text:
527/B/2004. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára, valamint mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság a szerencsejáték szervezéséről
szóló 1991. évi XXXIV. törvény 13. § (2) bekezdés
c) pontja alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a szerencsejáték szervezéséről
szóló 1991. évi XXXIV. törvény 7. § (7) bekezdése, 13. §
(1) bekezdés f) pontja, továbbá – az Alkotmány 70/A. §
(1) bekezdés sérelme tekintetében – a 13. § (2) bekezdése,
a Melléklet 2. § (2) bekezdés c) pontja alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
eljárást megszünteti.
3. Az Alkotmánybíróság a szerencsejáték szervezéséről
szóló 1991. évi XXXIV. törvény 13. § (2) bekezdésével
összefüggő, mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló eljárást megszünteti.
4. Az Alkotmánybíróság az egyes szerencsejátékok engedélyezésével, lebonyolításával és ellenőrzésével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 25/1991. (X. 16.)
PM rendelet 12. § (3) bekezdése alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló eljárást
megszünteti.
5. Az Alkotmánybíróság az egyes szerencsejátékok engedélyezésével, lebonyolításával és ellenőrzésével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 25/1991. (X. 16.)
PM rendelet módosításáról szóló 30/2003. (XII. 2.) PM
rendelet 18. § (1) bekezdése alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló eljárást
megszünteti.
6. Az Alkotmánybíróság az egyes szerencsejátékok engedélyezésével, lebonyolításával és ellenőrzésével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 32/2005. (X. 21.)
PM rendelet 77. § (4) bekezdés a) és b) pontja alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt visszautasítja.
I. 1. Az indítványozó a szerencsejáték szervezéséről szóló
1991. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Szjtv.), valamint az egyes szerencsejátékok engedélyezésével, lebonyolításával és ellenőrzésével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 25/1991. (X. 16.) PM rendelet (a továbbiakban: Vhr1.) több szabályának alkotmányossági vizsgálata iránt fordult az Alkotmánybírósághoz.
1.1. Az Szjtv.-nek az indítvány benyújtásakor hatályos
13. § (1) bekezdés f) pontja lehetővé tette, hogy a koncesszióköteles tevékenységet folytató szerencsejáték szervező engedélyét a Szerencsejáték Felügyelet (a továbbiakban: SZF) határozott időre vagy az akadályok elhárulásáig
felfüggessze, ha az engedély kiadása után merült fel olyan
tény, adat vagy körülmény, amely miatt az engedély megtagadásának lett volna helye. A (2) bekezdés pedig előírta,
hogy a sorsolásos játékot szervezővel, valamint pénznyerő
automatát üzemeltetővel szemben az (1) bekezdésben
meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni azzal,
hogy az SZF a szerencsejáték szervezőt, annak vezetőit
vagy vezető tisztségviselőit a szerencsejáték szervező tevékenységtől véglegesen is eltilthatja.
Az indítványozó az Alkotmány 2. § (1) bekezdéséből következő jogbiztonság sérelmét állította, mivel a 13. § (1) bekezdés f) pontjában meghatározott feltétel nem értelmezhető
egyértelműen. „Helyes értelmezés mellett a felfüggesztésre
csak akkor kerülhet sor, ha a szerencsejáték szervezőnek az
engedély megszerzése előtt tudnia kellett volna, vagy reálisan tudomással bírhatott volna az engedély megadását lehetetlenné tevő akadályról. A másik értelmezési lehetőség viszont akként jelenik meg, hogy a szerencsejáték szervező tevékenysége felfüggeszthető akkor is, ha működése megkezdését következően keletkezik az az ok, ami tevékenyégét ellehetetleníti. A jogszabályi rendelkezés értelmezésének több
lehetősége ebben az esetben is alkotmányellenességgel párosul, mivel módot ad a jogalkalmazói gyakorlatnak arra,
hogy a szerencsejáték szervező tevékenységet folytató személy e tevékenységét felfüggessze akkor, ha a tevékenység
megkezdését követően merül fel olyan ok, ami a törvényi
előírások szerint az engedély kiadásának útjában állt volna.”
Részletes indokolása szerint ez utóbbi értelmezési lehetőség miatt a jogszabály nemcsak a jogbiztonság elvével,
hanem a szerzett jogok védelmének elvével, valamint a piacgazdaság elvével és a vállalkozás szabadságával is ellentétben áll.
Amennyiben az Alkotmánybíróság – a SZF döntése ellen biztosított bírói útra hivatkozva – a támadott rendelkezések alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványnak nem ad helyt, úgy az
indítványozó mulasztásban megnyilvánuló alkotmányel-
lenesség megállapítását kérte a miatt, hogy a bírói jogorvoslat kérésének nincs halasztó hatálya az SZF döntésének
végrehajtására.
1.2. Az indítványozó álláspontja szerint az Szjtv. 13. §
(2) bekezdése ezen túlmenően az Alkotmány 70/A. §
(1) bekezdésének sérelmét is jelenti. A szabályozás a végleges eltiltást csupán a szerencsejáték szervezők két csoportjánál teszi lehetővé: a sorsolásos játékok szervezőire,
valamint a pénznyerő automatát üzemeltetőkre. Ez pedig
indokolatlan, a tárgyilagos mérlegelést nélkülöző, hátrányos megkülönböztetésüket eredményezi a többi szerencsejátékot szervezővel szemben.
1.3. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdéséből következő
normavilágosság követelményeivel ellentétesnek tartotta
az indítványozó a Szjtv. Melléklete 2. § (2) bekezdése
c) pontjában az igazgatási szolgáltatási díj megfizetésére
vonatkozó szabályt.
1.4. Alkotmányossági szempontból „problematikusnak” és aránytalannak találta az indítványozó a Vhr1. 12. §
(2) bekezdésében meghatározott engedélyezési díj mértékét, amelynek megfizetése az engedély megszerzésének
egyik feltétele.
A jogállamisággal és a tisztességes eljárás követelményeivel ellentétesnek ítélte az indítványozó azt, hogy míg
az Szjtv. 7. § (7) bekezdése a kérelmek elbírálására 90 napot ír elő, addig a Vhr1. 12. § (3) bekezdése – az engedélyezési díjak kétszeresének megfizetése esetén – soron kívüli engedélyezési eljárást tesz lehetővé.
1.5. Az egyes szerencsejátékok engedélyezésével, lebonyolításával és ellenőrzésével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló 25/1991. (X. 16.) PM rendelet módosításáról szóló 30/2003. (XII. 2.) PM rendelet (a továbbiakban: Vhr1.m.) 18. § (1) bekezdése a módosításokat a rendelet kihirdetését követő 3. napon léptette hatályba azzal,
hogy azokat a hatálybelépést követően benyújtott kérelmek elbírálása során kell alkalmazni.
A Vhr1.m. 7. §-a az engedélyezési díjtételeket jelentősen
megemelte. Az indítványozó a jogszabályok hatálybaléptetése során a felkészülés kellő idejével kapcsolatos alkotmánybírósági határozatok alapján állította, hogy a hatályba
léptető rendelkezés sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésébe
foglalt jogállamiság szerves részét képező jogbiztonság elvét. Az alkotmányellenesség megállapítása mellett kérte a
rendelkezés ex tunc hatályú megsemmisítését.
2. Az Alkotmánybíróság beszerezte a pénzügyminiszter
véleményét. 3. Az indítvány benyújtását követően a jogi szabályozás
lényegesen megváltozott, a törvényhozó az Szjtv.-t többször módosította. A Vhr1.-t és a Vhr1.m.-et az egyes szerencsejátékok engedélyezésével, lebonyolításával és ellenőrzésével kapcsolatos feladatok végrehajtásáról szóló
32/2005. (X. 21.) PM rendelet (a továbbiakban: Vhr2.)
90. § (1) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte.
II. Az indítvánnyal érintett jogszabályok: 1. Az Alkotmány rendelkezései:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokrati
kus jogállam.”
„9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság,
amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és
egyenlő védelemben részesül.
(2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.”
„70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén
tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”
2. A Szjtv.-nek az inditvány benyújtásakor hatályos rendelkezései:
„7. § (7) Az SZF a kérelem elbírálásáról a kérelemnek
az SZF-hez történt beérkezésétől számított 90 napon belül
intézkedik.”
„13. § (1) A koncesszióköteles tevékenységet folytató
szerencsejáték szervező engedélyét az SZF határozott időre vagy az akadályok elhárulásáig felfüggesztheti, ha a
szerencsejáték szervező
(…)
f) az engedély kiadása után merül fel olyan tény, adat
vagy körülmény, amely miatt az engedély megtagadásának lett volna helye.
(2) A sorsolásos játékot [1. § (3) bekezdés a) pont] szervezővel, valamint pénznyerő automatát üzemeltetővel
szemben az (1) bekezdésben meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni azzal, hogy az SZF a szerencsejáték
szervezőt, annak vezetőit vagy vezető tisztségviselőit a
szerencsejáték szervező tevékenységtől véglegesen is eltilthatja.”
„26. § (9) Pénznyerő automata üzemeltetésére csak
olyan gazdasági társaságnak adható engedély, amely
(…)
b) az engedély megadása előtt – felhívásra – a külön
jogszabályban meghatározott összegű engedélyezési díjat
megfizeti. A b) pontban írt összeget a játékkaszinók nem kötelesek
megfizetni.”
3. Az Szjtv. vizsgált rendelkezése:
„13. § (2) Az állami adóhatóság a szerencsejáték-szer
vezőt, annak vezetőit vagy vezető tisztségviselőit a szerencsejáték-szervező tevékenységtől legfeljebb 5 éves időtartamra, meghatározott feltétel bekövetkezéséig vagy akár
véglegesen is eltilthatja, ha
(…) c) az engedély kiadása után merül fel olyan tény, adat
vagy körülmény, amely miatt az engedélykérelem elutasításának lett volna helye,
(…)
Az eltiltás pénznyerő automaták üzemeltetése esetén meghatározott játékteremben folytatott szerencsejátékszervezői tevékenységre vonatkozóan is alkalmazható.”
4. A Vhr1. rendelkezései:
„12. § (1) A Tv. 26. §-a (9) bekezdésének b) pontja sze
rinti engedélyezési díjat az SZF felhívására, az általa előírt
időpontig egy összegben kell megfizetni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti engedélyezési díj összege:
a) I. kategóriájú pénznyerő automata esetén játékhe
lyenként 125 000 Ft,
b) II. kategóriájú pénznyerő automata esetén játékhe
lyenként 75 000 Ft,
(…)
(3) Ha az SZF a kérelmező kérésére a Tv. 26. § (9) be
kezdésében foglalt engedélyezési eljárásokat soron kívül
folytatja le, a kérelmező a kérelem benyújtásával egyidejűleg a (2) bekezdésben előírt engedélyezési díjak kétszeresét köteles megfizetni.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt – a szabályozás
változásai miatt – a vizsgálandó jogszabályi rendelkezések
körét jelölte ki.
1.1. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata,
hogy utólagos normakontroll keretében csak a hatályos
jogszabályok alkotmányosságát vizsgálja, hatályon kívül
helyezett jogszabályi rendelkezés alkotmányosságának
vizsgálatát akkor végzi el, ha annak alkalmazhatósága is
eldöntendő kérdés. (335/B/1990. AB végzés, ABH 1990,
261, 262.) Amennyiben azonban a korábbi szabályozás
helyébe lépő jogszabály azonos rendelkezési környezetben változatlanul tartalmazza a támadott rendelkezést, az
Alkotmánybíróság a vizsgálatot az új szabályozás tekintetében folytatja le (137/B/1991. AB határozat, ABH 1992,
456, 457.).
1.2. Az Szjtv. 13. § (1) és (2) bekezdésének tartalma a
következőképp változott meg.
A szerencsejátékot szervezők között az Szjtv. 13. §
(1) és (2) bekezdésében a játékfajták és a szervezők szerint
tett – az indítványozó által kifogásolt – megkülönböztetést
a Szjtv. módosításról szóló 2005. évi LXXXIV. törvény
11. § (1) bekezdése megszüntette. Az Szjtv. 13. § (1) bekezdés f) pontját az egyes pénzügyi tárgyú törvények módosításáról szóló 2006. évi LXI. törvény 255. § (3) bekezdése hatályon kívül helyezte.
Ez utóbbi törvény 210. §-a, valamint a kormányzati
szervezetalakítással összefüggő törvénymódosításokról
szóló 2006. évi CIX. törvény 83. § (4) bekezdés e) pontja
alakította ki a Szjtv. hatályos 13. § (2) bekezdését. E rendelkezés c) pontja előírja, hogy az állami adóhatóság a szerencsejáték-szervezőt, annak vezetőit vagy vezető tisztségviselőit a szerencsejáték-szervező tevékenységtől legfeljebb 5 éves időtartamra, meghatározott feltétel bekövetkezéséig vagy akár véglegesen is eltilthatja, ha az engedély kiadása után merül fel olyan tény, adat vagy körülmény, amely miatt az engedélykérelem elutasításának lett
volna helye.
