text:
2016. XIII. törvény az uniós vámjog végrehajtásáról.
Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, valamint
az  ennek végrehajtására kiadott európai uniós jogi aktusok rendelkezéseiből eredő nemzeti feladatok ellátása érdekében,
az Európai Unió belső piacának működése, valamint a vámbevételek biztosítása céljából, figyelembe véve az uniós vívmányokat,
az Országgyűlés a következő törvényt alkotja:
ELSŐ RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK I. FEJEZET
A TÖRVÉNY HATÁLYA
1. § (1) Az uniós vámjogot – annak elsőbbsége mellett – az e törvényben foglaltak figyelembevételével kell végrehajtani.
 (2) E  törvényt, valamint a  Magyarországon alkalmazásra kerülő – behozatali vagy kiviteli eljárásra vonatkozó  –
nemzetközi szerződések rendelkezéseit kell alkalmazni az  európai uniós jog által nem szabályozott kérdésekben
az  e  törvény hatálya alá tartozó területen folytatott nemzetközi áruforgalommal kapcsolatos ügyekben, ha
az a vámhatóság hatáskörébe tartozik.
(3) E törvény területi hatálya – a (4) bekezdésben meghatározott kivételekkel – Magyarország területére terjed ki.
 (4) E törvény területi hatálya szempontjából nemzetközi szerződés alapján
a) külföldön létesített magyar vámhivatalt Magyarország területén működőnek,
b) Magyarország területén külföldi vámhatóság által létesített szolgálati helyet Magyarország területén kívül
működőnek
kell tekinteni. (5) E  törvény személyi hatálya – a  III. Fejezetben meghatározott kivétellel – a  vámhatóságra és az  Uniós Vámkódex
létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban:
Vámkódex) hatálya alá tartozó személyre terjed ki – ha rájuk a  magyar jog irányadó –, ideértve a  Polgári
Törvénykönyvről szóló törvényben (a továbbiakban: Ptk.) meghatározott valamennyi szervezeti formát is.
2. § (1) Ha a  Vámkódex 5.  cikk 2.  pontja szerinti vámjogszabályok (a  továbbiakban: vámjogszabályok) valamely eljárási
kérdésben nem rendelkeznek, vámigazgatási eljárásokban a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános
szabályairól szóló törvény (a továbbiakban: Ket.) rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) A  Ket. végrehajtásról szóló rendelkezései, továbbá az  eljárás megindítására, az  ügyintézési rendelkezésre,
elektronikus irat előterjesztése esetén az ügyintézési határidő kezdetére vonatkozó szabályai az e  törvény hatálya
alá tartozó eljárásokban nem alkalmazhatók.
(3) Ha az  ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az  eljárás más szerv hatáskörébe
tartozik, vagy az ügyben eljáró adó- és vámhatóságnak az adott üggyel szorosan összefüggő más hatósági döntése
nélkül megalapozottan nem dönthető el, a  vámhatóság az  eljárást felfüggeszti. Ha a  más szerv előtti eljárás
megindítására az  ügyfél jogosult, erre őt a  vámhatóság megfelelő határidő kitűzése mellett felhívja. Ha az  ügyfél
a felhívásnak nem tesz eleget, a vámhatóság az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
(4) Az e törvény hatálya alá tartozó eljárásokban az eljáró vámhatóság vezetője az ügyintézési határidőt annak letelte
előtt kivételesen indokolt esetben egy alkalommal meghosszabbíthatja. A  meghosszabbítás időtartama – ha
e  törvény eltérően nem rendelkezik – legfeljebb 30  nap. A  határidő meghosszabbításáról rendelkező végzésben
a határidő-hosszabbítás indokait meg kell jelölni.
(5) Ha a  vámhatóság a  vámigazgatási eljárásban az  előírt határidőn belül nem hoz határozatot, az  nem jár azzal
a következménnyel, hogy az ügyfelet megilleti a kérelmezett jog gyakorlása.
A törvényt az Országgyűlés a 2016. március 30-i ülésnapján fogadta el.
(6) Az  egyéb terhekre a  vámra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, ha azok kiszabását, illetve beszedését
jogszabály a vámhatóság hatáskörébe utalja.
(7) Ha vámjogszabály az áru tulajdonosáéhoz hasonló rendelkezési jogot említ, a rendelkezési jog tekintetében a Ptk.
rendelkezéseit kell alkalmazni.
(8) A  postai küldemények vámeljárás alá vonásának részletes szabályait az  adópolitikáért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) rendeletben állapítja meg.
II. FEJEZET
ÉRTELMEZŐ RENDELKEZÉSEK 3. § E törvény alkalmazásában
 1. adószabályok: adót, adófizetési kötelezettséget, költségvetési támogatást a  központi költségvetés javára
megállapító törvények,
 2. egyéb terhek: valamennyi olyan, az áru behozatalához kapcsolódó fizetési kötelezettség, amelynek kiszabása,
beszedése, ellenőrzése a  vámhatóság hatáskörébe tartozik, így különösen a  jövedéki adó, az  általános
forgalmi adó, a regisztrációs adó, energiaadó,
3. jövedéki termék: a  jövedéki adóról és a  jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló
törvényben (a továbbiakban: Jöt.) ekként meghatározott termék,
4. postai küldemény: a  952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az  Uniós Vámkódex egyes
rendelkezéseire vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2015. július 28-i
2446/2015/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (a  továbbiakban: FJA) 1.  cikk 24.  pontja szerinti
küldemény,
5. tartozás: a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal (a  továbbiakban: NAV) által az  adós részére közölt és az  adós által
– engedély nélkül – határidőre meg nem fizetett összeg,
6. ügyfél: az  a  személy, akit a  vámjogszabályok alapján jogok illetnek meg, illetve kötelezettségek terhelnek,
ügyfélnek kell tekinteni továbbá e feladata ellátása során a vagyonfelügyelőt, a felszámolót és a végelszámolót is,
7. vámhiány: a  jogszerűen keletkezett vám és egyéb terhek és az  azoknál kisebb értékben tévesen kiszabott
vám és egyéb terhek különbözete, továbbá a  jogszerűen keletkezett, ki nem szabott vám és egyéb terhek
összege, ha az nem abból eredt, hogy a vámhatóság jogszabályt sértett, vagy a rendelkezésre álló adatokat
helytelenül értékelte, ide nem értve az ellenőrzés nélküli elfogadás esetét, a vámigazgatási bírság kiszabása
szempontjából vámhiánynak minősül továbbá a  szabályok be nem tartása miatt lefoglalt és elkobzott
termékek esetében a  keletkezett behozatali vámok, valamint a  kapcsolódó egyéb terhek összege, továbbá
a 85. § (7) bekezdése alapján megállapított egyéb teher különbözete,
8. vámhivatal: a  NAV megyei (fővárosi) adó- és vámigazgatóságai és azok kirendeltségei, valamint a  Kormány
rendeletében meghatározott igazgatóságok,
9. vámigazgatási eljárás: a  vámhatóság által a  vám- és egyéb jogszabályok rendelkezéseinek érvényesítése
érdekében ügyféli kérelemre vagy hivatalból végzett cselekmények összessége,
10. vámszerv: a NAV vámigazgatási feladatot is ellátó szerve.
MÁSODIK RÉSZ
AZ EURÓPAI UNIÓ VÁMJOGÁNAK VÉGREHAJTÁSA III. FEJEZET
A VÁMJOGSZABÁLYOK ALKALMAZÁSI KÖRE, A VÁM KÜLDETÉSE ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. A Vámkódex 5. cikkéhez 4. § (1) A  Vámkódex 5.  cikk 1.  pontja szerinti vámhatóság alatt Magyarország tekintetében a  NAV-ot és jogszabályban
a vámjogszabályok alkalmazására hatáskörrel rendelkező más hatóságot kell érteni.
(2) A  Vámkódex 5.  cikk 4.  pontjában szereplő, nemzeti jog által elismert ügyleti képességgel rendelkező nem jogi
személy személyegyesülés az  egyéni cég, a  szakcsoport, a  polgári jogi társaság, a  társasház, a  társasüdülő,
a társasgarázs, az építőközösség és minden más, jogi személyiséggel nem rendelkező személyi egyesülés.
(3) A  Vámkódex 5.  cikk 31.  pont a)  alpontja alkalmazásában a  természetes személynek akkor van Magyarország
területén szokásos tartózkodási helye, ha az  adott  naptári  évben – a  ki- és beutazás  napját is egész  napnak
tekintve – legalább 183 napot belföldön tartózkodott.
(4) E törvény, illetve a Vámkódex 39. cikk a) pontja alkalmazásában a kérelmező gazdasági tevékenységével összefüggő
súlyos bűncselekmény alatt a  2013. június 30-ig hatályban volt, a  Büntető Törvénykönyvről szóló 1978.  évi
IV.  törvény 216/B.  § (2)  bekezdésében, 218.  § (1)–(3)  bekezdésében, 224/A.  §-ában, 253.  § (1)–(3)  bekezdésében,
254.  §-ában, 256/A.  § (1)  bekezdésében, 258/B.  § (1)–(3)  bekezdésében, 258/C.  § (2)–(4)  bekezdésében, 258/E.  §
(2)  bekezdésében, 261/A.  § (1)–(3)  bekezdésében, 263.  § (2) és (3)  bekezdésében, 263/A.  § (1)–(3)  bekezdésében,
263/B.  § (1) és (3)  bekezdésében, 263/C.  § (1)  bekezdésében, 264.  § (1)–(3)  bekezdésében, 264/C.  §
(1)–(3) bekezdésében, 274. § (1) bekezdésében, 277/A. §-ában, 280. § (1)–(3) bekezdésében, 281. § (1) bekezdésében
és a  (3)  bekezdés a)  pontjában, 281/A.  § (1) és (2)  bekezdésében, 282.  § (1) és (2)  bekezdésében, (3)  bekezdés
b)  pontjában és (4)  bekezdésében, 282/A.  § (1)–(3)  bekezdésében, 283/A.  § (1)  bekezdésében, 283/B.  §-ában,
303.  § (1)–(4)  bekezdésében, 317.  § (1) és (4)–(7)  bekezdésében, 318.  § (1) és (4)–(7)  bekezdésében, 326.  §
(1) és (3)–(6)  bekezdésében, valamint a  XVII. Fejezetében meghatározott bűncselekményeket, illetve a  Büntető
Törvénykönyvről szóló 2012.  évi C.  törvény 176.  § (1)–(3)  bekezdésében, 178.  § (1)–(3)  bekezdésében, 182.  §
(1)–(3) bekezdésében, 183. § (1) bekezdésében, 184/B. § (1)–(3) bekezdésében, 184/C. § (1)–(3) bekezdésében, 186. §
(1)–(3) bekezdésében, 241. § (1) bekezdésében, 242. § (1) és (2) bekezdésében, 248. § (1) és (2) bekezdésében, 249. §
(1) bekezdésében, 250. § (1) és (2) bekezdésében, 290. § (1)–(4) bekezdésében, 293. § (1)–(4) bekezdésében, 295. §
(1) és (2) bekezdésében, 298. § (1), (1a) és (3) bekezdésében, 321. § (1) bekezdésében, 324. § (1) és (2) bekezdésében,
325.  § (1)–(3) és (5)  bekezdésében, 326.  § (1)–(5)  bekezdésében, 327.  § (1)–(3)  bekezdésében, 329.  §
(1)–(3)  bekezdésében, 330.  § (1) és (2)  bekezdésében, 342.  § (1)  bekezdésében, 347.  § (1) és (2)  bekezdésében,
353.  § (1)–(5)  bekezdésében, 358.  § (2)  bekezdésében, 372.  § (1) és (3)–(6)  bekezdésében, 373.  § (1) és
(3)–(6)  bekezdésében, 374.  § (1) és (3)–(6)  bekezdésében, 375.  § (1)–(5)  bekezdésében, 379.  § (1) és
(3)–(6)  bekezdésében, valamint a  XXXVIII–XLIII. Fejezetében meghatározott bűncselekményeket kell érteni. Jogi
személy gazdálkodó esetén további feltétel, hogy a fenti bűncselekmények elkövetése az engedélyezett gazdálkodó
státusz iránti kérelmet benyújtó gazdasági szereplő javára a  jogi személlyel szemben alkalmazható büntetőjogi
intézkedésekről szóló 2001. évi CIV.  törvény 1. § (1) bekezdés 2. pontjában meghatározott előny szerzését célozta
vagy eredményezte és a bűncselekményt az engedélyezett gazdálkodó státusz iránti kérelmet benyújtó gazdasági
szereplő
a) ügyvezetésre vagy képviseletre feljogosított tagja vagy tisztségviselője, felügyelőbizottságának tagja,
illetve ezek megbízottja az  engedélyezett gazdálkodó státusz iránti kérelmet benyújtó gazdasági szereplő
tevékenységi körében követte el,
b) tagja vagy alkalmazottja az  engedélyezett gazdálkodó státusz iránti kérelmet benyújtó gazdasági szereplő
tevékenységi körében követte el, és azt a vezető tisztségviselő felügyeleti vagy ellenőrzési kötelezettségének
teljesítése megakadályozhatta volna.
IV. FEJEZET
A SZEMÉLYEK VÁMJOGSZABÁLYOK SZERINTI JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI
2. A Vámkódex 6. cikkéhez 5. § A  gazdálkodó a  számítógépesített rendszerének működési zavarát köteles a  vámhatóságnak haladéktalanul
bejelenteni.
3. A Vámkódex 9. cikkéhez 6. § (1) A  vámjogszabályok és az  e  törvény hatálya alá tartozó személyek nyilvántartásba vételével és nyilvántartásával
kapcsolatos ügyben – ha e  törvény másként nem rendelkezik – a  NAV jár el. Az  adószabályok hatálya alá
tartozó tevékenységgel kapcsolatban a  vámazonosító számra (a  továbbiakban: VPID szám) történő hivatkozást
a  vámjogszabályok szerinti uniós vámazonosító számra (a  továbbiakban: EORI szám) történő hivatkozásként kell
értelmezni.
(2) Az  FJA 6.  cikk (2)  bekezdésének kivételével – az  (5)  bekezdésre figyelemmel – valamennyi, a  Vámkódex 5.  cikk
5. pontja szerinti gazdálkodónak (a továbbiakban: gazdálkodó) nem minősülő, a Vámkódex 5. cikk 4. pontja szerinti
személynek nyilvántartásba kell vetetnie magát azon esetekben, amikor a  vámhatóságok előtt elektronikus úton
vagy papír alapon vám-árunyilatkozatot, vagy a Vámkódex 22. cikke szerinti kérelmet nyújt be.
(3) A vámhatóság az FJA 4. cikke alapján az EORI nyilvántartásba vételhez szükséges adatok benyújtását elektronikus
adatfeldolgozási módtól eltérő módon a természetes személyeknek, illetve azon gazdálkodóknak engedélyezi, akik
a vámhatóság vonatkozó számítógépes rendszeréhez való közvetlen hozzáféréssel nem rendelkeznek.
(4) Az  elektronikus adatfeldolgozási módtól eltérő adatközlés a  NAV honlapján közzétett formanyomtatvány
felhasználásával történik. A vámhatóság kérheti a bejelentett adatok hitelességét bizonyító okiratok bemutatását.
(5) A  vámhatóság az  FJA 6.  cikk (2)  bekezdése alapján a  nyilvántartásba vétel mellőzésének indokoltságát az  ügy
körülményeire tekintettel alkalmanként állapítja meg.
7. § (1) A vámhatóság az FJA 7. cikk (1) bekezdés b) pontja alapján érvényteleníti az EORI számot, ha
a) az  érintett személy cégbírósági bejegyzés, törzskönyvi nyilvántartásba vétel iránti kérelmét a  cégbíróság,
illetve a  kincstár elutasította, kivéve, ha az  ügyfél igazolja a  cégbíróság elutasító végzésének kézhezvételét
követő 30  napon belül, hogy a  cégbejegyzési kérelmének elutasítását követő 8  napon belül kérelmét
ismételten benyújtotta és a bejegyzés iránti eljárás folyamatban van,
b) az érintett személy cégbejegyzési eljárását a cégbíróság megszüntette,
c) az  érintett személynek a  cégjegyzékből való törlését a  cégbíróság jogerős végzésével elrendelte, vagy
az érintett személyt a törzskönyvi nyilvántartásból törölték, valamint az egyéni vállalkozók nyilvántartásából
törölték,
d) az érintett személy által a rá irányadó szabályoknak megfelelően bejelentett székhelye nem valós cím,
e) az  érintett személy vámellenőrzése alapján hitelt érdemlően tudomást szerez arról, hogy a  bejelentett
szervezeti képviselő nem valós személy, vagy
f ) a gazdálkodónak nem minősülő személy meghal.
(2) A  vámhatóság az  EORI szám érvénytelenítéséről határozattal dönt, a  határozat elleni fellebbezést a  közléstől
számított 15  napon belül lehet előterjeszteni a  határozatot hozó vámhatósághoz. A  fellebbezést az  ügy összes
iratával a  felettes szervhez a  fellebbezés megérkezésétől számított 8  napon belül kell felterjeszteni, kivéve, ha
a  vámhatóság a  megtámadott határozatot a  fellebbezésnek megfelelően módosítja, visszavonja, kijavítja vagy
kiegészíti. A felettes szerv a fellebbezésről az iratok hozzá történő megérkezését követő 15 napon belül dönt.
(3) Ha cégbírósági bejegyzésre kötelezett ügyfél esetében az  érvénytelenítés elrendelésére az  (1)  bekezdés d) vagy
e)  pontja alapján került sor, a  vámhatóság a  határozat jogerőre emelkedésének megállapítását követő  napon
a  cégbíróság elektronikus úton történő értesítésével kezdeményezi az  EORI szám érvénytelenítésével érintett
ügyfélnyilvántartásból való törlését. Az  EORI szám (1)  bekezdés d) vagy e)  pontja szerinti érvénytelenítése
esetén, az  egyéni vállalkozók nyilvántartásában szereplő ügyfelek esetében a  vámhatóság a  jogerőre emelkedés
megállapítását követő  napon megkeresi az  egyéni vállalkozók nyilvántartását vezető szervet az  érvénytelenítés
tényének és időpontjának az  egyéni vállalkozók nyilvántartásába való bejegyzése érdekében, más, cégbírósági
bejegyzésre nem kötelezett ügyfél esetében az  érvénytelenítésről értesíti az  ügyfél nyilvántartását vezető egyéb
szervet.
(4) A  vámhatóság az  (1)  bekezdés d) vagy e)  pontjában meghatározott esetekben az  EORI szám érvénytelenítését
elrendelő határozatot hirdetményi úton közli az  ügyféllel. A  hirdetményt 15  napra a  vámhatóság internetes
honlapján közzé kell tenni. A hirdetmény tartalmazza a határozatot hozó vámhatóság megnevezését, az ügy számát
és tárgyát, az  ügyfél elnevezését, székhelyét és adószámát, valamint azt a  figyelemfelhívást, hogy a  vámhatóság
az EORI szám törléséről határozatot hozott, amelyet az ügyfél vagy képviselője a határozatot hozó vámhatóságnál
átvehet, továbbá utalást arra, hogy a  határozat nem emelkedett jogerőre. Az  e  bekezdés szerint közlendő
határozatot a hirdetmény közzétételét követő tizenötödik napon kell közöltnek tekinteni.
(5) A  vámhatóság az  EORI szám érvénytelenítését elrendelő határozatot megsemmisítő határozatról és a  határozat
jogerőre emelkedésének időpontjáról értesíti a  cégbíróságot, az  egyéni vállalkozók nyilvántartását vezető szervet
vagy az ügyfél nyilvántartását vezető egyéb szervet.
8. § (1) Az  FJA 7.  cikk (1)  bekezdés b)  pont szerinti tudomásra jutástól az  EORI szám várható érvénytelenítésével
érintett ügyfél EORI számát tartalmazó árunyilatkozat, értesítés, kérelem feldolgozását fel kell függeszteni a  7.  §
(2)  bekezdése szerinti, az  érvénytelenítési eljárás során hozott határozat jogerőre emelkedéséig. A  vámhatóság
a másodfokú döntés jogerőre emelkedésének megállapítását követő napon intézkedik
a) a felfüggesztés lezárásáról, ha az EORI szám érvénytelenítését elrendelő határozatot megsemmisítették,
b) az árunyilatkozat, értesítés és kérelem elutasításáról, ha az EORI szám érvénytelenítését helyben hagyták.
(2) Az  EORI szám érvénytelenítésére irányuló kérelemre vagy hivatalból induló eljárás során az  EORI szám
érvénytelenítésére vonatkozó határozat akkor hozható meg, ha az  adott EORI számon nyilvántartott ügyfél
vonatkozásában az  FJA 7.  cikk (1)  bekezdés b)  pontja szerinti tudomásra jutás vagy az  érvénytelenítésre irányuló
kérelem befogadása előtt indult vámigazgatási eljárások lezárulnak, a  vámhatóság az  esedékes vám és egyéb
terhek megfizetésére vonatkozó kötelezettségeket előírja a  folyószámlán, és a  lejárt tartozások beszedése iránti
intézkedéseket végrehajtja.
(3) Az EORI szám érvénytelenítése az adószabályok szerinti VPID számként való alkalmazást közvetlenül nem szünteti
meg. A VPID számként való alkalmazás megszüntetését a NAV az adóigazgatási eljárások lezárását és az adótartozás
beszedését követően végezheti el.
4. A Vámkódex 12. cikkéhez 9. § (1) Vámtitok a vámjogszabályok alkalmazásával összefüggő feladatai elvégzése során a vámhatóság tudomására jutott
minden információ, függetlenül annak megjelenési formájától.
(2) A  vámhatóság, valamint alkalmazottja, volt alkalmazottja, az  ellenőrzésbe vagy az  eljárásba bevont minden más
személy a feladatai ellátása során tudomására jutott minden, jogszabály által védett titkot köteles megőrizni.
10. § (1) A  vámhatóság feladatának ellátásához, valamint a  tudomására jutott információk ellenőrzéséhez, a  személy és
az áru azonosítása érdekében a következő nyilvántartásokból igényelhet adatot:
a) a  személy azonosítása érdekében a  természetes személy adatainak és lakcímének nyilvántartásából,
útlevélszám alapján az  útlevél-nyilvántartásból, a  cégbírósági nyilvántartásból és az  egyéni vállalkozói
nyilvántartásból,
b) az áru és gépjármű azonosításához a gépjármű-nyilvántartásból,
c) a  Vámkódex 39.  cikk a)  pontjában meghatározott feltételek ellenőrzése céljából, a  4.  § (4)  bekezdésében
meghatározott gazdasági tevékenységgel összefüggő súlyos bűncselekmény kérelmező általi elkövetésének
ténye vonatkozásában (időpont, bűncselekmény megjelölése, kiszabott büntetés és mellékbüntetés)
a bűntettesek nyilvántartásából a bűnügyi nyilvántartási rendszerről, az Európai Unió tagállamainak bíróságai
által magyar állampolgárokkal szemben hozott ítéletek nyilvántartásáról, valamint a  bűnügyi és rendészeti
biometrikus adatok nyilvántartásáról szóló törvény szerinti rendszerből,
d) a  Vámkódex 39.  cikk a)  pontjában meghatározott feltételek ellenőrzésével összefüggésben az  FJA
28.  cikk (2)  bekezdésében meghatározottak végrehajtásának biztosítása céljából, a  4.  § (4)  bekezdésében
meghatározott gazdasági tevékenységgel összefüggő súlyos bűncselekmény elkövetésének gyanúja
miatt a  kérelmezővel szemben indult büntetőeljárás vonatkozásában (eljáró szerv megjelölése, tagállam,
az  eljárás kezdő időpontja) a  büntetőeljárás alatt állók nyilvántartásából, a  bűnügyi nyilvántartási
rendszerről, az Európai Unió tagállamainak bíróságai által magyar állampolgárokkal szemben hozott ítéletek
nyilvántartásáról, valamint a  bűnügyi és rendészeti biometrikus adatok nyilvántartásáról szóló törvény
szerinti rendszerből,
e) egyéb jogszabályi felhatalmazás alapján az abban meghatározott nyilvántartásokból.
 (2) A  vámhatóság megkeresésére a  hitelintézet a  vámérték valódiságának, a  vámtartozás, valamint az  egyéb terhek
befizetésének ellenőrzéséhez pénzforgalmi adatokat térítésmentesen szolgáltat.
 (3) A  vámhatóság a  személyi adat- és lakcímnyilvántartás szervétől természetes személyazonosító adatokkal vagy
a személyi adat- és lakcímnyilvántartás szerve által képzett kapcsolati kóddal vehet át adatokat.
 (4) A  vámtitkot a  hivatalos statisztikai szolgálathoz tartozó szervek statisztikai célra felhasználhatják, ha a  titoktartási
kötelezettség megtartását a  feldolgozás során biztosítják és – ha a  statisztikáról szóló törvény másként nem
rendelkezik – azt a későbbi egyedi azonosításra alkalmatlanná teszik.
11. § (1) A vámhatóság megkeresésre vagy hivatalból tájékoztatja a vámtitokról
a) a nemzetbiztonsági szolgálatokat törvényben meghatározott feladataik ellátása céljából,
b) a  rendőrségről szóló törvényben meghatározott belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési feladatokat ellátó
szervet és a terrorizmust elhárító szervet törvényben meghatározott feladatai ellátása érdekében,
c) az ügyészt, valamint a nyomozó hatóságot törvényben meghatározott feladatai ellátása céljából,
d) a bíróságot az igazságszolgáltatási tevékenysége ellátása céljából,
e) engedélyezési, ellenőrzési, felügyeleti, nyilvántartási, hitelesítési és piacfelügyeleti feladataik ellátása céljából,
ea) a nemzeti külkereskedelmi államigazgatási szervet,
eb) a kábítószer-prekurzorok kivitelének és behozatalának engedélyezésére kijelölt hatóságot,
ec) a nemesfémvizsgáló és -hitelesítő hatóságot,
ed) a közraktározás-felügyeleti hatóságot,
ee) az  Európai Unióba irányuló faanyag-behozatal FLEGT engedélyezési rendszerével kapcsolatos
feladatok ellátására kijelölt hatóságot,
ef ) a piacfelügyeleti hatóságot,
eg) a mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szervet,
eh) a piaci árinformációs rendszert működtető szervet,
ei) a környezetvédelmi és természetvédelmi hatóságokat,
ej) az élelmiszerlánc-felügyeleti szervet,
ek) a borászati hatóságot,
el) az  egyes árukra vagy országokra vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyezésre, felügyeletre
kijelölt hatóságot,
f ) az agrárpolitikáért felelős minisztert az agrárrendtartással és a piacvédelmi elemzéssel összefüggő feladatok
ellátása céljából,
g) a minisztert, ha a tájékoztatás jogszabályban meghatározott feladata ellátásához szükséges,
h) az  egészségügyért felelős minisztert, illetve a  külpolitikáért felelős minisztert ellenőrzési feladatai ellátása
céljából,
i) a  kereskedelemért felelős minisztert és a  külgazdasági ügyekért felelős minisztert vámpolitikai,
kereskedelempolitikai elemzési célokból összesített adatokról,
j) a  kereskedelemért felelős minisztert dömping- és szubvencióellenes, piacvédelmi elemzési célokból,
valamint az  igazságügyért felelős minisztert az  Európai Unió felé fennálló kötelezettség teljesítése céljából
ezen intézkedésekkel kapcsolatos adatokról,
k) az Állami Számvevőszéket, továbbá a Kormány által kijelölt belső ellenőrzési szervet a hatáskörükbe tartozó
ellenőrzések lefolytatása céljából,
l) a Magyar Nemzeti Bankot a fizetési mérleg összeállítása céljából,
m) a Központi Statisztikai Hivatalt statisztikai célból,
n) a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatalt az  energiastatisztikai adatok összeállítása érdekében,
valamint az engedélyesként nyilvántartott gazdálkodók adatairól, hatósági feladatainak ellátása céljából,
o) a  kőolaj, kőolajtermék és földgáz biztonsági készletezésével összefüggő feladatokat ellátó szervezetet
e feladatainak ellátása céljából,
p) a  közös jogkezelést végző szervezeteket a  szerzői jogi törvényben meghatározott igény érvényesítésével
összefüggő feladatok ellátása céljából,
q) a hagyatéki eljárásban eljáró közjegyzőt a közjegyzői hatáskörbe tartozó eljárás során és annak lefolytatása
céljából,
r) a  Magyar Export-Import Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaságot és a  Magyar Exporthitel Biztosító
Zártkörűen Működő Részvénytársaságot az  áruk, szolgáltatások és anyagi értéket képviselő jogok
kereskedelmi forgalomban történő kiviteli tevékenység folytatására jogosultnak az  általa igénybe vehető
szolgáltatásokról történő tájékoztatása céljából,
s) a közlekedési hatóságot az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló,
2015. november 24-i 2447/2015/EU bizottsági rendelet (a továbbiakban: VA) 28. cikk (3) bekezdése és 30. cikk
(2) bekezdése szerinti feladatok ellátása céljából.
