text:
30/2011. (IX. 22.) BM rendelete a rendőrség szolgálati szabályzatáról.
A Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 101. § (1) bekezdés e) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a 104. §
vonatkozásában a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 101. § (1) bekezdés h) pontjában kapott felhatalmazás alapján
– az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm.
rendelet 37. § g) és n) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § E rendeletet kell alkalmazni a hivatásos állományú rendőr (a továbbiakban: rendőr) Magyar Köztársaság területén
végzett szolgálati tevékenységére, valamint – törvény, az Európai Unió kötelező jogi aktusa vagy nemzetközi
szerződés eltérő rendelkezésének hiányában – a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.)
1. § (2) bekezdés 17. pontjában meghatározott béketámogató és polgári válságkezelési feladatokat ellátó rendőr
szolgálati tevékenységére.
1. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
 1. alárendelt: aki valamely szolgálati elöljáróhoz szolgálati beosztás, külön parancs vagy utasítás alapján akár
ideiglenes jelleggel is be van osztva,
 2. csoportos tárolás: használatra kiadott fegyverzet szolgálati helyen vagy az ügyeleti szolgálatnál történő tárolása,
 3. egyéni tárolás: használatra kiadott fegyverzet személyi páncélszekrényben, vaslemez szekrényben vagy el nem
mozdíthatóan rögzített lemezkazettában történő tárolása,
 4. egységkészlet: kollektív sorozatlövő lőfegyver (géppuska), páncélelhárító eszköz, hidegfegyver, lőszer, gránát,
pirotechnikai eszköz, robbanóanyag, fegyverzeti eszköz,
 5. előállító egység: az előállító helyiséget, annak előterét, valamint a WC helyiséget magába foglaló helyiségcsoport,
 6. előállító helyiség: az előállító egység azon helyisége, ahol a fogva tartottat ténylegesen fogva tartják,
 7. feljebbvaló: az, akinek magasabb rendfokozata van, és az alacsonyabb rendfokozatúval nem áll szolgálati elöljárói
viszonyban,
 8. helyszínbiztosítás: az a rendőri tevékenység, amelyet a rendőr bűncselekmény vagy egyéb esemény helyszínén, a
szemle előtt, annak során, szükség esetén azt követően a helyszín őrzésére, lezárására, a nyomok és
anyagmaradványok biztosítására foganatosít,
9. mélységi ellenőrzés: a külföldiek magyarországi tartózkodása jogszerűségének megállapítására irányuló
– jellemzően kockázatelemzés alapján, illetve szúrópróbaszerűen végzett – kompenzációs rendőri intézkedés,
melynek célja nem határellenőrzés, és amely előkészítésében és végrehajtási módjában egyértelműen eltér a
külső határokon történő személyellenőrzéstől,
10. segélyhívás: amikor a rendőr saját maga észleli más személy segélykérését, és emiatt, ezzel összefüggésben
intézkedésbe kezd,
11. rendőri szerv: az Országos Rendőr-főkapitányság, a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság, a rendőrkapitányság,
a határrendészeti kirendeltség, a Nemzeti Nyomozó Iroda, a Készenléti Rendőrség, a Köztársasági Őrezred,
a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság, a Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézet, a Terrorelhárítási Központ, valamint
a Nemzeti Védelmi Szolgálat,
12. támadással közvetlenül fenyegető magatartás: az a fellépés, amikor a támadó helyzetéből, tevékenységének
módjából és eszközéből a rendőr alaposan következtet arra, hogy a támadás nyomban bekövetkezik,
13. testi épséget súlyosan veszélyeztető támadás: ha a támadó helyzetéből, tevékenységének módjából és eszközéből
alaposan feltételezhető a súlyos sérülés közvetlen veszélye.
2. A rendőrség szolgálati ágai, szolgálatai, szakszolgálatai 3. § (1) A rendőrség feladatainak ellátását szolgálati ágakra, szolgálatokra és szakszolgálatokra lebontva kell megszervezni.
(2) A szolgálati ágak:
a) a belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési szolgálati ág,
b) a bűnügyi szolgálati ág,
c) a határrendészeti szolgálati ág,
d) az igazgatásrendészeti szolgálati ág,
e) a közlekedésrendészeti szolgálati ág,
f) a közrendvédelmi szolgálati ág,
g) a személy- és objektumvédelmi szolgálati, valamint
h) a terrorelhárítási szolgálati ág.
(3) A szolgálatok:
a) az állami futárszolgálat,
b) a bevetési szolgálat,
c) a bűnügyi technikai és szakértői szolgálat,
d) a légirendészeti szolgálat,
e) a rendőri csapaterő,
f) a repülőtéri rendőri szolgálat,
g) a tűzszerész szolgálat,
h) az ügyeleti szolgálat,
i) a védelmi igazgatási szolgálat, valamint
j) a vízirendészeti szolgálat.
(4) A szakszolgálatok:
a) az ellenőrzési szakszolgálat,
b) a gazdasági szakszolgálat,
c) a hivatali szakszolgálat, valamint
d) a humánigazgatási szakszolgálat.
3. Intézkedési kötelezettség 4. § (1) A szakképzettséggel nem rendelkező rendőr kizárólag szakképzett rendőr irányításával intézkedhet. Ha a
szakképzettséggel nem rendelkező rendőr az Rtv. 13. § (1) bekezdésében meghatározott cselekményt önállóan észleli,
illetve ilyen cselekményt hoznak tudomására, köteles arról a legközelebbi rendőrt vagy az általános rendőrségi
feladatok ellátására létrehozott szerv Rtv. 4/A. § (1) bekezdésében meghatározott szervét értesíteni a rendőri
intézkedés kezdeményezése érdekében.
(2) Több, egy időben szükséges intézkedés közül először a súlyosabb sérelemmel fenyegető helyzetnek megfelelő
intézkedést kell foganatosítani.
(3) A rendőr meghatározott szolgálati feladat végrehajtása során észlelt vagy tudomására jutott kisebb súlyú jogsértő
cselekmény esetén a meghatározott szolgálati feladatának teljesítését folytatja, azonban a szolgálati elöljárónak
történő jelentéssel vagy a legközelebbi általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv ügyeletének
értesítésével köteles intézkedést kezdeményezni. A rendőr az életet, testi épséget és a vagyonbiztonságot közvetlenül
veszélyeztető magatartás észlelése esetén köteles intézkedni, azonban az alábbi feladatokat ellátó rendőr az
intézkedés végrehajtása helyett intézkedés kezdeményezése érdekében jelentést tesz, ha a szolgálati feladat
teljesítésének megszakítása
a) a Magyar Köztársaság védett vezetői vagy kijelölt létesítményei tekintetében jelentkező személy- vagy
objektumvédelmi szolgálati feladat végrehajtásának biztonságát vagy eredményességét,
b) a terrorelhárítási feladatok végrehajtásának eredményességét,
c) a rendőrség belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési tevékenységének eredményességét
veszélyeztetné.
(4) Szolgálati feladat végrehajtása során a rendőr a számára kijelölt területet csak parancsra vagy a szolgálati elöljáró
engedélye alapján, valamint végszükség esetén hagyhatja el. Az engedélykérés kivételesen mellőzhető, ha a szolgálati
elöljáró vagy a rendőri szerv ügyeletesének értesítésére nincs mód, és a működési terület elhagyásával járó intézkedés
elmulasztása az élet- és vagyonbiztonságra, valamint a bűnüldözés érdekeire másként el nem hárítható
hátrányt jelent.
(5) A rendőr szolgálaton kívül akkor intézkedik, ha
a) szolgálatban lévő rendőr nincs jelen, és az értesítésével járó késedelem, az intézkedés elmaradása a bűnüldözés
érdekeire, az élet- és vagyonbiztonságra másként el nem hárítható hátrányt jelentene, vagy
b) a szolgálatban lévő rendőrnek kell segítséget nyújtani.
(6) A szolgálaton kívül lévő rendőr kizárólag abban az esetben intézkedhet, ha a felmerülő feladat végrehajtására
megfelelő szakmai ismeretekkel és képzettséggel rendelkezik, egészséges, nincs szeszesitaltól befolyásolt állapotban,
vagy nem áll intézkedési képességére hátrányosan ható gyógyszer, valamint bódító hatású anyag befolyása alatt.
(7) A rendőr intézkedése előtt felméri, hogy rendelkezésére állnak-e azok az eszközök, amelyekkel a megkezdett
intézkedését eredményesen be tudja fejezni; ha nem, úgy az intézkedésének megkezdése előtt segítséget kér.
4. A szolgálati fellépés módja 5. § (1) Az intézkedést a rendőr – az Rtv. 20. § (2) bekezdésének első mondatában meghatározottak közlését megelőzően –
a napszaknak megfelelő köszönéssel, az intézkedés alá vont nemének, életkorának megfelelő megszólítással, ha a
rendőr egyenruhát visel, tisztelgéssel kezdi meg. A polgári ruhában intézkedő rendőr az intézkedés megkezdése előtt
szolgálati igazolványát és azonosító jelvényét felmutatja.
(2) A rendőri intézkedés eredményességének veszélyeztetésére figyelemmel az (1) bekezdésben meghatározottak
intézkedés megkezdését megelőző közlése akkor mellőzhető, ha az ott meghatározott információk előzetes közlése,
valamint a szolgálati igazolvány és az azonosító jelvény felmutatása az intézkedés megtételét lehetetlenné teszi, vagy
annak eredményességét aránytalan mértékben veszélyezteti.
(3) Ha az intézkedés alá vont a rendőr felszólításának nem tesz eleget, az intézkedő rendőr „A törvény nevében!”
felszólítással figyelmezteti, hogy szigorúbban lép fel.
(4) A rendőri intézkedés során úgy kell eljárni, hogy a rendőr megelőzze megtámadását, lefegyverzését, továbbá
akadályozza meg, hogy a figyelmét a szolgálati tevékenységtől elvonják vagy lekötöttségét jogellenes cselekmény
elkövetésére használják fel.
(5) A rendőri intézkedés eredményes befejezését szükség esetén segítség igénybevételével is biztosítani kell.
(6) A rendőr az Rtv. V. Fejezetében foglalt intézkedését vagy az Rtv. VI. Fejezetében foglalt kényszerítő eszköz
alkalmazását követően az Rtv. IX. Fejezetében meghatározott panasz lehetőségéről szóló tájékoztató keretében
felhívja az intézkedés alá vont személy figyelmét a panasz előterjesztésének határidejére is.
5. Segítség igénybevétele 6. § (1) A segítség igénybevételének rendőrség által történő kezdeményezésekor a rendőr – ha nincs egyenruhában – igazolja
magát, ismerteti a felkért személlyel az igénybevétel célját és módját, valamint a törvény által biztosított fokozott
büntetőjogi védelem tényét.
(2) Ha a rendőrség által segítségadásra felkért személy a segítségadás teljesítését megtagadja, fel kell hívni a figyelmét,
hogy a segítségadást nem tagadhatja meg, kivéve, ha a segítségadás az életét, testi épségét vagy egészségét
nyilvánvalóan veszélyezteti, vagy a segítségadás teljesítéséhez szükséges tárgyi feltételek nem állnak rendelkezésre.
6. A rendőri intézkedés akadályai elhárításának közös szabályai
7. § (1) A rendőr az intézkedés eredményességét akadályozó tárgy eltávolítása során úgy jár el, hogy az eltávolítás a lehető
legkisebb károkozással járjon, valamint a károkozás ne legyen aránytalan az elérni kívánt törvényes célhoz képest.
(2) Ha az akadály eltávolítása különleges szakértelmet igényel, szükség esetén a rendőr közreműködőt vesz igénybe.
(3) Ha az akadály keletkezése ismert személy jogellenes magatartásának következménye, a vétlen károsult részére a
rendőrség által teljesített kártalanítás, és a közreműködő részére kifizetett díj visszatérítése iránti igényt az akadály
előidézőjével szemben a rendőrség érvényesíti.
II. FEJEZET
A RENDŐRI INTÉZKEDÉSEK VÉGREHAJTÁSÁNAK KÜLÖNÖS SZABÁLYAI
8. § (1) A rendőr az általa észlelt vagy tudomására jutott és hivatalból üldözendő bűncselekményről – ha az elkövető ismert,
annak megjelölésével – feljelentést tesz, vagy ha a nyomozó hatóság tagja, úgy hivatalból megteszi a szükséges
intézkedéseket a büntetőeljárás megindítása érdekében.
(2) A rendőr a magánindítványra büntethető bűncselekmény észlelése esetén a feljelentés megtételére jogosult kérésére
megadja a szükséges felvilágosítást.
(3) Ha a szándékos bűncselekmény elkövetésének helyszínén tetten ért vagy a menekülő elkövető elfogására nincs mód,
a rendőr haladéktalanul intézkedik az elfogás és – szükség esetén – a helyszín biztosítása iránt.
9. § (1) A rendőr szabálysértés észlelése esetén feljelentést tesz, vagy – jogszabály által meghatározott esetekben – helyszíni
bírságot szab ki. A szabálysértést észlelő rendőr figyelmeztetést azon szabálysértés esetén alkalmazhat, amely miatt
helyszíni bírságot szabhat ki.
(2) A figyelmeztetés során a rendőr a szabálysértés elkövetésén tetten ért személyt felszólítja a tevékenysége
abbahagyására, és felhívja, hogy a jövőben tartózkodjon szabálysértés elkövetésétől.
(3) A rendőrt közigazgatási bírsággal sújtandó szabályszegés észlelése vagy tudomására hozása esetén abban az esetben
terheli a közigazgatási hatósági eljárás lefolytatása érdekében szükséges intézkedési kötelezettség, ha
a) ilyen jellegű szolgálati feladat ellátására kapott utasítást, vagy
b) intézkedése során ilyen jogsértést észlel, és – amennyiben ez az eljárás lefolytatásának jogszabályi feltétele –
rendelkezik a tevékenység ellátáshoz, illetve a szabályszegés dokumentálásához szükséges technikai eszközzel.
7. Biztonsági intézkedések 10. § (1) A rendőr az önveszélyes állapot vagy a személyeket, illetve az anyagi javakat közvetlenül fenyegető veszélyhelyzet
észlelése esetén – az Rtv. 37. §-ában meghatározott intézkedések végrehajtása során – a helyszínen
a) tájékozódik, azonnali elsődleges jelentést tesz, az esemény jellegétől függően a veszély elhárításában
közreműködni kötelezetteket riasztja,
b) gondoskodik az életmentésről és az elsősegélynyújtásról,
c) intézkedik a vagyonmentésre és a további károk megelőzésére,
d) jelentést tesz, szükség esetén újabb erőket és eszközöket igényel, valamint javaslatot tesz további intézkedések
megtételére,
e) intézkedik a bűncselekmények megelőzésére és a veszélyhelyzettel összefüggő bűncselekmények felderítésére,
f) tájékoztatást ad a szolgálati elöljáró utasítása szerint, valamint
g) intézkedik a közrendet zavaró cselekmények megszüntetésére, az illetéktelenek távoltartására, a közúti forgalom
esetleges elterelésére, szükség esetén a személyek elszállítására, az állatok elterelésére.
(2) Biztonsági intézkedés keretében terület lezárására kell intézkedni
a) természeti vagy ipari katasztrófa, valamint annak veszélye esetén,
b) tűzeset, műszaki mentés helyszínén,
c) bűncselekmény, közlekedési és egyéb baleset esetén,
d) súlyos fertőző betegség, talált sugárzó anyag, robbanóanyag, robbantással történő fenyegetés esetén, valamint
e) terrortámadás veszélye vagy terrorcselekmény esetén.
8. Eljárás helyszínbiztosítás esetén és közlekedési baleset helyszínén
11. § (1) A helyszínt biztosító rendőr
a) elsősegélyben részesíti vagy részesítteti azokat, akik az esemény során megsérültek vagy megbetegedtek,
valamint más ok miatt segítségre szorulnak,
b) a szándékos bűncselekmény elkövetésén tetten ért elkövetőt elfogja, a tanúkat visszatartja, az eseményben
érintetteket, az eseményt észlelőket feltartóztatja,
c) az illetéktelen személyeket a helyszínről eltávolítja,
d) a helyszínt körülhatárolja, eredeti állapotában megőrzi,
e) megállapítja és megfigyeli, hogy megváltoztatták-e a helyszínt, miben változtatták meg, ha igen, ki és miért,
f) a közrendet zavaró cselekményeket, forgalmi torlódásokat megszünteti,
g) az eseményt szolgálati elöljárójának azonnal jelenti,
h) feljegyezi, hogy a sérültet milyen rendszámú mentő gépkocsival, hova szállították el,
i) nyomon üldözés lehetősége esetén az üldözést késedelem nélkül teljesíti, valamint
j) a helyszínre megérkező szemlebizottság vezetőjének jelentést tesz.
(2) A helyszínről való bevonulása után a rendőr írásban jelenti, hogy
a) kinek a felhívására vagy utasítására, mikor érkezett a helyszínre,
b) kiket talált a helyszínen,
c) milyen nyomokat és anyagmaradványokat biztosított,
d) milyen intézkedéseket tett, valamint
e) változásokat eszközöltek-e a helyszínen, ha igen, kik és miért.
(3) A bűncselekmény vagy a baleset helyszínén életét vesztett, valamint súlyos és életveszélyes sérüléssel kórházba
szállított személy közvetlen hozzátartozóját az ügyben eljáró rendőri szerv haladéktalanul értesíti. A rendőr az ilyen
értesítést megfelelő körültekintéssel és tapintattal teszi meg. Ha gyermekkorú személy szenved sérülést, a rendőrség
– közvetlen hozzátartozó hiányában – a gondozó, annak sikertelensége esetén az illetékes gyermekvédelmi hatóság
értesítését is megkísérli.
12. § (1) Közlekedési baleset helyszínén a rendőr a hatáskörébe nem tartozó ügyekben a helyszín megtekintése vagy a szemle
lefolytatása érdekében az ügyeletet értesíti. A baleseti helyszínelő kiérkezéséig a rendőr gondoskodik az elsődleges
intézkedések megtételére – különös tekintettel az elsősegélynyújtásra, értesítés adásra, helyszínbiztosításra,
tanúkutatásra, adatgyűjtésre, kárelhárításra, a forgalom folyamatosságának biztosítására –, a kiérkezést követően
segíti a baleseti helyszínelő munkáját, elvégzi a rábízott feladatokat, különös tekintettel a forgalomirányításra,
valamint a helyszínfelmérésre.
(2) A közúti járművezetésre vonatkozó szabályok megszegésével nem közúton súlyos sérülést vagy halált okozó
közlekedési balesetnél is a közúti közlekedési balesetekre vonatkozó szabály szerint kell eljárni.
(3) Veszélyes árut szállító jármű balesetének helyszínén a rendőr a 11. §-ban meghatározottakon kívül
a) megteszi a veszély elhárításához, a sérültek mentéséhez, a további károk megelőzéséhez szükséges
intézkedéseket,
b) gondoskodik a vagyonvédelemről, a tűzvédelmi szabályok betartásáról,
c) a rendőrség ügyeletesének jelentést tesz arról, hogy hol, mikor, milyen jellegű esemény történt, milyen
veszélyhelyzet állt elő, milyen adatokkal rendelkezik a szállított veszélyes anyagot illetően, a sérültek számáról, a
sérülés miben nyilvánul meg, milyen intézkedéseket tett, milyen további intézkedéseket tart szükségesnek,
valamint
d) biztosítja a helyszínre érkező mentési és veszély-elhárítási munkálatokat végzők útvonalát, tevékenységét.