1.3. Az Szjtv. Mellékletének 2. § (2) bekezdés c) pontját, amely a pénznyerő automatát üzemeltető gazdasági
társaság koncessziós szerződése alapján fizetendő díjat határozta meg, a jogbiztonság sérelme miatt támadta az indítványozó. A Mellékletet az Szjtv.-t módosító 2005. évi
LXXXIV. törvény 27. § (1) bekezdése hatályon kívül helyezte.
1.4. Az Szjtv. 7. §-a , amelyet a 2006. évi CXXXI. törvény 76. §-a állapított meg és a 2007. évi CXXVI. törvény
426. §-a módosított, nem szól kérelem elbírálásáról és annak határidejéről. Azonban az Szjtv. módosításról szóló
2005. évi LXXXIV. törvény 7. §-ával beiktatott 7/A. §
(4) bekezdés rendelkezik arról, hogy az állami adóhatóság
a szerencsejáték szervezésének engedélyezése iránti kérelem elbírálásáról a kérelemnek az állami adóhatósághoz
történt beérkezésétől számított 60 napon belül dönt.
Az Szjtv. 7. § (7) bekezdést az indítványozó a Vhr1.
12. § (3) bekezdéssel összefüggésben támadta. A Vhr1.-t a
Vhr2. 90. § (1) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte.
A Vhr2. a 12. § (3) bekezdéssel azonos rendelkezést nem
tartalmaz. Az engedély-kérelmek soron kívüli elbírálásának lehetőségét az Szjtv. módosításról szóló 2005. évi
LXXXIV. törvény 7. §-a az Szjtv. 7/A. § (5) bekezdéseként – az engedélyezési díjra utalás nélkül – törvényi szintre emelte, azonban az egyes adótörvények módosításáról
szóló 2007. évi CXXVI. törvény 462. §-a hatályon kívül
helyezte, így a soron kívüli eljárás kérésének lehetősége
megszűnt.
1.5. A Vhr1.m. egészét, így az annak hatálybalépését
meghatározó 18. § (1) bekezdését is, a Vhr2. 90. § (1) bekezdés a) pontja hatályon kívül helyezte.
1.6. Az Szjtv. 13. § (2) bekezdésével összefüggő mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására
irányuló indítványi rész (azaz, hogy a bírósághoz fordulás
nem akadálya a hatósági határozat végrehajtásának) a szabályozás változása következtében okafogyottá vált.
Az egyes adótörvények módosításáról szóló 2007. évi
CXXVI. törvény 326. § (2) bekezdése az Szjtv. módosításról szóló 2005. évi LXXXIV. törvény 7. §-ával beiktatott
7/A. § (2) bekezdésében előírta, hogy a szerencsejáték
ügyben hozott határozat (végzés) ellen – a bírságot kiszabó határozat (végzés) kivételével – benyújtott keresetlevélnek a végrehajtásra halasztó hatálya van. A módosításhoz fűzött indokolás szerint annak elkerülése érdekében,
hogy az elsőfokú határozat végrehajtásával olyan helyze-
tek alakuljanak ki, amelyeknél az eredeti állapot visszaállítása aránytalanul nagy nehézségekbe ütközne, a törvény
kimondja, hogy a bírósági felülvizsgálatnak, azaz a keresetlevél benyújtásának a végrehajtás tekintetében halasztó
hatálya van.
Fentiek alapján az Alkotmánybíróság az Szjtv. 13. §
(1) bekezdés f) pontja, a 13. § (2) bekezdése – az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésének sérelme tekintetében –, az
Szjtv. Melléklete 2. § (2) bekezdés c) pontja, az Szjtv. 7. §
(7) bekezdése, a Vhr1. 12. § (3) bekezdése, valamint a
Vhr1.m. 18. § (1) bekezdése alkotmányellenessége megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítvány alapján
indult eljárást – az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és
egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 3.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3., a továbbiakban: Ügyrend) 31. §
a) pontjára figyelemmel – megszüntette. A 13. § (2) bekezdésével összefüggő mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló eljárást az Ügyrend 31. § e) alapján szintén megszüntette.
2. Az indítványozó alkotmányossági szempontból
aránytalanul magasnak találta a Vhr1. 12. § (2) bekezdés
a) és b) pontjában meghatározott engedélyezési díjat.
A Vhr2. az állami adóhatóság eljárásáért fizetendő igazgatási-szolgáltatási díjról rendelkezik. A 77. § (4) bekezdésének a) és b) pontja a Vhr. 12. § (2) bekezdés a) és b) pontjával azonos módon és azonos összegben határozza meg a
pénznyerő automaták üzemeltetésnek engedélyezési díját.
Az Alkotmánybíróság a Vhr2. 77. § (4) bekezdés a) és
b) pontja tekintetében megállapította, hogy az alkotmányossági vizsgálatra irányuló indítványi rész nem felel
meg az indítvány tartalmára előírt feltételeknek.
Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 22. § (2) bekezdése által támasztott tartalmi követelmények szerint az indítványnak a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az indítványozónak meg kell jelölnie, hogy a támadott konkrét jogszabály az Alkotmánynak mely konkrét
rendelkezését sérti. (440/B/1993. AB végzés, ABH 1993,
910.; 346/D/1998. AB határozat, ABH 2003, 1054, 1058.;
6/D/2000. AB végzés, ABH 2005, 1583, 1584.). Nem elegendő az Alkotmány egyes rendelkezéseire hivatkozni, az
indítványban meg kell indokolni, hogy az Alkotmány
egyes felhívott rendelkezéseit a megsemmisíteni kért jogszabály miért és mennyiben sérti (472/B/2000. AB végzés,
ABH 2001, 1655.; 494/B/2002. AB végzés, ABH 2002,
1783, 1784.).
Az indítványozó azon kívül, hogy a pénznyerő automaták működtetésének engedélyezési, azaz a Vhr2. szerint
igazgatási-szolgáltatási díját aránytalannak tartja, és véleménye szerint „az aránytalanság és annak eredőjeként
megjelenő jogalkotói önkényesség eléri az alkotmányellenesség szintjét”, sem az Alkotmány rendelkezését nem jelöli meg, sem pedig egyéb indokolást nem tartalmaz. Ezért
az Alkotmánybíróság ezen indítványi rész alkotmányossá
gi vizsgálatát az Ügyrend 29. § d) pontja alapján visszautasította.
3. Az Alkotmánybíróság az indítvány alapján az Szjtv.
13. § (2) bekezdés c) pontjának érdemi vizsgálatát végezte
el, amely feljogosítja a szerencsejátékot felügyelő adóügyi
hatóságot arra, hogy szerencsejáték-szervezővel, annak
vezetőivel vagy vezető tisztségviselőivel szemben szankciót alkalmazzon, ha az engedély kiadása után merül fel
olyan tény, adat vagy körülmény, amely miatt az engedélykérelem elutasításának lett volna helye.
Az Alkotmánybíróság az Szjtv. rendelkezéseinek alkotmányossága kérdésében igen sok határozatban foglalt állást. A jelen ügy szempontjából iránymutató az indítvány
benyújtását közvetlenül megelőző 36/B/2003. AB határozat (ABH 2004, 1701.). Az Alkotmánybíróság ebben elutasította, hogy az Szjtv. 13. § (1) bekezdés f) pontját az
Alkotmány 2. § (1) bekezdésén alapuló jogbiztonság, normavilágosság, valamint a szerzett jogok védelme, továbbá
a 9. § (1) és (2) bekezdése, azaz a piacgazdálkodás elve és
a vállalkozáshoz való jog sérelme alapján alkotmányellenessé nyilvánítsa és megsemmisítse. (ABH 2004, 1701,
1704–1705, 1706-1707.)
A jogi szabályozás változására tekintettel a határozat
nem teremt alapot a res iudicata megállapítására (Ügyrend
31. § c) pont), mivel nem ugyanazon jogszabályi rendelkezést kell vizsgálni. Az Szjtv. 13. § (1) bekezdés f) pontjában meghatározott esetekhez a törvényhozó által kapcsolt
jogkövetkezmény (csak felfüggesztés) és az Szjtv. 13. §
(2) bekezdés c) pontjában meghatározott ugyanazon esetekhez kapcsolódó jogkövetkezmény (időleges vagy végleges eltiltás) lényegesen különbözik egymástól.
3.1. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a szabályozás nem sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében
normatívan meghatározott jogállamiságból következő
jogbiztonság és normavilágosság követelményeit.
Az Alkotmánybíróság számos határozatában kifejtette,
hogy a jogállam alapvető, nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Elsőként a törvényességi óvás alkotmányosságának
vizsgálata során hozott 9/1992. (I. 30.) AB határozatában
mondta ki, hogy a jogbiztonság az állam – és elsősorban a
jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a
jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is
világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára.
(ABH 1992, 59, 65.) A 26/1992. (IV. 30.) AB határozatában
az Alkotmánybíróság elvi éllel mutatott rá arra, hogy a világos, érthető és megfelelően értelmezhető normatartalom a
normaszöveggel szemben alkotmányos követelmény. A jogbiztonság megköveteli, hogy a jogszabály szövege értelmes
és világos, a jogalkalmazás során felismerhető normatartalmat hordozzon. (ABH 1992, 135, 142.) Több határozatában
az Alkotmánybíróság kimondta azt is, hogy a normavilágosság sérelme miatt az alkotmányellenesség akkor állapítható
meg, ha a szabályozás a jogalkalmazó számára értelmezhetetlen, vagy eltérő értelmezésre ad módot, és ennek követ
keztében a norma hatását tekintve kiszámíthatatlan, előre
nem látható helyzetet teremt a címzettek számára, illetőleg a
normaszöveg túl általános megfogalmazása miatt teret enged a szubjektív, önkényes jogalkalmazásnak. [Pl.:
1160/B/1992. AB határozat, ABH 1993, 607, 608.; 10/2003.
(IV. 3.) AB határozat, ABH 2003, 130, 135–136.;
1063/B/1996. AB határozat, ABH 2005, 722, 725–726.;
381/B/1998. AB határozat, ABH 2005, 766, 769.]
Az Szjtv. 13. § (2) bekezdése a szerencsejáték szervezőjével, vezetőjével, illetve vezető tisztségviselőjével szemben alkalmazható szankcióról rendelkezik. Azon esetek
körét, amelyek akár személyi, akár tárgyi okokból kizárják
az engedélykérelem teljesítését, az Szjtv. 2. § (3)–(6) bekezdése megfelelő pontossággal meghatározza.
A szerencsejáték-szervező tevékenységtől történő időleges, feltételes vagy végleges eltiltás súlyos jogkövetkezmény, aminek alkalmazása az adóügyi hatóság mérlegelési jogkörébe tartozik. A döntés ellen fellebbezésnek nincs
helye, azonban bírói felülvizsgálat tárgya. A kereset-benyújtásnak halasztó hatálya van. A következetes bírói gyakorlat szerint a mérlegelési jogkörben hozott határozatok
akkor tekinthetőek jogszerűnek, ha a hatóság a tényállást
kellően feltárta, a vonatkozó eljárási szabályokat betartotta, számot adott a mérlegelés szempontjairól, illetve határozatának indokolásából a mérlegelés jogszerűsége megnyugtatóan megállapítható. (BH 2002. 121.)
3.2. Az indítványozó a szerzett jogok védelmének, a piacgazdaság elvének és a vállalkozás szabadságának sérelmét a
támadott rendelkezés jogbiztonságot és a normavilágosságot
sértő voltához kapcsolta. Mivel az Alkotmánybíróság megítélése szerint ez utóbbiak a Szjtv. 13. § (2) bekezdés c) pontját nem jellemzik, a többi – az indítványban egyébként
számszerűen nem megjelölt – alkotmányi rendelkezésbe ütközés sérelmét sem állapította meg.
Fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság az Szjtv.
13. § (2) bekezdés c) pontja alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt
az Alkotmány 2. § (1) bekezdése és a 9. § (1)–(2) bekezdése tekintetében elutasította.
Budapest, 2009. szeptember 22. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1789/2013. (XI. 4.) Korm. határozata a KÖZOP-5.2.0-07-2008-0001 azonosító számú [„Debrecen városi villamoshálózat fejlesztése (2-es vonal)” című] nagyprojekt költségnövekményének jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az 1. melléklet szerint a KÖZOP-5.2.0-07-2008-0001 azonosító számú, „Debrecen városi villamoshálózat
fejlesztése (2-es vonal)” című nagyprojekt összköltségének legfeljebb 3  671  693  721  forinttal történő növelését,
amelyből a támogatás legfeljebb 3 332 062 052 forint lehet,
2. felhívja a Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség útján végezze el az 1. pont
szerinti projekt költségnövekményének elszámolhatósági szempontú vizsgálatát,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: 2013. december 15.
3. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy ha a  2.  pont alapján elvégzett vizsgálat eredményeként
az  Európai Unió felé el nem számolható költségek merülnek fel, azok forrását Magyarország központi
költségvetésének Uniós fejlesztések fejezete terhére biztosítsa,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: 2013. december 31.
4. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy a  Nemzeti Fejlesztési Ügynökség útján kezdje meg
a tárgyalásokat az Európai Bizottsággal az 1. pontban meghatározott nagyprojektet jóváhagyó bizottsági határozat
módosítása érdekében,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: azonnal 5. hozzájárul ahhoz, hogy a 1. pont szerint a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség Közlekedési Operatív Programok Irányító
Hatósága a támogatási szerződés módosításához szükséges intézkedéseket megtegye.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
73/2018. (VI. 18.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter javaslatára
Joó Istvánt – 2018. június 14-ei hatállyal –
a Külgazdasági és Külügyminisztérium helyettes államtitkárává kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
65/2011. (VII. 11.) VM rendelete a zöldségnövény fajok tájfajtáinak és házikerti fajtáinak elismeréséről, valamint vetőmagvaik előállítási és forgalomba hozatali feltételeiről.