(2) A  vámtitokról való tájékoztatás azon adatokra terjedhet ki, amelyek kezelésére az  (1)  bekezdés szerinti szervek
jogosultak.
(3) A  vámtitok körébe tartozó adatok az  Európai Unió és tagállamainak szervei részére a  vámjogszabályok, valamint
az e törvényben foglaltak alapján adhatók át.
(4) A vámtitok körébe tartozó adatok harmadik ország hatósága részére a vonatkozó, közigazgatási hatóságok közötti
kölcsönös vámügyi segítségnyújtás tekintetében irányadó nemzetközi szerződésekben, valamint az  e  törvényben
foglaltak alapján adhatók át.
(5) A  vámhatóságok együttműködésére vonatkozó nemzetközi szerződések alapján harmadik országba továbbított,
természetes személlyel kapcsolatba hozható egyedi adatok kizárólag az  információs önrendelkezési jogról és
az információszabadságról szóló törvényben foglaltak betartásával továbbíthatók.
(6) Az adatok átadásáról az érintettet kérelmére az adatvédelemre vonatkozó törvény szabályai szerint tájékoztatni kell.
 (7) A  vámtitkot képező, személyes adatnak nem minősülő egyedi adatok adatfeldolgozási technikával kezelhetők és
továbbíthatók, ha az adatbiztonság feltételeinek a fogadó állam eleget tesz.
12. § (1) A vámhatóság és
a) a 11. § (1) bekezdés e) pont ea)–ee) alpontjában meghatározott hatóságok, továbbá az e) pont ef ) alpontja
szerinti hatóság közül a  gazdasági célú felhasználásra szánt egyes termékek (berendezések, készülékek,
gépek és rendszerek), illetve a  kötelező hitelesítés körébe tartozó egyes mérőeszközök piacfelügyeletére
kijelölt hatóság, valamint az  e)  pont el)  alpontja szerinti hatóság a  vámeljárásokhoz, az  áruk nemzetközi
forgalmának ellenőrzéséhez köthető,
b) a  mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szerv az  engedélyezési, a  bizonylatolási és
export-visszatérítési,
c) az egyes tagállamok vámhatóságai a vámunióból eredő,
közös feladataik teljesítése érdekében – ha az  adatvédelem technikai feltételei biztosítottak – adatkezeléseiket
összekapcsolva egyedi adatkezelést végezhetnek.
(2) A  11.  § (1)  bekezdés r)  pontja szerinti adatigénylés teljesítését az  érintett a  vámhatósághoz intézett, írásban vagy
elektronikus úton tett nyilatkozatban megtilthatja.
(3) Az adatigénylés teljesítésének a (2) bekezdés szerinti megtiltása esetén a vámhatóság a 11. § (1) bekezdés r) pontja
szerinti adatigénylés teljesítését megtagadja.
(4) Ha az  érintett a  11.  § (1)  bekezdés r)  pontja szerinti adatigénylés teljesítését követően tiltja meg az  adatainak
továbbítását, a vámhatóság a nyilatkozat megtételét követő, további adatigénylés teljesítését megtagadja és értesíti
a Magyar Export-Import Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaságot és a Magyar Exporthitel Biztosító Zártkörűen
Működő Részvénytársaságot az adattovábbítás megtiltásáról.
13. § (1) Az ügyfél jogosult a saját forgalmára vonatkozó adatok lekérésére.
 (2) Piackutatásra vagy egyéb célra díjfizetés ellenében adható át olyan forgalmi adat, amely személlyel nem
azonosítható, azonban nem adható át adat stratégiai termékekről, így különösen az  állami tartalék célú
áruforgalomról, a nemzetbiztonsági és honvédelmi célú áruforgalomról, továbbá ha a forgalmazásban az exportőr,
importőr vagy gyártó száma háromnál kevesebb. A fizetendő díj mértékének meghatározó szempontjait a miniszter
rendeletben állapítja meg.
(3) A  vámtitok megőrzésének kötelezettsége nem áll fenn abban az  esetben, ha a  pénzügyi információs egységként
működő hatóság a  pénzmosás és a  terrorizmus finanszírozása megelőzéséről és megakadályozásáról szóló
törvényben meghatározott feladatkörében eljárva vagy külföldi pénzügyi információs egység írásbeli
megkeresésének teljesítése céljából közvetlen hozzáféréssel lekérdez vagy írásbeli megkeresés útján kér
vámtitoknak minősülő adatot a vámhatóságtól.
5. A Vámkódex 15. cikkéhez 14. § (1) A  vámhatóság kérésének módja lehet írásbeli vagy szóbeli közlés, valamint a  vámhatóság informatikai rendszere
által küldött elektronikus üzenet.
(2) A  rendelkezésre bocsátott eredeti okmányokról bevonásuk előtt a  vámalakiságok elvégzésében vagy
a vámellenőrzésekben közvetve vagy közvetlenül érintett személy saját költségére másolatot készíthet.
(3) Ha a  vámellenőrzésekben közvetve vagy közvetlenül érintett személy kéri, a  vámhatóság az  eredeti okmányok
helyett e személy által készített és általa az eredetivel egyezőként elismert másolatot veszi át, ha azt a vámhatóság
a tényállás tisztázásához elégségesnek ítéli.
15. § (1) Ha a vámhatóság kérését elektronikus úton juttatja el az általa e célra működtetett elektronikus rendszeren keresztül
a  pénzügyi intézmény, a  pénzforgalmi intézmény és a  befektetési vállalkozás részére, a  megkeresés, illetve annak
teljesítése tekintetében az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII.  törvény (a  továbbiakban: Art.) rendelkezéseit kell
alkalmazni.
(2) Ha a vámellenőrzésekben közvetve vagy közvetlenül érintett személy a vámhatóság részére a vámalakiságok vagy
vámellenőrzések végrehajtásához szükséges segítséget nem adja meg, vagy a vámhatóság kérésére az okmányokat
vagy információkat nem, vagy nem az előírt határidőn belül, vagy nem megfelelő formában bocsátja rendelkezésre,
a vámhatóság a szükséges segítséget, okmányokat, információt – e személy költségére – szakértővel elkészíttetheti.
16. § (1) A  vámhatóság a  vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 2009. november 16-i
1186/2009/EK tanácsi rendelet (a  továbbiakban: vámmentességi rendelet) 107.  cikke alapján történő vámmentes
üzemanyag-behozatal esetén a vámmentességi rendelet 110. cikk (1) bekezdése szerinti kötelezettség ellenőrzése,
valamint a  vámmentességi rendelet 110.  cikk (2)  bekezdése szerinti vámfizetési kötelezettség teljesítésének
biztosítása érdekében a szabad forgalomba bocsátás vámeljárás alanyát kötelezheti a természetes személyazonosító
adatai, továbbá a  gépjármű belépésének és – ha történt ilyen – a  kilépésének időpontjára, rendszámára,
üzemmódjára vonatkozó adatok szolgáltatására.
(2) A  vámhatóság a  vámhatáron át lebonyolódó áru- és utasforgalom ellenőrzése során, érkező légi járat esetén
az utasok repülésre történő bejelentkezése befejezésének időpontjától, induló légi járatok esetén a járatra történő
utasfelvétel megkezdése előtt egy órával a  légiközlekedésről szóló törvény alapján jogosult a  személyszállítást
végző légi fuvarozótól, a légiközlekedésről szóló törvényben meghatározott utas-nyilvántartási adatokat kérni.
(3) A  vámhatóságnak a  (2)  bekezdés szerint kapott adatokat az  átvételüktől számított 24 óra elteltével törölnie kell,
kivéve, ha megállapítást nyer, hogy azokra a vámhatóságnak a bűnüldözési feladatai végrehajtásához szüksége van.
6. A Vámkódex 16. cikkéhez 17. § A  vámhatóság és a  gazdálkodók elektronikus rendszerében tárolt adatokat, illetve azok bármilyen módosítását
az adatok keletkezésének, illetve módosításának évétől számított tíz évig kell megőrizni.
7. A Vámkódex 18. cikkéhez 18. § (1) Más tagállamban letelepedett és a  Vámkódex 39.  cikk a)–d)  pontjában megállapított feltételeknek megfelelő
személy vámjogi képviselőként való, a Vámkódex 18. cikk (3) bekezdése szerinti eljárásához
a) érvényes engedélyezett gazdálkodói engedély, vagy a  Vámkódex 39.  cikk a)–d)  pontjában megállapított
feltételeknek való megfelelésről a letelepedés helye szerinti vámhatóság által kiadott igazolás bemutatása és
b) a NAV által kiadott adószám, vagy a letelepedés helye szerinti tagállam által kiadott közösségi adószám
szükséges.
(2) Magyarországon letelepedett és a  Vámkódex 39.  cikk a)–d)  pontjában megállapított feltételeknek megfelelő
személy más tagállamban vámjogi képviselőként való, a  Vámkódex 18.  cikk (3)  bekezdése szerinti eljárásához
igazolásként az  érvényes engedélyezett gazdálkodói engedély vagy a  Vámkódex 39.  cikk a)–d)  pontjában
megállapított feltételeknek való megfelelésről a vámhatóság által kiadott igazolás szolgál.
19. § (1) Magyarországon a Vámkódex 18. cikk (3) bekezdés alapján a Vámkódex 5. cikk 6. pontja szerinti, Magyarországon
letelepedett vámjogi képviselőként – a (2) és (3) bekezdés kivételével – a Vámkódex 38. cikk (2) bekezdés a) pontja
szerinti engedéllyel rendelkező gazdálkodó, továbbá vámtanácsadó vagy vámügynökség járhat el. E §-t a Vámkódex
18. § (4) bekezdése alapján az Európai Unió vámterületén nem letelepedett vámjogi képviselőre is alkalmazni kell.
(2) A  vámhatóság előtt a  Vámkódex 22.  cikk (1)  bekezdése szerinti kérelem benyújtása során a  megbízó érdekében
vámjogi képviselőként a  Vámkódex 18.  cikk (3)  bekezdése alapján a  38.  cikk (2)  bekezdés a)  pontja szerinti
engedéllyel rendelkező gazdálkodó, továbbá vámtanácsadó járhat el.
(3) A vámügyekben biztosított jogorvoslati jog gyakorlása során az ügyfelet a Vámkódex 18. cikk (3) bekezdése alapján
a  38.  cikk (2)  bekezdés a)  pontja szerinti engedéllyel rendelkező gazdálkodó, továbbá vámtanácsadó, valamint
ügyvéd, jogtanácsos, ügyvédi iroda, európai közösségi jogász is képviselheti.
8. A Vámkódex 19. cikkéhez 20. § (1) A vámjogi képviseletre vonatkozóan állandó meghatalmazás vagy megbízás is adható. Az állandó meghatalmazás
vagy megbízás a  vámhatóság előtti eljárásban akkor érvényes, ha azt az  ügyfél vagy a  képviselője a  vámhatóság
által rendszeresített – a NAV honlapján közzétett – formanyomtatvány alkalmazásával jelenti be.
(2) Ha az  állandó meghatalmazást vagy megbízást, illetve annak megszűnését a  képviselő jelenti be, a  vámhatóság
a  bejelentésről a  meghatalmazót vagy megbízót írásban értesíti. A  megbízó az  állandó meghatalmazás vagy
megbízás visszavonását, felmondását haladéktalanul köteles bejelenteni a  vámhatósághoz, illetve a  képviseleti
jog megszűnését a  képviselő is bejelentheti a  vámhatóságnál. A  képviseleti jog keletkezése és megszűnése
a  vámhatósággal szemben a  vámhatósághoz történő bejelentéstől hatályos azzal, hogy a  képviseleti jog
megszűnésének bejelentése  napján a  képviselőt még a  vámhatósági iratok átvételére jogosult személynek kell
tekinteni.
9. A Vámkódex 22. cikkéhez 21. § (1) Ha a Vámkódex 22.  cikke szerint a  vámjogszabályok alkalmazásához kapcsolódó, a  határozat iránti kérelmet azért
nem lehet befogadni, mert nem az  illetékes vámhivatalhoz nyújtották be, a  szóban forgó kérelmet az  ügyfél
egyidejű értesítése mellett, haladéktalanul, de legkésőbb a  kérelem megérkezésétől számított 8  napon belül
az  illetékes vámhivatalhoz át kell tenni. Ha az  illetékes vámhivatal más tagállamban található, a  kérelmet el kell
utasítani és tájékoztatni kell az ügyfelet arról, hogy melyik tagállam vámhatósága illetékes.
(2) A  vámjogszabályok eltérő rendelkezése hiányában a  papír alapon vagy elektronikus úton benyújtott kérelemre,
valamint a  vámáru-nyilatkozat, átmeneti megőrzési árunyilatkozat, belépési gyűjtő árunyilatkozat, kilépési gyűjtő
árunyilatkozat, újrakiviteli árunyilatkozat vagy újrakiviteli értesítés benyújtásával kezdeményezett eljárásban
a  vámhatóság jóváhagyó döntését vagy áruátengedésre vonatkozó döntését a  papíralapú kérelmen záradék
formájában is feltüntetheti vagy elektronikus üzenet formájában is közölheti.
(3) Ha a  vámhatóság az  előírt határidőn belül nem hoz érdemi döntést, az  nem jár azzal a  következménnyel, hogy
a kérelmezőt az előírt határidő leteltét követően megilleti a kérelmezett jog gyakorlása.
(4) Az iratok kézbesítése, a kézbesítési vélelem megdöntése tekintetében az Art. rendelkezéseit kell alkalmazni.
22. § (1) A  vámhatóság a  meghallgatáshoz való jog gyakorolása során az  ügyben érintett személyről, az  általa tett
nyilatkozatról és a  nyilatkozattétel során az  ügyfél által felhozott bizonyítási eszközökről kép- és hangfelvételt
készíthet. A vámhatóság által készített kép- és hangfelvétel, továbbá az abban szereplő személyes adat
a) a vámellenőrzés és az azt követő hatósági eljárás,
b) a  vámjogszabályok megsértésével összefüggésben kezdeményezett büntető- vagy szabálysértési eljárás,
vagy
c) a vámhatóság hatáskörébe tartozó közigazgatási hatósági eljárás során vagy az érintett jogainak gyakorlása
céljából használható fel.
(2) A  meghallgatáshoz való jog gyakorlásának megkezdésekor az  ügyfelet tájékoztatni kell a  kép- és hangfelvétel
készítéséről és annak törvényi feltételeiről, a felvétellel kapcsolatos megtekintési lehetőségről.
(3) A vámhatóság a kép- és hangfelvételt elektronikus adattárolási rendszerében tárolja, és a 17. § szerinti megőrzési
idő elteltével törli.
10. A Vámkódex 39. cikkéhez 23. § (1) A  vámjogszabályok és adószabályok ismételt megsértésének minősül, ha a  kérelmezővel szemben a  VA 24.  cikk
(1)  bekezdése szerint vizsgált időtartamon belül a  vámjogszabályokban és az  adószabályban foglalt, gazdasági
tevékenységével összefüggő kötelezettségeinek megszegéséért vagy elmulasztásáért együttesen tíznél
több alkalommal adóbírságot, mulasztási bírságot vagy vámigazgatási bírságot (ezen alcím alkalmazásában
a  továbbiakban együtt: bírság) jogerősen szabtak ki, és az  így kivetett bírságok együttes összege meghaladja
a kérelmező tekintetében szintén az ezen időtartamon belül keletkezett vám- és adófizetési kötelezettség 20%-át.
(2) A  vámjogszabályok és adószabályok súlyos megsértésének minősül, ha a  kérelmezővel szemben a  VA 24.  cikk
(1) bekezdése szerint vizsgált időtartamon belül
a) a  bizonylatok, könyvek, nyilvántartások meghamisításával, megsemmisítésével összefüggően jogerősen
bírságot szabtak ki, vagy
b) a  vámjogszabályokban és adószabályokban foglalt, gazdasági tevékenységével összefüggő
kötelezettségeinek megszegéséért vagy elmulasztásáért alkalmanként jogerősen 20 millió forintot
meghaladó összegű bírságot szabtak ki, és
az a) és b) pont szerint keletkezett bírságok együttes összege meghaladja a kérelmező tekintetében szintén az ezen
időtartamon belül keletkezett vám- és adófizetési kötelezettség 20%-át.
(3) A  Vámkódex 39.  cikk d)  pontja és a  VA 27.  cikk (1)  bekezdés a)  pontja szerinti gyakorlati jellegű szakértelem
teljesülését a  kérelem benyújtását megelőző legalább 3  éves időintervallumra, de legfeljebb 2004. május 1-ig
visszamenőleg kell vizsgálni.
(4) A  Vámkódex 39.  cikk d)  pontja és a  VA 27.  cikk (1)  bekezdés a)  pontja szerinti gyakorlati jellegű szakértelem
igazolásául a  kérelmező, valamint a  kérelmező alkalmazásában álló vagy a  megbízásából tevékenykedő személy
vonatkozásában elfogadható szempontokat a miniszter rendeletben állapítja meg.
(5) A  Vámkódex 39.  cikk d)  pontja és a  VA 27.  cikke (1)  bekezdés b)  pontja szerinti képzés alatt a  vámjogi szakértői
hatósági képzést és hatósági vizsgát kell érteni. A hatósági vizsga sikeres teljesítését tanúsítvány igazolja.
(6) A  vámjogi szakértői hatósági képzést lebonyolító képző szervek, valamint a  hatósági vizsga lebonyolítására
megbízással foglalkoztatható vizsgabiztosok nyilvántartását nyilvántartásba vételt végző szervezet vezeti.
(7) A vámjogi szakértői hatósági képzést lebonyolító képző szervek nyilvántartása tartalmazza a képző szerv
a) nevét, adószámát,
b) cégnyilvántartási vagy bírósági nyilvántartási számát,
c) képviselőjének nevét,
d) székhelyét, levelezési címét, és
e) telefonszámát, elektronikus elérhetőségét.
(8) A nyilvántartásba vételt végző szervezet a képző szervek nyilvántartásában szereplő adatokat a hatósági képzés és
a hatósági vizsga ellenőrzése, valamint egyéb hatósági és bírósági eljárásban történő felhasználás céljából a képző
szerv nyilvántartásból való törlését követően öt évig megőrzi.
(9) A vizsgabiztosok nyilvántartása a következő adatokat tartalmazza:
a) természetes személyazonosító adatok,
b) lakcím, levelezési cím,
c) telefonszám, elektronikus elérhetőség,
d) a felsőfokú képzettséget igazoló oklevél száma, a kiállító intézmény neve, a kiállítás kelte,
e) egyéb szakképesítések megnevezése, az  ezen képesítéseket igazoló oklevél, bizonyítvány száma, a  kiállító
intézmény neve, a kiállítás kelte,
f ) az államilag elismert, idegennyelv-tudást igazoló nyelvvizsga típusa, valamint fokozata.
(10) A  (9)  bekezdés szerinti nyilvántartásba vett vizsgabiztos neve, levelezési címe, nyilvántartási száma, valamint
hozzájárulása esetén egyéb, a nyilvántartásba vett adata nyilvános. A tárgyévben nyilvántartásba vettek nyilvános
adatait, illetve a  nyilvántartásba vett nyilvános adatokban bekövetkezett változásokat a  miniszter által vezetett
minisztérium honlapján a nyilvántartást végző szervezet évente – a tárgyévet követő év március 31-ig – közzéteszi,
továbbá a  nyilvántartásba vételt végző szervezet honlapján valamennyi nyilvántartásba vett személy nyilvános
adatait nyilvánosságra hozza.
(11) A  vizsgabiztosok nyilvántartásából törölt természetes személyek adatait a  nyilvántartásba vételt végző szervezet
a törlést követő 5 évig őrzi meg.
24. § A  VA 24.  cikk (2)  bekezdése szerinti csekély jelentőségű jogsértés vámhatósági megállapítására – a  kérelmező
jóhiszeműsége mellett – akkor kerül sor, ha a Vámkódex 39. cikk a) pontja szerinti feltétel vizsgálatakor figyelembe
vett, a  gazdálkodó vámjogszabályokban és adószabályokban foglalt, gazdasági tevékenységével összefüggő
kötelezettségeinek megszegéséért vagy elmulasztásáért kivetett bírságok együttes összege a  VA 24.  cikk
(1)  bekezdése szerint vizsgált időtartamon belül keletkezett vám- és adófizetési kötelezettségének 20%-át nem
haladja meg.
11. A Vámkódex 42. cikkéhez 25. § (1) Az  eljáró vámhivatal vámigazgatási bírságot szab ki az  alábbi tárgykörökbe tartozó, a  vámjogszabályokban
meghatározott
a) árunyilatkozat-adással, értesítéssel, okmánymegőrzéssel összefüggő,
b) vámfelügyelettel, vámellenőrzéssel kapcsolatos,
c) vámeljárásokhoz kapcsolódó,
d) vámjogszabályok alkalmazásához kapcsolódó határozatokkal összefüggő,
e) vámmentességekkel összefüggő,
f ) vámszabad területtel, tranzitterülettel összefüggő
jogsértés esetén.
(2) Ha az  (1)  bekezdés szerinti jogsértések vagy ezekkel összefüggő mulasztás eredményeként vámhiány
keletkezik, vámigazgatási bírságként – a (6) és (7) bekezdésben, a 26. § (1), (3) és (4) bekezdésében és a 27. §-ban
meghatározott kivétellel – a vámhiány összegének 50%-át kell megállapítani.
(3) Ha a  gazdálkodó az  általános forgalmi adóról szóló törvényben meghatározott, termék importjához kapcsolódó
járulékos költséget azért nem vette figyelembe a termékimport esetén fizetendő általános forgalmi adó alapjának
megállapításkor, mert az  egyúttal a  részére nyújtott szolgáltatás adóalapjául is szolgált, és ez  után a  szolgáltatást
nyújtó által rá áthárított adót megfizette vagy fizetendő adóként megállapította és bevallotta, a  jogszerűen
kiszabható és a  tévesen közölt, termékimport esetén fizetendő általános forgalmi adó ezen okból fennálló
különbözete nem minősül vámhiánynak.
(4) Ha az  (1)  bekezdés szerinti jogsértések vagy ezekkel összefüggő mulasztás eredményeként nem keletkezik
vámhiány, vámigazgatási bírságként – a  (6) és (7) bekezdésben, a 26. § (1), (3) és (4) bekezdésében és a 27. §-ban
meghatározott kivétellel –
a) az  (1) bekezdés a) pontja szerinti jogsértés esetén természetes személy esetében 100 ezer forintig, minden
más személy esetében 500 ezer forintig,
b) az  (1) bekezdés b), c) és e) pontja szerinti jogsértés esetén természetes személy esetében 125 ezer forintig,
minden más személy esetében 850 ezer forintig,
c) az  (1)  bekezdés d) és f )  pontja szerinti jogsértés esetén természetes személy esetében 150 ezer forintig,
minden más személy esetében 1 millió forintig
terjedő összeget kell megállapítani.
(5) A  (4)  bekezdés szerinti bírság kiszabásakor a  vámhatóság mérlegeli az  eset összes körülményét, az  ügyfél, illetve
eljáró képviselője, alkalmazottja, tagja vagy megbízottja magatartásának súlyát, gyakoriságát, továbbá azt, hogy
az  ügyfél, illetve eljáró képviselője, alkalmazottja, tagja vagy megbízottja az  adott helyzetben a  tőle elvárható
körültekintéssel járt-e el.
(6) Ha az  (1)  bekezdés b)  pontjában meghatározott jogsértést oly módon követik el, hogy az  Európai Unió
vámterületére jövedéki terméket szállítanak be és a  belépést követően azt nem állítják vám elé, a  vámigazgatási
bírság mértéke az árut terhelő vám és egyéb terhek összegének 200%-ával megegyező összeg, de legalább 40 ezer
forint.
(7) Ha az  EUR.1 vagy EUR-MED szállítási bizonyítványt vagy származási nyilatkozatot tartalmazó számlát a  külföldi
vámhatóság a rajta lévő adatok ellenőrzése céljából visszaküldi Magyarországra, illetve külföldi megkeresés nélkül
a  magyar vámhatóság az  előzőekben nevesített okmányokat, valamint a  „Beszállítói Nyilatkozat”-okat vizsgálat
tárgyává teszi és az  utólagos vizsgálat során az  adatok valótlannak bizonyulnak, az  exportőr vagy a  beszállító
az eladási ár, annak hiányában az áru vámhatóság által megállapított értékének egy százalékát, de legalább 50 ezer
forint, legfeljebb 1 millió forint vámigazgatási bírságot köteles fizetni. A vámigazgatási bírságot származást igazoló
okmányonként kell kiszabni. Hosszú távú beszállítói nyilatkozat esetén beszállítói nyilatkozatonként legalább
500 ezer forint, legfeljebb 1 millió forint vámigazgatási bírságot kell megállapítani.
26. § (1) Ha a vámhatóság megállapítja, hogy
a) a  jogsértést vagy ezzel összefüggő mulasztást nem a  bizonylatok, könyvek, nyilvántartások
meghamisításával, megsemmisítésével követték el,
b) a  kötelezettségszegés vagy mulasztás következményeként nem keletkezik vámhiány, vagy a  keletkező
vámhiány összege természetes személy esetében a 30 ezer forintot, jogi személy esetében 150 ezer forintot
nem haladja meg, és
c) az érintett személy a 25. § (1) bekezdésében meghatározott valamely kötelezettségszegést vagy mulasztást
első ízben követi el,
a vámhatóság a bírság kiszabását mellőzi és figyelmezteti az érintett személyt.
 (2) Az (1) bekezdés nem alkalmazható a 25. § (6) bekezdése szerinti jogsértés esetén.
 (3) Nem lehet vámigazgatási bírságot megállapítani, ha a  nyilatkozattevő a  Vámkódex 173.  cikk (3)  bekezdése
szerint a közölt vámokat és egyéb terheket is érintő információ alapján még a vámhatóság áruátengedést követő
ellenőrzésének megkezdése előtt kérelmezi a vám-árunyilatkozat módosítását.
(4) Ha a  25.  cikk (1)  bekezdése szerinti jogsértések megtörténtéről az  érintett személy – a  vámhatóság erre irányuló
áruátengedést követő ellenőrzésének megkezdését követően, de még az  áruátengedést követő ellenőrzés
megállapításait tartalmazó jegyzőkönyv közlése előtt – maga értesíti a vámhatóságot, és kezdeményezi a jogszerű
állapot helyreállítását, vámigazgatási bírságként – az  (1)  bekezdésben és a  27.  §-ban meghatározott kivétellel  –
a 25. § (2), (4), (6) és (7) bekezdése szerint megállapítható bírságösszeg 50%-át kell kiszabni.
(5) A (3) és (4) bekezdés alkalmazásának feltétele, hogy ha vám vagy egyéb teher fizetési kötelezettség keletkezik, azt
az adós megfizeti, vagy arra a vámhatóság jogerősen fizetési könnyítést engedélyez.
(6) A (3) és (4) bekezdést nem lehet alkalmazni, ha az utólagos könyvelésbe vétel, valamint az egyéb terhek utólagos
kiszabása a vámtartozás megállapításához szükséges adatok eltitkolásával, a bizonylatok, könyvek, nyilvántartások
meghamisításával, megsemmisítésével függ össze.
27. § Ha a  jogsértést vagy mulasztást a  bizonylatok, könyvek, nyilvántartások meghamisításával, megsemmisítésével
követik el, és annak eredményeként vám- és egyéb teherfizetési kötelezettség keletkezik, a  vámigazgatási bírság
összege a kötelezettségszegés vagy mulasztás eredményeként keletkezett vám és egyéb teherfizetési kötelezettség
200%-a. Ha a  rosszhiszeműen elkövetett kötelezettségszegéssel vagy mulasztással nem keletkezik vám és egyéb
teherfizetési kötelezettség, a vámigazgatási bírság összege természetes személy esetében minimum 15 ezer forint,
maximum 300 ezer forint, minden más személy esetében minimum 50 ezer forint, maximum 3 millió forint.
28. § (1) A vámigazgatási bírság összegét 1000 forintra kerekítve kell megállapítani.
 (2) A  vámigazgatási bírság egy eljárásban többször, a  25.  § (1)  bekezdése szerinti jogsértés esetén jogsértésenként
külön-külön is kiszabható. Az egy vám-árunyilatkozaton belüli ismétlődő hiba egy esetnek minősül.
 (3) A  30.  § (1)  bekezdésében meghatározott kivétellel, a  közölt vámigazgatási bírságot a  döntés jogerőre
emelkedésének napjától számított tizenöt napon belül kell megfizetni.
 (4) A  vámigazgatási bírság késedelmes megfizetése esetén a  Vámkódex 114.  cikke szerinti késedelmi kamatot kell
felszámítani. A  Vámkódex 114.  cikke alkalmazása során a  nemzeti központi bank kamatlábaként a  jegybanki
alapkamatot kell figyelembe venni.
(5) A vámigazgatási bírság mérséklésére, elengedésére az Art. adómérséklésre vonatkozó szabályait kell alkalmazni.
29. § (1) Nem lehet vámigazgatási bírságot kiszabni vámhiányt okozó jogsértés esetén, ha a  szankcionálandó jogsértés
tekintetében a  vámok és egyéb terhek utólagos könyvelésbe vételére nyitva álló határidő eltelt. Nem lehet
vámigazgatási bírságot kiszabni vámhiányt nem okozó jogsértés esetén, ha a  szankcionálandó jogsértés
elkövetésének napjától számított három év eltelt.
(2) A  vámigazgatási bírság végrehajthatósága az  arról szóló döntés jogerőre emelkedésétől számított három  év
elteltével évül el.
(3) Nyugszik az elévülés a végrehajtási eljárás felfüggesztésének és szünetelésének, a bírság megfizetésére kötelezett
vagyonának egészére elrendelt bűnügyi zárlatnak, továbbá törvényben biztosított fizetési kedvezménynek
vagy feltételhez kötött adómentességnek az  időtartama alatt. A  jelzálogjog bejegyzése az  elévülés nyugvása
szempontjából a végrehajtási eljárás felfüggesztésével esik egy tekintet alá.
30. § (1) Ha a vámjogszabályoknak a 25. § (1) bekezdés b) pontja szerinti jogsértését oly módon követik el, hogy az Európai
Unió vámterületére nem uniós árut juttatnak be és a  keletkezett vámhiány az  50 ezer forintot nem haladja meg,
az eljáró vámhivatal gyorsított eljárás keretében a helyszínen vámigazgatási bírságot szabhat ki és szedhet be, ha
a nem uniós áru birtokosa, szállítója a jogsértés tényét elismeri, továbbá a jogkövetkezményekről szóló tájékoztatást
tudomásul veszi, és jogorvoslati jogáról lemond. A gyorsított eljárás csak akkor alkalmazható, ha a kiszabott bírságot
a  helyszínen megfizetik. Ebben az  esetben a  25.  § (2) vagy (6)  bekezdése szerint megállapítható vámigazgatási
bírság 50%-át kell kiszabni, de legalább 4 ezer forintot, jövedéki termékre elkövetett jogsértés esetén legalább
25 ezer forintot.
(2) A  gyorsított eljárás során a  magyar nyelvet nem beszélő külföldi állampolgár esetében a  tolmács alkalmazása
mellőzhető, ha az érintett a NAV vezetője által tájékoztatásban kiadott, a gyorsított eljárás folyamatáról szóló idegen
nyelvű tájékoztató átvételét követően, írásban lemond a tolmács igénybevételéről.
31. § (1) A  25.  § (6)  bekezdése szerinti jogsértés esetén a  vámhatóság az  érintett jövedéki termékeket és az  azok
felhasználására, tárolására és szállítására használt eszközt lefoglalja.
(2) A  felhasználásra, tárolásra és szállításra használt eszköz lefoglalása mellőzhető, ha a  jövedéki termék mennyisége
nem haladja meg a  Jöt.-ben meghatározott kereskedelmi mennyiséget, és az  eszközön a  vámjogszabályok
megsértését lehetővé tevő átalakítást nem végeztek, továbbá a jogsértő személy első ízben követte el a jogsértést.
(3) A felhasználásra, tárolásra és szállításra használt eszköz lefoglalását a vámhatóság mellőzi, ha a vámigazgatási bírság
kiszabására, beszedésére és a jövedéki termék elkobzására a helyszínen, a felderítéssel egyidejűleg kerül sor.
(4) Ha a  25.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti jogsértését oly módon követik el, hogy az  Európai Unió vámterületére
jövedéki terméknek nem minősülő nem uniós árut juttatnak be, a  vámhatóság a  közölt vámok és egyéb terhek,
valamint a  kiszabott vámigazgatási bírság összegének megfizetéséig biztosítékként – a  nélkülözhetetlen dolgok,
a romlandó áruk és az élő állatok kivételével – lefoglalhatja azt az árut, amelyre a kötelezettségszegést elkövették,
valamint az annak felhasználására, tárolására, szállítására használt eszközt, különösen akkor, ha
a) valószínűsíthető, hogy a követelés későbbi kielégítése veszélyben van,
b) az ügyfélnek vám és egyéb teher vagy vámigazgatási bírság tartozása van, vagy
c) a lefoglalással, tárolással, szállítással, értékesítéssel várhatóan felmerülő költségek nem jelentenek aránytalan
terhet a tartozáshoz vagy az áru, eszköz értékéhez képest.
 (5) A  vámhatóság a  lefoglalásról jegyzőkönyvet készít. A  lefoglalással szemben jogorvoslattal a  lefoglalást követő
vámigazgatási eljárásban hozott döntés ellen benyújtott fellebbezésben lehet élni. A  lefoglalással érintett
vámigazgatási eljárásban hozott döntés ellen benyújtott fellebbezést a  döntés közlésétől számított nyolc  napon
belül kell előterjeszteni a lefoglalást végző vámhivatalnál, amely azt köteles a másodfokú eljárást lefolytató szervhez
a  beérkezéstől számított három  napon belül megküldeni. A  lefoglalással érintett vámigazgatási eljárásban hozott
döntés ellen benyújtott fellebbezést a másodfokú eljárást lefolytató szerv a megküldéstől számított tizenöt napon
belül bírálja el. A  lefoglalással érintett vámigazgatási eljárásban hozott döntés ellen benyújtott fellebbezésnek
a lefoglalás végrehajtására nincs halasztó hatálya.
(6) A lefoglalást meg kell szüntetni, ha
a) a  vámigazgatási ügyben közölt vámok és egyéb terhek összegét, továbbá a  jogerősen megállapított
vámigazgatási bírságot megfizették,
b) a  lefoglalt, szállításra használt eszköz nem a  jogsértést elkövető tulajdona, és a  tulajdonos írásban
nyilatkozik arról, hogy a  szóban forgó jogsértés időpontjában nem volt tudomása arról, hogy az  eszközt
vámjogszabályok megsértése céljából használják fel, és ezt követően a  tényállás a  lefoglalás fenntartása
nélkül is tisztázható, vagy
c) a  vámjogszabályok megsértésével összefüggésben indult büntetőeljárásban lefoglalásnak van helye, és
ennek érdekében a büntetőügyben eljáró hatóság a vámhatóságot megkereste.
(7) A lefoglalt áru és eszköz – a (6) bekezdés c) pontja szerinti eset kivételével – annak adható vissza, aki a tulajdonjogát
minden kétséget kizáróan igazolja vagy annak, akitől azt a vámhatóság lefoglalta, feltéve, hogy a jogszerű birtoklás
tényét igazolta. A visszaadás feltétele az, hogy az e törvény végrehajtási rendelete alapján megállapított raktárdíjat
megfizetik. A  (6)  bekezdés c)  pont szerinti esetben a  lefoglalt dolgot a  büntetőeljárást lefolytató hatóságnak kell
átadni a lefoglalás megszüntetésével egyidejűleg.
(8) A (7) bekezdés szerinti személyek részére visszaadni rendelt nem uniós árut és eszközt a lefoglalás megszüntetéséről
rendelkező döntés közlését követő 30 napon belül vámeljárás alá kell vonni, vagy ki kell szállítani az Európai Unió
vámterületéről.
(9) Ha
a) a (7) bekezdésben meghatározott személy a (6) bekezdés a) és b) pontja szerint kiadni rendelt nem uniós árut
és eszközt a  lefoglalás megszüntetéséről rendelkező döntés közlését követő 30  napon belül nem veszi át,
vagy
b) a lefoglalt, szállításra használt eszköz tulajdonosa a (6) bekezdés b) pontja szerinti nyilatkozatát a vámhatóság
felhívására sem teljesíti,
a lefoglalt nem uniós árut és eszközt a vámhatóság értékesíti. Az értékesítésből befolyt ellenérték a kiadni rendelt,
de át nem vett áru és eszköz helyébe lép és elsődlegesen a  vámok és egyéb terhek kiegyenlítésére szolgál.
Az értékesítés meghiúsulása esetén a vámhatóság a kiadni rendelt nem uniós árut és eszközt megsemmisíti.
(10) A  lefoglalt áru és eszköz elszállításával, tárolásával, őrzésével kapcsolatos költségek az  ügyfelet terhelik, ha őt
jogerősen vámigazgatási bírság megfizetésére kötelezték. Ellenkező esetben a felmerült költségeket az állam viseli.
(11) Ha az ügyfél a közölt vámokat és az egyéb terheket vagy a vámigazgatási bírságot nem fizette meg, a biztosítékként
lefoglalt nem uniós árut, valamint annak felhasználására, tárolására és szállítására használt eszközt el kell kobozni, és
– az FJA 243. cikkében meghatározott kivétellel – értékesíteni kell.
(12) Az  (1)  bekezdés szerint lefoglalt jövedéki terméket a  lefoglalással egyidejűleg el kell kobozni, majd ezt követően
meg kell semmisíteni, ha jogerősen vámigazgatási bírság kerül megállapításra. A  lefoglalásról és azzal egyidejű
elkobzásról a  vámhatóság egyidejűleg rendelkezik. A  lefoglalást és elkobzást elrendelő döntés ellen benyújtott
jogorvoslati kérelemnek a döntés végrehajtása tekintetében nincs halasztó hatálya.
(13) A  (3)  bekezdésben meghatározott kivétellel az  (1)  bekezdés szerint lefoglalt, felhasználásra, tárolásra és
szállításra használt eszközt a  lefoglalással egyidejűleg el kell kobozni, ha azon a  25.  § (6)  bekezdése szerinti
kötelezettségszegés elkövetését lehetővé tevő átalakítást végeztek. Az ilyen eszközt értékesíteni kell, feltéve, hogy
a  vevő az  értékesítéskor kötelezettséget vállal arra, hogy a  jogsértést lehetővé tevő átalakítást három hónapon
belül megszünteti és az  eszközt a  vámhatóságnál bemutatja. A  lefoglalás és az  azzal egyidejű elkobzás során
a (12) bekezdést alkalmazni kell.
(14) Az  elkobzott közúti, vízi és légi járművek értékesítés helyett a  NAV szervei részére, feladatuk ellátásához történő
használatra – a NAV vezetőjének jóváhagyásával – átadhatók.
(15) A  lefoglalt és azzal egyidejűleg vagy azt követően elkobzott árukat terhelő vám és egyéb teher fizetési
kötelezettséget vámhiányként a vámigazgatási bírság megállapítása szempontjából figyelembe kell venni.
32. § (1) Ha a  25.  § (1)  bekezdése szerinti jogsértést a  vámhatóság által kiadott engedély alkalmazásával összefüggésben
követik el, a  vámigazgatási bírság kiszabásával egyidejűleg a  vámhatóság megvizsgálja a  szóban forgó engedély
visszavonásának, felfüggesztésének vagy módosításának szükségességét.
(2) A vámhatóság visszavonja az adott ügyben érintett személy részére kiadott azon engedélyét, amellyel kapcsolatban
a  25.  § (1)  bekezdése szerinti jogsértést elkövették, ha a  feltárt jogsértéssel összefüggésben az  engedélyes vagy
alkalmazottja ellen indított büntetőeljárás a bíróság büntetőjogi felelősséget megállapító jogerős ítéletével zárult.
(3) Az  engedély visszavonható minden egyéb olyan esetben is, amikor a  vámhatóság a  kötelezettségszegés vagy
mulasztás feltárását követően megállapítja, hogy az engedély érvényben tartása a vámfelügyelet gyakorlását vagy
az engedélyhez kapcsolódó vámellenőrzés lefolytatását súlyosan veszélyeztetné.
(4) A  vámhatóság – az  FJA 16.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott kivétellel, az  ott meghatározott időszakra  –
felfüggeszti az  adott ügyben érintett személy részére kiadott azon engedélyét, amellyel kapcsolatban a  25.  §
(1)  bekezdése szerinti jogsértést elkövették, ha megállapítja, hogy az  engedély alkalmazásával összefüggő
mulasztásnak eredménye a  jogsértés, de a  (2) és (3)  bekezdésben meghatározott feltételek nem állnak fenn.
A  vámhatósági engedély felfüggesztését mindaddig nem lehet megszüntetni, amíg az  engedély birtokosa
a jogsértésre okot adó körülményt el nem hárítja.
(5) Ha a  26.  § (1)  bekezdésben meghatározott feltételek teljesülnek – a  (2) és (3)  bekezdésben meghatározott
kivételekkel – a  vámhatóság határidő tűzésével felszólítja az  engedély birtokosát a  jogsértésre okot adó
körülmény elhárítására. Ha a megadott határidőn belül a körülményt megfelelően elhárítják, és erről a vámhatóság
meggyőződik, eltekint az  engedély felfüggesztésétől. Ha a  határidő leteltével a  jogsértésre okot adó körülmény
továbbra is fennáll, a  vámhatóság a  (4)  bekezdés szerint intézkedik az  engedély felfüggesztéséről vagy
a (6) bekezdés szerint az engedély módosításáról.
(6) A 24. § szerinti csekély jelentőségű jogsértés megállapítása esetén a vámhatóság az engedély (4) bekezdés szerinti
felfüggesztése helyett dönthet úgy is, hogy az engedélyt a következők szerint módosítja:
a) a  Vámkódex 166.  cikkén alapuló egyszerűsített árunyilatkozat alapján történő vámeljárás alá vonásra
vonatkozó engedély kapcsán további adatok vagy alátámasztó okmányok benyújtását írja elő,
b) a  Vámkódex 182.  cikk (3)  bekezdése alapján engedélyezett vám elé állítás alóli mentesítést részben vagy
egészben visszavonja, vagy
c) a  csökkentett összegű összkezesség nyújtása vagy a  biztosítéknyújtás alóli mentesség helyett az  érintett
engedélyekhez a teljes biztosítékösszeg nyújtását írja elő.
 (7) Az  engedély (6)  bekezdés szerinti módosítása esetén a  visszavont könnyítésekre okot adó körülmények újbóli
teljesítésének feltételeit a módosítás hatálybalépésétől kell vizsgálni. 12. A Vámkódex 44. cikkéhez
33. § (1) A vámigazgatási eljárásban eljáró felettes szerv felügyeleti intézkedésére az Art. felügyeleti intézkedésre vonatkozó
rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) Az Art. 7. § (6) bekezdése szerinti kötelező szakmai képviseletet az (1) bekezdés szerinti eljárásban kizárólag ügyvéd,
jogtanácsos vagy vámtanácsadó láthatja el.
(3) A  vámhatóság a  jogszabálysértő határozatát – ha azt a  felettes szerv vagy bíróság nem bírálta el  –
a vámjogszabályokban meghatározott elévülési időn belül módosíthatja vagy visszavonhatja.
(4) Ha a  jogorvoslati kérelemmel megtámadott határozat részben jogszabálysértő, a  felettes szerv – ha az  ügy
körülményei ezt lehetővé teszik – csak a jogszabálysértő megállapítások tekintetében semmisíti meg a határozatot,
egyebekben azt helybenhagyja vagy megváltoztatja.
(5) Ha a  személyi, tárgyi vagy a  tényállásbeli elemek bármelyike megváltozik az  alapeljáráshoz képest, a  vámhatóság
által hozott határozat nem módosításnak, hanem új határozatnak minősül.
(6) A  vámhatóság az  áruátengedést követően végzett ellenőrzés szakszerűségének és törvényességének vizsgálata
céljából felülellenőrzést folytathat le.
13. A Vámkódex 46. cikkéhez 34. § (1) A vámellenőrzésre vonatkozó szabályokat is alkalmazni kell, ha jogszabály a vámhatóság vámigazgatási hatáskörébe
utal árura vonatkozóan ellenőrzési feladatot.
(2) A  vámhatóság a  vámhatósági intézkedés során az  érintett személyről, a  környezetről, illetve a  vámhatósági
intézkedés szempontjából lényeges körülményről, tárgyról kép- és hangfelvételt készíthet. A  vámhatóság
által készített kép- és hangfelvétel, illetve az  abban szereplő személyes adat az  esemény helyszínén elkövetett
bűncselekmény vagy szabálysértés miatt kezdeményezett eljárás, illetve a  vámhatóság hatáskörébe tartozó
közigazgatási hatósági eljárás során vagy az érintett jogainak gyakorlása céljából használható fel.
(3) Ha a  kép- vagy hangfelvételen rögzített cselekmény miatt büntető- vagy szabálysértési eljárás nem indul, és
a vámhatóság vámellenőrzés céljából indított eljárás során vagy az érintett jogainak gyakorlása céljából nem kívánja
felhasználni, a  kép- és hangfelvételt legkésőbb a  rögzített cselekmény időpontjától számított 30  nap elteltével
törölni kell.
35. § (1) A  vámhatóság a  vámellenőrzési tevékenységét a  vámjogszabályok szerinti szempontok alapján a  NAV vezetője
által  évenként február 20-ig közzétett ellenőrzési tájékoztatás alapján végzi. A  vámellenőrzési irányokat úgy kell
meghatározni, hogy az ellenőrzöttség tudata az ügyfeleket az önkéntes jogkövetésre ösztönözze.
(2) A  NAV vezetőjének ellenőrzési tájékoztatása az  aktuális gazdasági folyamatokra, a  vámpolitikai célkitűzésekre,
a  jogszabályváltozásokra, a  vám- és adóbevételi érdekeket leginkább sértő magatartásformákra, illetve a  feltárt
kockázatokra figyelemmel rögzíti a vámhatóság ellenőrzési kapacitásának felhasználását.
(3) Az ellenőrzési tájékoztatás tartalmazza különösen az adott év kiemelt vizsgálati céljait, a vámellenőrzések tervezett
arányszámait.
36. § A  vámellenőrzés megindításának módja lehet írásbeli vagy szóbeli közlés, valamint a  vámhatóság informatikai
rendszere által küldött elektronikus üzenet. Az  eljárás írásbeli közlés esetén annak postára adásával,
postai kézbesítés mellőzése esetén annak személyes átadásával kezdődik. Szóbeli közlés esetén az  eljárás
a  vámellenőrzésre irányuló eljárásról szóló közléssel indul. Elektronikus üzenet formájában történő közlés esetén
az eljárás az elektronikus üzenet küldésével kezdődik.
37. § (1) A vámhatóság a vámellenőrzést annak megindítását követően késedelem nélkül és 90 napon belül lefolytatja.
 (2) Az  (1)  bekezdés szerinti eljárási határidőt indokolt esetben az  eljárást lefolytató vámszerv vezetője egyszer,
legfeljebb 90  napig terjedő időtartammal meghosszabbíthatja. A  meghosszabbított eljárási határidőt rendkívüli
körülmények által indokolt esetben, az  eljárást folytató vámhivatal kérelmére a  felettes szerv egyszer, legfeljebb
90  napig terjedő időtartammal meghosszabbíthatja. Az  így meghosszabbított határidőt rendkívüli körülmények
által indokolt esetben az  eljárást folytató vámhivatal felettes szerve által jóváhagyott kérelmére a  NAV vezetője
egyszer, legfeljebb 120  napig terjedő időtartammal meghosszabbíthatja. Ha a  NAV vezetője felettes szervként
határidőt hosszabbított, további határidő hosszabbításnak nincs helye.
(3) A  vámellenőrzés során a  Ket.-nek az  ügyintézési határidőbe nem beszámítható időtartamra vonatkozó
rendelkezéseit alkalmazni kell.
(4) Ha a  vámellenőrzésekben közvetve vagy közvetlenül érintett személy a  vámellenőrzést bármely módon
akadályozza, az akadály fennállásának időtartama az ellenőrzés határidejébe nem számít bele.
38. § A  vámellenőrzés során feltárt adatokat a  vámhatóság jogosult az  ellenőrzött személlyel közvetlen vagy közvetett
kapcsolatban állt vagy álló más személy vámellenőrzésénél a tényállás tisztázása céljából felhasználni.
39. § (1) Ha az  eljáró vámszerv illetékességi területén kívül válik szükségessé eljárási cselekmény elvégzése, azt az  eljárást
lefolytató vámszerv folytatja le, vagy indokolt esetben az eljárás lefolytatása céljából megkeresi az arra az általános
szabályok szerint hatáskörrel és illetékességgel rendelkező vámszervet.
(2) A megkeresésről és a válasz megérkezéséről az ellenőrzött személyt az eljárást lefolytató vámszerv 5 napon belül
értesíti.
40. § (1) Ha a  vámhatóság jogsértést állapít meg a  vámellenőrzés során, e  törvény eltérő rendelkezése hiányában
a  megállapításokat jegyzőkönyvbe foglalja. Ha a  vámellenőrzést lefolytató vámszerv nem azonos a  további
intézkedés megtételére jogosult vámszervvel, a  vámellenőrzést lefolytató vámszerv a  tisztázott tényállásról szóló
megállapításait szintén jegyzőkönyvbe foglalja.
(2) A jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell
a) az ellenőrzést végző vámszerv megnevezését,
b) a jegyzőkönyv iktatószámát,
c) az  ellenőrzött személy megnevezését, székhelyét, lakóhelyét, adószámát vagy adóazonosító jelét, EORI
számát,
d) az ellenőrzés alapját képező jogszabályok megjelölését,
e) az ellenőrzés kezdő időpontját,
f ) az ellenőrzés tárgykörét,
g) az  ellenőrzést lefolytató vámszerv megállapításait, a  tisztázott tényállást a  vonatkozó jogszabályok
megjelölésével és annak bizonyítékait, az ellenőrzött személy által felajánlott és visszautasított bizonyítékok
felsorolását és a visszautasítás indokolását,
h) a tapasztalt hiányosságok megszüntetésére vonatkozó esetleges javaslatokat,
i) az észrevételezés lehetőségéről és határidejéről szóló tájékoztatást,
j) az  ellenőrzést végző személy nevét és aláírását, az  ellenőrzést lefolytató vámszerv bélyegzőlenyomatát és
a keltezést.
 (3) Az ellenőrzés megállapításait tartalmazó jegyzőkönyvet az ellenőrzött személlyel közölni kell.
 (4) Az  ellenőrzésről készült jegyzőkönyv megállapításaival kapcsolatban az  ellenőrzött személy észrevételt tehet,
amelyet az ellenőrzést lefolytató vámszervnél a közléstől számított 15 napos jogvesztő határidőn belül nyújthat be.
 (5) Az  észrevételi jogot nem kell biztosítani azon megállapítással összefüggésben, amelynél az  eljárás a  vámtartozás
vagy egyéb terhek beszedését veszélyezteti.
 (6) Az ellenőrzött személy az észrevétel megtételére nyitva álló határidőn belül észrevételi jogáról szóban vagy írásban
lemondhat. A szóban történő lemondást az ellenőrzési jegyzőkönyvre fel kell vezetni. Az észrevételi jogról történő
lemondó nyilatkozat nem vonható vissza.
(7) A  jegyzőkönyv postára adásától, postai kézbesítés mellőzése esetén annak személyes átadásától az  észrevétel
benyújtásáig vagy az észrevételi jogról történő lemondásig, vagy az észrevételezésre nyitva álló határidő leteltéig
eltelt időtartam az ellenőrzés határidejébe nem számít bele.
(8) Ha az ellenőrzött személy által tett észrevételben felhozott tények és bizonyítékok megvizsgálása vagy a tényállás
tisztázása érdekében szükséges, az  ellenőrzést lefolytató vámszerv folytatja az  ellenőrzést, amelyről kiegészítő
jegyzőkönyvet készít.
(9) A  kiegészítő jegyzőkönyvre az  ellenőrzésről készült jegyzőkönyvre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni, azzal
az  eltéréssel, hogy az  ellenőrzött személy észrevételt a  kiegészítő jegyzőkönyv közlésétől számított 8  napos
jogvesztő határidőn belül tehet.
41. § (1) Ha a  vámellenőrzés eredményeként a  tényállás tisztázott, a  vámellenőrzést lefolytató vámszerv a  vámellenőrzést
befejezi.
(2) A  vámellenőrzés befejezésének formája lehet írásbeli vagy szóbeli közlés, valamint a  vámhatóság informatikai
rendszere által küldött elektronikus üzenet. Az  eljárás írásbeli közlés esetén annak postára adásával, postai
kézbesítés mellőzése esetén annak személyes átadásával fejeződik be. Szóbeli közlés esetén az  eljárás
a  vámellenőrzésre irányuló eljárásról szóló közléssel fejeződik be. Elektronikus üzenet formájában történő közlés
esetén az eljárás az elektronikus üzenet küldésével fejeződik be.
42. § Ha a  vámellenőrzést lefolytató vámszerv nem azonos a  további intézkedés megtételére jogosult vámszervvel,
a vámellenőrzést lefolytató vámszerv a  jegyzőkönyvet és a kiegészítő jegyzőkönyvet, valamint a megállapításokat
alátámasztó bizonyítékokat a  helyzet rendezése érdekében haladéktalanul megküldi az  intézkedés megtételére
jogosult vámszerv részére.
43. § (1) Ha az  ellenőrzési cselekményeket a  vámhatóság az  áru birtokosa vagy annak képviselője, az  áruval kapcsolatos
műveletekben üzleti minőségben közvetlenül vagy közvetve érintett valamilyen más személy, vagy az árukat érintő
kereskedelmi ügyletekre vonatkozó dokumentumokat és adatokat üzleti célból birtokában tartó valamilyen más
személy helyiségében vagy területén helyszíni ellenőrzés keretében végzi el,
a) a helyszíni ellenőrzés lefolytatására a vámhatóság szolgálati igazolvánnyal és a helyszíni ellenőrzésre jogosító
felhatalmazással bíró alkalmazottja jogosult,
b) a helyszíni ellenőrzésről az eljáró vámhivatal jegyzőkönyvet készít.
 (2) Ha az  ellenőrzött személy a  gazdasági tevékenységéhez más személy ingatlanát veszi igénybe, az  ingatlan
tulajdonosa köteles tűrni a vámhatóság helyszíni ellenőrzését. 44. § (1) Az ellenőrzött személy jogosult
a) a vámhatóság részéről eljáró személy azonosságáról és megbízásáról meggyőződni,
b) a nála folytatott eljárási cselekménynél jelen lenni,
c) megfelelő képviseletről gondoskodni,
d) az  eljárás során keletkezett minden olyan iratba betekinteni, illetve arról másolatot készíteni, vagy saját
költségére készíttetni, amely jogainak érvényesítéséhez, kötelezettségeinek teljesítéséhez szükséges.
 (2) Nem tekinthet be az ellenőrzött személy
a) a vámhatóság belső levelezésébe,
b) a döntés tervezetébe,
c) a  tanú vagy az  eljárásban részt vevő más személy természetes személyazonosító adatait tartalmazó
jegyzőkönyvbe (iratba), ha a vámhatóság ezen adatokat zártan kezeli,
d) azon iratba, illetve az  iratnak azon részébe, amely az  ellenőrzött személyre nem, hanem kizárólag más
személyre vonatkozik, és annak megismerése adó- vagy vámtitkot érintő rendelkezésbe ütközik,
e) törvény által védett egyéb adatot tartalmazó iratba, ha azt az  érintett adat védelmét szabályozó törvény
kizárja.
 (3) Az  ellenőrzött személy, ha megítélése szerint az  eljárás határidejének túllépése az  eljárást lefolytató vámszervnek
felróható okból történik, a határidő lejártát követően kifogással fordulhat e vámszerv felettes szervéhez. A felettes
szerv az ellenőrzött személy észrevételeinek figyelembevételével végzésben dönt a kifogás elutasításáról, az eljárási
határidő meghosszabbításáról, vagy utasítást ad az eljárás lezárására.
14. A Vámkódex 47. cikkéhez 45. § (1) A  határátkelőhely tulajdonosa, üzemeltetője, valamint a  postai szolgáltató köteles a  telephelyén, az  állomásán,
kikötőjében vagy repülőterén létesített vámhivatal részére – térítés nélkül – megfelelő iroda- és – szükség esetén –
raktárhelyiséget biztosítani, azok fenntartásáról és karbantartásáról gondoskodni, a  kommunális szolgáltatásokat
pedig térítés ellenében biztosítani.
(2) A  fuvarozó, szállítmányozó köteles a  nemzetközi forgalomban közlekedő járművek vámhatáron való tartózkodási
idejének menetrendjét a vámellenőrzéshez szükséges idő figyelembevételével megállapítani.
(3) A  vasúton közlekedő utasok menet közben történő vámellenőrzése esetén a  vállalkozó vasúti társaság köteles
a vizsgálatot végzők részére szolgálati fülkét, továbbá díjtalan utazást biztosítani.
(4) A  nemzetközi közforgalmú repülőtér üzemben tartója a  vámellenőrzés ellátásának biztosítása érdekében
a  repülőtéren működő vámhatóság elhelyezését, továbbá az  elhelyezésére szolgáló épületek fenntartását és
karbantartását térítésmentesen, a kommunális szolgáltatásokat térítés ellenében biztosítja.
15. A Vámkódex 48. cikkéhez 46. § (1) Az  áruátengedést követő ellenőrzésre a  vámellenőrzésre vonatkozó uniós és nemzeti szabályokat kell alkalmazni,
azzal az eltéréssel, hogy – a Vámkódex 173. cikk (3) bekezdése szerinti, a vám-árunyilatkozat módosítására irányuló
kérelemmel összefüggésben lefolytatott áruátengedést követő ellenőrzés esetét kivéve – írásbeli értesítéssel indul
és kerül befejezésre.
(2) Az áru átengedését követően végzett áruvizsgálat és mintavétel tekintetében a Vámkódex 189. és 190. cikkét kell
alkalmazni.
16. A Vámkódex 49. cikkéhez 47. § (1) A vámhatóság a tranzitterület létesítését vámellenőrzési szempontból engedélyezi, ha megállapítja, hogy az áru- és
személyforgalom vámellenőrzéséhez szükséges feltételeket az üzemeltető maradéktalanul biztosítja.
(2) A  tranzitterület üzemeltetésével kapcsolatos kötelezettségeket az  engedélyező vámhivatal az  engedélyben
határozza meg.
17. A Vámkódex 51. cikkéhez 48. § (1) A Vámkódex 51. cikkében foglaltak az egyéb jogszabályokból – így különösen az Art., valamint a számvitelről szóló
törvény rendelkezéseiből – eredő megőrzési kötelezettségekre nem terjednek ki.
(2) Az  okmányok és információk megőrzése azok eredeti megjelenési formájában történhet olyan módon, hogy
a vámellenőrzéshez kapcsolódó adatok kinyerhetőek legyenek.
18. A Vámkódex 52. cikkéhez 49. § (1) A  Vámkódex 52.  cikke szerinti díjat és költséget – ha vámjogszabályok ettől eltérően nem rendelkeznek  –
a vámhatóság külön eljárásban határozattal közli és szedi be.
(2) Kérelemre indult eljárásban a  felmerülő díjat – ha nemzetközi szerződés vagy jogszabály másképp nem
rendelkezik – a kérelmezőnek kell megfizetnie. Hivatalból indult eljárások esetén felszámítható díjak megfizetésére
az adott ügyben érintett személy köteles.
(3) A díjat vagy költséget a határozat közlésétől számított 10 napon belül kell megfizetni, amelynek tényét a díjat vagy
költséget megállapító vámhivatalnál igazolni kell a fizetési határidő lejártát követő munkanapig.
(4) A  vámhivatal engedélyezheti, hogy a  díjat vagy költséget hónaponként összesítve fizesse meg az  a  személy, aki
számára rendszeres házi szemlét engedélyezett. Ebben az esetben a vámhivatal a tárgyhónapban végzett eljárásai
után fizetendő díjról vagy költségről szóló határozatát a  tárgyhónapot követő öt  napon belül közli a  fizetésre
kötelezettel.
(5) A  díjak és költségek késedelmes megfizetése esetén a Vámkódex 114.  cikke szerinti késedelmi kamat mértékével
megegyező mértékű késedelmi kamatot kell fizetni. A Vámkódex 114. cikke alkalmazása során a nemzeti központi
bank kamatlábaként a jegybanki alapkamatot kell figyelembe venni.
(6) A díjak meg nem fizetése esetén a vámhatóság a 73. § alapján jár el.
50. § (1) A  vámhatóság által vámraktárban raktározott áruk esetében – jogszabályban meghatározott esetek kivételével  –
raktárdíjat kell fizetni.
(2) A Vámkódex 52. cikk (2) bekezdés a) pontja szerinti esetekben szemledíjat kell fizetni.
 (3) A szemledíj felszámítása tekintetében vámhivatali helyiségnek vagy területnek minősül
a) a vámhivatal székhelye,
b) az I. típusú vámudvar, ahol a vámhatóság által előzetesen egységesen meghatározott valamennyi szükséges
feltétel biztosított a  vámigazgatási eljárások lefolytatására és ahol vámigazgatási eljárás lefolytatását bárki
kérheti a vámhatóságtól.
(4) A szemledíj felszámítása tekintetében nem minősül vámhivatali helyiségnek vagy területnek
a) a II. típusú vámudvar, ahol a vámigazgatási eljárás lefolytatását csak az üzemeltető kérheti,
b) a  házi szemle helye, ahol a  vámhivatal a  házi szemlét kérő írásbeli kérelmére mindazokat az  eljárási
mozzanatokat végzi el, amelyek az  adott vámeljárás tekintetében a  vámellenőrzés sérelme nélkül
elvégezhetők, és amely lehet
ba) eseti jellegű (eseti házi szemle), vagy
bb) rendszeres jellegű (rendszeres házi szemle).
V. FEJEZET
VALUTAÁTSZÁMÍTÁS ÉS HATÁRIDŐK 19. A Vámkódex 53. cikkéhez
51. § (1) A  Vámkódex 53.  cikk (1)  bekezdés a)  pontja alapján alkalmazandó árfolyam alatt a  Magyar Nemzeti Bank által
közzétett hivatalos deviza-középárfolyamot kell érteni.
(2) A Vámkódex 53. cikk (1) bekezdés b) pontja alapján tarifális célból meghatározott átváltási árfolyam tekintetében,
ha az éves kiigazítás időpontjában a szóban forgó összegnek az átváltása a nemzeti pénznemben kifejezett értéknek
kevesebb, mint 5%-os változását eredményezi, az  euróban meghatározott összeg nemzeti valutában kifejezett
értéke változatlan marad.
(3) A Vámkódex 53.  cikk (2)  bekezdése szerint rögzített értéket  évente egyszer, a  NAV vezetője tájékoztatásban teszi
közzé.
20. A Vámkódex 58. cikkéhez 52. § Az Európai Bizottság által nemzeti hatáskörbe utalt feladatok – a kedvezményre vonatkozó kérelmek összegyűjtése,
ellenőrzése és továbbítása az Európai Bizottsághoz – végrehajtásáról a Vámtarifa Bizottság gondoskodik. A Vámtarifa
Bizottság összetételét és ügyrendjét e törvény végrehajtásáról szóló rendelet határozza meg.
VI. FEJEZET
AZ ÁRUK VÁMÉRTÉKE 21. A Vámkódex 70. cikkéhez
53. § A  nyilatkozattevő az  54.  § szerinti jóváhagyás birtokában igazolhatja, hogy a  bevallott ügyleti érték a  Gazdasági
Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) Konvenciójának, az  ahhoz kapcsolódó jegyzőkönyveknek és
a csatlakozási nyilatkozatnak a kihirdetéséről szóló 1998. évi XV. törvénynek megfelelően a nemzetközi vállalkozások
és az  adóhatóságok részére készült, a  kapcsolt vállalkozások közötti árak módosítására vonatkozó iránymutatás
szerinti szokásos piaci árképzésen alapul, feltéve, hogy az  egyszerűsítésre vonatkozó 54.  § szerinti kérelemmel
egyidejűleg bemutatja, hogy az  ár milyen módon tesz eleget a  Vámkódex 70.  cikk (2)  bekezdésben megadott
feltételeknek vagy másképp bizonyítja, hogy az értékelendő áru árát nem befolyásolta a kapcsolat.
22. A Vámkódex 73. cikkéhez 54. § (1) A vámhatóság jóváhagyhatja, hogy az ügyleti érték elemei és a vámértékbe nem beszámítandó elemek – ha ezek
a  vám-árunyilatkozat elfogadásakor nem számszerűsíthetők – a  gazdálkodó kérelmében meghatározott számítás
szerint kerüljenek megállapításra.
(2) A  gazdálkodónak nyilatkoznia kell a  számítási módszerről. A  számítási módszernek a  kérelmező könyvelési
adataival alátámasztottnak kell lennie, amelynek igazolására vonatkozó dokumentációt a  kérelemmel egyidejűleg
a  vámhatóság részére be kell nyújtani. A  számítási módszer mellett átlagérték vagy százalékos érték is
meghatározható.
VII. FEJEZET
VÁMTARTOZÁS KELETKEZÉSE 23. A Vámkódex 86. cikkéhez
55. § (1) A  nem tarifális behozatali és kiviteli vámmentességeket a  vámjogszabályok és a  Magyarországon alkalmazandó
nemzetközi szerződések határozzák meg.
(2) Ha az árukat az FJA 141. cikke szerinti cselekménnyel jelentik be, az egyidejűleg a vámmentesség iránti kérelemnek
tekintendő. Ha a vámhatóság a bejelentést elfogadja, azt a vám-árunyilatkozat elfogadásával egyenértékűnek kell
tekinteni.
(3) Ha a  vámjogszabályok a  nem tarifális vámmentességek alkalmazása vonatkozásában különleges felhatalmazást
vagy engedélyt írnak elő, az engedélyt vagy a felhatalmazást a meghatározott feltételeket teljesítő személy részére
lehet megadni.
(4) A (2) és (3) bekezdést alkalmazni kell a kiviteli vámköteles áruk exportjára. Ezekben az esetekben elegendő a szóbeli
bejelentés.
56. § (1) A  vámmentességi rendelet 41.  cikke alkalmazásában a  harmadik országokból beutazó személyek által importált
termékek után fizetendő hozzáadottérték-adó és jövedéki adó alóli mentesítésről szóló, 2007. december 20-i
2007/74/EK tanácsi irányelv rendelkezéseivel összhangban kiadott nemzeti jogszabály alatt az  utasok személyi
poggyászában importált termékek általános forgalmi adó és jövedéki adó mentességéről szóló törvényt kell érteni.
(2) A  vámmentességi rendelet 107.  cikke alapján a  magán- és kereskedelmi gépjárművek és motorkerékpárok
szabványos tartályaiban az Európai Unió vámterületére vámmentesen behozott üzemanyag Magyarország területén
a vám és egyéb terhek megfizetése nélkül nem idegeníthető el.
VIII. FEJEZET
BIZTOSÍTÉK A LEHETSÉGES VAGY MEGLÉVŐ VÁMTARTOZÁSRA
24. A Vámkódex 89. cikkéhez 57. § (1) A  vámhatóság kérelemre engedélyezi az  általános forgalmi adó biztosítása alóli mentességet a  vámigazgatási
eljárásban annak a saját nevében eljáró adóalanynak,
a) aki nem áll csődeljárás, felszámolási eljárás, végelszámolási eljárás, kényszertörlési eljárás alatt,
b) akinek a kérelem elbírálásának időpontjában nincs és folyamatos működés mellett a tárgyévet megelőző két
egymást követő naptári éven belül nem keletkezett a vámhatóság hatáskörébe tartozó vám és egyéb terhek
tekintetében tartozása,
c) aki a tárgyévben és az azt megelőző két évben nem állt és nem áll adószám-felfüggesztés hatálya alatt, és
d) aki a tárgyévben és az azt megelőző két évben nem állt és nem áll adószámtörlés hatálya alatt.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában nem minősül tartozásnak
a) az  a  fizetési kötelezettség, amely tekintetében a  kérelem jogerős elbírálásának  napjáig az  érintett személy
önellenőrzést végzett,
b) a tárgyévet megelőző két egymást követő naptári éven belül
ba) az adóalany általános forgalmi adó jogcímen nyilvántartott, késedelmesen megfizetett tartozása, ha
nem haladta meg az ezen időszakban e jogcímen keletkezett kötelezettségeinek 3%-át, és
bb) az adóalany a vámhatóság hatáskörébe tartozó fizetési kötelezettségek tekintetében nyilvántartott,
késedelmesen megfizetett tartozásainak összege, ha nem haladta meg az  ezen időszakban
e jogcímeken mindösszesen keletkezett és fel nem függesztett kötelezettségeinek 3%-át, vagy
c) az a  tartozás, amelynél a vámhatóság igazolási kérelem alapján megállapítja, hogy a késedelmes fizetés vis
maior eredménye.
(3) A  vámhatóság kérelemre engedélyezi, hogy az  általános forgalmi adó összegének 50%-át kell biztosítania
a  vámigazgatási eljárásban annak a  saját nevében eljáró adóalanynak, akire folyamatos működés mellett csak
a tárgyévet megelőző naptári évre teljesül az (1) bekezdés b)–d) pontjában meghatározott feltétel.
(4) A  (3)  bekezdés alkalmazásában a  (2)  bekezdés b)  pontját azzal az  eltéréssel kell alkalmazni, hogy a  vizsgálandó
időszak a tárgyévet megelőző naptári év.
(5) Mentes továbbá az  általános forgalmi adó biztosítása alól a  vámigazgatási eljárásban a  Vámkódex 38.  cikk
(2) bekezdés a) pontja szerinti engedéllyel rendelkező gazdálkodó.
(6) Az  (1) és (3)  bekezdés szerinti engedély alapján az  általános forgalmi adó biztosítása alóli mentesség vagy
kedvezmény nem engedélyezhető, ha a  szabad forgalomba bocsátásra bejelentett áruk vonatkozásában
a  vámeljárás során a  vámhatóság a  megállapított általános forgalmi adó megfizetésének felfüggesztéséről
rendelkezik.
(7) Az (1) és (3) bekezdés szerinti biztosítéknyújtás alóli mentesség, illetve kedvezmény engedélyezése iránti kérelmet
március 31-ig kell benyújtani. A  meghatározott feltételek fennállása esetén a  vámhatóság által kiadott engedély
a jogerőre emelkedést követő egyéves időtartamra érvényes.
(8) Az (1)–(3) és (5) bekezdés szerinti mentesség, illetve kedvezmény vonatkozik az energiaadó biztosítására is.
58. § (1) A Vámkódex 89.  cikk (7)  bekezdése alkalmazásában nem lehet biztosítékot megkövetelni az  állam, hatóság vagy
Magyarország Alaptörvénye által, valamint az  annak felhatalmazása alapján megalkotott jogszabály alapján
közhatalom gyakorlására jogosított személy, szervezet által ellátott közhatalmi tevékenységgel kapcsolatban.
(2) Közhatalmi tevékenységnek minősül e  § alkalmazásában különösen a  jogszabály-alkotási, az  igazságszolgáltatási,
az ügyészi, a védelmi, a rendvédelmi, a külügyi és igazságügyi igazgatási, a közigazgatási jogalkalmazói, a hatósági
ellenőrzési és pénzügyi ellenőrzési, a  törvényességi felügyeleti és ellenőrzési, az  államháztartási, európai uniós és
egyéb nemzetközi támogatás elosztásáról való döntési tevékenység.
25. A Vámkódex 90. cikkéhez 59. § A  Vámkódex 90.  cikk (1)  bekezdés második albekezdése alkalmazásában a  vámhatóság a  nyújtandó biztosíték
összegét – a  biztosítéknyújtási kötelezettség felmerülésekor – a  kérelmező forgalmi adatait és üzleti tervét
figyelembe véve állapítja meg.
26. A Vámkódex 92. cikkéhez 60. § (1) A vámbiztosíték az annak nyújtására kötelezett személy választása szerint lehet
a) a vámhatóság által kiadott kezességvállalási engedély alapján harmadik személy által vállalt kezesség,
b) hitelintézet által vállalt bankgarancia,
c) banki fedezetigazolás,
d) biztosítási szerződés alapján kiállított kötelezvény (a továbbiakban: biztosítói kötelezvény),
e) készpénz letétbe helyezése.
(2) Vámbiztosítékként azt az eredeti bankgaranciát kell elfogadni, amely tartalmazza
a) a garanciát nyújtó hitelintézet megnevezését, bankszámlaszámát,
b) a megbízó nevét, címét, pénzforgalmi számlaszámát és adószámát, EORI számát,
c) a megbízó által képviselt harmadik személy nevét, címét és adószámát, EORI számát,
d) annak a  tevékenységnek (célnak) a  megnevezését, amelynek alkalmazásával kapcsolatban
a garancianyilatkozatot kiadták,
e) a garancia összegét – számmal és betűvel – és devizanemét,
f ) a lejárat végső időpontját,
g) a kedvezményezett vámhivatal megnevezését,
h) a  garanciavállaló feltétel nélküli kötelezettségvállalását arra vonatkozóan, hogy a  kedvezményezett első
írásbeli felszólítására – az  alapjogviszony vizsgálata nélkül – a  kézhezvételtől számított három banki
munkanapon belül az  igénybejelentésben megjelölt államháztartási számlára megfizeti megbízója, illetve
megbízója által képviselt harmadik személy lejárt esedékességű tartozását, és
i) külföldi hitelintézet által kibocsátott garancia esetén a  jogvita felmerülésekor alkalmazandó joggal, illetve
a joghatósággal kapcsolatos kikötést.
(3) A  hitelintézet garanciavállalási kötelezettségének határidő előtti visszavonásáról hitelt érdemlő módon,
tértivevényes levélpostai küldeményben köteles értesíteni a  kedvezményezett vámhivatalt. A  visszavonás az  arról
szóló értesítés átvételétől számított 16. napon lép hatályba. A hitelintézet a garanciavállalási kötelezettség alól akkor
mentesül, ha a garancia érvényességi ideje alatt az annak alapján nyújtott biztosíték indokoltsága megszűnik vagy
már nem merülhet fel.
(4) A  vámhatóság vámbiztosítékként olyan eredeti fedezetigazolást fogadhat el, amely szerint elkülönített számlán
meghatározott összeg a  vámtartozás kiegyenlítésére rendelkezésére áll és a  vámhatóság az  igényét a  számlával
szemben benyújtott, a fedezetigazolásra hivatkozó azonnali beszedési megbízással érvényesítheti.
(5) Vámbiztosítékként azt az  eredeti biztosítói kötelezvényt kell elfogadni, amely a  (2) és (3)  bekezdésben
meghatározott feltételeknek megfelel.
(6) A  biztosító a  kötelezettségének határidő előtti visszavonási szándékáról tértivevényes levélpostai küldeményben
köteles értesíteni a  kedvezményezett vámhivatalt. A  visszavonás az  arról szóló értesítés átvételétől számított
16.  napon lép hatályba. A  biztosító kötelezettségvállalása alól akkor mentesül, ha megszűnik a  biztosítéknyújtás
indokoltsága.
(7) Ha a vámhatóság bankgaranciát, fedezetigazolást, biztosítói kötelezvényt vámbiztosítékként elfogad, az arról szóló
okmányok eredeti vagy közjegyző által hitelesített másolati példányát bevonja, és nyilvántartása mellékleteként
kezeli.
(8) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti kezes mentesül a fizetési kötelezettség alól, ha annak a vámeljárásnak a lezárásától
számított 60 napon belül, amelyre a kezességi nyilatkozat biztosítékként szolgál, a biztosítékul szolgáló nyilatkozatot
a vámhatóság nem érvényesíti.
(9) Ha a  hitelintézet és a  vámhatóság között kötött megállapodás szerint a  hitelintézet az  ügyfél által a  nála
visszavonhatatlanul befizetett összegről elektronikus úton értesíti a  vámhatóságot, vagy valós idejű elektronikus
lekérdezési lehetőséget biztosít a  vámhatóság számára, a  közölt vámot és egyéb terheket biztosítottnak kell
tekinteni, és az áru kiadható.
(10) Garancialehívás esetén az  írásbeli felszólításnak, igénybejelentésnek tartalmaznia kell a  fizetésre kötelezett
azonosító adatait – név, cím, adószám, EORI szám, a jogutódlással kapcsolatos adatok –, a tartozás összegét, az előírt
és nem teljesített fizetési határidőt, a tevékenységi engedély típusát és a határozat számát.
61. § (1) A vámhatóság vámbiztosítékként azt a készpénz letétbe helyezést fogadja el, amely a vámhatóság kezelésében lévő
központi vámletét számlán a vámhatóság által meghatározott egyedi azonosítással a vámhatóság rendelkezése alá
került. A készpénz formájában nyújtott vámbiztosítékot kizárólag forintban lehet teljesíteni.
(2) A  vámhatóság vámbiztosítékként azt a  banki fedezetigazolást fogadja el, amelyen a  kibocsátó hitelintézet
kötelezettséget vállal arra, hogy az azon feltüntetett összegről kizárólag a vámhatóság rendelkezhet.
(3) A  60.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti kezességet az  vállalhat, akit a  vámhatóság a  Vámkódex 9.  cikke alapján
nyilvántartásba vett, és rendelkezik a  vámhatóság által a  (4)  bekezdésben meghatározott feltételekkel kiadott
érvényes kezességvállalási engedéllyel.
(4) A vámhatóság a 60. § (1) bekezdés a) pontja szerinti kezességvállalásra az engedélyt annak a kérelmezőnek adja ki,
aki
a) biztosítékot nyújt bankgarancia, banki fedezetigazolás, biztosítói kötelezvény vagy készpénz formájában, és
b) kérelméhez csatolja a  képviseletre jogosult személy(ek) hiteles cégaláírási nyilatkozatát (közjegyzői aláírás
hitelesítéssel ellátott címpéldány) vagy cégbírósághoz benyújtott, ügyvéd által ellenjegyzett aláírásmintát.
 (5) A  (4)  bekezdés szerinti engedélyben meg kell határozni – a  nyújtott biztosítékkal összhangban – a  kezességgel
összességében vállalható legmagasabb összeghatárt, valamint az engedély érvényességi idejét.
 (6) A vámhatóság az engedély kiadásának feltételeit bármikor vizsgálhatja.
IX. FEJEZET
A BEHOZATALI VAGY KIVITELI VÁM ÖSSZEGÉNEK BESZEDÉSE, MEGFIZETÉSE, VISSZAFIZETÉSE
ÉS ELENGEDÉSE
27. A Vámkódex 101. cikkéhez 62. § A Vámkódex 101. cikk (3) bekezdés harmadik albekezdése alkalmazásában a fizetendő behozatali vagy kiviteli vám
összegét 100 forintra kerekítve kell megállapítani.
28. A Vámkódex 102. cikkéhez 63. § (1) A Vámkódex 102. cikk (1) bekezdése alkalmazásában a vám-árunyilatkozat benyújtásával kezdeményezett eljárások
esetén – a Vámjegy alkalmazásának esetét kivéve – a vám és egyéb terhek összegét a vámhatóság határozattal közli.
E határozat nem minősül a Vámkódex 22–29. cikke szerinti kérelemre hozott határozatnak.
(2) A  könyv szerinti nyilvántartásba vett vámösszegről és egyéb terhekről szóló, a  kérelemnek helyt adó döntés
egyszerűsített határozatba foglalható.
(3) Az adatfeldolgozási technika alkalmazásával benyújtott árunyilatkozatok esetében, ha a technikai feltételek adottak,
a  vámhatóság a  vám és egyéb terhek összegét közlő határozatát elektronikus dokumentum formájában hozhatja
meg. Az  e  bekezdésben meghatározott döntések kiadmányozása személy által felügyelt automatizált aláírással,
elektronikus formában történik.
29. A Vámkódex 103. cikkéhez 64. § (1) A Vámkódex 103.  cikk (2)  bekezdése alkalmazásakor a  vámtartozás a  cselekmény elkövetésétől számított 10  évig
közölhető.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott esetben a  3  éven túl megállapított vámtartozás könyvelésbe vételére,
beszedésére és megszűnésére a vámjogszabályok erre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) Az (1) és (2) bekezdést kell alkalmazni az egyéb terhek, a hitelkamat, továbbá a késedelmi kamat esetében is.
65. § Az  egyéb terhek és a  hitelkamat, továbbá a  késedelmi kamat végrehajtásához, a  túlfizetés, illetve a  tartozatlanul
megfizetett vám és egyéb terhek, valamint a  hitelkamat, továbbá a  késedelmi kamat visszaigényléséhez való jog
elévülésére az Art. rendelkezéseit kell alkalmazni.
30. A Vámkódex 104. cikkéhez 66. § (1) A  Vámkódex 104.  cikk (3)  bekezdése végrehajtásakor az  Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló
2007/436/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet
(a továbbiakban: Euratom rendelet) előírásait kell alkalmazni.
(2) Jogorvoslati kérelem elbírálása tárgyában a  felettes szerv által hozott döntés alapján az  Euratom rendelet
6.  cikk (3)  bekezdés b)  pontjában meghatározott elkülönített számlákról (a  továbbiakban: elkülönített számlák)
–  a  Vámkódex 119.  cikkében meghatározott kivételekkel – kizárólag akkor törölhetők a  könyvelésbe vett
vámösszegek, ha
a) a vámszerv döntését a felettes szerv új eljárás lefolytatására való kötelezés nélkül semmisíti meg, vagy
b) a vámszerv döntését a felettes szerv új eljárás lefolytatására való kötelezéssel semmisíti meg és az új eljárás
várhatóan nem eredményez fizetési kötelezettséget.
 (3) Felülvizsgálati kérelem elbírálása tárgyában bíróság által hozott döntés alapján az  elkülönített számlákról
–  a  Vámkódex 119.  cikkében meghatározott kivételekkel – kizárólag akkor törölhetők a  könyvelésbe vett
vámösszegek, ha
a) a  vámhatóság döntését a  bíróság új eljárás lefolytatására való kötelezés nélkül semmisíti meg és
a vámhatóság a bíróság ítéletét nem vitatja,
b) a  vámhatóság döntését a  bíróság új eljárás lefolytatására való kötelezés nélkül semmisíti meg és
a vámhatóság valamennyi rendes és rendkívüli jogorvoslati lehetőségét kimerítette, vagy
c) a  vámhatóság döntését a  bíróság új eljárás lefolytatására való kötelezéssel semmisíti meg és az  új eljárás
várhatóan nem eredményez fizetési kötelezettséget.
 (4) Ha a  vámszerv döntését a  felettes szerv vagy bíróság új eljárás lefolytatására való kötelezéssel semmisíti meg, de
az új eljárás az eredetinél alacsonyabb vámösszeg könyvelésbe vételét eredményezi, a különbözetként jelentkező
vámösszeg az elkülönített számlákról kizárólag az új eljárás keretében meghozott döntéssel egyidejűleg törölhető.
31. A Vámkódex 108. cikkéhez 67. § A  közölt vámösszeg és egyéb terhek megfizetésének időpontja az  a  nap, amikor a  teljes összeg az  előírásnak
megfelelően a  vámhatóság által kezelt államháztartási számlán jóváírásra került. A  hitelintézet és a  vámhatóság
megállapodást köthet a  készpénzben megfizetett vámbiztosíték, a  vám és az  egyéb terhek kincstáron át történő
összevont átutalásának teljesítéséről.
32. A Vámkódex 109. cikkéhez 68. § (1) A  vámot az  adós a  letétbe helyezett vámbiztosíték elszámolásával, átutalással, illetve ahol a  technikai feltételek
adottak, POS terminál útján történő bankkártyás fizetéssel, továbbá – 2 millió forint összeg erejéig – készpénzben
fizetheti meg.
(2) Megfizetésnek minősül – az  (1)  bekezdésben meghatározottakon túl – az  adós állami adó- és vámhatóság által
nyilvántartott adó- vagy vámfizetéssel kapcsolatosan fennálló követelésének az  adós vámfizetéssel kapcsolatos
kötelezettségeibe történő átkönyvelése vagy beszámítása. Ebben az esetben a vámtartozás megfizetésének napja
az  adós kérelme elfogadásának  napja, hivatalból végzett átkönyvelés vagy átvezetés esetén az  átkönyvelés vagy
átvezetés napja.
(3) A  vámhatóság hatáskörébe tartozó közvetlen uniós bevételi számlát érintő nyilvántartás vezetése során
az  (1)  bekezdés szerinti átutalással történő teljesítésnek kell tekinteni a  vámhatósághoz teljesítendő befizetések
vonatkozásában jogszabályban meghatározott elektronikus fizetéseket és elszámolásokat biztosító alrendszeren
keresztül átutalással történő elektronikus fizetést is, valamint bankkártya felhasználásával történő teljesítésnek
kell tekinteni a  jogszabályban meghatározott, az elektronikus fizetéseket és elszámolásokat biztosító alrendszeren
keresztül POS terminál útján történő bankkártyás fizetést.
(4) Az  állami adó- és vámhatóságnál nyilvántartott, vámhatósági jogkörben előírt kötelezettségre, de téves bevételi
számlára, illetve nem azonosítható módon teljesített befizetést – ideértve a  túlfizetést is – addig meg nem
fizetettnek kell tekinteni, ameddig az adós a tartozást előíró vámhatóságtól a befizetés számlák közötti átvezetését,
beazonosítását nem kéri, illetve a  tétel hivatalból való beazonosítása meg nem történt, függetlenül attól, hogy
a fizetés egyébként határidőben történt. Ez esetben a vámhatóság az adós rendelkezése alapján a számlák közötti
átvezetésről, beazonosításról kamatmentesen intézkedik.
(5) A  vámhatóság által kiszabott, illetve visszautalandó, jogcímenként kis összegű, tíz eurónál vagy az  51.  §
(1) bekezdése szerinti árfolyamon átszámított forintösszegnél kevesebb egyéb terhek összegét – kivéve a jövedéki
termék után kiszabott egyéb terheket – nem kell megfizetni, illetve visszafizetni. Az így meg nem fizetett összeget
a  vámigazgatási eljárás lezárásával egyidejűleg törölni kell, a  vissza nem térítendő összeget pedig bevételként
köteles elszámolni a  vámhatóság. Nem kell megfizetni, illetve visszafizetni azt a  tíz euró alatti, egyéb teher
különbözetet, valamint visszafizetni azt a  tíz euró alatti vámtúlfizetést, amely az  egy határozatban egy vagy több
jogcímen kiszabott és megfizetett összeg különbségéből keletkezett. Az  így keletkezett tartozást a  vámhatóság
utólag törli, a túlfizetést pedig köteles bevételként adónemenként belső bizonylattal előírni és elszámolni.
(6) A  túlfizetésként vagy tartozatlan befizetésként nyilvántartott pénzösszeg visszafizetését az  állami adó- és
vámhatóság a kérelem benyújtásától számított harminc napon belül kamatmentesen teljesítheti.
(7) A vámhatóság megkövetelheti, hogy a vám és egyéb terhek megfizetését az adós – a pénzforgalmi bizonylat eredeti
példányának bemutatásával – igazolja.
(8) A vám és egyéb terhek megfizetésére szolgáló és azt igazoló okmányoknak a pénzforgalom lebonyolításáról szóló
MNB rendeletben meghatározott adatokon túl tartalmazniuk kell a vámadós
a) EORI számát, adószámát vagy adóazonosító jelét, külföldi személy esetében a személyi okmány számát,
b) a terhelendő számla számát,
c) az átvevő hitelintézet adatait,
d) a vámhatóság bevételi számlaszámát,
e) a fizetendő összeget,
f ) a befizetés vagy terhelés dátumát,
g) a fizetési kötelezettséget közlő határozat számát, valamint
h) a fizetési kötelezettséghez tartozó pénzügyi azonosítószámot.
(9) A  befizetési bizonylatnak nem kell tartalmaznia a  (8)  bekezdés e) és h)  pontjában meghatározott adatokat,
ha a halasztott vámfizetésről szóló engedély – az ügyfél kérelmére – az összevont fizetés lehetőségét tartalmazza.
33. A Vámkódex 110. cikkéhez 69. § A  Vámkódex 110.  cikke szerinti halasztott fizetés szabályait kell alkalmazni a  vámmal együtt fizetendő egyéb
terhekre is.
34. A Vámkódex 111. cikkéhez 70. § A  vámhatóság kérelem alapján engedélyezheti, hogy az  adós a  közölt vámtartozást a  Vámkódex 111.  cikk
(6) bekezdése szerint, ha
a) az időtartam egy naptári hét, az e naptári hetet követő negyedik hét péntekéig, vagy
b) az időtartam egy naptári hónap, az e naptári hónapot követő 16. napig
a halasztott vámfizetés szabályai szerint fizesse meg.
35. A Vámkódex 112. cikkéhez 71. § (1) Fizetési halasztás és részletfizetés (a  továbbiakban együtt: fizetési könnyítés) az  adós kérelmére a  vámhatóságnál
nyilvántartott vámokra és egyéb terhekre engedélyezhető. A fizetési könnyítés abban az esetben engedélyezhető,
ha a fizetési nehézség
a) a kérelmezőnek nem róható fel, vagy annak elkerülése érdekében úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben
általában elvárható, továbbá
b) átmeneti jellegű, tehát a kötelezettség későbbi megfizetése valószínűsíthető.
(2) A  kérelem elbírálása és a  feltételek meghatározása során figyelembe kell venni a  fizetési nehézség kialakulásának
okait és körülményeit.
(3) Magánszemély esetében a  fizetési könnyítés akkor is engedélyezhető, ha a  kérelmező igazolja, hogy a  vámok
és egyéb terhek azonnali vagy egyösszegű megfizetése családi, jövedelmi, vagyoni és szociális körülményeire is
tekintettel aránytalanul súlyos megterhelést jelent.
(4) Ha a  fizetési könnyítés megadásának feltételeit vagy az  esedékes részletek befizetését az  ügyfél nem teljesíti,
a kedvezmény érvényét veszti, és a tartozás egy összegben esedékessé válik.
72. § (1) A  Vámkódex 112.  cikk (2)  bekezdés harmadik albekezdése alkalmazásában a  hitelkamatláb megállapítása során
a jegybanki alapkamatot kell figyelembe venni.
(2) A  Vámkódex 112.  cikk (3)  bekezdésével összhangban a  vámhatóság akkor tekinthet el az  engedélyezett fizetési
könnyítéssel összefüggésben vámbiztosíték megkövetelésétől vagy hitelkamat felszámításától, ha annak
megfizetése a kérelmezőnek súlyos gazdasági vagy szociális nehézséget okozna.
(3) A kérelmező a (2) bekezdés szerinti súlyos gazdasági nehézségének vizsgálatához köteles benyújtani
a) a tárgyévet megelőző három évre vonatkozó auditált mérleget a mérlegbeszámolóval,
b) a tárgyévre vonatkozó kimutatást a szállító- és vevőállományról, az egyéb befektetésekről és részesedésekről,
a megelőző három évre vonatkozó vagyonváltozásáról,
c) a 30, 60 és 90 napos, továbbá a folyamatban lévő peresített követelésállomány kimutatását,
d) az  Art. szerinti általános adóigazolást, ha tartozása van, a  tartozások átütemezéséről szóló megállapodást,
kivéve, ha a  kérelem benyújtásának időpontjában a  kérelmező szerepel a  köztartozásmentes adózói
adatbázisban,
e) nyilatkozatot arra vonatkozóan, hogy folyik-e a  kérelmező ellen csőd-, felszámolási, végelszámolási vagy
kényszertörlési eljárás.
(4) A  természetes személy szociális nehézségének vizsgálatához a  vámhatóság a  kérelemben felhozott indokok
igazolására szólítja fel a  kérelmezőt, és a  szociális körülmények feltárása érdekében megkeresheti a  helyi
önkormányzatot.
(5) Az  engedélyezett fizetési könnyítéshez kapcsolódóan a  vámhatóság különösen indokolt esetben dönthet úgy is,
hogy a kérelmezőt a vámbiztosíték megkövetelése alól és a hitelkamat felszámításától egyaránt mentesíti.
36. A Vámkódex 113. cikkéhez 73. § (1) Ha az  esedékes vám és egyéb terhek összegét, a  hitelkamatot, a  késedelmi kamatot, illetve a  megállapított
vámigazgatási bírságot az  előírt időtartamon belül nem fizették meg, illetve bármely tagállam vámhatósága
a tartozás végrehajtása érdekében megkeresést küld, a vámhatóság haladéktalanul intézkedik a következők szerint:
a) ha a  tartozást a  vámigazgatási eljáráshoz nyújtott biztosíték teljes egészében fedezi, a  vámhatóság azt
érvényesíti,
b) ha a  tartozást a vámigazgatási eljáráshoz nyújtott biztosíték teljes összegében nem fedezi, a  rendelkezésre
álló biztosítékot elszámolja, és a  fennmaradó összeg vonatkozásában, továbbá, ha nem kellett biztosítékot
nyújtani, a végrehajtási eljárás megindítása iránt haladéktalanul intézkedik.
(2) A  végrehajtási eljárás lefolytatására az  állami adó- és vámhatóság jogosult. A  végrehajtási eljárásra az  Art.-nak
az  adótartozás végrehajtására vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni, ide nem értve az  elévülésre vonatkozó
rendelkezéseket.
(3) A  vámhatóság az  adós számára visszatéríthető vámot és egyéb terheket az  adós NAV által nyilvántartott
tartozásának összegéig visszatarthatja.
(4) Az  egy határozattal megállapított vámtartozás és az  egyéb terhek, a  hitelkamat, késedelmi kamat, továbbá
a  vámigazgatási bírság tartozás részbeni teljesülése esetén a  befizetett összeget először a  vámtartozásra kell
elszámolni. Az  így végzett elszámoláson felül fennmaradó összegnek legalább olyan arányú részét kell az  egyéb
terhek, hitelkamat, késedelmi kamat, továbbá a vámigazgatási bírság tartozásra elszámolni, amilyen a megállapított
egyéb terhek, a  hitelkamat, késedelmi kamat, illetve vámigazgatási bírság tartozás aránya az  előírt fizetendő
összegen belül. Az elszámolásról az adóst értesíteni kell.
37. A Vámkódex 114. cikkéhez 74. § (1) A  Vámkódex 114.  cikk (1)  bekezdése alkalmazása során a  nemzeti központi bank kamatlábaként a  jegybanki
alapkamatot kell figyelembe venni.
(2) A  Vámkódex 114.  cikk (3)  bekezdése alkalmazásában a  súlyos gazdasági vagy szociális nehézség vizsgálatához
a 72. § (3) és (4) bekezdését kell alkalmazni.
38. A Vámkódex 116. cikkéhez 75. § (1) Ha a  vámot és egyéb terheket, hitelkamatot, késedelmi kamatot, vámigazgatási bírságot megállapító határozat
kijavításáról rendelkező döntés, illetve bírósági ítélet alapján a  megállapított fizetési kötelezettség (vagy a  fizetési
kötelezettség összegének egy része) követelésének jogcíme megszűnik, a  kijavításról rendelkező döntésben,
illetve a  bírósági ítélet végrehajtása érdekében hozott döntésben az  eljáró vámhivatal rendelkezik az  összegnek
a  vámhatóság általi visszafizetéséről vagy elengedéséről. Ez  a  visszafizetési vagy elengedési kötelezettségről való
rendelkezés a Vámkódex 116. cikk (4) bekezdése szerinti saját kezdeményezésnek minősül.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott esetekben a  vámhatóság a  visszafizetésről rendelkező határozat jogerőre
emelkedésétől számított 30 napon belül köteles a visszafizetendő összeget visszautalni.
X. FEJEZET
VÁMTARTOZÁS MEGSZŰNÉSE 39. A Vámkódex 124. cikkéhez
76. § (1) A  kiadni rendelt, ezt megelőzően lefoglalt vagy lefoglalt és előzetesen értékesített vagy elkobzott nem uniós
áru vámjogi státusának rendezésére – beleértve a  vámtartozás keletkezését, valamint az  adós személyének
megállapítását – a  vámjogszabályok előírásait kell alkalmazni, a  vonatkozó büntetőeljárási és adószabályok
figyelembevételével.
(2) A  nem uniós áru értékesítéséből befolyt összeg és az  elkobzott nem uniós áru értékesítése esetén, valamint,
ha a  lefoglalás hatálya alatt előzetesen értékesített nem uniós áru helyébe lépő ellenérték elkobzásra kerül,
az  értékesítésből befolyt összeg elszámolására az  uniós saját forrás elszámolásra vonatkozó rendelkezéseket
követően az Art.-nak a végrehajtott összeg elszámolására vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) A  vámhatóság által vámigazgatási eljárásban kiszabott egyéb terhek végrehajtásához való jog elévülésére a  vám
elévülésére vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.
(4) A túlfizetés, illetve a tartozatlanul megfizetett vám és egyéb terhek visszaigényléséhez való jog elévülésére az Art.
rendelkezéseit kell alkalmazni.
XI. FEJEZET
AZ ÁRUK ÉRKEZÉSE 40. A Vámkódex 133. cikkéhez
77. § A  vámhatóság értesítését az  Európai Unió vámterületére belépő légi jármű érkezéséről a  Vámkódex 133.  cikk
(2)  bekezdése alapján, a  repülőtéri rendszerek adatainak felhasználásával a  repülőtér üzemben tartója
a vámhatósággal kötött együttműködési megállapodásban vállalhatja.
41. A Vámkódex 134. cikkéhez 78. § A  vámfelügyelet biztosítása érdekében a  vámhatóság a  beszállított árut átmeneti jelleggel hatósági rendelkezés
alá vonhatja, a  vámeljárás végrehajtásához szükséges feltételek, információk és más hatósági engedélyek érintett
személy általi rendelkezésre bocsátása vagy más, vámellenőrzéshez kapcsolódó vizsgálat végrehajtásának idejéig.
A vámhatóság a rendelkezése alá vont árut vámraktárban vagy a vámhivatal által kijelölt helyen tárolja. A vámhivatal
megfelelő biztosíték nyújtása esetén rendelkezhet az  árunak az  érintett személy őrizetében hagyásáról.
A  vámhatósági rendelkezés alá vonás során felmerülő költségeket az  érintett személy a  Vámkódex 52.  cikk
(2) bekezdés d) pontja, valamint e törvény alapján köteles megtéríteni.
79. § (1) A nemzetközi közforgalmú repülőtéren üzemeltetett tranzitterületen az üzemidő alatt biztosítani kell a személy- és
áruforgalom vámellenőrzését.
(2) Aki a  tranzitterületen kiskereskedelmi vagy vendéglátóipari tevékenységet folytat, köteles azt a  vámhatóságnak
bejelenteni. Az  értékesítést végző személy kötelezettséget vállal arra, hogy az  általa végzett kiskereskedelmi
értékesítés során az  érkező tranzitutas, a  közvetlenül harmadik országba, illetve más uniós tagállamba induló
tranzitutas, és az egyéb, a tranzitterületre belépésre jogosult részére történő értékesítést elkülöníti.
42. A Vámkódex 140. cikkéhez 80. § Ha a  vámhatóságnak az  Európai Unió vámterületére beérkező légi jármű tekintetében szándékában áll a  légi
járművet, annak utasait vagy az azon szállított árukat megvizsgálni, közvetlenül vagy a repülőtér üzemben tartóján
keresztül jelzi azt a  légi jármű parancsnokának, akinek gondoskodnia kell arról, hogy a  vámhatóság engedélye
nélkül a légi járműből ne rakjanak ki árut, és az utasok ne távozzanak el, feltéve, hogy ez nem veszélyezteti az élet- és
vagyonbiztonságot. A légi jármű csak a vámellenőrzés megtörténte után folytathatja útját.
43. A Vámkódex 148. cikkéhez 81. § (1) Az átmeneti megőrzési létesítmény üzemeltetőjének a vámfelügyelet biztosítása érdekében havi rendszerességgel
tételes garanciajelentést kell küldenie az  átmeneti megőrzési létesítmény felett felügyeletet ellátó vámhivatal
részére.
(2) Az (1) bekezdésben szereplő garanciajelentésben tájékoztatni kell továbbá az átmeneti megőrzési létesítmény felett
felügyeletet ellátó vámhivatalt a 60 napot meghaladóan átmeneti megőrzés alatt álló árukról is.
(3) Az  (1)  bekezdés szerinti jelentésben megadandó adatokat az  uniós vámjog végrehajtásának részletes szabályairól
szóló rendelet tartalmazza.
XII. FEJEZET
ÁRUK VÁMELJÁRÁS ALÁ VONÁSA 44. A Vámkódex 158. cikkéhez
82. § Ha valamely szóban bejelentett árura vámtartozás vagy egyéb teherfizetési kötelezettség keletkezik, azok
megfizetéséről a  vámhatóság az  uniós vámjog végrehajtásának részletes szabályairól szóló rendeletben
meghatározott mintájú elismervényt – Vámjegyet – ad ki.
45. A Vámkódex 159. cikkéhez 83. § A Magyarország területén lévő vámhivatalok székhelyét és illetékességét a Kormány rendeletben határozza meg.
46. A Vámkódex 173. cikkéhez 84. § A  Vámkódex 173.  cikk (3)  bekezdésében meghatározott eljárást a  vámellenőrzésre és az  áruátengedést követő
ellenőrzésre vonatkozó szabályok szerint kell lefolytatni, azzal az  eltéréssel, hogy az  eljárás a  kérelem elbírálására
hatáskörrel és illetékességgel rendelkező vámhivatalhoz történő beérkezésével indul, és annak megindításáról
a  nyilatkozattevőt külön értesíteni nem kell. Ha a  kérelem alapján a  tényállás tisztázott, a  megállapításokról
jegyzőkönyv nem készül.
47. A Vámkódex 179. cikkéhez 85. § (1) A  Vámkódex 179.  cikke szerinti, Magyarországot érintő központi vámkezelés, továbbá az  FJA 251.  cikke szerint
érvényes egyszerűsített eljárásra vonatkozó egységes engedélyek keretében végzett szabad forgalomba bocsátásra,
meghatározott célra történő felhasználásra, az  általánosforgalmiadó-fizetési kötelezettséggel járó ideiglenes
behozatalra vonatkozó engedély, illetve azok kiadásához beleegyezés csak magyar adószámmal rendelkező
gazdálkodónak adható. Nincs szükség a  beleegyezéshez adószámra, ha a  gazdálkodó kizárólag adómentes
termékimporthoz kapcsolódó szabad forgalomba bocsátást kezdeményez.
(2) A  központi vámkezelésre vonatkozó engedély kiadásakor vagy Magyarországra történő kiterjesztésekor vizsgálni
kell a (3) bekezdés szerinti kizáró körülmény fennálltát.
(3) A  vámhatóság az  engedély kibocsátására vonatkozó kérelmet elutasítja, ha az  engedély iránti kérelemben
a  gazdálkodó által leírt tevékenységből kitűnik, hogy a  tevékenységhez kapcsolódva az  egyéb terhek
felmerülésének helye Magyarország, és a  gazdálkodó által nyújtott biztosíték a  vámhatóság számára nem nyújt
közvetlen igénybejelentési jogosultságot a felmerülő tartozások megfizetésének érvényesítése során. Ezt a feltételt
nem kell vizsgálni, ha a gazdálkodó e törvény alapján általánosforgalmiadó-biztosítási kötelezettség alól mentes.
(4) Szabad forgalomba bocsátásra, meghatározott célra történő felhasználásra, az  általánosforgalmiadó-fizetési
kötelezettséggel járó ideiglenes behozatalra vonatkozó engedélyhez beleegyezés, illetve ilyen, több tagállamra
szóló engedély abban az esetben adható, ha az engedélyező vámhatóság szerinti tagállam és Magyarország között
hatályos megállapodás van a visszatartott nemzeti beszedési költségek megosztásáról.
(5) Az  engedélyes – abban az  esetben, ha a  központi vámkezelésre irányuló engedély nem Magyarországon került
kiadásra – minden  naptári hónapot követő 10.  napig köteles a  szabad forgalomba bocsátás, meghatározott
célra történő felhasználás, az  általánosforgalmiadó-fizetési kötelezettséggel járó ideiglenes behozatal során
megállapításra kerülő egyéb terhek megállapításához szükséges adónyilatkozatot az  adófizetési kötelezettség
keletkezésekor az  engedélyben megjelölt vámhivatalnál benyújtani. Nem kell benyújtani az  általános forgalmi
adó fizetési kötelezettség megállapításához szükséges adónyilatkozatot annak a  gazdálkodónak, aki rendelkezik
az  általános forgalmi adó önadózással történő megállapítására jogosító engedéllyel és egyéb adófizetési
kötelezettsége a vámhatóság felé nem keletkezik.
(6) A vámhatóság az egyéb terheket az adónyilatkozat alapján állapítja meg.
 (7) Ha az  adónyilatkozat alapján számított egyéb teher és a  vám-árunyilatkozat vagy az  áruátengedést követő
ellenőrzés alapján számított egyéb teher összegének különbözete alapján további fizetési kötelezettség
keletkezik, azt a  vámhatóság az  engedélyes terhére utólag meghatározza és közli vele. Ha az  engedélyes
a  fizetési kötelezettséget határidőben nem teljesíti, a  vámhatóság a  követelését mindenekelőtt a  – közvetlen
igénybejelentést lehetővé tevő – adóbiztosíték terhére érvényesíti. Ha a  kiegészítő árunyilatkozat vagy
az  áruátengedést követő ellenőrzés alapján megállapítást nyer, hogy az  egyéb terhek túlzott mértékben kerültek
felszámításra, a vámhatóság a túlzott mértékben felszámított összeget visszafizeti.
(8) Az  adós adó- és díjkötelezettségének teljesítéséhez az  Art. szerinti pénzügyi képviselőt vehet igénybe. Vámjogi
képviselő az  adó- és díjkötelezettségek teljesítésével kapcsolatban képviselőként kizárólag akkor járhat el, ha
az engedélyező vámhatóság által lefolytatott vámeljárásban is vámjogi képviselőként jár el.
(9) A központi vámkezelés végrehajtásában közreműködő tagállamok vámhatóságai közötti vámbevétel-megosztásra
a  központi vámkezeléssel kapcsolatban a  hagyományos saját forrásoknak az  uniós költségvetés számára történő
rendelkezésre bocsátásakor visszatartott nemzeti beszedési költségek megosztásáról szóló Egyezmény kötelező
hatályának elismeréséről és kihirdetéséről szóló 2009. évi XXII. törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
48. A Vámkódex 185. cikkéhez 86. § Azon önértékelési engedéllyel rendelkező gazdasági szereplő, akinek a  vámhatóság megengedi a  VA 225.  cikke
szerint, hogy a  kiegészítő árunyilatkozatai közvetlen elektronikus hozzáféréssel legyenek elérhetők rendszerében,
minden  naptári hónapot követő 10.  napig köteles a  tevékenysége során megállapításra kerülő egyéb terhek
megállapításához szükséges, a  85.  § (5)  bekezdésében hivatkozott adónyilatkozatot benyújtani az  adófizetési
kötelezettség keletkezésekor az engedélyben megjelölt vámhivatalnál, amelyre vonatkozóan a 85. § (7) bekezdését
is alkalmazni kell. Nem kell benyújtania az  áfafizetési kötelezettség megállapításához szükséges adónyilatkozatot
annak a gazdálkodónak, aki rendelkezik az áfa önadózással történő megállapítására jogosító engedéllyel és egyéb
adófizetési kötelezettsége a vámhatóság felé nem keletkezik.
XIII. FEJEZET
AZ ÁRUK ELLENŐRZÉSE ÉS ÁTENGEDÉSE 49. A Vámkódex 188. cikkéhez
87. § A  vám-árunyilatkozat ellenőrzése a  vámellenőrzésre vonatkozó szabályoktól eltérően az  áru átengedésével
fejeződik be.
XIV. FEJEZET
ÁRUKRÓL TÖRTÉNŐ RENDELKEZÉS 50. A Vámkódex 198. cikkéhez
88. § (1) Az  áru értékesítését a  vámhatóság kereskedő közreműködésével, árverés útján vagy elektronikus árverés útján
végezheti. Az elektronikus árverés útján történő értékesítést a vámhatóság az Art. rendelkezéseinek alkalmazásával
végzi.
(2) Abban az esetben, ha az áru értékesítése nem lehetséges, de az forgalomképes, megsemmisítés helyett – a jövedéki
termék kivételével – karitatív célra felhasználható.
51. A Vámkódex 199. cikkéhez 89. § A  VA 249.  cikk (2)  bekezdése alkalmazásában, a  nyilvános felkérést a  vámhatóság a  NAV internetes honlapján
megjelenő hirdetmény közzétételével valósítja meg. Ha a közzétételt követően az áru tulajdonosa nem jelentkezik,
a vámhatóság a 91. napon dönt az állam javára felajánlás tárgyában.
XV. FEJEZET
BEHOZATALIVÁM-MENTESSÉG 52. A Vámkódex 203. cikkéhez
90. § A  tértiárura vonatkozó behozatalivám-mentesség alátámasztására szolgáló VA 253.  cikk (2)  bekezdés d)  pontja
szerinti okmány papír alapon is benyújtható, valamint kiadható.
XVI. FEJEZET
KÜLÖNLEGES ELJÁRÁSOK 53. A Vámkódex 215. cikkéhez
91. § Azon áru helyzetének rendezésére, amelynek tekintetében a vámjogszabályokban előírt feltételek alapján az eljárás
nem zárult le, a vámhatóság a Vámkódex 198. cikke, valamint a 88. § szerint jár el.
92. § Az  aktív feldolgozás engedélyese minden  naptári hónapot követő 10.  napig köteles a VA 324.  cikk (1)  bekezdése
alkalmazása során megállapításra kerülő egyéb terhek megállapításához szükséges, a  85.  § (5)  bekezdése
szerinti adónyilatkozatot benyújtani az  adófizetési kötelezettség keletkezésekor az  engedélyben megjelölt
vámhivatalnál. Nem kell benyújtania az  áfafizetési kötelezettség megállapításához szükséges adónyilatkozatot
annak a gazdálkodónak, aki rendelkezik az áfa önadózással történő megállapítására jogosító engedéllyel és egyéb
adófizetési kötelezettsége a vámhatóság felé nem keletkezik.
XVII. FEJEZET
TÁROLÁS 54. A Vámkódex 243. cikkéhez
93. § (1) Magyarország területének egyes részei tekintetében a  vámszabad területté történő kijelöléséről a  miniszter
vámigazgatási eljárásban eljárva határozattal dönt, ha
a) az nemzetgazdasági okokból indokolt,
b) az a nemzetközi áruforgalmat elősegíti, és
c) a gazdasági igények és az igazgatási költségek észszerű arányát eredményezi.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti döntés érdekében a  kérelmet a  vámszabad terület üzemeltetését végző személy
a  vámhatósághoz elektronikus úton vagy papír alapon nyújtja be. A  kérelem tartalmi elemeit a  miniszter
rendeletben állapítja meg.
(3) A vámszabad terület kijelölése iránti kérelem alapján induló eljárásban, ha a kérelmező személy vámtanácsadó, vagy
vámtanácsadót foglalkoztat önállóan is, ellenkező esetben kizárólag vámtanácsadó képviseletével járhat el.
94. § (1) A  vámhatóság a  kérelmet előzetesen értékeli, amelynek során megvizsgálja a  kérelemben megadott adatokat,
felméri és értékeli a  vámfelügyelet ellátásához szükséges feltételek teljesítését, a  kérelemben szereplő épületek
terveit és a  tervezett tevékenységhez való biztonsági, illetve vámellenőrzési szempontból való megfelelésüket,
a  vámszabad terület üzemeltetéséhez nyújtott, a  vám- és egyéb jogszabályoknak megfelelő biztosítékok
megfelelőségét. A feltételek ellenőrzésére vonatkozó helyszíni vizsgálatról jegyzőkönyvet kell készíteni.
(2) A  vámhatóság az  előzetes értékelése megállapításait a  kérelemnek a  miniszterhez történő felterjesztésekor
a kérelemre az előzetes értékelés lezárásakor rávezetett záradék formájában közli, a helyszíni ellenőrzésről készült
jegyzőkönyv egy eredeti példányát mellékeli.
(3) A vámhatóság a kérelem előzetes értékelését és a helyszíni ellenőrzést a kérelem beérkezésétől számított 30 napon
belül elvégzi, ez  a  határidő szükség esetén a  vámhatóság vezetője által további 30  nappal meghosszabbítható.
A  kérelmet a  vámhatóság a  (4)  bekezdés szerint legkésőbb az  előzetes értékelés lezárását követő 3  napon belül
felterjeszti.
(4) A miniszter megvizsgálja a felterjesztett kérelmet, a vámhatóság általi előzetes értékelés megállapításait tartalmazó
záradékot és a  helyszíni ellenőrzés jegyzőkönyvét, valamint a  kötelező képviselet meglétét és az  eljárási illeték
megfizetését leellenőrzi. A  vámszabad terület kijelölése iránti kérelem elbírálása esetén az  ügyintézési határidő
a kérelem felterjesztését követő 30 nap, kivéve, ha a miniszter a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül utasítja el.
(5) A miniszter a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül utasítja el, ha
a) a vámhatóság az előzetes értékelés alapján a kérelmet nem támogatja,
b) a kérelem benyújtásával egyidejűleg az eljárási illetéket nem fizették meg,
c) a  kérelem benyújtásával egyidejűleg az  ügyfél az  e  törvényben meghatározott képviseletről nem
gondoskodik.
 (6) A vámszabad terület kijelölés iránti kérelem érdemi vizsgálat nélküli elutasításáról a miniszter az ügyfelet határozat
meghozatala nélkül értesíti a kérelem felterjesztését követő 8 napon belül.
 (7) A miniszter érdemi határozata első fokon jogerőre emelkedik, az ellen kizárólag bírósági jogorvoslatnak van helye.
 (8) A  vámszabad terület kijelölésére vonatkozó jogerős határozat alapján a  miniszter teljesíti a  Vámkódex 243.  cikk
(2) bekezdése szerinti tájékoztatási kötelezettséget az Európai Bizottság felé.
95. § (1) A kijelölt vámszabad területen a benyújtott kérelemtől eltérő vagy további épület építéséhez, a belépési és kilépési
pontok megváltoztatásához, vagy további tevékenység megkezdéséhez a NAV vezetőjének engedélye szükséges.
(2) A  vámszabad terület kijelölésére vonatkozó miniszteri döntést nem érintő változások engedélyezéséről
a vámhatóság vezetője az Európai Bizottság tájékoztatása érdekében tájékoztatja a minisztert.
XVIII. FEJEZET
AZ ÁRUK KILÉPTETÉSÉT MEGELŐZŐ ALAKISÁGOK 55. A Vámkódex 263. cikkéhez
96. § Ha a vámhatóságnak az Európai Unió vámterületét elhagyó légi jármű tekintetében szándékában áll a légi járművet,
annak utasait vagy az azon szállított árukat megvizsgálni, közvetlenül vagy a repülőtér üzemben tartóján keresztül
jelzi a  légi jármű parancsnokának. A  légi jármű parancsnoka gondoskodik arról, hogy a  vámhatóság engedélye
nélkül a légi járműből ne rakjanak ki árut, és az utasok ne távozzanak el, feltéve, hogy ez nem veszélyezteti az élet- és
vagyonbiztonságot. A légi jármű csak a vámellenőrzés megtörténte után kezdheti meg útját.
XIX. FEJEZET
KIVITEL ÉS ÚJRAKIVITEL 56. A Vámkódex 269. cikkéhez
97. § Az Európai Unió vámterületéről kiszállított árukra vonatkozó kiviteli vám-árunyilatkozat utólag elektronikustól eltérő
formában is benyújtható.
57. A Vámkódex 270. cikkéhez 98. § Az újrakiviteli árunyilatkozatra a 82–87. §-t alkalmazni kell.
XX. FEJEZET
ELEKTRONIKUS RENDSZEREK FEJLESZTÉSE 58. A Vámkódex 278. cikkéhez
99. § A  Nemzetközi Vasúti Árufuvarozásról szóló Megállapodás (SzMGSz) és Mellékletei módosításokkal és
kiegészítésekkel egységes szerkezetben történő kihirdetéséről szóló 2011.  évi XXXVII.  törvény szerinti papíralapú
SZMGSZ fuvarlevél a  Magyarország területén vasúti forgalomban megvalósuló árutovábbítás vámeljárás során
vám-árunyilatkozatként használható.
HARMADIK RÉSZ
AZ EMGA FINANSZÍROZÁSI RENDSZERÉBE TARTOZÓ ÜGYLETEK VIZSGÁLATA
XXI. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 59. Értelmező rendelkezések 100. § (1) A  közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a  352/78/EGK, a  165/94/EK,
a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló,
2013. december 17-i 1306/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet (a  továbbiakban: 1306/2013/EU parlamenti és
tanácsi rendelet) V. cím III. fejezetét e Fejezetet is figyelembe véve kell végrehajtani.
(2) E Fejezet alkalmazásában
a) EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv: a hatóságnak a vonatkozó jogszabály által kijelölt szervezeti egysége,
b) hatóság: a NAV feladat- és hatáskörrel rendelkező szerve,
c) Különleges Szolgálat: az 1306/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet 85. cikk (1) bekezdése szerinti szervezeti
egység,
d) ügyfél: akit e  Fejezet alapján jogok illetnek meg, illetve kötelezettségek terhelnek, illetve ügyfélnek kell
tekinteni e feladata ellátása során a vagyonfelügyelőt, a felszámolót és a végelszámolót is.
60. A Fejezet hatálya 101. § E  Fejezet személyi hatálya a  hatóságra és az  1306/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet hatálya alá tartozó
személyekre terjed ki, ideértve a Ptk.-ban meghatározott valamennyi szervezeti formát is.
XXII. FEJEZET
A 1306/2013/EU PARLAMENTI ÉS TANÁCSI RENDELET V. CÍM III. FEJEZETÉNEK VÉGREHAJTÁSA
61. A 1306/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet 80. és 81. cikkéhez
102. § (1) A  hatóság az  1306/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet V. cím III. fejezete szerint ellenőrzi az  Európai
Mezőgazdasági Garanciaalap (a  továbbiakban: EMGA) finanszírozási rendszeréhez közvetve vagy közvetlenül
kapcsolódó kifizetések jogosultjait, illetve kötelezettjeit vagy képviselőiket (a  továbbiakban: EMGA utólagos
ellenőrzés). Az  EMGA utólagos ellenőrzés célja annak megállapítása, hogy az  EMGA finanszírozási rendszerébe
tartozó ügyletek ténylegesen megvalósultak-e, illetve azok végrehajtása szabályszerű volt-e.
(2) Az  EMGA utólagos ellenőrzések végrehajtása tekintetében a  Ket. előírásait az  e  Fejezetben meghatározott
eltérésekkel kell alkalmazni.
(3) Kötelező az EMGA utólagos ellenőrzést lefolytatni az ügyfélnél
a) az Állami Számvevőszék elnökének felhívására,
b) a miniszter utasítására,
c) az Európai Bizottság vagy az Európai Számvevőszék felhívására,
d) ha a Különleges Szolgálat vezetője elrendeli.
(4) Az  EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv a  gazdálkodónál az  EMGA utólagos ellenőrzés megkezdése előtt
helyszíni szemlét tarthat, ha fennáll a  lehetősége annak, hogy a  vizsgálat alá kerülő bizonylatokat, könyvviteli és
egyéb nyilvántartásokat, iratokat megsemmisítik, meghamisítják.
(5) Az  EMGA utólagos ellenőrzésen részt vehet az  Európai Bizottság, illetve az  Európai Unió valamely tagállamának
illetékes képviselője is, akit a  megbízólevélen szakértőként feltüntetnek. A  szakértőt a  helyiségbe való bejutás és
az iratokhoz való hozzáférés tekintetében megilletik mindazok a jogok, amelyek az ellenőrt.
(6) Az  EMGA utólagos ellenőrzés hatékonyságának növelése és ezzel együtt az  ügyfelek adminisztrációs terheinek
mérséklése érdekében a  hatóság a  hatáskörébe tartozó ügyekben más hatóságokkal együttesen, egyidejűleg is
folytathat ellenőrzést.
62. Az EMGA utólagos ellenőrzés megindítása 103. § (1) Az EMGA utólagos ellenőrzés az erről szóló megbízólevél kézbesítésével vagy egy példányának átadásával kezdődik.
 (2) Ha az  ügyfél vagy képviselője, meghatalmazottja a  megbízólevél átvételét megtagadja, az  EMGA utólagos
ellenőrzés hatósági tanú jelenlétében az erről szóló jegyzőkönyv felvételével és aláírásával kezdődik.
 (3) Az  EMGA utólagos ellenőrzés lefolytatására a  hatóság szolgálati igazolvánnyal és megbízólevéllel rendelkező
alkalmazottja (e Fejezet alkalmazásában a továbbiakban: ellenőr) jogosult.
 (4) A helyszíni ellenőrzést az ellenőr csak akkor kezdheti meg, ha az ügyfél vagy annak képviselője, meghatalmazottja,
ezek hiányában hatósági tanú jelen van.
 (5) A megbízólevélnek tartalmaznia kell
a) az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv megnevezését,
b) a megbízólevél iktatószámát,
c) az ellenőrzött ügyfél megnevezését, székhelyét, lakóhelyét, adószámát vagy adóazonosító jelét,
d) az EMGA utólagos ellenőrzés alapját képező jogszabályok megjelölését,
e) az EMGA utólagos ellenőrzés tárgykörét, amelyre a vizsgálat irányul,
f ) a vizsgálattal érintett EMGA pénzügyi időszakot,
g) az ellenőr nevét,
h) az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv bélyegzőlenyomatát, vezetőjének aláírását és a keltezést.
63. Az EMGA utólagos ellenőrzés lefolytatása 104. § (1) Az  ügyfél EMGA utólagos ellenőrzés alá vont tevékenységével kapcsolatos bizonylatokat, könyveket,
nyilvántartásokat és egyéb iratokat, adathordozókat, más tárgyi bizonyítékokat legfeljebb az  EMGA utólagos
ellenőrzés lezárásáig átvételi elismervény ellenében a  hatóság bevonhatja. Az  átvételi elismervényen a  bevont
iratokat, adathordozókat részletezni kell.
(2) Az iratokról bevonásuk előtt az ellenőrzött ügyfél saját költségére másolatot készíthet. Ha az ügyfél kéri, a hatóság
az eredeti okmányok helyett az ügyfél által készített és általa az eredetivel egyezőként elismert másolatot vonja be.
(3) Ha az  ellenőrzött ügyfél vállalkozási tevékenységét magánszemély lakásában végzi, vagy e  tevékenységéhez más
személy ingatlanát veszi igénybe, az  EMGA utólagos ellenőrzés megkezdésekor tisztázni kell, hogy az  ügyfél
tevékenységét a más tulajdonában levő lakás vagy ingatlan mely helyiségeiben, részeiben végzi. Az EMGA utólagos
ellenőrzést csak az ügyfél által használt helyiségekben, helyeken lehet lefolytatni, amelyek használatára vonatkozó
adatokat elsősorban a tulajdonos és az ellenőrzött ügyfél között létrejött szerződés alapján kell megállapítani.
(4) Ha az  ellenőrzött ügyfél a  vállalkozási tevékenységéhez más személy ingatlanát veszi igénybe, az  ingatlan
tulajdonosa köteles tűrni a hatóság helyszíni ellenőrzését.
(5) Az EMGA utólagos ellenőrzést helyszíni ellenőrzés keretében és a hatóság hivatali helyiségében is le lehet folytatni.
A  helyszíni ellenőrzés része az  ügyfél székhelyén, telephelyén, fióktelepén, lakóhelyén kívül tárolt, illetve őrzött
eszközök, iratok vizsgálata is. A  Ket.-ben, valamint e  bekezdésben szereplő jogosultságok gyakorlásának nem
feltétele a helyszíni ellenőrzés elrendelése.
(6) A helyszínen tartott EMGA utólagos ellenőrzést az ellenőrzött ügyfélnél a tevékenysége idején (munkaidőben), más
személynél napközben, 8 és 20 óra között lehet lefolytatni, kivéve, ha az utólagos ellenőrzés sikeres lefolytatása más
időpont választását teszi szükségessé.
(7) A hatóság hivatali helyiségében az EMGA utólagos ellenőrzést a hivatali időben kell megtartani.
 (8) Ha az  ellenőrzött ügyfél iratai hiányosak vagy rendezetlenek, illetve nyilvántartásai pontatlanok vagy hiányosak,
és így a  tényállás tisztázására alkalmatlanok, a  hatóság megfelelő határidő kitűzésével kötelezi az  ügyfelet, hogy
iratait, nyilvántartásait megfelelően rendezze, pótolja, illetve javítsa. A  felhívás postára adásától vagy átadásától
a kötelezettség teljesítéséig, a kötelezettség elmulasztása esetén a felhívásban kitűzött határidő utolsó napjáig eltelt
időtartamot az EMGA utólagos ellenőrzés határidejének számításánál figyelmen kívül kell hagyni. A hatóság ezen
időtartam alatt az EMGA utólagos ellenőrzést folytathatja.
64. Az EMGA utólagos ellenőrzés befejezése 105. § (1) Az  EMGA utólagos ellenőrzésre nyitva álló határidőn belül, a  jegyzőkönyv elkészítése során az  EMGA utólagos
ellenőrzést végző szerv vezetője zárótárgyalás megtartását rendelheti el.
(2) Ha a zárótárgyalást elrendelő irat közlése eredménytelen, vagy az ellenőrzött ügyfél a távolmaradását nem menti ki,
a hatóság a jegyzőkönyvet véglegezi. Ha a zárótárgyalás során olyan ügyféli bizonyítási indítvány kerül benyújtásra,
amely az  EMGA utólagos ellenőrzés során feltárt megállapításokat érdemben érinti, a  hatóság az  EMGA utólagos
ellenőrzést tovább folytatja.
(3) A  hatóság a  vonatkozó jogszabályokban előírt kötelezettségek teljesítésére vagy megsértésére vonatkozó
megállapításait jegyzőkönyvbe foglalja, amelynek tartalmaznia kell
a) az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv megnevezését,
b) a jegyzőkönyv iktatószámát,
c) az ellenőrzött ügyfél megnevezését, székhelyét, lakóhelyét, adószámát vagy adóazonosító jelét,
d) az EMGA utólagos ellenőrzés alapját képező jogszabályok megjelölését,
e) az EMGA utólagos ellenőrzés kezdő időpontját,
f ) az EMGA utólagos ellenőrzés tárgykörét, amelyre a vizsgálat irányult,
g) a vizsgálattal érintett EMGA pénzügyi időszakot,
h) az  ellenőr megállapításait, a  tisztázott tényállást a  vonatkozó jogszabályok megjelölésével és annak
bizonyítékait, az  ügyfél által felajánlott és visszautasított bizonyítékok felsorolását és a  visszautasítás
indokolását,
i) a tapasztalt hiányosságok megszüntetésére vonatkozó esetleges javaslatokat,
j) az észrevételezés lehetőségéről és határidejéről szóló tájékoztatást,
k) az ellenőr nevét és aláírását, az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv bélyegzőlenyomatát és a keltezést.
(4) Az  EMGA utólagos ellenőrzés megállapításai alapján részjegyzőkönyv készülhet, ha az  ügyfél EMGA utólagos
ellenőrzéssel érintett tevékenysége egy részével kapcsolatban a  tényállás tisztázásra került. A  részjegyzőkönyvre
a jegyzőkönyv szabályait kell alkalmazni.
(5) Az  EMGA utólagos ellenőrzés megállapításait tartalmazó jegyzőkönyvet az  ellenőrzött ügyféllel közölni kell.
Az  EMGA utólagos ellenőrzés a  jegyzőkönyv átadásával befejeződik. Ha a  jegyzőkönyv közlése kézbesítéssel
történik, az EMGA utólagos ellenőrzés a postára adás napjával zárul.
(6) Az  EMGA utólagos ellenőrzésről készült jegyzőkönyv megállapításaival kapcsolatban az  ellenőrzött ügyfél
észrevételt tehet, amelyet az  EMGA utólagos ellenőrzést végző szervnél a  közléstől számított 15  napos jogvesztő
határidőn belül nyújthat be.
(7) Az ellenőrzött ügyfél az észrevétel megtételére nyitva álló határidőn belül észrevételi jogáról szóban vagy írásban
lemondhat. A szóban történő lemondást az EMGA utólagos ellenőrzési jegyzőkönyvre fel kell vezetni. Az észrevételi
jogról történő lemondó nyilatkozat nem vonható vissza.
106. § (1) Az ügyféli észrevétel elbírálására az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv jogosult.
 (2) Ha az  ellenőrzött ügyfél által tett észrevételben felhozott tények és bizonyítékok megvizsgálása érdekében
szükséges, az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv végzésben elrendelheti kiegészítő ellenőrzés lefolytatását.
 (3) A kiegészítő ellenőrzés elvégzésére nyitva álló határidő 30 nap, amelyet az ellenőrzést végző szerv vezetője indokolt
esetben egyszer, legfeljebb 15 napig terjedő időtartammal meghosszabbíthat. Ezt követően a határidőt rendkívüli
körülmények által indokolt esetben az  EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv kérelmére a  felettes szerv egyszer,
legfeljebb további 15  napig terjedő időtartammal meghosszabbíthatja. Egyebekben a  kiegészítő ellenőrzésre
az EMGA utólagos ellenőrzés szabályait kell alkalmazni.
(4) A kiegészítő ellenőrzésről kiegészítő jegyzőkönyvet kell készíteni, amelyre a jegyzőkönyv szabályait alkalmazni kell,
azzal az  eltéréssel, hogy az  ellenőrzött ügyfél észrevételt a  kiegészítő ellenőrzésről szóló jegyzőkönyv közlésétől
számított 8 napos jogvesztő határidőn belül tehet. A megtett észrevételt az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv
vizsgálja meg és értékeli.
(5) A  hatóság az  EMGA utólagos ellenőrzésről készült, illetve a  kiegészítő ellenőrzésről készült jegyzőkönyvet
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal részére megküldi.
65. EMGA felülellenőrzés 107. § (1) Az  EMGA utólagos ellenőrzés lefolytatását követően a  NAV feladat- és hatáskörrel rendelkező szerve EMGA
felülellenőrzést folytathat le, ha
a) azt a miniszter elrendeli vagy az Állami Számvevőszék elnöke felhívással él,
b) a NAV vezetője erre utasítást ad,
c) olyan, a  szabályszerűség megállapítását befolyásoló új tény, adat, bizonyíték jut a  tudomására, amely
a  korábbi EMGA utólagos ellenőrzéskor nem volt ismert, és az  EMGA felülellenőrzés lefolytatására a  NAV
vezetője utasítást ad,
d) az Európai Bizottság vagy az Európai Számvevőszék erre felhívja.
 (2) Az (1) bekezdés b) pontja alapján indított EMGA felülellenőrzés keretében a NAV feladat- és hatáskörrel rendelkező
szerve az  EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv által korábban lefolytatott vizsgálat szakszerűségét és
törvényességét ellenőrzi.
(3) Az  (1)  bekezdés c)  pontjában meghatározott EMGA felülellenőrzés nem indítható, ha az  elrendelés feltételeinek
tudomásra jutásától számított 6 hónap eltelt.
66. Kapcsolódó vizsgálat 108. § (1) Az EMGA utólagos ellenőrzéssel összefüggésben a hatóság ellenőrzést végezhet olyan személynél, amely az EMGA
utólagos ellenőrzés alanyával közvetett vagy közvetlen kapcsolatban áll, feltéve, hogy az  utólagos ellenőrzés
tényállásának teljes körű tisztázása érdekében e  vizsgálat szükséges (a  továbbiakban: kapcsolódó vizsgálat).
A  kapcsolódó vizsgálattal egy tekintet alá esik az  is, ha a  tényállás tisztázásához más ügyfélnél folyamatban lévő
ellenőrzés eredményének vagy a beszerzett bizonyítékoknak az ismerete szükséges.
(2) A kapcsolódó vizsgálat szükségességéről az EMGA utólagos ellenőrzéssel érintett ügyfelet a hatóság értesíti. Ezen
irat postára adásának, postai kézbesítés mellőzése esetén az  értesítés átadásának  napjától a  kapcsolódó vizsgálat
befejezéséig eltelt idő az EMGA utólagos ellenőrzés határidejébe nem számít bele. A hatóság ezen időtartam alatt
az EMGA utólagos ellenőrzést folytathatja.
(3) A kapcsolódó vizsgálat befejező időpontjáról a hatóság az EMGA utólagos ellenőrzéssel érintett ügyfelet értesíti.
 (4) Ha a  kapcsolódó vizsgálat során beszerzett bizonyítékok alapján az  alapügy tényállása a  kapcsolódó vizsgálattal
érintett körben tisztázott, az EMGA utólagos ellenőrzés a kapcsolódó vizsgálat befejezésétől függetlenül lezárható.
 (5) A  kapcsolódó vizsgálat során beszerzett adatokról, bizonyítékokról szóló jegyzőkönyvnek, illetve a  kapcsolódó
vizsgálat során feltárt adatoknak, bizonyítékoknak ügyfelet érintő részét az  EMGA utólagos ellenőrzéssel érintett
ügyféllel részletesen ismertetni kell.
(6) A kapcsolódó vizsgálat határideje – beleértve az ellenőrzés megkezdésének és befejezésének napját – 30 nap.
 (7) Egyéb tekintetben a kapcsolódó vizsgálatra az EMGA utólagos ellenőrzés szabályai alkalmazandók.
(8) Ha a  kapcsolódó vizsgálat során beszerzett adatok, bizonyítékok alapján az  EMGA utólagos ellenőrzés lezárására
a  kapcsolódó vizsgálat befejezését megelőzően kerül sor, e  § alkalmazása szempontjából a  kapcsolódó vizsgálat
befejező időpontjának a  beszerzett adatok, bizonyítékok rendelkezésre állásáról szóló értesítés postára adásának,
a postai kézbesítés mellőzése esetén az értesítés átadásának napját kell tekinteni.
67. Határidők az EMGA utólagos ellenőrzési eljárásban 109. § (1) Az EMGA utólagos ellenőrzés határideje – beleértve az ellenőrzés megkezdésének és befejezésének napját – 90 nap.
 (2) Az  ellenőrzési határidőt indokolt esetben az  EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv vezetője egyszer, legfeljebb
60  napig terjedő időtartammal meghosszabbíthatja. A  meghosszabbított ellenőrzési határidőt rendkívüli
körülmények által indokolt esetben, az EMGA utólagos ellenőrzést végző szerv kérelmére a  felettes szerv egyszer,
legfeljebb 60 napig terjedő időtartammal meghosszabbíthatja.
(3) A  hatóság az  ellenőrzési határidő lejártát követően ellenőrzési cselekményeket nem végezhet. Az  ellenőrzési
határidő meghosszabbításának hiányában az  EMGA utólagos ellenőrzést az  e  törvényben előírt módon és
határidőben le kell zárni.
(4) Ha az  ügyfél az  EMGA utólagos ellenőrzést a  megjelenési kötelezettség elmulasztásával, az  együttműködési
kötelezettség megsértésével vagy más módon akadályozza, az  akadály fennállásának időtartama, de legfeljebb
90 nap az EMGA utólagos ellenőrzés határidejébe nem számít bele. A hatóság az akadály fennállásának időtartama
alatt az  EMGA utólagos ellenőrzést folytathatja. A  hatóság az  akadály észlelését követően haladéktalanul kötelezi
az ügyfelet az akadály megszüntetésére.
(5) Az EMGA utólagos ellenőrzés során a Ket.-nek az ügyintézési határidőbe be nem számítható időtartamra vonatkozó
rendelkezéseit alkalmazni kell.
68. A hatóság jogai és kötelezettségei az EMGA utólagos ellenőrzési eljárásban
110. § (1) Az  ellenőr az  EMGA utólagos ellenőrzés megkezdését megelőzően köteles magát és ellenőrzési jogosultságát
szolgálati igazolvánnyal és megbízólevéllel igazolni.
(2) Az  ellenőr az  EMGA utólagos ellenőrzés során jogait oly módon köteles gyakorolni, hogy az  ellenőrzött ügyfél
gazdasági tevékenységét a lehető legkisebb mértékben korlátozza.
(3) Az  ellenőr az  EMGA utólagos ellenőrzés során köteles a  tényeket, körülményeket, adatokat értékelni, az  ügyfelet,
képviselőjét, meghatalmazottját az EMGA utólagos ellenőrzés során tett megállapításairól tájékoztatni. Ha az ellenőr
az  ügyfél által felajánlott bizonyítékot visszautasítja, köteles azt előzetesen szóban, majd az  EMGA utólagos
ellenőrzésről szóló jegyzőkönyvben írásban is indokolni.
(4) Az  EMGA utólagos ellenőrzés során feltárt adatokat a  hatóság jogosult az  ellenőrzött ügyféllel közvetlen vagy
közvetett kapcsolatban állt vagy álló más ügyfél EMGA utólagos ellenőrzésénél a  tényállás tisztázása céljából
felhasználni.
(5) Az ellenőr az ellenőrzött ügyfél üzleti, üzemi vagy egyéb helyiségeibe beléphet, iratokat, adathordozókat, tárgyakat,
munka-, gyártási folyamatokat vizsgálhat meg, felvilágosítást, nyilatkozatokat kérhet, leltárfelvételt, mintavételezést
végezhet, vagy egyéb bizonyítást folytathat le.
69. Az ellenőrzött ügyfél jogai és kötelezettségei az EMGA utólagos ellenőrzési eljárásban
111. § (1) Az  ellenőrzött ügyfél köteles a  hatósággal az  EMGA utólagos ellenőrzés során együttműködni, az  utólagos
ellenőrzés feltételeit a helyszíni ellenőrzés alkalmával biztosítani.
(2) Az EMGA utólagos ellenőrzés során az ellenőrzött ügyfél köteles különösen a bizonyítékokat – a hatóság felhívására
azok hitelesített magyar nyelvű fordítását is – a  hatóság által meghatározott időpontra az  ellenőr rendelkezésére
bocsátani, illetve az EMGA utólagos ellenőrzéshez szükséges tények, körülmények és egyéb feltételek megismerését
biztosítani, szóban vagy írásban tájékoztatást, magyarázatot adni, és a  dokumentációs anyagokba a  betekintést
lehetővé tenni.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott kötelezettségek megszegése esetén a hatóság végzéssel, határidő megjelölésével
kötelezheti az  EMGA utólagos ellenőrzés alá vont ügyfelet kötelezettségei teljesítésére. Ha az  ellenőrzés alá
vont ügyfél a  kötelezettségét határidőn belül nem teljesíti, az  utólagos ellenőrzést végző szerv intézkedik
bírság kiszabása iránt, illetve a  bírság kiszabásával egyidejűleg az  EMGA utólagos ellenőrzést felfüggesztheti és
– az ellenőrzött ügyfél költségére – a nyilvántartásokat, elszámolásokat szakértővel elkészíttetheti.
(4) Az ellenőrzött ügyfél jogosult
a) az ellenőr személyének azonosságáról és megbízásáról meggyőződni,
b) az ellenőrzési cselekménynél jelen lenni,
c) megfelelő képviseletről gondoskodni.
(5) Az  ellenőrzött ügyfélnek joga van az  EMGA utólagos ellenőrzés során keletkezett iratokba betekinteni.
Minden olyan iratba betekinthet, arról másolatot készíthet vagy saját költségére készíttethet, amely jogainak
érvényesítéséhez, kötelezettségeinek teljesítéséhez szükséges.
(6) Nem tekinthet be az ellenőrzött ügyfél
a) a hatóság belső levelezésébe,
b) a döntés tervezetébe,
c) a  tanú vagy az  eljárásban részt vevő más személy természetes személyazonosító adatait tartalmazó
jegyzőkönyvbe (iratba), ha a hatóság ezen adatokat zártan kezeli,
d) az iratnak azon részébe, amely más személyre vonatkozó, adó- vagy vámtitkot tartalmaz,
e) törvény által védett egyéb adatot tartalmazó iratba, ha azt az  érintett adat védelmét szabályozó törvény
kizárja.
 (7) Az  ellenőrzött ügyfélnek joga van a  megállapításokkal kapcsolatban felvilágosítást kérni, azokra észrevételt tenni,
bizonyítási indítványokat előterjeszteni.
 (8) Az  EMGA utólagos ellenőrzés során az  ellenőrzött ügyfél köteles a  hatóság kérésére a  szolgáltatott adatok és
a rendelkezésre bocsátott dokumentációk teljességéről nyilatkozatot tenni. 70. Az 1306/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet 83. cikkéhez
112. § (1) Ha a  hatóság a  tényállás tisztázása érdekében külföldi hatóságot keres meg, az  ügyfél megkeresésről történő
értesítésének postára adásától, a  postai kézbesítés mellőzése esetén az  értesítés átadásának  napjától a  külföldi
hatóság válaszának az ellenőrzést folytató szervhez való megérkezésétől számított 8. napig eltelt időtartamot – de
legfeljebb 12 hónapot – az  EMGA utólagos ellenőrzés határidejének számításánál figyelmen kívül kell hagyni. Ha
a  külföldi hatóság a  megkeresésétől számított 1  éven belül nem válaszol, az  ellenőrzési határidő szünetelésének
utolsó napja a külföldi hatóság megkeresésének postára adása napjától számított 1 év.
(2) A  hatóság a  külföldi hatóság megkeresésének időtartama alatt az  EMGA utólagos ellenőrzést folytathatja és
az EMGA utólagos ellenőrzés befejezhető a megkereséssel nem érintett tárgykörben, ha a  tényállás e  tekintetben
tisztázott. A  megkereséssel érintett tárgykörben a  hatóság az  ügyfelet a  külföldi hatóság megkereséséről és
a külföldi hatóság válaszának az EMGA utólagos ellenőrzést végző szervhez történő megérkezéséről 5 napon belül
értesíti.
(3) Ha a  külföldi hatóság a  megkeresésétől számított 1  éven belül nem válaszol, az  EMGA utólagos ellenőrzést
a szünetelés befejeződésétől számított nyitva álló határidőn belül le kell zárni a megkereséssel érintett tárgykörben
is, és a megkereséssel érintett tárgykörben a külföldi hatóságnak az EMGA utólagos ellenőrzés befejezését követően
megérkező válasza esetén, szükség szerint ismételt ellenőrzés végezhető.
71. Bírság 113. § (1) Az e Fejezetben meghatározott, így különösen
a) a  bizonylatok, könyvek, nyilvántartások, és egyéb iratok, adathordozók, más tárgyi bizonyítékok átadására
vonatkozó,
b) a  tényállás tisztázására alkalmatlan iratoknak, nyilvántartásoknak a  rendezésére, pótlására, javítására
vonatkozó hatósági felszólításban meghatározott,
c) az idegen nyelvű irat hitelesített magyar nyelvű fordításának átadására vonatkozó,
d) felvilágosítás, nyilatkozat nyújtására vonatkozó,
e) az adatszolgáltatási kötelezettségnek a valóságnak megfelelő adatokat tartalmazó, hiteles, átlátható, pontos,
teljes körű, valamint a megadott határidőre történő teljesítésére vonatkozó,
f ) az  ellenőrzött ügyfél iratainak, adathordozóinak, tárgyainak, munka- és gyártási folyamatainak vizsgálatát
biztosító,
g) az ellenőrzött ügyfél üzleti, üzemi vagy egyéb helyiségeinek a vizsgálatát biztosító,
h) leltárfelvétel, mintavétel lehetővé tételét biztosító,
i) más, a  hatóság által jogszabályi felhatalmazás alapján végzett ellenőrzés feltételeinek biztosítására
vonatkozó, továbbá
j) az ellenőrzés akadályozása esetén, illetve az ellenőrző hatósággal való együttműködést előíró
kötelezettség megszegése esetén az eljáró szerv bírságot szab ki.
(2) A  bírság összege a  jogsértés jellegétől, illetve az  ellenőrzés alá vont ügyletek számától, valamint az  igénybe vett
támogatás összegétől függetlenül, természetes személy esetében minimálisan 50 ezer forint, más személy esetében
legalább 100 ezer forint.
(3) A  kiszabható bírság felső határa természetes személy esetében 1 millió forintig, más személy esetében 5 millió
forintig terjedhet. Ez  esetben a  bírság kiszabásánál a  hatóság a  fokozatosság elvét szem előtt tartva mérlegeli
az  eset összes körülményét, az  ügyfél, illetve eljáró képviselője, alkalmazottja, tagja vagy megbízottja jogellenes
magatartásának (tevékenységének vagy mulasztásának) súlyát, gyakoriságát, továbbá azt, hogy az  ügyfél, illetve
intézkedő képviselője, alkalmazottja, tagja vagy megbízottja az  adott helyzetben a  tőle elvárható körültekintéssel
járt-e el.
(4) Bírság egy eljárásban, ugyanazon kötelezettség ismételt megszegése vagy más kötelezettségszegés esetén
ismételten is kiszabható.
(5) A  bírság késedelmes megfizetése esetén a  késedelem minden  naptári  napja után a  felszámítás időpontjában
érvényes jegybanki alapkamat 365-öd részének megfelelő mértékű késedelmi pótlékot kell felszámítani.
(6) Az e Fejezetben meghatározott bírságot a fizetés elmulasztása esetén adók módjára kell behajtani. A végrehajtási
eljárás lefolytatására az  állami adó- és vámhatóság jogosult. A  végrehajtási eljárásra az  Art.-nak az  adótartozás
végrehajtására vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
NEGYEDIK RÉSZ
VÁMTANÁCSADÓ ÉS VÁMÜGYNÖK XXIII. FEJEZET
VÁMTANÁCSADÓ
114. § (1) Aki vámtanácsadói tevékenységet kíván folytatni, köteles az  erre irányuló szándékát a  vámtanácsadók
nyilvántartásba vételét végző szervezetnek a  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános
szabályairól szóló törvény szerint bejelenteni.
(2) Bejelentés alapján a vámtanácsadók nyilvántartásában szereplő büntetlen előéletű természetes személy lehet, aki
a) adóazonosító jellel (egyéni vállalkozó esetén adószámmal) rendelkezik,
b) szakirányú (jogász, közgazdász, igazgatásszervezői szakon) egyetemi vagy főiskolai végzettséggel, illetve
szakirányú alapképzésben vagy mesterképzésben (a jogi és igazgatási vagy a gazdaságtudományok képzési
területhez tartozó szakon) szerzett végzettséggel rendelkezik,
c) megfelel a Vámkódex 39. cikk a) pontja szerinti feltételnek, és
d) a  Vámkódex 39.  cikk d)  pontja szerinti vámszakmai képzettséget a  23.  § (5)  bekezdése szerinti vámjogi
szakértői hatósági vizsga tanúsítványával igazolja.
 (3) A (2) bekezdés b) pontja szerinti feltétel nem teljesülése esetén a nyilvántartásba vétel teljesíthető, ha a kérelmező
10  év vámszakmai gyakorlati jellegű szakismerettel rendelkezik. A  gyakorlati szakismeret igazolására a  23.  §
(4) bekezdését alkalmazni kell.
(4) Jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező egyéb szervezet vámtanácsadói tevékenységet
– az (1) bekezdés szerinti bejelentést követően – akkor folytathat, ha
a) legalább egy tagja, vagy alkalmazottja, vagy állandó képviselője a  vámtanácsadók nyilvántartásában
szerepel, és
b) megfelel a Vámkódex 39. cikk a) pontjában meghatározott feltételnek.
(5) A  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvény szerinti szabad
szolgáltatásnyújtás jogával rendelkező természetes személy szolgáltató Magyarország területén vámtanácsadói
vagy vámügynöki szolgáltatás határon átnyúló szolgáltatásnyújtás keretében történő folytatására irányuló
szándékát köteles – a  külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló törvény rendelkezéseire is
figyelemmel – az  e  szolgáltatók nyilvántartásba vételét végző szervezetnek bejelenteni. A  nyilvántartásba vételt
végző szervezet a  vámtanácsadói vagy vámügynöki szolgáltatás végzésére határon átnyúló szolgáltatásnyújtás
keretében jogosult bejelentést tevőt közhiteles hatósági nyilvántartásba veszi, amely során
a) a  (2)  bekezdés szerinti feltételek teljesítéséhez magyar adószám helyett a  letelepedés helye szerinti
tagállamban kiadott közösségi adószámot,
b) a  (2)  bekezdés b)  pontjában meghatározott feltétel teljesítéséhez a  külföldi bizonyítványok és oklevelek
elismeréséről szóló törvény rendelkezéseinek megfelelő igazolást,
c) a (2) bekezdés c) pontjában meghatározott feltétel teljesítéséhez a letelepedés szerinti tagállamban kiadott
engedélyezett gazdálkodói engedélyt vagy a Vámkódex 39. cikk a) pontjában megállapított feltételnek való
megfelelésről a letelepedés helye szerinti vámhatóság által kiadott igazolást,
d) a (2) bekezdés d) pontjában meghatározott feltétel teljesítéséhez a VA 27. cikk (1) bekezdés b) pontja szerinti
képzés elvégzésének a külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló törvény rendelkezései szerinti
igazolását
fogadja el.
 (6) A  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvény szerinti szabad
szolgáltatásnyújtás jogával rendelkező szolgáltatásnyújtó szervezet határon átnyúló vámtanácsadói vagy
vámügynöki szolgáltatási tevékenysége keretében vámtanácsadói vagy vámügynöki szolgáltatást akkor folytathat,
ha a feladat irányításával, vezetésével megbízott tagja, alkalmazottja teljesítette az (5) bekezdés szerinti bejelentési
kötelezettségét.
(7) A  határon átnyúló szolgáltatásnyújtás tekintetében az  átmeneti és alkalmi jelleget a  szolgáltatás időtartamára,
gyakoriságára, rendszerességére és folytonosságára tekintettel a nyilvántartásba vételt végző szervezet esetenként
állapítja meg.
115. § (1) A  vámtanácsadók nyilvántartásába való felvételre irányuló közigazgatási hatósági eljárás megindításához
szükséges kérelmet a vámhatóság területi szervei közül a megyei adó- és vámigazgatóságoknál lehet előterjeszteni.
A  vámhatóság a  114.  § (2)  bekezdés c)  pontja szerinti feltétel teljesítését megvizsgálja, és a  kérelmet, a  csatolt
mellékleteket, valamint a  megállapításait tartalmazó jegyzőkönyvet a  kérelem beérkezésétől számított 15  napon
belül felterjeszti a nyilvántartásba vételt végző szervezet részére.
(2) A nyilvántartásba vételi eljárás határidejére vonatkozóan az Art. 175/D. § (2) bekezdését kell alkalmazni azzal, hogy
az  ügyintézési határidő az  (5)  bekezdés szerinti dokumentum beérkezésétől kezdődik. A  nyilvántartásba vételi
kérelemmel kapcsolatos hiánypótlásra az Art. 175/D. § (3) bekezdését, a vámtanácsadói nyilvántartás adattartalmára
vonatkozóan az Art. 175/E. § (2) és (3) bekezdését alkalmazni kell.
(3) A vámtanácsadói nyilvántartásba vételt végző szervezet a nyilvántartásba vétellel egyidejűleg hivatalból igazolványt
állít ki. A  nyilvántartásba vétel feltételeiben való változást a  vámtanácsadó köteles haladéktalanul írásban
bejelenteni a vámhatóságnak.
(4) A  vámtanácsadói nyilvántartásba vett természetes személy szakmai továbbképzésen köteles részt venni,
az  ennek teljesítéséről szóló nyilatkozatot a  továbbképzési időszak végét követő 30  napon belül be kell nyújtani
a nyilvántartásba vételt végző szervezetnél.
(5) A kérelmezőnek az Art. 175/E. § (2) bekezdés a)–c) pontja szerinti adataiban bekövetkezett változást az adatváltozást
követő 30 napon belül köteles bejelenteni a nyilvántartásba vételt végző szervezetnek, mellékelve az adatváltozást
igazoló dokumentumot, továbbá ha az  adatváltozás érinti az  igazolványon feltüntetett adatokat, magát
az  igazolványt is. A  beküldött igazolványt a  nyilvántartásba vételt végző szervezet az  adatváltozás átvezetését
követően haladéktalanul megsemmisíti. Ha a  nyilvántartásba vételt végző szervezet az  adatváltozás-bejelentés
30 napon túli elmulasztásának tényéről tudomást szerez, a nyilvántartásba vett személyt felszólítja az adatváltozás
bejelentésének pótlására, amelyre a nyilvántartásba vett személynek a felszólítás kézhezvételétől számított 8 nap áll
rendelkezésére.
(6) Ha az  igazolvány elveszett, megsemmisült, a  nyilvántartásba vett személy birtokából bűncselekmény vagy
szabálysértés során kikerült, a nyilvántartásba vett személy köteles ennek tényét 8 napon belül bejelenteni. Ebben
az esetben a korábban kibocsátott igazolvány a bejelentéssel érvénytelenné válik, és a nyilvántartásba vételt végző
szervezet ennek tényét a minisztérium honlapján közzéteszi.
(7) Az  (5) és (6)  bekezdés szerinti bejelentő személy a  bejelentéssel egyidejűleg benyújthatja az  igazolvány pótlása
iránti kérelmét.
116. § (1) A vámtanácsadói nyilvántartásból törlésre kerül az a természetes személy,
a) aki kérelmezi a nyilvántartásból való törlését,
b) aki a nyilvántartással kapcsolatos adatszolgáltatás során valótlan adatot közölt,
c) akinél a  nyilvántartásba vétel feltételei már nem állnak fenn, és a  kérelmező a  feltételeknek való
megfelelésben beálló változásról a  115.  § (3)  bekezdése szerint haladéktalanul megtett bejelentésére
a nyilvántartást vezető szervezet által megállapított határidőre a feltétel teljesítését nem pótolja,
d) aki a vámjogszabályban és adószabályokban előírt kötelezettségeit a 23. § szerint – a 24. §-ra is figyelemmel –
ismételten vagy súlyosan megszegi,
e) aki a  115.  § (4)  bekezdése szerinti továbbképzési és bejelentési kötelezettségének a  megadott határidőig
nem tesz eleget,
f ) aki az  adatváltozást a  115.  § (5)  bekezdése szerinti hiánypótlási felhívásban előírt határidőn belül nem
jelentette be, illetve a 115. § (6) bekezdése szerinti bejelentést nem jelenti be,
g) akit bíróság bűncselekmény elkövetése miatt jogerősen elítélt és a  büntetett előélethez fűződő hátrányok
alól nem mentesült,
h) aki az igazolvány szerinti tevékenység folytatását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt áll,
i) akit jogerős bírói ítélet cselekvőképességet érintő gondnokság alá helyezett, vagy
j) aki elhunyt.
(2) A  nyilvántartásból való törlés esetén a  nyilvántartásba vett személy vagy a  képviseletében eljárni jogosult
személy, illetve az örökös a 115. § (3) bekezdése szerint kiadott vámtanácsadói igazolványt a visszavonási kérelem
benyújtásakor, illetve a 115. § (5) és (6) bekezdése szerinti bejelentéskor, továbbá az (1) bekezdés g)–i) pontja szerinti
törlésre okot adó körülmény felmerülésének bejelentésekor köteles a  nyilvántartásba vételt végző szervezetnek
megküldeni.
(3) A nyilvántartásból való törlés esetén a vámtanácsadó vámjogi képviseletre vonatkozó új megbízást nem fogadhat
el, a folyamatban levő vámkezeléseit és ezekkel összefüggő ügyeit pedig a szükséges időn, de legfeljebb 30 napon
belül köteles véglegesen rendezni.
(4) A  nyilvántartásból törölt természetes személyek adatait a  nyilvántartásba vételt végző szervezet a  törlést követő
10 évig őrzi meg.
(5) Az a természetes személy, akit a nyilvántartásból töröltek, ha a törlésre az
a) (1) bekezdés a), c) és e) pontja alapján került sor, a visszavonást követően,
b) (1) bekezdés b), d) és f ) pontja alapján került sor, a visszavonást követő egy év elteltével,
c) (1)  bekezdés g)  pontja alapján került sor, a  büntetett előélethez fűződő hátrányok alóli mentesülését
követően,
d) (1) bekezdés h) pontja alapján került sor, az adott igazolvány szerinti tevékenység folytatását kizáró eltiltás
hatályát követően,
e) (1) bekezdés i) pontja alapján került sor, a gondnokság alá helyezés megszüntetését követően
kérheti az  igazolvány újbóli kiadását és a  nyilvántartásba történő ismételt felvételét, feltéve, hogy teljesítette
a visszavonást megelőző továbbképzési időszak minden megkezdett évére vonatkozó, 115. § (4) bekezdése szerinti
továbbképzési kötelezettség arányos részét.
(6) A nyilvántartásba vétellel és az onnan való törléssel, valamint az igazolvány pótlásával, cseréjével, a nyilvántartásba
vett adatok módosításával összefüggő, továbbá a tevékenységek határon átnyúló jelleggel történő megkezdésének
és folytatásának bejelentésével összefüggő eljárásért igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni.
XXIV. FEJEZET
VÁMÜGYNÖK 117. § (1) Aki vámügynöki tevékenységet kíván folytatni, köteles az erre irányuló szándékát a vámügynökök nyilvántartásba
vételét végző szervezetnek a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló
törvény szerint bejelenteni.
(2) A vámügynökök nyilvántartásába az a büntetlen előéletű természetes személy vehető fel, aki
a) adóazonosító jellel (egyéni vállalkozó esetén adószámmal) rendelkezik,
b) a  Vámkódex 39.  cikk d)  pontjában meghatározott gyakorlati jellegű szakértelemmel vagy szakmai
képesítéssel rendelkezik.
 (3) A  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti vámszakmai feltételnek gyakorlati jellegű szakértelem által való teljesülését
a nyilvántartásba-vételi kérelem benyújtását megelőző legalább 3 éves intervallumra, de legfeljebb 2004. május 1-ig
visszamenőleg kell vizsgálni és a  gyakorlati szakismeret igazolására a  23.  § (4)  bekezdését alkalmazni kell.
A (2) bekezdés b) pontja szerinti vámszakmai feltétel teljesítésének a 23. § (5) bekezdése szerinti vámjogi szakértő
hatósági képzéssel és hatósági vizsgával való igazolására a hatósági vizsga tanúsítványa szolgál.
(4) Jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező egyéb szervezet vámügynöki tevékenységet akkor végezhet,
ha legalább egy tagja, alkalmazottja vagy állandó képviselője a vámügynökök nyilvántartásában szerepel, továbbá
ha a határátkelőhelyen végzett vámügynöki tevékenységével a határforgalom lebonyolítását nem zavarja.
(5) A nyilvántartásba vételt végző szervezet a nyilvántartásba vétellel egyidejűleg hivatalból igazolványt állít ki.
 (6) A vámügynök nyilvántartásba vételére, továbbképzési és bejelentési kötelezettségére, a vámügynöki nyilvántartás
tartalmára és a  vámügynöki nyilvántartásból való törlésre a  114.  § (5)–(7)  bekezdését, a  115.  §-t és 116.  §-t
alkalmazni kell.
ÖTÖDIK RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK XXV. FEJEZET
FELHATALMAZÓ RENDELKEZÉSEK
118. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
a) a Magyarország területén lévő vámhivatalok székhelyét és illetékességét,
b) a tranzitterület létesítését vámellenőrzési szempontból engedélyező vámszervet,
c) az EMGA felülellenőrzés végrehajtására kijelölt vámszervet,
d) a  vámjogi szakértői hatósági képzést lebonyolító képző szervek, a  vámjogi szakértői hatósági vizsgán
közreműködő vizsgabiztosok, a vámtanácsadók és a vámügynökök nyilvántartását végző szervezetet
rendeletben állapítsa meg.
119. § (1) Felhatalmazást kap a miniszter, hogy
 1. a gazdálkodó számítógépesített rendszerének működési zavara esetén alkalmazandó részletszabályokat,
 2. az EORI nyilvántartásba vételre vonatkozó szabályokat,
 3. a kötelező érvényű felvilágosításra vonatkozó szabályokat,
 4. az engedélyezett gazdálkodói engedélyhez előírt gyakorlati jellegű szakértelem igazolásának szempontjait,
 5. a  vámigazgatási bírságra, a  lefoglalásra, az  elkobzásra, illetve a  megsemmisítésre vonatkozó részletes
szabályokat,
 6. a díjakra és költségekre vonatkozó részletes szabályokat,
 7. az áruk tarifális besorolására vonatkozó részletes szabályokat,
 8. az áruk származására vonatkozó részletes szabályokat,
 9. a kezességvállalás részletes szabályait,
10. a készpénz letétbe helyezés vámbiztosítékként történő egyedi azonosításának részletes szabályait,
11. a kezességtől és készpénzletéttől eltérő biztosíték részletes szabályait,
12. a fizetési könnyítés részletes szabályait,
13. a hitelkamat felszámításának részletes szabályait,
14. a befizetés azonosításának, a túlfizetés rendezésének szabályait,
15. a  belépési gyűjtő árunyilatkozat, a  kilépési gyűjtő árunyilatkozat és az  újrakiviteli értesítés benyújtásának
szabályait,
16. az  áruátengedést követő eljárások során alkalmazandó nyomtatványok mintáját, illetve a  kitöltésükre
vonatkozó útmutatót,
17. az egységes vámokmány nem formanyomtatványon történő kitöltésének és benyújtásának feltételeit,
18. a szóban bejelentett árura keletkező behozatali vagy kiviteli vámtartozás megfizetéséről kiadandó Vámjegy
alkalmazásának részletes szabályait, illetve mintáját,
19. az adónyilatkozattal kapcsolatos szabályokat,
20. a vámraktárra, vámszabad terület létesítésére, üzemeltetésére vonatkozó részletes szabályokat,
21. az export-visszatérítésre vonatkozó részletes szabályokat,
22. a  952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az  Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire
vonatkozó, a  szükséges elektronikus rendszerek működésbe lépéséig alkalmazandó átmeneti szabályok
tekintetében történő kiegészítéséről, valamint a  2446/2015/EU felhatalmazáson alapuló rendelet
módosításáról szóló, 2015. december 17-i 341/2016/EU bizottsági rendelet (a továbbiakban: ÁFJA) 9. melléklet
A., C1. és D1. függelékéhez, valamint az FJA A és B mellékletéhez szükséges magyarázó jegyzeteket,
23. az átmeneti megőrzési létesítmény üzemeltetője által küldendő garanciajelentésben szereplő adatok körét,
24. a vámmentes vámeljárás végrehajtásának részletes szabályait,
25. a  vámtanácsadói és vámügynöki nyilvántartásba történő felvétel és törlés végrehajtását, a  nyilvántartás
vezetésének szabályait, az  eljárásért fizetendő igazgatási szolgáltatási díj mértékét, valamint
a nyilvántartásba vett személyek kötelező továbbképzésére vonatkozó részletes szabályokat,
26. a  vámjogi szakértői hatósági képzés és hatósági vizsga részletszabályait, továbbá a  vámjogi szakértői
hatósági képzést lebonyolító képző szervek, valamint a  hatósági vizsga lebonyolítására megbízással
foglalkoztatható vizsgabiztosok nyilvántartásba-vételi eljárásának szabályait
rendeletben állapítsa meg.
 (2) Felhatalmazást kap a  miniszter, hogy a  postaügyért felelős miniszterrel egyetértésben a  postai küldeményekre
vonatkozó vámeljárás végrehajtásának részletes szabályait rendeletben állapítsa meg.
 (3) Felhatalmazást kap a miniszter, hogy a honvédelemért felelős miniszterrel egyetértésben
a) a katonai csapat- és árumozgásra vonatkozó vámeljárás különös szabályait,
b) a  vámeljárás során alkalmazandó NATO-okmányok körét, alkalmazását, valamint kibocsátásuk eljárási
szabályait
rendeletben állapítsa meg. (4) Felhatalmazást kap a  külpolitikáért felelős miniszter, hogy a  miniszter egyetértésével a  Vámtarifa Bizottság
összetételét és ügyrendjét rendeletben állapítsa meg.
XXVI. FEJEZET
HATÁLYBA LÉPTETŐ RENDELKEZÉSEK 120. § (1) Ez a törvény – a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivételekkel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) Az 1–18. §, a 20–32. §, a 33. § (1) és (3)–(6) bekezdése, a 34–92. §, a 93. § (1) és (2) bekezdése, a 94–117. §, a 121. §,
a 122. § (1) bekezdése, a 123–133. §, a 134. § (1) bekezdése, a 135–138. §, valamint az 1. melléklet 2016. május 1-jén
lép hatályba.
(3) A 19. §, a 33. § (2) bekezdése és a 93. § (3) bekezdése 2019. május 1-jén lép hatályba.
XXVII. FEJEZET
ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK 121. § (1) E törvény rendelkezéseit a 2016. május 1-jét követően indult eljárások során kell alkalmazni.
 (2) A  2016. május 1-jét megelőzően indult eljárásokat az  eljárás megindításakor hatályos jogszabályok alapján kell
lefolytatni.
 (3) Azon vámeljárás, amely esetében a  2016. május 1-je előtt a  közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003.  évi
CXXVI.  törvény e  törvény hatálybalépését megelőző  napon hatályos 7/C.  § (1)  bekezdés b) vagy c)  pontja
szerinti utólagos ellenőrzés ellenőrzéssel lezárt vámeljárást vagy ellenőrzéssel lezárt időszakot keletkeztetett,
2016. május 1-jét követően indult, áruátengedést követő ellenőrzés alá vonható.
(4) Azon, a  közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003.  évi CXXVI.  törvény 7/C.  § (1)  bekezdése szerinti utólagos
ellenőrzéseknél, amelyek 2016. május 1-je előtt indultak, az utólagos ellenőrzést követő hatósági eljárást az utólagos
ellenőrzés megindításakor hatályos jogszabályok rendelkezései alapján kell lefolytatni, ideértve a  vámigazgatási
bírság kiszabására vonatkozó rendelkezések alkalmazását is.
(5) Az  engedélyezett gazdálkodói engedélyre vonatkozó rendelkezéseket – az  engedélyezési feltételeket kivéve  –
az e törvény hatálybalépésekor érvényben lévő AEO tanúsítványokra is alkalmazni kell.
(6) 2016. május 1-től a  Vámkódex 39.  cikk d)  pontja szerint előírt és a  VA 27.  cikk (1)  bekezdés b)  pontja szerinti
képzési feltételt teljesítettnek kell tekinteni, ha a  kérelmező igazolja, hogy a  23.  § (5)  bekezdése szerinti vámjogi
szakértői hatósági képzésben részt vesz. Ha az  engedély kiadására irányuló kérelem elbírálásakor vagy az  engedély
újraértékelésekor az első vámjogi hatósági szakértői képzés időpontja még nincs a minisztérium honlapján közzétéve,
a  vámjogi szakértői hatósági képzésen való részvétel igazolásának kötelezettsége az  első képzés időpontjának
közzétételét követő 5. napon válik esedékessé. A szakmai képesítés megszerzését az engedélyes a vámjogi szakértői
hatósági vizsgáról szóló tanúsítvány benyújtásával haladéktalanul igazolja a  vámhatóság felé. A  szakmai képzettség
megszerzésének elmaradása esetén az engedély az engedélyezésre visszamenő hatállyal szűnik meg.
(7) Az  e  törvény hatálybalépését megelőzően kiadott vámügynöki engedélyek az  újraértékelésükig hatályban
maradnak, de a 117. § (2) bekezdése szerinti nyilvántartásba vételre csak az újraértékelést követően kerülhet sor.
(8) A közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény alapján lefolytatott EMGA utólagos ellenőrzések
tekintetében elrendelt ismételt ellenőrzéseket és felülellenőrzéseket az  alap ellenőrzés által érintett időszakra
irányadó jogszabályok rendelkezései szerint kell lefolytatni.
(9) Ha az  ÁFJA annak vizsgálatát írja elő, hogy megsértették-e súlyosan vagy ismételten a  vámjogszabályokat vagy
adószabályokat, a 23. § (2) bekezdését és a 24. §-t kell alkalmazni.
(10) A  vámhatóság az  általa elfogadott vámbiztosítékoknak a  vámjogszabályokban meghatározott célok biztosítása
érdekében a VA 147. cikke szerinti Uniós Vámkódex – Biztosítékkezelés (GUM) rendszer telepítési időpontjáig köteles
olyan ellenőrzési rendszert működtetni, amely a biztosítéknyújtás és felszabadítás folyamatát kezeli.
XXVIII. FEJEZET
AZ EURÓPAI UNIÓ JOGÁNAK VALÓ MEGFELELÉS
122. § (1) E törvény
1. az  Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és a  tanácsi
rendeletnek,
2. a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 2009. november 16-i 1186/2009/EK tanácsi
rendeletnek,
3. a  952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az  Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire
vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2015. július 28-i 2446/2015/EU
felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletnek,
4. az  Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet egyes
rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. november 24-i
2447/2015/EU bizottsági rendeletnek,
5. a  952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az  Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire
vonatkozó, a  szükséges elektronikus rendszerek működésbe lépéséig alkalmazandó átmeneti szabályok
tekintetében történő kiegészítéséről, valamint a  2446/2015/EU felhatalmazáson alapuló rendelet
módosításáról szóló, 2015. december 17-i 341/2016/EU bizottsági rendeletnek,
6. a  közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a  352/78/EGK, a  165/94/EK,
a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet V. cím III. fejezetének
való megfelelést szolgálja.
 (2) A  134.  § (2)  bekezdése a  2011/16/EU irányelvnek az  adózás területére vonatkozó kötelező automatikus
információcsere tekintetében történő módosításáról szóló, 2014. december 9-i 2014/107/EU tanácsi irányelvnek
való megfelelést szolgálja.
(3) A  19.  § és a  Harmadik Rész a  belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai
parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja.
XXIX. FEJEZET
MÓDOSÍTÓ RENDELKEZÉSEK 123. § A  Magyar Export-Import Bank Részvénytársaságról és a  Magyar Exporthitel Biztosító Részvénytársaságról szóló
1994. évi XLII. törvény
a) 24/A.  § (1)  bekezdésében az  „a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003.  évi CXXVI.  törvény
(a továbbiakban: Vtv.) 16. § (6a)–(6e) bekezdésében meghatározottak szerint, a Vtv. 16. § (6a) bekezdésében”
szövegrész helyébe az „az uniós vámjog végrehajtásáról szóló 2016.  évi XIII.  törvény (a  továbbiakban: Vtv.)
12. § (2)–(4) bekezdésében meghatározottak szerint, a Vtv. 11. § r) pontjában” szöveg,
b) 24/A. § (3) bekezdésében a „16. § (6e)” szövegrészek helyébe a „12. § (4)” szöveg
lép.
124. § (1) A  gazdasági kamarákról szóló 1999.  évi CXXI.  törvény 10.  § (1)  bekezdés a)  pontja helyébe a  következő
rendelkezés lép:
(A gazdasági kamarák az üzleti forgalom biztonságának és a piaci magatartás tisztességének megteremtése, megőrzése,
illetve fokozása érdekében)
„a) árukra vonatkozó, az  Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelet szerinti származási igazolásokat, bizonyítványokat és kereskedelmi forgalomban szükséges más
okmányokat állítanak ki, illetve hitelesítenek,”
(2) A gazdasági kamarákról szóló 1999. évi CXXI.  törvény 9/A. § (1) bekezdés b) pontjában a „közösségi” szövegrészek
helyébe az „uniós” szöveg lép.
125. § Az  energiaadóról szóló 2003.  évi LXXXVIII.  törvény 7.  § (1a)  bekezdésében az „az adózás rendjéről szóló törvény”
szövegrész helyébe az „az uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvény” szöveg lép.
126. § (1) Az Art. 4. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) E  törvény hatálya nem terjed ki a  társadalombiztosítási ellátásokra, valamint az  uniós vámjog végrehajtásáról
szóló törvény hatálya alá tartozó kötelező befizetésekre. E törvényt kell alkalmazni
a) az  uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvény, illetve a  vámjogszabályok eltérő rendelkezése hiányában
e jogszabályok hatálya alá tartozó kötelező befizetések (vám, adó, díj, költség, bírság, pótlék, kamat) elszámolására,
valamint
b) jogszabály eltérő rendelkezése hiányában az a) pont alá nem tartozó olyan fizetési kötelezettségek elszámolására,
amelyek megállapítása, nyilvántartása, beszedése, végrehajtása, visszatérítése, kiutalása vagy ellenőrzése
a vámhatóság hatáskörébe tartozik.”
(2) Az Art. 4. §-a a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az  uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvény ügyfélre vonatkozó rendelkezéseit az  EORI szám
megállapításával összefüggő nyilvántartásba vétellel és nyilvántartással kapcsolatban az  e  törvény hatálya alá
tartozó adózóra is alkalmazni kell. A vámjogszabályok szerinti EORI számra történő hivatkozást az adójogszabályok
hatálya alá tartozó tevékenységgel kapcsolatban a VPID számra történő hivatkozásként kell értelmezni.”
(3) Az Art. 53. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Adótitok az  adózást érintő tény, adat, körülmény, határozat, végzés, igazolás vagy más irat. Az  adótitokra
vonatkozó rendelkezéseket, és az uniós vámjog végrehajtásáról szóló 2016. évi XIII. törvény 11. § (3) bekezdését kell
alkalmazni a VPID szám megállapításával, nyilvántartásba vételével és nyilvántartásával összefüggő eljárásokra.”
(4) Az  Art. 120.  § (3)  bekezdés a)  pontjában és (4)  bekezdés a)  pontjában a  „vezetésével (ideértve a  VPID szám
megállapítását is) kapcsolatos” szövegrész helyébe a „vezetésével kapcsolatos” szöveg lép.
127. § A  regisztrációs adóról szóló 2003.  évi CX.  törvény 9.  § (9)  bekezdésében az „az adózás rendjéről szóló törvény”
szövegrész helyébe az „az uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvény” szöveg lép.
128. § (1) A  jövedéki adóról és a  jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003.  évi CXXVII.  törvény
(a továbbiakban: Jöt.) 7. § 32–34. pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
(E törvény alkalmazásában)
„32. megbízható adós: az a személy, aki legalább 2 éve engedéllyel végez adóraktárban folytatható tevékenységet,
illetve aki legalább 2  éve folytat az  e  törvény szerinti jövedéki engedély birtokában jövedéki engedélyes
kereskedelmi, export- és importtevékenységet, valamint aki a  Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló
2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i
2454/93/EGK bizottsági rendelet 14a.  cikk (1)  bekezdés a) vagy c)  pontja szerinti engedélyezett gazdálkodói
tanúsítvánnyal (a továbbiakban: AEO tanúsítvány) vagy az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i
952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 38.  cikk (2)  bekezdés a)  pontja szerinti engedélyezett
gazdálkodó engedéllyel (a  továbbiakban: engedélyezett gazdálkodói engedély) rendelkezik, és terhére a  jövedéki
biztosíték a  38.  § (5)  bekezdése alapján történő megállapítására irányuló kérelem benyújtását megelőző 2  évben
összességében a  jövedéki biztosíték értékének 10 százalékát meghaladó jövedéki bírságot vagy adóbírságot
a vámhatóság vagy az adóhatóság jogerős határozattal nem állapított meg, továbbá a jövedéki biztosíték értékének
–  a  2  éves vizsgált időszakban összességében – 10 százalékát meghaladó összegű, az  esedékességet 30  nappal
meghaladóan rendezett vagy rendezetlen adótartozása nem volt, kivéve az  olyan adótartozást, amelyre fizetési
könnyítést (fizetési halasztás, részletfizetés) engedélyeztek,
33. megbízható adómentes felhasználó: az  a  személy, aki legalább 2  éve folyamatosan jogosult jövedéki termék
adómentes beszerzésére, valamint az  a  személy, aki AEO tanúsítvánnyal vagy engedélyezett gazdálkodói
engedéllyel rendelkezik, és terhére jogerős határozattal a  keretengedély iránti kérelem vagy a  keretengedély
módosítására irányuló kérelem benyújtását megelőző 2  évben összességében a  jövedéki biztosíték értékének
10  százalékát meghaladó jövedéki bírságot vagy adóbírságot a  vámhatóság vagy az  adóhatóság nem állapított
meg, továbbá a  jövedéki biztosíték értékének 10 százalékát meghaladó összegű, az  esedékességet 30  nappal
meghaladóan rendezett vagy rendezetlen adótartozása nem volt, kivéve az  olyan adótartozást, amelyre fizetési
könnyítést (fizetési halasztás, részletfizetés) engedélyeztek,
34. megbízható felhasználói engedélyes: az  a  személy, aki legalább 2  éve folyamatosan jogosult egyéb ellenőrzött
ásványolaj vagy megfigyelt termék beszerzésére, valamint az a személy, aki AEO tanúsítvánnyal vagy engedélyezett
gazdálkodói engedéllyel rendelkezik, és terhére a  jövedéki biztosíték csökkentésére irányuló kérelem benyújtását
megelőző 2  évben, illetve a  jövedéki biztosíték 59.  § (6)  bekezdése szerinti csökkentését követő kétévenkénti
időszakra összességében a  jövedéki biztosíték értékének 10 százalékát meghaladó jövedéki bírságot vagy
adóbírságot a vámhatóság vagy az adóhatóság jogerős határozattal nem állapított meg,”
(2) A  Jöt. 39.  § (2)  bekezdés b)  pont bc)  alpontjában az „az Art.” szövegrész helyébe az „az adózás rendjéről szóló
2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.)” szöveg lép.
129. § A harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény 43. § (1) bekezdés
f ) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(Az idegenrendészeti hatóság önálló beutazási és tartózkodási tilalmat rendel el azzal az  ismeretlen helyen vagy
külföldön tartózkodó harmadik országbeli állampolgárral szemben,)
„f ) aki az  uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvény szerinti, jogerősen kiszabott vámigazgatási bírságot nem
fizette meg, illetve annak végrehajtására nincs lehetőség.”
130. § (1) Az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Áfa tv.) 113. § (2) bekezdés a) pontja
helyébe a következő rendelkezés lép:
(Adóraktározási eljárás hatálya alá nem vonható az a termék,)
„a) amely az  Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet (a továbbiakban: Vámkódex) 5. cikk 23. pontja értelmében nem minősül uniós árunak, illetve”
(2) Az Áfa tv. 156. § (2) bekezdés c) és d) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
[Az (1) bekezdésben említett engedély megszerzéséhez a következő feltételek teljesülése szükséges:]
„c) a  kérelmező a  Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására
vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (a továbbiakban:
Vámvégrehajtási-rendelet) 14a.  cikk (1)  bekezdés a) vagy c)  pontja szerinti engedélyezett gazdálkodói
tanúsítvánnyal vagy a  Vámkódex 38.  cikk (2)  bekezdés a)  pontja szerinti engedélyezett gazdálkodó engedéllyel
rendelkezik, vagy
d) a  kérelmező a  Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet
76. cikk (1) bekezdés c) pontja szerinti egyszerűsített eljárásra vonatkozó, szabad forgalomba bocsátáshoz kiadott
engedéllyel vagy a Vámkódex 182.  cikke szerinti „Bejegyzés a  nyilatkozattevő nyilvántartásába” vagy a Vámkódex
185. cikke szerinti önértékelésre vonatkozó engedéllyel rendelkezik.”
(3) Az Áfa tv. a következő 301. §-sal és 302. §-sal egészül ki:
„301. § (1) E törvénynek az uniós vámjog végrehajtásáról szóló 2016. évi XIII. törvénnyel módosított 156. §-át a 2016.
április 30-át követően benyújtott kérelmek esetén kell alkalmazni.
(2) A 2016. május 1-jét megelőzően hatályos 156. § (2) bekezdés b) pontjában meghatározott feltételek teljesítése
alapján meghozott jogerős határozatok 156. § (6) bekezdés a) pontjában meghatározott érvényességi idejét a 156. §
2016. május 1-jén hatályba lépő módosítása nem érinti.
302.  § E  törvénynek az  uniós vámjog végrehajtásáról szóló 2016.  évi XIII.  törvénnyel megállapított 4. számú
melléklet 2. pont a) alpontját a 2016. április 30-át követően benyújtott kérelmek esetén kell alkalmazni.”
(4) Az Áfa tv.
a) 93. § (1) bekezdés b) pontjában az „a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló törvényben” szövegrész helyébe
az „az uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvényben”,
b) 95.  § (1)  bekezdés b)  pontjában a  „vámjogi szabad forgalomba bocsátásáról szóló határozat közlésétől
számított” szövegrész helyébe a  „vámjogi szabad forgalomba bocsátásáról szóló határozat közlésétől,
határozat hiányában az áru átengedésének időpontjától számított”,
c) 95.  § (10)  bekezdésében a  „vámjogi szabad forgalomba bocsátásáról szóló határozat meghozatalának
időpontjára” szövegrész helyébe a  „vámjogi szabad forgalomba bocsátásáról szóló határozat
meghozatalának, határozat hiányában az áru átengedésének időpontjára”,
d) 156.  § (1)  bekezdésében a  „Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet
(a  továbbiakban: Vámkódex) 201.  cikkében meghatározottaktól eltérően keletkezik” szövegrész helyébe
a „Vámkódex 79. cikkében meghatározottak alapján keletkezik”,
e) 156.  § (2)  bekezdés b)  pontjában a  „Vámtv. rendelkezései szerint megbízható vámadós, akire (amelyre)”
szövegrész helyébe a „Vámkódex 39. cikk a) és c) pontjában meghatározott feltételt teljesíti, és”,
f ) 156.  § (3)  bekezdés b)  pont ba)  alpontjában a  „megbízható vámadósi státusz” szövegrész helyébe
a „Vámkódex 39. cikk a) és c) pontjában meghatározott feltétel”,
g) 156.  § (7)  bekezdés b)  pont bb)  alpontjában a  „megbízható vámadósi státusz” szövegrész helyébe
a „Vámkódex 39. cikk a) vagy c) pontja”
szöveg lép.
 (5) Az Áfa tv. 4. számú melléklete az 1. melléklet szerint módosul.
131. § A Nemzeti Adó- és Vámhivatalról szóló 2010. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: NAV tv.)
a) 13. § (1) bekezdés c) pontjában az „a közösségi” szövegrész helyébe az „az uniós” szöveg,
b) 13.  § (2)  bekezdés f )  pontjában az  „a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003.  évi CXXVI.  törvény”
szövegrész helyébe az „az uniós vámjog végrehajtásáról szóló 2016. évi XIII. törvény” szöveg,
c) 13. § (3) bekezdés a) és b) pontjában az „a közösségi” szövegrész helyébe az „az európai uniós” szöveg,
d) 13.  § (5)  bekezdés a)  pontjában az  „a közösségi” szövegrész helyébe az  „az európai uniós” szöveg,
a b) pontjában a „nem közösségi adók és díjak” szövegrész helyébe az „egyéb terhek” szöveg
lép.
132. § (1) A  szabálysértésekről, a  szabálysértési eljárásról és a  szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012.  évi
II. törvény (a továbbiakban: Szabs. tv.) 209. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Aki nem uniós árut a  vámellenőrzés alól elvon, vagy a  vámtartozás, az  egyéb terhek, illetve a  biztosíték
megállapítása vagy beszedése szempontjából lényeges körülmények tekintetében valótlan nyilatkozatot tesz,
feltéve, hogy a vagyoni hátrány a százezer forintot nem haladja meg, úgyszintén, aki e cselekmények bármelyikét
megkísérli, szabálysértést követ el.”
(2) Az Szabs. tv. 209. § (4) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(E § alkalmazásában)
„a) biztosíték alatt a  vámtartozás, illetve az  uniós vámjog végrehajtásáról szóló törvényben meghatározott egyéb
terhek megfizetésének – vámjogszabályok által meghatározott formában történő – biztosítását,”
(kell érteni.)
133. § A  Büntető Törvénykönyvről szóló 2012.  évi C.  törvény 330.  § (4)  bekezdés c)  pontja helyébe a  következő
rendelkezés lép:
(E § alkalmazásában)
„c) az Európai Unió vámterületén az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikkében meghatározott területet kell érteni.”
134. § (1) Az  adó- és egyéb közterhekkel kapcsolatos nemzetközi közigazgatási együttműködés egyes szabályairól szóló
2013. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Aktv.) 23. § c) és d) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
(A magyar megkeresett hatóság, illetve a  magyar megkereső hatóság a  behajtási jogsegély szabályait magyar
jogszabályok szerinti)
„c) a 22. § (1) bekezdés a) pontjának vagy 22. § (2) bekezdés a) pontjának megfelelő, vámmal kapcsolatos eljárásban
az  Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet 5.  cikk
18. pontjában meghatározott vámtartozással,
d) a  22.  § (2)  bekezdés a) és c)  pontjának megfelelő közteherrel kapcsolatos eljárásban az  uniós vámjog
végrehajtásáról szóló 2016. évi XIII. törvény szerinti bírsággal, díjjal és egyéb költséggel”
(összefüggésben alkalmazza.)
(2) Az Aktv. 43/I. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) A Jelentő Magyar Pénzügyi Intézmény, illetve az állami adóhatóság haladéktalanul írásban – ha az  lehetséges
elektronikus úton – tájékoztatja a  magánszemélyt, ha az  e  Fejezet szerinti adatszolgáltatás és automatikus
információcsere során az  adatbiztonsági szabályok megsértése valószínűsíthetően hátrányosan érinti
a magánszemély személyes adatait vagy magánéletének védelmét.”
135. § A közbeszerzésekről szóló 2015. évi CXLIII. törvény 74. § (3) bekezdésében az „a Közösségi Vámkódex létrehozásáról
szóló 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletben” szövegrész helyébe az  „az Uniós Vámkódex
létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU parlamenti és tanácsi rendeletben” szöveg lép.
XXX. FEJEZET
HATÁLYON KÍVÜL HELYEZŐ RENDELKEZÉSEK 136. § (1) Hatályát veszti az Art.
1. A vámazonosító számmal összefüggő bejelentési kötelezettség című alcíme,
2. A vámazonosító számmal összefüggő bejelentés szerinti nyilvántartásba vétel című alcíme,
3. 125. § (1) bekezdés a) és b) pontja.
(2) Hatályát veszti az  Art. 179/A.  §-ban az  „Az állami adó- és vámhatóság a  22/C.  §-ban meghatározott adatokról
közhiteles hatósági nyilvántartást vezet.” szövegrész.
137. § Hatályát veszti a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény.
138. § Hatályát veszti a  Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamaráról szóló 2012.  évi CXXVI.  törvény
16/A. §-a.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke