összességének gyakorlására jogosult; 18. üzleti vagyon: a nemzeti vagyon azon része, amely nem tartozik az állami vagyon esetén a kincstári vagyonba,
az önkormányzati vagyon esetén a törzsvagyonba; 19. vagyonkezelő:
a) az állam tulajdonában álló nemzeti vagyon tekintetében:
aa) költségvetési szerv, ab) helyi önkormányzat, önkormányzati társulás,
ac) önkormányzati intézmény, ad) köztestület, ae) az állam, az aa)–ac) alpontban meghatározott személyek együtt vagy külön-külön 100%-os tulajdonában
álló gazdálkodó szervezet, af) az ae) alpont szerinti gazdálkodó szervezet 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet,
ag) a törvény által kijelölt egyedileg meghatározott jogi személy.
b) a helyi önkormányzat tulajdonában álló nemzeti vagyon tekintetében:
ba) önkormányzati társulás, bb) költségvetési szerv vagy önkormányzati intézmény,
bc) köztestület, bd) az állam, a helyi önkormányzat, a ba)–bb) alpontban meghatározott személyek együtt vagy külön-külön
100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet, be) a bd) alpont szerinti gazdálkodó szervezet 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet.
c) a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek
jogállásáról szóló 2011. évi C. törvény szerinti egyház, belső egyházi jogi személy, továbbá a törvény 12. §
(1) bekezdése szerinti tevékenységet ellátó egyházi intézmény e tevékenység ellátásához szükséges nemzeti
vagyon tekintetében. (2) Az (1) bekezdés 1. pont b) alpont ba) és bc)–bd) alpontjában, valamint c) alpont ca) és cb) alpontjában foglaltakról
cégszerűen aláírt okiratban kell nyilatkozni. A valótlan tartalmú nyilatkozat alapján kötött szerződés semmis.
(3) Az (1) bekezdés 9. pontja szerinti meghatározó befolyás akkor is fennáll, ha a befolyással rendelkező számára
az (1) bekezdés 9. pont a) vagy b) alpontja szerinti jogosultságok közvetett módon biztosítottak. A befolyással
rendelkezőnek egy jogi személyben közvetetten fennálló meghatározó befolyása megállapítása során a jogi
személyben szavazati joggal rendelkező más jogi személyt (a továbbiakban: köztes vállalkozás) megillető szavazatokat
meg kell szorozni a befolyással rendelkezőnek a köztes vállalkozásban fennálló szavazatával. Ha a köztes
vállalkozásban fennálló szavazatok mértéke az 50%-ot meghaladja, akkor azt egy egészként kell figyelembe venni.
II. FEJEZET A NEMZETI VAGYON FOGALOMKÖRÉBE TARTOZÓ EGYES VAGYONTÍPUSOK
1. Az állami vagyon 4. § (1) Az állam kizárólagos tulajdonába tartozik
a) a Szent Korona és a hozzá tartozó jelvények,
b) az Országház, c) a föld méhének kincsei természetes előfordulási helyükön,
d) a felszín alatti vizek, a felszín alatti vizek természetes víztartó képződményei, a folyóvíz és természetes tavak
elhagyott medre és a folyóvízben, természetes tavakban újonnan keletkezett sziget, valamint az 1. mellékletben
meghatározott folyóvizek, holtágak, mellékágak, természetes tavak és ezek medre,
e) az 1. mellékletben meghatározott csatornák, tározók, árvízvédelmi fővédvonalak és egyéb vízi létesítmények,
valamint az állami tulajdonban álló vízi közművek, f) az országos közutak és azok műtárgyai,
g) állami tulajdonban álló terek, parkok, h) az 1. mellékletben meghatározott országos törzshálózati vasúti pályák és azok tartozékai,
i) az állami tulajdonban lévő nemzetközi kereskedelmi repülőtér, a hozzá tartozó légiforgalmi távközlő,
rádiónavigációs és fénytechnikai berendezésekkel és eszközökkel, továbbá a légiforgalmi irányító szolgálat
elhelyezését szolgáló létesítményekkel együtt, j) a barlang, k) a rádióspektrum, valamint az elektronikus hírközlő hálózat működéséhez, az elektronikus hírközlési
szolgáltatások nyújtásához vagy az elektronikus hírközlőhálózatok és szolgáltatások együttműködéséhez
szükséges, az információ vagy a jelzés célba juttatására szolgáló, annak címzettjét meghatározó betűkből,
számokból vagy jelekből álló karaktersorozat. (2) Nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonnak minősül a 2. mellékletben meghatározott,
valamint törvényben vagy kormányrendeletben ekként meghatározott állami tulajdonban álló vagyonelem.
(3) A 2. mellékletben felsorolt állami tulajdonban álló nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti
vagyonnak minősülő gazdasági társasági részesedések felett a tulajdonosi jogok gyakorlására kizárólag
a) törvényben kijelölt miniszter, b) központi költségvetési szerv, vagy
c) az állam 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet
jogosult. 2. Az önkormányzati vagyon 5. § (1) A helyi önkormányzat vagyona törzsvagyon vagy üzleti vagyon lehet.
(2) A helyi önkormányzat tulajdonában álló nemzeti vagyon külön része a törzsvagyon, amely közvetlenül a kötelező
önkormányzati feladatkör ellátását vagy hatáskör gyakorlását szolgálja, és amelyet
a) e törvény kizárólagos önkormányzati tulajdonban álló vagyonnak minősít,
b) törvény vagy a helyi önkormányzat rendelete nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti
vagyonnak minősít (az a) és b) pont a továbbiakban együtt: forgalomképtelen törzsvagyon),
c) törvény vagy a helyi önkormányzat rendelete korlátozottan forgalomképes vagyonelemként állapít meg.
(3) A helyi önkormányzat kizárólagos tulajdonát képező nemzeti vagyonba tartoznak
a) a helyi közutak és műtárgyaik, b) a helyi önkormányzat tulajdonában álló terek, parkok,
c) a helyi önkormányzat tulajdonában álló nemzetközi kereskedelmi repülőtér, a hozzá tartozó légiforgalmi
távközlő, rádiónavigációs és fénytechnikai berendezésekkel és eszközökkel, továbbá a légiforgalmi irányító
szolgálat elhelyezését szolgáló létesítményekkel együtt, valamint d) a helyi önkormányzat tulajdonában álló – külön törvény rendelkezése alapján részére átadott –vizek, közcélú vízi
létesítmények, ide nem értve a vízi közműveket. (4) Nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonnak minősül a 2. mellékletben meghatározott,
valamint törvényben vagy a helyi önkormányzat rendeletében ekként meghatározott a helyi önkormányzat
tulajdonában álló vagyonelem. 3. A nemzeti vagyon megőrzése és védelme
6. § (1) Az állam vagy a helyi önkormányzat kizárólagos tulajdonában álló nemzeti vagyon – a (2) és (3) bekezdésben és a 14. §
(1) bekezdésében foglalt kivétellel – nem idegeníthető el, vagyonkezelői jog, jogszabályon alapuló használati jog vagy
szolgalom kivételével nem terhelhető meg, azon osztott tulajdon nem létesíthető. Ezen tilalom az állam vagy a helyi
önkormányzat kizárólagos tulajdonában álló nemzeti vagyonba tartozó javak teljes terjedelme tekintetében fennáll.
(2) A természetes előfordulási helyükről kitermelt, kinyert, a 4. § (1) bekezdés c) pontjában meghatározott vagyon feletti
tulajdonjog ágazati törvényben meghatározott módon szerezhető meg. A föld alatti gáztárolóban, mint természetes
előfordulási helyén lévő szénhidrogén tulajdonjoga – ágazati törvényben meghatározottak szerint – a kitermelést
megelőzően is megszerezhető. (3) A 4. § (1) bekezdés d) és e) pontjában valamint az 5. § (3) bekezdés d) pontjában meghatározott vizekben élő halakra,
más hasznos víziállatra és növényekre az (1) bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni.
(4) A 2. mellékletben megjelölt nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyon e törvény erejénél
fogva elidegenítési és – vagyonkezelői jog, jogszabályon alapuló használati jog vagy szolgalom kivételével – terhelési
tilalom alatt áll, azon osztott tulajdon nem létesíthető.
(5) Törvényben, kormányrendeletben vagy – a helyi önkormányzati vagyon tekintetében – a helyi önkormányzat
rendeletében nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonként meghatározott vagyonelem
az erről rendelkező jogszabály erejénél fogva elidegenítési és – vagyonkezelői jog, jogszabályon alapuló használati jog
vagy szolgalom kivételével – terhelési tilalom, valamint osztott tulajdon létesítésének tilalma alatt áll.
(6) Az 1. § (2) bekezdés a) pontja hatálya alá és nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonba
nem tartozó vagyonelem, amely felett a rendelkezési jog gyakorlását jogszabály feltételhez köti – állami vagyon
tekintetében kincstári vagyonként, a helyi önkormányzat vagyona tekintetében törzsvagyonként – korlátozottan
forgalomképes nemzeti vagyonnak minősül. III. FEJEZET A NEMZETI VAGYONNAL VALÓ FELELŐS GAZDÁLKODÁS
4. A vagyongazdálkodás alapelvei 7. § (1) A nemzeti vagyon alapvető rendeltetése a közfeladat ellátásának biztosítása. A nemzeti vagyonnal felelős módon,
rendeltetésszerűen kell gazdálkodni. (2) A nemzeti vagyongazdálkodás feladata a nemzeti vagyon rendeltetésének megfelelő, az állam, az önkormányzat
mindenkori teherbíró képességéhez igazodó, elsődlegesen a közfeladatok ellátásához és a mindenkori társadalmi
szükségletek kielégítéséhez szükséges, egységes elveken alapuló, átlátható, hatékony és költségtakarékos
működtetése, értékének megőrzése, állagának védelme, értéknövelő használata, hasznosítása, gyarapítása, továbbá
az állam vagy a helyi önkormányzat feladatának ellátása szempontjából feleslegessé váló vagyontárgyak
elidegenítése. 8. § (1) Az állam és a helyi önkormányzat nem alapíthat olyan gazdasági társaságot, és öröklés vagy törvény rendelkezése
alapján, valamint a követelés fejében szerzett részesedés kivételével nem szerezhet részesedést olyan gazdasági
társaságban amely, vagy amelynek valamely – nem természetes személy – tagja nem átlátható. Nem átlátható
szervezetben öröklés címén, törvényi rendelkezés alapján vagy követelés fejében szerzett részesedés esetén az állam
vagy a helyi önkormányzat köteles haladéktalanul intézkedni részesedése megszüntetése érdekében.
(2) Amennyiben az állam vagy a helyi önkormányzat által alapított vagy részesedésével működő gazdasági társaság, vagy
annak valamely tagja az állam vagy a helyi önkormányzat általi alapítást vagy részesedésszerzést követően válik nem
átláthatóvá, az állami vagy a helyi önkormányzati tulajdonos kezdeményezi a társasági szerződés felülvizsgálatát és
a gazdasági társaság tulajdonosi szerkezetének e törvény átlátható szervezetre vonatkozó előírásainak megfelelő
átalakítását. (3) Az a gazdasági társaság, amelyben az állam vagy a helyi önkormányzat legalább e törvény szerinti többségi befolyással
rendelkezik, csak átlátható gazdasági társaságot alapíthat és öröklés, vagy törvény rendelkezése alapján, valamint
a követelés fejében szerzett részesedés kivételével csak olyan gazdasági társaságban szerezhet részesedést, amely,
valamint amelynek nem természetes személy tagja átlátható. Nem átlátható szervezetben öröklés címén, törvényi
rendelkezés alapján vagy követelés fejében szerzett részesedés esetén az állam vagy a helyi önkormányzat legalább
e törvény szerinti többségi befolyása alatt álló gazdasági társaság köteles haladéktalanul intézkedni részesedése
megszüntetése érdekében. (4) Amennyiben nem átlátható szervezet abban a gazdasági társaságban, amelyet olyan gazdasági társaság alapított,
vagy amelyben olyan gazdasági társaság szerzett részesedést, amelyben az állam vagy a helyi önkormányzat e törvény
szerinti többségi befolyással rendelkezik, részesedést szerez, az állam vagy a helyi önkormányzat tulajdonában lévő
gazdasági társaság kezdeményezi a társasági szerződés felülvizsgálatát és a gazdasági társaság e törvény átlátható
szervezetre vonatkozó előírásainak megfelelő átalakítását. (5) Amennyiben az a gazdasági társaság, amelyet olyan gazdasági társaság alapított, vagy amelyben olyan gazdasági
társaság szerzett részesedést, amelyben az állam vagy a helyi önkormányzat e törvény szerinti többségi befolyással
rendelkezik, az alapítását vagy részesedésszerzést követően válik nem átláthatóvá, azon társaság, amelyben az állam
vagy a helyi önkormányzat többségi befolyással rendelkezik, kezdeményezi a társasági szerződés felülvizsgálatát és
a gazdasági társaság tulajdonosi szerkezetének e törvény átlátható szervezetre vonatkozó előírásainak megfelelő
átalakítását. (6) A 100%-os állami vagy önkormányzati tulajdonban álló gazdasági társaság azon közfeladat végzésére, amelynek
ellátására létrehozták – az állami vagyonról szóló törvény szerinti tulajdonosi joggyakorló társaságok kivételével –
gazdasági társaságot nem alapíthat. (7) Azon gazdasági társaság, amelyben az állam vagy a helyi önkormányzat külön-külön vagy együttesen e törvény
szerinti többségi befolyással rendelkezik, köteles a tulajdonosi joggyakorló előzetes hozzájárulását kérni a legfőbb
szerv döntése előtt a következő kérdésekben: a) további gazdálkodó szervezet alapítása vagy megszüntetése,
b) gazdálkodó szervezetben részesedés megszerzése vagy átruházása. (8) Az a nonprofit gazdasági társaság, amelyben az állam vagy a helyi önkormányzat külön-külön vagy együttesen
legalább az e törvény szerinti többségi befolyással rendelkezik – a hulladékgazdálkodási tevékenységet végző
nonprofit gazdasági társaságot ide nem értve –, csak nonprofit többségi állami vagy önkormányzati tulajdonú
gazdasági társaságot alapíthat és csak ilyen nonprofit gazdasági társaságban szerezhet részesedést.
(9) A (8) bekezdés szerint alapított gazdasági társaság további társaságot nem alapíthat, és gazdasági társaságban nem
szerezhet részesedést. 9. § (1) A helyi önkormányzat a vagyongazdálkodásának az Alaptörvényben, valamint a 7. § (2) bekezdésében meghatározott
rendeltetése biztosításának céljából közép- és hosszú távú vagyongazdálkodási tervet köteles készíteni.
(2) A helyi önkormányzat vállalkozási tevékenysége a kötelező feladatainak ellátását nem veszélyeztetheti. A helyi
önkormányzat csak olyan gazdálkodó szervezetben vehet részt, amelyben felelőssége nem haladja meg vagyoni
hozzájárulásának mértékét. 10. § (1) A nemzeti vagyont, annak értékét és változásait a tulajdonosi joggyakorló nyilvántartja. Az érték nyilvántartásától el
lehet tekinteni, ha az adott vagyontárgy értéke természeténél, jellegénél fogva nem állapítható meg.
A nyilvántartásnak tartalmaznia kell a vagyon elsődleges rendeltetése szerinti közfeladat megjelölését is.
A nyilvántartási adatok – a minősített adat védelméről szóló törvény szerinti minősített adat kivételével – nyilvánosak.
(2) A tulajdonosi joggyakorló rendszeresen ellenőrzi a nemzeti vagyon használójának a nemzeti vagyonnal való
gazdálkodását, megállapításairól értesíti a nemzeti vagyon használóját, továbbá, amennyiben megállapításai
az Állami Számvevőszék hatáskörét érintik, az Állami Számvevőszéket is.
5. A nemzeti vagyon kezelése, hasznosítása 11. § (1) A vagyonkezelői jog az (5) bekezdésben meghatározott kivétellel vagyonkezelési szerződéssel jön létre. A nemzeti
vagyon tekintetében vagyonkezelési szerződés az (5) bekezdésben meghatározott kivétellel, továbbá a 12. §-ban
foglaltak szerinti korlátozásokkal, kizárólag a 3. § (1) bekezdés 19. pont a) alpont aa)–af) alpontjában, valamint b) és
c) alpontjában felsorolt személyekkel köthető, és a vagyonkezelői jog kizárólag általuk gyakorolható.
(2) A nemzeti vagyon tekintetében haszonélvezeti jogot alapító szerződés a 12. §-ban foglaltak szerinti korlátozásokkal,
kizárólag a 3. § (1) bekezdés 19. pont a) alpont aa)–af) alpontjában, valamint b) és c) alpontjában felsorolt személyekkel
köthető és a haszonélvezeti jog kizárólag általuk gyakorolható.
(3) A vagyonkezelési szerződés, valamint a haszonélvezeti jogot alapító szerződés versenyeztetés nélkül köthető.
(4) A vagyonkezelési vagy haszonélvezeti jogot alapító szerződés e törvény erejénél fogva megszűnik, ha a vagyonkezelő
vagy a haszonélvező a 3. § (1) bekezdés 19. pont a) alpont ae) vagy af) alpontjában, illetve b) alpont bd) vagy
be) alpontjában meghatározott tulajdonosi szerkezete megváltozik. A vagyonkezelési vagy haszonélvezeti jogot
alapító szerződés megszűnésének időpontja az a nap, amelyen a 3. § (1) bekezdés 19. pont a) alpont ae) vagy
af) alpontjában, vagy b) alpont bd) vagy be) alpontjában meghatározottaktól eltérő tulajdonosi szerkezetet
eredményező tulajdonosváltozás bekövetkezik. (5) A vagyonkezelői jog kivételesen törvényben történő kijelöléssel, a törvényben megjelölt – a 3. § (1) bekezdés
19. pontjában felsoroltak körébe tartozó – személyekkel, vagy a törvényben egyedileg meghatározott jogi személlyel
jön létre. Az állam és a helyi önkormányzat kizárólagos tulajdonában álló nemzeti vagyon, a 2. mellékletben
meghatározott nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyon, valamint az állam és a helyi
önkormányzat kizárólagos gazdasági tevékenysége tekintetében a 3. § (1) bekezdés 19. pont a) alpont
aa)–af) alpontjában, valamint b) és c) alpontjában felsorolt személyeken kívül kijelölés nem alkalmazható.
(6) Központi költségvetési szerv a működéséhez szükséges, a számviteli törvény szerinti immateriális jószág, tárgyi eszköz
(műszaki berendezés, gép, felszerelés stb.), készlet megvásárlására – ingatlan kivételével – adásvételi szerződést
köthet. A szerződés megkötésével a dolog az állam tulajdonába, és a tulajdonosi joggyakorló, valamint az adott
központi költségvetési szerv között megkötött vagyonkezelési szerződés alapján a központi költségvetési szerv
vagyonkezelésébe kerül. (7) Törvény alapján kijelöléssel létrejött vagyonkezelői jog – ha a törvény másként nem rendelkezik – az adott törvényben
meghatározott feltételek teljesülésének, ennek hiányában a törvény hatálybalépésének napján keletkezik.
A vagyonkezelésre vonatkozó részletes szabályokat a tulajdonosi joggyakorlóval megkötött vagyonkezelési szerződés
tartalmazza. (8) A vagyonkezelőt – ha jogszabály másként nem rendelkezik – megilletik a tulajdonos jogai, és terhelik a tulajdonos
kötelezettségei – ideértve a számvitelről szóló törvény szerinti könyvvezetési és beszámoló-készítési kötelezettséget is
– azzal, hogy a vagyont nem idegenítheti el, továbbá használati joggal, szolgalommal vagy más dologi joggal nem
terhelheti meg, biztosítékul nem adhatja, valamint a vagyonkezelői jogot harmadik személyre a (9) bekezdésben
foglalt kivétellel nem ruházhatja át és nem terhelheti meg.
(9) A központi költségvetési szervek a vagyonkezelési szerződésben foglalt jogokat és kötelezettségeket – az ingatlanokra
vonatkozó jogok és kötelezettségek kivételével – egymás között szerződéssel átruházhatják.
(10) A nemzeti vagyon hasznosítására vonatkozó szerződés csak természetes személlyel vagy átlátható szervezettel
köthető. (11) Nemzeti vagyon hasznosítására vonatkozó szerződés kizárólag olyan természetes személlyel vagy átlátható
szervezettel köthető, amely az átengedett nemzeti vagyon hasznosítására vonatkozó szerződésben vállalja, hogy
a) a hasznosításra vonatkozó szerződésben előírt beszámolási, nyilvántartási, adatszolgáltatási kötelezettségeket
teljesíti, b) az átengedett nemzeti vagyont a szerződési előírásoknak és a tulajdonosi rendelkezéseknek, valamint
a meghatározott hasznosítási célnak megfelelően használja, c) a hasznosításban – a hasznosítóval közvetlen vagy közvetett módon jogviszonyban álló harmadik félként –
kizárólag természetes személyek vagy átlátható szervezetek vesznek részt.
(12) A nemzeti vagyon hasznosítására vonatkozó szerződést a hasznosításba adó kártalanítás nélkül és azonnali hatállyal
felmondhatja, ha a nemzeti vagyon hasznosításában részt vevő bármely – a hasznosítóval közvetlen vagy közvetett
módon jogviszonyban álló harmadik fél – szervezet a nemzeti vagyon hasznosítására vonatkozó szerződés
megkötését követően beállott körülmény folytán már nem minősül átlátható szervezetnek. A 3. § (1) bekezdés
1. pontja szerinti átlátható szervezet tulajdonosi szerkezetében a 3. § (1) bekezdés 1. pontjától eltérő változást
a nemzeti vagyon hasznosítására a hasznosítóval közvetlenül megkötött szerződésben a hasznosításba adót
megillető, valamint a (11) bekezdés c) pontjában meghatározott személyekkel kötött szerződésekben a hasznosításba
adóval közvetlen jogviszonyban álló személyt megillető rendkívüli felmondási okként rögzíteni kell.
(13) Nemzeti vagyon ingyenesen kizárólag közfeladat ellátása céljából adható használatba, a közfeladat ellátásához
szükséges mértékben. (14) Nemzeti vagyonba tartozó állami tulajdonú ingatlant használó központi költségvetési szerv – a (15) bekezdésben
meghatározott eseteket kivéve – a rábízott állami tulajdonú ingatlant vagy ingatlanrészt nem hasznosíthatja,
az ingatlanra vagy annak bármely részére vonatkozóan a használatot bármely címen átengedő szerződést nem köthet,
továbbá a rábízott állami tulajdonú ingatlanon beruházást, felújítási tevékenységet nem végezhet, és nem
végeztethet. (15) A (14) bekezdésben foglalt tilalom nem vonatkozik arra az esetre, ha:
a) törvény vagy kormányrendelet az érintett központi költségvetési szerv kötelező alapfeladataként nevesíti
a (14) bekezdésben megjelölt tevékenységeket; b) az állami tulajdonú ingatlant használó központi költségvetési szerv számára a (14) bekezdésben megjelölt
tevékenység végzését az arra jogosult központi költségvetési szervvel vagy az állami vagyonról szóló törvény
szerinti tulajdonosi joggyakorló társasággal kötött szerződése lehetővé teszi; vagy
c) központi költségvetési szerv Magyarország függetlenségének, területi épségének, nemzetközi szerződésekben
rögzített határainak, lakosságának és anyagi javainak védelme mint kötelező alapfeladat ellátásához törvény által
rendelkezésre bocsátott ingatlant érintően végzi a (14) bekezdésben megjelölt tevékenységeket.