A növényfajták állami elismeréséről, valamint a szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról szóló 2003. évi
LII. törvény 30. §-a (2) bekezdésének a), b), e), f) és j) pontjában kapott felhatalmazás alapján – az egyes miniszterek, valamint a
Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. §-ának a) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva, a 22. § vonatkozásában az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető
államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. §-ának c) pontjában meghatározott feladatkörében
eljáró adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § Az e rendeletben foglaltakat a növényfajták állami elismeréséről szóló 40/2004. (IV. 7.) FVM rendelet (a továbbiakban:
Elismerési rendelet) 1. számú melléklete szerinti zöldségfajok esetén
a) a regionális, környezeti, helyi ökológiai feltételekhez természetes módon alkalmazkodott, és génerózió által
veszélyeztetett zöldségfajok honos fajtáinak (a továbbiakban: tájfajták) a Zöldségnövények Nemzeti
Fajtajegyzékébe (a továbbiakban: Nemzeti Fajtajegyzék) történő felvétele, valamint
b) a kereskedelmi, növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek
melletti termesztésre nemesített zöldségfajtáknak (a továbbiakban: házikerti fajta) a Nemzeti Fajtajegyzékbe
történő felvétele, valamint c) a tájfajták és a házikerti fajták vetőmagjának előállítása és forgalmazása
során kell alkalmazni. 2. § E rendelet alkalmazásában:
a) in situ megőrzés: a fajok és változatok életképes állományainak természetes környezetükben történő fenntartása
és helyreállítása, kultúr- vagy haszonnövények esetében pedig az olyan környezetben történő fenntartás, ahol
jellegzetes, sajátos tulajdonságaik kialakultak, b) génerózió: a genetikai sokféleség idővel történő csökkenése ugyanazon fajok populációi, illetve fajtái között és
azokon belül, illetve egy faj genetikai alapjának szűkülése emberi beavatkozásból, illetve környezeti változásból
adódóan. 2. Állami elismerés 3. § (1) A tájfajták és a házikerti fajták a génerózió mérséklése érdekében az Elismerési rendelet szerint, a 4–8. §-ban foglalt
eltérésekkel vehetők fel a Nemzeti Fajtajegyzékbe. A tájfajtákat és a házikerti fajtákat a Nemzeti Fajtajegyzékben
elismert tájfajtaként vagy elismert házikerti fajtaként külön listán kell nyilvántartani.
(2) A Nemzeti Fajtajegyzékbe tájfajtaként olyan zöldség fajták vehetők fel, amelyek vetőmagja
a) „tájfajta ellenőrzött vetőmagként”, vagy „tájfajta standard vetőmagként”, illetve
b) kizárólag „tájfajta standard vetőmagként” kerül minősítésre. (3) A Nemzeti Fajtajegyzékbe házikerti fajtaként olyan zöldség fajták vehetők fel, amelyek vetőmagja kizárólag „házikerti
fajta standard vetőmagként” kerül minősítésre. 4. § (1) A tájfajtákat és házikerti fajtákat a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatalhoz (a továbbiakban: MgSzH) kell bejelenteni
a Nemzeti Fajtajegyzékbe való felvétel céljából. A megkülönböztethetőség, az egyöntetűség és az állandóság (DUS)
követelményeinek megfeleléséről a bejelentőnek kell nyilatkoznia. (2) A Nemzeti Fajtajegyzékbe való felvétel céljából történő bejelentés során a bejelentőnek az alábbi információkat kell
benyújtania az MgSzH részére: a) a fajta leírása és elnevezése,
b) az elvégzett saját vizsgálatok eredményei, c) a termesztés, a szaporítás és a felhasználás során szerzett gyakorlati tapasztalatok, valamint
d) a fajta származására és termeszthetőségére vonatkozó információk, ideértve a Növényi Diverzitás Központtól
beszerzett információkat. (3) A bejelentett tájfajtával és házikerti fajtával az MgSzH nem folytatja le az Elismerési rendelet 9. §-a szerinti hivatalos
vizsgálatot. 5. § (1) A Nemzeti Fajtajegyzékbe való felvétel érdekében a bejelentett tájfajtának és házikerti fajtának
a megkülönböztethetőség és az állandóság tekintetében legalább a növényfajra vonatkozó, az Elismerési rendelet
11. számú mellékletében felsorolt, a Közösségi Növényfajta Hivatal vizsgálati iránymutatásainak vagy az új
növényfajták oltalmáról szóló nemzetközi egyezmény (UPOV) vizsgálati irányelveinek vagy a nemzeti irányelvek
technikai kérdőíveiben meghatározott tulajdonságokra vonatkozóan kell megfelelnie. (2) Ha az egyöntetűség megállapítása a stabilizáló szelekció hatása alatt fennmaradó genetikai változatosságot képviselő,
eltérő megjelenésű növények darabszáma alapján történik (abszolút homogenitás), akkor a 10% populációs
standardot és legalább 90%-os elfogadási valószínűséget kell alkalmazni.
6. § Nem vehető fel a Nemzeti Fajtajegyzékbe elismert tájfajtaként és házikerti fajtaként a bejelentett fajta, ha
a) a Közösségi Fajtajegyzékben már szerepel regisztrált fajtaként,
b) a Közösségi Fajtajegyzékből 2 éven belül törölték, illetve a törlés után a vetőmag-forgalomba hozatali
jogosultsága fennállásának időtartama alatt, c) közösségi vagy nemzeti fajtaoltalom alatt áll vagy az oltalom iránti kérelem elbírálása folyamatban van.
7. § (1) Az MgSzH határoz a) a növényi genetikai anyagok megőrzéséről és felhasználásáról szóló jogszabály szerinti Növényi Génbank Tanács
javaslata alapján a tájfajták és b) a házikerti fajták
Nemzeti Fajtajegyzékbe vételéről. (2) A Nemzeti Fajtajegyzékbe felvett tájfajta és házikerti fajta (a továbbiakban: elismert tájfajta és elismert házikerti fajta)
neve a mezőgazdasági növényfajok és zöldségfajok fajtaelnevezéseinek alkalmasságára vonatkozó végrehajtási
szabályok megállapításáról szóló, 2009. július 22-ei 637/2009/EK bizottsági rendelet előírásaitól csak akkor térhet el, ha
az nem sérti harmadik fél korábbi iparjogvédelmi jogát.
(3) A Nemzeti Fajtajegyzékbe vétel során egy tájfajtának és házikerti fajtának több neve is elfogadható, ha az érintett
nevek történelmileg ismertek. (4) Az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta mindaddig a Nemzeti Fajtajegyzékben maradhat, amíg megfelel
a fajtaleírásában foglaltaknak. 8. § (1) A tájfajta Nemzeti Fajtajegyzékbe vétele során meg kell határozni azt az egy vagy több régiót (a továbbiakban:
származási régió), amelyben a fajtát hagyományosan termesztették, és amelyhez természetes módon alkalmazkodott.
(2) Ha egy származási régió szomszédos európai uniós tagállam területét is érinti, az MgSzH megkeresi az érintett
tagállam illetékes hatóságát a származási régió közös meghatározása érdekében.
(3) Az (1) és (2) bekezdés szerint meghatározott származási régióról az MgSzH értesíti az Európai Bizottságot.
9. § (1) A Növényi Diverzitási Központ szakértőként közreműködik
a) a tájfajta és a házikerti fajta elismerése iránti eljárásban, különösen a származással és a termeszthetőséggel
kapcsolatos információk meghatározásban, b) a származási régió, illetve a vetőmag-termelési régió meghatározásában.
(2) Az MgSzH értesíti az Európai Bizottságot, hogy az (1) bekezdésben foglalt feladatokat az egy adott helyen és régióban
hagyományosan termesztett és génerózió által veszélyeztetett honos zöldségfajok és fajták, illetve a kereskedelmi
növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre
nemesített zöldségek fajtáinak elismerése, és ezen honos fajok és fajták vetőmagjának forgalmazása esetében
alkalmazható eltérésekről szóló, 2009. november 26-i 2009/145/EK bizottsági irányelvnek (a továbbiakban:
2009/145/EK irányelv) megfelelően a Növényi Diverzitás Központ látja el.
10. § A bejelentőnek vagy megbízottjának az elismert tájfajtát annak származási régiójában kell fenntartania.
A fajtafenntartás során olyan módszert kell alkalmazni, amellyel a tájfajta eredeti tulajdonságai a génerózió kockázata
nélkül megőrizhetők. 3. Vetőmag-előállítás és forgalomba hozatal 11. § (1) A zöldség szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról szóló 50/2004. (IV. 22.) FVM rendeletben
(a továbbiakban: Zöldség rendelet) előírt forgalomba hozatali feltételektől való eltérés esetén az elismert tájfajta és az
elismert házikerti fajta vetőmagja forgalomba hozható, ha megfelel a (2)–(3) bekezdésekben előírt feltételeknek.
(2) Az elismert tájfajta vetőmagjának a fajtafenntartás szakmai gyakorlatának megfelelően termelt vetőmagból kell
származnia. (3) Az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta vetőmagjának meg kell felelnie a Zöldség rendeletben előírt fajoknál
engedélyezett legalacsonyabb szaporítási fokú vetőmagvakra vonatkozó minősítési követelményeknek
a fajtatisztasági előírások kivételével. A vetőmagnak az adott tájfajta vagy házi kerti fajta leírásának megfelelő
fajtatisztasággal kell rendelkeznie. 12. § (1) Az elismert tájfajta vetőmagját csak a származási régióban lehet termelni. Amennyiben a 11. § (3) bekezdésében előírt
minősítési feltételek a származási régióban környezeti probléma miatt nem teljesíthetők, az MgSzH további régiókban
is engedélyezheti az elismert tájfajta vetőmagjának termelését (a továbbiakban: vetőmag-termelési régió).
A vetőmag-termelési régiókban termelt vetőmagot kizárólag a származási régiókban lehet felhasználni (vagy
forgalmazni). (2) Az MgSzH értesíti az Európai Bizottságot és a többi tagállamot azon további régiókról, amelyekben az (1) bekezdés
alapján a vetőmagtermelést engedélyezni szándékozik. (3) Az MgSzH a 2009/145/EK irányelv 13. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének teljesülése esetén engedélyezheti
az elismert tájfajta további vetőmag-termelési régióban történő termelését.
13. § (1) Az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta vetőmagját a forgalomba hozatalt megelőzően a vonatkozó
nemzetközi módszerekkel, vagy ha ilyen módszer nem létezik, bármely megfelelő módszerrel vizsgálni kell annak
ellenőrzése céljából, hogy az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta vetőmagja megfelel-e a 11. §
(3) bekezdésében előírt minősítési követelményeknek. (2) Az elismert tájfajta vetőmagjának vizsgálatáért és minősítéséért az elismert tájfajta fenntartója és a vetőmag előállítója
felel. (3) Az elismert házikerti fajta vetőmagjának vizsgálatáért és minősítéséért a vetőmag előállítója felel.
(4) A tájfajta vetőmag mintákat homogén tételekből kell venni, valamint alkalmazni kell a Zöldség rendelet 8. számú
mellékletének 1. és 2. pontjában előírt mintatömegre és tételtömegre vonatkozó szabályokat.
(5) Az (1)–(4) bekezdésben foglalt tevékenységeket a megyei kormányhivatal növény-egészségügyi és talajvédelmi
igazgatósága ellenőrzi. 14. § (1) Az elismert tájfajta vetőmagját akkor lehet forgalomba hozni, ha
a) a vetőmagot a származási régióban vagy a vetőmag termelési régióban állították elő és
b) a vetőmagot csak a származási régiójában forgalmazzák.
(2) Az elismert tájfajta vetőmagja Magyarország területén lévő, a származási régióval természetes és termőhelyi feltételek
tekintetében összehasonlítható más régióban is forgalomba hozható az MgSzH engedélyével. Az engedély iránti
kérelmet a vetőmag előállítója nyújthatja be az MgSzH-nál.
(3) Az elismert tájfajta vetőmagjának a (2) bekezdés szerinti további régiókban való forgalomba hozatalának
engedélyezése esetén a vetőmag előállítója gondoskodik legalább a 15. § szerinti vetőmagmennyiség előállításához
szükséges növényállománynak a származási régióban való fenntartásáról. (4) Az MgSzH értesíti az Európai Bizottságot és a többi tagállamot a (2) bekezdés szerinti régiókról, amelyek tekintetében
az elismert tájfajta vetőmagjának forgalomba hozatalát engedélyezte. 15. § (1) Az elismert tájfajták esetében a Magyarországon évente forgalmazott vetőmag mennyisége nem haladhatja meg az
adott fajok tekintetében az 1. mellékletben meghatározott nagyságú területen történő zöldségtermeléshez szükséges
mennyiséget. (2) Az elismert házikerti fajták vetőmagját kizárólag zárt csomagolású, kis kiszerelési egységekben lehet forgalomba
hozni, amelyeknek tömege nem haladhatja meg a 2. mellékletben meghatározott maximális nettó tömeget.