(4) A veszélyes árut szállító jármű balesetének helyszínéről tett jelentés alapján a rendőrség ügyeletese haladéktalanul
értesíti a területileg illetékes katasztrófavédelmi szerv ügyeleti szolgálatát.
(5) Vasúti baleset esetén a 11. §-ban meghatározottakon túl a rendőr
a) rögzíti a helyszín és a helyszínen talált berendezések állapotát, így különösen a kisiklott kocsik számát, a váltó
állását és a vonat számát,
b) gondoskodik a vagyonvédelemről, a tűzvédelmi szabályok betartásáról,
c) intézkedik, hogy a Fejrovatos Napló, az írásbeli Rendelkezési Tömb, a Hibaelőjegyzési Könyv, továbbá a
mozdonyon lévő okmányok az eljáró rendőri szerv számára hozzáférhetőek legyenek.
(6) A vonat továbbhaladását a rendőri intézkedések csak súlyos következményekkel járó baleset, bűncselekményekre
utaló adatok esetében akadályozhatják. Ilyen esetben a helyszíni szemlebizottság megérkezéséig a helyszínt
változatlanul kell hagyni.
(7) Vízi baleset esetén a 11. §-ban meghatározottakon túl a rendőr
a) segítséget nyújt a sérültek orvosi ellátásához, a veszélyhelyzetben lévők mentéséhez, a hajó és rakománya
biztonságba helyezéséhez, valamint a hajóút felszabadítása érdekében értesíti a hajózási hatóságot,
b) a balesetet vagy kárt szenvedett hajó vezetőjének kérésére más hajó vezetőjét segítségnyújtásra felszólítja,
valamint süllyedés közvetlen veszélye, tűzeset, tűz- és robbanásveszély vagy katasztrófaveszély esetén a kárt
szenvedett hajó vezetőjének kérése nélkül is más hajót, más szervet a tűz oltására, a veszély elhárítására, a hajóút
felszabadítására felszólít,
c) intézkedik a süllyedés, zátonyra futás, fennakadás esetén a helyszín biztosításához szükséges eszközök kitűzésére,
indokolt esetben jelzőőrök felállítására a hajózási hatóságot felkéri, valamint
d) a legszükségesebb intézkedések végrehajtása után jelentést tesz az illetékes rendőri szervnek, és a továbbiakban
a kapott utasítás szerint jár el.
(8) Légi baleset helyszínén a 11. §-ban meghatározottakon túl a rendőr
a) a helyszínen tájékozódik, a helyszínt biztosítja, a személy- és vagyonbiztonság érdekében a szükséges
intézkedéseket megteszi,
b) gondoskodik a tűzvédelmi szabályok betartásáról, valamint
c) a tett intézkedésről a legrövidebb időn belül a szolgálati elöljárójának jelentést tesz, a helyszín jellegétől függően
intézkedik a mentőszolgálat, a tűzoltóság, a katasztrófavédelem egységeinek a helyszínre irányítására, a helyszíni
mentés megkezdésére.
(9) A baleset sérültjének elszállítására a rendőr csak abban az esetben vehet igénybe nem erre a célra szolgáló
gépjárművet, ha
a) a sérült sürgős elszállítását a mentőszolgálat helyszínen lévő egységének vezetője kéri, vagy
b) a baleset helyszínéről a mentőszolgálat értesítése, valamint helyszínre érkezése különösen hosszú időt venne
igénybe, de a sérült gyors elszállítása szükséges, és orvosi vélemény szerint ez nyilvánvalóan nem jár az állapotot
súlyosbító következményekkel.
(10) A rendőr vasúti, vízi vagy légiközlekedési balesetről – jelentéstételi kötelezettségével egyidejűleg –
a közlekedésbiztonsági szervezetet értesíti.
9. Eljárás katasztrófa esetén 13. § (1) Katasztrófa bekövetkezésének vagy veszélyének észlelése, vagy erre utaló bejelentés esetén a rendőr haladéktalanul
gondoskodik az elhárításra jogosult hatóságok és szervek ügyeleten keresztül történő értesítéséről. A rendőr jelentést
tesz a rendőrség ügyeletesének, aki az észlelésről vagy a bejelentésről haladéktalanul értesíti a területileg illetékes
katasztrófavédelmi szerv ügyeleti szolgálatát.
(2) Katasztrófa helyszínén a rendőr az elhárításra jogosult hatóságok és szervek megérkezéséig intézkedik
a) a közbiztonság és az adott helyzetben elvárható rend fenntartására, valamint ennek helyreállítására,
b) a helyszín, valamint a helyszínre érkező különböző mentőegységek zavartalan munkájának biztosítására, továbbá
c) közreműködik a forgalom lezárásában és elterelésében, valamint az élet- és vagyonmentésben.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott szerven kívül értesíteni kell
a) tűz vagy műszaki mentés esetén a tűzoltóságot,
b) a veszélyeztetett terület lakóit, ha a tűzesetet vagy a műszaki mentést szükségessé tevő eseményt nem észlelték,
valamint
c) árvízveszély esetén az illetékes önkormányzat polgármesterét.
(4) A rendőr a kialakult helyzetről és a megtett intézkedésekről a szolgálati helyére történő bevonulása után
haladéktalanul írásos jelentést készít.
(5) A katasztrófa elleni védekezés során a rendőr közreműködik
a) a lakosság és a határforgalomban résztvevők tájékoztatásában,
b) a végrehajtandó személyi és anyag, jármű vegyi-sugármentesítési feladatok biztosításában, az egészségügyi és
a járványügyi rendszabályok betartatásában,
c) a veszélyes szállítmányok kiömlése, szivárgása esetén a riasztási és biztosítási feladatokban, a sugárzó anyagok
felfedezése esetén meghatározott eljárásban, valamint
d) a szomszédos országok területéről átsodródó mérgező vagy sugárszennyezett felhők esetén a riasztásban,
a szükséges, a védekezés hatékonyságát növelő intézkedések megtételében.
(6) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv katasztrófa vagy annak veszélye esetén soron kívül
biztosítja
a) a mentő és segítő erők államhatáron történő átkelését, felvezetését, határátléptetését,
b) a nemzetközi polgári védelmi, valamint a katasztrófavédelemben részt vevő erők, eszközök határterületen
történő mozgását, továbbá az egyszerűsített vagy a határátkelőhelyen kívüli átléptetését, valamint
c) az államhatár veszélyeztetett szakaszának lezárását, továbbá a rendészeti célú határbiztosítási feladatok
végrehajtását. 10. Terület lezárása 14. § (1) A védett személy utazásának és a rendezvények biztosítása során, valamint a védett létesítmények és épületek
környezetében a területet, útvonalat vagy útvonal szakaszt ideiglenesen le lehet zárni.
(2) A rendőr az (1) bekezdésben, továbbá a 10. § (2) bekezdésében, valamint az Rtv. 58. § (2) bekezdésében meghatározott
esetekben a terület lezárása esetén megakadályozza a lezárt területre illetéktelenek belépését, az illetéktelenül ott
tartózkodókat távozásra szólítja fel.
(3) A terület lezárásával összefüggő intézkedések betartása kikényszeríthető.
(4) A terület lezárását az elrendelés indokának megszűnésekor fel kell oldani.
(5) Az intézkedést végrehajtó rendőri szerv szükség esetén tájékoztatja az érintett terület lakosságát a terület lezárásáról.
11. Ideiglenes intézkedés a gondoskodásra szoruló személyek és az őrizetlenül maradó vagyontárgyak
megóvására
15. § (1) Ha az Rtv. 33–34. §-a, vagy 37. § b)–c) pontja alapján a személyt a lakásából szállítják el, szükség esetén a lakásban
maradó vagyontárgyait a rendőr biztonságba helyezi, az üresen maradó lakást tanúk jelenlétében lepecsételi.
(2) A hátramaradt betegről, magatehetetlen személyről, gyermekről történő gondoskodás érdekében a rendőr
intézkedik. Ha a helyszíni ellátásuk nem oldható meg, kórházba, intézetbe utalásukról kell gondoskodni, valamint
karitatív szervezetet is fel lehet kérni ellátásukra. A növények, haszon- és díszállatok gondozására a helyi önkormányzat
jegyzője útján kell intézkedni.
12. Intézkedés ön- vagy közveszélyes állapotban lévő személy esetén
16. § (1) Az önmaga vagy mások életét, testi épségét, vagyonát veszélyeztető állapotban lévő személyt a rendőr
intézkedésekor megakadályozza abban, hogy kárt vagy sérülést okozzon, ennek érdekében a rendőr kényszerítő
eszközt alkalmazhat.
(2) A rendőr az öngyilkosságot megkísérlő vagy elkövetni szándékozó személyhez orvost hív, vagy közreműködik abban,
hogy a mentőszolgálat egészségügyi intézetbe szállítsa. Az eseményről a rendőrség értesíti az elszállított személy
ismert hozzátartozóját, törvényes képviselőjét vagy a lakóhelye, tartózkodási helye szerint illetékes jegyzőt.
13. Eljárás súlyos fertőző betegség esetén 17. § (1) Ha a rendőr súlyos emberi vagy emberre is veszélyes állati fertőző megbetegedésről vagy annak gyanújáról szerez
tudomást, haladéktalanul jelentést tesz az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv ügyeletesének,
aki értesíti az állami népegészségügyi szervet. A rendőr az állami népegészségügyi szerv képviselőjének
megérkezéséig gondoskodik a fertőzött vagy járványügyi eseménnyel érintett terület, helyiség lehetőség szerinti
lezárásáról.
(2) Az állami népegészségügyi szerv által a zárlattal kapcsolatban előírt rendszabályok betartását az általános rendőrségi
feladatok ellátására létrehozott szerv is ellenőrzi. A rendszabályok betartása kikényszeríthető.
(3) A lakosságot közvetlenül fenyegető közegészségügyi-járványügyi veszély elhárításához, valamint rendkívüli
körülmények esetén tett intézkedései foganatosításához az állami népegészségügyi szerv kérésére az általános
rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv segítséget nyújt.
(4) Fertőző állatbetegség esetén az (1)–(3) bekezdésben foglaltakat kell értelemszerűen alkalmazni, valamint értesíteni
kell az állatorvost és az illetékes állategészségügyi hatóságot intézkedés megtétele céljából.
14. Eljárás közművek és biztonsági berendezések meghibásodása esetében
18. § Víz-, gáz- és villanyvezeték, egyéb veszélyes anyagot továbbító vezeték, ezek műtárgyai, továbbá közúti, vasúti, légi
irányítási, vízi közlekedési biztonsági berendezések közveszéllyel fenyegető hibája, megrongálódása esetén a
rendőrség haladéktalanul értesíti az üzemeltető szervezetet, valamint az illetékes jegyzőt. Szükség esetén a terület
lezárásáról, őrzéséről a 10. § (2) bekezdésében foglaltak szerint intézkedik.
15. Eljárás halálesetnél 19. § (1) A rendőr haladéktalanul jelentést tesz az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv ügyeletesének,
valamint a szemlebizottság megérkezéséig gondoskodik a helyszín biztosításáról, ha olyan halálesetről szerez
tudomást, amely
a) bárki számára azonos feltételekkel használható helyen (a továbbiakban: nyilvános hely) következett be, vagy
b) nem nyilvános helyen következett be, és a körülmények rendkívüli halál megállapítását valószínűsítik.
(2) A halálesetről az ismert hozzátartozót értesíteni kell.
(3) Nyilvános helyen történt halálesetnél a holttestet megfelelő módon el kell takarni.
16. Eljárás talált tárgy esetén 20. § (1) Ha a rendőr – robbanó-, sugárzó, radioaktív, nukleáris vagy mérgező anyag kivételével – elhagyott dolgot talál,
azt lehetőleg tanúk jelenlétében átvizsgálja, és jelentés kíséretében továbbítja az illetékes önkormányzat jegyzőjéhez.
(2) A rendőr az állampolgár által talált dolgot – a lőfegyver, gáz- és riasztófegyver, légfegyver, lőszer, pirotechnikai termék,
kábítószer, pszichotróp anyag, közbiztonságra különösen veszélyes eszköz, okmány, hatósági jelzés kivételével – csak
akkor veszi át, ha annak a találó által a jegyzőhöz történő beszolgáltatása valamilyen oknál fogva nem lehetséges.
A talált dolog rendőri átvételéről elismervényt kell adni. Arról, akit a rendőr a talált dologgal a polgármesteri hivatalhoz
irányít, a hely, az idő, a talált dolog megnevezésével szolgálati elöljárójának haladéktalanul jelentést tesz.
(3) A (2) bekezdésben kivételként meghatározott talált eszközöket és anyagokat az általános rendőrségi feladatok
ellátására létrehozott szervhez kell beszolgáltatni. A beszolgáltatásról két példányban jegyzőkönyvet kell felvenni,
a jegyzőkönyv egy példányát a megtalálónak kell átadni. A jegyzőkönyv alapján az általános rendőrségi feladatok
ellátására létrehozott illetékes szerv lefolytatja a közigazgatási hatósági eljárást és rendelkezik a dologról. Ezek a
dolgok csak a birtoklására érvényes engedéllyel rendelkező jogosultnak adhatók ki.
(4) A rendőr a megtaláló személytől átvett dolgot – a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – haladéktalanul
továbbítja a jegyzőhöz.
17. Az értesítés rendje elhagyott robbanó-, sugárzó, radioaktív, nukleáris vagy mérgező anyag találása
esetén
21. § (1) Ha a rendőrnek elhagyott robbanó-, sugárzó, radioaktív, nukleáris vagy mérgező anyag találásáról tesznek bejelentést,
vagy ilyen anyag találása jut tudomására, valamint a körülmények alapján feltehető, hogy a talált csomag ilyen
anyagot vagy robbanószerkezetet tartalmaz, a találás helyére megy, és intézkedik az élet- és vagyonbiztonság
megóvása érdekében. A rendőr a találásról jelentést tesz az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott
illetékes szerv ügyeletesének.
(2) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott illetékes szerv ügyeletese a szolgálati út betartásával
a) robbanóanyag, robbanó szerkezet találásáról a Készenléti Rendőrség ügyeletét és a Terrorelhárítási Központ
ügyeletét,
b) mérgező, sugárzó, radioaktív, nukleáris anyag találásáról a területileg illetékes katasztrófavédelmi szerv
ügyeletét, az Országos Rendőr-főkapitányság (a továbbiakban: ORFK) Főügyeletét és a Terrorelhárítási Központ
ügyeletét,
c) ha a talált sugárzó, radioaktív, nukleáris, továbbá mérgező anyag vagy az ezekkel kapcsolatos intézkedések a
Köztársasági Őrezred által védett létesítményeket, biztosított rendezvényeket, továbbá a védett személyek
programhelyszínét érintik, a Köztársasági Őrezred ügyeletét
haladéktalanul értesíti.
(3) A Magyar Honvédség Tűzszerész Ügyeletét kell értesíteni katonai robbanószerkezet találása esetén, kivéve ha
a) a katonai robbanószerkezetet bűncselekmény elkövetéséhez eszközül használták fel vagy arra szánták,
b) a katonai robbanószerkezetre követték el a bűncselekményt.
18. Eljárás állati tetem és sérült állat találása esetén
22. § Ha a rendőr közterületen állati tetemet talál, erről értesíti a gyepmesteri szolgálatot, sérült állat találása esetén a
hatósági állatorvost vagy a jegyzőt.
19. Eljárás az államhatáron átkóborolt háziállat és az államhatáron elháríthatatlan ok következtében
átkerült tárgy találása esetén
23. § Ha a rendőr az államhatáron átkóborolt háziállatot vagy az államhatáron elháríthatatlan ok következtében átkerült
tárgyat talál, akkor jelentést tesz a területileg illetékes határrendészeti kirendeltség, ennek hiányában
rendőrkapitányság ügyeletesének, aki értesíti a jegyzőt, hogy intézkedjen az állat vagy tárgy biztonságos
elhelyezésére, az államhatárról szóló törvényben és nemzetközi szerződésben meghatározott feladatok
végrehajtására.
20. Ideiglenes közlekedésrendészeti intézkedések 24. § (1) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv és a Terrorelhárítási Központ a közbiztonság védelme
érdekében, katasztrófa, tűzeset vagy baleset, valamint rendezvény helyszínén a feltétlenül szükséges mértékben és
időtartamban elrendelheti
a) egyes útvonalak, utcák, terek, városrészek közúti forgalmának teljes vagy részleges lezárását, a forgalom
elterelését vagy korlátozását,
b) a megállás vagy várakozás tilalmát, valamint az arra kijelölt helyen a várakozás megszüntetését, továbbá
c) egyéb közlekedési tilalmak feloldását, az egyirányú forgalmú utcában a közlekedés irányának megváltoztatását.
(2) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv és a Terrorelhárítási Központ az ideiglenes intézkedések
megtételekor a szükséges mértékben gondoskodik a közúti jelzőtáblák ideiglenes kihelyeztetéséről, valamint az
állandó jelleggel kihelyezett közúti jelzőtáblák leszerelés vagy letakarás útján történő feloldásáról. A közút lezárása
vagy forgalmának korlátozása érdekében kihelyezett közúti jelzéseket az ok megszűnésekor el kell távolítani, az
állandó jelleggel ott lévő közúti jelzőtáblák hatályát vissza kell állítani.
(3) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a közlekedés biztonságát közvetlenül veszélyeztető
körülmények – különös tekintettel a közúti jelzőtábla vagy útburkolati jel hiányára, felismerhetőséget akadályozó
megrongálódására, ellentmondó jelzésekre, útrongálódásra –, vagy más rendellenességek miatt jogosult a közúti
forgalom rendjének ideiglenes megváltoztatására, a veszélyeztetett útszakasz vagy útkereszteződés lezárására. Erről
soron kívül értesíteni kell a közút kezelőjét, felszólítva a veszélyeztető helyzet megszüntetésére.
(4) A rendőrség fontos közérdekből a közúti járművek közlekedése vagy várakozása céljára ideiglenes jelleggel igénybe
veheti az egyébként nem a közúti forgalom célját szolgáló közterületet, ha annak teherbírása megfelelő, valamint
méret- és súlykorlátozás elrendelésével arra alkalmas.
21. Igazoltatás 25. § (1) Az igazoltatás során a rendőr elkéri az igazoltatott személyazonosító igazolványát vagy egyéb, a személyazonosságot
hitelt érdemlően igazoló okmányát. Ha az okmány valódisága vagy az igazoltatott személyazonossága kétséges,
a rendőr ellenőrző kérdéseket tehet fel, felszólítja az igazoltatott személyt adatainak bemondására, a bemondott
adatokat az okmánnyal összehasonlítja. Az intézkedés során minden esetben ellenőrizni kell az igazoltatott személy és
a bemutatott okmány adatait a Schengeni Információs Rendszerben (SIS), a körözési információs rendszerben,
valamint – szükség szerint – a személyi adat- és lakcím nyilvántartásban vagy az okmány-nyilvántartásban.
(2) Az igazoltatás során meg kell állapítani az igazoltatott személyazonosságát, és – akinél ez a további intézkedéshez,
eljáráshoz szükséges, vagy egyéb körülmények ezt indokolják – az igazoltató lapon rögzíteni kell az igazoltatottnak
az Rtv. 29. § (8) bekezdése szerinti személyazonosító adatait, az igazolványának sorozatát és számát, valamint az
igazoltatás helyét, idejét és okát.
(3) Az Rtv. 24. § (4) bekezdésében meghatározott intézkedéskor a rendőr a szolgálat befejezését követően haladéktalanul
írásos jelentést tesz, amely tartalmazza az igazoltatással érintett személynek az Rtv. 29. § (8) bekezdése szerinti
személyazonosító adatait.
(4) Az igazoltatást kérő részére az igazoltatott személy adatait az igazoltatás helye szerint illetékes rendőrkapitányság
adhatja ki.
22. Fokozott ellenőrzés 26. § (1) A fokozott ellenőrzés összehangolt és koncentrált rendőri szolgálati tevékenység, amelynek során a rendőrhatóság
illetékességi területét vagy annak egy részét lezárják, és az ott tartózkodókat igazoltatják.
(2) Fokozott ellenőrzés végrehajtását
a) az ország egész területén vagy több megye illetékességi területén az országos rendőrfőkapitány, a bűnügyi
főigazgató, a rendészeti főigazgató,
b) illetékességi területén a rendőrfőkapitány, a bűnügyi igazgató, a rendészeti igazgató, a Budapesti
Rendőr-főkapitányság illetékességi területén a bűnügyi vagy a rendészeti helyettes, a rendőrkapitány vagy az
ügyeletvezető, a határrendészeti kirendeltség vezetője, továbbá
c) a hatáskörük szerint ellátott speciális feladatok végrehajtása során a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság igazgatója,
a Köztársasági Őrezred parancsnoka, a Készenléti Rendőrség parancsnoka vagy a Terrorelhárítási Központ
főigazgatója
rendelheti el.
(3) A (2) bekezdésben meghatározottaknak megfelelően az államhatár őrzése (a továbbiakban: határőrizet),
a határforgalom ellenőrzése és az államhatár rendjének fenntartása érdekében fokozott ellenőrzést rendelhet el
az országos rendőrfőkapitány, a rendészeti főigazgató, a rendészeti igazgató, a rendőrkapitány, a határrendészeti
kirendeltség vezetője és a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság igazgatója.
(4) A tervezett fokozott ellenőrzést a jogosult vezető előzetesen szükség szerint, az elrendeltet pedig a végrehajtását
követően szolgálati elöljárójának jelenti.
23. Feltartóztatás 27. § (1) A feltartóztatás a rendőrnek az a tevékenysége, amelynek során azt a személyt, aki a személyazonosságának igazolását
megtagadja, továbbá azt, akitől felvilágosítást kér, az intézkedés helyszínének elhagyásában korlátozza, vagy
a további intézkedés megtételéig a helyszín elhagyásában megakadályozza.
(2) A feltartóztatást meg kell szüntetni, ha az intézkedés célját elérte, és további intézkedésre nincs szükség.
24. Elfogás és előállítás 28. § (1) A rendőr a szándékos bűncselekmény elkövetésén tetten ért személyt a tettenérés helye szerint illetékes, szükség
esetén a legközelebbi általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervhez állítja elő.
(2) Az Rtv. 33. § (1) bekezdés c) pontja alapján végrehajtott elfogásról az azt elrendelő hatóságot, az Rtv. 33. § (1) bekezdés
d) pontja alapján végrehajtott elfogásról a személyi szabadság korlátozását (kényszergyógykezelést,
kényszergyógyítást vagy az elmeállapot megfigyelését) végrehajtó szervet haladéktalanul értesíteni kell.
(3) Az Rtv. 33. § (1) bekezdés f) pontja alapján végrehajtott elfogásról az idegenrendészeti hatóságot haladéktalanul
értesíteni kell. Az Rtv. 33. § (1) bekezdés c) vagy d) pontja alapján fogvatartott személy meghatározott bíróság, ügyész,
valamint nyomozó hatóság – ha az nem általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv – elé állításáról
az előállítást végrehajtó általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv gondoskodik. Ha az elrendelő
hatóság általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv, akkor az előállításról maga gondoskodik.
(4) Törvényben meghatározott feltételek alapján elrendelt előállítást a végrehajtó szervnek az elrendelő határozatban
megjelölt hatósághoz kell foganatosítania.
(5) Az igazolás megtagadása vagy a személyi adatok hitelességének hiánya miatt megkezdett előállítás végrehajtását
mellőzni kell, ha az intézkedés alá vont személy az előállítás közben megfelelően igazolja magát, vagy
személyazonosságát a rendőr megállapította, és ellene bűncselekmény megalapozott gyanúja nem merült fel, kivéve,
ha vele szemben kényszerítő eszköz alkalmazására került sor.
(6) Az előállítás akkor is mellőzhető, ha az igazoltatott személy személyazonossága más, egyszerűbb módon tisztázható.
(7) A rendőr a megkezdett, de mellőzött előállításról is jelentést készít.
29. § (1) A vizsgálat céljából előállított személytől a mintavétel szükség esetén – az Rtv. 44. § (1) bekezdés c) pontjában,
valamint a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény 106. § (3) bekezdésének első mondatában meghatározott
esetekben – kikényszeríthető. Ilyenkor a mintavételre rendőrorvost, ahol ez nem lehetséges, vagy késedelmet okoz,
ott az állami egészségügyi szolgálat orvosát kell igénybe venni.
(2) A szülői felügyelet vagy gyámság alól magát engedély nélkül kivonó személy vagy a bentlakásos gyermekvédelmi
intézményből engedély nélkül távozó személy előállításáról értesíteni kell a felügyelet gyakorlására jogosultat,
a hatáskörébe tartozó intézkedés megtételének felmerülése esetén a gyámhatóságot is. Az okok és körülmények
tisztázása után a fogvatartott személyt át kell adni a felügyelet gyakorlására jogosultnak.
30. § (1) Az Rtv. 33. § (2) bekezdés e) pontja alapján az előállítás akkor foganatosítható, ha a pártfogolt a pártfogó felügyelettel
összefüggő – törvényben meghatározott és az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv hatáskörébe
tartozó – magatartási szabályokat megszegte.
(2) A pártfogó felügyelet alatt álló személlyel szemben az előírt szabályok megsértése miatt foganatosított rendőri
intézkedésről a hely, idő és körülmények megjelölésével a felügyeletet elrendelő bíróságot, a vádemelést elhalasztó
ügyészt és az illetékes fővárosi és megyei kormányhivatal igazságügyi szolgálatát értesíteni kell.
(3) Az előállítás a fogvatartott személy szabadon bocsátásáig vagy őrizetbe vételéig, illetve előzetes letartóztatásáig,
de legfeljebb az Rtv. 33. § (3) bekezdésében meghatározott ideig tart.
31. § (1) Ha a fogvatartott személy elhelyezésére az előállító egységben kerül sor, az előállító egységben történő elhelyezés
időtartama nem haladhatja meg a 12, idegenrendészeti eljárásban történő visszatartás elrendelése esetén a 24 órát.
Előállító egységben – a harmadik országbeli állampolgárok által gyakorolt szülői felügyeleti jog alatt álló és vele együtt
előállított eltartott gyermekkorú személy kivételével – gyermekkorú személy nem helyezhető el.
(2) A fogvatartott tényleges elhelyezése az előállító egységen belül az előállító helyiségben történik.
(3) A rendőrkapitányság, a határrendészeti kirendeltség, valamint a rendőrőrs vezetője köteles a fogvatartott személy
biztonságos elhelyezésére szolgáló előállító egységet kijelölni. A Repülőtéri Rendőr Igazgatóság, a Nemzeti Nyomozó
Iroda és a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság esetében előállító egység kijelölésére indokolt esetben a szerv
vezetője jogosult.
(4) Az előállító egységben történő elhelyezés, őrzés végrehajtásának feltételeit a (3) bekezdésben meghatározott rendőri
szerv vezetője biztosítja.
(5) Az előállító egységben történő elhelyezést megelőzően a fogvatartott személynél lévő tárgyakról az 1. mellékletben
meghatározott, letéti tárgyakról szóló, 3 példányos jegyzéket kell készíteni. A letétként kezelt fizetőeszközt
címletenként és – amennyiben sorszámmal rendelkezik – sorszám szerint, a többi letétként kezelt tárgyakat
megnevezésük, számuk és egyedi azonosítást lehetővé tevő jellemzőik feltüntetésével kell a jegyzékben feltüntetni.
A jegyzék eredeti példánya a letét őrzési helyén, a másolati példányok közül egy a fogvatartottnál, egy pedig az átíró
tömbben kerül elhelyezésre.
(6) A letétként kezelt tárgyak letételkori, valamint megfelelő állapotban történő megőrzéséről az előállító egységet
üzemeltető rendőrkapitányság, határrendészeti kirendeltség, rendőrőrs, illetve a (3) bekezdés szerint kijelölt előállító
egység üzemeltetője gondoskodik. Az elhelyezés megszüntetését követően a fogvatartott személy részére a letéti
tárgyai átadásra kerülnek. A letéti tárgyak nem igazolt hiányának, megrongálódásának vagy megsemmisülésének
okát – jegyzőkönyv felvételét követő – parancsnoki kivizsgálás keretében kell megállapítani.
(7) Elhelyezéskor a fogvatartottat nyilatkoztatni kell sérüléséről, esetleges panaszáról. Betegség vagy sérülés esetén
orvosi ellátásban kell részesíteni, ruházatát támadás vagy önveszély okozására alkalmas tárgy elvétele céljából a
felügyeletet ellátó rendőrnek át kell vizsgálnia. A ruházat átvizsgálását a fogvatartottal ellentétes nemű személy nem
végezheti, valamint nem lehet jelen, kivéve, ha az átvizsgálás technikai eszközzel történik.
(8) A fogvatartás biztonsági követelményeire figyelemmel, valamint az esetleges önkárosítás megelőzése érdekében
az előállító helyiségben a fogvatartott saját tulajdonú alsó- és felsőruházatát nadrágszíj nélkül, lábbelijét cipőfűző
nélkül tarthatja magánál.
(9) Gondoskodni kell az előállító helyiségben elhelyezett, azonos ügyben fogvatartott személyek, a férfiak és nők, a felnőtt
korúak és a fiatalkorúak elkülönítéséről, valamint rendkívüli őr felállításával biztosított őrzéséről.
(10) Az előállító egységben történő elhelyezéssel egyidejűleg a fogvatartott elhelyezéséről a 2. melléklet szerinti
nyomtatványt kell kitölteni, amely tartalmazza
a) a fogvatartott személy személyazonosító adatait,
b) az elhelyezés kezdő és befejező időpontját, nap, óra, perc megjelöléssel,
c) a felügyeletet ellátó nevét, rendfokozatát, valamint
d) az étkeztetésre vonatkozó adatokat.
(11) A személyi szabadság elvonása első 5 óráját követően az intézkedést foganatosító rendőri szervnek kell gondoskodni
a fogvatartott személy élelemmel történő ellátásáról. A fogvatartott személy étkezése az előállító helyiségben
történik. Az étel kiosztását a felügyeletet ellátó rendkívüli őr végzi. Ha a rendkívüli őr nem rendelkezik az étel
kiosztásához szükséges egészségügyi dokumentációval, akkor az élelmiszer kicsomagolását nem végezheti.
A fogvatartott ilyen esetben előrecsomagolt élelmiszerrel és az annak elfogyasztásához szükséges egyszerhasználatos
evőeszközökkel látható el. A rendkívüli őri feladatokkal megbízott rendőr lőfegyverét ezen feladat ellátása alatt nem
viselheti.
25. Idegenrendészeti visszatartás 32. § Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és
tartózkodásáról szóló törvényben meghatározottak szerint jogosult az előállítás időtartamán túl a külföldi
visszatartására. Az előállítást követő visszatartás időtartama legfeljebb 12 óra.
26. Elővezetés 33. § (1) Elővezetést jogszabályban erre felhatalmazott hatóságok határozata vagy végzése alapján lehet foganatosítani.
(2) Ha az elővezetés elrendelésére jogosult hatóság az intézkedés alá vont személy útba indulásának ellenőrzését
rendelte el, a rendőr az elővezetés végrehajtása érdekében csak az útba indulást ellenőrzi.
34. § (1) Az elővezetési határozatot vagy végzést a rendőr előzetes igazoltatás után ismerteti az elővezetendő személlyel, utána
kézbesíti.
(2) A rendőr lehetőséget ad arra, hogy az elővezetendő személy az évszaknak megfelelően felöltözzön, pénzét, élelmét,
fontos személyi használati tárgyait – a saját és mások testi épségét veszélyeztető eszközökön kívül – magához vegye,
a jelenlévő hozzátartozóitól elbúcsúzzon.
(3) El kell állni az elővezetéstől, ha azt a pénzbüntetést, pénzbírságot helyettesítő szabadságvesztés büntetés, elzárás
végrehajtása céljából rendelték el, és az elővezetendő hitelt érdemlően igazolja a pénzbüntetés vagy pénzbírság
kifizetését. El kell állni az elővezetéstől akkor is, ha elővezetés közben a kiszabott bírságot a postahivatalnál befizeti,
ebben az esetben azonban az elővezetéssel kapcsolatban felmerült költségek megtérítését kezdeményezni kell.
(4) Ha a rendőrnek tudomására jut, hogy az elővezetendő személy a Magyar Honvédség tényleges katonai állományú
tagja vagy rendvédelmi szerv hivatásos állományú tagja, az elővezetést nem hajthatja végre, azonban erről jelentést ír,
és az elővezetendő személy szolgálati elöljáróját az elővezetés foganatosítása érdekében megkeresi.
(5) Ha az elővezetés bármely okból nem hajtható végre, ezt a körülményt a rendőr haladéktalanul jelenti szolgálati
elöljárójának, aki erről, valamint a végrehajtást akadályozó okról soron kívül tájékoztatja az elrendelőt.
27. Eljárás diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló más mentességet élvező személyekkel
vagy közjogi tisztséget betöltő személlyel szemben
35. § (1) Ha a rendőr az igazoltatás során észleli, hogy az igazoltatott diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló más
mentességet élvező, nem magyar állampolgárságú személy, vagy közjogi tisztséget betöltő személy, akkor rögzíti a
tényállást, és a továbbiakban a mentességet élvező személlyel szemben a személyazonosság megállapításán túl
további intézkedést nem tesz.
(2) A diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló más mentességet élvező, nem magyar állampolgárságú személy, illetve
a közjogi tisztséget betöltő személy által elkövetett bűncselekmény, szabálysértés vagy közigazgatási hatósági
eljárásban elbírálandó közlekedési szabályszegés gyanúja esetén a rendőr nem végezhet olyan eljárási
cselekményeket, amelyek a mentességet élvező személy ellen közvetlenül irányulnak. A rendőr ilyen esetben
foganatosítja a szükséges helyszíni intézkedést, feljelentést tesz, és végzi a szükséges büntető, szabálysértési vagy
közigazgatási eljárási cselekményeket.
(3) A diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló más mentességet élvező, nem magyar állampolgárságú személlyel
szembeni (1)–(2) bekezdés szerinti intézkedésről soron kívül értesíteni kell a Külügyminisztérium ügyeletét.
(4) A diplomáciai vagy nemzetközi jogon alapuló más mentességet élvező, nem magyar állampolgárságú személyek által
kezdeményezett rendőrségi eljárások során a döntés előtt be kell szerezni a Külügyminisztérium állásfoglalását is.
28. Eljárás a Magyar Honvédség tényleges katonai állományú tagjával és a fegyveres szervek
hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló törvény hatálya alá tartozó
hivatásos állományú személlyel szemben
36. § (1) A Magyar Honvédség tényleges katonai állományú tagjával, illetve a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló törvény hatálya alá tartozó hivatásos állományú személlyel szemben a rendőr a testület és
a rendfokozat tekintélyének megóvásával intézkedik.
(2) A Magyar Honvédség tényleges katonai állományú tagját a legközelebbi helyőrség-parancsnokságra, helyőrség
komendánshoz kell előállítani. Ha az távolabb van, mint a legközelebbi általános rendőrségi feladatok ellátására
létrehozott szerv, az előállítást az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervhez kell foganatosítani, és
erről értesíteni kell a helyőrség ügyeletes parancsnokát vagy a komendánst.
(3) A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló törvény hatálya alá tartozó hivatásos
állományú személyt az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervhez kell előállítani. Erről az illetékes
szerv parancsnokát, munkaidőn kívül az ügyeletes tisztet értesíteni kell.
(4) A Magyar Honvédség tényleges katonai állományú tagját is az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott
szervhez kell előállítani, ha az arra okot adó cselekményét polgári személlyel közösen követte el.
(5) Ha az előállítandó személy lőfegyvert tart magánál, a biztonsági intézkedések megtétele mellett fel kell szólítani
lőfegyvere feltalálási helyének közlésére és le kell fegyverezni.
29. Rendőri közreműködés végrehajtási eljárásban 37. § (1) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv az állami és a helyi önkormányzati szervek által
foganatosított végrehajtási eljárásban részt vevő személyek biztonsága megóvásához segítséget nyújt, valamint
a végrehajtási eljárásban alkalmazható helyszíni kényszercselekményeknek való ellenszegülést megszünteti, továbbá
– ha a végrehajtási kényszercselekményre feljogosított az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv
közreműködését kéri – végrehajtja a bíróság intézkedésében meghatározott adós személye elleni kényszercselekményt.
(2) A rendőrt az erre irányuló kérelem alapján az illetékes rendőrkapitányság vezetője rendeli ki, sürgős esetben
a végrehajtási cselekményt foganatosító szóbeli kérésére is. A rendőr a végrehajtás helyszínén a közreműködést kérő
intézkedése alapján működik közre. Sürgős kirendelés esetén a rendőrkapitányság vezetője legalább kétfős járőrt
vezényel ki, amelynek vezetőjét a parancsnoki állományból jelöli ki.
(3) A rendőr végrehajtási cselekményeket nem végezhet, a végrehajtót kizárólagosan megillető kényszercselekményt
nem foganatosíthat, rakodási, szállítási munkában nem vehet részt. A rendőr az Rtv.-ben megállapított kényszerítő
eszközök megfelelő alkalmazása mellett gondoskodik arról, hogy az illetéktelen személyeket távol tartsa a végrehajtás
helyszínétől.
(4) A rendőr szolgálati elöljárója köteles gondoskodni erősítésről, ha a feladat teljesítése nehézségekbe ütközik.
III. FEJEZET
A KÉNYSZERÍTŐ ESZKÖZÖK 30. Általános szabályok
38. § (1) A kényszerítő eszközt a helyszínen alkalmazó rendőr, valamint a csapaterőt, útzár alkalmazását, továbbá
a tömegoszlatást elrendelő parancsnok a helyszíni intézkedések után köteles írásos jelentést készíteni. Ha a
kényszerítő eszköz alkalmazását személyi szabadságot korlátozó intézkedés követi, a kényszerítő eszközt a helyszínen
alkalmazó rendőrnek a jelentést a személyi szabadságot korlátozó intézkedésről szóló írásos jelentésben kell
megtennie.
(2) A kényszerítő eszköz alkalmazásáról készített jelentés tartalmazza:
a) hol, mikor, kivel szemben, mennyi ideig, milyen kényszerítő eszköz alkalmazására került sor, és ennek mi volt
az indoka,
b) a jogellenes magatartás abbahagyására történt-e felszólítás, ha nem, ennek mi volt az oka,
c) a kényszerítő eszköz alkalmazására történt-e előzetes figyelmeztetés, ha nem, ennek mi volt az oka,
d) keletkezett-e sérülés, és milyen fokú, valamint keletkezett-e anyagi kár,
e) mi történt a sérülttel, ellátására történt-e intézkedés, ha nem, ennek mi volt az oka,
f) a támadásra használt eszköz leírását, ha támadás miatt történt a kényszerítő eszköz alkalmazása,
g) a tanúk természetes személyazonosító adatait és lakcímét, valamint
h) az alkalmazást lehetővé tevő valamennyi jogszabályhelyre történő hivatkozást.
(3) A kísérés során alkalmazott bilincs alkalmazásának kivételével a kényszerítő eszköz alkalmazását követően a rendőr
szolgálati elöljárója haladéktalanul köteles kivizsgálni az alkalmazással összefüggő követelmények teljesülését.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott vizsgálat során a szolgálati elöljáró:
a) kényszerítő eszköz alkalmazásával okozott sérülés esetén meghallgatja azt, akivel szemben a kényszerítő eszközt
alkalmazták, valamint azt, aki az eseménynél jelen volt, és meghallgatása a tényállás tisztázását elősegítheti,
feltéve, hogy a meghallgatandó személy a meghallgatásához hozzájárult,
b) ha a rendőr jelentésében ellentmondásokat észlelt, tisztázza azokat,
c) ha az intézkedés alá vont, valamint az eseménynél jelen levő személy a meghallgatását vagy a válaszadást
megtagadja, a szolgálati elöljáró a rendelkezésére álló adatok alapján vizsgálja ki a kényszerítő eszköz
alkalmazásának jogszerűségét.
(5) A szolgálati elöljáró a megállapításait írásban rögzíti, amelyben állást foglal a szakszerűség, szükségesség, jogszerűség,
arányosság követelményének megtartásáról. Ha megállapítása szerint a kényszerítő eszközök alkalmazására
jogszabálysértő módon került sor, – ha annak jogszabályi feltételei fennállnak – az intézkedő rendőr ellen kártérítési,
fegyelmi vagy kártérítési, fegyelmi és büntetőeljárást kezdeményez.
39. § (1) Az Rtv. szerinti kényszerítő eszköz csak akkor alkalmazható, ha az intézkedés alá vont magatartása, ellenszegülésének
mértéke annak Rtv. szerinti alkalmazását indokolja. A nagyobb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással járó
kényszerítő eszköz akkor alkalmazható, ha a kisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással járó kényszerítő eszköz
alkalmazása nem vezetett eredményre vagy sikere eleve kilátástalan.
(2) Az intézkedés alá vont személy magatartása szempontjából a rendőr az alábbiak szerint tesz különbséget:
a) passzív ellenszegülést tanúsító személy, aki a rendőri intézkedés során a számára jogszerűen adott rendőri
utasításokat nem hajtja végre, de tevőleges ellenszegülést nem mutat,
b) aktív ellenszegülést tanúsító személy, aki nem veti magát alá a jogszerű rendőri intézkedésnek, magatartásával
fizikai erőkifejtés útján is igyekszik azt megakadályozni,
c) támadó magatartást tanúsító személy, aki az intézkedő rendőrre, valamint a támogatására vagy védelmére kelt
személyre rátámad.
(3) A kényszerítő eszköz alkalmazását jól hallható, közérthető és határozott módon a következő sorrendben meg kell
előznie:
a) a jogellenes magatartás abbahagyására való felszólításnak, „a törvény nevében” szavak előrebocsátásával,
valamint
b) a figyelmeztetésnek, hogy kényszerítő eszköz alkalmazása következik.
31. Testi kényszer 40. § (1) A megfogás, a leszorítás, az elvezetés vagy más, a rendőr által fizikai erőkifejtéssel alkalmazott, valamely cselekvésre
vagy cselekvés abbahagyására irányuló kényszerítés (a továbbiakban: testi kényszer) akkor alkalmazható, ha a rendőri
erőfölény vagy az intézkedés alá vont személy állapota, magatartása folytán a rendőri intézkedés eredményessége
ezzel biztosítható.
(2) A testi kényszer alkalmazása során a rendőr önvédelmi fogásokat is használhat. A rendőr a támadás céljára szolgáló
eszköz használatának megakadályozása, továbbá a támadás elhárítása érdekében az ehhez szükséges erejű és
irányultságú ütést vagy rúgást alkalmazhat.
(3) Nem minősül testi kényszernek, amikor a rendőr – jogszerű intézkedése során, a biztonságos intézkedés végrehajtása
érdekében – a felé kartávolságon belülre lépő, valamint a mozgásának folyamatosságát akadályozó személyt csupán
nyújtott kezével, minimális erőkifejtéssel magától távol tartja.
32. Bilincs alkalmazása 41. § (1) Bilincs alkalmazása, az Rtv. 48. §-ában meghatározott esetekben különösen azzal szemben indokolt
a) aki erőszakos, garázda magatartást tanúsít, és ennek abbahagyására testi kényszerrel nem késztethető,
b) aki az intézkedő rendőrt, annak segítőjét, valamint az intézkedésben közreműködőt megtámadja,
c) akinek az elfogására bűncselekmény elkövetésének megalapozott gyanúja miatt került sor, és szökése bilincs
alkalmazása nélkül nem akadályozható meg,
d) akinek a jogszerű intézkedéssel szembeni ellenszegülése testi kényszerrel nem törhető meg,
e) aki önkárosító magatartást tanúsít vagy ilyen magatartás tanúsításával fenyeget,
f) akinek fogvatartása során kísérését rendelték el, és a kísért személy veszélyessége azt indokolja, vagy
g) akit egyedül intézkedő rendőr állít elő.
(2) A szolgálati elöljáró a fogva tartott személy bilincselését a kísérés, az előállító egységen vagy a fogdán kívüli őrzés
idejére is elrendelheti, ha szökése bilincs alkalmazása nélkül nem akadályozható meg.
(3) Bilincselést az erre a célra rendszeresített eszközzel kell végrehajtani. Ennek hiányában vagy ezek meghibásodása,
megrongálódása esetén más, ilyen célra megfelelő eszköz is alkalmazható, de tilos vékony fém- vagy műanyag huzalt,
a jellegénél fogva sérülést okozó eszközt alkalmazni.
(4) A bilincselés módjai:
a) két vagy több ember kezének egymáshoz bilincselése,
b) kezek előre vagy hátra bilincselése,
c) indokolt esetben lábak egymáshoz bilincselése,
d) indokolt esetben tárgyhoz bilincselés.
(5) Tilos a tárgyhoz bilincselést járműben történő szállítás közben alkalmazni. Tilos a bilincs olyan módon való használata,
amely indokolatlanul fájdalmat, sérülést okoz vagy jellegénél fogva megalázó.
(6) A bilincselés módját az intézkedő rendőr az adott körülmények között a legcélirányosabban választja meg azzal, hogy
a) a kezek hátra bilincselése akkor célszerű, ha
aa) a bilincs alkalmazására testi kényszer útján kerül sor, vagy alapos okkal tartani lehet rendőr elleni
támadástól, valamint szökéstől,
ab) az érintett személy szállítása, átkísérése nem az arra a célra kialakított járműben történik,
ac) az érintett személyt a rendőr egyedül állítja elő,
kivéve, ha az intézkedésben érintett kezei az erre a célra kialakított övhöz vannak bilincselve;
b) lábbilincselés, valamint kéz és láb bilincselés együttes alkalmazása akkor indokolt, ha arról, akivel szemben
alkalmazzák, feltételezhető, hogy önmagában vagy másban kézbilincs alkalmazása esetén is kárt tud okozni, vagy
a bűncselekmény jellege azt indokolja;
c) tárgyhoz bilincselésnek – az (5) bekezdésben meghatározott korlátozás mellett – akkor van helye, ha a személy
önkárosításának, támadásának vagy szökésének megakadályozása, ellenszegülésének megtörése, vagy az
intézkedés eredményes befejezése más módon nem biztosítható.
(7) A rendőr az intézkedés alá vont személyt fekvő helyzetben, falnak vagy más tárgynak nyomva megbilincselheti,
ha azt a személy aktív ellenszegülése, támadása, erőszakos magatartása vagy ezek kialakulásának megelőzése
szükségessé teszi.
(8) Intézkedése során a rendőr saját magához mást nem bilincselhet.
(9) A bilincset a rendőr szolgálaton kívül nem tarthatja magánál.
33. Vegyi eszköz, elektromos sokkoló eszköz, rendőrbot, kardlap, valamint más eszköz alkalmazása
42. § (1) A rendőr vegyi eszközt, elektromos sokkoló eszközt, rendőrbotot, kardlapot, valamint más eszközt saját
elhatározásából vagy szolgálati elöljárója parancsára használhat.
(2) A rendőrbottal egy tekintet alá esik minden más alkalmi eszköz, amelynek hatása – a rendőrbot hiánya esetén –
a rendszeresített rendőrbotéval azonos.
(3) A rendőr az (1) bekezdésben meghatározott rendszeresített eszközt szolgálaton kívül nem tarthatja magánál.
(4) A rendőr az intézkedés megkezdésekor a vegyi eszközt, elektromos sokkoló eszközt készenlétbe helyezi,
a rendőrbotot, a kardot kézbefogja, és felkészül a támadás elhárítására, az ellenszegülés megtörésére.
(5) Az elektromos sokkoló eszköz használata elsősorban a végtagokra irányulhat.
(6) A rendőrbot vagy a vele egy tekintet alá eső bármely más eszköz alkalmazásakor az ütés lehetőleg a támadó végtagot
érje, kerülni kell, hogy az ütés súlyos sérülést okozzon.
(7) Az (1) bekezdésben meghatározott kényszerítő eszközöket nem szabad a támadás, ellenszegülés megszűnése,
megtörése után alkalmazni.
(8) A csapaterő alkalmazásával egyidejűleg, valamint tömegoszlatás során a tömeg oszlatására vagy zárt térben kialakult
ellenállási góc felszámolására vegyi eszköz alkalmazható. 34. Szolgálati kutya alkalmazása
43. § (1) A rendőr csak az adott feladatra kiképzett, egészséges, ápolt és jó erőnlétű kutyával láthat el szolgálatot.
(2) A rendőr a szolgálati kutyát nyilvános helyre feladata ellátása céljából viheti be.
35. Útzár 44. § (1) Közúton vagy közforgalom számára megnyitott egyéb úton útzár – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel –
ellenőrző-átengedő pont működtetésével telepíthető.
(2) Az (1) bekezdés szerint telepített útzárat – a forgalomkorlátozáshoz szükséges jelzéseken túl – megkülönböztető
fényjelzést működtető jármű vagy villogó sárga fényt adó berendezés elhelyezésével is meg kell jelölni.
(3) Az út szolgálati járművel történő eltorlaszolása sürgős esetben, az útzár telepítésének elrendelésére jogosult
engedélyével hajtható végre. Ebben az esetben a szolgálati jármű megkülönböztető fényjelzését folyamatosan
működtetni kell.
(4) Ha az útzár telepítése határátkelőhelyen történik, az illetékes vámszervet is tájékoztatni kell.
(5) Az útzár alkalmazását
a) az országos rendőrfőkapitány, a rendészeti vagy a bűnügyi főigazgató, a Köztársasági Őrezred vagy a
Terrorelhárítási Központ által védett létesítmények vagy biztosított rendezvények, továbbá a Köztársasági
Őrezred vagy a Terrorelhárítási Központ által védett személyek programhelyszíneinek vonatkozásában a
Köztársasági Őrezred parancsnoka vagy a Terrorelhárítási Központ főigazgatója, hatásköre szerint ellátott
speciális feladatok végrehajtása során a Terrorelhárítási Központ főigazgatója vagy a Készenléti Rendőrség
parancsnoka, valamint a Nemzeti Nyomozó Iroda igazgatója, továbbá
b) illetékességi területén – az autópálya és az autóút kivételével – a megyei (fővárosi) rendőrfőkapitány, a rendészeti
vagy a bűnügyi igazgató, a főváros esetében a rendészeti vagy a bűnügyi helyettes, a rendőrkapitány vagy a
határrendészeti kirendeltség vezetője
rendeli el.
(6) Az útzár autópályán, autóúton történő alkalmazását az országos rendőrfőkapitány, az ORFK rendészeti főigazgatója
vagy bűnügyi főigazgatója, valamint a hatásköre szerint ellátott speciális feladatok végrehajtása során a
Terrorelhárítási Központ főigazgatója rendeli el.
(7) Ha az útzár telepítésének elrendelésére jogosult szolgálati elöljáró döntésének meghozatala indokolatlan
késedelemmel járna, az útzár telepítésének engedélyezésére az illetékes ügyelet vezetője is jogosult.
36. Megállásra kényszerítés 45. § Az Rtv. 51. § (3) bekezdésében meghatározott megállásra kényszerítéshez a rendőr szolgálati járművet, továbbá
gépjármű elfogó hálót is felhasználhat. Ennek során a szolgálati járműben keletkezett kárért – ha az erre vonatkozó
vizsgálat a kényszerítő eszközök alkalmazásával kapcsolatos szabályok megsértése miatt más következtetésre nem
jut – a rendőrt kártérítési felelősség nem terheli.
37. Lőfegyverhasználat 46. § (1) A lőfegyverhasználati jog gyakorlása független attól, hogy a rendőr egyenruhát vagy polgári öltözetet visel,
szolgálatban vagy azon kívül van, és rendelkezik-e szolgálati lőfegyverrel.
(2) A rendőr a lőfegyverhasználat során elsősorban a rendőrségnél rendszeresített lőfegyvert használja. Az Rtv. 53. §
(2) bekezdése alapján fegyverként használható más dolog lehet a nem rendszeresített lőfegyver és minden olyan
eszköz, amely a rendőr feladatának teljesítését elősegíti.
(3) A fegyverhasználatot megelőző figyelmeztetést érthetően, határozottan „A törvény nevében fegyvert használok!”
szavakkal kell megtenni.
(4) Szolgálati elöljárója parancsára a rendőr köteles a lőfegyverét használni. A lőfegyver parancsra történő használatának
jogszerűségéért a parancsot kiadó szolgálati elöljáró a felelős. E parancs végrehajtása csak akkor tagadható meg,
ha a rendőr tudja, hogy a lőfegyver használatával bűncselekményt követne el.
(5) Csapaterő zárt alakzatban történő alkalmazása esetén a rendőr saját elhatározásából is használhatja lőfegyverét,
ha a zárt alakzattól elszakadt, vagy alakzaton kívüli feladat ellátására kap utasítást.
47. § (1) A lőfegyverhasználat során a lövést lehetőleg végtagra kell irányítani.
(2) Az Rtv. 55. §-ában meghatározottakon túl nincs helye a lőfegyverhasználatnak, ha a lőfegyverhasználat az
államhatáron átlövést idézne elő, valamint a határúton közlekedő személlyel szemben, kivéve, ha fegyveresen vagy
felfegyverkezve elkövetett támadást, vagy fegyveres ellenállást kell leküzdeni.
(3) Ha a törvény csak a közvetlen fenyegetés vagy támadás elhárítása céljából teszi lehetővé a fegyverhasználatot és
a közvetlen fenyegetés vagy támadás bármely oknál fogva megszűnt, a lőfegyverhasználati jogosultság is azonnal
megszűnik. A lőfegyverhasználat további alkalmazásának helye nincs, ha az a célját elérte.
48. § (1) A figyelmeztető lövést általában függőleges irányba, a légtérbe kell leadni. Ha ez nem biztonságos, a lövés irányát úgy
kell megválasztani – számolva a becsapódást esetlegesen követő gurulattal is –, hogy a lövedék életet, testi épséget ne
veszélyeztessen, és lehetőleg ne okozzon anyagi kárt.
(2) Ha a támadás közvetett – a támadó ahhoz tárgyat vagy állatot alkalmaz –, akkor a rendőr elsősorban tárgyra, állatra ad
le lövést. A rendőr az őt vagy segítőjét járművel elütni szándékozó támadó járművének kerekeire, az emberre uszított
kutya támadása esetén az állatra leadott lövéssel hárítja el a veszélyt.
(3) Mások személyét, vagyonát közvetlenül veszélyeztető megvadult állatra a rendőr akkor lőhet, ha a veszélyhelyzet
elhárítására az adott körülmények között más lehetőség nincs. Szolgálati feladata teljesítésének érdekében a rendőr
a testi épségét közvetlenül veszélyeztető állatot lelőheti.
(4) A tárgyra, állatra irányuló lövésnek feltétele, hogy az ember életét, testi épségét ne veszélyeztesse.
49. § (1) A lőfegyverhasználat során sérültet elsősegélyben kell részesíteni, gondoskodni kell orvosi ellátásáról, a közvetlen
hozzátartozója értesítéséről.
(2) A lőfegyverhasználatot, valamint a halaszthatatlan segítségnyújtást követően a rendőr közvetlen szolgálati
elöljárójának haladéktalanul jelenti, és annak megérkezéséig a helyszínt biztosítja. A szolgálati elöljáró intézkedik a
helyszíni szemle lefolytatására, függetlenül attól, hogy történt-e személyi sérülés vagy keletkezett-e kár. A szolgálati
elöljáró a lőfegyverhasználatról jelentést tesz a szolgálati út betartásával.
(3) A lőfegyvert használó rendőr szolgálati helye szerinti rendőri szerv vezetője három munkanapon belül köteles
kivizsgálni a lőfegyverhasználat és lőfegyverhasználatnak nem minősülő lövés jogszerűségét, szakszerűségét.
(4) Ha a lőfegyverhasználatra fogvatartottal szemben került sor, erről a fogvatartásért felelős haladéktalanul értesíti a
lőfegyvert használó rendőr szolgálati helye szerinti rendőri szerv székhelye szerint illetékes megyei (fővárosi)
főügyészség büntetés-végrehajtási felügyeleti ügyészét, valamint a fogvatartottal szemben eljáró szerv vezetőjét.
A lőfegyverhasználattal összefüggésben lefolytatott vizsgálatot lezáró jelentést az iratokkal együtt meg kell küldeni
az ügyésznek.
50. § (1) A vizsgálat során jelentést kell íratni a lőfegyvert használó rendőrrel, a lőfegyver használatára utasítást adó szolgálati
elöljáróval és azzal a rendőrrel, akinek hitelt érdemlő tudomása van az eseményről. Nem vehet részt a vizsgálatban,
akinek jelentésírási kötelezettsége van. Ha a lőfegyvert használó rendőr szolgálati helye szerinti rendőri szerv
vezetőjével szemben jelentésírási kötelezettség vagy egyéb kizáró ok áll fenn, a vizsgálatot a felettes rendőri szerv
vezetője folytatja le.
(2) A lőfegyvert használó rendőr jelentése a következőket tartalmazza:
a) mikor, hol, kivel szemben, milyen fegyvert használt, hány lövést adott le, a leadott lövést hová irányította,
a fegyver típusát, gyári számát,
b) a lőfegyverhasználat okát,
c) a megelőző intézkedéseket,
d) milyen sérülés történt, sor került-e elsősegélynyújtásra, orvosi ellátásra, hol tartózkodik a sérült,
e) milyen kárt okozott a lövés, ki a károsult, a rendőr, valamint a károsult mit tett a kár enyhítésére,
f) a helyszínre, a tanúkra, a bűnjelekre és az egyéb körülményekre vonatkozó adatokat,
g) a fegyverhasználatra feljogosító törvényhelyre történő hivatkozást.
(3) A vizsgálat során a helyszíni szemle és a rendőri jelentések adatait is figyelembe véve, a meghallgatáson történő
megjelenésre való felkérés után meg kell hallgatni az érdekelteket, különösen az intézkedés által érintettet, a sérültet
és azt, akinek a lőfegyverhasználat kárt okozott.
(4) A vizsgálatot lezáró jelentés tartalmazza
a) a lőfegyverhasználat jogszerűsége minősítésére vonatkozó megállapítást,
b) a lőfegyverhasználat jogellenessége megállapítása esetén a felelősségre vonási eljárás megindítására vonatkozó
döntést,
c) a sérüléseket, valamint
d) az okozott kárt.
(5) Ha a lőfegyverhasználattal kapcsolatban a lőfegyvert használó rendőr szolgálati helye szerinti rendőri szerv vagy
az (1) bekezdésben meghatározott felettes rendőri szerv vezetője bűncselekmény megalapozott gyanúját állapítja
meg, feljelentést tesz az illetékes ügyészi szervnél, fegyelmi vétség gyanúja esetén intézkedik a fegyelmi eljárás
lefolytatására.
(6) A tárgyra vagy állatra irányuló, valamint a figyelmeztető és a nem szándékosan létrejött lövést a rendőr lehetőleg
azonnal, szóban jelenti szolgálati elöljárójának, majd írásos jelentést készít, amely tartalmazza:
a) mikor, hol, milyen célból, hány lövést adott le,
b) a lövést kiváltó körülményeket, figyelmeztető lövésnél az alkalmazott megelőző intézkedéseket, vagy azok
mellőzésének okait,
c) a lövés irányát és következményét,
d) ha a lövés sérülést vagy kárt okozott, annak leírását,
e) a lövést követően tett intézkedéseit, valamint
f) a helyszínre, a tanúkra, és az egyéb körülményekre vonatkozó adatokat.
(7) Ha a (6) bekezdés szerinti lövés sérülést vagy kárt okozott, a lőfegyverhasználatra vonatkozó rendelkezések szerint kell
a vizsgálatot lefolytatni.
38. Csapaterő alkalmazása 51. § (1) A csapaterő alkalmazása esetén a rendőrség a személyi állomány összevonása és kötelékbe szervezése, ennek
egyszemélyi parancsnoki vezetés alá helyezése, továbbá sajátos taktikai szabályok alkalmazása útján biztosítja a
feladat végrehajtását.
(2) Az Rtv. 58. § (1) bekezdés a) pontjában rögzített cselekmény elkövetése esetén a csapaterő alkalmazását az országos
rendőrfőkapitány rendelheti el.
(3) A csapaterő alkalmazásának elrendelésére illetékességi területén az Rtv. 58. § (1) bekezdés b)–j) pontjában
meghatározott esetekben a rendőrkapitány, a rendőrfőkapitány és az országos rendőrfőkapitány vagy helyetteseik
jogosultak. A csapaterőt az erre a célra létrehozott törzs, valamint az alárendelt alegységek, szolgálati csoportok,
csoportosítások élén álló parancsnokok útján az elrendelő vagy az általa intézkedésben kijelölt parancsnok
(a továbbiakban: parancsnok) vezeti. Az alkalmazás tervét a parancsnok készíti elő, és annak szolgálati elöljárója
hagyja jóvá.
(4) A rendőri intézkedések és a kényszerítő eszközök tekintetében – jogszabályban meghatározott kivételtől eltekintve –
a csapaterőt a rendőrre vonatkozó jogok illetik meg, és kötelezettségek terhelik.
(5) A csapaterő alkalmazása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok
sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogok törvényben foglaltak szerinti
korlátozását, ennek érdekében alkalmazható rendszabályokat az elrendelő vezető külön intézkedésben határozza
meg. A csapaterő alkalmazásáról tájékoztatást kell adni a tömegtájékoztatási eszközök útján is. Ettől eltérni csak abban
az esetben lehet, amikor a tájékoztatás a rendőri intézkedések eredményességét veszélyeztetné. A tájékoztatásról
a csapaterő alkalmazását elrendelő vezető gondoskodik.
(6) A gyülekezési jogról szóló törvény hatálya alá tartozó, valamint más jelentős rendezvény helyszínén csapaterőnek
a biztosításban való részvétele esetén azt a területet, ahová a belépők fokozott ellenőrzése kötelező, a rendőri szerv
vezetője határozza meg. A fokozott ellenőrzés egyes feladatainak ellátására a rendezőt, a szervezőt a rendőri szerv
vezetője hivatalosan felkérheti, akit – ha ezt vállalja – a végrehajtás módjára fel kell készíteni.
(7) A szervezőnek a rend fenntartása érdekében hozott intézkedései közül rendőri közreműködés csak azokhoz
biztosítható, amelyekre a rendőrséget jogszabály egyébként is feljogosítja vagy kötelezi.
39. Tömegoszlatás 52. § (1) A tömegoszlatás a jogellenesen összegyűlt, valamint jogszerűen összegyűlt, de jogellenes magatartást tanúsító
tömegnek a helyszín elhagyására, fizikai egységének megbontására irányuló – a tömeg egészére vagy annak jelentős
részére kiható – rendőri intézkedések összessége.
(2) Ha a gyülekezési jogról szóló törvény a tömeg feloszlatását a rendőrség számára kötelezővé teszi, vagy a tömeg
jogellenes magatartást tanúsít, a csapaterő kirendelésére jogosult rendőri vezető intézkedik a tömegoszlatásra.
(3) Tömegoszlatás elrendelésére – jogszabályban meghatározott feltételek megléte esetén – a gyülekezési jogról szóló
törvény hatálya alá tartozó olyan rendezvényeken, ahol a rendőrség a rend biztosításában közreműködik, a biztosítás
parancsnoka jogosult.
(4) A feloszlatásra irányuló rendőri felszólítást hangosító eszköz alkalmazásával kétszer meg kell ismételni. Az ezeket
követő utolsó felszólítás során a kényszerítő eszközök alkalmazását kilátásba kell helyezni.
(5) Az első és második felszólításban közölni kell a feloszlatás okát, ha jogsértés is megvalósul, a megvalósított jogsértés
megjelölését, a helyszínről való eltávozás irányát. Az ezeket követő utolsó felszólításban közölni kell a feloszlatás
tényét, a helyszínről való eltávozás irányát és a „törvény nevében” szavak előrebocsátásával a kényszerítő eszközök
használatának kilátásba helyezését. Ha a rendőri csapaterőt a tömeg részéről közvetlen támadás éri, a rendőri
intézkedést haladéktalanul meg kell kezdeni, amellyel egyidejűleg az első, majd ezt követően a többi előírt felszólítást
is meg kell tenni.
(6) Tömeggel szemben a csapaterő a következő kényszerítő eszközöket alkalmazhatja:
a) passzív ellenszegülés esetén testi kényszert és elvezető fogás alkalmazása érdekében rendőrbotot,
b) aktív ellenszegülés vagy támadó magatartás, valamint passzív ellenszegülést tanúsító felfegyverkezett tömeg
esetén rendőrbotot, ingerlőgázt, elektromos sokkoló eszközt, bilincset, pórázon vezetett szolgálati kutyát,
vízágyút, pirotechnikai eszközt, lóháton vagy járműkötelékben végzett kényszeroszlatást, valamint – a 42. §
(8) bekezdésében foglalt rendelkezések szerint – vegyi eszközt, valamint
c) a rendbontók kiemelésére, elfogására elfogó hálót.
(7) Tömeggel szembeni intézkedés során a rendőr a védőpajzsot vagy a rendőrbotot maga előtt tartva, vagy pajzs nélkül
mozgó sorfallal a tömeget az adott helyről kiszoríthatja.
(8) A kényszerítő eszközök, így különösen a vízágyú, az ingerlőgáz, valamint a lóháton vagy járműkötelékben végzett
kényszeroszlatás alkalmazására minden esetben a rendőri műveletet irányító parancsnok parancsára kerülhet sor,
amelyben egyúttal az alkalmazás módját is meghatározza. A rendőri műveletet irányító parancsnok parancsára
a vízágyú vízsugara színező festékanyaggal, ingerlő gázzal keverhető.
(9) Tömegoszlatásra tilos gumilövedéket és kardlapot alkalmazni. IV. FEJEZET
A RENDŐRSÉG SAJÁTOS FELADATAI
40. Személyvédelmi feladatok 53. § (1) A személyvédelem során a Terrorelhárítási Központ vagy a Köztársasági Őrezred sajátos védelmi eszközökkel és
módszerekkel gondoskodik a Magyar Köztársaság érdekei szempontjából – a védett személyek és a kijelölt
létesítmények védelméről szóló kormányrendeletben meghatározott – különösen fontos személyek (a továbbiakban:
védett személyek) életének, testi épségének biztonságáról.
(2) A személyvédelmi feladatokat a Terrorelhárítási Központ vagy a Köztársasági Őrezred más szervekkel együttműködve
végzi, melynek során gondoskodik a védett személyek ellen irányuló erőszakos cselekmények felderítéséről,
megelőzéséről, megszakításáról. A személyvédelmi feladatok ellátásában közreműködő rendőri és más szervek
tevékenységét
a) a Terrorelhárítási Központ hatáskörébe tartozó feladatok ellátása során, vagy külön megállapodás alapján
a Terrorelhárítási Központ,
b) a Köztársasági Őrezred hatáskörébe tartozó feladatok ellátása során, vagy külön megállapodás alapján
a Köztársasági Őrezred
koordinálja. (3) A biztonság érdekében a Terrorelhárítási Központ vagy a Köztársasági Őrezred jogosult a védett személy lakó-,
tartózkodási vagy munkahelyén, az általa látogatott helyeken, és azok közvetlen környezetében az adott területre
egyébként érvényes közlekedési, tartózkodási szabályokat szigorítani, ideiglenesen személyi és technikai ellenőrzési
rendszabályokat bevezetni.
41. Létesítményvédelmi feladatok 54. § (1) A rendőrség végzi az ipari vagy természeti katasztrófa által veszélyeztetett területek kiürítésének biztosítását,
a jogszabály által meghatározott épületek, létesítmények őrzését és védelmét.
(2) Az őrzésre kijelölt létesítmények védelmének módját
a) illetékességi területén a rendőrfőkapitány,
b) a Köztársasági Őrezred hatáskörébe tartozó feladat esetén a Köztársasági Őrezred parancsnoka,
c) a Terrorelhárítási Központ hatáskörébe tartozó feladat esetén a Terrorelhárítási Központ főigazgatója
határozza meg.
42. A polgári repülés biztonságával összefüggő rendőri feladatok
55. § Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a polgári légiközlekedés védelmének szabályairól szóló
kormányrendeletben meghatározott feladatokon kívül
a) a jogszabályban meghatározott közbiztonsági feladatainak ellátása érdekében együttműködik a repülőtér
üzemeltetőjével, a repülőtéren működő rendvédelmi szervekkel és más hatóságokkal,
b) az állandó vagy ideiglenes nemzetközi légiforgalmat lebonyolító repülőtéren fenntartja a közrendet, valamint
c) biztosítja a repülőtéren nagyszámú résztvevővel tartott rendezvényeket.
43. Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv tűzszerészeti feladatai
56. § (1) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv tűzszerész alegységei végzik a nemzetbiztonsági,
a közbiztonsági, továbbá a polgári légi közlekedés biztonságával kapcsolatos körben jelentkező alábbi tűzszerészeti
feladatokat:
a) a bármely módon előkerült, robbantásos cselekmények végrehajtására utaló tárgyak, járművek vizsgálatát,
hatástalanítását, megsemmisítését, elszállítását;
b) a bekövetkezett robbantásos cselekmények helyszínének mentesítését, az ott foganatosított büntetőeljárási
cselekmények és biztonsági intézkedések tűzszerészeti biztosítását;
c) a nyomozó hatóságok és a nemzetbiztonsági szolgálatok fegyver- és robbanóanyagok felkutatásával összefüggő
feladatainak vagy büntetőeljárási cselekményeinek tűzszerészeti biztosítását;
d) a kiemelten terrorveszélyes objektumok rendszeres megelőző ellenőrzését;
e) a robbanásveszélyes bűnjelekkel és pirotechnikai eszközökkel kapcsolatos tűzszerészeti feladatokat;
f) a Terrorelhárítási Központ által védett személyekkel és a védett objektumokkal kapcsolatos tűzszerészbiztosítást;
valamint
g) a Budapest Liszt Ferenc Nemzetközi Repülőtéren és annak közvetlen környezetében
ga) a veszélyeztetett légi járatok átvizsgálását, tűzszerészeti ellenőrzését,
gb) a gyanús, robbanásveszélyes vagy annak vélt csomagok, gépjárművek ellenőrzését, átvizsgálását,
elszállítását, hatástalanítását, megsemmisítését,
gc) a robbantással fenyegetett légi járművek átvizsgálását, továbbá
gd) a talált robbanóanyagok, robbanószerkezetek, robbanásveszélyes pirotechnikai eszközök kezelését,
elszállítását, hatástalanítását, megsemmisítését.
(2) A robbantással fenyegetett helyszínek átvizsgálását
a) Budapest, valamint a Budapest Liszt Ferenc Nemzetközi Repülőtér területén, továbbá a Terrorelhárítási Központ
hatáskörébe tartozó ügyekben a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálat járőre,
b) a Köztársasági Őrezred által védett létesítmények, biztosított rendezvények, védett személyek programhelyszínei
esetén az egész ország területén a Köztársasági Őrezred Tűzszerész Alosztálya,
c) egyéb esetben a megyei rendőr-főkapitányság állományának erre kiképzett tagja (a továbbiakban: megyei
bombakutató)
végzi.
(3) A Magyar Honvédség Tűzszerész Ügyelet felkérése alapján a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálat
– a Köztársasági Őrezred által védett létesítmények, biztosított rendezvények, védett személyek programhelyszíne
esetén a Köztársasági Őrezred Tűzszerész Alosztálya is – jogosult a tűzszerészeti feladatok végrehajtására.
44. A tűzszerész kirendelése 57. § (1) Tűzszerész járőrt feladat-végrehajtásra a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálatának parancsnoka – a Budapest
Liszt Ferenc Nemzetközi Repülőtéren az odavezényelt tűzszerész járőr tekintetében a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság
igazgatója –, valamint szolgálati elöljárói rendelhetnek ki.
(2) Sürgős esetben a Terrorelhárítási Központ főigazgatója vagy ügyelete, a megyei rendőr-főkapitányságok, valamint
a Köztársasági Őrezred ügyelete a Készenléti Rendőrség ügyeletétől kérheti a tűzszerész járőr kirendelését.
(3) A kirendelésnek tartalmaznia kell az átvizsgálandó helyszín rövid leírását, a terület nagyságát, pontos helyét (épület
esetén azt, hogy földszintes vagy több szintes), ha meghatározható, a robbanószerkezet jellemzőit, mennyiségét,
valamint annak a felelős vezetőnek a nevét, akivel a tűzszerész járőr parancsnokának a kapcsolatot fel kell vennie.
(4) A robbantással való fenyegetés vagy erre utaló bejelentés alapján a megyei rendőr-főkapitányság vezetője, valamint
az ügyelet vezetője rendelheti ki a megyei bombakutatót a veszélyeztetett objektum átvizsgálása céljából.
(5) A Készenléti Rendőrség tűzszerész járőrét kell kirendelni, ha
a) olyan veszélyesnek látszó tárgy van a helyszínen, amelynek vizsgálata, minősítése, hatástalanítása tűzszerész
szakismeretet igényel,
b) a megyei bombakutató robbanásveszélyesnek minősített tárgyat talált,
c) megyei bombakutató nem áll rendelkezésre,
d) robbanás következett be, és a helyszíni szemle tűzszerész szakmai biztosítására, szaktanácsadói
közreműködésére van szükség,
e) büntetőeljárási cselekmény tűzszerész szakmai biztosítására van szükség, vagy
f) a védett személy programjának tűzszerészeti biztosítása azt indokolja.
(6) Az (5) bekezdés a)–d) pontja esetén a Készenléti Rendőrség tűzszerész járőrének kirendelésével egyidejűleg értesíteni
kell az ORFK Főügyeletét is.
(7) Az illetékes általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv ügyeletese a szolgálati út betartásával kéri
a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálat járőrének – a Köztársasági Őrezred által védett létesítmények vagy
biztosított rendezvények, továbbá a Köztársasági Őrezred által védett személyek programhelyszínének
vonatkozásában a Köztársasági Őrezred Tűzszerész Alosztály járőrének – helyszínre irányítását
a) robbanóanyag, vagy
b) nem katonai robbanószerkezet
találása esetén.
(8) A (7) bekezdés szerint kell eljárni akkor is, ha a megtalálás körülményei valószínűsítik, hogy
a) a katonai robbanószerkezetet bűncselekmény elkövetéséhez eszközül használták fel vagy arra szántak, vagy
b) a katonai robbanószerkezetre követték el a bűncselekményt.
45. Intézkedés közveszéllyel fenyegetés esetén 58. § (1) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervhez érkezett közveszéllyel fenyegetéssel összefüggő
bejelentés esetén a lehető legrövidebb időn belül értesíteni kell a fenyegetett létesítmény vezetőjét, valamint
egyeztetni kell a foganatosítandó intézkedéseket. A közveszéllyel fenyegetéssel kapcsolatos intézkedést az illetékes
megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság vagy a rendőrkapitányság – határátkelőhely esetén a határrendészeti
kirendeltség –, valamint, ha a fenyegetés a nemzetközi vagy a belföldi polgári repülés biztonságát veszélyezteti,
a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság teszi meg. A bejelentés valóságtartalmának ellenőrzése, a veszélyhelyzet kizárása
a fenyegetett létesítmény használóira nem hárítható át.
(2) Közveszéllyel fenyegetés helyszínén az előzetes felderítő tevékenységre
a) Budapesten, valamint a Budapest Liszt Ferenc Nemzetközi Repülőtér területén, továbbá a Terrorelhárítási
Központ hatáskörébe tartozó ügyekben a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálatát,
b) a Köztársasági Őrezred által védett létesítmények, biztosított rendezvények, védett személyek programhelyszínei
esetén az egész ország területén a Köztársasági Őrezred Tűzszerész Alosztályát,
c) egyéb esetben a megyei bombakutatót
kell kirendelni.
(3) A Terrorelhárítási Központ által őrzött létesítmények és biztosított rendezvényeket ért fenyegetés esetén a
fenyegetéssel kapcsolatos intézkedéseket a Terrorelhárítási Központ főigazgatója rendeli el.
(4) A Köztársasági Őrezred által őrzött létesítményeket, biztosított rendezvényeket, továbbá az általa védett személyek
programhelyszíneit érintő közveszéllyel fenyegetés esetén a fenyegetéssel kapcsolatos intézkedéseket a Köztársasági
Őrezred parancsnoka rendeli el.
46. A rendőrség feladatai az államhatár rendje ellen irányuló erőszakos cselekmények és tömeges méretű
migráció esetén
59. § (1) Az államhatár közelében kialakult olyan fegyveres cselekmény esetén, amely közvetlenül veszélyezteti az államhatár
rendjét, az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervnek a határőrizettel kapcsolatos feladatai
megelőzik a határforgalom-ellenőrzésével, valamint az államhatár rendjének fenntartásával kapcsolatos szolgálati
tevékenységét.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak alkalmazására kerülhet sor a rendőrrel vagy más személlyel szemben tanúsított,
az államhatár, az átkelőhely rendjét, a más rendőrségi vagy a rendőrség által őrzött objektum, berendezés biztonságát
közvetlenül sértő vagy veszélyeztető nyílt ellenszegülés, kényszerítés, támadás esetén.
(3) Az államhatár rendje ellen irányuló erőszakos cselekmény esetén intézkedni kell az érintett terület lezárására,
az érintett terület vagy helyszín biztosítására, a veszélyeztetett személyek és javak mentésére.
(4) Tömeges méretű migráció esetére az Rtv. 6. § (4) bekezdése alapján intézkedési tervet kell készíteni. Tömeges méretű
migráció megjelenése esetén az általános jelentési kötelezettség teljesítését követően az intézkedési tervben
foglaltakat kell végrehajtani.
47. Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv légirendészeti feladatai
60. § (1) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv végzi a polgári repüléssel kapcsolatos rendészeti
feladatokat, ellenőrzi a Magyarország légterében folytatott polgári repülés jogszerűségét, előírások szerinti
végrehajtását. A Készenléti Rendőrség Különleges Szolgálatok Igazgatósága Légirendészeti Parancsnokság
(a továbbiakban: Légirendészeti Parancsnokság) szervezi és végrehajtja a közbiztonság fenntartásával összefüggő
repüléseket, valamint támogatja a rendőrség közlekedésrendészeti, ellenőrzési, bűnügyi, csapaterős kutató
feladatainak ellátását.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feladatkörében a Légirendészeti Parancsnokság
a) részt vesz a védett vezetők utazásának biztosításában,
b) szakmailag koordinálja az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv egységes és folyamatos
légirendészeti tevékenységét,
c) szervezi és végzi az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv vízirendészeti tevékenységét
segítő, az élet- és vagyonmentést célzó szolgálatot,
d) teljesíti a határőrizettel, valamint az államhatár rendjének fenntartásával kapcsolatban jelentkező határrendészeti
repülési feladatokat,
e) közreműködik a tűzoltóság tevékenységének segítésében, a katasztrófavédelmi feladatok ellátásában, valamint
egyéb speciális rendvédelmi feladatokban, továbbá
f) elkészíti az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv éves repülési tervét.
V. FEJEZET
A HATÁRRENDÉSZETI FELADATOK ELLÁTÁSÁNAK SZABÁLYAI 61. § Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a határrendészeti feladatok végrehajtása során biztosítja
a határőrizetet, a határforgalom ellenőrzését, végzi az illegális migráció kezelésével összefüggő rendészeti, valamint
a határrend fenntartásával kapcsolatos feladatokat. Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv
a feladatok végrehajtása érdekében járőr- és útlevélkezelői szolgálati formát alkalmaz.
48. A határőrizet 62. § (1) A határőrizet keretében a rendőr a határterületen az államhatár rendjét sértő vagy veszélyeztető cselekményeket
megelőzi, felderíti, valamint megszakítja.
(2) A határőrizetet a határterületen folytatott folyamatos szolgálati tevékenységgel kell megvalósítani.
49. Határforgalom ellenőrzése 63. § (1) A határátkelőhelyen a rendőr a személyek, a birtokukban lévő járművek és tárgyak határforgalom-ellenőrzését és
átléptetését – nemzetközi szerződés vagy jogszabály eltérő rendelkezésének hiányában – a határátkelőhelyre történő
érkezés sorrendjében hajtja végre.
(2) Ha nemzetközi szerződés vagy jogszabály alapján elsőbbséget élvező személy vagy jármű vezetője határátlépési
szándékát a határforgalom-ellenőrzést végző rendőrnek jelzi, vagy azt a rendőr észleli, a határforgalom-ellenőrzést
soron kívül végre kell hajtani.
64. § (1) A határforgalom ellenőrzését végző rendőr a határforgalom ellenőrzése során a határátlépésre jelentkező személytől
elkéri úti okmányát, továbbá a személy- és a járműforgalom, valamint a határátlépésre jelentkező személy birtokában
lévő tárgy határforgalom-ellenőrzéséhez szükséges egyéb okmányokat.
(2) A határforgalom ellenőrzése során a határátlépésre jelentkező személy birtokában lévő jármű és tárgy átvizsgálásakor
a határforgalom ellenőrzését végző rendőr szükség esetén felszólítja az üzemeltetőt vagy a fuvarozót, távollétükben
a jármű vezetőjét a jármű utas-, motor-, csomag- és rakterének kinyitására, az ott található tárgyak ki- és berakodására,
a csomag felnyitására. A vámzárral és egyéb vámbiztosító eszközzel ellátott raktér esetén az átvizsgálás csak az
illetékes vámszervvel együttesen hajtható végre, kivéve, ha a lezárt szállítóeszközzel kapcsolatban bűncselekmény
elkövetésének gyanúja merül fel, és a szállítóeszköz kinyitása a hivatalos eljárás lefolytatásához szükséges, feltéve,
hogy a késedelem veszélye miatt a vámhatóság intézkedését nem lehet megvárni.
(3) A határforgalom ellenőrzését végző rendőr a határátlépésre jelentkező személy és a birtokában lévő jármű
ellenőrzését követően adhat engedélyt a határátlépésre.
(4) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a határátlépésre jelentkező személy ellenőrzéséhez,
valamint az úti okmány, illetve a határátlépésre jelentkező személy birtokában lévő jármű vagy tárgy vizsgálatához
a határátlépésre jelentkező személy, az úti okmány, illetve a jármű és a tárgy adatait összevetheti az Rtv. 91/K. §
(1) bekezdésében meghatározott nyilvántartások adataival, továbbá az ellenőrzéshez informatikai és más műszaki
eszközöket vehet igénybe.
(5) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a határforgalom ellenőrzése során – nemzetközi
szerződés vagy az Európai Unió kötelező jogi aktusa eltérő rendelkezésének hiányában – az államhatár átlépésére
jelentkező személy bejegyzésre alkalmas úti okmányába és ezek mellékleteibe bejegyzi
a) a határátlépés tényét, helyét és időpontját,
b) a beutazás megtagadásának tényét,
c) a határátlépéshez használt gépjármű sérülésére utaló jelzést,
d) – több személy részére kiállított úti okmány használata esetén – a határátlépő személy azonosítását lehetővé tevő
jelzést, valamint
e) a más határátlépésre jogosító úti okmány meglétére utaló jelzést.
(6) Amennyiben a harmadik országbeli állampolgár a tartózkodás időtartamára vonatkozó feltételek meglétét bizonyítja,
úgy úti okmányába az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a határátkelőhelyen kívül, utólag is
köteles bejegyezni a határátlépés tényét, helyét és időpontját, valamint köteles ezzel egyidejűleg a harmadik
országbeli állampolgár részére kiállítani a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének
(Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és a
tanácsi rendelet VIII. melléklete szerinti formanyomtatványt.
50. Mélységi ellenőrzés 65. § (1) A rendőr – önállóan vagy más hatóságokkal együttműködve – az ország területén jogellenesen tartózkodó személyek
felderítése céljából a külső határon lévő határterületen kívül mélységi ellenőrzést végez.
(2) A mélységi ellenőrzés nem irányulhat a határforgalom ellenőrzésére.
51. Államhatár rendjének fenntartása 66. § (1) A rendőr az államhatár rendjének fenntartását a határőrizeti tevékenységével biztosítja.
(2) A rendőr az államhatár rendjének fenntartása során
a) az államhatár felmérésével, megjelölésével, a határjelek ellenőrzésével, karbantartásával, felújításával kapcsolatos
munkák elvégzését felügyeli, a végrehajtást ellenőrzi, a határnyiladék tisztán tartását és a határjelek láthatóságát
biztosítja,
b) a határút, a határvíz, a határvonalat keresztező közút, vasút és híd használatára vonatkozó szabályok betartását
ellenőrzi,
c) végzi a határterületen végzendő munkák hatósági engedélyezését, ellenőrzi az engedélyben meghatározott
feltételek betartását,
d) ellenőrzi a jogszabályban vagy nemzetközi szerződésben meghatározott magatartási szabályok betartását,
e) kivizsgálja a határrend sértéseket, valamint a nemzetközi szerződés szerint határrendi esetnek minősülő
eseményeket, ellátja az ilyen esetek rendezésével kapcsolatos feladatokat,
f) betartja és betartatja a jogszabályban vagy nemzetközi szerződésben meghatározott környezetvédelemi
követelményeket, valamint
g) nemzetközi szerződés alapján biztosítja a személyek és dolgok átadás-átvételét.
(3) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a határterületen a határőrizet, valamint az államhatár
rendjének fenntartása érdekében mozgást érzékelő és gátló, a terep megfigyelését segítő, valamint más határőrizeti
berendezést, műszaki-technikai eszközt használhat.
VI. FEJEZET
A SZOLGÁLATI FORMÁK 67. § (1) A rendőrök a szolgálati feladataikat külön végrehajtási rendelkezések alapján, különböző szolgálati formákban,
a szakmai szabályzatokban meghatározott módon hajtják végre, amely előírásokat az adott feladat végrehajtására
kijelölt rendőr szolgálati beosztásától függetlenül köteles betartani.
(2) A szolgálati elöljáró az alárendelt rendőr részére elrendelheti a feladat meghatározott szolgálati formában történő
végrehajtását.
52. Ügyeleti szolgálati forma 68. § (1) A rendőrségi feladatok végrehajtásának, a szervezet működésének, valamint irányításának és vezetésének, továbbá
a rendőri munka folyamatosságának biztosítása, az együttműködő szervekkel való kapcsolat állandó fenntartása,
a rendkívüli eseményekkel összefüggő halaszthatatlan intézkedések megtétele, az intézkedésre jogosult és köteles
szervek, személyek értesítése, illetve a vezetők tájékoztatása érdekében állandó vagy ideiglenes jelleggel ügyeletet
kell biztosítani.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feladatok ellátására a Nemzeti Védelmi Szolgálatnál vezető-ügyeletet kell
biztosítani.
(3) Az ügyeletet ellátó személy (a továbbiakban: ügyeletes) – a Nemzeti Védelmi Szolgálat esetében a vezető-ügyeletet
ellátó vezető (a továbbiakban: vezető ügyeletes) – a hivatali munkaidőn kívül a szerv vezetőjének jogkörét a részére
meghatározott mértékben gyakorolja.
(4) Az ügyeletes, valamint a vezető-ügyeletes részére biztosítani kell azokat az eszközöket, amelyek a feladat zavartalan
ellátásához és a hatáskörébe utalt intézkedések megtételéhez szükségesek.
(5) Az ügyeletest, valamint a vezető-ügyeletest a feladatának teljesítésétől elvonni, más feladatra igénybe venni nem
lehet.
53. Körzeti megbízotti szolgálati forma 69. § (1) A körzeti megbízott az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv vezetője által meghatározott
körzetben teljesít szolgálatot, tevékenységét önállóan szervezi.
(2) A körzeti megbízott alapvető feladata az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv és a lakosság
kapcsolatának fenntartása, bűnmegelőzési tevékenység ellátása, valamint nyomozások elvégzése, a működési
területét érintő körözési tevékenység folytatása, szabálysértési ügyekben az előzetes intézkedés foganatosítása,
valamint a meghatározott vasúti, légi és vízi rendészeti rendőri munka végzése.
54. Járőr szolgálati forma 70. § (1) A járőrözés a közterületek és nyilvános helyek, a határterület és – jogszabályban meghatározott esetekben –
a határterületen kívüli területek rendőri vagy határrendészeti ellenőrzésének, továbbá a határőrizetnek az egyik
formája. A járőrözés során egy vagy több rendőr előre meghatározott körzetben, területen vagy útvonalon, valamint
menetvonalon bűnügyi, közrendvédelmi, határrendészeti, közlekedési, továbbá vízi rendészeti feladatot lát el,
ellenőrzi a jogszabályok betartását, végzi a jogellenes cselekmények megelőzését, felderítését, megszakítását és
az elkövetők elfogását.
(2) Járőrözésre egy rendőrt lehet vezényelni a rendőrkapitányság székhelye szerinti városokban, valamint a Budapest
Liszt Ferenc Nemzetközi Repülőtér területére. Egyéb településeken csak indokolt esetben lehet járőrözésre egy
rendőrt vezényelni.
(3) A rendőr a mellé – közös végrehajtást igénylő feladat esetén – járőrtársként beosztott katonai rendésszel,
büntetés-végrehajtási őrrel, pénzügyőrrel, az Európai Unió jogi aktusa vagy nemzetközi szerződés alapján más állam
rendvédelmi szervének tagjával, közterület-felügyelővel, fegyveres biztonsági őrrel, illetve polgárőrrel
együttműködve látja el a járőrözést. Ha a feladat jellege megkívánja, a rendőr járőrtársként osztható be katonai
rendészeti járőrözésre. A vegyes összetételű járőrök tagjainak intézkedési jogára a vezénylő szervre vonatkozó
jogszabályok irányadók.
(4) Attól függően, hogy a járőr feladatai között a bűnügyi, a közrendvédelmi, a határrendészeti vagy a közlekedést segítő,
irányító és ellenőrző feladatok vannak túlsúlyban, a járőr szolgálati forma
a) bűnügyi,
b) közrendvédelmi,
c) határrendészeti, valamint
d) közlekedési forgalomellenőrző
járőr szolgálati forma lehet.
55. Útlevélkezelői szolgálati forma 71. § (1) Útlevélkezelői szolgálati formát alkalmaz az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv a
határforgalom ellenőrzés végrehajtására, amelynek során az útlevélkezelő a Schengeni határ-ellenőrzési kódexben,
valamint a Határőrök gyakorlati kézikönyvében (Schengeni kézikönyv) meghatározottakat hajtja végre.
(2) Útlevélkezelésre megnövekedett forgalom esetén forgalmi sávonként két rendőrt kell vezényelni.
56. Őrszolgálati formák 72. § (1) Az őrszolgálat az a szolgálati forma, amelynek során a rendőr a kijelölt őrhelyén, mozgási körzetében állandó vagy
ideiglenes jelleggel személyt, meghatározott területet, létesítményt vagy értéket véd, őriz, közbiztonsági
szempontból ellenőriz vagy protokolláris feladatot lát el.
(2) Az őrszolgálat formája lehet
a) mozgóőr,
b) objektumőr,
c) fogdaőr,
d) kísérő őr,
e) rendkívüli őr, valamint
f) díszőr
szolgálat.
73. § A mozgóőr a számára kijelölt mozgási körzetben, egy adott ponthoz meghatározott időközönként rendszeresen
visszatérve látja el szolgálatát. Mozgási körzetét a közbiztonsági viszonyok és a feladat jellege szerint a szolgálati
elöljáró jelöli ki.
74. § (1) Az objektumőr meghatározott létesítményhez tartozó, az őrutasításban meghatározott körzetben végzi feladatát.
(2) Zárt objektumon kívül, különösen közterületen, nyilvános helyen, illetve őrzött objektum külső körleteiben
végrehajtott szolgálat során az objektumőr, a mozgóőr és a díszőr felállítási helyén történő tartózkodás időtartama
legfeljebb hat óra lehet egyhuzamban. Az objektumőri szolgálat során a felállítási helyen történő tartózkodás ideje
meghosszabbítható, ha az őrszolgálat ellátását ellehetetlenítő körülmény áll fenn. Az őrök váltásának
megszervezéséről a szolgálati elöljárónak kell gondoskodnia.
75. § A fogdaőr a rendőrségi fogdában, az őrzött szálláson, a kijelölt őrhelyen vagy a meghatározott mozgási körzetben őrzi
a fogvatartott személyt.
76. § (1) A kísérő őr feladata a felügyeletére bízott fogvatartott személy meghatározott helyre történő kísérése.
(2) A fogvatartott kísérése a végrehajtás módja szerint rendes vagy megerősített kísérés lehet a következők szerint:
a) rendes a kísérés módja, ha a kísért személynél az előzetes ismeretek alapján nincs olyan körülmény, amelynek
folytán szökésétől vagy a rendőr elleni támadásától lehet tartani,
b) megerősített a kísérés módja, ha a kísért személy szökésétől vagy támadásától lehet tartani, vagy a kísérés nehéz
körülmények között történik.
(3) A légijárművön történő kísérést kivéve mindig a megerősített kísérési módot kell alkalmazni, ha a kísérés belföldről
külföldre vagy külföldről belföldre irányul.
(4) A kísérésre vonatkozó utasítást a fogvatartás elrendelésére jogosult vezető adja. Ha a belföldről külföldre irányuló,
vagy a külföldről belföldre történő kísérésre vonatkozó utasítás végrehajtásához külföldi állami szervekkel való
kapcsolatfelvétel szükséges, akkor a végrehajtás módját a Nemzetközi Bűnügyi Együttműködési Központ vezetőjével
kell egyeztetni.
(5) A kísért személy figyelmét fel kell hívni a kísérés alatt tanúsítandó magatartásra, figyelmeztetni kell, hogy szökés,
támadás vagy a kísérő őrnek való ellenszegülés esetén kényszerítő eszköz alkalmazására kerül sor. Ha a kísért személy
veszélyessége ezt indokolja, a kísért személyt meg kell bilincselni. Ha a kísérő őr a kísérés biztonságát veszélyeztető
körülményt észlel, haladéktalanul a legközelebbi általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervhez fordul.
(6) A kísérés során a kijelölt útvonaltól csak abban az esetben lehet eltérni, ha az eredeti útvonalon történő haladás
a biztonságos kísérést veszélyezteti. Ha a kísért személy megszökött, elfogására azonnal meg kell tenni a szükséges
intézkedéseket. Ha az elfogásra tett haladéktalan intézkedés nem vezetett eredményre, azonnal jelentést kell tenni
a legközelebbi általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv ügyeletesénél.
77. § A rendkívüli őr külön utasításra végez a szolgálati elöljáró által meghatározott biztosítási, őrzési feladatot.
78. § A díszőr ünnepségek, rendezvények, katonai tiszteletadással rendezett kegyeleti aktusok alkalmával szolgálati
elöljárója utasítása szerint teljesít ideiglenes protokolláris őrszolgálatot.
57. Személyvédelmi szolgálati forma 79. § (1) A személyvédelmi szolgálat célja
a) a személybiztosítás,
b) a lakásbiztosítás,
c) a programhely-biztosítás,
d) az útvonal-biztosítás,
e) a védett személy biztonságos közúti szállítása, valamint
f) a védett személlyel kapcsolatos nyílt és operatív biztosítás ellátása.
(2) A személybiztosító feladata a védett személy közvetlen fizikai védelme, életének, testi épségének megóvása.
(3) A lakásbiztosító feladata a védett személy és a vele együtt lakó családtagjai elhelyezésére szolgáló létesítmények elleni
támadás elhárítása, az illetéktelen személyek bejutásának megakadályozása, a belépő személyek ellenőrzése,
a védelem technikai eszközeinek kezelése.
(4) A programhely-biztosító feladata a védett személyek által látogatott rendezvény helyszínének lezárása, a védett
személy mozgásterületének biztosítása.
(5) Az útvonal-biztosító feladata a védett személy közlekedési útvonalának megelőző ellenőrzése, a veszélyforrások
felmérése, elhárítása, az áthaladás biztosítása.
(6) A biztonsági gépjárművezető feladata a védett személy közúti közlekedése során – az erre kijelölt gépjárművekkel
történő biztonságos szállításával – a védett személy közvetlen fizikai védelme, életének, testi épségének megóvása.
(7) Az operatív személyvédő feladata a védett személy részvételével lebonyolított programok, rendezvények, illetve
a védelemre kijelölt objektumok felderítő biztosításának megszervezése és végrehajtása.
58. Pénzkísérő szolgálati forma 80. § (1) Ha a Magyar Nemzeti Bank és más pénzintézetek nagy összegű pénz- és értékszállításait a rendőrség kíséri,
a pénzkíséret végrehajtása során a pénzkísérő járőrcsoport vezetője folyamatos rádió-összeköttetést tart a területileg
illetékes megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság ügyeletével.
(2) A pénzkísérő járőrcsoport vezetője a pénzkíséret végrehajtása során kizárólag a közbiztonságot súlyosan
veszélyeztető magatartás észlelése esetén köteles intézkedést kezdeményezni. Ebben az esetben a területileg
illetékes megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányság ügyelete köteles soron kívül segítséget nyújtani a pénzkísérő
járőrcsoport részére. Ebben az esetben a pénzkísérő járőrcsoport a pénzkísérési feladatát csak az intézkedés átadása
után folytathatja.
59. Vonatkísérő szolgálati forma 81. § (1) A személyszállító vonatok, valamint a pályaudvarok és vasútállomások rendőri ellenőrzése a megyei (fővárosi)
rendőr-főkapitányság feladata.
(2) Azt a vonatot, amelynek rendőri ellenőrzése közbiztonsági szempontból különösen indokolt, a rendőr-főkapitányság
intézkedése alapján közrendvédelmi állománnyal a megye (főváros) területén kísérni kell. A vonatkísérési feladatok
végrehajtása mellett, azzal összhangban meg kell szervezni a pályaudvarok és vasútállomások rendőri ellenőrzését.
(3) A személyszállító vonatok ellenőrzésére legalább kétfős rendőrjárőrt kell vezényelni.
(4) A vonatkísérést úgy kell szervezni és vezényelni, hogy a kijelölt vonatot a mindenkori közbiztonsági helyzetnek
megfelelően, szükség szerint a cél- vagy a csatlakozó állomásig kísérjék. A rendőr-főkapitányság gondoskodik arról,
hogy az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervhez tartozó többi szerv, valamint a saját állománya
által kísért vonatokat a közbeeső állomásokon helyi járőr fogadja.
82. § (1) A vonatkísérő
a) kísérést, személyőrzést nem hajthat végre, valamint
b) a szolgálat ellátása során együttműködik a rendőr-főkapitányságok által vezényelt járőrökkel, a vasúti körzeti
megbízottakkal és a vasút forgalmi személyzetével. (2) A vonatkísérő a személyi szabadságot korlátozó intézkedés foganatosítása esetén
a) rádión keresztül egy közbeeső állomásra kér a szerelvény mellé helyi járőrt vagy körzeti megbízottat, részükre az
intézkedés alá vont személyt igazoltatólap kitöltésével és az átvétel elismertetésével átadja,
b) az intézkedés alá vont személyt a cél- vagy közbeeső állomásra érkezésig az utazóközönségtől elkülöníti,
végrehajtja a szükséges ruházat- és csomagátvizsgálást, továbbá a szökés megakadályozása érdekében megteszi
a szükséges biztonsági intézkedéseket, valamint
c) a kísérést – az első olyan közbeeső állomáson, ahol rendőrőrs vagy rendőrkapitányság van – megszakítja, ha az
intézkedés során kényszerítő eszközt alkalmazott, kivéve a szökés megakadályozása céljából alkalmazott
bilincshasználatot, ha nem okozott sérülést.
(3) A vonatkísérő a vonatkísérés megszakítása esetén az állomásra történő érkezést követően
a) a területileg illetékes rendőrkapitányságtól gépjárművet kér az előállítás foganatosításához, valamint
b) a területileg illetékes rendőrkapitányságon elkészíti a szükséges jelentéseket, okiratokat.
(4) A vonatkísérő intézkedéseinek jogszerűségét, szakszerűségét a helyi általános rendőrségi feladatok ellátására
létrehozott szerv vezetője vagy ügyeletese minősíti.
60. Védelmi ellenőrzési és felügyeleti szolgálati forma 83. § (1) A védelmi ellenőrzési és felügyeleti feladatra beosztott rendőr nemzetközi repülőtéren felügyeli és fegyveresen
biztosítja
a) az utasokat és kézipoggyászaikat,
b) az utasoktól különböző személyeket és személyes tárgyaikat, valamint
c) a feladott poggyászt, árut és postai küldeményt, a légifuvarozói postai küldeményeket és légifuvarozói
anyagokat, továbbá a fedélzeti ellátmányt.
(2) A védelmi ellenőrzési és felügyeleti feladatra beosztott rendőr nemzetközi repülőtéren
a) ellátja a repülőtér szigorított védelmi területeinek rendőri felügyeletét, valamint
b) közreműködik a repülőtér területén a közveszéllyel való fenyegetés elhárításában, továbbá az elhagyott,
gazdátlan csomagokkal kapcsolatos rendőri feladatok végrehajtásában. 61. Készenléti szolgálati forma
84. § Készenlétet az országos rendőrfőkapitány, a Terrorelhárítási Központ főigazgatója, a Nemzeti Védelmi Szolgálat
főigazgatója, a bűnügyi főigazgató, a rendészeti főigazgató, a Köztársasági Őrezred parancsnoka, a Készenléti
Rendőrség parancsnoka, a Nemzeti Nyomozó Iroda igazgatója, a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság igazgatója, a Bűnügyi
Szakértői- és Kutatóintézet Bűnügyi Technikai Főosztály vezetője, a megyei (fővárosi) rendőrfőkapitány,
a rendőrkapitány és a határrendészeti kirendeltség vezetője rendelhet el az irányítása alatt álló szerv, szervezeti egység
vagy szervezeti elem vonatkozásában.
62. Felügyeleti szolgálati forma 85. § (1) A felügyeleti szolgálatra beosztottak feladata, hogy a közrendet, közbiztonságot veszélyeztető cselekményeket
megelőzzék, megszakítsák, a szükséges rendőri intézkedéseket megtegyék, továbbá a rend fenntartása érdekében
segítséget nyújtsanak a rendezőknek.
(2) Felügyeleti szolgálatot olyan, nagyobb számú közönséget vonzó rendezvényeken, kulturális és egyéb
létesítményekben lehet szervezni, ahol a közrend, közbiztonság fenntartása érdekében az ilyen szolgálat ellátása
szükséges.
(3) A rendőrkapitányság vezetője a helyi viszonyoknak megfelelően dönti el, hogy mely létesítményekben, milyen
alkalomból indokolt felügyeleti szolgálatot elrendelni, valamint meghatározza azokat a létesítményeket, amelyekben
e feladatot járőr hajtja végre.
VII. FEJEZET
A SZOLGÁLATI ELÖLJÁRÓI ÉS FELJEBBVALÓI VISZONYRA, A RENDŐR MAGATARTÁSÁRA VONATKOZÓ
ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK
63. Szolgálati elöljárók és alárendeltek, feljebbvalók és alacsonyabb rendfokozatúak
86. § (1) A szolgálati elöljárók és feljebbvalók a szolgálati érintkezés alkalmával alárendeltjeiket, valamint az alacsonyabb
rendfokozatúakat
a) vezetéknevükön és rendfokozatukon, vagy
b) rendfokozatuk megnevezésével és az „úr” – nők esetében az „asszony” vagy a „kisasszony” – szóval
szólítják meg.
(2) Az a rendőr, akit szolgálati elöljárója vagy feljebbvalója megszólít, „Parancs!” szóval jelentkezik.
(3) Az alárendelt a szolgálati elöljárót, az alacsonyabb rendfokozatú a feljebbvalót a rendfokozatával és az „úr”
– nők esetében az „asszony” vagy a „kisasszony” – szóval szólítja meg.
(4) A távol lévő szolgálati elöljárót, feljebbvalót, valamint alárendeltet a vezetéknevével és rendfokozatával kell mások
előtt megnevezni.
(5) A távbeszélőn történő szolgálati érintkezés alkalmával a hívó fél bemutatkozása – nevének, rendfokozatának közlése –
után az alacsonyabb rendfokozatú köteles jelentkezni, kivéve, ha a szolgálati elöljáró-alárendelt viszonyból más
következik.
64. Szolgálati elöljárói viszonyba lépés 87. § (1) Ha a rendőrség egymásnak szolgálatilag alá nem rendelt tagjai együtt látnak el szolgálatot, és a parancsnok nincs
kijelölve, akkor azonos rendfokozat esetén a szolgálati elöljáró a felsőbb szintű rendőri szerv beosztottja, valamint
azonos szervhez tartozás esetén a magasabb beosztású rendőr. Azonos beosztás esetén a magasabb rendfokozatú
rendőr a szolgálati elöljáró, valamint annak a szolgálati ágnak a beosztottja, amelynek területén a szolgálatot együtt
teljesítik.
(2) Ha az Rtv. 4. § (2) bekezdésében meghatározott szervek tagjai együtt látnak el szolgálatot – előzetes írásbeli
megállapodás vagy műveleti terv hiányában – a szolgálati elöljáró annak a rendőri szervnek a tagja, amelynek
a hatáskörébe tartozó ügyben az együttes szolgálatellátást végrehajtják.
(3) A feljebbvaló vagy – azonos rendfokozat esetén – a rendfokozatot régebben viselő rendőr akkor köteles szolgálati
elöljárói viszonyba lépni, ha
a) a helyszínen intézkedő rendőr segítése érdekében erre szükség van,
b) a rendőr intézkedése törvényellenes, vagy
c) a rendőr az utcán, nyilvános helyen viselkedésével botrányt okoz, vagy olyan cselekményt követ el, amely a
rendőrség tekintélyét sérti.
(4) A szolgálati elöljárói viszonyba lépést egyértelműen és határozottan ki kell jelenteni, a polgári ruhában lévő
feljebbvaló magát előre igazolva léphet szolgálati elöljárói viszonyba.
(5) A szolgálati elöljárói viszonyba lépés nem járhat a szolgálati intézkedésbe való indokolatlan beavatkozással.
(6) A szolgálati elöljárói viszonyba lépett feljebbvalónak az átvett intézkedést be kell fejeznie.
(7) Az intézkedő rendőröknek a szolgálati elöljárói viszonyba lépésről saját parancsnokuknak jelentést kell tenniük. Ebből
a célból kölcsönösen feljegyzik egymás nevét, rendfokozatát, azonosító jelvényének számát és beosztási helyét.
65. A szolgálati elöljáró és a feljebbvaló kötelességei
88. § (1) A szolgálati elöljáró
a) szervezi, irányítja és ellenőrzi az alárendelt szervezeti egységek és beosztottak munkáját, biztosítja a munka
feltételeit, figyelembe véve és mérlegelve alárendeltjei javaslatait,
b) megfelelően dokumentálja ellenőrzéseit, és az ellenőrzés eredményétől függően a feltárt hibák, hiányosságok
megszüntetésére, valamint a felelős személyének megállapítására és felelősségének érvényesítésére a szükséges
intézkedéseket megteszi,
c) hatáskörén belül önállóan intézkedik, megköveteli alárendeltjeitől, hogy pontosan és időben teljesítsék szolgálati
kötelességeiket; a munka szervezése során arányosan osztja el a munkaterheket; a munkában kiemelkedő
alárendeltjeit dicséri és jutalmazza, vagy erre javaslatot tesz, a hanyag, fegyelmezetlen alárendelteket
felelősségre vonja,
d) megismeri alárendeltjei alkalmazási feltételeit és azt, hogy ezeknek mennyire felelnek meg; elfogultságtól
mentesen jár el, és figyelme kiterjed minden olyan lényeges körülményre, amely alárendeltjeinek
szolgálatellátását befolyásolhatja,
e) alárendeltjeitől megköveteli az Alaptörvény, a jogszabályok és a szolgálati tevékenységet szabályozó egyéb
rendelkezések betartását, gondoskodik szakismeretük fejlesztéséről, átadja a rendőri munkában szerzett
tapasztalatait,
f) személyes helytállásával példát mutat a szolgálat ellátásában, a szakmai ismeretek elsajátításában, a fegyelmezett
magatartásban, valamint az erkölcs normáinak betartásában,
g) védi alárendeltjei jogait és jogos érdekeit,
h) figyelemmel kíséri alárendeltjeinek egészségügyi helyzetét, gondoskodik egészségvédelmükről,
i) gondoskodik a rendőrségi vagyon védelméről, rendeltetésszerű használatáról, a szolgálat ellátásához szükséges
technikai felszerelésről, biztosítja a körletrend betartását,
j) ismeri a vezetése alá tartozó szervezeti egység létszámát, a felszerelés és fegyverzet mennyiségét és állapotát,
továbbá
k) távolléte esetére kijelöli helyettesét, ha kijelölt vagy megbízott helyettese nincs.
(2) A szolgálati elöljáró a rendőrt köteles a szolgálat ellátására felkészíteni és eligazítani.
(3) A szolgálati elöljáró a kiadott parancsok végrehajtását ellenőrzi.
(4) A feljebbvaló mindenkor megköveteli az alacsonyabb rendfokozatúaktól a fegyelem, a rend, az öltözködési szabályok,
valamint a magatartásra, az udvariasságra és a tiszteletadásra vonatkozó előírások megtartását.
66. Az alárendelt jelentési kötelezettsége 89. § (1) Az alárendelt szolgálati elöljárójának szóban jelenti
a) a szolgálati feladat, az utasítás végrehajtását, valamint az azt akadályozó körülményeket,
b) beosztásba való kinevezését, magasabb rendfokozatba történt előléptetését, kitüntetését, megdicsérését,
jutalmazását, ha ezt nem a közvetlen szolgálati elöljáró jelenlétében közölték vagy nem tőle kapta,
c) ha más szolgálati elöljárótól utasítást kapott vagy az ellenőrizte tevékenységét,
d) szabadságról való bevonulását, vezénylésének lejártát, a vezénylés helyéről történő bevonulását,
e) fegyelmi fenyítését, ha azt nem közvetlenül szolgálati elöljárója szabta ki,
f) intézkedéseit, valamint
g) megbetegedését, felgyógyulását.
(2) Az alárendelt szolgálati elöljárójának írásban jelenti
a) a személyi és családi körülményeiben beállott, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 7. számú mellékletében meghatározott adatokkal kapcsolatos
változásokat, valamint
b) ha bűncselekmény, szabálysértés vagy a helyszínen közigazgatási bírsággal sújtható szabályszegés miatt vele
szemben intézkedés történt.
(3) Ha más jogszabály jelentési kötelezettséget ír elő, a jelentést írásban kell megtenni.
67. Az egyedi utasítás adásának és végrehajtásának rendje
90. § (1) Az utasításokat a szolgálati út betartásával kell kiadni, ugyanígy kell előterjeszteni a kérelmeket is. A szolgálati út
a szolgálati érintkezésnek, az ügyek intézésének az a módja, amikor az ügy a közvetlen parancsnok és a közbeeső
szolgálati elöljárók útján jut ahhoz, akinek abban döntési, utasítási, parancsadási, intézkedési joga vagy kötelessége
van.
(2) A felsőbb szintű rendőri szerv, valamint a szolgálati elöljáró a szolgálati út betartását mellőzheti, ha a szolgálati út
betartása miatt a szolgálati érdek sérelmet szenvedne. Az alárendelt a szolgálati út mellőzésével kapott utasítást jelenti
közvetlen szolgálati elöljárójának.
(3) A rendőr az utasítás tudomásulvételét „Értettem!” szóval jelenti. Indokolt esetben a szolgálati elöljáró köteles
meggyőződni arról, hogy az alárendelt pontosan megértette az utasítást. A távbeszélőn adott utasítás jogosultságáról
kétség esetén visszahívással kell meggyőződni.
(4) Ha az utasítás végrehajtását elháríthatatlan akadály lehetetlenné teszi, ezt a körülményt az utasítást adó szolgálati
elöljáró felé haladéktalanul jelenteni kell. Ha a rendőr kapcsolata megszakad a szolgálati elöljárójával, utasítás
hiányában köteles a jogszabályok és más rendelkezések előírásai szerint önállóan eljárni.
(5) Az utasítást az alárendelt ellentmondás nélkül, kellő időben és a legjobb tudása szerint – az Rtv. 11–12. §-ában
foglaltakra figyelemmel – hajtja végre. Ha a parancs teljesítését másik szolgálati elöljáró parancsa akadályozná,
az alárendelt az előzőleg kapott utasítást köteles jelenteni. Ha a szolgálati elöljáró ennek ellenére utasítást ad parancsa
végrehajtására, azt teljesíteni kell. Az utóbbi utasítás teljesítését követően az első utasítás végrehajtását meg kell
kezdeni, valamint folytatni kell.
(6) Az első utasítás teljesítésének elmulasztásáért, késedelmes teljesítéséért az új utasítást adó szolgálati elöljáró felelős.
Az, aki az újabb parancsot adta, értesíti erről az előző utasítást adó szolgálati elöljárót. Az utasítás végrehajtását
mindkét szolgálati elöljárónak jelenteni kell. A fontosabb utasításokat a szolgálati elöljáró írásban adja ki, és
gondoskodik az érintett beosztottak előtt történő kihirdetésükről.
68. A jelentkezések rendje 91. § (1) A szolgálati elöljárónál a rendőri szerv vezetője és annak beosztottjai jelentkezni kötelesek.
(2) Jelentkezés alkalmával az alárendelt jelenti vezetéknevét, rendfokozatát és röviden azt, amit szolgálati elöljárója
tudomására akar hozni.
(3) Ünnepi rendezvény, szemle vagy parancsnoki értekezlet kivételével a jelentkezéskor, jelentéstételkor nem kell nevet,
rendfokozatot, beosztást jelenteni, ha a szolgálati elöljáró ismeri azt, aki jelent vagy jelentkezik.
(4) A rendőri szerv vezetője – a szolgálati elöljárói mellett – jelentkezni köteles az egységhez érkező köztársasági elnöknél,
az Országgyűlés elnökénél és a miniszterelnöknél, valamint a rendészetért felelős miniszternél.
(5) Az előre bejelentett ellenőrzés alkalmával az ellenőrzött szerv vezetője szolgálati öltözetben köteles jelentkezni.
A felsőbb szintű szervtől ellenőrzés céljából érkezett beosztottnál az ellenőrzött szerv vezetője köteles jelentkezni,
ha az érkező nála magasabb vagy vele azonos rendfokozatú. A felsőbb szintű szervtől érkező beosztott köteles
jelentkezni, ha alacsonyabb rendfokozatú, mint az ellenőrzés alá vont szerv vezetője.
(6) Ha az ellenőrzést végző nem szolgálati elöljáró, akkor csak az ellenőrzött szerv vezetője útján intézkedhet. Ez alól
kivételt képez, ha a késedelem a szolgálati feladatok ellátását veszélyezteti. Az ellenőrzött szerv vezetője köteles az
ellenőrzést végző felhívására intézkedni az észlelt törvénysértés megszüntetésére. Véleménykülönbség esetén
– soron kívül – a közös szolgálati elöljáró döntését kell kérni.
69. Tiszteletadás 92. § (1) A rendőrség egyenruhát viselő tagjai, a rendőrcsapatok és egységek a rendőrség alaki szabályzata előírásainak
megfelelően teljesítenek tiszteletadást. A rendőrség egyenruhát viselő tagjai találkozáskor egymásnak tiszteletadást
teljesítenek. Alárendeltek és alacsonyabb rendfokozatúak előre tisztelegnek. Az azonos rendfokozatúak kölcsönösen
tisztelegnek egymásnak.
(2) A rendőrség egyenruhát viselő tagjai kölcsönös udvariasság alapján a rendfokozat figyelembevételével tiszteletadást
teljesítenek a Magyar Honvédség, a rendvédelmi szervek egyenruhát viselő tagjainak.
(3) A rendőr fentieken kívül tiszteletadást teljesít:
a) a Himnusz, a Szózat és az Európai Unió himnusza elhangzása alatt, továbbá rendezvényeken más államok
himnuszának elhangzásakor,
b) a Magyar Köztársaság állami zászlajának,
c) síremlékek, emlékművek előtt, ha ott díszőrség áll,
d) a Magyar Honvédség, a rendvédelmi szervek csapatzászlói előtt, valamint
e) a Magyar Honvédség, a rendvédelmi szervek egységei által kísért temetési menetnek.
(4) A kötelező tiszteletadás szabályai – a helyzetnek megfelelően – nyilvános helyeken, közlekedési eszközökön is
érvényesek.
(5) Ha a szolgálati elöljáró, valamint a feljebbvaló a rendőrt megdicséri, „Hazámat szolgálom!” szavakkal kell válaszolni.
Csoport vagy kötelék megdicsérése esetén a parancsnok válaszol.
(6) Tiszteletadást nem kell teljesíteni
a) rendőri intézkedés közben,
b) forgalomirányításkor,
c) kísérő őri feladat ellátása közben,
d) személybiztosítás, lakásbiztosítás, programhely-biztosítás és útvonalbiztosítás közben,
e) járművezetés közben, valamint
f) az alaki szabályzatban meghatározott egyéb esetekben.
70. A körlet rendje 93. § (1) A körlet a rendőri szervek elhelyezésére szolgáló épület, valamint rendőri szállás, a hozzá tartozó létesítményekkel
együtt.
(2) A körletparancsnok a rendőri szerv vezetője, aki felelős a körlet rendjéért, a körletben elhelyezett személyek
fegyelméért. Ha a körletben több azonos szintű szerv van elhelyezve, a körletparancsnokot a közös szolgálati elöljáró
jelöli ki. A körletparancsnoki teendőket utasításban alacsonyabb beosztású szolgálati elöljáróra is át lehet ruházni;
az utasítást ismertetni kell.
(3) A körlet utcai homlokzatára jól látható helyen, megfelelő magasságban a rendőrhatóság vagy a rendőri szerv
megnevezését tartalmazó, Magyarország címerével ellátott táblát kell kifüggeszteni. Sötétedéskor azt kellően meg
kell világítani.
(4) Az épület fellobogózásáról a körletparancsnok intézkedik. A körletrendet a körletparancsnok határozza meg, azt ki kell
függeszteni. A körletparancsnok elkészíti a körlet védelmi tervét, amelyet szolgálati elöljárója hagy jóvá.
(5) A körletben a női szállást, öltözőt és pihenőt a férfiakétól elkülönítve kell kialakítani.
71. A szolgálati fegyver 94. § (1) Fegyverzettel az a rendőr látható el, aki a fegyverhasználatra, valamint a fegyver tárolására és kezelésére vonatkozó
szabályok ismeretéből sikeres vizsgát tett, és szolgálati beosztása indokolja a fegyverrel történő szolgálatellátást.
(2) Fegyverzetet személyi alapfelszerelésként, személyhez, beosztáshoz vagy technikai eszközhöz rendelt felszerelésként,
alegység- és egységkészletként lehet kiadni.
(3) A személyi alapfelszerelésként, személyhez, beosztáshoz vagy technikai eszközhöz rendelt felszerelésként, alegységés egységkészletként kiadható fegyvereket a fegyverzeti normában határozzák meg.
95. § (1) A használatra kiadott lőfegyverek – a (2) bekezdés kivételével – és az azzal egy tekintet alá eső eszközök az erre a célra
kialakított fegyverszobában tárolhatók.
(2) A személyi felszerelésként kiadott maroklőfegyverek tárolhatók a szolgálati helyen, csoportosan vagy egyénileg.
A szolgálati lőfegyverek csak ürített, fesztelenített állapotban, a lőszerektől elkülönítetten tárolhatók.
(3) A lőfegyver tárolóhelyen történő elhelyezése, valamint szétszedése, tisztítása előtt fokozott gondossággal kell
meggyőződni a lőfegyver ürített állapotáról.
(4) Azokban a helyiségekben, ahol ügyfelek is megjelenhetnek, a (2) bekezdés első mondata szerinti csoportos tárolás
nem végezhető.
(5) Azokban a rendőri objektumokban, ahol folyamatos ügyeleti szolgálat nem működik, vagy az objektum technikai
védelemmel nincs ellátva, lőfegyver és lőszer nem tárolható.
96. § (1) A szolgálati lőfegyver szolgálatban nyíltan is viselhető, szolgálaton kívül csak rejtett módon hordható.
(2) Géppisztolyt, gépkarabélyt, puskát a rendőr kizárólag szolgálatban és külön utasításra tarthat magánál.
(3) Az állományilletékes parancsnok engedélyével a rendőr szolgálati maroklőfegyverét, illetve az ahhoz tartozó lőszert
szolgálaton kívül is magánál tarthatja.
(4) A rendőr szolgálati maroklőfegyvert (lőszert) más kereső foglalkozás végzése közben nem tarthat magánál.
(5) Ha a rendőr a szolgálati maroklőfegyvert (lőszert) szolgálaton kívül magánál tartja, azt csak állandóan lakott lakásban,
biztonsági zárral ellátott szekrényben, fiókban vagy falhoz, padlóhoz, szekrényhez rögzített vaslemez dobozban
tarthatja úgy, hogy illetéktelen személy ne férhessen hozzá. A maroklőfegyvert ürített, fesztelenített állapotban,
a lőszerektől elkülönítve kell tárolni.
97. § (1) A szolgálati maroklőfegyvert (lőszert) a rendőr szolgálaton kívül csak külön engedéllyel tarthatja magánál.
Az engedély iránti kérelmet külön indokolással az állományilletékes parancsnokhoz kell benyújtani, aki a szolgálati
maroklőfegyver (lőszer) szolgálaton kívüli birtoklását külön indokolás nélkül is megtilthatja, vagy a kiadott engedélyt
visszavonhatja.
(2) Egyéni elbírálás alapján a szolgálati maroklőfegyver (lőszer) szolgálaton kívüli birtoklása esetén a biztonságos tárolás
feltételeinek meglétét a rendőri szerv vezetője vagy megbízása alapján a rendőr legalább osztályvezetői beosztású
szolgálati elöljárója köteles ellenőrizni.
(3) Amennyiben a rendőr 72 órát meghaladó ideig nem tartózkodik az (1) bekezdés szerinti engedélyben a szolgálati
maroklőfegyver (lőszer) tárolásának helyéül megjelölt helyen, úgy a szolgálati maroklőfegyvert (lőszert) a szolgálati
helyen kell tárolnia. A rendőr akadályoztatása esetén közvetlen parancsnoka intézkedik a szolgálati maroklőfegyver
(lőszer) beszállítására.
(4) Az állományilletékes parancsnok nem adhat engedélyt, továbbá a kiadott engedélyt köteles visszavonni, ha
a) a rendőrrel szemben büntetőeljárás indult,
b) a rendőr szolgálati maroklőfegyverét az egyes rendvédelmi szervek hivatásos állományú tagjai egészségi,
pszichikai és fizikai alkalmasságáról, közalkalmazottai és köztisztviselői munkaköri egészségi alkalmasságáról,
a szolgálat-, illetve keresőképtelenség megállapításáról, valamint az egészségügyi alapellátásról szóló együttes
rendelet alapján bevonták,
c) a rendőr illetménynélküli szabadságon van,
d) a biztonságos tárolás feltételei nem biztosítottak,
e) a rendőr a lőfegyverrel (lőszerrel) bármely módon visszaélt.
72. A szolgálatba lépés követelményei 98. § (1) A rendőr szolgálatellátásra kipihenten, az előírásoknak megfelelő tiszta és ápolt öltözetben köteles megjelenni.
(2) A közterületen, fogdában, előállító egységben végzett szolgálatellátás során az egyenruhát viselő rendőr
magántulajdonú mobil rádiótelefon készüléket nem tarthat magánál
a) a határrendészeti,
b) a közlekedésrendészeti,
c) a közrendvédelmi, valamint
d) a személy- és objektumvédelmi
feladatainak ellátása során. Ezen rendelkezés alól indokolt esetben a szolgálati elöljáró felmentést adhat.
(3) Váltásos vagy vezényléses szolgálat esetén a rendőrrel a következő szolgálati beosztását a szolgálati elöljáró 7 nappal
korábban közli, kivéve, ha a szolgálatba lépés időpontja nem látható előre.
(4) Ha a rendőr szeszes italt fogyasztott vagy más szer hatása miatt bódult állapotban van, szolgálatba nem osztható be.
(5) Ha a rendőr ittassága vagy önhibából eredő bódult állapota miatt nem láthatja el szolgálatát, fegyelmi, valamint
büntetőjogi felelősséggel tartozik, és részére illetmény a szolgálatból kiesett időre nem jár. Nem felel a rendőr az ital,
illetve a jogszerűen fogyasztható bódító hatású szer hatása alatti megjelenéséért, ha szabadidejéből rendelik be, és
a fogyasztás a berendelés közlése előtt történt.
73. A rendőr nyilvános szereplése 99. § (1) A rendőr a sajtó, a rádió és a televízió megkeresése alapján a feladatkörébe tartozó szolgálati ügyekről, egyes
bűncselekményekről csak engedéllyel és a személyes adatok védelmére vonatkozó előírások betartásával
nyilatkozhat. Az engedélyt az országos rendőrfőkapitány, a Terrorelhárítási Központ főigazgatója, a Nemzeti Védelmi
Szolgálat főigazgatója, továbbá a megyei (fővárosi) rendőrfőkapitányok, azok helyettesei, a velük azonos hatáskörű,
valamint az általuk felhatalmazott vezetők adhatják meg.
(2) Kivételes esetben – különösen bűncselekmény, közlekedési baleset vagy más rendkívüli esemény helyszínén –
a rendőr tényközlő nyilatkozatot tehet, amelyben a minősített adat védelmére vonatkozó követelményeket és a
személyhez fűződő jogokat nem sértheti, a felelősség kérdésében nem foglalhat állást. A rendőr nyilatkozatáról utólag
az engedélyezésre jogosultnak jelentést tesz.
(3) A rendőrség személyügyi kérdéseiről, országos jelentőségű, rendkívüli vagy váratlan eseményekről – a tények
közlésén kívül – csak az országos rendőrfőkapitány, a Terrorelhárítási Központ főigazgatója, a Nemzeti Védelmi
Szolgálat főigazgatója vagy a helyetteseik hozzájárulásával lehet nyilatkozni.
(4) A sajtó, a rádió, a televízió megkeresésére az országos rendőrfőkapitány és helyettesei, valamint – a hatáskörükbe
tartozó ügyben – a Terrorelhárítási Központnál,és a Nemzeti Védelmi Szolgálatnál a főigazgató, az irányításuk alá
tartozó szervek vezetői, továbbá ezen szervek vezetőinek helyettesei vagy megbízásuk alapján a sajtóreferens
(sajtószóvivő) jogosultak nyilatkozni. Nyilatkozattételre a felsorolt vezetők által kijelölt személyek is jogosultak.
A kijelölés nem utasítható vissza, ha a nyilatkozattétel a kijelölt személynek hivatalból kötelessége.
(5) Ha az intézkedésben egyidejűleg több, az Rtv. 4. § (2) bekezdésében meghatározott rendőri szerv vesz részt, úgy
nyilatkozni csak az egymással történt egyeztetést követően lehet.
(6) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv állományába tartozó rendőr a rendőrség
képviselőjeként, szakértőjeként a sajtóban, a rádió és a televízió műsoraiban, filmekben csak az országos
rendőrfőkapitány, valamint helyettesei, a Terrorelhárítási Központ vagy a Nemzeti Védelmi Szolgálat állománya esetén
a főigazgató előzetes hozzájárulásával szerepelhet. A rendőri mivoltra történő utalás nélkül tartott tudományos,
kulturális előadások megtartásához, ilyen irányú egyéb közszerepléshez – beleértve a rádióban és televízióban történő
szereplést is – engedély nem kell.
100. § (1) A rendőrségi adatok felhasználásával készített szakirodalmi, valamint valóságos rendőrségi ügyeket feldolgozó
irodalmi alkotást a rendőr előzetes engedéllyel jelentethet meg. Az ilyen műveken a szerző nevén kívül rendfokozatát
fel lehet tüntetni.
(2) Nyilvános szerepléshez – ha az rendőrként történik – engedélyt kell kérni. Az engedély megadására megyei (fővárosi)
rendőr-főkapitányságnál vagy az alárendeltségébe tartozó rendőrkapitányságnál, határrendészeti kirendeltségnél
szolgálatot teljesítő rendőr esetében a megyei (fővárosi) rendőrfőkapitány, az Rtv. 4/A. §-a (1) bekezdése alapján az
egyes feladatok ellátására létrehozott rendőri szervnél szolgálatot teljesítő rendőr esetében a rendőri szerv vezetője,
az ORFK állományában szolgálatot teljesítő rendőr esetében az országos rendőrfőkapitány, a Terrorelhárítási
Központnál, a Nemzeti Védelmi Szolgálatnál a főigazgató jogosult.
74. Kiképzés, önképzés 101. § (1) A rendőr kötelessége, hogy az esküben vállalt kötelezettségének teljesítéséhez, továbbá a szolgálat ellátásához
szükséges szakmai képzettséget, általános műveltséget és fizikai erőnlétet megszerezze és fenntartsa; ehhez a
munkáltató segítséget nyújt.
(2) A rendőr a szolgálat ellátásához előírt szakmai képzettséget a katonai, rendvédelmi és más felsőoktatási
intézményekben, a rendészeti szakközépiskolákban, továbbá a rendőrség szaktanfolyamain szerezheti meg.
A képzettség fejlesztése a szakmai iskolában folytatott tanulmányok elvégzése útján történik.
VIII. FEJEZET
AZ EGYENRUHA VISELÉSE 102. § (1) Az egyenruha viselésére jogosult csak a rendszeresített egyenruházati felszerelést viselheti.
(2) A szolgálati elöljáró köteles ellenőrizni, hogy a rendőr által viselt ruházat állapota megfelelő-e, a ruházat tiszta-e.
(3) A szolgálati elöljáró gondoskodik arról, hogy az állomány szolgálati öltözetét és felszerelését megfelelő körülmények
között, a szolgálati helyén tudja tárolni. IX. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
103. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
(2) Hatályát veszti a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 62/2007. (XII. 23.) IRM rendelet.
104. § (1) A különleges eszközök és módszerek engedélyezéséről és igénybevételéről szóló 26/1999. (VIII. 13.) BM rendelet
(a továbbiakban: R.) 1. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„1. § (1) Az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv egyes szervei törvényben meghatározott
feladataik teljesítése érdekében e rendelet szerint kérhetik a bírói engedélyhez kötött, a titkos információgyűjtésre és a
titkos adatszerzésre szolgáló eszközök és módszerek (a továbbiakban együtt: különleges eszközök) alkalmazásának
engedélyezését.
(2) A Terrorelhárítási Központ (a továbbiakban: TEK) és a Nemzeti Védelmi Szolgálat (a továbbiakban: NVSZ)
törvényben meghatározott feladataik teljesítése érdekében e rendelet szerint kérhetik a bírói engedélyhez kötött, a
titkos információgyűjtésre szolgáló különleges eszközök alkalmazásának engedélyezését.”
(2) Az R. 2. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A különleges eszközök alkalmazása iránti kérelmet (a továbbiakban: kérelem)
1. az országos rendőrfőkapitány,
2. az Országos Rendőr-főkapitányság (a továbbiakban: ORFK) Rendészeti Főigazgatóság főigazgatója,
3. az ORFK Bűnügyi Főigazgatóság főigazgatója,
4. az ORFK Bűnügyi Főigazgatóság Bűnügyi Főosztály (a továbbiakban: ORFK Bűnügyi Főosztály) főosztályvezetője,
5. a Nemzeti Nyomozó Iroda (a továbbiakban: NNI) igazgatója,
6. az NNI igazgatóhelyettesei,
7. az NNI Szervezett Bűnözés Elleni Főosztály főosztályvezetője,
8. az NNI Gazdaságvédelmi Főosztály főosztályvezetője,
9. az NNI Bűnügyi Főosztály főosztályvezetője,
10. az NNI Területi Főosztály vezetője,
11. az NNI Tanúvédelmi Szolgálat vezetője,
12. a megyei (fővárosi) rendőrfőkapitány,
13. a megyei rendőr-főkapitányság bűnügyi igazgatója, illetve a budapesti rendőrfőkapitány bűnügyi helyettese,
14. a Repülőtéri Rendőr Igazgatóság (a továbbiakban: RRI) igazgatója, az RRI igazgatójának bűnügyi helyettese,
15. az NVSZ főigazgatója,
16. az NVSZ Rendvédelmi Szervek Védelmi Szolgálata Igazgatóságának igazgatója,
17. az NVSZ Polgári Titkosszolgálatok Védelmi Szolgálata Igazgatóságának igazgatója,
18. az NVSZ Közigazgatási Szervek Védelmi Szolgálata Igazgatóságának igazgatója,
19. az NVSZ Rendvédelmi Szervek Védelmi Szolgálata Igazgatóságának igazgatóhelyettese,
20. a TEK főigazgatója,
21. a TEK főigazgató-helyettese,
22. a TEK Felderítési Igazgatóság igazgatója, valamint
23. a TEK Felderítési Igazgatóság főosztályvezetői
terjeszthetik elő.”
(3) Az R.
a) 2. § (3) bekezdésében az „az ORFK” szövegrész helyébe az „az RRI igazgatója”,
b) 2. § (4) bekezdésében az „az (1) bekezdés a)–e), j), m), o)–q), u)–y) pontjaiban” szövegrész helyébe az
„az (1) bekezdés 1–6., 12., valamint 15–21. pontjában”
szöveg lép.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
belügyminiszter