(16) Törvényben, valamint a helyi önkormányzat tulajdonában álló nemzeti vagyon tekintetében törvényben vagy a helyi
önkormányzat rendeletében meghatározott értékhatár feletti nemzeti vagyont hasznosítani – ha törvény kivételt nem
tesz – csak versenyeztetés útján, az összességében legelőnyösebb ajánlatot tevő részére, a szolgáltatás és
ellenszolgáltatás értékarányosságával lehet. Nem vonatkozik ez a rendelkezés arra az esetre, ha a hasznosítás
az államháztartási körbe tartozó szervezet, illetve jogszabályban előírt állami, önkormányzati feladatot ellátó
gazdálkodó szervezet javára történik. 6. Az állam és a helyi önkormányzat kizárólagos gazdasági tevékenységei
12. § (1) Az állam kizárólagos gazdasági tevékenységei a következők:
a) a csővezetékes termékszállítás és -tárolás, b) a bányászati kutatás és kitermelés, valamint az ezekkel összefüggő bányászati melléktevékenység,
c) a hasadó és sugárzó anyagok előállítása és forgalmazása,
d) a csatornák, valamint a regionális közműrendszerek létrehozása, működtetése,
e) a szerencsejátékok szervezésére és működtetésére irányuló tevékenység,
f) az országos törzshálózati vasúti pályán történő személyszállítás és árufuvarozás,
g) a menetrend szerinti helyközi közúti személyszállítás, h) az állami tulajdonba tartozó nemzetközi kereskedelmi repülőtér létrehozása és működtetése – a földi kiszolgálási
tevékenység kivételével – a hozzá tartozó légiforgalmi távközlő, rádiónavigációs és fénytechnikai
berendezésekkel és eszközökkel, továbbá a légiforgalmi irányító szolgálat elhelyezését szolgáló létesítményekkel
együtt, i) az országos közutak és műtárgyaik, országos törzshálózati vasúti pálya, valamint azt magába foglaló pályahálózat
létrehozása és működtetése, j) állami tulajdont képező terek, parkok felszíne alatt építmény létrehozása és működtetése,
k) az a)–j) pontban nem szereplő, az állam kizárólagos tulajdonába tartozó dolog létrehozása, működtetése.
(2) A helyi önkormányzat kizárólagos gazdasági tevékenységei a következők:
a) a helyi közutak és műtárgyaik létrehozása és működtetése,
b) a helyi önkormányzat tulajdonába tartozó nemzetközi kereskedelmi repülőtér létrehozása és működtetése –
a földi kiszolgálási tevékenység kivételével – a hozzá tartozó légiforgalmi távközlő, rádiónavigációs és
fénytechnikai berendezésekkel és eszközökkel, továbbá a légiforgalmi irányító szolgálat elhelyezését szolgáló
létesítményekkel együtt, c) a menetrend szerinti helyi személyszállítás,
d) a törzsvagyon részét képező helyi közművek létrehozása és működtetése,
e) a törzsvagyon részét képező terek, parkok felszíne alatt építmény létrehozása és működtetése,
f) a helyi önkormányzat kizárólagos tulajdonában álló – külön törvény rendelkezése alapján részére átadott – vizek,
közcélú vízi létesítmények működtetése. (3) Az állam és a helyi önkormányzat a kizárólagos gazdasági tevékenységei gyakorlásának időleges jogát
a (4)–(12) bekezdésben meghatározottak kivételével kizárólag koncesszió útján, külön törvényben szabályozott
módon engedheti át. (4) Az állam kizárólagos tulajdonában álló Szent Korona és a hozzá tartozó jelvények használata másnak nem engedhető
át. A Szent Korona és a hozzá tartozó jelvények őrzésére, szállítására, tárolására kizárólag az állam és költségvetési szerv
jogosult külön jogszabályban rögzített feltételek szerint. (5) A 4. § (1) bekezdés c) pontja szerinti dolgok birtoklása, használata, hasznai szedésének joga kitermelésük nélkül,
természetes előfordulási helyükön – a 6. § (2) bekezdésében meghatározott kivétellel – másnak nem engedhető át.
(6) Az országos törzshálózati vasúti pályát és tartozékát magába foglaló pályahálózat, vagy olyan vasúti pályahálózat
működtetését, amelynek országos törzshálózati vasúti pálya vagy annak tartozéka a része, kizárólag az állam vagy
az a gazdasági társaság végezheti, amelynek egyedüli tagja (részvényese) az állam.
(7) A kizárólagos állami tulajdonban vagy a helyi önkormányzat forgalomképtelen törzsvagyonában álló vizek, csatornák,
tározók tulajdonosaként az államot vagy a helyi önkormányzatot megillető halászati jog nem minősül az (1) és
(2) bekezdés szerinti kizárólagos tevékenységnek. (8) Az (1) bekezdés a)–g) pontjában és a (2) bekezdés c), d) pontjában meghatározott tevékenységi körök mint
gyűjtőfogalmak keretein belüli azon tevékenységcsoportok, amelyek az e törvény hatálybalépésekor hatályban lévő
egyes ágazati törvénybeli rendelkezések szerint koncessziós pályázat kiírása vagy koncessziós szerződés megkötése
nélkül is folytathatók, e törvény hatálybalépését követően is koncessziós pályázat kiírása vagy koncessziós szerződés
megkötése nélkül folytathatók. E törvény hatálybalépését követően az (1) bekezdés a)–g) pontjában, és a (2) bekezdés
c), d) pontjában meghatározott tevékenységi körök mint gyűjtőfogalmak keretein belül egyes további
tevékenységtípusok folytatását koncessziós pályázat kiírása vagy koncessziós szerződés megkötése nélkül kizárólag
e törvény teheti lehetővé. Nem szükséges továbbá koncessziós pályázat kiírása vagy koncessziós szerződés kötése
közvetlenül alkalmazandó európai uniós jogi aktus által eltérően szabályozott tevékenységek körében.
(9) Az állam a kizárólagos tulajdonában, valamint a helyi önkormányzat a törzsvagyonában lévő víziközmű-létesítmények
létrehozásáról és működtetéséről koncessziós szerződés megkötése nélkül a következő módokon is gondoskodhat:
a) olyan gazdálkodó szervezetet hoz létre, amelyben kizárólagos részesedéssel rendelkezik – ide nem értve
a munkavállalói résztulajdont, b) az állam és az önkormányzat együttesen olyan gazdálkodó szervezetet hoz létre, amelyben kizárólagos közös
részesedéssel rendelkezik – ide nem értve a munkavállalói résztulajdont.
(10) Az (1) bekezdés e) pontjában meghatározott tevékenység gyakorlásának joga koncessziós szerződés megkötése
nélkül kizárólag a (12) bekezdésben felsorolt személyeknek, szerveknek, valamint a (12) bekezdés a) és b) pontjában
felsorolt személyek közvetlen vagy közvetett többségi tulajdonában lévő gazdálkodó szervezet részére engedhető át
és kizárólag általuk gyakorolható. (11) Az (1) bekezdés k) pontjában és a (2) bekezdés f) pontjában meghatározott kizárólagos gazdasági tevékenység
gyakorlásának joga – a (4) és (5) bekezdésben meghatározott korlátozásokra figyelemmel – törvényben szabályozott
módon másnak átengedhető. (12) A (4)–(6) bekezdésben foglalt korlátozások figyelembevételével, valamint a (7)–(11) bekezdésben meghatározottakon
kívül az állam és a helyi önkormányzat kizárólagos gazdasági tevékenysége gyakorlásának időleges joga koncessziós
szerződés megkötése nélkül kizárólag a) az állam, b) a helyi önkormányzat vagy az önkormányzati társulás,
c) költségvetési szerv, d) önkormányzat intézmény, e) az a)–d) pont szerinti személyek együtt vagy külön-külön 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet, vagy
f) az e) pontban megjelölt gazdálkodó szervezet 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet
részére átengedhető és kizárólag általuk gyakorolható. (13) Koncessziós szerződés természetes személlyel vagy átlátható szervezettel köthető.
(14) A kizárólagos gazdasági tevékenység gyakorlására – a (12) bekezdés alapján – fennálló jogosultság e törvény erejénél
fogva megszűnik, ha a jog gyakorlójának (12) bekezdés e) vagy f) pontjában meghatározott tulajdonosi szerkezete
megváltozik. A kizárólagos gazdasági tevékenység gyakorlására vonatkozó jog megszűnésének időpontja az a nap,
amelyen a (12) bekezdés e) vagy f) pontjában meghatározottaktól eltérő tulajdonosi szerkezetet eredményező
tulajdonosváltozás bekövetkezik. 7. A nemzeti vagyon tulajdonjogának átruházása
13. § (1) Törvényben, valamint a helyi önkormányzat tulajdonában álló nemzeti vagyon tekintetében törvényben vagy a helyi
önkormányzat rendeletében meghatározott értékhatár feletti nemzeti vagyon tulajdonjogát átruházni – ha törvény
kivételt nem tesz – csak versenyeztetés útján, az összességében legelőnyösebb ajánlatot tevő részére, a szolgáltatás és
ellenszolgáltatás értékarányosságával lehet. (2) Nemzeti vagyon tulajdonjogát átruházni természetes személy vagy átlátható szervezet részére lehet.
(3) A nemzeti vagyon tulajdonjogát ingyenesen átruházni csak törvényben meghatározott esetekben és módon lehet.
(4) Nemzeti vagyon tulajdonjogának ingyenes átruházása esetén a tulajdonjogot megszerző félnek – az állam
kivételével – eleget kell tennie a következő feltételeknek:
a) a nemzeti vagyoni körből ingyenesen tulajdonba adott ingatlant a tulajdonjog megszerzésétől számított 15 évig
nem idegenítheti el, és a juttatás céljának megfelelően köteles hasznosítani, valamint állagát megóvni;
b) az átruházott vagyon hasznosításáról évente beszámol a vagyont átadó szervezet felé.
(5) Az ingyenesen tulajdonba adott ingatlanon – az állam által történő tulajdonszerzést kivéve – e törvény erejénél fogva
15 évig elidegenítési tilalom áll fenn. Az elidegenítési tilalom ingatlan-nyilvántartásba történő feljegyzését
a tulajdonjog bejegyzése iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg a vagyont átruházó szerv kérelmezi.
(6) Az (5) bekezdés szerinti elidegenítési tilalmat a (4) bekezdés a) pontja szerinti határidő leteltét követően a tulajdonos
kérelmére törölni kell az ingatlan-nyilvántartásból. (7) Amennyiben megállapítást nyer, hogy a (4) bekezdés szerinti tulajdonjogot megszerző fél a célhoz kötött
hasznosításra vonatkozó törvényi előírásnak részben vagy egészben nem tesz eleget, köteles az átadási
megállapodásban rögzített forgalmi értéknek a kötelezettség megsértésének napjától számított mindenkori
jegybanki alapkamattal növelt összegét a vagyont átadó szervezet felszólítására, az abban meghatározott határidőig
az állam vagy a helyi önkormányzat részére megfizetni, és a jogsértő állapotot megszüntetni. Ennek elmulasztása
esetén a vagyont átadó szervezet a szerződéstől azonnali hatállyal eláll.
14. § (1) Amennyiben törvény a helyi önkormányzat feladatát más helyi önkormányzat feladataként vagy állami feladatként,
illetve állami feladatot helyi önkormányzat feladataként állapít meg, a feladat ellátását közvetlenül szolgáló és ahhoz
szükséges helyi önkormányzati, illetve állami vagyonnak a feladatot átvevő részére történő tulajdonba adása
nyilvántartási értéken való átvezetéssel, ingyenesen történik. (2) Helyi önkormányzat tulajdonában lévő ingatlan értékesítése esetén – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – az államot
minden más jogosultat megelőző elővásárlási jog illeti meg. Az elővásárlási jog gyakorolására külön törvényben
meghatározott szerv – amennyiben törvény a nyilatkozattételi határidőre vonatkozóan eltérően nem rendelkezik –
az átruházás valamennyi lényeges elemét tartalmazó ajánlat vagy az elővásárlási jog jogosultjával szemben még
hatályba nem lépett a nemzeti vagyon értékesítésére irányuló szerződés részére történő kézbesítésétől számított
30 napon belül nyilatkozik, hogy kíván-e élni az elővásárlási joggal az állam nevében. A határidő elmulasztása
jogvesztő. (3) A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló törvény szerinti
volt állami (tanácsi) és önkormányzati bérlakások esetében az állam elővásárlási joga a lakásban élő bérlő elővásárlási
jogát követi. 15. § A jelen törvény rendelkezéseibe ütköző szerződés, más jogügylet vagy rendelkezés semmis.
IV. FEJEZET A KÜLÖN TÖRVÉNYEKBEN SZABÁLYOZOTT VAGYONI ELEMEK
16. § (1) Az e törvényben meghatározott elvek mentén
a) az állam tulajdonában álló vagyon feletti tulajdonosi joggyakorlás módját, valamint e vagyonnal való
gazdálkodás szabályait az állami vagyonról szóló törvény, b) a közszolgáltatási médiavagyon feletti tulajdonosi joggyakorlás módját, valamint e vagyonnal való gazdálkodás
szabályait a médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló törvény,
c) az önkormányzati vagyonnal való gazdálkodás részletes szabályait a Magyarország helyi önkormányzatairól szóló
törvény, d) az állam és a helyi önkormányzat kizárólagos gazdasági tevékenységei és a tevékenység végzéséhez szükséges
vagyon hasznosításának átengedését a koncesszióról szóló törvény, e) az MFB Magyar Fejlesztési Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a továbbiakban: MFB Zrt.), valamint azon
gazdálkodó szervezetek feletti tulajdonosi joggyakorlás módját, amelyek felett az állam nevében az MFB Zrt.
gyakorol tulajdonosi jogokat a Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról szóló törvény,
f) a Magyar Nemzeti Bank feletti tulajdonosi joggyakorlás módját a Magyar Nemzeti Bankról szóló törvény,
g) az Államadósság Kezelő Központ Zrt. feletti tulajdonosi joggyakorlás módját a Magyarország pénzügyi
stabilitásáról szóló törvény, h) a légiforgalmi irányító szolgálatot ellátó és a légiforgalmi szakszemélyzet képzését végző szervezet feletti
tulajdonosi joggyakorlás módját a légiközlekedésről szóló törvény, i) a Vasúti Pályakapacitás-elosztó Szervezet feletti tulajdonosi joggyakorlás módját a vasúti közlekedésről szóló
törvény, j) a felsőoktatási intézmények sajátos vagyongazdálkodási szabályait a felsőoktatásról szóló törvény,
k) a társadalombiztosítási alapokhoz tartozó vagyonnal való gazdálkodásra az állami vagyonról szóló törvény,
l) az önkormányzati lakások, valamint nem lakáscélú helyiségek bérbeadására és elidegenítésére, továbbá az állami
lakások és nem lakáscélú helyiségek bérbeadására vonatkozó részletes szabályokat a lakások és helyiségek
bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló törvény,
m) az állami tulajdonban lévő erdő hasznosítására, vagyonkezelésére és nyilvántartására vonatkozó szabályokat
az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló törvény,
n) az állami és önkormányzati tulajdonban álló kulturális örökség elemei felett a tulajdonosi joggyakorlás módját,
valamint az e vagyoni körrel való gazdálkodás szabályait
na) a kulturális örökség védelméről, nb) a muzeális intézményekről,
nc) a nyilvános könyvtári ellátásról és a közművelődésről,
nd) a köziratokról, közlevéltárakról és a magánlevéltári anyag védelméről,
ne) az egyes állami tulajdonban lévő vagyontárgyak önkormányzatok tulajdonába adásáról szóló törvény,
o) az állami tulajdonban lévő vizek hasznosítására és nyilvántartására vonatkozó szabályokat a vízgazdálkodásról
szóló törvény, p) a közutak kezelésével, fejlesztésével, fenntartásával, működtetésével kapcsolatos feladatokat a közúti
közlekedésről szóló törvény állapítja meg. (2) A nemzetiségi önkormányzatok vagyonáról és vagyongazdálkodásának részletes szabályairól a nemzetiségek jogairól
szóló törvény rendelkezik. (3) Az állami tulajdonban lévő termőföldvagyon hasznosítására, vagyonkezelésére és nyilvántartására, a Nemzeti
Földalap feletti tulajdonosi jogok gyakorlására vonatkozó szabályokat a Nemzeti Földalapról szóló törvény állapítja
meg. (4) A nemzeti adatvagyonra vonatkozó előírásokat a nemzeti adatvagyon körébe tartozó állami nyilvántartások
fokozottabb védelméről szóló törvény állapítja meg. V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 17. § (1) E törvény hatálybalépését megelőzően jogszerűen és jóhiszeműen szerzett jogokat és kötelezettségeket e törvény
rendelkezései nem érintik. Az e törvény hatálybalépése előtt létrejött szerződések időtartamának e törvény
hatálybalépését követően történő meghosszabbítása új jogviszony létesítésének minősül.
(2) Az e törvényben meghatározott nemzeti vagyon körébe tartozó vagyonnak minősül az e törvény hatálybalépését
követően az állam vagy az önkormányzat tulajdonába kerülő vagyon. Az 1. mellékletben nem szereplő, e törvény
hatálybalépését követően létrejövő vagy bármilyen más jogcímen az állam tulajdonába kerülő folyóvizek és
természetes tavak, a medrükkel együtt, valamint országos törzshálózati vasúti pálya e törvény erejénél fogva az állam
kizárólagos tulajdonában álló nemzeti vagyonnak minősül. (3) Magyarország határa által körbezárt területen lévő nemzeti vagyonra vonatkozó polgári jogi szerződésben a nemzeti
vagyonnal rendelkezni jogosult irányadóként kizárólag a magyar nyelvet, valamint a magyar jog alkalmazását, és
jogvita esetére kizárólag a magyar bíróság – ide nem értve a választottbíróságot – joghatóságát kötheti ki. A nemzeti
vagyonnal rendelkezni jogosult e jogviták eldöntésére választottbírósági eljárást nem köthet ki.
18. § (1) A helyi önkormányzat a rendelete alapján forgalomképtelennek minősülő vagyonából – az e törvény
hatálybalépésétől számított 60 napon belül – rendeletben köteles megjelölni azokat a tulajdonában álló
vagyonelemeket, amelyeket az 5. § (4) bekezdés szerinti nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti
vagyonként forgalomképtelen törzsvagyonnak minősít. (2) Aki nemzeti vagyonnak az e törvény hatálybalépését megelőzően kötött, e törvény hatálybalépésekor fennálló
szerződés alapján a használója, 2012. december 31-éig köteles feltárni a 3. § (1) bekezdés 1. pontja szerint a tulajdonosi
szerkezetét. (3) A (2) bekezdésben meghatározott kötelezettség elmulasztása esetén alkalmazandó jogkövetkezményt törvény
állapítja meg. (4) Amennyiben az állam vagy a helyi önkormányzat olyan gazdálkodó szervezetben rendelkezik társasági részesedéssel,
amely társaság vagy valamely tagja nem felel meg e törvény átlátható szervezetre vonatkozó előírásainak, a társasági
szerződést 2012. december 31-éig felülvizsgálja és kezdeményezi a gazdálkodó szervezet tulajdonosi szerkezetének
e törvény átlátható szervezetre vonatkozó előírásainak megfelelő átalakítását.
(5) Nem ütköznek az osztott tulajdon létesítésének tilalmába az e törvény hatálybalépését megelőzően –
a szerződéskötéskor hatályos jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően – megkötött, tartós jellegű
felépítményekre vonatkozó, osztott tulajdon létesítésére irányuló rendelkezést tartalmazó szerződések. Az ilyen
szerződések vonatkozásában az osztott tulajdon az egyébként irányadó jogszabályi feltételek figyelembevételével
jegyezhető be az ingatlan-nyilvántartásba. (6) A szerződés megkötésére és tartalmára a pályázati kiírás vagy a Kormány határozatának közzétételekor hatályos
jogszabályok irányadóak, amennyiben a) a pályázat eredményhirdetése e törvény hatálybalépése előtt megtörtént, vagy
b) az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 24. § (2) bekezdés e) pontja alapján hozott kormányhatározatot
e törvény hatálybalépése előtt a Magyar Közlönyben közzétették.
19. § E törvény a) I. Fejezete, 4. §-a, 6–8. §-a, 10–11. §-a, 12. § (1) és (3)–(14) bekezdése, 13. §-a, 17. § (2) bekezdése, 18. §-a, valamint
1. és 2. melléklete az Alaptörvény 38. cikk (1) és (2) bekezdése alapján,
b) 5. §-a, 9. §-a és 12. § (2) bekezdése az Alaptörvény 31. cikk (3) bekezdése alapján,
c) 14. §-a, 15. §-a és 17. § (1) bekezdése az Alaptörvény 38. cikk (1) és (2) bekezdése, valamint az Alaptörvény 31. cikk
(3) bekezdése alapján sarkalatosnak minősül. 20. § (1) Ez a törvény – a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – 2011. december 31-én lép hatályba.
(2) Az 1–10. §, a 11. § (1)–(14) bekezdése, a 12–19. §, a 21–24. §, a 25. § (1) és (3)–(8) bekezdése, a 26. §, a 27. §, a 30. §, a 31. §,
valamint az 1. és 2. melléklet 2012. január 1-jén lép hatályba.
(3) A 11. § (15) és (16) bekezdése, a 25. § (2) és (9) bekezdése 2013. január 1-jén lép hatályba.
21. § (1) A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 172–173. §-ához tartozó alcím helyébe
a következő rendelkezés lép: „A forgalomképtelen dolgok átruházása”
(2) A Ptk. 173. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„173. § Törvényben forgalomképtelenként meghatározott dolgok elidegenítése semmis.”
22. § (1) A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 1. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) E törvény a nemzeti vagyonról szóló törvény keretei között állapítja meg az abban meghatározott, kizárólagosan
az állam vagy a helyi önkormányzat által végezhető gazdasági tevékenységek gyakorlása időleges jogának
koncessziós szerződés keretében történő átengedésének részletes szabályait. Az egyes tevékenységek folytatásának
módját, részletes feltételeit meghatározó ágazati törvények (a továbbiakban: ágazati törvény) csak a nemzeti
vagyonról szóló törvény és e törvény keretei között rendelkezhetnek.”
(2) A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 7/A. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„7/A. § A csővezetékes termékszállításra és -tárolásra, az országos közutak és műtárgyaik, a csatornák, valamint
a regionális közműrendszerek, továbbá az önkormányzati törzsvagyon részét képező helyi közutak, műtárgyaik és
a helyi közművek működtetésére irányuló koncesszióköteles tevékenységek gyakorlására vonatkozó jogosultság –
koncessziós szerződéssel történő – átengedésére irányuló pályázat kiírása előtt ki kell kérni az illetékes gazdasági
kamara véleményét is.” (3) A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 10/A. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Ha a koncesszióköteles tevékenységet végző a nemzeti vagyonról szóló törvényben meghatározott gazdálkodó
szervezetben fennálló társasági részesedését úgy értékesíti magántulajdonos részére, hogy annak következtében
a gazdálkodó szervezet már nem felel meg a nemzeti vagyonról szóló törvény előírásainak, és a nemzeti vagyonról
szóló törvény alapján a tevékenységre koncessziós szerződést kell kötni, legkésőbb az értékesítési eljárás
megindításával egyidejűleg koncessziós pályázatot kell lefolytatni a koncesszióköteles tevékenység átengedésére.
A koncessziós eljárásra az e §-ban foglalt eltérésekkel, e törvényben foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni.”