16. § (1) A vetőmag-előállítónak minden termelési időszak kezdete előtt értesítenie kell a megyei kormányhivatal
növényegészségügyi és talajvédelmi igazgatóságát a tervezett tájfajta vetőmag-termelési terület méretéről és
földrajzi elhelyezkedéséről a Zöldség rendelet 12. §-ában előírt határidők betartásával. A megyei kormányhivatal
növényegészségügyi és talajvédelmi igazgatóságát az összesített területi adatokat továbbítja az MgSzH-nak.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés szerinti értesítések alapján a tervezett termesztéshez szükséges vetőmag-mennyiség a
15. §-ban megállapított mennyiségeket várhatóan meghaladja, az MgSzH a fajtafenntartóval történt egyeztetés
alapján felosztja minden érintett vetőmagtermelő között azt a mennyiséget, amelyet a megfelelő adott
tenyészidőszakban forgalmazhatnak. 17. § Az e rendeletben a vetőmagtermelésre vonatkozóan meghatározott követelményeket – különös figyelmet szentelve
a fajtáknak, a földrajzi elhelyezkedésnek és a mennyiségnek – az MgSzH és a megyei kormányhivatal
növényegészségügyi és talajvédelmi igazgatósága ellenőrzi. 18. § A vetőmag előállítójának, illetve forgalmazójának az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta vetőmagja
csomagolásán, illetve tárolóedényén nyomtatott, illetve bélyegzett feliraton, vagy címkén a következő adatokat kell
feltüntetnie: a) az „Európai Unió előírásainak megfelel” feliratot;
b) a címkézésért felelős személy nevét és címét vagy azonosító jelét;
c) a fémzárolás-, vagy a minősítési céllal legutoljára végzett mintavétel időpontját (év, hónap);
d) a faj botanikai nevére vagy közönséges nevére, illetve mindkettőre kiterjedő latin betűs megnevezését rövidített
formában és a faj meghatározójának, leírójának nevét; e) az elismert tájfajta, illetve az elismert házikerti fajta megnevezését;
f) a „tájfajta certifikált vetőmag” vagy „tájfajta standard vetőmag”, illetve a „házikerti standard vetőmag” szöveget;
g) tájfajta esetén a származási régiót és a vetőmag-termelési régiót, ha az eltér a származási régiótól;
h) a tételnek a címkézésért felelős személy által megadott azonosító számát;
í) nettó vagy bruttó tömeget, vagy a mag darabszámot;
j) ha a tömeg fel van tüntetve, és szemcsézett peszticidet, drazsírozó anyagokat vagy más szilárd adalékot
használnak, akkor a vegyszeres kezelés vagy az adalék jellegét, és a vetőmagok tiszta tömegét és az össztömeg
közötti arányt is. 19. § (1) Az MgSzH az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta vetőmagjának azonosságát és fajtatisztaságát kisparcellás
fajtaazonosító vizsgálattal ellenőrzi. (2) Az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta vetőmagjának azonosságát és fajtatisztaságát a vonatkozó nemzetközi
módszerekkel, vagy ha ilyen módszer nem létezik, bármely megfelelő módszerrel összhangban kell vizsgálni.
4. Jelentéstétel 20. § (1) A fémzároltatóknak minden termelési időszakban jelenteniük kell az elismert tájfajta és az elismert házikerti fajta
Magyarország területén forgalomba hozott minden egyes vetőmagtételének mennyiségét a megyei kormányhivatal
növényegészségügyi és talajvédelmi igazgatóságának. (2) Az MgSzH a 2009/145/EK irányelv 33. cikkének második albekezdése szerinti esetben jelenti az Európai Bizottságnak és
a többi tagállamnak a területén forgalomba hozott megőrzési célt szolgáló fajták vetőmagjának mennyiségét.
5. Záró rendelkezések 21. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép hatályba.
6. Módosító rendelkezés 22. § A növényfajták állami elismerésének és vizsgálatának díjtételeiről szóló 106/2003. (IX. 16.) FVM rendelet a következő
2/A. §-sal egészül ki: „2/A. § A zöldségnövény fajok tájfajtáinak és házikerti fajtáinak elismeréséről, valamint vetőmagvaik előállítási és
forgalomba hozatali feltételeiről szóló jogszabályban meghatározott zöldség tájfajták és házikerti fajták Nemzeti
Fajtajegyzékbe való felvétele iránti eljárás díjmentes.” 23. § Ez a rendelet egy adott helyen és régióban hagyományosan termesztett és génerózió által veszélyeztetett honos
zöldségfajok és fajták, illetve a kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező,
csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített zöldségek fajtáinak elismerése, és ezen honos fajok és
fajták vetőmagjának forgalmazása esetében alkalmazható eltérésekről szóló, 2009. november 26-i 2009/145/EK
bizottsági irányelvnek való megfelelést szolgálja. Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter


text:
4/2003. (II. 20.) NKÖM rendelete az örökségvédelmi hatástanulmányról.
A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi
LXIV. törvény (a továbbiakban: Tv.) 93. §-a (2) bekezdésének i) pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
A rendelet hatálya 1. § (1) A rendelet hatálya az örökségvédelmi hatástanulmánnyal (a továbbiakban: hatástanulmány) kapcsolatos
eljárási rendre, valamint a hatástanulmány elkészítésének
feltételeire és annak tartalmára terjed ki.
(2) A környezeti hatásvizsgálat hatálya alá tartozó
tevékenységek engedélyezési eljárása során e rendelet
szabályait a környezeti hatásvizsgálatra vonatkozó külön jogszabályok rendelkezéseivel összhangban kell alkalmazni.
A hatástanulmány készítésének szabályai 2. § A Kulturális Örökségvédelmi Hivatal (a továbbiakban:
Hivatal) hatósági engedélyezési eljárása során a Tv. 66. §
(1) bekezdése alapján örökségvédelmi hatástanulmány elkészítését írhatja elő a következő esetekben:
a) régészeti lelőhelyen régészeti park és bemutatóhely
létesítéséhez [a Kulturális Örökségvédelmi Hivatal eljárására vonatkozó szabályokról szóló 16/2001. (X. 18.)
NKÖM rendelet (a továbbiakban: R.I.) 1. számú mellékletének 6. pontja],
b) védett régészeti lelőhely használati módjának megváltoztatásához (R.I. 1. számú mellékletének 4. pontja),
c) műemlék funkciójának, használati módjának megváltoztatására irányuló kérelem esetén, amennyiben a
funkcióváltás műemléki együtteshez tartozó épületet érint
[Tv. 63. § (2) bekezdés e) pontja], továbbá
d) a műemlék vagy egyes részeinek más helyre szállításához [Tv. 63. § (2) bekezdés g) pontja],
e) történeti kertben tervezett átalakításhoz, felújításhoz [R.I. 2. számú mellékletének 17. pontja], továbbá
f) védett kulturális örökségi objektum jellegét és megjelenését befolyásoló fényforrás elhelyezéséhez [R.I. 23. §
(2) bekezdés d) pontja].
3. § A Hivatal hatástanulmány elkészítéséhez kötheti szakhatósági hozzájárulásának megadását:
a) a régészeti lelőhelyen megvalósítandó tereprendezési eljárás, illetve olyan beruházás vagy fejlesztés esetén,
ahol az engedélyezés alá vont terület legalább 1 hektár
nagyságú, vagy a tervezett építmény szintterülete legalább
500 négyzetméter,
b) a külterületen lévő nyomvonalas létesítmények
műszaki nyilvántartásáról szóló 18/1984. (XII. 13.) ÉVM
rendelet 1. számú mellékletének 6. pontjában felsorolt vízügyi létesítmények, valamint az egyes nyomvonal jellegű
építményszerkezetek kötelező alkalmassági idejéről szóló
12/1988. (XII. 27.) ÉVM—IpM—KM—MÉM—KVM
együttes rendelet mellékletében felsorolt nyomvonal jellegű építményszerkezetek létesítése, továbbá folyók, csatornák medrének módosítása esetén,
c) jelentős vertikális kiterjedésű, 15 méteres vagy azt
meghaladó magasságú építmény (antenna, átjátszótorony,
szélkerék stb.) létesítése esetén, valamint
d) bányatelek megállapítása, módosítása, bányarekultiváció eseteiben. A hatástanulmány tartalmi követelményei
4. § A Tv. 66. §-ának (1) bekezdése szerinti hatástanulmány
részei és tartalma:
a) Valamennyi érintett kulturális örökségi elem számbavétele és állapotának részletes ismertetése:
aa) kulturális örökségvédelmi és helytörténeti szakirodalmi adatok, ab) múzeumi, térképi és levéltári adatok; fényképek.
b) Változtatási szándékok ismertetése:
ba) a beavatkozás tárgya,
bb) a beavatkozás azonosítását szolgáló adatok,
bc) a tervezett beavatkozás (létesítés, átalakítás
stb.) célja, indokoltsága,
bd) a megvalósítás főbb összetevőinek elemző le
írása.
c) Hatáselemzés: ca) a tervezett beavatkozás előtti állapot, a beavatkozási folyamat és a tervezett állapot elemző
értékelése,
cb) a várható (közvetlen, közvetett, másodlagos,
halmazati, rövid, közép- és hosszú távú állandó
vagy időszakos, pozitív vagy negatív) hatások
leírása, lehetőség szerinti számszerűsítése, jelentőségének becslése, illetve a tervezett beavatkozás esetleges elmaradásából származó következmények értékelése, különös tekintettel a
kulturális örökség (pozitív-negatív) állapotváltozásainak prognosztizálására.
d) Összefoglalás:
az összefoglalónak tartalmaznia kell a tervezett változ
tatások lényegének ismertetését, a várható állapotváltozásokat; a hatásterület bemutatását; a kulturális örökség
elemeire és együtteseikre irányuló hatások értékelését, az
érintett közösségek életminőségében és életmódjában várható változásokat, a javasolható védelmi vagy módosítási
intézkedéseket, szükség esetén vizuális formában is.
e) Nyilatkozat:
a hatástanulmány készítőjének nyilatkozata arról, hogy
a tervezett megoldás megfelel az örökségvédelmi jogszabályoknak és hatósági előírásoknak, továbbá, hogy a hatástanulmány elkészítésére jogosultsággal rendelkezik.
5. § (1) A Tv. 66. §-ának (2) bekezdése szerinti esetben a
hatástanulmány tartalmára vonatkozó részletes előírásokat a melléklet tartalmazza.
(2) A Tv. 66. § (2) bekezdése szerinti hatástanulmányt
az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997.
évi LXXVIII. törvény 9. §-ának (3) bekezdése alapján
véleményezésre megküldött tervek (szabályzat) kötelező
alátámasztó munkarészeként kell benyújtani.
Vegyes rendelkezések 6. § (1) Hatástanulmány elkészítésére jogosult:
a) a külön jogszabályokban meghatározott, az örökség
védelem adott területére vonatkozó szakértői névjegyzé kekbe felvett személy, illetve az ő irányítása, felelősségvállalása alatt működő szakértői csoport;
b) az, aki a hatástanulmány alapjául szolgáló tervfajta
elkészítésére egyébként jogosultsággal bír;
c) az a jogi személy, amely az a) és/vagy b) pontban
előírtak szerinti munkatársak részvételét biztosítja.
(2) A hatástanulmányban szereplő régészeti és műemléki szakterületi részeket csak az adott szakterületen felsőfokú szakirányú végzettséggel rendelkező személyek készíthetik.
7. § (1) A hatástanulmány elkészítéséről az alapdokumentáció készíttetője köteles gondoskodni.
(2) A Tv. 66. §-ának (1) bekezdése alapján elrendelt
hatástanulmányt négy példányban kell az elrendelő hatósághoz benyújtani.
Záró rendelkezések 8. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. hónap első
napján lép hatályba, rendelkezéseit a hatálybalépés után
benyújtott kérelmekre, illetve a véleményezésekre benyújtott tervekre és szabályokra kell alkalmazni.
(2) E rendelet hatálybalépésével az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról szóló
46/1997. (XII. 29.) KTM rendelet (R.II.) 2. számú
mellékletének IV. pontja hatályát veszti, és az R.II.
2. számú mellékletének VIII. pontja helyébe a következő
rendelkezés lép:
(Az építésügyi hatósági eljárásban közreműködő szakhatóságok és közművek
Szakhatóságok I. fok II. fok
Követelmények érvényre juttatása)
,,VIII. Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma Kulturális örökségvédelmi hatóság
Kulturális Örökségvédelmi Hivatal illetékes regionális szervezeti egysége Kulturális Örökségvédelmi Hivatal elnöke
Kulturális örökség védelme a régészeti lelőhelyeken és a műemléki területeken’’
Görgey Gábor s. k.,
a nemzeti kulturális örökség minisztere


text:
50/2010. (HK 10.) HM KÁT intézkedése a személyi biztonsági tanúsítvány és a felhasználói engedély kiadásával és visszavonásával kapcsolatos feladatokról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004.
évi CV. törvény 100. § (3) bekezdése alapján az alábbi
intézkedést adom ki: 1. Az intézkedés hatálya a Honvédelmi Minisztériumra
(a továbbiakban: HM) és a Magyar Honvédség Támogató
Dandárra (a továbbiakban: MH TD) terjed ki.
2. A minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV.
törvény (a továbbiakban: Tv.) 10. § (2) bekezdése értelmében a „Bizalmas!” vagy annál magasabb minősítési szintű
adathoz – a Tv-ben meghatározott kivételekkel – kizárólag
személyi biztonsági tanúsítvánnyal és titoktartási nyilatkozattal rendelkező jogosult felhasználó, a felhasználói
engedélyben meghatározott rendelkezési jogosultságokkal férhet hozzá.
3. A Tv. 10. § (3) bekezdése alapján a nemzeti, valamint
a külföldi
a) „Szigorúan Titkos!” minősítési szintű adat felhasználásához „C”,
b) „Titkos!” minősítési szintű adat felhasználásához „B”,
c) „Bizalmas!” minősítési szintű adat felhasználásához „A”
típusú nemzetbiztonsági kérdőív alapján végrehajtott ellenőrzést követően kiadott kockázatmentes szakvélemény
megléte szükséges.
4. A Tv. 17. §-a alapján a nemzeti személyi biztonsági
tanúsítványt a HM titokvédelmi felügyelője, a NATO,
NYEU, EU személyi biztonsági tanúsítványt a Nemzeti
Biztonsági Felügyelet adja ki.
5. A HM szervezeti egységének vezetője a személyi biztonsági tanúsítvány kiadását az 1. melléklet szerinti kérelem előterjesztésével kezdeményezi. A kérelmet a HM titokvédelmi felügyelőjéhez kell benyújtani. A NATO,
NYEU, EU minősített adat megismeréséhez – a Nemzeti
Biztonsági Felügyelet működésének, valamint a minősített
adat kezelésének rendjéről szóló 90/2010. (III. 26.) Korm.
rendelet (a továbbiakban: Kr.) 11. § (2)–(4) bekezdése szerint a Nemzetbiztonsági Felügyelet honlapján közzétett –
adatlapot kell kitölteni, és azt a kérelemhez csatolni kell.
6. A személyi biztonsági tanúsítvány kiadásáról a HM
titokvédelmi felügyelője értesíti a felhasználói engedély
kiadására jogosult vezetőt, aki az értesítés alapján kiadja a
felhasználó részére a 2. melléklet szerinti felhasználói engedélyt.
7. A HM-ben felhasználói engedély kiadására a Magyar
Honvédség Titokvédelmi Szabályzata 186–189. pontjában
meghatározott minősítők jogosultak. A felhasználói engedély kiadása során figyelembe kell venni a felhasználó
munkaköri leírásában meghatározott feladat- és hatáskört,
valamint a Tv. 2. § (2) bekezdése szerinti „szükséges ismeret elvét”. Egyazon felhasználói engedélyben nemzeti és
külföldi minősített adat felhasználására is adható felhatalmazás, ha a személyi biztonsági tanúsítványok rendelkezésre állnak, és a rendelkezési jogosultságok a nemzeti és
külföldi minősített adat felhasználása során azonosak.
8. „Korlátozott terjesztésű!” minősített adathoz történő
hozzáféréshez nemzetbiztonsági ellenőrzés végrehajtása és
személyi biztonsági tanúsítvány kiadása nem szükséges.
9. A felhasználói engedély kiadására jogosult vezető a
felhasználói engedélyt 2 eredeti példányban készíti el, és
nyilvántartásba vétel céljából az MH TD HM Objektumok
Ügyviteli Osztály (a továbbiakban: Ügyviteli Osztály) részére megküldi.
10. A felhasználói engedély 1. számú eredeti példányát
az Ügyviteli Osztály kijelölt ügyintézője, a 2. számú eredeti példányát a felhasználói engedély kiadására jogosult
vezető vagy az általa kijelölt személy tárolja.
11. A felhasználói engedély kiadását követően a felhasználó köteles részt venni az Ügyviteli Osztály által
szervezett képzésen, és a képzést követően a 3. melléklet
szerinti titoktartási nyilatkozatot aláírni.
12. A felhasználói engedély 1. számú eredeti példányát
és a titoktartási nyilatkozatot a személyi biztonsági tanúsítvánnyal együtt kell tárolni és kezelni (a továbbiakban
együtt: személyi biztonsági okmányok nyilvántartása).
13. Az Ügyviteli Osztály vezetője
a) felelős a személyi biztonsági okmányok nyilvántartá
sáért,
b) felelős a kiszolgálást végző ügyviteli szervezeti egy
ségek tájékoztatásáért,
c) gondoskodik a felhasználói engedéllyel rendelkező
ügyintézőkről történő nyilvántartás vezetéséről,
d) a kockázatmentes nemzetbiztonsági szakvélemény
meglététével kapcsolatban egyeztet a HM személyügyi
szervével, valamint
e) előkészíti a HM titokvédelmi felügyelője kiadmányozási hatáskörébe tartozó nemzeti személyi biztonsági tanúsítványok tervezeteit.
14. A felhasználói engedélyt a felhasználói engedély kiadására jogosult vezető – a Kr. 15. § (2) bekezdés szerinti
feltételek fennállása esetén – az általa tárolt 2. számú eredeti példány záradékolásával vonja vissza. A záradékolásnak tartalmaznia kell a visszavonás időpontját, indokát, a
felhasználói engedély kiadására jogosult vezető aláírását.
A felhasználói engedély kiadására jogosult vezető a záradékolt felhasználási engedélyt haladéktalanul megküldi a
HM titokvédelmi felügyelőjének.
15. Új felhasználói engedély kiadása esetén a 9–11.
pont szerint kell eljárni.
16. A NATO, NYEU, EU minősített adat megismerésével járó rendezvényre történő utazáshoz a személyi biztonsági tanúsítványról szóló igazolást a Kr. 13. §-a alapján a
Nemzeti Biztonsági Felügyelet adja ki. A tanúsítvány kiadását a rendezvényen résztvevő személy vezetője legalább 8 munkanappal a rendezvény időpontját megelőzően
kezdeményezi a HM titokvédelmi felügyelőjénél. A
kérelemhez csatolni kell a Kr. 11. § (2) bekezdés szerinti
adatlapot.
17. A személyi biztonsági tanúsítvány érvényességi idejének lejártakor illetve visszavonásakor a felhasználótól az
ügyviteli szerv a minősített adatokat haladéktalanul köteles visszavenni.
18. Ha a felhasználó a Magyar Honvédségnél NATO,
NYEU, EU minősített adatokhoz érvényes személyi biztonsági tanúsítvánnyal rendelkezik, annak érvényességi
idején belül új személyi biztonsági tanúsítványt igényelni
nem lehet. Áthelyezés esetén a személyi biztonsági tanúsítványt az áthelyezés szerinti szolgálati hely biztonsági
vezetője részére kell megküldeni.
19. Ha a felhasználó a NATO, NYEU vagy EU minősített adatokhoz érvényes személyi biztonsági tanúsítvánnyal rendelkezik, annak megújításakor olyan szintű
nemzetbiztonsági ellenőrzést kell kezdeményezni, hogy
részére a nemzeti személyi biztonsági tanúsítvány is kiadható legyen. A NATO, NYEU, EU személyi biztonsági tanúsítvány megújításakor az 5. pont szerint kell eljárni és a
nemzeti személyi biztonsági tanúsítvány kiadását is
kezdeményezni kell.
20. Ez az intézkedés a közzétételét követő 3. napon lép
hatályba.
Fodor Lajos s. k.,
HM közigazgatási államtitkár


text:
15/2011. (X. 19.) MNB rendelete a „Liszt Ferenc” emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2001. évi LVIII. törvény 60. § (1) bekezdés d) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, a Magyar
Nemzeti Bankról szóló 2001. évi LVIII. törvény 4. § (2) bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket
rendelem el: 1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – Liszt Ferenc születésének 200. évfordulója alkalmából – „Liszt Ferenc” megnevezéssel
50 000 forintos címletű arany emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2011. október. 21. 2. § (1) Az emlékérme 986 ezrelék finomságú aranyból készült, súlya 6,982 gramm, átmérője 22 mm, széle sima.
(2) Az emlékérme előlapjának szélén, felső köriratban a „MAGYAR KÖZTÁRSASÁG”, alsó köriratban, egy-egy pont között
az „50000” értékjelzés és a „FORINT” felirat olvasható. A középmezőben, fent egy felnyitott zongorafedél ábrázolása
látható, balra a vízszintesen elhelyezett „BP.” verdejellel, jobbra a szintén vízszintesen elhelyezett „2011” verési
évszámmal. A zongorafedél ábrázolása alatt a Rákóczi-induló kottája részletének ábrázolása látható, alatta a „Rakoczy
Marsch ,” felirat olvasható, Liszt Ferenc kézírása szerinti formában. Az emlékérme előlapjának képét az 1. melléklet
tartalmazza. (3) Az emlékérme hátlapján, a középmezőben Liszt Ferenc fiatalkori portréja látható. A portrétól jobbra, egymás alatti
vízszintes sorokban Liszt Ferenc aláírása és az „1811–1886” felirat olvasható. A portrétól balra Soltra E. Tamás
tervezőművész mesterjegye látható. Az emlékérme hátlapjának képét a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 5000 darab készíthető, különleges – ún. proof – technológiával.
4. § Ez a rendelet 2011. október 21-én lép hatályba.
Simor András s. k.,
a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
63/2017. (III. 2.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Lajkó Pétert
a 2017. március 1. napjától 2020. február 29. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2017. február 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
34/2009. (III. 15.) KE határozata vezérőrnagyi előléptetésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény 49. § (2) bekezdésének a) pontja alapján a honvédelmi miniszter előterjesztésére dr. Horváth József dandártábornokot 2009. március
15-ei hatállyal vezérőrnaggyá előléptetem.
Budapest, 2009. március 3. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
2013. CLXX. törvény egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről Kolumbia és Peru közötti kereskedelmi megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről Kolumbia és
Peru közötti kereskedelmi megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a Megállapodást e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles magyar nyelvű szövegét e törvény 1. melléklete tartalmazza.
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § a Megállapodás 330. cikk (2) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A  Megállapodás, illetve a  2.  § és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a külpolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
40/2014. (II. 7.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külügyminiszter előterjesztésére – Deák Miklós rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem Magyarország havannai nagykövetségének
vezetésére kapott megbízása alól.
Budapest, 2012. november 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
100/2004. (IV. 27.) Korm. rendelete az elektronikus hírközlés veszélyhelyzeti és minősített időszaki felkészítésének rendszeréről, az államigazgatási szervek feladatairól, működésük feltételeinek biztosításáról.
A Kormány az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi
C. törvény (a továbbiakban: Eht.) 182. §-a (2) bekezdésének b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, figyelemmel a honvédelemről szóló 1993. évi CX. törvény (a továbbiakban: Hvt.) 8. §-a (1) bekezdésének d) pontjában foglaltakra, a következőket rendeli el:
I. Fejezet ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed
a) az elektronikus hírközlés veszélyhelyzeti és minősí
tett időszaki feladatokra történő felkészítésért (a továbbiakban együtt: védelmi felkészítés) felelős kormányzati
szervekre;
b) a védelmi felkészítésben történő részvételre külön
jogszabályban kijelölt elektronikus hírközlési tevékenységet végző szervezetekre.
(2) Az elektronikus hírközlés minősített időszaki alkalmazásának és irányításának elveit a melléklet tartalmazza.
2. § E rendelet alkalmazásában
a) Aktivizálás: az előkészített összeköttetés (hálózat)
előre kidolgozott, szerződésben foglaltak szerinti üzembe
helyezése. b) Előkészített összeköttetés: minősített időszaki feladatokat szolgáló olyan megtervezett és dokumentált, műszakilag előkészített helyi és/vagy helyközi összeköttetés,
amelynek aktivizálása adott esetben kiadandó intézkedésre történik, korlátozott idő alatt.
c) Felkészítés: tervszerű, folyamatos, békeidőszakban
folytatott tervezési, szabályozási, szolgáltatási tevékenység
az elektronikus hírközlés gazdaságmozgósítási, veszélyhelyzeti, minősített időszaki feladatok ellátására való alkalmassá tétele érdekében.
d) Hálózatgazda: a zártcélú távközlő hálózat használatára külön jogszabály szerint jogosult szervezetet felügyelő
miniszter, illetőleg a Legfőbb Ügyész.
e) Kormányzati szervek:
központi szervek: a Miniszterelnöki Hivatal, a miniszté
riumok és országos hatáskörű szervek;
területi szervek: az országos hatáskörű szervek irányítása
alá tartozó dekoncentrált államigazgatási szervek, a területi államigazgatási és önkormányzati szervek, valamint a
Hvt.-ben meghatározott fővárosi és megyei védelmi bizottságok.
f) Minősített időszak: a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény 19. §-a (3) bekezdésének h) pontjában meghatározott rendkívüli állapot és
i) pontjában meghatározott szükségállapot, valamint az
Alkotmány 35. §-a (1) bekezdésének i) pontja és a polgári
védelemről szóló 1996. évi XXXVII. törvény 2. §-a (2) bekezdése szerinti veszélyhelyzet, továbbá az Alkotmány
19/E. § (1) bekezdésében foglalt, a szükségállapot vagy a
rendkívüli állapot kihirdetésére vonatkozó döntésig terjedő időszak.
A védelmi felkészítés célja 3. § A védelmi felkészítés célja, hogy minősített időszakban
az elektronikus hírközlő hálózatok:
a) a jogszabályoknak megfelelően képesek legyenek
egységesen működő rendszert alkotni;
b) alkalmasak legyenek a kormányzati szervek, a nemzetgazdaság, a fegyveres erők és a rendvédelmi szervek
kommunikációs igényeinek kielégítésére, valamint a lakosság légiriasztásával, tájékoztatásával, élet- és vagyonbiztonságával, védelmével és ellátásával összefüggő elektronikus hírközlési feladatok teljesítésére;
c) biztosítsák az elektronikus hírközlési szolgáltatások
folyamatosságát a védekezésben és a katasztrófaelhárításban részt vevő szervezetek kommunikációs igényeinek előtérbe helyezésével;
d) felkészültek legyenek az elektronikus hírközlés működését súlyosan befolyásoló természeti vagy emberi tevékenység következtében fellépő események kezelésére;
e) alkalmasak legyenek a Magyar Köztársaság NATO tagságából és a távközlési erőforrások biztosításáról katasztrófaelhárítás és mentés céljára tárgyú Tamperei Egyezményből
adódó nemzetközi kötelezettségek ellátására.
A védelmi felkészítés egyes eljárási szabályai 4. §
(1) A védelmi felkészítésért felelős kormányzati szervek
és elektronikus hírközlési szolgáltatók az elektronikus hírközlő hálózatok tervezése, létrehozása, fejlesztése és működtetése során úgy kötelesek eljárni, hogy a hálózatok
megbízhatósága, rugalmassága és védettsége növekedjen,
a védelmi igénybevétel szempontjából hozzáférhetőek legyenek, valamint megfelelően szolgálják a lakosság gyors
tájékoztatását és riasztását.
(2) A kormányzati szervek és az elektronikus hírközlési
szolgáltatók a védelmi felkészítés feladatait békeidőben
kötelesek végezni és biztosítani a már elért állapot folyamatos fenntartását, naprakészségét, a tervek és tevékenységek időszakonkénti gyakorlását.
(3) A védelmi rendeltetésű összeköttetés minősített időszaki alkalmazásra történő előkészítéséhez, soron kívüli
létesítéséhez az elektronikus hírközlési szolgáltató által
működtetett, illetve használt hálózat szabad vagy tartalék
átviteli útjait kell igénybevenni.
(4) A (3) bekezdésben foglalt szabad vagy tartalék átviteli utak hiányában az igénybevevő és a szolgáltató közötti
megállapodás szerint kell eljárni oly módon, hogy a Hvt.
alapján honvédelmi szolgáltatás alól mentesített, valamint
a zártcélú hálózattal rendelkező szervezetek összeköttetése, továbbá a nemzetbiztonsági és bűnüldözési célú ellenőrzést biztosító összeköttetések mennyisége nem csökkenthető.
(5) Amennyiben a (4) bekezdés szerinti összeköttetés
előkészítése, létesítése csak több elektronikus hírközlési
szolgáltató hálózatának igénybevételével történhet, a koordinációs feladatokat az a szolgáltató látja el, amelyhez az
igényt az igénybevevő benyújtotta.
II. Fejezet A VÉDELMI FELKÉSZÍTÉS FELADATAI Az elektronikus hírközlés védelmi felkészítésének állami
feladatai
5. § Az ágazati miniszter
a) az elektronikus hírközlési szolgáltatás minősített
időszakban való folyamatossága érdekében e rendeletben
meghatározottak szerint részt vesz védelmi célú felkészítésben és állami feladatok végrehajtásában;
b) a Hvt. és a végrehajtásáról szóló 178/1993. (XII. 21.)
Korm. rendeletben (a továbbiakban: Vhr.) foglaltakra figyelemmel kijelöli a honvédelmi felkészülés és országmozgósítás egyes feladatainak ellátásában részt vevő elektronikus hírközlési szolgáltatókat és meghatározza feladataikat;
c) az e rendeletben meghatározott miniszterekkel közösen részt vesz az elektronikus hírközlés védelmi felkészítésére vonatkozó követelmény rendszer kidolgozásában;
d) az elektronikus hírközlő hálózatokra vonatkozó műszaki feltételrendszer és követelmények szabályozásánál
gondoskodik a védelmi érdekek érvényre juttatásáról;
e) az érintett szervekkel együttműködve, illetve a külön
jogszabályokal összhangban gondoskodik az e rendeletben
megfogalmazott elveknek megfelelő nyilvántartási és adatszolgáltatási rendszer kialakításáról;
f) a nemzetgazdaság védelmi felkészítési és gazdaságmozgósítási rendjére vonatkozó jogszabályokkal1 összhangban, valamint az elektronikus hírközlési szolgáltatókkal egyeztetve gondoskodik az elektronikus hírközlés minősített időszaki működéséhez, helyreállításához szükséges állami anyagi, technikai, szervezeti feltételek megteremtéséről, ezek készenlétben tartásáról;
g) gondoskodik a külön jogszabályban2 meghatározott
légiriasztási rendszer működőképességének biztosításából
rá háruló feladatok végrehajtásáról;
h) gondoskodik a kormányzat minősített időszaki kommunikációs feltételeinek biztosításával kapcsolatban rá
háruló feladatok végrehajtásáról;
i) a hírközlési ágazat ügyeleti rendszere útján gondoskodik az elektronikus hírközlési tevékenység minősített
időszaki egységes irányítási feltételeinek megteremtéséről;
j) a jelen rendelet mellékletében foglalt elvek figyelembevételével meghatározza az elektronikus hírközlési
tevékenység minősített időszaki feladatokra történő átállításának feltételeit és rendjét, továbbá a szükséges intézkedések megtételével gondoskodik a végrehajtásról;
k) a védelmi felkészítésben részt vevő kormányzati
szervek és az elektronikus hírközlési szolgáltatók bevonásával gondoskodik az elektronikus hírközlés felkészítési
feladatai végzésének, ellenőrzésének, valamint gyakoroltatásának megszervezéséről;
l) az elektronikus hírközlési szolgáltatók e rendelet szerint szolgáltatott adatai alapján — figyelemmel a Hvt.
13. §-a (2) bekezdésének c) pontjában foglaltakra — gondoskodik az elektronikus hírközlés felkészítését szolgáló
tervezési, fenntartási, fejlesztési, gyakoroltatási, nyilvántartási és adatszolgáltatási éves költségek tervezéséről;
m) az érintett miniszterekkel egyeztetve gondoskodik a
jóváhagyott költségvetési kereteknek megfelelő elektronikus hírközlési felkészítési feladatok megvalósításáról;
n) a Vhr. 5. §-ának (3) bekezdésében foglaltak figyelembevételével gondoskodik az elektronikus hírközlés felkészítéséből a minisztériumára háruló békeidejű és minősített időszaki irányító, illetve koordinációs feladatok ellátásához szükséges anyagi, technikai, szervezeti feltételek
megteremtéséről, beleértve a Nemzeti Hírközlési Hatóság
(a továbbiakban: NHH) szervezeti keretén belül az Országos Informatikai és Hírközlési Főügyelet létrehozását, feladat- és hatáskörének meghatározását;
o) gondoskodik a NATO Felsőszintű Polgári Veszélyhelyzet Tervezési Bizottság (SCEPC) alá tartozó Polgári
Távközlés Tervezési Bizottság (CCPC) munkájában történő részvétellel összefüggő feladatok ellátásáról;
p) minősített időszak esetén, illetőleg következményei
elhárítása érdekében átmeneti korlátozásokat rendelhet el
egyes elektronikus hírközlési tevékenységek ellátásában.
1 A Hvt., a Vhr., a 131/2003. (VIII. 22.) Korm. rendelet.
2 133/1994. (X. 21.) Korm. rendelet a váratlan légitámadás esetén az
ország légiriasztásáról. 6. § A honvédelmi miniszter
a) gondoskodik a felügyelete alá tartozó zártcélú elekt
ronikus hírközlő hálózatok védelmi felkészítéséről és más
hálózatokkal történő együttműködéséről;
b) az ágazati miniszterrel és az érintett miniszterekkel
együttesen részt vesz az elektronikus hírközlés védelmi
felkészítésére vonatkozó követelmények kidolgozásában,
illetve együttműködési feladatok megoldásában;
c) részt vesz az elektronikus hírközlés és légiriasztás
felkészítésével kapcsolatos ellenőrzések és gyakorlatok
megszervezésében és végrehajtásában;
d) az ágazati miniszterrel és a belügyminiszterrel egyeztetve gondoskodik a közszolgálati és nem közszolgálati
műsorokat sugárzó rádió- és televízió állomások légiriasztási rendszerbe, illetve katasztrófavédelmi lakossági tájékoztatásba történő bevonására vonatkozó követelmények
kidolgozásáról és esetenkénti felülvizsgálatáról.
7. § A belügyminiszter
a) gondoskodik a felügyelete alá tartozó zártcélú elekt
ronikus hírközlő hálózatok védelmi felkészítéséről és más
hálózatokkal történő együttműködéséről;
b) a települések külön jogszabály szerinti polgári védelmi besorolásának figyelembevételével az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság (a továbbiakban: OKF)
útján közreműködik az elektronikus hírközlő hálózatokat
és szolgáltatókat veszélyeztető veszélyforrások adatainak
megadásában, továbbá az elektronikus hírközlési ágazat
katasztrófavédelmi terveinek kidolgozásához szükséges
szakmai elvek meghatározásában;
c) gondoskodik az irányítása alá tartozó rendvédelmi
szervek és a közigazgatás területi szervei összehangolt minősített időszaki elektronikus hírközlési igényeinek érvényre
juttatásáról az elektronikus hírközlés felkészítésében;
d) meghatározza a Belügyminisztérium és szervei, valamint az elektronikus hírközlési szolgáltatók közötti
együttműködés elvi kereteit;
e) az ágazati miniszterrel és a honvédelmi miniszterrel
egyeztetve részt vesz a műsorszórásra háruló, katasztrófavédelmi tájékoztatási, illetve lakossági légiriasztási feladatok összehangolt megoldásában;
f) részt vesz az elektronikus hírközlés és a légiriasztás,
valamint a tájékoztatás felkészítésével kapcsolatos ellenőrzések és gyakorlatok megszervezésében és végrehajtásában.
8. § A Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter
a) gondoskodik a felügyelete alá tartozó zártcélú elekt
ronikus hírközlő hálózatok védelmi felkészítéséről és más
hálózatokkal történő együttműködéséről;
b) az érintett miniszterekkel együttesen — különösen a
Kormány minősített időszaki vezetési feltételeihez szükséges erőforrás- és eszközrendszer biztosítása érdekében —
részt vesz az elektronikus hírközlés védelmi felkészítésére
vonatkozó követelmények kidolgozásában.
9. § A pénzügyminiszter
a) gondoskodik a felügyelete alá tartozó zártcélú elekt
ronikus hírközlő hálózatok védelmi felkészítéséről és más
hálózatokkal történő együttműködéséről;
b) közreműködik az elektronikus hírközlés védelmi felkészítésére vonatkozó igények és lehetőségek, illetve a
tervezett feladatok és költségvetési előirányzatok összhangjának megteremtésében, a tervjavaslatokban való
megjelenítésében.
10. § Az igazságügy-miniszter
a) gondoskodik a felügyelete alá tartozó zártcélú elekt
ronikus hírközlő hálózatok védelmi felkészítéséről, más
hálózatokkal történő együttműködéséről;
b) az ágazati miniszterrel és az érintett miniszterekkel
együttesen részt vesz az elektronikus hírközlés védelmi
felkészítésére vonatkozó követelmények kidolgozásában,
illetve együttműködési feladatok megoldásában.
11. § Az NHH
a) külön jogszabályokban foglalt feladatai keretében
ellátja az elektronikus hírközlés védelmi felkészítéséből rá
háruló tervezési, nyilvántartási, adatszolgáltatási, koordinálási, biztonsági és ellenőrzési feladatokat;
b) végzi a légiriasztási rendszer működtetésével kapcsolatban az ágazati miniszter által meghatározott feladatokat és ennek során együttműködik az Informatikai és
Hírközlési Minisztérium, valamint a Honvédelmi Minisztérium illetékes szerveivel;
c) együttműködik az OKF-el a minősített időszaki,
illetve katasztrófaelhárítási tervezéshez, felkészítéshez, a
riasztási és tájékoztatási rendszer működéséhez szükséges
adatok biztosítása érdekében;
d) figyelemmel kíséri és ellenőrzi az elektronikus hírközlési szolgáltatók felkészülési terveinek kidolgozását;
e) az elektronikus hírközlési szolgáltatók által szolgáltatott adatok, illetőleg szolgáltatási struktúrájának megváltozása esetén javaslatot tesz a stratégiailag fontos elektronikus hírközlési szolgáltatók védelmi feladatokra történő kijelölésére, illetőleg a kijelölés megváltoztatására;
f) működteti az informatikai és hírközlési ágazat ügyeleti szolgálatát, az Országos Informatikai és Hírközlési
Főügyeletet.
A védelmi célú adatszolgáltatás és nyilvántartás 12. §
(1) Az Eht. 66. §-ában és 151—152. §-ában meghatározott adatszolgáltatási és nyilvántartási elveknek megfelelően az elektronikus hírközlési szolgáltatók a hírközlés
védelmi felkészítése keretében, továbbá kormányzati, honvédelmi, rendvédelmi érdekből a következő elektronikus
hírközlő hálózatok adatainak szolgáltatására kötelezettek:
a) vezetékes és mikrohullámú átviteli utakat biztosító
hálózatok;
b) helyhez kötött és mobil földfelszíni rádiótávközlő
hálózatok;
c) műholdas hálózatok;
d) műsorszóró és műsorszétosztó hálózatok;
e) kábeltelevíziós hálózatok.
(2) Az (1) bekezdés szerinti adatok köre kiterjed a hálózatok átviteli útjainak nyomvonalára, kapacitására, a kapcsoló, útvonalválasztó berendezésekre, a hozzáférési pontok helyére, jellemzőire, az ellátási területekre, az antennatornyok adataira, a hálózatfelügyeleti pontok jellemzőire, a helyreállításhoz felhasználható tartalékokra.
(3) Az adatszolgáltatást az Eht. 151—152. §-a szerinti
határozat alapján az NHH részére kell teljesíteni.
(4) A hírközlő hálózatok adatait az NHH védelmi célú
számítógépes térinformatikai adatbázisban rögzíti, gondoskodik az adatok védelméről és az arra jogosult kormányzati, honvédelmi, rendvédelmi szervek részére
— ezen szervekkel kötött megállapodás keretében — adatot szolgáltat.
(5) A zártcélú távközlő hálózatokra vonatkozó adatszolgáltatást külön jogszabály határozza meg.
III. Fejezet AZ ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉS
FELKÉSZÍTÉSÉNEK RENDJE A felkészítés fő területei
13. § A védelmi felkészítés állami feladatainak fő területei
kiterjednek különösen
a) a követelmények megfogalmazására;
b) a műszaki előírások meghatározására;
c) a kormányzati szervek felkészítésére;
d) a felkészülési feladatok végrehajtásának koordinációjára; e) egyes elektronikus hírközlési tevékenységekben a védelmi érdekek érvényesítésére;
f) az elektronikus hírközlési szolgáltató tartalékgazdálkodási tevékenységére; g) védelmi célú feladatok jogszabályok szerinti finanszírozására.
14. § Az elektronikus hírközlés védelmi felkészítésére irányuló kormányzati és elektronikus hírközlési szolgáltatói feladatok megvalósításánál a következő követelményeket
kell figyelembe venni:
a) A hálózatok felkészítése terén biztosítani kell, hogy
aa) a gerinchálózati struktúra és az elektronikus hír
közlési létesítmények a védelmi, biztonsági igényeket kielégítsék; ab) a frekventált elektronikus hírközlési csomópontok,
illetve felhasználók több útvonalon elérhetőek legyenek;
ac) a csatornák (nyalábok) gyorsan átrendezhetőek legyenek; ad) a különböző átviteli módok (vezetékes, rádiótávközlési) egymáshoz tudjanak kapcsolódni;
ae) a különböző szolgáltatók által üzemeltetett elektronikus hírközlési rendszerek kölcsönösen átjárhatóak legyenek;
af) a fontosabb hálózati irányokban a tartalék kapacitásokat gyorsan lehessen kialakítani;
ag) a védelem érdekében szükséges hozzáférési pontok
oly módon legyenek kialakítva, hogy lehetővé tegyék az
elektronikus hírközlő hálózatok egységes rendszerben való működését, ezzel biztonságuk növelését.
b) Az elektronikus hírközlési szolgáltatók üzemviteli
és hálózatirányítási rendszerének kialakítása során biztosítani kell, hogy
ba) a nemzetközi és nemzeti gerinchálózati irányító és
üzemviteli funkciók összehangoltan működjenek;
bb) a szolgáltató saját hálózatában a hálózatirányítás
változatlan módon, önmaga átállítása nélkül működőképes legyen;
bc) a szolgáltató hálózatirányítása legyen alkalmas az
elektronikus hírközlés átállításából rá háruló feladatok
megoldására, együttműködve más szolgáltatók, illetve a
zártcélú hálózatok hálózatirányító szerveivel, valamint az
Országos Informatikai és Hírközlési Főügyelettel;
bd) a szolgáltató hálózatirányítása képes legyen szükség esetén a nemzetközi hálózatirányítási rendszerektől
függetleníthető működésre.
c) Az eszközök tartalékolása terén olyan tervek, eszközök, berendezések, szervezetek előkészítését kell biztosítani, amelyek
ca) alkalmasak az ország területén, vagy nemzetközi
szövetségi rendszereken belül, továbbá jogszabály által
előírt kötelezettség alapján támogatott más ország terüle
tén bekövetkezett elemi csapás, ipari szerencsétlenség,
egyéb katasztrófa, tömeges elektronikus hírközlési üzemkiesés, illetve minősített időszakban bekövetkezhető rombolások gyors helyreállítására, forgalmi vagy egyéb okokból meghatározott körzetekben felmerülő elektronikus
hírközlési igények gyors kielégítésére;
cb) eszközkészlete mobil vagy mobilizálható berendezésekből áll, amelyeket — a védelmi felkészülés adott évben rendelkezésre álló forrásaira figyelemmel — részben a
vállalati, részben az állami tartalékképzés keretében kell
beszerezni, tárolni és kezelni.
d) A központi hatósági nyilvántartási, adatszolgáltatási és
információs rendszert az NHH-nak úgy kell kialakítania, hogy
da) lehetővé tegye a hálózatokra, rendszerekre vonatkozó legfontosabb adatok változásának követését;
db) kielégítse a kormányzat, a nemzetbiztonság és a
védelem béke- és minősített időszaki adatigényeit;
dc) minősített időszakban lehetővé tegye a hálózati beavatkozások gyors és szakszerű végrehajtását;
dd) minősített adatok és információk kezelésére legyen
alkalmas.
e) A gyakoroltatás területén olyan rendszert kell kialakítani, amely
ea) lehetővé teszi az elektronikus hírközlés felkészítése
körébe tartozó feladatok végrehajthatóságának felmérését;
eb) lehetővé teszi a tervek, berendezések, szervezetek
időnkénti ellenőrzését gyakorlások formájában az alaprendeltetés szerinti működés jelentős akadályozása nélkül.
f) Az átállítás terén olyan rendszert kell kialakítani, amely
lehetővé teszi az elektronikus hírközlés védelmi felkészítésében részt vevő szervezetek berendezéseinek, hálózatainak
zökkenőmentes átállítását a békeidőszakról a minősített időszaki feladatokra a lehető legrövidebb idő alatt.
g) A műsorszórás terén olyan rendszert kell kialakítani,
amely külön jogszabály szerint a közszolgálati és nem közszolgálati műsort sugárzó rádió és telelvízió állomásokat
alkalmassá teszi a lakosság bármely veszélyhelyzettel
összefüggő értesítésére, tájékoztatására.
h) Az elektronikus hírközlési tevékenységnek az Eht.
5. §-ának (2) bekezdésében foglalt minősített időszaki átmeneti korlátozásának szervezési, műszaki feltételeit békeállapotban kell előkészíteni.
Az elektronikus hírközlés felkészítési tevékenységének
folyamata 15. §
A védelmi felkészítés tartalmi követelményeinek kidolgozásáért az ágazati miniszterrel egyeztetve — külön jogszabályoknak 3 megfelelően — a honvédelmi miniszter és a
belügyminiszter felelős.
3 Hvt. 10. §-a,
— A belügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló 150/2002. (VII. 2.)
Korm. rend. 2. §-ának (2) bek.
16. § Az ágazati miniszter az érintett miniszterekkel megállapodásban rögzíti az elektronikus hírközlés védelmi felkészítéséhez szükséges együttműködés rendjét.
17. § Az ágazati miniszter — figyelemmel az Eht. 163. §-ának
(4)—(5) bekezdésében foglaltakra — a védelmi felkészülés
adott évben rendelkezésre álló forrásait a fenntartási, illetve fejlesztési szükségletek megkülönböztetésével — a költségvetés Pénzügyminisztériumi fejezet védelmi felkészítés
előirányzatával összehangolva — határozza meg az Informatikai és Hírközlési Minisztérium fejezeti kezelésű előirányzataként.
18. § (1) A költségfedezettel rendelkező felkészülési feladatok végrehajtásáról — az illetékes kormányzati szervek
szükség szerinti bevonásával — az ágazati miniszter gondoskodik.
(2) A 4. § (1) bekezdésében foglaltak megvalósítása érdekében — figyelemmel a 15—16. §-ban, valamint külön
jogszabályokban 4 foglaltakra — az ágazati miniszter az
elektronikus hírközlési feladatot ellátó szervezettel szerződést köthet.
(3) A védelmi felkészítésben részt vevő, elektronikus
hírközlési tevékenységet ellátó szervezet a (2) bekezdésben foglalt szerződés keretei között jogosult a felmerült és
indokolt költségeinek megtérítésére.
19. § Az elkészült beruházás, illetőleg részfeladat működtetési költségeinek költségvetésbe történő beállításáért az ágazati miniszter a felelős. Az ágazati miniszter a honvédelmi
miniszterrel és a pénzügyminiszterrel egyetértésben, határozza meg az elkészült beruházás, illetőleg részfeladat békeidőszaki hasznosításának vagy tartalékként történő kezelésének feltételeit.
4 A nemzetgazdaság védelmi felkészítéséről és mozgósításáról szóló
131/2003. (VII. 22.) Korm. rendelet 9—11. §-a, a Hvt. végrehajtásáról
szóló 178/1993. (XII. 27.) Korm. rendelet 155. és 162. §-a.
20. § Az elektronikus hírközlés felkészítési tevékenységei ellenőrzésének és gyakoroltatásának rendjét az NHH bevonásával az ágazati miniszter, a honvédelmi miniszter és a
belügyminiszter együttműködve alakítja ki. Ennek során
különös gondot kell fordítani
a) a zártcélú hálózatokhoz tartozó előkészített összeköttetések terveire, műszaki előkészítésére és aktivizálásának megszervezésére;
b) a hálózatirányítási rendszer speciális feladatainak
végrehajtására; c) a helyreállítási tervek, eszközök és szervezetek alkalmazhatóságára;
d) a békeidőszakban nem használt erőforrások működőképességére; e) az elektronikus hírközlés átállítási rendszerére;
f) a sugárfigyelő jelző- és riasztási rendszer működőké
pességére;
g) a rádió és televízió műsorszóró hálózaton előkészí
tett lakossági légiriasztó, illetve katasztrófavédelmi tájékoztató rendszer működésére;
h) az elektronikus hírközlés korlátozási szabályai bevezetésének előkészítettségére.
21. § A 20. §-ban foglalt feladatok költségeit az országmozgósítás gazdasági felkészülés általános kiadásai között kell
tervezni.
22. § (1) Minősített időszakban az elektronikus hírközlő hálózatokon esetleg bekövetkező tömeges üzemkiesés, rombolás következményeinek elhárítása érdekében szükséges
technikai és pénzügyi eszközök, valamint berendezések
biztosításáért — az elektronikus hírközlési szolgáltatókkal
egyeztetve — az ágazati miniszter a felelős.
(2) A helyreállítás sorrendjét, valamint a tervezés alapjául szolgáló védelmi követelményeket az ágazati miniszter, a honvédelmi miniszter és a belügyminiszter együttesen határozza meg.
(3) A helyreállítási elvi terv kidolgozásáról és időszakonkénti korszerűsítéséről az ágazati miniszter gondoskodik a változó követelményeknek, illetve hálózati struktúrának és a rendelkezésre álló eszközöknek megfelelően.
(4) Az elektronikus hírközlési szolgáltatók tartalékaival
összehangolt, meghatározott összetételű anyagi eszközök
központi készletezése az ágazati miniszter felügyelete
alatt, a külön jogszabály szerinti állami tartalékképzés keretében történik.
(5) A helyreállító szervezetek kijelöléséről, illetőleg a
helyreállítás érdekében a külön jogszabály szerinti szerződés megkötéséről — az elektronikus hírközlési szolgáltatókkal egyeztetve — az ágazati miniszter gondoskodik,
amelynek során a helyreállítás költségeit a felkészítés
összesített szükséglete keretében tervezi.
IV. Fejezet AZ ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉS ÁTÁLLÍTÁSA
A MINŐSÍTETT IDŐSZAKI FELADATOKRA
23. § (1) Az elektronikus hírközlés felkészítettségi fokának
alkalmasnak kell lennie arra, hogy a minősített időszaki
helyzeteken kívül képes legyen a békeállapotban bekövetkező váratlan események kezelésére, továbbá egyes részei
néhány óra alatt, más részei fokozatosan átállíthatók legyenek az előre megtervezett feladatokra, valamint a megváltozott körülményekhez igazodó működésre, nemzetközi
együttműködésre.
(2) Az átállítás során a következő intézkedéseket kell
megtenni:
a) kidolgozott intézkedési tervek ellenőrzése, aktualizálása; b) szervezési intézkedések megtétele;
c) zártcélú hálózatok átállítása vagy aktivizálása;
d) egyedi összeköttetési igények prioritással történő ki
elégítése;
e) elektronikus hírközlési korlátozások bevezetése kü lön jogszabályok szerint.
24. § A honvédelmi vezetés kezdeményezésére az ország meghatározott területére korlátozódó mozgósítás, illetőleg a
fokozott készenlét hírközlésének biztosításában érintett
elektronikus hírközlési létesítményekben sor kerülhet a
folyamatos szolgálat bevezetésére a Vhr. 33. §-ában foglalt
rendelkezések szerint.
25. § A Kormány, az Országgyűlés vagy a köztársasági elnök
döntése alapján az ágazati miniszter elrendeli a nemzetgazdaság védelmi felkészítési és mozgósítási feladatai végrehajtásának szabályozásáról szóló 131/2003. (VII. 22.)
Korm. rendelet szerinti gazdaságmozgósítási, illetve a mi
nősített időszaki feladatokra történő átállítás előkészítő
tevékenységeinek végrehajtását, így különösen
a) az ágazati minisztériumnál szükséges előkészületeket;
b) az érintett ügyeleti szolgálatok, hálózatirányító
rendszerek felkészültségének ellenőrzését;
c) a helyreállítást, az erőforrásbővítést szolgáló állami
céltartalékok, illetve a szolgáltatóknál lévő erőforrások és
tervek ellenőrzését;
d) a hatósági nyilvántartások szükség szerinti aktualizálását; e) a hírközlés védelmi felkészítésével összefüggő fejlesztési munkák felmérését, esetleges gyorsítását, vagy átütemezését;
f) az elektronikus hírközlésre vonatkozó rendkívüli intézkedések kiadásának előkészítését;
g) az előkészített lakossági légiriasztó, értesítő és tájékoztató rendszerek ellenőrzését.
26. § (1) Az elektronikus hírközlés átállításával, gazdaságmozgósítási, minősített időszaki feladatainak koordinálásával és a szövetségi kötelezettségekből származó nemzetközi együttműködéssel kapcsolatos feladatokat az NHH
látja el az általa üzemeltett Országos Informatikai és Hírközlési Főügyelet útján.
(2) A koordináció kiterjed a Kormány, illetőleg a Honvédelmi Tanács, a honvédelem, rendvédelem és a nemzetbiztonság elektronikus hírközlésért felelős szervei, valamint az országban elektronikus hírközlési szolgáltatást ellátó szervek közötti tevékenységekre, így különösen
a) az előkészített összeköttetések (hálózatok) aktivizálására vonatkozó jelzés, illetőleg intézkedés vételére a külön megállapodásokban meghatározott szervektől;
b) a kijelölt, illetve közreműködő hírközlési szolgáltatók által végrehajtásra kerülő aktivizálások felügyeletére,
segítésére;
c) a nem tervezett kormányzati, védelmi összeköttetési
vagy szolgáltatási igények vételére és a soron kívüli megvalósításról szóló intézkedésre valamennyi érintett elektronikus hírközlési szolgáltató közreműködésével;
d) szükség esetén a különböző hálózatok külön jogszabályok szerinti összekapcsolására, a kerülő átviteli lehetőségek kialakítására az együttműködési igények kielégítése
érdekében;
e) a felmerülő elektronikus hírközlési igények szempontjából kellően el nem látott területeken a kapacitások
és hozzáférési lehetőségek gyors bővítésének szervezésére;
f) rombolás, tömeges üzemkiesés, forgalmi torlódás
esetén az országosan rendelkezésre álló erők, eszközök,
tartalékok külön jogszabályok szerinti igénybevételével és
összefogásával a helyreállítási, illetőleg kapacitás növelési
munkák végrehajtására, segítésére és irányítására.
27. § A zártcélú távközlő hálózat módosításának, átállításának, aktivizálásának elrendeléséről a hálózatgazda önállóan dönt az elektronikus hírközlési szolgáltatóval kötött
szerződés alapján.
28. § Az előre nem tervezett feladatokat szolgáló egyedi
összeköttetéseket a kormányzati, fegyveres és rendvédelmi
szervek közvetlenül rendelik meg az elektronikus hírközlési szolgáltatótól és erről tájékoztatják az ügyeleti szolgálatot. Ezen igényeket a szolgáltatónak soron kívül kell
kielégíteni a 4. § (3) bekezdésében foglaltak szerint.
29. § A területi elektronikus hírközlési rendszerek átállítása
terén szükséges intézkedéseket a megyei védelmi bizottságok
határozzák meg gazdaságmozgósítási hatáskörüknek megfelelően, a központi feladatok végrehajtása, illetőleg a területi
igazgatás vezetési szükségleteinek kielégítése érdekében.
30. § Amennyiben az igénybe vett vagy elrendelt elektronikus
hírközlési szolgáltatás további fenntartása nem indokolt,
az igénybevevő haladéktalanul köteles gondoskodni az
igénybevétel megszüntetéséről.
31. § Ha az elektronikus hírközlési szolgáltatás gazdaságmozgósítási, illetőleg védelmi igénybevétele miatt az elektronikus hírközlési szolgáltatónak vagyoni hátránya keletkezik, részére kártalanítás jár külön jogszabályok alapján.
V. Záró rendelkezések 32. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba, egyidejűleg hatályát veszti a zártcélú távközlő hálózatokról szóló 50/1998. (III. 27.) Korm. rendelet 1. §-a (1) bekezdésének c) és e) pontja, 20. §-a, 23—25. §-a, valamint
3—4. számú melléklete.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
157/2010. (V. 7.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezésről és megbízásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére dr. Szent-Iványi Istvánt
kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté és megbízom a Magyar Köztársaság ljubljanai nagykövetségének
vezetésével. Budapest, 2009. november 11. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
23/2016. (XII. 23.) NGM utasítása a nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatok kezeléséről és felhasználásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján a következő utasítást adom ki:
1. § (1) A Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. mellékletébe
sorolt, a nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatokhoz kapcsolódó pénzügyi
ellenjegyzésre, utalványozásra és érvényesítésre jogosultak körét az 1. melléklet szerint állapítom meg.
(2) Ezen utasítás hatálya nem terjed ki a  Kvtv. 1.  melléklet XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezetbe sorolt,
a nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatokra.
2. § (1) Az utalványozás a 2. melléklet szerinti utalványminták alkalmazásával, azok kitöltésével történik.
 (2) A pénzügyi ellenjegyzésre, utalványozásra és érvényesítésre jogosultak aláírásmintáját a 3. melléklet tartalmazza.
 (3) Az utalványhoz csatolni kell a kifizetés jogalapját igazoló dokumentumokat, jogszabályon alapuló kifizetés esetén
a jogszabály megjelölésével.
 (4) Az utalványozást úgy kell végrehajtani, hogy a teljesítési határidő előtt öt munkanappal a Nemzeti Adó- és Vámhivatal
és a Magyar Államkincstár (a továbbiakban: Kincstár) az utalványt teljesítésre megkapja. A határidő elmulasztásából
eredő késedelmi kamat, kötbér arra hárítható át, aki a mulasztásért felelős, ha megállapítható, hogy az utalványozás
végrehajtásához szükséges döntés és információ időben, hiánytalanul az  utalványozó rendelkezésére állt. Ennek
megállapíthatósága érdekében minden aláírásra jogosultnak fel kell tüntetnie az  intézkedés keltezését, továbbá
a késedelem okát.
3. § (1) A  kifizetés teljesítését megelőzően a  kifizető az  utalvány szabályszerűségi vizsgálatán túlmenően előirányzati
fedezetvizsgálatot végez. A fedezetvizsgálat során ellenőrizni kell, hogy a kifizetés elrendeléséig történt kifizetéseket
figyelembe véve rendelkezésre áll-e az  utalványnak megfelelő összegű előirányzat. A  fedezetlen vagy nem
szabályszerű utalvány teljesítését meg kell tagadni és felülvizsgálatra az  utalványozást végzőnek haladéktalanul
visszaadni.
(2) A tárgyévi költségvetési törvény azon előirányzatai esetében, amelyek előirányzat-módosítási kötelezettség nélkül
túlteljesíthetőek, az  utalványozó az  előirányzat túlteljesüléséről az  utalványozásra és az  érvényesítésre jogosult
személy tevékenységét irányító helyettes államtitkárt és államtitkárt haladéktalanul tájékoztatja.
(3) Az  1000 millió forintot meghaladó összegű kifizetésekről – az  Európai Unió költségvetéséhez való hozzájárulás,
valamint az  Egyéb lakástámogatások előirányzat kivételével – az  államháztartásért felelős államtitkárt, a  Nemzeti
Adó- és Vámhivatalt és a  Kincstárt az  utalványozó írásban a  kifizetést megelőzően legalább 2 héttel, illetve
a tájékoztatáshoz szükséges információk rendelkezésre állását követően haladéktalanul tájékoztatja.
(4) A Kvtv. 1. melléklet XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet szerinti, a nemzetgazdasági miniszter
irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatoknál a  pénzügyi ellenjegyző a  Költségvetési Összefoglaló
Főosztály (a továbbiakban: KÖF).
4. § A kötelezettségvállaláshoz, utalványozáshoz és érvényesítéshez a Nemzeti Adó- és Vámhivatal és a Kincstár havonta
az  aktuális előirányzat, a  felhasználás, továbbá az  előirányzat terhére vállalt kötelezettségek adatait tartalmazó
jelentést küld a KÖF részére.
5. § (1) A  Kvtv. 54.  § (1)  bekezdése alapján teljesített állami kezesség érvényesítési kiadások esetén az  utalványozó
a feladatkörében érintett főosztály, az érvényesítő a KÖF. Egyedi kezességbeváltás esetében a 2007. január 1-je előtt
vállalt kezességek beváltásának jogi akadályáról az utalványozást és az érvényesítést megelőzően a Jogi és Kodifikációs
Főosztály (a továbbiakban: JKF) vagy a  jogi és koordinációs ügyekért felelős helyettes államtitkár (a továbbiakban:
JKHÁT) nyilatkozik. A 2007. január 1-je után vállalt kezességek beváltása esetén a kifizetés a NAV útján történik.
(2) A  Kvtv. 54.  § (2)  bekezdése alapján teljesített kiadások esetén az  utalványozó a  feladatkörében érintett főosztály,
az érvényesítő a KÖF.
6. § A Magyar Nemzeti Bank (a továbbiakban: MNB) és a  központi költségvetés közti elszámolásokban a  KÖF szakmai
feladatköre szerint felelős osztálya utalványozza az  MNB által benyújtásra kerülő számlát, és a  monetáris politikai
kérdésekben feladatkörében érintett adó- és pénzügyekért felelős államtitkár érvényesíti azt.
7. § A Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról szóló 2001. évi XX. törvény 5.  § (2)  bekezdése alapján kötött
árfolyamfedezeti megállapodásokból eredő, a Magyar Fejlesztési Bank Zrt. (a továbbiakban: MFB) felé teljesítendő
fizetési kötelezettség teljesítése a  Kincstár útján a  KÖF szakmai igazolása alapján történik, amelyben rendelkezik
a  Kincstár Nemzetgazdasági Elszámolások Osztálya felé az  MFB által benyújtott határidős beszedési megbízás
teljesítéséről vagy elutasításáról.
8. § A jogszabályban előírt, nemzetközi pénzügyi szervezetekben való tagsággal kapcsolatos kötelezvényeket a Kincstár
állítja ki a 2. mellékletben szereplő 3. utalványminta alapján.
9. § Ez az utasítás 2017. január 1-jén lép hatályba.
10. § Hatályát veszti a  nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatok kezeléséről és
felhasználásáról szóló 1/2016. (I. 7.) NGM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


text:
1472/2014. (VIII. 27.) Korm. határozata a Takata Safety Systems Hungary Korlátolt Felelősségű Társaság magyarországi nagybefektetőkkel való stratégiai együttműködési megállapodás megkötéséről.
A Kormány felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy az általa vezetett minisztérium parlamenti államtitkára
útján gondoskodjon a Magyarország Kormánya és a Takata Safety Systems Hungary Korlátolt Felelősségű Társaság
(székhelye: 3526 Miskolc, Arany János tér 1. D. ép. 2. em., cégjegyzékszám: 05-09-027003) között kötendő stratégiai
együttműködési megállapodás Kormány nevében történő aláírásáról.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
határidő: azonnal orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
64/2013. (VI. 20.) OGY határozata Szekó József országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
Az Országgyűlés Szekó József országgyűlési képviselő mentelmi jogát a Pécsi Járásbíróság 17.B.533/2013/3. számú
megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
1/2010. (VIII. 13.) NFM határozata a közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter irányítása alá tartozó központi költségvetési szervek besorolásáról szóló 2/2009. (XII. 11.) KHEM határozat hatályon kívül helyezéséről.
A költségvetési szervek jogállásáról és gazdálkodásáról szóló 2008. évi CV. törvény 2. § (2) bekezdésében foglalt jogkörömben
eljárva az alábbi egyedi határozatot adom ki: I. A közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter irányítása alá tartozó központi költségvetési szervek besorolásáról
szóló 2/2009. (XII. 11.) KHEM határozat hatályát veszti.
II. Ez a határozat 2010. augusztus 15-én lép hatályba és az azt követő napon hatályát veszti.
Dr. Fellegi Tamás s. k.,
nemzeti fejlesztési miniszter


text:
380/2013. (VIII. 30.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. zsámboki györgyit
2013. szeptember 1. napjától 2016. augusztus 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. augusztus 21. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök