text:
6/2014. (VII. 28.) BVOP utasítása a büntetés-végrehajtási szervezet szakmai ellenőrzéséről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján a következő utasítást adom ki:
I. Fejezet
Általános rendelkezések 1. Az utasítás hatálya a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: BvOP), a büntetés-végrehajtási
intézetek és intézmények szakmai ellenőrzésére, továbbá a  fogvatartottak kötelező foglalkoztatására létrehozott
gazdálkodó szervezetek (a továbbiakban együtt: bv. szervek) vonatkozásában az  utasításban meghatározott
tevékenységek, valamint a tulajdonosi joggyakorló vagy meghatalmazottja által kiadott külön határozatban foglaltak
ellenőrzésére terjed ki.
2. Az ellenőrzés célja, hogy elősegítse a  büntetés-végrehajtás jogszabályokban, közjogi szervezetszabályozó
eszközökben és egyéb belső szabályozókban meghatározottak szerinti működését. Az  ellenőrzés feladata, hogy
értékelést adjon a tevékenység szabályosságáról és hatékonyságáról, mutasson rá a munkavégzés kedvező jegyeire,
tárja fel a  végrehajtás hiányosságait, a  végrehajtást akadályozó tényezőket, tegyen javaslatot a  hiányosságok
felszámolására, a szakmai tevékenység fejlesztésére az ellenőrzés céljának megvalósítsa érdekében.
3. Értelmező rendelkezések
a) Átfogó ellenőrzés: a bv. szerv egészére irányuló vizsgálati forma, amelynek keretében a szakmai feladatok és
végrehajtásuk összefüggő vizsgálatára és értékelésére kerül sor annak érdekében, hogy a működés komplex
módon megítélhető legyen.
b) Célellenőrzés: célirányos, egyedi témájú vizsgálat vagy egy adott szolgálati feladat végrehajtásának ellenőrzése
egy bv. szerv vonatkozásában.
c) Elektronikus úton történő ellenőrzés: speciális vizsgálati forma, amelynek keretében az információtechnológia
alkalmazásával számítógépes ügyviteli programba vagy informatikai adatbázisba történik betekintés,
adatgyűjtés.
d) Ellenőrzés: ténymegállapító, összehasonlító, értékelő és javaslattevő tevékenység, a  vizsgált terület, illetve
tevékenység helyzetének tényszerű feltárása, a  működési gyakorlat hiteles megismerése és mindezek
viszonyítása a  jogszabályokhoz és belső szabályozókhoz, majd a  megállapítások rendszerezése alapján
javaslatok megfogalmazása a vezetői döntésekhez.
e) Ellenőr: az ellenőrzések bármely fajtáját ellenőrzési program, nyílt parancs, megbízólevél vagy az arra jogosult
vezető szóbeli utasítása alapján végző személy.
f ) Külső ellenőrzés: a bv. szerv szakmai tevékenységét érintő, nem a BvOP által végzett ellenőrzés, amely nem
minősül a  költségvetési szervek belső kontrollrendszeréről és belső ellenőrzéséről szóló 370/2011. (XII. 31.)
Korm. rendelet 13. § (1) bekezdésében foglalt külső ellenőrzésnek, valamint az ügyészségről szóló 2011. évi
CLXIII. törvény szerinti törvényességi felügyeletnek.
g) Megbízólevél: az országos parancsnok által a munkakörük alapján állandó jelleggel ellenőrzést végzők részére
kiállított fényképes okmány, amely visszavonásig szól (1. melléklet).
h) Megismerési záradék: az  ellenőrzési jelentés azon része, amelyben a  bv. szerv parancsnoka nyilatkozik
a  jelentésben foglalt megállapítások megismeréséről, valamint arról, hogy azokkal kapcsolatban észrevételt
kíván-e tenni (2. melléklet).
i) Mobil ellenőrzés: olyan speciális, előzetes bejelentés nélkül végrehajtott célellenőrzés, amely eseti jelleggel,
szúrópróbaszerűen vizsgálja a  jogszabályokban, valamint belső szabályozókban meghatározott előírások
érvényesülését, a szakmai szabályok gyakorlati végrehajtását.
j) Nyílt parancs: az országos parancsnok és helyettesei által az ellenőrzést végző hivatásos állományú részére
kiállított okmány, amely az  abban meghatározott bv. szerveknél a  jelen utasításban meghatározott jogok
gyakorolására jogosít (3. melléklet).
k) Rendkívüli esemény vizsgálata: az országos parancsnok által elrendelt helyszíni ellenőrzés, amely a rendkívüli
esemény bekövetkezésének okait és körülményeit hivatott feltárni, illetve következtetések levonására,
a személyes felelősség megállapítására irányul.
l) Teljességi nyilatkozat: az ellenőrzés tárgyához szolgáltatott adatok és a rendelkezésre bocsátott dokumentáció
teljességéről szóló nyilatkozat (4. melléklet).
m) Témaellenőrzés: több bv. szervnél végrehajtott ellenőrzés, mely azonos tartalmú szakmai feladat vizsgálatára
irányul, és amelynek célja általánosítható következtetések levonása és ennek megfelelő intézkedések
megtétele.
n) Utóellenőrzés: valamely korábban végrehajtott ellenőrzés megállapításai és javaslatai alapján a feltárt hibák és
hiányosságok megszüntetésére tett intézkedések teljesítésének és azok hatásainak vizsgálata.
o) Vezető: aki kinevezés vagy megbízás alapján olyan beosztásban vagy munkakörben teljesít szolgálatot,
amelyben feladatai ellátása során szervezetileg vagy a szolgálati tevékenység idejére az alárendelt állomány
munkájának irányításáért felelős, ellenőrzésére jogosult és kötelezett.
4. Az ellenőrzés alapelvei
a) Törvényesség, szakszerűség: bármely típusú, szintű vagy módszerű ellenőrzés kizárólag a  vonatkozó
jogszabályok, közjogi szervezetszabályozó eszközök vagy más belső szabályozók figyelembevételével, azok
magas színvonalú ismeretének birtokában végezhető.
b) Tervszerűség: az  ellenőrzéseknek összhangban kell lenniük a  különböző időszaki munka- és ellenőrzési
tervekkel, a vezetők által meghatározott szakmai prioritásokkal, a korábbi ellenőrzések tapasztalataival.
c) Objektivitás: az ellenőrzésnek a valós tények megállapítására és az ezekből levonható objektív összefüggések,
illetve következtetések levonására kell irányulnia.
d) Hitelesség: az ellenőrzés tényét, módját, megállapításait és más lényeges elemeit minden esetben megfelelő
alaki követelmények szerint, tárgyszerűen, a vonatkozó előírásokkal összevetve, a valóságnak megfelelően kell
dokumentálni.
e) Együttműködés: valamennyi ellenőrzés során az ellenőrzés céljának elérése érdekében az érintett személyek
és szervek kölcsönösen együttműködnek egymással.
f ) Célszerűség: az  ellenőrzést úgy kell megtervezni és végrehajtani, hogy az  csak a  feltétlenül szükséges időt
vegye igénybe, a tárgyának megfelelő módszerek alkalmazásával kerüljön végrehajtásra, olyan módon, hogy
az  ne akadályozza az  ellenőrzött személyt a  halaszthatatlan szolgálati feladatok végrehajtásában, illetve ne
okozzon fennakadást a bv. szerv rendeltetésszerű működésében.
5. A büntetés-végrehajtás szakmai ellenőrzési rendszere magában foglalja:
a) a BvOP-nak a  bv. szervek jelen utasításban meghatározott szempontok szerinti tevékenységére irányuló
szakmai ellenőrzéseit,
b) a bv. szervekben folyó szakmai belső ellenőrzéseket,
c) a vezetői ellenőrzéseket.
5.1 Szakmai ellenőrzési szervezetek:
a) a BvOP szervezeti és működési szabályzatában megnevezett, szakmai feladatok irányítását, felügyeletét és
ellenőrzését végző szervezeti egységek, illetve személyek (a továbbiakban: szakmai ellenőrzési szervezet),
b) a bv. szerveknél a parancsnok, főigazgató főorvos, igazgató, ügyvezető igazgató (a továbbiakban: parancsnok)
által kijelölt, szakmai belső ellenőrzést végző szervezeti egység, illetőleg személy.
5.2 A szakmai ellenőrzési szervezet felügyeletét, irányítását:
a) a BvOP-n a büntetés-végrehajtás országos parancsnoka (a továbbiakban: országos parancsnok),
b) bv. szerveknél a parancsnok
látja el.
5.3 A szakmai ellenőrzési kötelezettséget, az ellenőrzést végző szervezet jogállását, feladatait a BvOP és a bv. szervek
szervezeti és működési szabályzatai tartalmazzák. Az  ellenőrzéssel kapcsolatos feladatokat munkaköri leírásban
rögzíteni kell.
6. A szakmai ellenőrzés módszerei, munkaszakaszai 6.1 Általánosan alkalmazható ellenőrzési módszerek:
a) helyszíni ellenőrzés,
b) személyes meghallgatás,
c) beszámoltatás,
d) iratok, okmányok, nyilvántartások, belső szabályozók, szerződések, együttműködési megállapodások
ellenőrzés helyére történő bekérése, tanulmányozása,
e) egyéb adat- és információkérés,
f ) a közvetlen megfigyelésen alapuló ellenőrzés (pl. szemle, riadó- vagy együttműködési gyakorlat, rovancsolás),
g) a jelentési és adatszolgáltatási rendszer alapján a bv. szervek által írásban megküldött adatok, jelentések és
emlékeztetők, az előzőleg lefolytatott ellenőrzésekről szóló jelentések elemzése,
h) statisztikai adatok értékelése,
i) elektronikus úton történő ellenőrzés,
j) az ellenőrzés céljának és tárgyának megfelelő egyéb módszer.
6.2 Az ellenőrzött bv. szervtől kizárólag olyan, a működési körébe tartozó és jogszerűen kezelt adat, irat és információ
kérhető, amellyel csak a  bv. szerv rendelkezik. Az  adatbekérés esetén a  kapott információk hitelességét
szúrópróbaszerűen – az érdemi értékeléshez szükséges mértékben – vizsgálni kell.
6.3 Az ellenőrzés során alkalmazott módszereket az ellenőrnek a célnak és feladatoknak megfelelően kell megválasztania.
7. Az ellenőrzés munkaszakaszai:
a) az ellenőrzés tervezése,
b) az ellenőrzés elrendelése,
c) felkészülés az ellenőrzésre,
d) az ellenőrzés végrehajtása,
e) az ellenőrzés megállapításainak írásba foglalása,
f ) az ellenőrzés megállapításai alapján indokolt intézkedések megtétele,
g) az ellenőrzés megállapításainak hasznosítása,
h) a meghatározott feladatok végrehajtásának figyelemmel kísérése, utóellenőrzés.
II. Fejezet
Az ellenőrzésben részt vevőkre vonatkozó szabályok
8. Az ellenőrként eljáró személynek a következő szakmai követelményeknek kell megfelelnie:
a) a hatályos jogszabályokban és belső szabályozókban foglalt képesítési követelmények teljesítése;
b) az ellenőrzött speciális tevékenységet érintő jogszabályok és belső szabályozók ismerete, szakmai gyakorlat;
c) a büntetés-végrehajtás területén szerzett legalább három év gyakorlat és kiemelkedő jártasság, mely alól
az országos parancsnok speciális esetben felmentést adhat. 9. Az  országos parancsnok az  ellenőrzésbe szolgálati érdekből a  bv. szerveknél állományban lévő bármely hivatásos
állományú személyt vagy közalkalmazottat bevonhat.
10. Összeférhetetlenség miatt az ellenőrzésben nem vehet részt az a személy, aki:
a) az ellenőrzött bv. szerv parancsnokának vagy az  ellenőrzés alá vont személynek a  Polgári Törvénykönyvről
szóló 2013. évi V. törvény 8:1 § (1) bekezdés 2. pontja szerinti hozzátartozója vagy volt házastársa,
b) az ellenőrzés megkezdését megelőző 2 évben az ellenőrzött bv. szerv dolgozója volt,
c) az ellenőrzés eredménye tekintetében érdekelt, akinek jogaira és kötelezettségeire annak eredménye
kihatással lehet,
d) akitől elfogultsága miatt az ellenőrzés tárgyilagos lefolytatása bármely egyéb okból nem várható.
11. Az összeférhetetlenségre vonatkozó eljárási szabályok:
a) A BvOP szakmai ellenőrzési szervezetei részéről ellenőrzést végző az  önmagával szemben fennálló
összeférhetetlenségi okot a  közvetlen elöljárójának haladéktalanul írásban jelenti, aki azt állásfoglalásával
együtt soron kívül megküldi az  ellenőrzés vezetőjének. Ha a  szakmai ellenőrzést végző szervezeti egység
vezetője észleli a  beosztott ellenőrrel vagy önmagával szemben fennálló összeférhetetlenségi okot, azt
az ellenőrzés vezetőjének haladéktalanul írásban köteles jelenteni.
b) Az összeférhetetlenség megállapítását az ellenőrzött személy – a szolgálati út betartásával – vagy az ellenőrzött
bv. szerv parancsnoka köteles haladéktalanul, írásban kezdeményezni az ellenőrzés vezetőjénél.
c) Az ellenőrzés vezetője azt az ellenőrt, akivel szemben megállapítja az összeférhetetlenséget, az ellenőrzésből
kizárja. Az ellenőrzés során a kizárt ellenőr által tett megállapítások nem használhatók fel.
d) Az összeférhetetlenséget, az  összeférhetetlenség hiányát, illetve az  ellenőr kizárását az  ellenőrzés vezetője
a tudomására jutástól számított legfeljebb három munkanapon belül írásban állapítja meg.
e) Bv. szervek tekintetében a  szakmai belső ellenőrzést végző szervezeti egység, illetőleg személy
összeférhetetlenségének felmerülése esetén a  bv. szerv parancsnoka a  fenti szabályok értelemszerű
alkalmazásával jár el.
f ) A kizárási ok bejelentésének elmulasztásáért vagy késedelmes teljesítéséért, illetve a nyilvánvalóan alaptalan
kizárási ok bejelentéséért a mulasztót, illetve az alaptalan bejelentőt fegyelmi, kártérítési felelősség terheli.
g) Ha az ellenőrzést végző az összeférhetetlenséget maga jelentette be, annak elbírálásáig az ellenőrzésben nem
vehet részt, amennyiben azt más személy jelezte, az erről szóló döntésig az ellenőrzést megkezdheti, illetve
folytathatja.
h) Az ellenőr helyettesítéséről a szakmai ellenőrzési szervezet vezetője gondoskodik.
12. Jogok és kötelességek 12.1 Az ellenőr jogosult:
a) az ellenőrzött bv. szerv helyiségeibe – a vonatkozó előírások betartásával – belépni, az előírt rend megtartásával
az ellenőrzött szerv területén szabadon mozogni,
b) a személyes adatok védelmére, az  adatbiztonságra és a  minősített adat védelmére vonatkozó szabályok
betartása mellett az  ellenőrzött bv. szerv dolgozójához kérdéseket intézni, tőle szóban vagy írásban
tájékoztatást, adatgyűjtést, feldolgozást kérni,
c) a személyes adatok védelmére, az ügykezelésre vonatkozó szabályok betartása mellett bármely, a minősített
adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Mav. törvény) hatálya alá nem tartozó iratba,
nyilvántartásba betekinteni, a bv. szerv parancsnoka (távolléte esetén a helyettesítéssel megbízott személy)
tájékoztatásával dokumentumot, bizonyításhoz szükséges egyéb dolgot átvételi elismervény ellenében
átvenni,
d) ha súlyos szabálytalanság történt és az  irat meghamisítása vagy eltüntetése a  tények bizonyítását
megakadályozná, a  Mav. törvény hatálya alá nem tartozó dokumentum eredeti példányát magához venni,
annak másolatát az eredeti helyett a bv. szervnél hagyni és az átvételt elismervénnyel dokumentálni,
e) minősített irathoz az ellenőrzéshez szükséges mértékben – a Mav. törvényben és végrehajtási rendeleteiben
meghatározott eljárási szabályok szerint – hozzáférni,
f ) az ellenőrzés alá vont részére a fenti jogosultságok érvényesítése kapcsán utasítást adni.
12.2 Az ellenőr köteles:
a) az összeférhetetlenségi ok felmerülését haladéktalanul jelenteni,
b) munkája során az ellenőrzésre vonatkozó jogszabályokban, belső szabályozókban, az ellenőrzési programban
foglaltakat maradéktalanul betartani,
c) az ellenőrzésre felkészülni, a  vonatkozó jogszabályokat és belső szabályozókat tanulmányozni, a  szükséges
adatokat, speciális ismereteket megszerezni,
d) az ellenőrzött bv. szervnél érvényesülő biztonsági szabályoknak eleget tenni,
e) tevékenységének megkezdéséről az ellenőrzött bv. szerv parancsnokát tájékoztatni és ellenőrzési programját
(nyílt parancsot) bemutatni,
f ) a megalapozott vélemény kialakításához szükséges dokumentumokat és körülményeket megvizsgálni,
g) az ellenőrzés alatt megismert minősített adatot és magántitkot megőrizni, az adatbiztonságra és az informatikai
biztonságra vonatkozó szabályokat betartani, h) ha az  ellenőrzés során büntető-, szabálysértési, fegyelmi vagy kártérítési eljárás megindítására alapot adó
súlyos mulasztás megalapozott gyanúja merül fel, a III. Fejezetben foglaltak szerint eljárni,
i) az ellenőrzés befejezését követően megállapításait az  ellenőrzött bv. szerv parancsnokával, valamint
a vonatkozó részek tekintetében az ellenőrzött szakterület vezetőjével megismertetni,
j) az ellenőrzés megállapításait a  vonatkozó előírásokkal összevetve tárgyszerűen, a  valóságnak megfelelően,
határidőre írásba foglalni,
k) az átvett eredeti dokumentumokról átvételi elismervényt adni, illetőleg azokat hiánytalanul visszaszolgáltatni.
12.3 Az ellenőrzés vezetője a 12.1 pontban foglaltakon túl jogosult:
a) az ellenőrzésbe beosztottaknak az ellenőrzés időtartama alatt célhoz rendelten parancsot, utasítást adni,
b) az ellenőrzésbe beosztottak felkészülését ellenőrizni, meggyőződni arról, hogy az ellenőrzés az előírásoknak
megfelelően zajlik-e. 12.4 Az ellenőrzés vezetője a 12.2 pontban foglaltakon túl köteles:
a) az ellenőrzés megkezdése előtt tájékoztatni az  ellenőrzött szerv vezetőjét az  ellenőrzés megkezdéséről,
tárgyáról,
b) ismertetni a szerv vezetőjével az ellenőrzés közben észlelt, azonnali intézkedést igénylő hiányosságokat,
c) gondoskodni az ellenőrzésről összeállított érdemi jelentés határidőre történő elkészítéséről.
12.5 Az ellenőrzött jogosult:
a) jelezni mindazokat az  információkat, amelyek az  ellenőrzés tárgyilagos lefolytatásához szükségesek, illetve
mindazon körülményeket, amelyek véleménye szerint az objektív megítélést befolyásolhatják,
b) az ellenőrzéssel kapcsolatban észrevételt tenni, ennek dokumentálását kérni, illetve kérdéseire választ kapni,
c) az ellenőrzésnek a tevékenységére vonatkozó megállapításait megismerni,
d) amennyiben összeférhetetlenség fennállását észleli, annak megállapítását és az  ellenőr kizárását
kezdeményezni. 12.6 Az ellenőrzött köteles:
a) az ellenőr személyazonosságáról, ellenőrzési jogosultságáról meggyőződni, a  – vezetői ellenőrzés esetét
kivéve – szolgálati igazolvány és ellenőrzési program, nyílt parancs, illetve megbízólevél felmutatását kérni,
ennek hiányában az együttműködést megtagadni,
b) az ellenőrzés végrehajtását elősegíteni, az  ellenőrnek az  ellenőrzés célhoz kötötten adott parancsának,
utasításának eleget tenni,
c) lehetővé tenni az ellenőrzést végzőnek a bv. szerv területén történő szabad mozgását, az ellenőrzés céljával
összefüggésben bármely helyiségbe történő belépését,
d) az ellenőr részére – szóban vagy írásban – a  kért tájékoztatást megadni, a  kért adatgyűjtést, feldolgozást
végrehajtani, az  iratokba való betekintést biztosítani, dokumentumot, egyéb bizonyítást szolgáló dolgot
átvételi elismervény ellenében átadni,
e) az ellenőr kérésére az ellenőrzés tárgyához szolgáltatott adatok és a rendelkezésre bocsátott dokumentáció
teljességéről nyilatkozni,
f ) amennyiben az  ellenőrzés jellege azt indokolja, halaszthatatlan szolgálati kötelezettség esetét kivéve,
az ellenőrzés befejezéséig a helyszínen tartózkodni.
12.7 Az ellenőrzött szerv vezetője jogosult:
a) tájékoztatást kapni az  általa vezetett szerv ellenőrzéséről, megismerni az  ellenőrzési programot és egyéb
ellenőrzési dokumentumokat,
b) a belépést, a  területen történő mozgást – az  ellenőr életének, testi épségének, egészségének, valamint
a  vagyonvédelem érdekében – a  vonatkozó előírások betartásához, védőfelszerelés használatához kötni,
e korlátozás nem minősül az ellenőrzés akadályozásának,
c) az ellenőrzés megállapításait folyamatosan, majd az  ellenőrzésről szóló írásos jelentést megismerni, azokra
észrevételeket tenni, az észrevételekre szóban vagy írásban választ kapni.
12.8 Az ellenőrzött szerv vezetője köteles:
a) a tervezett ellenőrzésre felkészülni, illetve az általa vezetett szervezetet felkészíteni,
b) az ellenőrzéssel érintett alárendeltjeit tájékoztatni az ellenőrzésről, annak várható időtartamáról,
c) biztosítani a feltételeket az ellenőrzés zavartalan lefolytatásához,
d) a feltárt hiányosságok megszüntetésére minden esetben intézkedni, a személyi felelősséggel érintettek körét
vizsgálni, az  ütemezhető feladatok végrehajtására intézkedési tervet készíteni, azt felterjeszteni, az  abban
foglaltakat határidőre végrehajtani és erről jelentést tenni,
e) a hatáskörébe tartozó eljárás kezdeményezése esetén azt elrendelni, lefolytatni, eredményéről az ellenőrzés
elrendelőjét írásban tájékoztatni.
III. Fejezet
A BvOP által végzett ellenőrzések 13. A BvOP köteles gondoskodni a bv. szervek szakmai tevékenységének rendszeres ellenőrzéséről.
14. A BvOP által végzett szakmai ellenőrzéseknek ki kell terjednie
14.1 a bv. intézetek szolgálati feladataival, így különösen:
a) a bv. intézetek vezetésével és irányításával,
b) a személyi állomány elhelyezésével, személyzeti, szociális és egészségügyi ellátásával,
c) a fogvatartás biztonságával,
d) a fogvatartottak nevelésével, szállításával, nyilvántartásával, foglalkoztatásával, elhelyezésével, élelmezésével,
ruházati, valamint egészségügyi ellátásával,
e) a bv. intézetek költségvetési gazdálkodásával, pénzkezelésével, számviteli tevékenységével,
f ) a bv. intézetek honvédelmi, polgári és katasztrófavédelmi feladatai teljesítésével,
g) a bv. intézetek üzemeltetésével, valamint
h) az informatikával, a munkavédelemmel, a tűzvédelemmel, a környezetvédelemmel és az energiagazdálkodással,
14.2 a gazdasági társaságok vonatkozásában:
a) a gazdasági társaság és a bv. intézet közötti együttműködési megállapodásban foglaltak érvényesülésével,
b) a fogvatartottak foglalkoztatásával kapcsolatos biztonsági, munkavédelmi szabályok betartásával,
c) a védelmi felkészülési tevékenységgel,
d) az európai uniós, illetve nemzeti pályázati lehetőségek kihasználásával,
e) az 5. mellékletben külön a gazdasági társaságokra is megjelölt szempontokkal
összefüggő tevékenységekre. 15. A bv. szerveknek a 14. pontban meghatározott tevékenységére irányuló szakmai ellenőrzési kötelezettségét a BvOP
a) vezetői ellenőrzésekkel, valamint
b) a szakmai ellenőrzési szervezetei által végzett ellenőrzések útján teljesíti.
1. Vezetői ellenőrzések 16. A bv. szervek vezetői ellenőrzését az országos parancsnok és helyettesei végzik.
17. A vezetői ellenőrzés eszközei különösen:
a) a bv. szervek helyszíni ellenőrzése,
b) a bv. szervek parancsnokainak rendszeres és eseti beszámoltatása a feladatok teljesítéséről,
c) ellenőrzések, vizsgálatok elrendelése, az ellenőrzési tapasztalatok értékelése,
d) a jogszabályok, belső szabályozók, felügyeleti szervi és vezetői döntések végrehajtásával kapcsolatos szakmai
és más információk, statisztikai és egyéb adatok elemzése,
e) írásos parancsnoki jelentések bekérése, értékelése.
2. A BvOP szakmai ellenőrzési szervezetei által végzett ellenőrzések
18. Az BvOP szakmai ellenőrzési szervezetei által végzett ellenőrzés:
a) átfogó,
b) téma-,
c) cél-,
d) mobil és
e) utóellenőrzés lehet.
19. Az ellenőrzések megszervezéséért és végrehajtásáért a szakmai ellenőrzési szervezetek vezetői felelősek, akik személy
szerint is kötelesek ellenőrzéseket végezni.
3. Az ellenőrzések tervezése 20. A BvOP ellenőrzési szervei által tervezett ellenőrzések éves ellenőrzési tervben kerülnek rögzítésre. Az éves tervet
az Ellenőrzési és Fegyelmi Ügyek Főosztályának (a továbbiakban: EFÜF) vezetője készíti el, és az országos parancsnok
hagyja jóvá. A tervtől való eltérés engedélyezése, illetve a terven kívüli ellenőrzés elrendelése az országos parancsnok
hatásköre, azt a téma- és célellenőrzések, továbbá az ezekkel kapcsolatos utóellenőrzések vonatkozásában a szakmai
ellenőrzési szervezetet felügyelő országos parancsnokhelyettesre ruházhatja.
21. A BvOP éves ellenőrzési tervében szerepeltetni kell:
a) az ellenőrzés típusát,
b) az ellenőrzést végző szakmai ellenőrzési szervezetet,
c) az ellenőrzött bv. szervet,
d) az ellenőrzés témáját,
e) az ellenőrzés tervezett időpontját,
f ) a végrehajtásért felelős nevét,
g) átfogó ellenőrzés esetén az ellenőrzés felügyeletével és vezetésével megbízott személyt.
22. Az EFÜF vezetője az  éves ellenőrzési tervet a  szakmai ellenőrzési szervezet és a  bv. szervek parancsnokai részére
megküldi.
23. A terven kívüli ellenőrzéseket az  EFÜF koordinálja, a  szakmai ellenőrzési szervezet vezetője az  elrendelésről
a  jóváhagyást követően haladéktalanul köteles írásban, szükség esetén rövid úton (távbeszélőn vagy elektronikus
levélben) tájékoztatni az EFÜF vezetőjét.
24. A terven kívüli ellenőrzést annak megkezdése előtt legalább 1 munkanappal korábban, szóban vagy írásban be
kell jelenteni az érintett bv. szerv vezetőjének. A bejelentés az ellenőrzést végrehajtó szakmai ellenőrzési szervezet
vezetőjének a  kötelessége. Az  előzetes bejelentést nem kell megtenni, ha az  ellenőrzés célja csak a  váratlan
megjelenéssel biztosítható. A bejelentés mellőzéséről az országos parancsnok, illetőleg helyettesei rendelkezhetnek.
4. Az ellenőrzések végrehajtása, írásba foglalása 25. A bv. szervnél előzetes bejelentési kötelezettség nélkül, ellenőrzési program, ellenőrzési időpont és szakterületi
illetékesség megkötése nélkül szakmai ellenőrzést
a) a Belügyminisztérium (a továbbiakban: BM) vezetői,
b) az országos parancsnok és helyettesei végezhetnek.
26. A BvOP Biztonsági Főosztályának vezetője és helyettese a  biztonsággal összefüggő tevékenységek ellenőrzésére
jogosult ellenőrzési program és időkorlátozás nélkül.
27. A 25. és 26.  pontokban felsoroltakon kívüli személy bv. szervnél csak ellenőrzési program, nyílt parancs vagy
megbízólevél birtokában hajthat végre ellenőrzést. Halasztást nem tűrő, azonnali végrehajtást igénylő ellenőrzés
esetén az  ellenőrzési program készítése, nyílt parancs vagy megbízólevél kiadása az  országos parancsnok vagy
helyettesei engedélyével mellőzhető.
28. Az ellenőrzési programot a végrehajtásért felelős szakmai ellenőrzési szervezet készíti el, és a szakterületet felügyelő
vezető hagyja jóvá, annak egy példányát a jóváhagyást követően el kell juttatni az EFÜF vezetőjének. Az ellenőrzési
programot az ellenőrnek a továbbiakban utasításként kell kezelnie, a programtól eltérni csak a jóváhagyó engedélyével
lehet.
29. Az ellenőrzési programnak tartalmaznia kell:
a) a jogszabályi felhatalmazást,
b) az ellenőrzést végző szakmai ellenőrzési szervezet megnevezését,
c) az ellenőrzés alá vont bv. szerv megnevezését,
d) az ellenőrzés típusát,
e) az ellenőrzés feladatát,
f ) az ellenőrzés célját,
g) az ellenőrzés szempontjait,
h) az ellenőrzött időszakot,
i) a helyszíni ellenőrzés időpontját,
j) az ellenőr(ök), valamint csoport esetén a vezető nevét,
k) a jelentés, illetőleg az összefoglaló jelentés elkészítésének határidejét,
l) a kiállítás keltét,
m) a készítő és a jóváhagyásra jogosult aláírását.
30. Nyílt parancsban kell elrendelni az  ellenőrzést, ha a  hivatásos jogviszonyban álló ellenőrnek az  adott szakterület
ellenőrzésére nincs általános jogosultsága. Nyílt parancs aláírására az országos parancsnok és helyettesei jogosultak.
31. A helyszíni ellenőrzést követően az  ellenőr (több személy esetén az  ellenőrzést végző csoport vezetője) köteles
az  ellenőrzés tényét és a  fontosabb megállapításokat a  bv. szerv szerinti ellenőrzési naplójában (6.  melléklet)
rögzíteni, a bejegyzés eredeti példányát magához venni és azt a szolgálati helyén töltött első munkanapon szolgálati
elöljárójának bemutatni. Az ellenőrzési naplóból kiemelt eredeti példányt az ellenőrzésről készített jelentéshez kell
csatolni és az EFÜF vezetőjének megküldeni. Átfogó ellenőrzés esetén a megállapításokat az ellenőrzési naplóban
külön rögzíteni nem kell.
32. Az ellenőrzési megállapításokról az ellenőrnek írásos jelentést kell készítenie, ez irányú kötelezettségének teljesítése
alól nem mentesíti az ellenőrzési naplóba történő beírás. A megállapítások írásba foglalásának formái:
a) ellenőrzési részjelentés, ellenőrzési jelentés, illetve összefoglaló jelentés,
b) ellenőrzési jegyzőkönyv.
33. Ha az ellenőrzés több szakmai ellenőrzési szervezet bevonásával folyik, minden szakterület egy részjelentést készít,
az ezeket összesítő egy jelentésbe foglalásért az ellenőrzési programban kijelölt vezető felelős. A jelentésben szereplő
megállapítások megalapozottságáért és a levont következtetésekért az ellenőrzést végző a felelős.
34. Az ellenőrzési részjelentést, illetőleg az ellenőrzési jelentést és az összefoglaló jelentést az ellenőrzési programban
egyedileg meghatározott időpontra kell elkészíteni. A jelentések elkészítésének határidejét az ellenőrzési programot
jóváhagyó módosíthatja.
35. Az ellenőrzési részjelentés, ellenőrzési jelentés, illetve az  összefoglaló jelentés (a továbbiakban együtt: ellenőrzési
jelentés) tartalmazza:
a) az ellenőrzést végrehajtó szakmai ellenőrzési szervezet(ek) nevét,
b) az ellenőrzött bv. szerv megnevezését,
c) az ellenőrzés célját, feladatait,
d) az ellenőrzés típusát,
e) az ellenőrzött időszakot,
f ) az ellenőrzés kezdetének és befejezésének időpontját,
g) az ellenőrzést végző(k), illetve az ellenőrzés vezetőjének nevét,
h) az ellenőrzési megállapításokat és következtetéseket az ellenőrzési program pontjainak megfelelő sorrendben,
i) az összefoglaló értékelést, a jellemző tendenciákat és a megállapításból fakadó javaslatokat,
j) a jelentés készítésének dátumát és az ellenőr(ök), illetve az ellenőrzés vezetőjének, valamint
k) a jelentés jóváhagyójának aláírását, a jóváhagyás dátumát.
36. Az ellenőrzési jelentésben:
a) a megállapításokat, az  eredményeket és a  hiányosságokat, valamint az  ebből fakadó következtetéseket
lényegre törően kell bemutatni,
b) ha a  megállapítások, következtetések alátámasztását, jellemzését szolgáló konkrét példák nagy száma
miatt azok teljes körű ismertetése túlságosan terjedelmessé tenné a  jelentést, akkor ezeket a „hibajegyzék”
elnevezésű mellékletben kell rögzíteni,
c) jogsértés megállapítása esetén meg kell jelölni azokat a  jogszabályokat, egyéb szabályzatokat, amelyek
előírásait megsértették.
37. Az ellenőrzési jelentés részét képezi a  35. és 36.  pontokban foglaltakon túl a  megismerési záradék. A  záradékot
az  ellenőrzött bv. szerv a  jelentés kézhezvételét követő 3 napon belül küldi meg a  szakmai ellenőrzési szervezet
vezetője felé, a jelentésben foglalt megállapításokkal kapcsolatos érdemi észrevételeket ezt követően 8 napon belül
írásban teheti meg.
38. Az észrevételek elfogadásáról vagy elutasításáról, a  jelentés jóváhagyásáról a  szakmai ellenőrzési szervezetet
felügyelő vezető dönt az  ellenőrzött bv. szerv parancsnokával tartott megbeszélés során. A  megbeszélésen
az érintett bv. szerv parancsnokán kívül az ellenőrzést végrehajtó szakmai ellenőrzési szervezet vezetője és a vitatott
megállapítást tevő ellenőr vesz részt. A  megbeszélésről írásos emlékeztetőt kell készíteni, amely tartalmazza
a vitatott megállapítások elfogadására vagy elutasítására vonatkozó döntést, az ellenőrzött bv. szerv parancsnoka
által megteendő intézkedéseket, valamint azok megtételéről szóló esetleges jelentési kötelezettség teljesítésének
határidejét. A megbeszélésről készült emlékeztetőt az ellenőrzési jelentéshez kell csatolni.
39. Ha a megbeszélés nem vezet eredményre, az EFÜF kezdeményez újabb egyeztetést a felek között.
5. Eljárás büntető-, szabálysértési, fegyelmi vagy kártérítési eljárás megindítására okot adó cselekmény
észlelése esetén
40. Ha az ellenőrzés során büntető-, szabálysértési, fegyelmi vagy kártérítési eljárás megindítására okot adó cselekmény
gyanúja merül fel, az ellenőr köteles arról szabálytalansági jegyzőkönyvet felvenni, valamint soron kívül értesíteni
az ellenőrzött bv. szerv parancsnokát és az ellenőrzés vezetőjét.
41. A szabálytalansági jegyzőkönyv két eredeti példányban készül, amelyhez csatolni kell a megállapításokat alátámasztó
adathordozókat.
42. A szabálytalansági jegyzőkönyvnek (7. melléklet) tartalmaznia kell:
a) az ellenőrzést végző szakmai ellenőrzési szervezet és az ellenőrzött bv. szerv megnevezését,
b) a szabálytalansági jegyzőkönyv készítésének pontos helyét és idejét,
c) az ellenőrzés tárgyát,
d) a szabálytalanság, mulasztás, károkozás, egyéb jogsértő cselekmény tényét (utalva a  megállapításokat
alátámasztó okmányokra, tárgyakra, eszközökre, anyagokra, megjelölve a megsértett jogszabályi előírásokat),
a mellékleteként csatolt adathordozók megnevezését,
e) a szabálytalanság, mulasztás, károkozás, egyéb jogsértő cselekmény feltételezett okát, lehetséges kihatását,
kockázatát,
f ) a szabálytalansági jegyzőkönyv megállapítását tevő ellenőr nevét, beosztását és aláírását,
g) a cselekmény észlelésekor jelen lévők nevét, beosztását, aláírását.
43. A szabálytalansági jegyzőkönyv egy példányát az átvétel aláírással történő igazolása mellett át kell adni az ellenőrzött
bv. szerv parancsnokának, aki köteles intézkedni a feljelentés megtételére, illetve a saját hatáskörbe tartozó eljárás
megindítására és arról tájékoztatja a szakmai ellenőrzési szervezet vezetőjét.
44. Az ellenőr a szabálytalansági jegyzőkönyv másik eredeti példányát az ellenőrzési részjelentéshez csatolja, valamint
annak felvételét az összefoglaló jelentésben szerepelteti.
6. Az ellenőrzések hasznosítása 45. Az ellenőrzés megállapításainak hasznosítása magában foglalja az ellenőrzött bv. szervnél az ellenőrzési megállapítások
és javaslatok alapján a szabályszerű működéshez, a munkavégzés színvonalának javításához szükséges intézkedések
kezdeményezését, ezeknek végrehajtását a bv. szerv parancsnoka által, valamint a megállapítások statisztikai vagy
egyéb célra történő feldolgozását, értékelését, oktatási vagy továbbképzési célú felhasználását.
46. A szakmai ellenőrzési szervezet által végzett ellenőrzés tapasztalatainak hasznosításáról és a  megállapítások,
javaslatok alapján szükséges intézkedésekről az országos parancsnok, illetve helyettesei döntenek.
47. Ha az ellenőrzés hiányosságot nem állapított meg, a tapasztalatok hasznosítása az érintett bv. szerv parancsnokának
küldött átirat keretében történik.
48. Ha az ellenőrzés által feltárt hiányosságokat a bv. szerv parancsnoka nem vitatja és ezekkel kapcsolatban személyi
felelősség sem merült fel, az  országos parancsnok vagy helyettesei a  szükséges intézkedések saját hatáskörben
történő megtételére és határidő megjelölésével írásbeli jelentéstételre utasítják a bv. szerv parancsnokát.
49. Az ellenőrzött bv. szerv parancsnoka a 48. pontban foglalt esetben az ellenőrzési megállapítások és javaslatok alapján
intézkedési tervet készít, amely tartalmazza:
a) a szükséges intézkedéseket,
b) az intézkedések módját,
c) az intézkedések végrehajtásáért felelős személy nevét, beosztását,
d) az intézkedés végrehajtásának határidejét,
e) az intézkedések végrehajtásáról szóló jelentés előkészítéséért felelős nevét, beosztását.
50. Az ellenőrzés alapján tett intézkedéseket a szakmai ellenőrzési szervezet megvizsgálja. A vizsgálat történhet:
a) az ellenőrzött bv. szerv által megtett intézkedésekről szóló jelentés elemzésével, értékelésével,
b) a következő ellenőrzés alkalmával,
c) utóellenőrzés megtartásával.
51. Ha a szakmai ellenőrzési szervezet a bv. szerv által megtett intézkedésekről szóló jelentés elemzése, értékelése során
megállapítja, hogy azok eredményessége kétséges, új intézkedési terv kiadását kezdeményezi.
52. Az ellenőrzések adatai a szolgálati tevékenység színvonalának továbbfejlesztése vagy az egységes gyakorlat kialakítása
érdekében, az  adat és minősített adat védelmére vonatkozó szabályok betartása mellett, személyazonosításra
alkalmatlan módon, tanulmányok, értékelő jelentések, módszertani útmutatók készítésére, illetve statisztikai célra,
valamint parancsnoki értekezleteken és szakmai továbbképzéseken felhasználhatóak.
7. Az ellenőrzések nyilvántartása, adatszolgáltatási kötelezettség 53. A BvOP által végrehajtott szakmai ellenőrzés során keletkezett ellenőrzési dokumentum két példányát – a jelentés
jóváhagyását követő munkanapon – a  szakmai ellenőrzési szervezetek vezetői kötelesek megküldeni az  EFÜF
vezetőjének nyilvántartásba vétel, központi ellenőrzési archívumba helyezés, valamint a belügyminiszter irányítása
alá tartozó egyes belügyi szervek jelentési rendjéről és egyes koordinációs feladatokról szóló 9/2011. (IV. 15.)
BM utasításban foglalt jelentéstétel céljából.
8. Átfogó ellenőrzésre vonatkozó külön szabályok 54. Az átfogó ellenőrzés feladata, hogy folyamatában értékelje a bv. szervnél végzett szakmai munkát és a megállapítások
alapján tegyen javaslatot a tevékenység javításához, fejlesztéséhez szükséges központi és helyi vezetői intézkedések
megtételére.
55. Az átfogó ellenőrzés során – szakmai területenként – összefoglaló értékelést kell adni:
a) a rendeltetésszerű működéssel kapcsolatos szakmai feladatok teljesítéséről;
b) a működés törvényességéről, a jogszabályok és belső szabályozók hatályosulásáról;
c) a tevékenységben jelentkező kedvező és kedvezőtlen tendenciákról, a helyzet kezelésére tett intézkedésekről;
d) a helyi szabályozottságról, az információs rendszer működéséről;
e) a munkavégzés személyi, anyagi és tárgyi feltételeinek alakulásáról;
f ) a személyzet helyzetében, felkészültségében bekövetkezett változásokról;
g) a vezetői-irányítói tevékenység folyamatáról, a működési alapdokumentumok teljességéről és naprakészségéről;
h) a külső szervekkel való együttműködés alakulásáról.
56. A folyamat értékelésekor kiemelten kell figyelembe venni a BM, a hatóságok, a  felügyeleti szervek és a BvOP által
az értékelt időszakban végzett ellenőrzések, vizsgálatok tapasztalatait és megállapításait, a munkavégzésről készült
éves jelentésben leírtakat, továbbá az irányítás és a felügyelet során szerzett egyéb információkat.
57. Átfogó ellenőrzést a bv. szerveknél szükség szerint, de legalább ötévenként kell tartani, melynek során az ellenőrzés
alá vont bv. intézet mellett működő gazdasági társaság, illetve az  ott működő fióktelep tevékenységét is a  jelen
fejezetben meghatározottak szerint vizsgálni és értékelni kell.
58. Az átfogó ellenőrzés szempontrendszerét az 5. melléklet tartalmazza.
59. Az átfogó ellenőrzést az  országos parancsnok felügyeli, az  EFÜF vezetője koordinálja és vezeti. Az  ellenőrzés
programját az  EFÜF vezetője készíti el, és az  országos parancsnok hagyja jóvá. Átfogó ellenőrzés vezetőjének
az országos parancsnok más személyt is kijelölhet.
60. Az átfogó ellenőrzést az  országos parancsnok – vagy az  általa megbízott személy – nyitja meg a  bv. szervnél
az ellenőrzött szakterületek felelős vezetői részvételével tartott értekezleten.
61. Az átfogó ellenőrzést a  szakmai ellenőrzési szervezetek az  ellenőrzési program alapján önállóan hajtják végre.
Az  ellenőr (több személy esetén a  kijelölt csoportvezető) a  helyszíni ellenőrzés befejezésekor – az  ellenőrzött
szakterület vezetőjének, illetve a  szakfeladat végrehajtásával egyedileg megbízott munkatárs jelenlétében –
a lényeges megállapításokról tájékoztatja a bv. szerv parancsnokát.
62. Az átfogó ellenőrzésről készült összefoglaló jelentés elkészítéséről az  EFÜF vezetője gondoskodik. Az  országos
parancsnok dönt az  összefoglaló jelentés, a  felszínre került hiányosságok megszüntetésére tett parancsnoki
intézkedéseket és azok hatásait tartalmazó jelentés, illetve a még hátralévő feladatok megvalósításának ütemezésére
vonatkozó intézkedési terv jóváhagyásáról, az  utóellenőrzés szükségességéről, valamint az  országos parancsnoki
hatáskörbe tartozó intézkedések meghozataláról.
63. Az ellenőrzés vezetője – az országos parancsnok által történő jóváhagyást követően – gondoskodik a jelentésnek és
az intézkedési tervnek a bv. szervhez történő megküldéséről.
64. Az átfogó ellenőrzés legfontosabb megállapításait a bv. szervnél vezetői értekezleten kell ismertetni. Az értekezletre
berendeltek körét – az  átfogó ellenőrzés megállapításainak függvényében – az  országos parancsnok egyedileg
határozza meg. Az  értekezletet az  országos parancsnok vagy az  általa megbízott személy tartja, amely egyben
az átfogó ellenőrzés lezárását jelenti.
65. A bv. szerv parancsnoka az  intézkedési terv jóváhagyását követő hat hónap elteltével a  feladatok végrehajtásáról
írásos jelentésben számol be az országos parancsnoknak.
9. Az utóellenőrzés 66. Utóellenőrzés kötelezően végrehajtandó, ha a  hiányosságok megszüntetéséről a  bv. szerv vezetője nem tesz
határidőre jelentést, vagy a jelentés, illetve egyéb információk alapján megállapítható, hogy a szükséges intézkedések
elmaradtak, illetve azok nem vezettek eredményre. A vezető személyes felelősségét ilyen esetekben vizsgálni kell.
Az  ellenőrzés elrendelésére, írásba foglalására és megismerési záradékkal való ellátására az  általános szabályok
irányadók.
10. A mobil ellenőrzésekre vonatkozó külön szabályok 67. Az ellenőrzések elrendelésére az országos parancsnok jogosult, azok végrehajtását az EFÜF szervezi és koordinálja.
A  mobil ellenőrzések végrehajtása az  országos parancsnok által jóváhagyott és az  általa meghatározott időszakra
kiterjedő terv alapján történik.
68. Az ellenőrzést végzők jogosultságukat nyílt paranccsal vagy megbízólevéllel igazolják.
69. A mobil ellenőrzés tapasztalatainak írásban történő rögzítésére az  ellenőrök öt munkanapon belül kötelesek,
az ellenőrzöttel történő megismertetésre az általános szabályok irányadóak.
70. A jelentésben az általánosan kötelező tartalmi elemeken túl szerepeltetni kell:
a) az ellenőrzés során az ellenőr által tett intézkedéseket,
b) az ellenőrzés során keletkezett dokumentációt,
c) az intézkedés megtételére szabott határidőt.
71. Az ellenőrzés alá vont bv. szerv parancsnoka az ellenőrzés következtében szükségessé vált halaszthatatlan intézkedés
megtételéről soron kívül, egyéb intézkedés esetén a mobil ellenőrzésről készült jelentés kézhezvételétől számított
öt munkanapon belül írásban jelentést tesz az országos parancsnok részére.
72. Az elvégzett ellenőrzésekről az általános szabályok szerint kell naprakész nyilvántartást vezetni és az azzal kapcsolatos
jelentési kötelezettségeket teljesíteni.
11. A rendkívüli események vizsgálatára vonatkozó külön szabályok
73. Bv. szervnél bekövetkezett rendkívüli esemény esetén célellenőrzést az országos parancsnok rendelhet el.
74. A feladatellátás folyamatosságának biztosítása érdekében hivatali időn túl a  Biztonsági Főosztály, a  Fogvatartási
Ügyek Főosztálya és az EFÜF állományába tartozók részvételével készenléti rendszert kell létrehozni és működtetni,
az abban részt vevőket megbízólevéllel kell ellátni. A készenlétet teljesítőt a fegyveres szervek hivatásos állományú
tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvényben foglalt jogosultságok illetik, illetve kötelezettségek
terhelik.
75. Az érintett főosztályok vezetői havi rendszerességgel teljesítenek adatszolgáltatást, amely alapján az EFÜF vezetője
havi beosztást készít és célellenőrzés elrendelése esetén a készenlétben lévő személyeket kiértesíti.
76. A célellenőrzés során a legalább két főből álló bizottság helyszíni ellenőrzés keretében tárja fel a rendkívüli esemény
körülményeit.
77. A bizottsági vizsgálatnak különösen az alábbi szempontokra kell kiterjednie:
77.1 A rendkívüli esemény tényszerű vizsgálata:
a) az érintett fogvatartottra vonatkozó büntetés-végrehajtási nyilvántartási adatok tisztázása,
b) az esemény lefolyása,
c) az érintett személyi állomány jelentéseinek tartalmi elemzése, illetve az eseményben érintett fogvatartottak
jegyzőkönyvi meghallgatása,
d) dokumentációk, biztonságtechnikai adatok, kamerafelvételek ellenőrzése. 77.2 A személyi állomány felelősségének vizsgálata:
a) a fogvatartott ügyei intézésének szakszerűsége,
b) a fogvatartottal való foglalkozások megtartása, azok dokumentálása,
c) a fogvatartott elhelyezési körülményei,
d) a fogvatartott tevékenységének ellenőrzése, annak dokumentálása,
e) a cselekményhez használt eszköz a tartható tárgyak közé tartozott-e,
f ) az esemény észlelését követő intézkedések gyorsasága, szakszerűsége.
77.3 A vezetői felelősség vizsgálata:
a) a kialakított ellenőrzési rendszer hatékonysága,
b) szabályozások, munkaköri leírások, őr- és szolgálati utasítások, szuicid lista és az  egyedi utasítás megléte,
valamint azok tartalma, gyakorlatban történő alkalmazhatósága, az intézet, illetve a vezetők szuicid prevenciós
feladatokban végrehajtott tevékenységének színvonala, a  preventív intézkedések gyakorisága, hibafeltárás
esetén a tett intézkedések,
c) vezetői, középvezetői szintű, illetve ellenőrzési jogkörrel rendelkező személyek ellenőrzéseinek végrehajtása,
dokumentáltsága,
d) információk kezelése, továbbítása, a végrehajtói állomány eligazítása,
e) az adott bv. szervben bekövetkezett hasonló események gyakorisága,
f ) a korábbi eseményeket követően történtek-e intézkedések, azok hatékonyságának vizsgálata.
78. A vizsgálatot követően a bizottság az országos parancsnok által meghatározott határidőre részletes írásos jelentést
készít a megállapításairól.
79. A bv. szerv vezetője a  vizsgálat tapasztalatairól írásban értesül, a  megállapítások közlésével egyidejűleg további
intézkedések megtételére utasítható.
80. A helyi szintű vizsgálatnak az alábbiakra kell kiterjednie:
a) az esemény előzményeinek, okainak, körülményeinek alapos feltárására,
b) az esetleges személyi felelősség esetén a szükséges intézkedések (büntető-, fegyelmi eljárás kezdeményezése)
megtételére,
c) helyi szabályozások, munkaköri leírások, őr- és szolgálati utasítások felülvizsgálatára, szükség szerinti
módosítására,
d) a helyi gyakorlat felülvizsgálatára, szükség szerinti megváltoztatására,
e) vezetői felelősség vizsgálatára.
81. A bv. szerv parancsnoka a  saját vizsgálatáról, a  tett intézkedésekről az  országos parancsnok által meghatározott
határidőn belül és formában köteles jelentést tenni.
IV. Fejezet
A bv. szervek szakmai ellenőrzési rendszere
82. Az egyes bv. szervek szakmai ellenőrzési rendszere a  rendeltetéssel kapcsolatos szakmai tevékenységeiknek és
működésüknek a  saját humán erőforrás igénybevételével történő, összehangolt, rendszeres szakmai ellenőrzéseit
foglalja magában. A bv. szerv szakmai ellenőrzési rendszerének kidolgozásáért, szabályozásáért, működtetéséért és
felügyeletéért a bv. szerv parancsnoka a felelős.
83. A szakmai ellenőrzési rendszert meghatározó szabályozónak tartalmaznia kell:
a) a bevont humán erőforrás beosztásának a megnevezését,
b) az ellenőrzés eszközeit, módszereit, gyakoriságát,
c) az ellenőrzés tárgyköreit,
d) a szakmai ellenőrzési rendszer jelentési láncolatát,
e) az ellenőrzések egységes dokumentálási rendjét,
f ) az ellenőrzések hasznosításának módját.
84. A bv. szervek parancsnokainak féléves ellenőrzési tervet kell készítenie, mely tartalmazza a  tervbe vett vezetői
ellenőrzési feladatokat. A  parancsnok ellenőrzési tervét – a  bv. szerv munkatervével egyidejűleg – az  országos
parancsnok hagyja jóvá, az egyéb helyi vezetők ellenőrzési tervének jóváhagyási gyakorlatát a parancsnok határozza
meg.
85. A bv. szervek parancsnoka az ellenőrzési terv készítése során szükség szerint ütemezzen hivatali munkaidőn kívüli,
illetőleg munkaszüneti vagy ünnepnapra eső, továbbá éjszakai ellenőrzést, egyéb helyi vezető az  ellenőrzési terv
összeállításakor indokolt gyakorisággal határozzon meg hivatali munkaidőn kívüli, munkaszüneti vagy ünnepnapra
eső, illetőleg éjszakai ellenőrzést.
86. A hivatali munkaidőn kívüli, illetőleg a munkaszüneti, ünnepnapon és éjszaka történt vezetői ellenőrzésre fordított
időt – a túlszolgálattal kapcsolatos előírások figyelembevételével – szabadidő megváltással kell kompenzálni.
87. A vezetőknek a  szakmai ellenőrzések tapasztalatait minden esetben írásban kell rögzíteni, melynek formája lehet
a  bv. szerv parancsnoka által végzett ellenőrzés esetén ellenőrzési naplóba tett bejegyzés, írásos feljegyzés vagy
beszámoltatásról készített emlékeztető. Az  egyéb helyi vezetők megállapításaikat a  bv. szerv parancsnokának
rendelkezése alapján ellenőrzési naplóban, írásos jelentésben, illetve alárendeltjeik vonatkozásában beszámoltatásról
készített emlékeztetőben rögzíthetik.
88. Ellenőrzési naplót szakterületenként kell vezetni, az egyéb, ellenőrzésekről készített iratokat a hatályos iratkezelési
szabályzatnak megfelelően kell kezelni. Minden esetben gondoskodni kell a megállapítások érintettek általi, írásban
dokumentált tudomásulvételéről.
89. Az éves önértékelő jelentés részeként a bv. szerv a szakmai ellenőrzési rendszer működéséről is röviden beszámol,
amelynek tartalmaznia kell:
a) a szakmai belső ellenőrzési rendszer működésének értékelését, a rendszerben bekövetkezett változásokat,
b) az ellenőrzés személyi és tárgyi feltételeit, a tevékenységet elősegítő és akadályozó tényezőket,
c) a megállapítások hasznosítására tett intézkedéseket,
d) az ellenőrzési megállapítás alapján kezdeményezett büntető-, szabálysértési, fegyelmi és kártérítési eljárások
számát. 90. A külső ellenőrzésnek minősülő esetekről a bv. szerv negyedévente köteles adatot szolgáltatni az EFÜF részére.
V. Fejezet
Záró rendelkezések 91. Ez az utasítás 2014. szeptember 1-jén lép hatályba.
92. Hatályát veszti a  büntetés-végrehajtási szervezet szakmai ellenőrzésének szabályairól szóló 1-1/91/2004.
(IK Bv Mell.11.) OP intézkedés.
93. Az utasítás hatálybalépésekor folyamatban lévő ellenőrzéseket az  azok megkezdésekor hatályban lévő szabályok
alapján kell lefolytatni és lezárni.
94. Az utasítás közzétételét követő 30 napon belül a bv. szerv parancsnoka köteles felülvizsgálni a bv. szervben folyó
szakmai belső ellenőrzésre vonatkozó szabályokat.
Csóti András bv. vezérőrnagy s. k.,
 országos parancsnok


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1609/2014. (XI. 4.) Korm. határozata a Belügyminisztérium és az Országgyűlés fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
a) 685 ezer forint tartós átcsoportosítását rendeli el a Magyarország 2014. évi központi költségvetéséről szóló
2013. évi CCXXX.  törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XIV. Belügyminisztérium fejezet, 7. Rendőrség
cím terhére, a Kvtv. 1. melléklet I. Országgyűlés fejezet, 1. Országgyűlés Hivatala cím, 1. Országgyűlés hivatali
szervei alcím javára,
b) 5356 ezer forint tartós átcsoportosítását rendeli el a  Kvtv. 1.  melléklet XIV. Belügyminisztérium fejezet,
7. Rendőrség cím terhére, a Kvtv. 1. melléklet I. Országgyűlés fejezet, 3. Országgyűlési Őrség cím javára
az 1. melléklet szerint.
Felelős: belügyminiszter nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
126/2009. (XII. 17.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában
meghozta a következő határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Tata Város Önkormányzati Képviselő-testületének a távhőszolgáltatásról
szóló 25/2007. (VII. 1.) rendelete 17/A. § (3)–(4) bekezdése, 17/B. § (1) és (4)–(5) bekezdése, valamint 18. § (6) bekezdése
alkotmányellenes, ezért azokat megsemmisíti. Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A Közép-dunántúli Regionális Közigazgatási Hivatal vezetője (a továbbiakban: hivatalvezető) – miután törvényességi
észrevételének a képviselő-testület nem adott helyt – a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény
(a továbbiakban: Ötv.) 99. § (2) bekezdés a) pontja alapján, az Alkotmánybíróságnál kezdeményezte Tata Város
Önkormányzati Képviselő-testületének a távhőszolgáltatásról szóló 25/2007. (VII. 1.) rendelete (a továbbiakban: Ör.)
17/A. § (3)–(4) bekezdése, 17/B. § (1) és (4)–(5) bekezdése, valamint 18. § (6) bekezdése alkotmányellenességének
megállapítását és megsemmisítését. A hivatalvezető szerint az Ör. támadott rendelkezései magasabb szintű
jogszabályokba ütköznek, s ezért sértik az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdését, valamint ellentétesek az Alkotmány 2. §
(1) bekezdésben foglalt jogállamiság elvével. 1. Az Ör.-nek az indítványozó által támadott 17/A. § (3)–(4) bekezdése, illetve 17/B. § (1) és (4)–(5) bekezdése a távfűtésről
történő leválásra vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz. E rendelkezésekkel kapcsolatban az indítványozó azt állította,
hogy a távhőszolgáltatásról szóló 2005. évi XVIII. törvény (a továbbiakban: Tszt.), valamint e törvény végrehajtásáról
szóló 157/2005. (VIII. 15.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Tsztvhr.) nem hatalmazzák fel a helyi önkormányzatot arra,
hogy a távfűtésről történő leválást, a közüzemi szerződés felmondása kapcsán a szolgáltató és a felhasználó jogait és
kötelezettségeit rendeletében szabályozza. Felhatalmazás hiányában pedig a helyi önkormányzat a magasabb szintű
jogszabályok (Tszt., Tsztvhr.) által szabályozott tárgykörben nem alkothat rendeleti szabályozást.
Az indítványozó kifejtette továbbá, hogy a Tszt. 37. § (1) bekezdése alapján általános, míg a 37. § (3) bekezdése szerint
egyedi közüzemi szerződés jön létre. A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 226. §
(1) bekezdése értelmében: „jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit, és kimondhatja, hogy
ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek”. Ezzel kapcsolatban az indítványozó hivatkozott
arra, hogy a Ptk. alkalmazásában a helyi önkormányzat rendelete a Ptk. 685. § a) pontja értelmében, vagyis csak
„törvény felhatalmazása alapján, annak keretei között” minősül jogszabálynak. Ennek következtében a helyi
önkormányzat kizárólag erre vonatkozó törvényi felhatalmazás alapján lenne jogosult rendeletében a Tszt. által
szabályozott szerződéses viszonyokba beavatkozni. Minderre tekintettel a hivatalvezető kérte az Alkotmánybíróságtól, hogy az Ör. 17/A. § (3)–(4) bekezdését, illetve
17/B. § (1) és (4)–(5) bekezdését – magasabb szintű jogszabályba ütközésük miatt – az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése
és 2. § (1) bekezdése alapján semmisítse meg.
2. Az indítványozó kifogásolta az Ör. 18. § (6) bekezdését is, mely meghatározza, hogy a „távhőszolgáltatás fejlesztésére
kijelölt területek határán belül” „minden új létesítmény kialakításakor, vagy a már meglévő energiaellátó rendszer
átalakításakor” „helyi emisszióval nem járó rendszereket kell alkalmazni”. Ezzel kapcsolatban az indítványozó
hivatkozott a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 48. §
(1) bekezdésére, mely kizárólag arra ad felhatalmazást, hogy „a települési önkormányzat képviselő-testülete, illetőleg
a fővárosi önkormányzat esetén a fővárosi közgyűlés önkormányzati rendeletben – törvényben vagy
kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben – illetékességi területére a más jogszabályokban
előírtaknál kizárólag nagyobb mértékben korlátozó környezetvédelmi előírásokat” határozzon meg. Bár a helyi
önkormányzatok a Kvtv. alapján jogosultak arra, hogy a más jogszabályokban előírtaknál nagyobb mértékben
korlátozó környezetvédelmi előírásokat határozzanak meg, de az indítványozó szerint e törvényi felhatalmazás csak
a magasabb szintű jogszabályok (Tszt., Korm.r.1. stb.) keretei között ad a helyi önkormányzatoknak rendeletalkotási
hatáskört. A helyi önkormányzat túllépte a Kvtv. által biztosított rendeletalkotási hatáskörét akkor, amikor
a távhőszolgáltatás fejlesztésére kijelölt területek határán belül minden új létesítmény kialakításakor, vagy a már
meglévő energiaellátó rendszerek átalakításakor kötelezővé tette a helyi emisszióval nem járó rendszerek
alkalmazását. A hivatalvezető egyebekben hivatkozott arra, hogy a levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról szóló
21/2001. (II. 14.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm.r.) 23. § (3) bekezdés a) pontja a települési önkormányzat
jegyzőjét hatalmazza fel, hogy „környezetvédelmi hatósági hatáskörében az egy háztartásban élő személy(ek)
mindennapi szükségleteinek kielégítésére, otthona fenntartására szolgáló tevékenység és az ahhoz használt
berendezés; a családi ház, illetve az egy vagy több lakás ellátására szolgáló, az 500 kW névleges bemenő
hőteljesítményt meg nem haladó tüzelő- és egyéb, kizárólag füstgázt kibocsátó berendezés (a továbbiakban együtt:
háztartási tevékenység) forrásaival”, kapcsolatos levegőtisztaság-védelmi ügyekben eljárjon. A Korm.r. 23. §
(4) bekezdés i) pontja alapján „a település jegyzője a hatáskörébe tartozó légszennyező részére határozattal – külön
jogszabályban meghatározott – kibocsátási határértéket írhat elő”. E rendelkezésekre tekintettel a hivatalvezető
szerint a helyi önkormányzat képviselő testülete a jegyző hatáskörébe tartozó kérdéseket nem szabályozhatja,
hatáskörét nem vonhatja el. II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”
„44/A. § (1) A helyi képviselőtestület: a) önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül,
(...) (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű
jogszabállyal.” 2. Az Ör. érintett rendelkezései: „17/A. § (3) A felhasználó a közüzemi szerződés felmondása iránti szándékát írásban köteles a távhőszolgáltatónak
bejelenteni. A távhőszolgáltató 15 napon belül köteles a felmondás feltételeiről, az előírt eljárásról a felhasználót
írásban tájékoztatni. Felmondás esetén a távhőszolgáltató a Tszt. 38. § (2) bekezdésében előírt feltételek meglétét
jogosult vizsgálni. (4) Amennyiben a felhasználási helyet magában foglaló ingatlannak több tulajdonosa van (társasház, szövetkezeti
ingatlan, a Ptk. 139. §-a szerinti közös tulajdon) a felhasználó köteles biztosítani a Tszt. 38. § (2) bekezdés a) pontjában
foglaltaknak megfelelő hozzájárulások meglétét és erről köteles a távhőszolgáltató részére felelős nyilatkozatot tenni.”
„17/B. § (1) A Tszt. 38. § (5) bekezdésében foglaltak az egyedi közüzemi szerződés módosítására is irányadóak.
(4) Épületrész leválása esetén meg kell szüntetni az épületrészben a távhő igénybevételének lehetőségét. A hőleadó
berendezéseket le kell választani az épület felhasználói rendszeréről és az átmenő vezetékeket hőszigeteléssel, kell
ellátni. Ezzel egyidőben az épület üzemben maradó felhasználói berendezésein – beleértve a hőközpontot is –
az annak megfelelő működését biztosító, a leválasztás miatt szükséges átalakításokat, beszabályozásokat is el kell
végezni. Az előzőek megvalósításához szükséges munkálatokat az ingatlantulajdonos tulajdonában lévő felhasználói
berendezéseken a felhasználó köteles elvégeztetni. (5) A (4) bekezdésben foglalt munkálatokról a felhasználó arra jogosult által készített tervet és műszaki leírást köteles
a távhőszolgáltató rendelkezésére bocsátani, amelyeknek az épület teljes fűtési rendszerére ki kell terjednie. Az épület
üzemben maradó fűtési rendszerét – beleértve a hőközpontot is – érintően a tervnek tartalmaznia kell a megváltozott
hőszükséglet mértékére vonatkozó számításokat, a leválasztás miatt szükséges átalakításokat, a beszabályozási tervet.
Amennyiben a terv szerint az átalakítás jogszabályba, műszaki előírásba ütközik, vagy más felhasználó, díjfizető részére
való szolgáltatást akadályozza, a távhőszolgáltató 15 napon belül köteles álláspontját a felhasználóval írásban közölni.
A terv módosítása a felhasználó feladata.” „18. § (6) A távhőszolgáltatás fejlesztésére kijelölt területek határán belül, – amelyeket a 4. sz. melléklet tartalmaz –
minden új létesítmény kialakításakor, vagy a már meglévő energiaellátó rendszer átalakításakor a levegő védelmével
kapcsolatos egyes szabályokról szóló 21/2001 (II. 14.) Korm. rendelet rendelkezései alapján a helyi emisszióval nem
járó rendszereket kell alkalmazni.” III. Az indítvány megalapozott.
1. A helyi önkormányzat rendeletalkotási hatáskörét az Alkotmány 44/A. §-a, valamint az Ötv. 16. §-a határozza meg.
Az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés a) pontja alapján a helyi képviselő-testület önkormányzati ügyekben önállóan
szabályoz és igazgat. Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése ugyanakkor kimondja, hogy a helyi képviselő-testület
rendelete nem lehet magasabb szintű jogszabállyal ellentétes. Az Ötv. 16. § (1) bekezdése pedig úgy rendelkezik, hogy
a helyi képviselő-testület törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény
felhatalmazása alapján, annak végrehajtására rendeletet alkot. Az Alkotmánybíróság 21/2009. (II. 26.) AB határozatában, 22/2009. (II. 26.) AB határozatában, illetve 59/2009. (V. 22.) AB
határozatában – a Tszt.-t Tszt.2.-ként megjelölve – kifejtette:
„A távhőszolgáltatás helyi közszolgáltatás, a Tszt.2. 6. § (1) bekezdése alapján a távhőszolgáltatással ellátott
létesítmények távhőellátásának biztosítása a települési önkormányzat kötelezettsége. Így, mint minden közüzemi
szolgáltatásra, a távhőszolgáltatásra is irányadók a polgári jognak a közüzemi szolgáltatásokra vonatkozó általános
érvényű jogszabályi előírásai, és a távhőszolgáltatás sajátosságaira tekintettel a szolgáltatás biztonságának,
a fogyasztók érdekeinek védelmében, valamint más energiaellátást szabályozó jogszabályi előírásokkal való összhang
biztosítása érdekében külön törvény, a Tszt.2. határozza meg a távhőszolgáltatás speciális szabályait.
A távhőszolgáltatás biztosítása tehát olyan helyi közfeladat, amely törvényi szabályozás alatt áll. Erre tekintettel
az önkormányzat rendeletalkotási szabadsága korlátozott, a képviselő-testületet csak a törvény felhatalmazása
alapján, a törvények keretei között illeti meg a szabályozás joga.
A települési önkormányzat rendeletalkotási hatáskörébe tartozó szabályozási tárgyköröket a Tszt.2. 6. § (2) bekezdése,
valamint 52. § (2) bekezdése határozza meg, a 60. § (3) bekezdése kifejezetten kimondja azt is, hogy
a képviselő-testület e szabályok keretei között alkot rendeletet.
A Tszt.2. 6. § (2) bekezdés c) pontja alapján a képviselő-testület arra rendelkezik felhatalmazással, hogy rendeletében
kijelölje azokat a területeket, ahol területfejlesztési, környezetvédelmi és levegőtisztaság-védelmi szempontok
alapján a távhőszolgáltatás fejlesztése célszerű. A Tszt.2. rendeletalkotási felhatalmazást tartalmazó rendelkezései
alapján a képviselő-testületnek arra nincs felhatalmazása, hogy rendeletében kötelezővé tegye a távhőszolgáltatás
igénybevételét és megtiltsa a közüzemi szerződés felmondását. A távhőszolgáltatás – különösen a lakossági felhasználók tekintetében – természetes monopolhelyzetet élvező
szolgáltatás, ezért a távhőszolgáltatás szabályozásában kitüntetett szerepe van a fogyasztók védelmének.
Amint arra a Tszt.2. indoklása is rámutat, a fogyasztóvédelem egyik fontos eleme a szolgáltatás igénybevevőjének
az a joga, hogy a közüzemi szerződést felmondhatja. Ezért a Tszt.2. a felhasználó jogaként szabályozza az általános
közüzemi szerződés felmondását, azzal, hogy a 38. §-a részletesen szabályozza a felmondás feltételeit, ezzel biztosítva
azt, hogy a szerződés felmondása más felhasználók jogait ne korlátozza, azok tulajdonában kárt ne okozzon, illetőleg
ne veszélyeztesse a szolgáltatói és a felhasználói rendszer zavartalan működését. A Tszt.2. ugyanezen §-a lehetőséget
ad a törvényi feltételek betartása mellett, távhővel ellátott épületben, épületrészben a távhőszolgáltatás
igénybevételének megszüntetésére is.” (ABK 2009. február, 147, 150.; 151, 153.; 2009. május, 580, 582–583.)
Az Alkotmánybíróság tehát korábbi határozataiban a Tszt. rendelkezései alapján megállapította, hogy
a távhőszolgáltatás biztosítása olyan helyi közfeladat, amely törvényi szabályozás alatt áll, s ezért a helyi önkormányzat
képviselő-testületét csak a törvény felhatalmazása alapján, a törvények keretei között illeti meg a szabályozás joga.
A Tszt. rendelkezései alapján a képviselő-testületnek nincs arra felhatalmazása, hogy rendeletében kötelezővé tegye
a távhőszolgáltatás igénybevételét és megtiltsa a közüzemi szerződés felmondását.
2. Az Ör. 17/A–17/B. §-ai a távfűtésről történő leválást szabályozzák. Ezen belül az Ör. 17/A. § (3) bekezdése a közüzemi
szerződés felmondásának feltételeit határozza meg. Az Ör. 17/A. § (4) bekezdése a felhasználót kötelezi arra, hogy
a szerződés felmondásához szükséges hozzájárulásokat beszerezze, s erről a távhőszolgáltató részére felelős
nyilatkozatot tegyen. Az Ör. 17/B. § (1) bekezdése az általános közüzemi szerződés módosítására vonatkozó törvényi
feltételeket [Tszt. 38. § (5) bekezdés] az egyedi közüzemi szerződésre is kiterjeszti, ezáltal korlátozva az egyedi
közüzemi szerződés módosításának lehetőségét. Az Ör. 17/B. § (4)–(5) bekezdése az épületrész leválását köti
feltételekhez: munkálatok elvégzéséhez, illetve e munkálatokról terv és műszaki leírás készíttetéséhez, melyek
költségeit a felhasználóra hárítja. Az Ör. 17/A–17/B. §-a tehát a távhő felhasználói számára olyan kötelezettségeket, illetve feltételeket állapít meg,
amelyek megnehezítik a távfűtésről történő leválást, illetve a közüzemi szerződés módosítását, ezáltal korlátozza
a hőellátó rendszerek kialakítását, illetve átalakítását. Az Alkotmánybíróság 59/2009. (V. 22.) AB határozatában megállapította: „A Tszt. fentiekben hivatkozott 6. §
(2) bekezdése, 52. § (2) bekezdése, illetve 60. § (3) bekezdése alapján a helyi képviselő-testületnek nincs felhatalmazása
arra, hogy rendeletében a hőellátó rendszerek kialakítását, átalakítását korlátozza, s az érintettek számára
távhőszolgáltatás igénybevételét tegye kötelezővé.” (ABK 2009. május, 580, 583.) Erre figyelemmel az Ör.
17/A–17/B. §-ai, melyek a távhő felhasználói számára megnehezítik a távfűtésről történő leválást, valamint a közüzemi
szerződés módosítását, s ilyenformán kötelezettséget teremtenek a távhőszolgáltatás igénybevételére, ellentétesek
a Tszt. 38. §-ával, mely a felhasználó jogaként szabályozza az általános, illetve az egyedi közüzemi szerződés
felmondását, a távhőszolgáltatás vételezésének megszüntetését. Ezért az Alkotmánybíróság megállapította, hogy
az Ör.-nek a Tszt. szabályaival ellentétes 17/A–17/B. §-ai az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésébe ütköznek, s erre
figyelemmel az Ör. e rendelkezéseit megsemmisítette. 3. Az Ör. 18. §-ának a hivatalvezető által támadott (6) bekezdése szerint a „távhőszolgáltatás fejlesztésére kijelölt
területek határán belül, – amelyeket a 4. sz. melléklet tartalmaz – minden új létesítmény kialakításakor, vagy a már
meglévő energiaellátó rendszer átalakításakor a levegő védelmével kapcsolatos egyes szabályokról szóló 21/2001.
(II. 14.) Korm. rendelet rendelkezései alapján a helyi emisszióval nem járó rendszereket kell alkalmazni.”
Az Ör. e rendelkezése szinte szó szerint megegyezik azzal a helyi önkormányzat által alkotott rendelkezéssel, amelyet
az Alkotmánybíróság 59/2009. (V. 22.) AB határozatában (ABK 2009. május, 580.) magasabb szintű jogszabályba (Tszt.)
ütközés miatt az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése alapján megsemmisített. E korábbi határozatában
az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a helyi önkormányzat nem kapott felhatalmazást arra, hogy rendeletében
bizonyos energiaellátó rendszerek, így például a helyi emisszióval nem járó rendszerek alkalmazását kötelezővé tegye.
Az Alkotmánybíróság arra is rámutatott, hogy a helyi emisszióval nem járó energiaellátó rendszerek alkalmazására való
kötelezés elsősorban a távhőszolgáltatás igénybevételére vonatkozó kötelezettséget tartalmaz, hiszen a távhővel
ellátott területeken gyakorlati okokból legtöbbször egyedül a távhőszolgáltatás képez helyi emisszióval nem járó
hőenergia-ellátást. Mindezek alapján az Ör. 18. § (6) bekezdése, amely meghatározott, távhővel ellátott területen helyi
emisszióval nem járó rendszerek, s közvetve távfűtés igénybevételére kötelez, ellentétes a Tszt. 38. §-ában foglalt
rendelkezéssel, mely a felhasználó jogaként állapítja meg a közüzemi szerződés felmondását, a távhőszolgáltatás
igénybevételének megszüntetését. Ezért az Ör.-nek a Tszt.-vel ellentétes 18. § (6) bekezdése az Alkotmány 44/A. §
(2) bekezdésébe ütközik, s erre figyelemmel az Alkotmánybíróság az Ör. e rendelkezését megsemmisítette.
Mivel az Alkotmánybíróság az Ör. 17/A. § (3)–(4) bekezdése, 17/B. § (1) és (4)–(5) bekezdése, valamint 18. §
(6) bekezdése alkotmányellenességét a fentiek alapján megállapította – állandó gyakorlatának megfelelően –
az indítványokban felhívott további alkotmányi rendelkezéssel [az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével] fennálló
ellentétet már nem vizsgálta. [61/1997. (XI. 19.) AB határozat, ABH 1997, 361, 364.; 16/2000. (V. 24.) AB határozat, ABH
2000, 425, 429.; 56/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2001, 478, 482.; 35/2002. (VII. 19.) AB határozat, ABH 2002, 199,
213.; 4/2004. (II. 20.) AB határozat, ABH 2004, 66, 72.; 9/2005. (III. 31.) AB határozat, ABH 2005, 627, 636.].
Az Ör. megsemmisített rendelkezései az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 42. § (1) bekezdése
alapján e határozatnak a Magyar Közlönyben történő közzététele napján vesztik hatályukat.
Budapest, 2009. december 15. Dr. Balogh Elemér s. k., Dr. Bragyova András s. k.,
alkotmánybíró alkotmánybíró