(4) A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 10/A. § (5) bekezdésében a „privatizációs eljárás eredménye” szövegrész
helyébe az „eljárás eredménye” szöveg, az „a privatizációs pályázat” szövegrészek helyébe az „az értékesítési eljárás”
szöveg, az „a privatizációs eljárás nyertese” szövegrész helyébe az „az értékesítési eljárás nyertese” szöveg lép.
(5) A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 10/A. § (6) bekezdésében az „a privatizáció” szövegrész helyébe az
„az értékesítési eljárás” szöveg lép. 23. § A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény 6. § (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(6) A nemzeti vagyonról szóló törvényben, valamint a (4) és (5) bekezdésben meg nem jelölt vizek és vízilétesítmények
állami tulajdonban vannak, de forgalomképesek. Elidegenítés esetén az érintett helyi önkormányzat vagy
önkormányzati társulás – több önkormányzat esetében az érintettség arányában – elővásárlási joggal rendelkezik.
Az elővásárlási jog szempontjából érintett az a helyi önkormányzat, amelynek a közigazgatási területén vagy határán
van a víz, illetve vízilétesítmény.” 24. § (1) A légiközlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény 4. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„4. § A magyar légtérben az állam léginavigációs, távközlési és légtér-ellenőrzési szolgálatot lát el.”
(2) A légiközlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény 71. §-a a következő 32. ponttal egészül ki:
(E törvény alkalmazásában) „32. magyar légtér: Magyarország feletti légtérnek a légiközlekedés számára – a mindenkori legfejlettebb technikai
színvonal alapján – fizikailag igénybe vehető magasságig terjedő része.”
25. § (1) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 3. §-a a következő (1b) bekezdéssel egészül ki:
„(1b) Az Egészségbiztosítási Alap ellátási vagyona tekintetében a tulajdonosi jogokat az egészségbiztosításért felelős
miniszter, a Nyugdíjbiztosítási Alap ellátási vagyona tekintetében a tulajdonosi jogokat a nyugdíjpolitikáért felelős
miniszter gyakorolja.” (2) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 17. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Az állami vagyon feletti tulajdonosi joggyakorló köteles a Kormány rendeletében meghatározott adattartalommal
és módon adatszolgáltatást nyújtani az MNV Zrt. részére.”
(3) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 24. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Állami vagyon használatát biztosító – így különösen bérleti, haszonbérleti, megbízási – szerződés nyilvános,
kivételesen, indokolt esetben zártkörű versenyeztetés útján köthető. A versenyeztetési kötelezettség a határozott
időre kötött szerződések meghosszabbítása esetén is fennáll.” (4) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 27. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Az állami vagyonra vonatkozóan az MNV Zrt. kizárólag a nemzeti vagyonról szóló törvényben meghatározott
személyekkel köthet vagyonkezelési szerződést.” (5) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 28. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A központi költségvetési szerv a működéséhez szükséges – a nemzeti vagyonról szóló 2011. évi CXCVI. törvény
11. § (6) bekezdésében foglalt vagyontárgyakon kívüli – állami vagyon összetételét és mértékét az állami vagyon
használatát biztosító szerződés megkötése előtt, illetve folyamatosan közli az MNV Zrt.-vel, amely az igényeket
az állam teherbíró képességéhez igazodva, a társadalmi szükségletek, a célszerűség és a gazdaságosság szempontjai
figyelembevételével elégíti ki.” (6) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 28. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A nemzeti vagyonról szóló 2011. évi CXCVI. törvény 11. § (6) bekezdésében meghatározott vagyontárgyakat
– amennyiben azok egyedi, könyv szerinti bruttó értéke az éves költségvetési törvényben meghatározott értékhatárt
nem haladja meg – a vagyonkezelő központi költségvetési szerv értékesítheti a 34–35. §-ban foglaltak alkalmazásával.
Az értékesítésből származó bevétel ilyen esetben az adott költségvetési szervet illeti.”
(7) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 28. § (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) Amennyiben ajándékozás, végrendeleti örökösnevezés, illetve tulajdonjog átruházására irányuló más hasonló
jogügylet kedvezményezettjeként valamely központi költségvetési szervet jelölnek meg, az elfogadott vagyon állami
tulajdonba kerül azzal, hogy az MNV Zrt. az adott költségvetési szervvel köt rá – a nemzeti vagyonról szóló 2011. évi
CXCVI. törvény 11. § (6) bekezdésében meghatározott vagyontárgyak kivételével – nem visszterhes vagyonkezelési
szerződést. Ha a későbbiekben az ilyen vagyontárgy értékesítésére kerül sor, annak bevétele a kedvezményezett
központi költségvetési szervet illeti meg.” (8) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 30. § (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) A többségi állami tulajdonú gazdálkodó szervezet és tagja (részvényese) között létrejövő szerződést a szerződés
aláírásától számított harminc napon belül a cégbíróságon a cégiratok közé letétbe kell helyezni. Ezt a rendelkezést
nem kell alkalmazni, ha a társaság és a tag (részvényes) a társaság tevékenységi körébe tartozó, a létesítő okirat által
meghatározott szokásos nagyságrendű szerződést köt, továbbá ha az banktitok sérelmével járna.”
(9) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 71. §-a a következő f) ponttal egészül ki:
(Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg)
„f) az állami vagyon feletti tulajdonosi joggyakorló által az MNV Zrt. részére küldendő adatszolgáltatás tartalmát,
módját és határidejét.” 26. § (1) Az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény 8. § (1) bekezdés helyébe
a következő rendelkezés lép: „(1) A nemzeti vagyonról szóló törvényben nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonként
meghatározott a) védelmi és közjóléti elsődleges rendeltetésű, az állam tulajdonában álló erdő, valamint
b) a gazdasági elsődleges rendeltetésű, természetes erdő, természetszerű erdő és származék erdő természetességi
állapotú, az állam tulajdonában álló, 5 hektárnál nagyobb, természetben összefüggő erdő
a kincstári vagyon részét képezi.” (2) Az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény 8. § (3)–(5) bekezdésében és
(7) bekezdésében, valamint a 43. § (1) bekezdés c) pontjában a „kizárólagos” szövegrész helyébe „100%-os” szövegrész
lép. 27. § (1) A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 9/B. § (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(6) A pályázat nyertesének a koncessziós társaságot részvénytársaságként kell megalapítania, amely jogosult
a koncesszió tárgyát képező közutakhoz közvetlenül csatlakozó üzemanyagtöltő és szervizállomások, pihenőhelyek,
egészségügyi és sportlétesítmények, vendéglátó létesítmények és szálláshelyek, kereskedelmi létesítmények,
valamint parkolási célú épületek és építmények építésére és/vagy üzemeltetésére.”
(2) A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 9/C. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A koncessziós társaság a koncesszió időtartama alatt, a koncessziós szerződés alapján, az általa létesített vagy
fejlesztett, felújított, karbantartott és üzemeltetett közutak és műtárgyaik használóitól a 33/A. § szerinti használati díjat
vagy a 33/A. § szerinti útdíjat szedhet.” (3) A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 33. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Az út kezelői: a) a koncessziós szerződés alapján működtetett országos vagy helyi közút tekintetében a koncessziós társaság;
b) az a) pontban nem említett ba) országos közút vonatkozásában a miniszter döntése alapján a fenntartásra, a fejlesztésre és a fejlesztéssel
összefüggő üzemeltetésre alapított költségvetési szerv, vagy olyan gazdálkodó szervezet, amelyben az állam 100%-os
részesedéssel rendelkezik vagy bb) helyi közutak tekintetében a helyi önkormányzat, vagy a fenntartásra, a fejlesztésre és a fejlesztéssel összefüggő
üzemeltetésre alapított költségvetési szerv, vagy olyan gazdálkodó szervezet, amelyben a helyi önkormányzat
100%-os részesedéssel rendelkezik; c) a magánutak tekintetében annak a területnek a tulajdonosa, amelyen a magánút van; állami tulajdonban levő
ingatlanon fekvő magánút esetében tulajdonosnak az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett kezelő (használó)
tekintendő.” 28. § (1) A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 33. §-a helyébe az alábbi rendelkezés lép:
„33. § Egyes jelentős történeti és kulturális értékű, illetve veszélyeztetett helyzetű műemlékek és műemlékegyüttesek
fokozott védelmét biztosítani kell.” (2) A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvénynek a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi
LXIV. törvény módosításáról szóló 2011. évi CXLIX. törvény 5. §-ával megállapított 61/C. §-a a következő szöveggel lép
hatályba: „61/C. § A kiemelt nemzeti emlékhely állami tulajdon. A 2. mellékletben kiemelt nemzeti emlékhelyként megjelölt,
Kossuth Lajos tér 24893 helyrajzi számú ingatlan 2012. január 1-jén önkormányzati tulajdonból nyilvántartási értéken,
ingyenesen az állam tulajdonába és az Országgyűlés Hivatala vagyonkezelésébe kerül. A vagyonkezelésre
egyebekben a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt.-vel kötött vagyonkezelési szerződés szabályait kell alkalmazni.
Az állam tulajdonjogának és az Országgyűlés Hivatala vagyonkezelési jogának az ingatlan-nyilvántartásba történő
bejegyzése iránt a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. intézkedik.”
(3) A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvénynek a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi
LXIV. törvény módosításáról szóló 2011. évi CXLIX. törvény 7. §-ával megállapított 93. § (1) bekezdés f) pontja
a következő szöveggel lép hatályba: (Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben: )
„f) szabályozza a nemzeti emlékhelyek – köznapi, ünnepi, idegenforgalmi és protokolláris, a nemzeti emlékhely
szellemével összhangban álló – használati rendjét;” (4) A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény mellékletének jelölése „1. melléklet a 2001. évi
LXIV. törvényhez” szövegre változik. (5) A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvénynek a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi
LXIV. törvény módosításáról szóló 2011. évi CXLIX. törvény mellékletével megállapított 2. melléklete „Kiemelt nemzeti
emlékhely” című táblázatának 1. sora a „Kossuth tér – Hrsz: 24983” szövegrész helyett a „Kossuth Lajos tér – Hrsz:
24893” szöveggel lép hatályba. 29. § (1) A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CXCVI. törvény 109. § (1) bekezdése a következő szöveggel
lép hatályba: „(1) A képviselő-testület a helyi önkormányzat tulajdonában lévő nemzeti vagyonra a nemzeti vagyonról szóló törvény
rendelkezései szerint az önkormányzati közfeladat átadásához kapcsolódva vagyonkezelői jogot létesíthet.
Vagyonkezelői jog önkormányzati lakóépületre és vegyes rendeltetésű épületre, társasházban lévő önkormányzati
lakásra és nem lakás céljára szolgáló helyiségre kizárólag a helyi önkormányzat 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó
szervezettel, vagy annak 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezettel létesíthető, és kizárólag általuk
gyakorolható. A vagyonkezelési szerződésnek a gazdálkodó szervezet tulajdonosi szerkezetében történő tulajdonos
változás miatti megszűnésének esetére a nemzeti vagyonról szóló törvényben meghatározottak az irányadók.”
(2) A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CXCVI. törvény 109. § (2) bekezdése a következő szöveggel
lép hatályba: „(2) A képviselő-testület kizárólag a nemzeti vagyonról szóló törvényben meghatározott személyekkel köthet
vagyonkezelési szerződést.” (3) A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CXCVI. törvény 109. § (6) bekezdése a következő szöveggel
lép hatályba: „(6) A vagyonkezelő a vagyon felújításáról, pótlólagos beruházásáról legalább a vagyoni eszközök elszámolt
értékcsökkenésének megfelelő mértékben köteles gondoskodni és e célokra az értékcsökkenésnek megfelelő
mértékben tartalékot képezni. Ha a vagyonkezelő olyan közfeladatot lát el, amely után bevételének több mint fele
az államháztartás valamely alrendszeréből származik, a helyi önkormányzat a vagyonkezelési szerződésben
részletezett feltételekkel a bevételekben meg nem térülő elszámolt értékcsökkenésnek megfelelő összeg erejéig
elengedheti a vagyonkezelőnek a helyi önkormányzattal szemben fennálló, a kezelt vagyonnal összefüggő hosszú
lejáratú kötelezettségét. Ez esetben a vagyonkezelő e bekezdés szerinti kötelezettsége a bevételekben megtérülő
értékcsökkenés összegéig áll fenn.” (4) A Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CXCVI. törvény 109. §-a a következő (12) bekezdéssel
kiegészülve lép hatályba: „(12) Azonnali felmondásnak van helye, ha a vagyonkezelő a vagyonkezelésbe adott önkormányzati vagyonnal
a vállalt önkormányzati közfeladatot nem látja el, vagy a vagyonkezelésébe adott vagyonban kárt okoz.”
30. § (1) A Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról szóló 2001. évi XX. törvény 3. § (5) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép: „(5) Az e törvény 1. számú mellékletében meghatározott gazdálkodó szervezet állami tulajdonú részesedése
tekintetében a tulajdonos jogait – e törvény erejénél fogva – a Magyar Állam nevében az MFB Zrt. gyakorolja
(a továbbiakban: tulajdonosi jogok gyakorlása). A tulajdonosi jogok gyakorlására a Gt. és a Ptk. rendelkezéseit
a nemzeti vagyonról szóló törvényben, valamint az e törvényben szabályozott eltérésekkel kell alkalmazni azzal, hogy
a tulajdonosi joggyakorlással érintett társasági részesedések tulajdonjogát az MFB Zrt. nem ruházhatja át,
a részesedésekre vételi jogot, elővásárlási jogot szerződéssel nem alapíthat, biztosítékul azokat nem adhatja és más
módon meg nem terhelheti, a gazdálkodó szervezetet végelszámolással nem szüntetheti meg.”
(2) A Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról szóló 2001. évi XX. törvény 2. számú melléklete az alábbi szövegrésszel
egészül ki: [Az MFB Zrt. a 8. § (3) bekezdésének b) pontja alapján a következő gazdálkodó szervezetekben rendelkezhet tulajdoni
részesedéssel:] „VÁTI Magyar Regionális Fejlesztési és Urbanisztikai Nonprofit Kft.”
31. § Hatályát veszti a) a Ptk. 172. §-a;
b) a koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 1. § (2) bekezdése, 2. §-a és 3. § (1) bekezdése, a 10/A. §-hoz tartozó
alcímében a „(privatizációja)” szövegrész, a 10/A. § (2) és (3) bekezdésében a „privatizációs” szövegrész;
c) a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény 6. § (1)–(3) bekezdése, 9. § (1) bekezdése, 45. § (8) bekezdés
l) pontja, 2. és 3. számú melléklete; d) a légiközlekedésről szóló 1995. évi XCVII. törvény 36/A. §-ához tartozó alcím és 36/A. §-a;
e) a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 1. melléklete;
f) vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény 14. § (1) bekezdés első mondata és (1a) bekezdése, 38. §
(1) bekezdése, g) az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 4. §-a, 23. § (1) bekezdésében a „szerződésen alapuló
haszonélvezet, vagyonkezelés,” szövegrész, 27. § (2) bekezdés első mondata, 27. § (4) bekezdése, 28. §
(3) bekezdése és melléklete; h) az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény 8. § (2) bekezdése, 8. §
(3) bekezdésében az „és (2)” szövegrész, i) a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 9/B. § (1) és (2) bekezdése,
j) az állam kizárólagos tulajdonában levő vizek és vízilétesítmények jegyzékéről szóló 11/2009. (VIII. 5.) KvVM
rendelet, k) a Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról szóló 2001. évi XX. törvény 3. § (7) bekezdése és a 2. számú
mellékletének „KIKSZ Közlekedésfejlesztési Zrt.” szövegrésze, l) a vízitársulatokról szóló 2009. évi CXLIV. törvény 45. §-ában a „vagyonkezelői, illetve” szövegrész.
32. § Nem lép hatályba a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény módosításáról szóló 2011. évi
CXLIX. törvény 9. § (3) és (4) bekezdése.
33. § A megyei önkormányzatok konszolidációjáról, a megyei önkormányzati intézmények és a Fővárosi Önkormányzat
egyes egészségügyi intézményeinek átvételéről szóló 2011. évi CLIV. törvény 15. § (1) bekezdés e) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép: (Felhatalmazást kap a Kormány, hogy)
„e) az intézmények átadás-átvételéről szóló megállapodás megkötésének szabályait, valamint a megállapodás
tartalmi kellékeit” (rendeletben szabályozza.) Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1981/2017. (XII. 19.) Korm. határozata a Nemzeti Hauszmann Terv keretében megvalósuló egyes beruházásokhoz szükséges további források biztosításáról.
1. A Kormány egyetért azzal, hogy a Nemzeti Hauszmann Terv keretében valósuljon meg
a) az akadálymentes közlekedési tengely kialakítása a Palota út – Csikós udvar – Hunyadi udvar között (Tabáni
lépcső);
b) a Budavári Palota közműveinek terveztetése és kiváltása.
2. A Kormány az  1.  pont a)  alpontjában nevesített beruházás megvalósítása, valamint az  1.  pont b)  alpontja szerinti
beruházások terveztetése érdekében felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Miniszterelnökséget vezető
miniszter bevonásával gondoskodjon egyszeri jelleggel 2  030  500  000 forint forrás biztosításáról a  Magyarország
2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti
kezelésű előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 75. Nemzeti Hauszmann Terv jogcímcsoport javára.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Miniszterelnökséget vezető miniszter Határidő: a felmerülés ütemében
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
32/2011. (II. 18.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a külügyminiszter előterjesztésére
Monika Hankiewicznek, a Lódzi tiszteletbeli főkonzulátus titkárságvezetőjének a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI EZÜST ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést, Zofia Czarneckának, a Lengyel–Magyar Baráti Társaság tagjának a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI BRONZ ÉRDEMKERESZT
(polgári tagozat) kitüntetést adományozom.
Budapest, 2010. december 7. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
4/2017. (XII. 20.) BVOP utasítása a fogvatartottak 2018. munkadíjáról, ösztöndíjáról, a munkaterápiás foglalkoztatás pénzbeli térítési díjáról és a tartási költséghez való hozzájárulásról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján – figyelemmel a büntetések, az intézkedések,
egyes kényszerintézkedések és a  szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló 2013. évi CCXL. törvény 133.  § (3)  bekezdésére,
181. §-ára, 258. §-ára és 270. § (3) bekezdésére, a szabadságvesztés, illetve az elzárás, az előzetes letartóztatás és a  rendbírság
helyébe lépő elzárás végrehajtásának részletes szabályairól szóló 16/2014. (XII. 19.) IM rendelet 118. §-ára – a következő utasítást
adom ki:
1. A munkáltatásban részt vevő, teljes munkaidőben foglalkoztatott fogvatartottak alapmunkadíja 2018. január 1-jétől
havidíj alkalmazása esetén 42 500 forintnál, napidíj alkalmazása esetén 1957 forintnál, óradíj alkalmazása esetén
244 forintnál nem lehet kevesebb.
2. A munkaterápiás foglalkoztatás keretében foglalkoztatottak pénzbeli térítési díjának legkisebb összege napi hatórás
foglalkoztatás esetén 14 167 forint/fő/hó. Napi hat óránál vagy heti 30 óránál rövidebb idejű foglalkoztatás esetén
a pénzbeli térítési díjat arányosan csökkenteni kell.
3. A szakmunkás, kiemelt szakmunkás munkadíj kategóriák felső határainak megállapítása munkáltatói
(intézetparancsnoki, ügyvezető igazgatói) hatáskörbe tartozik.
4. A képzésben, oktatásban részt vevő fogvatartottakat a  képzés ideje alatt pénzbeli térítés (ösztöndíj) illeti meg,
melynek összege 349 forint/fő/nap.
5. A tartási költséghez való hozzájárulás napi összege: 500 forint/fő/nap.
6. Ez az utasítás 2018. január 1-jén lép hatályba.
7. Hatályát veszti a fogvatartottak 2017. évi munkadíjáról, ösztöndíjáról, a munkaterápiás foglalkoztatás pénzbeli térítési
díjáról és a tartási költséghez való hozzájárulásról szóló 4/2016. (XII. 19.) BVOP utasítás.
Dr. Tóth Tamás bv. vezérőrnagy s. k.,
 országos parancsnok


text:
8/2017. (III. 10.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében meghatározott jogkörömben eljárva a következő utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján 2017. március 1. napjától 2017. augusztus 31. napjáig
Sipos Imrét miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos feladatkörében eljárva ellátja a pedagógusképzés, a pedagógus-továbbképzés és a köznevelési
ágazati-szakmai stratégiák fejlesztésével kapcsolatos koordinációs feladatokat. A  miniszteri biztos feladatkörében
eljárva ellátja különösen a következő tevékenységeket:
a) részt vesz az Eszterházy Károly Egyetem keretein belül működő Oktatáskutató és Fejlesztő Intézetre vonatkozó,
a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 14/A. §-a szerinti sajátos döntéshozatali, szervezeti és
működési rend, költségvetési és munkatervi, továbbá belső intézményi szabályozás tartalmi fejlesztésében;
b) közreműködik a  Modern Városok Program keretében a  Székesfehérvári Középiskolai Campus fejlesztési,
megvalósítási feladataiban;
c) részt vesz a  feladatkörébe tartozó jogszabályok, döntések, köznevelési ágazati-szakmai stratégiák szakmai
előkészítésében, végrehajtásában, a  minisztérium szakmai álláspontjának kialakításában, a  társadalmi
szervezetekkel való kapcsolattartásban;
d) közreműködik a köznevelés szakmai és társadalmi kapcsolatainak gondozásában, különös tekintettel a Nemzeti
Pedagógus Kar, az Országos Köznevelési Tanács, valamint a Köznevelési Kerekasztal tevékenységét illetően;
e) képviseli a  minisztériumot a  társadalmi és állami szervek előtt, tárcaközi bizottságokban, hazai és – külön
felkérés alapján – nemzetközi szervezetekben;
f ) ellátja az  a)–e)  pont szerinti feladatkörökkel összefüggésben a  miniszter által meghatározott eseti, egyedi
feladatokat.
3. § A miniszteri biztos egyebekben ellátja az Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról
szóló 33/2014. (IX. 16.) EMMI utasítás miniszteri biztosra vonatkozó feladatait.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét az oktatásért felelős államtitkár útján a miniszter irányítja.
5. § A  miniszteri biztos a  tevékenységéért a  Ksztv. 38.  § (9)  bekezdés a)  pontja szerint havi bruttó 600  000 Ft összegű
díjazásra és az  állami vezetői juttatásokról szóló 275/2015. (IX. 21.) Korm. rendelet 3.  § (1)  bekezdés 6.  pontjában
meghatározott juttatásokra jogosult.
6. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában a Ksztv. 38. § (8) bekezdése szerinti titkárság nem segíti.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
508/2018. (XI. 28.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Varga Zoltánt
2018. december 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. november 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
242/2015. (V. 26.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére  –
dr.  Ternák Gábor rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – Magyarország abujai nagykövetségének vezetésére
kapott megbízásának érintetlenül hagyása mellett – megbízom Magyarországnak a Ghánai Köztársaságban, a Togói
Köztársaságban, a Benini Köztársaságban, Burkina Fasoban és Kamerunban való képviseletével.
Budapest, 2014. október 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2015. LXXXIX. törvény a Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai Megállapodás „A” és „B” Melléklete kihirdetéséről, valamint a belföldi alkalmazásának egyes kérdéseiről.
(A Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai Megállapodás „A” és „B” Mellékletének módosításai
2015.  január 1-jén hatályba léptek azzal, hogy az  ADR „A” és „B” Melléklete 2014. december 31-éig hatályos előírásai
2015. június 30-áig alkalmazhatók.)
1. § Az Országgyűlés a Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai Megállapodás kihirdetéséről szóló
1979.  évi 19.  törvényerejű rendelettel kihirdetett, a  Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai
Megállapodás (a  továbbiakban: ADR) „A” és „B” Mellékletének 2015. január 1-jétől hatályos szövegét e  törvénnyel
kihirdeti.
2. § Az  ADR „A” és „B” Melléklete hiteles angol nyelvű szövegét az  1.  melléklet, hivatalos magyar nyelvű fordítását
a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az ADR „A” és „B” Mellékletében foglalt rendelkezéseket a veszélyes áruk belföldi közúti szállítására a Veszélyes Áruk
Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai Megállapodás (ADR) „A” és „B” Mellékletének belföldi alkalmazásáról
szóló miniszteri rendeletben foglaltak szerint kell alkalmazni.
4. § (1) A  veszélyes áru szállításának biztonsága érdekében a  közlekedési hatóság nyilvántartja az  ADR „A” Melléklet
1.8.3 szakasza szerinti veszélyes áru szállítási biztonsági tanácsadó
a) természetes személyazonosító adatait,
b) állampolgárságát,
c) veszélyes áru szállítási biztonsági tanácsadó képesítéséről szóló bizonyítványának érvényességi idejét,
valamint azt, hogy a bizonyítványa mely alágazatra és veszélyességi osztályra vonatkozik.
 (2) A  veszélyes áru szállítási biztonsági tanácsadókról vezetett nyilvántartás az  (1)  bekezdés c)  pontja szerinti adatok
vonatkozásában közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
 (3) Az adatokat a bizonyítvány érvényességi idejének lejártától számított 5 évig kell megőrizni.
5. § Felhatalmazást kap a közlekedésért felelős miniszter, hogy
a) a  környezetvédelemért felelős miniszterrel, az  egészségügyért felelős miniszterrel és az  atomenergia
felügyeleti szerv felügyeletét ellátó miniszterrel egyetértésben az  ADR „A” és „B” Melléklet belföldi
alkalmazásához szükséges részletes szabályokat és kiegészítéseket,
b) a veszélyes áru közúti szállítási biztonsági tanácsadó kinevezésének és képesítésének részletes szabályait, és
c) a  katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszterrel egyetértésben a  veszélyes áru szállítási biztonsági
tanácsadó által készítendő baleseti jelentés részletes szabályait
rendeletben állapítsa meg.
6. § Az ADR „A” és „B” Mellékletében szereplő egyes feladatokra vonatkozó feladatmegosztást a 3. melléklet tartalmazza.
7. § (1) Ez a törvény 2015. július 1-jén lép hatályba.
 (2) Az ADR „B” Mellékletének 8.5 fejezetében lévő S12 utasítást 2015. január 1-jétől alkalmazni kell.
 (3) E  törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a  közlekedésért felelős miniszter, az  Országos Atomenergia
Hivatalt felügyelő miniszter, a  bányászati ügyekért felelős miniszter, az  iparügyekért felelős miniszter,
a  közbiztonságért felelős miniszter, a  katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter és az  élelmiszerláncfelügyeletért felelős miniszter gondoskodik.
A törvényt az Országgyűlés a 2015. június 23-i ülésnapján fogadta el.
8. § Ez a törvény
a) a  veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló, 2008. szeptember 24-i 2008/68/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvnek,
b) a  veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló 2008/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
mellékleteinek a  tudományos és műszaki fejlődéshez való második hozzáigazításáról szóló, 2012.
december 3-i 2012/45/EU bizottsági irányelvnek,
c) a  veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló 2008/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
mellékleteinek a  tudományos és műszaki fejlődéshez való harmadik hozzáigazításáról szóló, 2014.
november 21-i 2014/103/EU bizottsági irányelvnek
való megfelelést szolgálja. 9. § Hatályát veszti a  Veszélyes Áruk Nemzetközi Közúti Szállításáról szóló Európai Megállapodás „A” és „B” Melléklete
kihirdetéséről, valamint a belföldi alkalmazásának egyes kérdéseiről szóló 2013. évi CX. törvény.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
1/2017. (II. 8.) ÁSZ utasítása a számvevőszéki ellenőrzés eljárási szabályai és módszerei megállapításáról és nyilvánosságra hozataláról.
Az Állami Számvevőszék elnöke az  Állami Számvevőszékről szóló 2011. évi LXVI. törvény 13.  § (2)  bekezdés d)  pontjában
meghatározott jogkörében eljárva a számvevőszéki ellenőrzés eljárási szabályait és módszereit a következők szerint állapítja meg
és hozza nyilvánosságra:
1. § (1) Az Állami Számvevőszékről szóló 2011. évi LXVI. törvény 13. § (2) bekezdés d) pontjában előírtak alapján – figyelemmel
a  23.  § (1)  bekezdésében foglaltakra – a  számvevőszéki ellenőrzésre vonatkozóan a  Melléklet szerinti eljárási
szabályokat és módszereket kell alkalmazni és nyilvánosságra hozni.
(2) A Melléklet egységes szerkezetben jelöli meg a  már korábban megállapított és nyilvánosságra hozott eljárási
szabályokat és módszereket.
2. § A nyilvánosság biztosítása érdekében a számvevőszéki ellenőrzés Melléklet szerinti eljárási szabályait és módszereit
az Állami Számvevőszék honlapján (www.asz.hu) kell megjeleníteni.
3. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a  számvevőszéki ellenőrzésre vonatkozó eljárási szabályok és módszerek alkalmazásáról, valamint
azok nyilvánosságra hozataláról szóló 6/2011. (X. 7.) ÁSZ utasítás, a  teljesítmény-ellenőrzés módszertanáról szóló
11/2008. sz. Elnöki utasítás, a  rendszerellenőrzés módszertanáról szóló 10/2008. sz. Elnöki utasítás, az  Állami
Számvevőszék Ellenőrzési Kézikönyvéről szóló 9/2008. sz. Elnöki utasítás és a pártok gazdálkodása törvényességének
ellenőrzéséhez készített Módszertan kiadásáról szóló 13/2003. sz. Elnöki Utasítás.
Domokos László s. k.,
 elnök


text:
2003. LV. törvény a budapesti 4-es — Budapest Kelenföldi pályaudvar—Bosnyák tér közötti — metróvonal első szakasza megépítésének állami támogatásáról.
A beruházás meghatározása 1. § A Magyar Állam (a továbbiakban: Állam) a központi költségvetésből támogatást nyújt Budapest Főváros
Önkormányzata (a továbbiakban: Főváros) részére a
budapesti 4-es metróvonal Budapest Kelenföldi pályaudvar—Budapest Keleti pályaudvar között történő megépítéséhez.
A törvényt az Országgyűlés a 2003. június 23-i ülésnapján fogadta el.
Az állami támogatás összege 2. § Az Állam által nyújtott támogatás összege 2002. évi
áron, általános forgalmi adó nélkül összesen 153 943,9 millió Ft.
Az állami támogatás igénybevételének feltétele 3. § A Főváros a 2. §-ban megállapított állami támogatást a beruházás pénzügyi szükségletének megfelelően a
finanszírozási szerződésben meghatározott arányos finanszírozás szerint veheti igénybe. A költségvetési évre jóváhagyott támogatás igénybe nem vett része a következő
költségvetési években is igénybe vehető.
Előirányzat az állami támogatás fedezetére 4. § Az Állam által vállalt támogatási kötelezettség
folyóáras összegét a 2004—2008. évekre vonatkozó éves
költségvetésben kiadásként elő kell irányozni a Belügyminisztérium fejezetében.
A támogatási szerződés 5. § Az Országgyűlés felhatalmazza a pénzügyminisztert, hogy megkösse a Fővárossal az 1. §-ban meghatározott beruházás közös finanszírozásáról rendelkező szerződést, amelyben a jelen törvényben meghatározott célra és
összegben vállalhat kötelezettséget az állami támogatás
folyósítására.
A támogatás felfüggesztése 6. § Az Állam felfüggesztheti a beruházás támogatásának folyósítását, ha a Főváros az általa vállalt finanszírozási kötelezettségének nem tesz eleget.
Módosuló jogszabályok 7. § A vasútról szóló 1993. évi XCV. törvény 3. §-ának
(1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
,,(1) Az országos közforgalmú vasúti pálya és tartozékai
az állam kizárólagos tulajdonában vannak. A helyi közforgalmú vasúti pálya és tartozékai
a) törzsvagyonként a települési önkormányzatok, a
fővárosban a fővárosi önkormányzat tulajdonában vannak,
vagy
b) olyan gazdálkodó szervezet tulajdonában vannak,
amelyben az önkormányzat, a fővárosban a fővárosi önkormányzat többségi tulajdoni részesedéssel rendelkezik.’’
8. § A koncesszióról szóló 1991. évi XVI. törvény 1. §
(1) bekezdésének a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[Ez a törvény állapítja meg]
,,a) az országos közutak és műtárgyaik, a kizárólagos
állami tulajdonba tartozó országos közforgalmú vasúti
pályák, az önkormányzat tulajdonában lévő helyi közforgalmú vasúti pályák, a csatornák, a nemzetközi kereskedelmi repülőtér (Budapest Ferihegy Nemzetközi Repülőtér),
valamint a regionális közműrendszerek,’’
[koncessziós szerződés keretében történő átengedésének
alapvető szabályait.]
9. § A Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről
szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 28. §-a
a következő (2) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi
(2)—(3) bekezdésének számozása (3)—(4) bekezdésre
változik:
,,(2) A kártérítési, megtérítési és kártalanítási kötelezettség, valamint a jóhiszemű személyek irányában vállalt
szerződéses kötelezettség az államot költségvetési fedezet
hiányában vagy az e célra biztosított költségvetési fedezetet
meghaladó mértékben is terheli.’’
10. § (1) Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII.
törvény (a továbbiakban: Áht.) 22. §-a a következő mondattal egészül ki:
,,Az 50 milliárd forintot elérő vagy azt meghaladó értékű, többéves fizetési kötelezettséggel járó szerződések
megkötése előtt — ha törvény másként nem rendelkezik —
a Kormánynak az Országgyűlés felhatalmazását kell kérnie. Az Országgyűlésnek be kell mutatni a szerződés főbb
tartalmi elemeit, az állami finanszírozási szükségletet,
ennek kereteit, illetve ütemezését.’’
(2) Az Áht. 23. §-ának (2) bekezdése a következő mondattal egészül ki:
,,A 25 milliárd forintot elérő vagy azt meghaladó összköltségű beruházásokhoz a költségvetési törvényjavaslatban az Országgyűlés előzetes felhatalmazását kell kérni.’’
(3) Az Áht. a 46. §-t követően a következő 46/A. §-sal
egészül ki:
,,46/A. § A központi és a társadalombiztosítási költségvetési szervnek, illetve az államot képviselő személynek
vagy szervnek a 10 milliárd forintot meghaladó értékű, de
50 milliárd forintot el nem érő többéves fizetési kötelezettséggel járó szerződés megkötése előtt a Kormány előzetes
felhatalmazását kell kérnie. Az előterjesztésben be kell
mutatni a szerződés főbb tartalmi elemeit, az állami finanszírozási szükségletet, ennek kereteit, illetve ütemezését.’’
Záró rendelkezések 11. § (1) Ez a törvény a kihirdetését követő 8. napon lép
hatályba.
(2) A Ptk. e törvény 9. §-ával megállapított 28. § (2) bekezdésében foglaltakat a hatálybalépést követő kötelezettségvállalásokra kell alkalmazni.
(3) Az Áht. e törvény 10. §-ával megállapított 22. §-ának
második mondatában és 23. § (2) bekezdés harmadik mondatában, valamint 46/A. §-ában foglaltakat a hatálybalépést követő kötelezettségvállalásokra kell alkalmazni.
Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke


text:
30/2016. (XI. 15.) MvM rendelete az állami tisztviselők kiemelt ügyintézői osztályba sorolásáról, az állami tisztviselők részére előírt szakirányú szakképzettség megszerzése alóli mentesülés eljárási szabályairól, valamint a Nemzeti Közszolgálati Egyetem képzése keretében megszerzett szakképzettséghez kötött munkakörök meghatározásáról.
Az állami tisztviselőkről szóló 2016. évi LII. törvény 28.  § (2)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak
feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4.  § 2.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. Kiemelt ügyintézői osztályba sorolható munkakörök 1. § Kiemelt ügyintézői osztályba sorolható az  az állami tisztviselő, akit a  fővárosi és megyei kormányhivatal
(a továbbiakban: munkáltató) az állami tisztviselők képesítési előírásairól szóló kormányrendeletben meghatározott
feladatkörökhöz kapcsolódó munkakörben, így különösen:
a) ügyfélszolgálati feladatához,
b) hatósági feladatához,
c) jogi és perképviseleti feladatához,
d) humánpolitikai feladatához,
e) pénzügyi és számviteli feladatához,
f ) építésügyi, építésfelügyeleti és örökségvédelmi feladatához,
g) családtámogatási feladatához,
h) élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi feladatához,
i) támogatási és rehabilitációs feladatához,
j) szociális és gyámügyi feladatához,
k) népegészségügyi feladatához,
l) környezetvédelmi és természetvédelmi feladatához
kapcsolódó munkakörben foglalkoztat.
2. A kiemelt ügyintézői osztályba sorolás szempontjai 2. § (1) Az állami tisztviselő – kivéve, ha kiemelt ügyintézői osztályba sorolására kinevezésekor kerül sor – akkor sorolható
az állami tisztviselőkről szóló 2016. évi LII. törvény (a továbbiakban: Áttv.) szerinti kiemelt ügyintézői osztály állami
szakértő, állami szakértő tanácsos vagy állami szakértő főtanácsos előmeneteli fokozatába, ha
a) a soron kívüli vagy
b) a tárgyévet megelőző félévre vonatkozó vagy
c) a tárgyévet megelőző évre vonatkozó
teljesítményértékelésének, minősítésének eredménye eléri a legmagasabb teljesítményfokozatot.
(2) Ha a  kiemelt ügyintézői osztályba sorolt állami tisztviselő (1)  bekezdés szerinti teljesítményértékelésének vagy
minősítésének eredménye nem éri el a legmagasabb teljesítményfokozatot, a tárgyévet követő év január 31. napjáig
– állami szolgálati jogviszonyban töltött ideje alapján – az  általános ügyintézői osztály megfelelő előmeneteli
fokozatába kell visszasorolni, és illetményét az Áttv. 19. §-a szerint kell megállapítani.
(3) Ha az (1) bekezdés a) és b) pontja szerint az állami tisztviselő soron kívüli vagy féléves teljesítményértékelésére kerül
sor, a teljesítményértékeléssel érintett időszaknak legalább a három hónapot el kell érnie.
3. § (1) Az állami tisztviselő – a 2. § (1) és (2) bekezdésében foglaltakon túl – a kiemelt ügyintézői osztály állami szakértő
tanácsos vagy állami szakértő főtanácsos előmeneteli fokozatába akkor sorolható, ha
a) az Áttv. 14. § (1) bekezdésében meghatározott szakképzettséggel rendelkezik, vagy
b) a szakképzettség megszerzését az Áttv. 14. § (1) bekezdése szerinti határidőben vállalta, vagy
c) az Áttv. 14. § (3) bekezdése alapján a szakképzettség megszerzése alól mentesül.
(2) Az állami szakértő tanácsos előmeneteli fokozatba sorolt állami tisztviselőnek legalább három év, az állami szakértő
főtanácsos előmeneteli fokozatba sorolt állami tisztviselőnek legalább öt év állami szolgálati jogviszonyban töltött
idővel kell rendelkeznie.
4. § (1) Ha az állami tisztviselő foglalkoztatását a közigazgatási minőségpolitikáért és személyzetpolitikáért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) az Áttv. 5. § (8) bekezdése alapján a kinevezést megelőzően jóváhagyta, akkor az állami
tisztviselő
a) állami szakértő tanácsos vagy
b) állami szakértő főtanácsos
előmeneteli fokozatba történő sorolása esetén a 3. §-ban foglaltakat nem kell alkalmazni.
(2) Ha a  jogviszonyváltással állami szolgálati jogviszonyba kerülő állami tisztviselő a  szakképzettség megszerzésének
a 3. § (1) bekezdés b) pontjában előírt határidőben nem tesz eleget, az állami szolgálati jogviszonyban töltött ideje
alapján az általános ügyintézői osztály megfelelő előmeneteli fokozatába kell visszasorolni, és illetményét az Áttv.
19.  §-a szerint kell megállapítani. Az  így besorolt állami tisztviselő kizárólag akkor sorolható újra állami szakértő
tanácsos vagy állami szakértő főtanácsos előmeneteli fokozatba, ha a 3. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott
szakképzettséget megszerezte.
5. § A munkáltatói jogkör gyakorlója az  állami tisztviselő kiemelt ügyintézői osztályba sorolásakor figyelembe veszi
különösen, ha az állami tisztviselő
a) a Kormány döntése alapján kiemelt kormányzati feladat ellátásában vesz részt,
b) a kormányhivatalt vezető kormánymegbízott által meghatározott kiemelt feladat ellátásában vesz részt,
c) munkája jelentős fizikai vagy pszichés terheléssel jár,
d) munkáját jelentős – vegyi, légszennyezésből adódó vagy higiéniai – egészségkárosító kockázatok mellett
végzi,
e) legalább heti két alkalommal személyes ügyfélfogadást tart,
f ) hatósági ellenőrzést végez vagy helyszíni szemlét tart,
g) önálló kiadmányozási joggal rendelkezik hatósági döntés tekintetében,
h) nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű hatósági feladat ellátásában vesz részt,
i) a  nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény 22.  § (1)  bekezdésében meghatározott
nemzetiségek által használt nyelvek, vagy a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 141. §
(6)  bekezdésében meghatározott nyelvek valamelyikéből államilag elismert komplex középfokú (B2) vagy
felsőfokú (C1) nyelvvizsgával rendelkezik, és olyan munkakört tölt be, amelyben idegen nyelv használata
szükséges,
j) munkája során a  magyar jelnyelvről és a  magyar jelnyelv használatáról szóló 2009. évi CXXV. törvény 2.  §
c) pontjában meghatározott jelnyelvet használja,
k) legalább öt éve az adott munkáltatónál áll jogviszonyban.
6. § Érettségi végzettségű állami tisztviselő kizárólag a  kiemelt ügyintézői osztály állami szakértő előmeneteli
fokozatába sorolható.
7. § (1) A  tárgyévben kiemelt ügyintézői osztályba sorolt felsőfokú végzettséggel rendelkező állami tisztviselők létszáma
összességében nem haladhatja meg a  munkáltató által foglalkoztatott felsőfokú végzettségű állami tisztviselői
létszám 20%-át.
(2) A  tárgyévben kiemelt ügyintézői osztályba sorolt érettségi végzettséggel rendelkező állami tisztviselők létszáma
összességében nem haladhatja meg a  munkáltató által foglalkoztatott érettségi végzettséggel rendelkező állami
tisztviselői létszám 5%-át.
3. A kiemelt ügyintézői osztályba és az általános ügyintézői osztályba történő sorolás egyéb szabályai
8. § (1) Az állami tisztviselő kiemelt ügyintézői osztályba sorolását
a) az állami tisztviselőt foglalkoztató önálló szervezeti egység vezetője vagy
b) a  munkáltató járási (fővárosi kerületi) hivatalában (a  továbbiakban: járási hivatal) foglalkoztatott állami
tisztviselő esetén a járási hivatal szervezeti egységének vezetője
a kinevezést megelőzően, illetve ezt követően minden év január 15. napjáig írásban kezdeményezi a munkáltatói
jogkör gyakorlójánál.
(2) Az  állami tisztviselő – az  Áttv. 15.  § (5)  bekezdése szerinti – általános ügyintézői osztályba történő sorolását
az  (1)  bekezdés szerinti szervezeti egység vezetője a  munkáltatói jogkör gyakorlójánál írásban kezdeményezi
minden év január 15. napjáig.
(3) A  járási hivatalban foglalkoztatott állami tisztviselő kiemelt ügyintézői osztályba, valamint az  Áttv. 15.  §
(5)  bekezdése szerinti általános ügyintézői osztályba sorolásáról a  munkáltatói jogkör gyakorlója – a  munkáltató
vezetőjének előzetes egyetértésével – dönt.
4. Az állami tisztviselők részére előírt szakirányú szakképzettség megszerzése alóli mentesülés eljárási
szabályai
9. § (1) A munkáltató vezetője a kinevezni kívánt személy foglalkoztatásának az Áttv. 5. § (8) bekezdése szerinti miniszter
általi jóváhagyását a  (2)  bekezdésben meghatározott dokumentumok felterjesztésével kezdeményezi az  állami
szolgálati jogviszony kezdetét megelőzően legalább harminc nappal.
(2) A felterjesztéshez csatolni kell
a) a  kinevezni kívánt személy – a  közszolgálati tisztviselők személyi irataira, a  közigazgatási szerveknél
foglalkoztatott munkavállalók személyi irataira és a  munkaügyi nyilvántartásra, a  közszolgálati
alapnyilvántartásra és közszolgálati statisztikai adatgyűjtésre, valamint a tartalékállományra vonatkozó egyes
szabályokról szóló 45/2012. (III. 20.) Korm. rendelet 1. melléklete szerinti – önéletrajzát és
b) a mentesítéssel történő foglalkoztatás részletes indokolását.
 (3) A miniszter jóváhagyása nélkül a kinevezni kívánt személlyel állami szolgálati jogviszony az Áttv. 5. § (2) bekezdése
szerint létesíthető.
 (4) A  munkáltató vezetője a  vezetői munkakört betöltő állami tisztviselő Áttv. 11.  § (5)  bekezdése szerinti
szakképzettség megszerzésének kötelezettsége alóli miniszteri mentesítését a  (2)  bekezdésben foglalt
dokumentumok felterjesztésével kezdeményezi.
(5) A miniszter a mentesítésre vonatkozó döntéséről írásban tájékoztatja a munkáltató vezetőjét.
5. A Nemzeti Közszolgálati Egyetem képzése keretében megszerzett szakképzettséghez kötött
munkakörök meghatározása
10. § (1) Az  az  érettségi végzettséggel rendelkező állami tisztviselő, akit a  munkáltató az  állami tisztviselők képesítési
előírásairól szóló kormányrendeletben meghatározott
a) civil kapcsolati és kommunikációs vagy
b) fejlesztési és projekt
feladatkörhöz kapcsolódó munkakörben foglalkoztat, az  állami szolgálati jogviszony létesítésétől vagy
a  munkakörbe helyezésétől számított hét éven belül köteles közigazgatás-szervező alapképzésben
szakképzettséget szerezni.
(2) Ha az  érettségi végzettségű állami tisztviselő az  (1)  bekezdésben meghatározott határidőn belül felróhatóan
elmulasztja a  szakképzettség megszerzését, az  (1)  bekezdésben meghatározott feladatkörhöz kapcsolódó
munkakörben nem foglalkoztatható tovább.
6. Záró rendelkezések 11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
12. § A 10. § (1) bekezdésében meghatározott szakképzettségi feltétel kizárólag az e rendelet hatálybalépését követően
létesített állami szolgálati jogviszony, vagy a  10.  § (1)  bekezdés a) és b)  pontja szerinti feladatkörhöz kapcsolódó
munkakörbe helyezés esetén írható elő.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter