text:
15/2018. (VI. 15.) IM rendelete a bűnügyi felügyelet és a távoltartás végrehajtásáról.
A büntetőeljárásról szóló 2017. évi XC. törvény 866.  § (2)  bekezdés 14.  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 109.  § 1.  pontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva – a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 40.  § (1)  bekezdés 20.  pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró belügyminiszterrel egyetértésben – a következőket rendelem el:
1. A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás elrendelésének, részleges feloldásának, módosításának,
a terhelt számára enyhébb vagy hátrányosabb magatartási szabályok megállapításának előkészítése
1. § (1) Ha a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás elrendelését, részleges feloldását, módosítását, a  terhelt számára
enyhébb vagy hátrányosabb magatartási szabályok megállapítását az  ügyészség indítványozza, az  indítvány
előterjesztését megelőzően az ügyészség feladata annak ellenőrzése, hogy az indítványozott magatartási szabályok
megtartásának feltételei adottak-e, így különösen, hogy van-e a  terhelt tartózkodására alkalmas lakás vagy
egyéb helyiség, illetve a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz telepítésének, működésének feltételei
fennállnak-e. Az ügyészség az ellenőrzéshez a nyomozó hatóságot, illetve a  lakás vagy egyéb helyiség fekvésének
helye szerint illetékes rendőrkapitányságot is igénybe veheti.
(2) Ha a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás elrendelését, részleges feloldását, módosítását, a  terhelt számára
enyhébb vagy hátrányosabb magatartási szabályok megállapítását nem az  ügyészség indítványozza, vagy arról
a  bíróság nem erre irányuló indítvány alapján határoz, az  (1)  bekezdésben meghatározott feltételek ellenőrzése
a  bíróság feladata. A  bíróság az  ellenőrzéshez a  terhelt tartózkodására alkalmas lakás vagy egyéb helyiség
fekvésének helye szerint illetékes rendőrkapitányságot is igénybe veheti.
(3) Ha a  vádemelés előtt a  (2)  bekezdés szerinti indítványt az  ügyészség vagy a  nyomozó hatóság útján terjesztik
elő, az  ügyészség az  indítványt a  magatartási szabályok megtartásának feltételeivel kapcsolatos álláspontjának
kifejtésével is továbbíthatja a  bírósághoz. Az  ügyészség a  magatartási szabályok megtartásának feltételeivel
kapcsolatos álláspontjának kialakításához a nyomozó hatóságot, illetve a terhelt tartózkodására alkalmas lakás vagy
egyéb helyiség fekvésének helye szerint illetékes rendőrkapitányságot is igénybe veheti.
(4) Ha a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás részleges feloldására az  ügyészség jogosult, az  (1)  bekezdésben
meghatározott feltételek ellenőrzése az  ügyészség feladata. Az  ügyészség az  ellenőrzéshez a  nyomozó
hatóságot, illetve a  terhelt tartózkodására alkalmas lakás vagy egyéb helyiség fekvésének helye szerint illetékes
rendőrkapitányságot is igénybe veheti.
2. A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás keretében előírt magatartási szabályok megállapítása
2. § (1) A bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás elrendelése, részleges feloldása, módosítása, a  terhelt számára enyhébb
vagy hátrányosabb magatartási szabályok megállapítása esetén a  bíróság vagy az  ügyészség a  határozatának
rendelkező részében megjelöli
a) a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás tartamával kapcsolatos adatokat, ideértve a  részleges feloldás,
illetve a módosítás kezdő, illetve befejező időpontjával kapcsolatos adatokat is,
b) az  előírt magatartási szabályokat, oly módon, hogy az  tartalmazza a  magatartási szabályok megtartásának
ellenőrzéséhez szükséges adatokat, így különösen a terület, lakás, egyéb helyiség, intézmény megnevezését,
illetve címét, a nyilvános hely, nyilvános rendezvény, közterület megnevezését, illetve
c) a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz alkalmazásának elrendelését, ha a  bíróság arról
rendelkezett.
(2) Ha a  bíróság bűnügyi felügyelet elrendelése esetén a  büntetőeljárásról szóló 2017. évi XC. törvény
(a  továbbiakban: Be.) 281.  § (2)  bekezdés a)  pontja szerinti magatartási szabály alkalmazását írta elő, a  határozat
rendelkező része – a magatartási szabályok megtartásának ellenőrzéséhez szükséges részletességgel – tartalmazza,
hogy a terhelt a bíróság által kijelölt területet, helyet milyen célból, milyen feltételek szerint hagyhatja el.
(3) A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás elrendelése esetén a bíróság határozatának rendelkező része tartalmazza
a) annak kizárását, hogy a terhelt bíróság, ügyészség, nyomozó hatóság, más hatóság vagy szakértő idézésével
kapcsolatos megjelenési kötelezettségének teljesítése, illetve ilyen értesítéssel kapcsolatos megjelenési
jogának gyakorlása érdekében a magatartási szabályoktól külön engedély nélkül eltérjen, vagy
b) a  terhelt tájékoztatását arról, hogy bíróság, ügyészség, nyomozó hatóság, más hatóság vagy szakértő
idézésével kapcsolatos megjelenési kötelezettségének teljesítése, illetve ilyen értesítéssel kapcsolatos
megjelenési jogának gyakorlása érdekében a magatartási szabályoktól külön engedély nélkül eltérhet, és azt,
hogy ezzel kapcsolatban milyen tájékoztatási és igazolási kötelezettsége áll fenn, továbbá az arra vonatkozó
figyelmeztetést, hogy a  tájékoztatási és igazolási kötelezettség elmulasztása a  magatartási szabályok
megszegésének minősül.
(4) A  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás részleges feloldása, módosítása vagy a  terhelt számára enyhébb vagy
hátrányosabb magatartási szabályok megállapítása esetén a  bíróság határozatának rendelkező része abban
az  esetben tartalmazza a  (3)  bekezdés a)  pontjában meghatározott kizárást vagy a  b)  pontban meghatározott
tájékoztatást, ha a bíróság döntése a terhelt (3) bekezdés szerinti megjelenési kötelezettségének teljesítését érinti.
(5) Ha a  bíróság vagy az  ügyészség határozata több terheltre tartalmaz rendelkezést, az  (1)–(4)  bekezdés szerint
meghatározott rendelkezéseket terheltenként elkülönítetten kell feltüntetni.
3. § (1) A  bíróság a  Be. 281.  § (3)  bekezdése alapján a  Be. 281.  § (2)  bekezdésében meghatározott magatartási szabálytól
eltérő, olyan további magatartási szabályt írhat elő, amelynek teljesíthetősége és megtartásának ellenőrizhetősége
biztosított.
(2) Ha a  bíróság a  Be. 281.  § (3)  bekezdésében meghatározott magatartási szabály előírását tartja indokoltnak,
a  magatartási szabály megtartásának ellenőrizhetősége tekintetében az  ügyészséggel, a  nyomozó hatósággal,
illetve a  magatartási szabályok megtartásának ellenőrzésére illetékességgel rendelkező rendőrkapitánysággal
egyeztethet.
4. § Távoltartás elrendelése esetén a távoltartással érintett személyt tájékoztatni kell arról, hogy ha a terhelt a távoltartás
keretében előírt magatartási szabályokat megszegi, a távoltartással érintett személy a terhelt jogsértő magatartását
a rendőrség általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervénél, a vádemelés előtt az ügyészségnél vagy
a nyomozó hatóságnál is, a vádemelés után a bíróságnál is bejelentheti.
3. A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás keretében előírt magatartási szabályok megtartásának
ellenőrzése
5. § (1) A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás keretében előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését – ha
e  rendelet eltérően nem rendelkezik – a  terhelt tényleges tartózkodási helye szerint illetékes rendőrkapitányság,
vagy ha a  terhelt életkörülményei vagy az  előírt magatartási szabályok ezt indokolttá teszik, akkor a  bíróság
által a  határozatában kijelölt más rendőrkapitányság (a  továbbiakban: az  előírt magatartási szabályok
megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság) végzi, szükség esetén a magatartási szabállyal érintett más
rendőrkapitányság közreműködésével.
(2) A  bíróság vagy az  ügyészség a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás elrendeléséről, meghosszabbításáról,
fenntartásáról, megszűnéséről, megszüntetéséről, részleges feloldásáról, módosításáról, a terhelt számára enyhébb
vagy hátrányosabb magatartási szabályok megállapításáról hozott döntéséről a  határozat vagy a  határozat
rendelkező részének megküldésével tájékoztatja az előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző
rendőrkapitányságot.
(3) Ha a bíróság vagy az ügyészség határozata több terheltről rendelkezik, a bíróság vagy az ügyészség a határozat vagy
a határozat rendelkező része megküldésével egyidejűleg tájékoztatja az előírt magatartási szabályok megtartásának
ellenőrzését végző rendőrkapitányságot, hogy az  ellenőrzést mely terhelt vagy terheltek tekintetében kell
végrehajtania, illetve megszüntetnie.
(4) Ha a  bíróság vagy az  ügyészség a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás megszűnéséről nem hoz határozatot,
akkor a  büntetőeljárást folytató bíróság, ügyészség vagy nyomozó hatóság az  előírt magatartási szabályok
megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányságot a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás megszűnéséről
tájékoztatja.
(5) Az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányságot a  bűnügyi felügyelet,
illetve a  távoltartás elrendeléséről, meghosszabbításáról, fenntartásáról, megszűnéséről, megszüntetéséről,
részleges feloldásáról, módosításáról, valamint a terhelt számára enyhébb vagy hátrányosabb magatartási szabályok
megállapításáról haladéktalanul tájékoztatni kell.
6. § (1) Ha a  bíróság a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás keretében előírt magatartási szabályok megtartásának
ellenőrzését a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszközzel rendelte el, a  bíróság a  technikai eszköz
telepítéséről az előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság útján intézkedik.
(2) A terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz elrendelése esetén a bíróság tájékoztatja a terheltet arról, hogy
a technikai eszköz telepítése során köteles a telepítést végző rendőri szervvel együttműködni, valamint arról is, hogy
ha az együttműködési kötelezettségét megszegi, az a magatartási szabályok megszegésének minősül.
(3) A  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz elrendelését követően a  technikai eszköz telepítését végző
rendőri szerv a terheltet a bíróság által kijelölt tényleges tartózkodási helyére kíséri.
(4) Ha a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás elrendelésére vagy megkezdésére fogvatartásban lévő terhelt
szabadlábra helyezésével egyidejűleg került sor, a terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz telepítésével
kapcsolatos feladatok ellátása érdekében a bíróság a terheltet fogva tartó intézettel, valamint az előírt magatartási
szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitánysággal egyeztethet.
(5) A  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz alkalmazása esetén a  telepítést végző rendőri szerv
felhívja a  terheltet, hogy biztosítsa a  technikai eszköz testére történő rögzítésének, valamint a  technikai eszköz
telepítésének lehetőségét.
(6) A  technikai eszközt a  terhelt testére oly módon kell rögzíteni, hogy az  a  külvilág számára lehetőleg ne legyen
látható, és a terheltet a mindennapi teendőinek elvégzésében ne akadályozza.
(7) A  technikai eszköz telepítése során a  telepítést végző rendőri szerv tájékoztatja a  terheltet a  technikai eszköz
működésével kapcsolatos tudnivalókról, valamint a  technikai eszközben okozott kár polgári jogi és büntetőjogi
következményeiről. A tájékoztatás írásbeli tájékoztató átadásával is teljesíthető, azonban ebben az esetben is meg
kell győződni arról, hogy a terhelt a technikai eszközzel kapcsolatos tájékoztatóban foglaltakat megértette.
(8) Ha a  telepítést végző rendőri szerv azt állapítja meg, hogy a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz
a kijelölt helyen nem telepíthető, erről a vádemelés előtt a nyomozó hatóságot vagy az ügyészséget, a vádemelés
után a bíróságot tájékoztatja. A terhelt őrizetének a bíróság, az ügyészség vagy a nyomozó hatóság által a Be. 293. §
(1)  bekezdése alapján történt elrendelését követően a  telepítést végző rendőri szerv a  terheltet a  Rendőrségről
szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.) 33. § (1) bekezdés c) pontja alapján haladéktalanul elfogja és
előállítja.
7. § Ha a  bíróság óvadék megállapításáról rendelkezett, az  óvadék letételének igazolását követően a  bíróság a  2–6.  §
megfelelő alkalmazásával intézkedik
a) a  letartóztatás megszüntetését követően a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás végrehajtása és
a magatartási szabályok megtartásának ellenőrzése vagy
b) a bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás módosított magatartási szabályai megtartásának ellenőrzése
érdekében.
8. § (1) E  rendelet eltérő rendelkezése hiányában a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás keretében előírt magatartási
szabályok megtartásának ellenőrzése ellátható
a) járőr útján, napi, többnapi, heti vagy többheti rendszerességgel,
b) eseti ellenőrzéssel,
c) folyamatos ellenőrzéssel, illetve
d) a távoltartással érintett személy hozzájárulása esetén a távoltartással érintett személy ellenőrzésével.
(2) A  bíróság az  előírt magatartási szabályok jellegéhez, illetve a  személyi szabadságot érintő kényszerintézkedéssel
elérni kívánt célhoz igazodóan a  magatartási szabályok megtartásának az  (1)  bekezdés a) vagy d)  pontja szerinti
ellenőrzéséről rendelkezhet. Az  (1)  bekezdés d)  pontja szerinti ellenőrzés elrendelését megelőzően a  bíróságnak
a  távoltartással érintett személy hozzájárulását be kell szereznie. A  bíróság az  ellenőrzés módjával kapcsolatos
döntését megelőzően az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitánysággal
egyeztethet.
(3) A bíróság az (1) bekezdés c) pontja szerinti ellenőrzés elrendeléséről akkor rendelkezhet, ha a terhelt letartóztatása
a Be. 298. § (1) bekezdésében meghatározott tartam letelte miatt szűnik meg.
(4) Az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság a  magatartási szabályok
ellenőrzését elláthatja
a) a  bíróság (2)  bekezdés szerinti rendelkezése mellett az  ellenőrzésre alapot adó körülmény esetén
az (1) bekezdés b) pontja alapján is vagy
b) a  bíróság rendelkezése hiányában – a  magatartási szabályok jellegéhez, illetve a  személyi szabadságot
érintő kényszerintézkedés végrehajtásával összefüggésben rendelkezésére álló információkhoz igazodóan –
az (1) bekezdés a), b), illetve d) pontja alapján.
(5) A Be. 281. § (2) bekezdés c) pontja szerinti jelentkezési kötelezettség előírása esetén az előírt magatartási szabályok
megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság rögzíti, hogy a terhelt eleget tesz-e a határozatban megjelölt
jelentkezési módnak és időköznek.
9. § (1) Az előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság a bűnügyi felügyeletet, illetve
a távoltartás keretében előírt magatartási szabályokat illetően különösen azt ellenőrzi, hogy a terhelt
a) a  bűnügyi felügyelet elrendeléséről szóló határozatban számára meghatározott területen, lakásban,
egyéb helyiségben, intézményben vagy ahhoz tartozó bekerített helyen tartózkodik-e, azt csak a  bíróság
határozatában megjelölt célból, az ott írt feltételek szerint hagyta-e el,
b) a bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás elrendeléséről szóló határozatban foglalt magatartási szabályoktól
történő, a Be. 292. § (6) bekezdése szerinti engedély nélküli eltérés esetén az idézésről, illetve az értesítésről
a  rendőrségnek tájékoztatást adott-e, és az  idézésen, illetve az  értesítésen történt megjelenését, valamint
annak időtartamát utólag igazolta-e,
c) a  bűnügyi felügyelet elrendeléséről szóló határozatban meghatározott nyilvános helyet, nyilvános
rendezvényt vagy közterületet látogatja-e,
d) a  bűnügyi felügyelet elrendeléséről szóló határozatban foglaltak szerint teljesíti-e jelentkezési
kötelezettségét,
e) a  távoltartásról szóló határozatban meghatározott személlyel kapcsolatba lépett-e, ennek érdekében
a  meghatározott lakást elhagyta-e, attól távol maradt-e, a  távoltartással érintett személy tényleges
tartózkodási helyétől, munkahelyétől, az e személy által rendszeresen látogatott intézményektől vagy egyéb
helytől távol tartja-e magát,
f ) a  mozgását nyomon követő technikai eszközt eltávolította-e vagy működésképtelenné tette-e, illetve
végzett-e azon más, a rendeltetésszerű működést befolyásoló változtatást.
(2) Az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság a  határozatban megjelölt
magatartási szabály megszegéséről tájékoztatja a  büntetőeljárást folytató bíróságot, ügyészséget vagy nyomozó
hatóságot.
(3) Ha a  rendőrség általános rendőri feladatok ellátására kijelölt szerve a  magatartási szabályok megszegése miatt
az  Rtv. 33.  § (1)  bekezdés d)  pontja alapján a  terheltet elfogja és előállítja, a  terhelt őrizetének elrendeléséről
a büntetőeljárást folytató bíróság, ügyészség vagy nyomozó hatóság dönt.
(4) A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás keretében előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzése során
törekedni kell arra, hogy az ellenőrzés a szükséges mértéken túl ne zavarja a terhelt, illetve a távoltartással érintett
személy magánéletét, valamint biztosítani kell, hogy az ellenőrzés során a terhelt és a távoltartással érintett személy
magánéletének körülményei szükségtelenül ne kerüljenek nyilvánosságra.
10. § (1) Halasztást nem tűrő – különösen a  terhelt egészségét veszélyeztető – esetben a  terhelt mozgását nyomon
követő technikai eszköz eltávolításáról az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző
rendőrkapitányság is rendelkezhet. Az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző
rendőrkapitányság a technikai eszköz eltávolítását követően a 8. § (1) bekezdés a), b) vagy c) pontja szerint biztosítja
a  terhelt megfelelő ellenőrzését, és a  technikai eszköz eltávolításának okáról, körülményeiről haladéktalanul
tájékoztatja a büntetőeljárást folytató bíróságot, ügyészséget vagy nyomozó hatóságot.
(2) A  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz üzemzavara vagy üzemszünete esetén, a  bíróság eltérő
rendelkezése hiányában, az előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését végző rendőrkapitányság a 8. §
(1)  bekezdés a), b) vagy c)  pontja szerint biztosítja a  terhelt megfelelő ellenőrzését, és az  üzemzavar, üzemszünet
okáról és körülményeiről haladéktalanul tájékoztatja a  büntetőeljárást folytató bíróságot, ügyészséget vagy
nyomozó hatóságot.
11. § A 3.  § szerint a  bűnügyi felügyelet keretei között előírt további magatartási szabályok megtartását a  bíróság,
az ügyészség vagy a nyomozó hatóság is ellenőrizheti.
4. A bűnügyi felügyelet, illetve a távoltartás részleges feloldásának, módosításának, illetve enyhébb
vagy hátrányosabb magatartási szabályok megállapításának különös szabályai
12. § Ha a bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás módosítása vagy enyhébb vagy hátrányosabb magatartási szabályok
megállapítása folytán az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzésére másik rendőrkapitányság
rendelkezik illetékességgel, a bíróság a magatartási szabályok megtartásának ellenőrzésével kapcsolatos feladatok
átadásáról a határozatának vagy a határozat rendelkező részének megküldésével egyidejűleg az előírt magatartási
szabályok megtartásának ellenőrzését korábban végző rendőrkapitányság útján intézkedik.
13. § (1) Ha a  bíróság a  bűnügyi felügyelet, illetve a  távoltartás keretében előírt magatartási szabályok megtartásának
ellenőrzését a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszközzel rendelte el, a  bíróság a  terhelt tényleges
tartózkodási helyének megváltoztatását akkor engedélyezheti, ha az  1.  §-ban foglaltaknak megfelelően
megállapítható, hogy a  technikai eszköz telepítésének, működésének feltételei a  terhelt új tartózkodási helye
esetében is biztosíthatóak.
(2) Az  (1)  bekezdés esetén a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz leszerelésével, ismételt telepítésével,
a terhelt kísérésével és együttműködési kötelezettségével kapcsolatban a 6. §-t kell megfelelően alkalmazni, azzal,
hogy a  bíróság a  technikai eszköz áthelyezéséről az  előírt magatartási szabályok megtartásának ellenőrzését
korábban végző rendőrkapitányság útján intézkedik.
(3) A terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz alkalmazása esetén, ha a bíróság vagy az ügyészség a bűnügyi
felügyelet, illetve a  távoltartás részleges feloldásának keretei között a  technikai eszköz ideiglenes eltávolításáról
rendelkezik, a  terhelt mozgását nyomon követő technikai eszköz leszerelésével, ismételt telepítésével és a  terhelt
együttműködési kötelezettségével kapcsolatban a 6. §-t kell megfelelően alkalmazni.
5. Záró rendelkezések 14. § Ez a rendelet 2018. július 1-jén lép hatályba.
15. § Hatályát veszti a házi őrizet végrehajtásáról szóló 6/2003. (IV. 4.) IM–BM együttes rendelet.
Dr. Trócsányi László s. k.,
 igazságügyi miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
57/2017. (III. 2.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – a bírói felső korhatár betöltésére
tekintettel dr. Révész Tamásnét 2017. július 8-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. február 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
4/2012. (II. 14.) NGM rendelete a kiemelt adózók kijelöléséről, valamint a legnagyobb adóteljesítménnyel rendelkező adózók körének megállapításáról.
Az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 175. § (12) bekezdés a) és b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. §
c) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A kiemelt adózók kijelölése 1. § Kiemelt adózónak minősülnek az adóévet megelőző év utolsó napján csődeljárás, felszámolási eljárás, végelszámolás
alatt nem álló, a) részvénytársasági formában működő hitelintézetek és biztosítók,
b) költségvetési szervek, a személyi jövedelemadóról szóló törvény szerinti egyéni vállalkozók és magánszemélyek
kivételével azon adózók, amelyek adóteljesítményének értéke a 3 250 000 000 forintot elérte.
2. A legnagyobb adóteljesítménnyel rendelkező adózók kijelölése 2. § Legnagyobb adóteljesítménnyel rendelkező adózónak minősül az adózó
a) az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) alkalmazásában – kivéve az Art. 52. §
(11) bekezdését –, ha adóteljesítményének értéke a 690 000 000 forintot elérte;
b) az Art. 52. § (11) bekezdése alkalmazásában, ha adóteljesítményének értéke a 140 000 000 forintot elérte, és az
adóévet megelőző év szeptember 1-jén havonkénti általános forgalmi adó bevallásra volt kötelezett.
3. Az adóteljesítmény számítási módja 3. § A 2. § szerinti adóteljesítmény értékét a 4. §-ban felsorolt adóteljesítmény-elemek egy évre vetített – a tevékenység
kezdetének figyelembevételével időarányosan megállapított – számtani átlagának összegeként kell kiszámítani.
A 4. §-ban felsorolt adóteljesítmény elemek számítása során kizárólag a Nemzeti Adó- és Vámhivatalhoz
(a továbbiakban: NAV) benyújtott bevallások adatai, illetve a NAV nyilvántartásában szereplő adatok vehetők
figyelembe. 4. § Adóteljesítmény-elemek: a) az adóévet megelőző hatodik év január 1-jétől az adóévet megelőző év június 30-áig terjedő időszakra benyújtott
általános forgalmi adó bevallásokban szereplő értékesítést terhelő adó (2004. május 1-jétől a fizetendő adó
csökkentve a közösségen belülről történő termékbeszerzés és a termékimport címén fizetendő adóval) és a
beszerzés után levonható adó értéke közül a bevallásokban szereplő nagyobb értékek;
b) az adóévet megelőző hatodik év január 1-jétől az adóévet megelőző második év december 31-éig terjedő
időszakra vonatkozóan a társasági adóbevallásban az adókedvezménnyel nem csökkentett társasági adó
(számított adó) és osztalékadó azzal, hogy a naptári évtől eltérő üzleti évet választó adózók esetén az adóévet
megelőző év augusztus 31-éig benyújtott bevallás adatait is figyelembe kell venni;
c) az adóévet megelőző hatodik év január 1-jétől az adóévet megelőző év június 30-áig terjedő időszakra vonatkozó
ca) járulékfizetési kötelezettség, kivéve a költségvetési szerveket, cb) jövedéki adó, környezetvédelmi termékdíj, regisztrációs adó, energiaadó fizetési kötelezettség;
d) az adóévet megelőző hatodik év január 1-jétől az adóévet megelőző második év december 31-éig terjedő
időszakra vonatkozóan da) a magánszemélyek jövedelemadó bevallásában a számított adó, az elkülönülten adózó jövedelmek adója
és a vállalkozói adókedvezmény, db) a költségvetési szervek kivételével a munkáltatók, kifizetők személyi jövedelemadó-bevallásában
megállapított fizetési kötelezettsége, dc) minden egyéb bevallásban megállapított adókötelezettség (kivéve a munkaadói, a munkavállalói járulék és
az egészségügyi hozzájárulás a költségvetési szerveknél), és dd) az igényelt költségvetési támogatás – ide nem értve az adó-visszaigénylést és adó-visszatérítést – abszolút
értéken számolva. 5. § Az adóteljesítmény számítása az adóévet megelőző év szeptember 1-jén nyilvántartott adatok alapján történik.
4. Záró rendelkezések 6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
7. § Hatályát veszti a kiemelt adózók kijelöléséről, valamint az adóteljesítmény számítási módjáról és az alkalmazásával
megállapított értékhatárokról szóló 37/2006. (XII. 25.) PM rendelet.
Dr. Matolcsy György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


text:
5/2017. (VI. 15.) MNB utasítása a Magyar Nemzeti Bank Szervezeti és Működési Szabályzatáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés g) pontjában biztosított jogkörömnél fogva – figyelemmel a Magyar
Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 12. § (4) bekezdés c) pontjában foglaltakra – a Magyar Nemzeti Bank szervezeti
felépítéséről és működési rendjének szabályairól a következő utasítást adom ki:
1. § A Magyar Nemzeti Bank szervezeti felépítését és működésének rendjét – a  Magyar Nemzeti Bank igazgatósága
113/2017. (05. 29.) számú határozata, valamint 121/2017. (05. 31.) számú határozata alapján – a  jelen utasítás
1. mellékletét képező Szervezeti és Működési Szabályzatban foglaltak szerint állapítom meg.
2. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba azzal, hogy rendelkezéseit 2017. június 1-től kell alkalmazni.
 (2) Hatályát veszti
a) a Magyar Nemzeti Bank Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 1/2017. (II. 28.) MNB utasítás,
b) a Magyar Nemzeti Bank Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 1/2017. (II. 28.) MNB utasítás módosításáról
szóló 2/2017. (III. 3.) MNB utasítás,
c) a Magyar Nemzeti Bank Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 1/2017. (II. 28.) MNB utasítás módosításáról
szóló 3/2017. (III. 24.) MNB utasítás,
d) a Magyar Nemzeti Bank Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 1/2017. (II. 28.) MNB utasítás módosításáról
szóló 4/2017. (V. 17.) MNB utasítás. Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
136/2011. (XII. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldánya és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 145/2011. (IX. 9.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Magánszemély 2011. augusztus 2-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
(a továbbiakban: OVB) az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény
(a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti hitelesítés céljából.
Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt: „Egyetért-e Ön azzal, hogy 100 napnál hosszabb próbaidőt
a munkaviszony esetében ne lehessen kikötni?”
Az OVB 2011. szeptember 1-jén megtartott ülésén meghozott 145/2011. (IX. 9.) határozatában (a továbbiakban:
OVBh.) megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya a törvényben foglalt formai, valamint a népszavazásra
feltenni kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért azt hitelesítette.
Az OVB a 145/2011. (IX. 9.) határozatát a Magyar Közlöny 2011. évi 104. számában, 2011. szeptember 9-én tette a közzé,
mely ellen magánszemélyek 2011. szeptember 16-án – a törvényes határidőn belül – kifogást terjesztettek elő.
A kifogást tevők álláspontja szerint az OVBh. jogszabálysértő. Az OVB nem hitelesíthette volna az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányát, mivel az egyrészt „több kérdést tartalmaz, ezért nem érthetőek, rájuk egyértelmű válasz nem
adható”. Másrészt a megjelölt kérdéseket jelenleg hatályos jogszabályok rendezik, és ez a tény a kérdésekből nem
derül ki, ezért a kérdések megtévesztik a választópolgárokat. Harmadrészt a kérdésben megjelölt fogalmak
a választópolgárok számára nem egyértelműek, többek között a „100 nap alatt” munkanapot vagy naptári napot kell-e
érteni, mivel a naptári napok egy részében nincs munkavégzési kötelezettség. A kifogást tevők utaltak az OVB által
korábban alkalmazott ún. „egyértelműségi tesztre”, melynek értelmében a népszavazásra szánt kérdésnek
egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a népszavazásra feltett kérdésre
egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen értelmezhető legyen,
a kérdésre „igen”-nel, vagy „nem”-mel lehessen felelni. A kifogást tevők szerint az OVB-nek az Nsztv. 10. § c) pontja és
13. § (1) bekezdése alapján a kérdések hitelesítését meg kellett volna tagadnia. Ezen túlmenően kifogásolták, hogy
az OVB határozatképessége jegyzőkönyv hiányában aggálymentesen nem állapítható meg, az egyes kérdéseknél nem
ugyanazok a személyek voltak jelen az ülésen, illetve „a határozatok meghozatalánál, azok szövegezéséből kitűnik,
hogy az OVB egyes tagjainál a szükséges és kellő körültekintés, illetve figyelem – az idő múlására tekintettel – már
lankadt vagy hiányzott, amelynek ellenkezője – jegyzőkönyv hiányában – nem cáfolható”.
Erre tekintettel a kifogást tevők a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. §
(3) bekezdése alapján kérték az Alkotmánybíróságot, hogy az OVBh.-t semmisítse meg, és az OVB-t utasítsa új eljárásra.
II. Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjára tekintettel a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján lefolytatott eljárása
jogorvoslati eljárás, melynek keretében annak vizsgálatára kerül sor, hogy a kifogás megfelel-e Ve. rendelkezéseinek,
és az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e
el. [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256., 63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]
Az Alkotmánybíróság a kifogást megvizsgálva, azt az OVB határozatával, valamint az OVB ülésén készült
jegyzőkönyvvel összevetve, arra a megállapításra jutott, hogy annak érvei nem megalapozottak. Az OVB
az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát jogszerűen hitelesítette, ezért az Alkotmánybíróság az OVB határozatát
helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2011. november 29. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
7/2013. (XI. 22.) BM OKF utasítása a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság minőségirányítási rendszeréről és a területi szervek minőségirányítási rendszereire vonatkozó általános szabályokról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23.  § (4)  bekezdés c)  pontjának felhatalmazása alapján a  BM Országos
Katasztrófavédelmi Főigazgatóság minőségirányítási rendszerének működtetésére, valamint a megyei/fővárosi katasztrófavédelmi
igazgatóságok minőségirányítási rendszerei általános szabályainak meghatározására a következő utasítást adom ki:
Az utasítás hatálya kiterjed a  BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság teljes szervezetére és személyi
állományára, a  BM OKF minőségirányítási rendszere részeként kezelt BM OKF Gazdasági Ellátó Központra
(a továbbiakban együttesen: BM OKF), továbbá a BM OKF irányítása alatt álló területi és helyi szervekre (a továbbiakban
együttesen: területi szervek).
I. Fogalmak: 1. minőségirányítás: irányítási rendszer, amely a szervezet működésébe integrálódik, és a szakmai tevékenység minőség
szempontjából történő szabályozására irányul.
2. minőségirányítási rendszer (a továbbiakban: MIR): a  minőségirányítás megvalósításához szükséges szervezeti
felépítés, a felelősségi körök, a folyamatok, az eljárások, az erőforrások összessége. Az egységes katasztrófavédelmi
MIR célja az ügyfelek rendvédelmi szolgáltatással szembeni elégedettségének növelése.
3. minőségpolitika: a  minőségre vonatkozóan a  vezetőség által megfogalmazott és kinyilvánított átfogó szándék,
irányvonal. Alapul szolgál a  szervezetre vonatkozó általános, valamint a  munkafolyamatokra vonatkozó konkrét
minőségi célok kialakításához.
4. minőségcél: konkrét, mérhető célkitűzés az  adott folyamatra, teljesítésével a  szolgáltatás minősége egzakt
mérőszámokkal igazolható.
5. ügyfél: jogi személy, magánszemély, szervezet, amely a katasztrófavédelmi szervezet szolgáltatását igénybe veszi.
 6. ügyfél elégedettség: az ügyfél megítélése arról, hogy a szolgáltatással szembeni követelményei milyen mértékben
teljesültek.
 7. folyamat, folyamatmodell: a szakmai tevékenység egy részterülete, tevékenységsorozat, amely a MIR-ben egy adott
eljárással szabályozott. A  MIR valamennyi folyamata és ezek kölcsönhatása alkotja a  folyamatmodellt, leképezi
a szervezeti struktúrát, a feladatmegosztás rendszerét, figyelembe véve a szabvány előírásait is.
8. minőségügyi vezető (BM OKF), minőségirányítási vezető (területi szervek): a legfelső vezetőség tagja. Felelős a MIR
kialakításáért, működtetéséért, felülvizsgálatáért, folyamatos továbbfejlesztéséért, és azért, hogy a szervezet minden
szintjén ismerjék és értsék a követelményeket. Rendelkezik a szükséges felelősségi és hatáskörrel, képzettséggel és
felkészültséggel. A BM OKF minőségügyi vezető ezen túl a területi szervek MIR-jeinek koordinálásért is felelős.
9. minőségirányítási felelős: segíti a minőségügyi, minőségirányítási vezető munkáját, ellátja az operatív és koordinációs
feladatokat.
10. folyamatgazda: adott folyamat szabályozásának (kezelés, kidolgozás, aktualizálás), tervezésének és értékelésének
operatív felelőse.
11. dokumentációs rendszer: a  MIR működésével, a  szolgáltatás minőségével kapcsolatos dokumentumok
(a  Minőségirányítási Kézikönyv, a  folyamatleírások, a  külső, belső szabályozók, és minőségügyi feljegyzések)
összessége.
12. minőségirányítási kézikönyv: a MIR alapdokumentuma a minőségpolitika, a minőségirányítási rendszer és gyakorlat
közzétételére.
13. folyamatleírás: a folyamat részletes minőségirányítási szabályozása, az adott szakterület tevékenységének minőségével
összefüggő feladatok, felelősségi körök, előírások, készítendő feljegyzések.
14. feljegyzés: a MIR hatékonyságára, vagy a szolgáltatás minőségére vonatkozó információkat rögzítő, vagy az elvégzett
tevékenységet bizonyító információforrás.
15. formanyomtatvány: kitöltetlen, de előre meghatározott írásos vagy számítógépes forma, amelyet a  szervezeti
egységek egységesen használnak, és kitöltve válik feljegyzéssé.
16. belső felülvizsgálat (audit): az  önellenőrzés eszköze, a  MIR-ben lévő hibák, eltérések feltárására, a  helyesbítésre,
a fejlesztési lehetőségek felkutatására. Célja annak megállapítása, hogy a MIR szabályozása, a szabvány, a jogszabályok
és a belső normák előírásai, valamint a gyakorlati működés összhangban vannak-e egymással. A belső felülvizsgálat
végrehajtója a belső auditor.
17. eltérés: az előírt követelmények nem teljesülése, attól való eltérés vagy annak hiánya.
 18. helyesbítő tevékenység: eltérés esetén az okok elemzésén alapuló intézkedés, eljárásbeli módosítás az eltérés ismételt
előfordulásának elkerülésére.
 19. hibajavító tevékenység: nem megfelelő szolgáltatással (reklamáció, panasz) kapcsolatos teendők meghatározása és
végrehajtása annak érdekében, hogy a szolgáltatás minősége a megfelelő, elvárt legyen.
 20. megelőző tevékenység: információk gyűjtésén, elemzésén, értékelésén alapuló tevékenység, amelynek célja
a lehetséges eltérések elkerülése.
 21. vezetőségi átvizsgálás: a rendszerfelügyelet legfelső szintű eszköze, a MIR működésének értékelő fóruma.
II. A MIR Alkalmazási terület, folyamatmodell 22. A BM OKF és a  területi szervek az  MSZ EN ISO 9001:2009 szabvány követelményei szerint kialakított és tanúsított
minőségirányítási rendszert működtetnek, amely egzakt minőségi paraméterek alapján ki tudja mutatni
a katasztrófavédelem operativitásának, hatékonyságának minőségi fejlődését.
23. A minőségirányítási rendszer alkalmazási területe: katasztrófavédelmi igazgatás – katasztrófavédelmi, tűzvédelmi,
polgári védelmi, iparbiztonsági rendvédelmi szolgáltatás, a  BM OKF MIR-jében az  alkalmazott szabvány
7.5.2.  szakaszának [a termék-előállítási és a  szolgáltatásnyújtási folyamatok érvényesítése (validálása)], a  területi
szervek MIR-jében a szabvány 7.3 szakaszának (tervezés és fejlesztés) és 7.5.2. szakaszának [a termék-előállítási és
a szolgáltatás-nyújtási folyamatok érvényesítése (validálása)] kizárásával.
24. A BM OKF folyamatmodellje:
MF01 Rendszerfelügyelet, belső audit
MF02 Dokumentumok és feljegyzések kezelése
MF03 Tűzvédelmi hatósági és piacfelügyeleti tevékenység
MF04 Tűzoltási és műszaki mentési tevékenység szakfelügyelete
MF05 Pv veszélyhelyzet tervezési, szervezési és műveleti folyamatok
MF06 Lakosságvédelem
MF07 Katasztrófavédelmi ügyelet működtetése
MF08 Iparbiztonsági tevékenység
MF09 Egészségvédelem
MF10 Igazgatási tevékenység
MF11 Nemzetközi kapcsolatok
MF12 Ellenőrzési folyamatok
MF13 Humán erőforrás kezelés
MF14 Gazdasági erőforrás kezelés
MF15 Beszerzések, beruházás, logisztikai tevékenység
MF16 Informatikai és kommunikációs rendszerek működtetése
MF17 Jogi és jogi képviseleti tevékenység
MF18 Kommunikáció
25. A területi szervek egységes folyamatmodellje:
MF 01 Rendszerfelügyelet, belső audit
MF02 Dokumentumok és feljegyzések kezelése
MF10 Igazgatás (belső kapcsolattartás, panaszok kezelése, jogi folyamatok, vezetői fórumrendszer)
MF11 Integrált hatósági tevékenység
MF12 Tűzoltás, műszaki mentés
MF13 Polgári védelmi tevékenység (tervezési, szervezési és műveleti folyamat)
MF14 Lakosságvédelem
MF15 Katasztrófavédelmi ügyelet működtetése
MF16 Iparbiztonsági tevékenység
MF17 Egészségvédelem (egészségügy, pszichológia, munkavédelem)
MF20 Ellenőrzés
MF21 Humán erőforrás kezelés
MF22 Gazdasági erőforrás kezelés (gazdálkodás, beszerzés, beruházás, logisztika)
MF23 Informatikai és kommunikációs rendszer működtetése
MF24 Külső kommunikáció
Minőségtervezés 26. A minőségpolitika deklarálja a  vezetőség elkötelezettségét a  MIR fenntartása, működtetése és folyamatos
továbbfejlesztése iránt. A hivatásos katasztrófavédelmi szerv minőségpolitikáját a BM OKF vezetése határozza meg.
A BM OKF minőségpolitikáját a főigazgató adja ki minden év november 5-ig.
27. A területi szervek minőségpolitikáját a  BM OKF minőségpolitikája alapján az  igazgató adja ki olyan időpontban,
hogy az  ennek alapján összeállításra kerülő minőségcélok – figyelemmel a  27.  pontban a  területi szervek részére
meghatározott határidőre – végrehajtásra kiadásra kerüljenek.
28. A minőségpolitika és a  szakterületi stratégiai tervek alapján a  folyamatokat működtető vezetők meghatározzák
a  következő évre vonatkozó minőségcéljaikat, a  BM OKF esetében minden év november 20-ig, a  területi szervek
december 5-ig. A  minőségcélokkal szembeni követelmények az  egzakt módon, mérőszámokkal való mérhetőség
és értékelhetőség, a  realitás, a  fejlődési trend kimutathatósága, és minden minőségcélhoz felelős és végrehajtási
határidő kapcsolódik.
29. A folyamatokra meghatározott minőségcél-javaslatokat a  minőségügyi, minőségirányítási vezető összhangba
hozza a munkaprogrammal, szervezeti munkatervekkel, és összeállítja a szervezet Éves Minőségcéljait és Minőségi
Tervét. A Minőségi Terv tartalmazza a folyamatokra lebontott konkrét célokat, a mérésre szolgáló mutatószámokat,
a  kapcsolódó célértékeket, felelősöket, határidőket. Az  Éves Minőségcélokat és Minőségi Tervet a  minőségügyi,
minőségirányítási vezető felterjesztésére a BM OKF főigazgatója, illetve az igazgató hagyja jóvá és adja ki végrehajtásra.
30. A BM OKF folyamataira meghatározott minőségcélok teljesítését évente két alkalommal, június 30-ig időarányosan,
valamint az adott évet érintően a következő év január 31-ig. Az értékelést a folyamatot működtető vezető készíti el,
és küldi meg a minőségügyi vezetőnek.
31. A területi szervek a  BM OKF felé a  MIR-jük működéséről készített éves beszámoló jelentés keretében értékelik
a minőségcéljaik teljesítését a következő év január 31-ig.
32. Az aktuális minőségpolitikáról és az  éves minőségcélokról kiadásuk után a  minőségügyi/minőségirányítási vezető
értesíti a folyamatokért felelős vezetőket, a dokumentumokat a belső informatikai hálózaton hozzáférhetővé teszi.
A minőségpolitikát és az adott szakterületre meghatározott éves minőségcélokat az irodákban ki kell helyezni.
33. A minőségpolitika és a minőségcélok oktatásáért, az érintett állománnyal történő megismertetéséért és végrehajtásra
történő kiadásért az adott szervezeti egység vezetője a felelős. Az oktatást minden esetben feljegyzés formájában
dokumentálni kell.
Felelősi rend 34. A MIR irányítói feladatait a minőségügyi, minőségirányítási vezető látja el. A minőségügyi, minőségirányítási vezető
a mindenkori hivatalvezető.
35. A minőségügyi, minőségirányítási vezető munkáját a minőségirányítási felelős segíti, aki ellátja az operatív feladatokat,
koordinálja a  MIR működtetésével összefüggő feladatok elvégzését, összeállítja és kiadmányozásra előkészíti
a szükséges dokumentumokat.
36. A folyamat működtetéséért a szakterület vezetője a felelős. A folyamat kezelésének, kidolgozásának, aktualizálásának
operatív felelőse a folyamatgazda. Személyét a szakterület vezetője jelöli ki.
37. A belső felülvizsgálat végrehajtója a  belső auditor. Az  auditor a  vizsgált területtől független, a  felülvizsgálat
elvégzésére megbízólevelet kap a minőségügyi, minőségirányítási vezetőtől. A részletes eljárási rendet a jelen utasítás
50–51. pontjai tartalmazzák.
38. A 33–36.  pontok szerinti felelősök a  MIR-rel kapcsolatos feladataikat csatolt munkakörben látják el, a  főigazgató,
igazgató által kiadott megbízólevél alapján. A feladat ellátásához minőségirányítási képzettség megléte szükséges.
A képzésre vonatkozó részleteket a 65–66. pontok tartalmazzák.
Dokumentációs rendszer 39. A Minőségirányítási Kézikönyvet (a továbbiakban: Kézikönyv) a minőségügyi, minőségirányítási vezető állítja össze
és aktualizálja, a  főigazgató, igazgató a  címlap aláírásával hagyja jóvá. Ez  a  törzspéldány, amelyet a  minőségügyi,
minőségirányítási vezető őriz meg.
40. A minőségügyi, minőségirányítási vezető a  felsővezetők részére a  Kézikönyvből nyomtatott másolatot készít,
az állomány az érvényes változatot a számítógépes hálózaton érheti el.
41. A Kézikönyv tartalmazza a  szervezet minőségpolitikáját, a  MIR alkalmazási területét a  kizárásokkal, a  szervezeti
felépítést és a  hozzá kapcsolódó folyamatmodellt, részletesen meghatározza a  vezetőség feladat- és felelősségi
körét a MIR működtetésében, a dokumentációs rendszert, a személyi és tárgyi feltételeket, a szolgáltatással, annak
minőségével összefüggő folyamatokat, rögzíti a  MIR folyamatok figyelemmel kísérésének eljárását, az  ügyfél
elégedettség vizsgálatának módját, szabályozza az  eltérések kezelésének rendjét, a  helyesbítő, megelőző
tevékenységet, a továbbfejlesztést.
42. A Kézikönyv összeállításának, módosításának részletes előírásait, a formai követelményeket az MF02 Dokumentumok
és feljegyzések kezelése minőségirányítási folyamatleírás rögzíti.
43. A folyamatleírást, módosítását a  folyamatgazda készíti el, aktuális tartalmáért a  szakterület vezetője felelős.
A  folyamatleírást előzetes áttekintés után a  minőségügyi, minőségirányítási vezető terjeszti fel a  főigazgatónak,
igazgatónak kiadmányozásra, aki azt a  címlap aláírásával hagyja jóvá. Az  így létrejött hiteles törzspéldányt
a minőségügyi, minőségirányítási vezetőnél kell megőrizni.
44. A minőségügyi, minőségirányítási vezető gondoskodik a folyamatleírás érvényes változatának a belső számítógépes
hálózaton (Szakmai Információtárban) történő elhelyezéséről.
45. A folyamatleírás az  adott szakterület tevékenységének minőségirányítási szabályozása keretében tartalmazza
a  szakterület tevékenységének minőségével összefüggő feladatok, felelősségi körök, előírások meghatározását,
a  készítendő feljegyzéseket. Összeállításának, módosításának részletes előírásait, a  formai követelményeket
az MF02 Dokumentumok és feljegyzések kezelése minőségirányítási folyamatleírás rögzíti.
46. Az adott folyamatleíráshoz kapcsolódó alkalmazott formanyomtatványok összeállítása, frissítése a  folyamatgazda
feladata, eljárásmódja megegyezik a 42–44. pontban rögzítettekkel.
47. A dokumentáció évente egy alkalommal kerül áttekintésre, egyidejűleg a struktúrában, feladatkörben, külső, belső
szabályozási környezetben végbemenő változások következtében szükségessé váló vagy a gyakorlati működtetési
tapasztalatok, a tanúsító eljárás során feltárt eltérések miatt indokolt aktualizálások végrehajtásra. A dokumentáció
aktualizálásának határideje minden év december 15., ezt követően kerül sor az  aktualizált dokumentáció
felterjesztésére a főigazgatónak, igazgatónak, majd alkalmazásra kiadásra.
Belső audit 48. Az érvényes dokumentáció kiadását követően évente egy alkalommal belső rendszer-felülvizsgálatra kerül sor.
A  belső felülvizsgálat a  BM OKF esetében minden évben január 20-ig lezajlik. A  területi szervek esetében a  belső
felülvizsgálat úgy kerül ütemezésre, hogy a  jelen utasítás 55. pontban meghatározottak szerinti minden év január
20-ig lebonyolításra kerülő vezetőségi átvizsgálásra már eredménye ismert. Indokolt esetben a  minőségügyi,
minőségirányítási vezető ennél nagyobb gyakoriságot is meghatározhat.
49. A belső felülvizsgálat célja annak a megállapítása, vagy ennek hiányában feladat-meghatározás annak érdekében,
hogy a  MIR szabályozás, a  szabvány és a  jogszabályok, belső normák előírásai, valamint a  gyakorlati működés
összhangban vannak-e. Valamennyi újonnan bevezetett, vagy módosított szabályozás a következő belső felülvizsgálat
alkalmával kiemelten kerül vizsgálatra. A felülvizsgálat a szabványtanúsításra történő felkészülés része, egyben annak
előfeltétele.
50. A belső felülvizsgálatot a  minőségügyi, minőségirányítási vezető rendeli el. Elkészíti az  Összevont felülvizsgálati
ütemterv és naplót, amely rögzíti az  auditorok feladatait, a  vizsgálat végrehajtásának ütemezését. A  részletes
eljárásrendet az MF01 Rendszerfelügyelet, belső audit minőségirányítási folyamatleírás rögzíti.
51. A belső felülvizsgálatot a vizsgált folyamattól független belső auditor végzi, a minőségügyi, minőségirányítási vezető
által kiadott megbízólevél alapján. A BM OKF MIR-jében valamennyi folyamatgazda egy másik folyamat auditora is
egyben.
52. A vizsgálat előkészítéseként az  auditor kérdéslistát állít össze, azaz a  folyamatleírásban rögzítetteket összeveti
a szabvány előírásokkal, a szabályozókkal, majd helyszíni vizsgálat során győződik meg arról, hogy a dokumentáció
lefedi-e az  adott szakterület gyakorlatát. Feltárja a  folyamatban lévő hibákat, a  helyesbítésre szoruló területeket,
a fejlesztési lehetőségeket, hiányosság esetén szükséges korrekciót ír elő és utóellenőrzést határoz meg. A felülvizsgálat
eredményét jelentésben rögzíti és minősíti.
53. A felülvizsgálati eljárás végeredményének dokumentálása az Összevont felülvizsgálati ütemterv és naplóban történik.
 54. A belső felülvizsgálat eredménye, a tapasztalatok értékelése a vezetői átvizsgáló értekezlet alap bemenő adata.
Vezetőségi átvizsgálás 55. A vezetőségi átvizsgálás a rendszerfelügyelet legfelső szintű eszköze, a MIR működésének értékelő fóruma. A vezetőségi
átvizsgálás során a  vezetőség értékeli a  minőségpolitikában és a  minőségcélokban foglaltak megvalósítását,
a rendszer hatékonyságát, meghatározza, hogy szükség van-e valamilyen változtatásra, fejlesztésre az eljárásokban,
a  módszerekben, a  minőségpolitikában és a  minőségi tervben. Az  értékelés végső célja a  feladatszabás annak
érdekében, hogy a MIR hatékonyan működtethető legyen, a tevékenységgel és a szervezettel szemben támasztott
követelményeknek való megfelelés elősegítésére, az ügyfélelégedettség növelésére.
56. A vezetőségi átvizsgálásra évente egy alkalommal kerül sor, a MIR aktualizálása után, a belső felülvizsgálatot követően,
a BM OKF esetében minden év február 15-ig, a területi szerveknél minden év január 20-ig.
57. Az értekezletet a  minőségügyi, minőségirányítási vezető tervezi és készíti elő, és a  főigazgató, igazgató vezeti.
Állandó résztvevői a szervezet felsővezetése, a szervezettől függően a főigazgató-helyettesek, igazgató-helyettesek,
a  szolgálatvezetők, az  országos főfelügyelők, a  főfelügyelők, a  minőségügyi, minőségirányítási vezető. Indokolt
esetben a főigazgató, igazgató további résztvevőket is kijelölhet. A további résztvevők személyére a minőségügyi,
minőségirányítási vezető is tehet javaslatot.
58. A vezetőségi átvizsgáló értekezleten áttekintésre kerül az  előző vezetőségi átvizsgálás döntéseinek, előirányzott
feladatainak végrehajtása, a belső audit tapasztalatai, a minőségpolitika érvényesülése, a minőségcélok megvalósítása,
a MIR működésének hatékonysága, a fejlesztési lehetőségek, az ügyfél elégedettségi mutatók, az esetleges panaszok,
a helyesbítő tevékenység, a MIR működtetéséhez szükséges erőforrások, továbbá a szakmai és a MIR képzés témaköre.
A  vezetőségi átvizsgáló értekezleten valamennyi napirendi pontban döntés születik, a  meghatározásra kerülő
feladatok végrehajtását a minőségügyi, minőségirányítási vezető folyamatosan figyelemmel kíséri.
59. A vezetőségi átvizsgáló értekezletről készült jegyzőkönyv a  MIR egyik legfontosabb feljegyzése, a  tanúsító eljárás
során vizsgált alapdokumentum. A  minőségügyi, minőségirányítási vezető gondoskodik a  jegyzőkönyv belső
informatikai hálózaton (Szakmai Információtárban) történő közzétételéről.
Szabványtanúsítás 60. A katasztrófavédelmi MIR-t független tanúsító szervezet auditálja. A  tanúsító eljárás 3 éves ciklusú, első évében
szabványtanúsítás, a  második és harmadik évben rendszer-felülvizsgálat. Az  auditálás mintavételen alapuló, ún.
mátrix rendszerben zajlik, a teljes szervezetrendszer a 3 év folyamán kerül áttekintésre, 1-1 alkalommal a mintaként
kiválasztott igazgatóságok, illetve a  BM OKF rendszerének értékelése alapján kerül odaítélésre valamennyi
szervezetnek a szabványtanúsítás. Az adott év katasztrófavédelmi tevékenységének minősítése a minta szervezetek
eredményének függvénye.
61. A szabványtanúsítás célja annak ellenőrzése, hogy a mintaként vizsgált irányítási rendszerek teljesítik-e az alkalmazott
MSZ EN ISO 9001:2009 szabvány, a  jogszabályok, továbbá a  saját belső szabályozók által előírt követelményeket.
A BM OKF-nél a vizsgálat a  fő folyamatokra, különös figyelemmel a vezetés-irányításra, a  területi MIR-ek esetében
pedig valamennyi működési folyamatra kiterjed.
62. Az auditeljárás előzetes dokumentumvizsgálatból, vezetői interjúkból és a  folyamatok helyszíni áttekintéséből
tevődik össze. A helyszíni szemle a szakmai tevékenység és a szakterület minőségirányítási szabályozásának együttes
áttekintése.
63. Az egységes katasztrófavédelmi MIR tanúsító eljárásának koordinált előkészítéséért, az előzetes dokumentációvizsgálat
lebonyolításáért, a felkészülésért, az ütemterv egyeztetéséért, az auditprogram összeállításáért a BM OKF minőségügyi
vezető felelős.
64. Az eljárásra a  tanúsításra kerülő szerv teljes állománya köteles megfelelően felkészülni, a  szabványtanúsításon
történő megfelelésért a  szerve vezetője felelős. Az  eljárás lebonyolítása a  minőségügyi, minőségirányítási vezető,
a  helyszíni szemlék előkészítése a  vizsgálatra kerülő folyamat folyamatgazdájának feladata, a  személyes interjúk
alanya a folyamatot működtető vezető.
65. A tanúsítási embléma kisarculatban történő egységes megjelenítése a jelen utasítás hatálya alá tartozó valamennyi
szervezet és szervezeti egység részére kötelező.
Minőségirányítási képzés 66. A MIR tevékenység színvonalának biztosítására a BM OKF minőségügyi vezető e-learning rendszert tart fenn, amely
interaktív, egyéni tanulásra alkalmas, informatikailag támogatott képzési módszer és vizsgalehetőség a minőségügyi,
minőségirányítási vezetők, folyamatgazdák és belső felülvizsgálók képzésére.
67. A felkészülés a  belső informatikai hálózaton elhelyezett tananyag alapján történik, a  vizsgákat a  BM OKF
minőségirányítási felelőse koordinálja és bonyolítja le. Sikeres vizsga esetén a  BM OKF minőségügyi vezető
Bizonyítványt állít ki, amely igazolja a szükséges MIR képzettség meglétét.
III. Záró rendelkezések 68. A területi szerveknek a  jelen utasítás alapján 2013. november 20-ig el kell készíteniük, illetve módosítaniuk kell
a  MIR működtetésére vonatkozó belső szabályozásukat. A  feladatok végrehajtását a  28., 30–31., 47–48., valamint
az 56. pontokban meghatározott határidőkre figyelemmel kell ütemezni.
69. Az utasításban nem szabályozott kérdésekben az MSZ EN ISO 9001:2009 szabvány, valamint a BM OKF, illetve a területi
szervek Minőségirányítási Kézikönyvében foglalt rendelkezések az irányadóak.
70. Ez az  utasítás a  kiadását követő napon lép hatályba, és rendelkezéseit az  utasítás hatálya alá tartozó személyi
állománnyal ismertetni kell. Az utasítás hatályba lépésével egyidejűleg hatályát veszti az Országos Katasztrófavédelmi
Főigazgatóság minőségirányítási rendszeréről szóló 3/2010. számú OKF főigazgatói intézkedés.
Dr. Bakondi György tű. altábornagy s. k.,
 főigazgató


text:
80/2008. (VI. 13.) OGY határozata a Magyar Honvédség önkéntes tartalékos rendszerének felülvizsgálatáról.
A Magyar Köztársaság Országgyűlése a Magyar Honvédség önkéntes tartalékos rendszerének felülvizsgálatáról az alábbi határozatot hozza:
1. Az Országgyűlés szükségesnek tartja, hogy a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi
CV. törvény 83. §-ban meghatározottak alapján felállításra
került önkéntes tartalékos rendszer és annak működése felülvizsgálatra kerüljön.
2. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy hozzon
létre szakértő bizottságot a Magyar Honvédség önkéntes
tartalékos rendszere feladat- és feltételrendszerének elemzése, a bevezetésekor megfogalmazott elvárásoknak való
megfelelés vizsgálata, az eddigi működési tapasztalatok
összegzése és a rendszer fejlesztésének lehetséges irányaira vonatkozó javaslatok megfogalmazása céljából.
3. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy a szakértői bizottság munkája alapján 2008. október 31-ig terjesszen javaslatot az Országgyűlés elé.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
55/2014. (XII. 10.) MNB rendelete а pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseinek érvénytelen szerződéses kikötéseire tekintettel szükséges elszámolás során alkalmazott becslési eljárásról és az elszámolás pénzügyi teljesítésének időpontjáról.
A Kúriának a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával kapcsolatos egyes
kérdések rendezéséről szóló 2014.  évi XXXVIII.  törvényben rögzített elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről
szóló 2014.  évi XL.  törvény 46.  § e) és f )  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013.  évi
CXXXIX.  törvény 4.  § (7)  bekezdésében, valamint a  (9)  bekezdés a) és d)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) Е rendeletet – a  (2)  bekezdésben foglalt kivétellel – azon fogyasztói kölcsönszerződésre kell alkalmazni,
amelyre vonatkozóan a  Kúriának a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó
jogegységi határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014.  évi XXXVIII.  törvényben rögzített
elszámolás szabályairól és egyes egyéb rendelkezésekről szóló 2014.  évi XL.  törvény (a  továbbiakban: 2014.  évi
XL.  törvény) szerinti elszámoláshoz (a  továbbiakban: elszámolás) szükséges információk nem állnak teljes körűen
a végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény rendelkezésére.
(2) A 10. §-t valamennyi fogyasztói kölcsönszerződésre alkalmazni kell.
2. § E  rendeletet nem kell alkalmazni abban az  esetben, ha a  rendelet hatálybalépésének napját megelőzően
a fogyasztói kölcsönszerződés tárgyában a bíróság jogerős ítéletet hozott és abban a bíróság a szerződés egészének
érvénytelenségét állapította meg, és azt nem nyilvánította érvényessé, vagy a  határozathozatalig terjedő időre
hatályossá.
3. § E rendelet alkalmazásában:
1. fizetéskönnyítő program: a pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseinek érvénytelen szerződéses
kikötéseire tekintettel szükséges elszámolás módszertanának általános szabályairól szóló 42/2014. (XI. 7.)
MNB rendelet [a továbbiakban: 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet] 3. §-a szerinti fogalom;
2. fogyasztó: a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013.  évi CCXXXVII.  törvény
(a továbbiakban: Hpt.) 6. § (1) bekezdése szerinti fogalom;
3. fogyasztói kölcsönszerződés: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. §-a szerinti fogalom;
4. fogyasztói kölcsönszerződéshez kapcsolódó irat: a  fogyasztó, illetve a  pénzügyi intézmény rendelkezésére
álló olyan dokumentum, amely nem képezi a  fogyasztói kölcsönszerződés részét, de tartalmaz a  fogyasztói
kölcsönszerződés elszámolásához szükséges, az 5., 7. és 8. § szerinti adatot;
5. kedvezmény: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. §-a szerinti fogalom;
6. pénzügyi intézmény: a 42/2014. (XI. 7.) MNB rendelet 3. §-a szerinti fogalom.
4. § A  végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény az  elszámolásra a  42/2014. (XI. 7.) MNB
rendelet, valamint a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseinek érvénytelen szerződéses kikötéseire
tekintettel szükséges elszámolás módszertanának különös szabályairól szóló 54/2014. (XII. 10.) MNB rendelet
szabályait az e rendeletben foglalt becslési eljárás figyelembe vételével alkalmazza.
5. § A  becslés abban az  esetben végezhető el, ha legalább az  alábbi adatok mindegyike rendelkezésre áll
a végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény saját analitikai rendszere vagy a fogyasztói
kölcsönszerződés, vagy ahhoz kapcsolódó irat alapján:
a) a fogyasztói kölcsönszerződésből eredő eredeti követelés összege,
b) a folyósítás időpontja,
c) a fogyasztói kölcsönszerződés kezdeti futamideje,
d) a fogyasztói kölcsönszerződés szerződéskötéskor érvényes kamatlába és
e) az elszámolási fordulónapon fennálló követelés.
6. § Amennyiben a  végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény számára az  elszámoláshoz
szükséges valamely adat nem áll rendelkezésre, a hiányzó adat pótlása
a) a  fogyasztó eredeti fogyasztói kölcsönszerződése vagy a  fogyasztói kölcsönszerződéshez kapcsolódó irat
alapján,
b) amennyiben az  a)  pont alkalmazásával a  hiányzó adat teljes mértékben nem pótolható, a  7. és 8.  §-ban
meghatározott becslési módszerrel
végezhető el. 7. § (1) Amennyiben az  alábbi adatok valamelyike nem áll teljes körűen a  végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt
álló pénzügyi intézmény rendelkezésére, úgy azt a (2) és (3) bekezdésben foglalt becslési eljárással határozza meg,
és a kapott eredményt veszi figyelembe az elszámolás során:
a) a folyósításkor és a mindenkori törlesztéskor alkalmazott árfolyam,
b) a mindenkori törlesztéskor alkalmazott kamatláb.
(2) A fogyasztói kölcsönszerződés tekintetében a végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény
által alkalmazott, a  Kúriának a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi
határozatával kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII.  törvény (a továbbiakban: 2014. évi
XXXVIII.  törvény) 4.  §-a szerint tisztességtelen kamatemelés mértékének kiszámításához a  végelszámolás vagy
felszámolás alatt álló pénzügyi intézmény a  háztartási hiteleknek a  Magyar Nemzeti Bank (a  továbbiakban: MNB)
által a honlapján a becslési eljárás biztosítása érdekében közzétett kamatok változását veszi alapul.
(3) A fogyasztói kölcsönszerződés tekintetében a végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény
által alkalmazott, a 2014. évi XXXVIII. törvény 3. §-a szerint tisztességtelen árfolyamrés mértékének kiszámításához
a végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény az MNB által a honlapján a becslési eljárás
biztosítása érdekében közzétett, a fogyasztói kölcsönszerződés devizanemére vonatkozó árfolyamrést veszi alapul.
8. § A  végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény az  elszámolás során kedvezményt
–  ideértve a fizetéskönnyítő programot is –, a mindenkori elszámolási időszak késedelmes összegét, a költségeket
és díjakat, illetve ezek változását csak azokra a  törlesztési periódusokra tekintettel érvényesítheti, amelyekre
vonatkozóan az ezen összegek kiszámításához szükséges adatok a rendelkezésére állnak. Abban az esetben, ha ezen
adatok valamelyike, illetve az  elszámolási fordulónapon fennálló, késedelemmel érintett követelésrész összegére
vonatkozó adat nem áll a végelszámolás vagy felszámolási eljárás alatt álló pénzügyi intézmény rendelkezésére, úgy
ezen tételeket az elszámolás során nulla értékkel veszi figyelembe.
9. § Azokra a  törlesztési periódusokra vonatkozóan, amelyek tekintetében a  fogyasztó a  7. és 8.  §-ban foglalt értékek
kiszámításához szükséges adatokat a  fogyasztói kölcsönszerződéshez kapcsolódó iratokkal alá tudja támasztani,
az így alátámasztott adatokat kell az elszámolás során alkalmazni.
10. § (1) A fogyasztói követelés pénzügyi teljesítésének határideje – a (2) és (3) bekezdésben foglalt kivétellel – az elszámolás
megküldése napjától számított 15. munkanap.
(2) Amennyiben a  fogyasztót a  2014.  évi XL.  törvény 17.  § (1)  bekezdése alapján bejelentési kötelezettség terheli,
a  pénzügyi teljesítés határideje az  elszámolás megküldését követően megtett, a  teljesítés módjára vonatkozó
fogyasztói bejelentéstől számított 15. munkanap.
(3) A  2014.  évi XL.  törvény 17.  § (2)  bekezdése szerinti esetben és amennyiben a  tartozás a  2014.  évi XL.  törvény
hatálybelépését követően, de az elszámolás megküldése napjától számított 30. munkanap előtt, vagy az elszámolás
következtében szűnik meg, a  pénzügyi teljesítés határideje az  elszámolás megküldése napjától számított
30. munkanap.
11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
1758/2017. (X. 31.) Korm. határozata a Magyarország 2017. központi költségvetéséről szóló 2016. XC. törvény alapján a XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet, 32. Egyéb költségvetési kiadások cím, 1. Vegyes kiadások alcím, 28. Filmszakmai közvetett támogatások mozgókép törvény szerinti kiegészítő finanszírozása jogcímcsoport előirányzat túllépésének jóváhagyásáról.
A Kormány a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a továbbiakban: Kvtv.)
17. §-a, valamint 4. melléklet 2. pontja alapján – a mozgóképről szóló 2004. évi II. törvény 31/D. § (13) bekezdésében
foglaltakra figyelemmel – jóváhagyja a Kvtv. 1. melléklet XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet,
32. Egyéb költségvetési kiadások cím, 1. Vegyes kiadások alcím, 28. Filmszakmai közvetett támogatások mozgókép
törvény szerinti kiegészítő finanszírozása jogcímcsoport kiadási előirányzatának – a  Magyarország 2017. évi
központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény alapján a XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai
fejezet, 32. Egyéb költségvetési kiadások cím, 1. Vegyes kiadások alcím, 28. Filmszakmai közvetett támogatások
mozgókép törvény szerinti kiegészítő finanszírozása jogcímcsoport előirányzat túllépésének jóváhagyásáról szóló
1233/2017. (IV. 27.) Korm. határozatban, illetve a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi
XC. törvény alapján a XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet, 32. Egyéb költségvetési kiadások
cím, 1. Vegyes kiadások alcím, 28. Filmszakmai közvetett támogatások mozgókép törvény szerinti kiegészítő
finanszírozása jogcímcsoport előirányzat túllépésének jóváhagyásáról szóló 1495/2017. (VIII. 7.) Korm. határozatban
engedélyezett összegen túl – további 8 237 142 700 forint összeggel történő túllépését.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1369/2018. (VIII. 13.) Korm. határozata Magyarország és a nyugat-balkáni régió gazdasági kapcsolatainak élénkítéséhez szükséges kormányzati intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  hazai vállalkozások nyugat-balkáni jelenlétét fokozni szükséges, és azzal, hogy egy
tőkebefektetési alap (a  továbbiakban: Nyugat-balkáni Befektetési Alap) létrehozása eredményesen és hatékonyan
járulhat hozzá a magyar gazdasági szereplők versenyképességének javításához a térségben;
2. az új Nyugat-balkáni Befektetési Alap létrehozása érdekében felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy
a  pénzügyminiszter bevonásával dolgozza ki annak működési feltételeit, üzleti modelljét, valamint mérje fel
erőforrásigényét;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
pénzügyminiszter Határidő: 2018. október 31.
 3. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy készítsen részletes költség- és ütemtervet tartalmazó előterjesztést
a  Magyarország és a  Szerb Köztársaság között a  2018. február 9-i kormányzati csúcs alkalmával aláírásra került
kétoldalú gazdasági és technikai segítségnyújtásról szóló megállapodás végrehajtásával kapcsolatos, 2018. és
2019. években felmerülő feladatokról, annak kiterjesztési lehetőségéről és költségeiről, valamint tegyen javaslatot
az előirányzott együttműködési mechanizmus más nyugat-balkáni országokra való kiterjesztésének módjára.
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2018. október 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
21/2012. (III. 9.) VM rendelete a kárenyhítési hozzájárulás megfizetésével, valamint a kárenyhítő juttatás igénybevételével kapcsolatos egyes kérdésekről.
A mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi CLXVIII. törvény 24. §
(2) bekezdés j) pontjában, – a 4. § és az 1–2. melléklet tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló
2011. évi CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés b) pontjában,
– az 5–6. § és a 3–7. melléklet tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről
szóló 2011. évi CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés a) pontjában,
– a 7. § tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi
CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés c) pontjában,
– a 8–9. § tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi
CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés d) és k) pontjában,
– a 10. § tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi
CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés d) pontjában,
– a 11. § tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi
CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés b) pontjában,
– a 12. § tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi
CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés d) pontjában,
– a 16. § tekintetében a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez
kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (4) bekezdésében,
– a 17. § tekintetében a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló 2011. évi
CLXVIII. törvény 24. § (2) bekezdés f) pontjában
kapott felhatalmazás alapján – az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről
szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § a) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – a következőket rendelem el:
1. A kárenyhítési rendszerbe történő bejelentkezés 1. § (1) A kárenyhítési rendszerbe a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezeléséről szóló
2011. évi CLXVIII. törvény (a továbbiakban: Mkk. tv.) 6. § (1) bekezdése szerinti mezőgazdasági termelő az egységes
kérelmének a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatalhoz (a továbbiakban: agrárkár-enyhítési szerv) történő
benyújtásával jelentkezhet be. (2) Az Mkk. tv. 6. § (2) bekezdése szerinti mezőgazdasági termelő a kárenyhítési rendszerbe az egységes kérelmében
megtett csatlakozási nyilatkozattal jelentkezhet be. (3) E rendelet alkalmazásában mezőgazdasági termelőnek minősül az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott
mezőgazdasági termelő. 2. A kárenyhítési hozzájárulás-fizetési kötelezettség megállapítása
2. § (1) A kárenyhítési hozzájárulás-fizetési kötelezettséget az agrárkár-enyhítési szerv minden évben a tárgyévet megelőző
november 1-től tárgyév október 30-ig terjedő kárenyhítési év vonatkozásában állapítja meg.
(2) Az agrárkár-enyhítési szerv tárgyév július 15-éig értesíti a mezőgazdasági termelőt a kárenyhítési hozzájárulás-fizetési
kötelezettségének összegéről. (3) A kárenyhítési hozzájárulás-fizetési kötelezettség összege az egységes kérelemben bejelentett terület alapján
– a 3. §-ban foglaltak figyelembevételével – kerül meghatározásra.
(4) Az agrárkár-enyhítési szerv a kárenyhítési hozzájárulás-fizetési kötelezettség mezőgazdasági termelőnkénti adatait
elektronikus adathordozón a tárgyév július 31-éig eljuttatja a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal (a továbbiakban:
mezőgazdasági igazgatási szerv) részére. (5) Az agrárkár-enyhítési szerv az Mkk. tv. 18. § (2) bekezdés a), b) és e) pontjában meghatározott adattartalommal
július 15-éig összefoglaló jelentést küld az agrárpolitikáért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) részére.
3. § A benyújtott egységes kérelemben feltüntetett, a mezőgazdasági termelő által bejelentett termőföldterület-adatok
alapján megállapított kárenyhítési hozzájárulás összegének tárgyévi módosítására – az egységes kérelemre
vonatkozó uniós jogi aktusban foglalt késedelmes benyújtási határidőn túl – nincs lehetőség.
3. A mezőgazdasági káresemény által okozott kár bejelentése és igazolása
4. § (1) A mezőgazdasági termelő a használatában lévő termőföldön a tárgyévben bekövetkezett mezőgazdasági
káreseményt, valamint az okozott kár becsült mértékét az 1. melléklet szerinti adattartalmú, a mezőgazdasági
igazgatási szerv által a honlapján közzétett bejelentőlapon köteles bejelenteni a kárt szenvedett terület szerint
illetékes megyei kormányhivatal földművelésügyi igazgatóságához (a továbbiakban: agrárkár-megállapító szerv)
a mezőgazdasági káresemény bekövetkezésétől számított 15 napon belül. Az Mkk. Tv. 2. § 21. pontjában foglalt
mezőgazdasági káresemény bekövetkezésének azt az időpontot kell tekinteni, amikor a növénykultúra
vonatkozásában a mezőgazdasági káresemény első alkalommal érzékelhetővé válik.
(2) A 2011. november 1. és e rendelet hatálybalépése közötti időszakban bekövetkezett mezőgazdasági káreseményeket
a mezőgazdasági termelő e rendelet hatálybalépését követő 15 napon belül jelentheti be a károsodással érintett
terület szerint illetékes agrárkár-megállapító szervhez. (3) Amennyiben a mezőgazdasági termelő a kárral érintett termőföldre és a bejelentett kárra vonatkozó kockázatra
rendelkezik mezőgazdasági biztosítási szerződéssel, úgy annak tényét az első kárbejelentés alkalmával a 2. melléklet
szerinti adattartalmú, a mezőgazdasági igazgatási szerv által a honlapján közzétett bejelentőlap kitöltésével
és a biztosítóval kötött szerződés egy másolati példányának csatolásával köteles közölni az agrárkár-megállapító
szervvel. (4) Az (1)–(2) bekezdés szerinti határidőben történő bejelentés elmulasztása esetén a mezőgazdasági termelő kárenyhítő
juttatásra vonatkozó kérelmét az adott mezőgazdasági káresemény vonatkozásában az agrárkár-enyhítési szerv
a – 7. § (5) bekezdés szerinti határozat alapján – elutasítja.
(5) Az agrárkár-megállapító szerv – az (1)–(2) bekezdésben meghatározott kárbejelentést követően – a mezőgazdasági
káresemény bekövetkezését és a hozamcsökkenés tényét az adott mezőgazdasági káresemény és a károsodással
érintett terület vonatkozásában az Mkk. tv. 14. § (3)–(4) bekezdésében foglaltak alapján állapítja meg azzal, hogy az
Országos Meteorológiai Szolgálat (a továbbiakban: OMSZ), az Országos Vízügyi Főigazgatóság (a továbbiakban: OVF),
a Nemzeti Környezetügyi Intézet (a továbbiakban: NeKI) vagy a Földmérési és Távérzékelési Intézet (a továbbiakban:
FÖMI) által kiállított igazolásokat is figyelembe veszi. A mezőgazdasági káresemény bekövetkezésének ténye és
a hozamcsökkenés mértéke az agrárkár-megállapító szerv, vagy az agrárkár-megállapító szerv által megkeresett
megyei kormányhivatal kerületi állat-egészségügyi és élelmiszerellenőrző hivatalának falugazdásza
közreműködésével lefolytatott helyszíni szemle során kerül megállapításra. (6) Az (5) bekezdés szerinti igazolások az Mkk. tv. 14. § (4) bekezdése szerinti tájékoztatásnak felelnek meg.
4. A hozamérték-csökkenés megállapítása 5. § (1) Az Mkk. tv. 2. § 31. pontja szerinti tárgyévi hozamértéket – a 6. melléklet szerinti táblázat kitöltésével – a tárgyévben
ténylegesen hasznosított termőföldről betakarított termésmennyiség alapulvételével az agrárpolitikáért felelős
miniszter által vezetett minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) honlapján közzétett, tárgyévre vonatkozó
referenciaárakon kell figyelembe venni. (2) A tárgyév november 30-ig még be nem takarított, 50%-os betakarítási készültségi állapotot meghaladó
növénykultúrák termésmennyiségének kiszámításánál a már betakarított területek termésmennyiségének átlagát,
az 50%-os betakarítási készültségi állapotot meg nem haladó növénykultúrák termésmennyiségének kiszámításánál
az agrárkár-megállapító szerv által megadott megyei vagy országos átlag termésmennyiségeket kell alapul venni.
(3) Az Mkk. tv. 2. § 27. pontja szerinti referenciahozam-értéket a referencia-időszakban ténylegesen hasznosított
termőföldről betakarított termésmennyiség alapulvételével az 5. melléklet szerint kiszámított referencia-átlagár
felhasználásával kell megállapítani. Azon termékeknél, amelyekre referenciaár közzétételére nem került sor,
a mezőgazdasági termelő a tárgyévi hozamérték vonatkozásában a tárgyévet megelőző egy év,
a referenciahozam-érték vonatkozásában pedig a tárgyévet megelőző öt év értékesítéseinek számlával igazolt adatait
kell felhasználnia. Ennek hiányában a mezőgazdasági termelő a szükséges információk beszerzése céljából az
agrárkár-megállapító szervhez fordulhat. Amennyiben a mezőgazdasági termelő az adott növénykultúrára vonatkozó
számításokat a hozamérték-csökkenés megállapításánál mellőzi, úgy az adott növénykultúra után kárenyhítő juttatás
iránti igényt nem érvényesíthet. (4) Azon esetekben, amikor a referenciahozam-érték és a hozamérték-csökkenés megállapításához csak a tárgyévben áll
rendelkezésre adat, vagy a mezőgazdasági termelő adott termékből nem rendelkezik a referencia-időszak adataival,
a szükséges információk beszerzése céljából az agrárkár-megállapító szervhez fordulhat, amely az adott
növénykultúrára és az adott évre vonatkozó megyei vagy országos átlagtermés-adatok alapján képezi a bázisadatokat.
Ezen bázisadatok szolgálnak az adott mezőgazdasági termelő esetében a hozamérték-csökkenés kiszámításához
szükséges referenciahozam-értékek alapjául. (5) A mezőgazdasági termelőnek a referencia- és tárgyévi hozamérték megállapításához szükséges évenkénti termelési
adatokat tartalmazó, 2–7. melléklet szerinti nyilvántartásait az agrárkár-enyhítési szerv kárenyhítő juttatás iránti
kérelemről hozott döntésének kézhezvételétől számított nyolc évig meg kell őriznie.
(6) Az igényelhető kárenyhítő juttatás összegét a mezőgazdasági káresemények folytán lecsökkent termés
betakarításához kapcsolódó ráfordítás-csökkenés, a mezőgazdasági káresemények után a biztosító által kifizetett
kártérítési összeg, az Mkk. tv. 22. §-ában meghatározott haszonbér-mérséklésből eredő bérleti díjcsökkenés
összegének, valamint a referencia időszak hozamértékéhez képest többlet-hozamértéket produkáló növénykultúrák
figyelembevételével kell meghatározni. (7) A hozamérték-csökkenés kiszámításánál kizárólag az Mkk. tv. 2. § 21. pontjában meghatározott mezőgazdasági
káresemény által okozott kár vehető figyelembe. (8) A hozamérték-csökkenés megállapítása során azon növénykultúrák tárgyévi hozamait, amelyek károsodásáról
az agrárkár-megállapító szerv nem állított ki hatósági bizonyítványt
a) a tárgyévi hozam feltüntetésével kell szerepeltetni, ha a tárgyévi hozam nagyobb, mint a mezőgazdasági termelő
referenciahozama, b) a referenciahozam feltüntetésével kell szerepeltetni, ha a tárgyévi hozam kisebb, mint a mezőgazdasági termelő
referenciahozama. 6. § (1) Amennyiben egy kárenyhítési év vonatkozásában a mezőgazdasági káreseménnyel érintett növénykultúra
termőföldterületének mezőgazdasági termelő által igazolt újravetésére, újratelepítésére kerül sor, úgy
a mezőgazdasági káreseménnyel érintett növénykultúra, valamint az újravetett, újratelepített növénykultúra
vonatkozásában is az e rendeletben meghatározott feltételek szerint kell eljárni, különös tekintettel az Mkk. tv.
11. § (4) bekezdésére és az 5. § (6) bekezdésben foglalt, hozamérték-csökkenésből levonásra kerülő tételekre.
(2) Az (1) bekezdésben említett újravetett, újratelepített növénykultúrához tartozó adatokat elkülönítetten kell
szerepeltetni a 7. § (2) bekezdés szerinti kérelemben azzal, hogy ezen kérelemben az újravetett, újratelepített
növénykultúrához tartozó adatoknál legfeljebb a korábban mezőgazdasági káreseménnyel érintett növénykultúránál
feltüntetett termőföldterület nagyságot kell figyelembe venni. (3) A 4. § (2) bekezdésben meghatározott időpontban bekövetkezett mezőgazdasági káresemény ténye az
agrárkár-megállapító szerv által lefolytatott helyszíni ellenőrzés során kerül megállapításra. A mezőgazdasági
káreseménnyel érintett növénykultúra vonatkozásában az agrárkár-megállapító szerv ellenőrzi a kipusztulás
mértékét, amelyhez felhasználja a mezőgazdasági termelő által az agrárkár-megállapító szerv részére tárgyév
november 30-ig – a kárenyhítő juttatás iránti kérelemmel egyidejűleg – továbbított, a tárgyévre vonatkozóan
benyújtott egységes kérelmének 5. pontja szerinti táblaadatokat is. A kipusztulás mértékének ellenőrzését
az agrárkár-megállapító szerv a falugazdász közreműködésével is elvégezheti.
5. A kárenyhítő juttatás iránti kérelem 7. § (1) Kárenyhítő juttatás igénybevételére vonatkozó jogosultság csak abban az esetben állapítható meg, ha a 2. §
(1) bekezdése szerinti kárenyhítési évben bekövetkezett mezőgazdasági káresemények üzemi szinten több mint
30%-os hozamérték-csökkenést okoztak. (2) A mezőgazdasági termelő az igényelt kárenyhítő juttatás összegét a mezőgazdasági igazgatási szerv által annak
honlapján, a 2–7. melléklet alapján közzétett táblázatok felhasználásával számítja ki. Ezen kitöltött mellékleteket
a mezőgazdasági termelő három eredeti példányban személyesen vagy postai úton tárgyév november 30-áig
nyújthatja be az agrárkár-megállapító szervhez. A benyújtott dokumentumok együttesen alkotják a kárenyhítő
juttatás iránti kérelmet. (3) Ha a hozamérték-csökkenést több mezőgazdasági káresemény okozta, az igényelhető kárenyhítő juttatás
növénykultúránkénti összegének meghatározásánál mezőgazdasági kárt kiváltó okként azt a kárfajtát kell megadni,
amely az adott termék esetében a legnagyobb mértékű károsodást okozta.
(4) Az agrárkár-megállapító szerv ellenőrzi a kárenyhítő juttatás iránti kérelem adatait, a mezőgazdasági termelő által
számított hozamérték-csökkenés összegét és – az Mkk. tv. 11. § (2)–(3) bekezdésére is figyelemmel – az Mkk. tv. 14. §
(1) bekezdése szerinti adattartalommal a mezőgazdasági termelő kérelmére hatósági bizonyítványt állít ki.
Az agrárkár-megállapító szerv ellenőrzése kiterjed a 4. § (3) bekezdés szerinti mezőgazdasági biztosítás meglétére.
(5) Az agrárkár-megállapító szerv a hatósági bizonyítvány kiadását kizárólag a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 83. § (8) bekezdésében foglalt indokok alapján
– az indokkal vagy indokokkal érintett adat, tény, állapot vonatkozásában – tagadhatja meg. Az agrárkár-megállapító
szerv a hatósági bizonyítvány kiadásának megtagadásáról határozatot hoz.
(6) Az agrárkár-megállapító szerv a 2–7. melléklet, a (4) bekezdés szerinti hatósági bizonyítvány, valamint az (5) bekezdés
szerinti határozat tekintetében az Mkk. tv. 14. § (7) bekezdésében meghatározottak szerint jár el. Az (5) bekezdés
szerinti határozat ellen benyújtott fellebbezés másolatát, annak beérkezését követő 5 munkanapon belül, majd az
eljárás lezárásáról szóló döntés egy példányát a mezőgazdasági termelő részére történő közléssel egyidejűleg
az agrárkár-megállapító szerv megküldi az agrárkár-enyhítési szerv részére.
(7) Az agrárkár-megállapító szerv a kárenyhítő juttatás iránti kérelmek ellenőrzött adatait a tárgyévet követő év január
15-éig elküldi a mezőgazdasági igazgatási szerv részére, amely ezen adatokból adatállományt készít, és azt
a (6) bekezdésben foglalt dokumentumokkal együtt január 31-éig megküldi az agrárkár-enyhítési szerv részére,
valamint ezen adatállományból megyeszintű és mezőgazdasági káreseményenkénti bontásban, a tárgyévet követő
év február 15-éig összefoglaló jelentést készít, amelyet elektronikus úton elküld a miniszter részére.
(8) Ha a mezőgazdasági termelő a kárenyhítő juttatás iránti kérelmét nem a (2) bekezdésben meghatározottak szerint
nyújtja be, akkor a kérelmet az agrárkár-enyhítési szerv – az (5) bekezdés szerinti határozat alapján – elutasítja.
(9) Az agrárkár-megállapító szerv az általa ellenőrzött kérelem és a kérelemhez kapcsolódóan kiállított hatósági
bizonyítvány egy példányát a tárgyévet követő év január 31-éig megküldi a mezőgazdasági termelő részére.
6. A kárenyhítő juttatás összegének megállapítása 8. § (1) A kárenyhítő juttatás összegének 7. melléklet szerinti megállapítása során kizárólag azon kultúrák
hozamérték-csökkenése vehető figyelembe, amelyeket mezőgazdasági kár ért és ennek tényéről az
agrárkár-megállapító szerv hatósági bizonyítványt állított ki. Azon növénykultúrák vonatkozásában, amelyeknél
az agrárkár-megállapító szerv nem állított ki hatósági bizonyítványt, a 7. melléklet szerinti táblázat kitöltésekor
a „számított kárenyhítő juttatás összege” mezőben nulla értéket kell megadni.
(2) Az egyes mezőgazdasági termelőknél a kárenyhítő juttatás összegének megállapítása során az agrárkár-enyhítési
szerv az Mkk. tv. 18. § (1) bekezdése szerinti adatbázist használja fel azzal, hogy az ugyanazon elszámolható költségek
tekintetében megállapított bármely egyéb – állami vagy uniós társfinanszírozású – támogatás és az e rendelet alapján
megállapított kárenyhítő juttatás összege együttesen nem haladhatja meg a Szerződés 87. és 88. cikkének
a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra
történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 15-i 1857/2006/EK bizottsági
rendelet 11. cikk (2) bekezdésében meghatározott 80%-os mértéket.
(3) A (2) bekezdés szerinti támogatási intenzitás maximumának túllépése esetén a mezőgazdasági termelőt a túllépés
összegével megegyező visszafizetési kötelezettség terheli. A túllépés összegét és a visszafizetési kötelezettségre
történő felszólítást az agrárkár-enyhítési szerv határozatban közli a mezőgazdasági termelővel.
7. A kifizetési terv és a kárenyhítő juttatás kifizetése
9. § (1) Az agrárkár-enyhítési szerv adatbázisában rögzíti a kárenyhítési hozzájárulás befizetésére vonatkozó
kötelezettségeket, a befizetési kötelezettségek teljesítését, valamint – az agrárkár-megállapító szerv által kiállított
dokumentumok figyelembevételével – vizsgálja a hozzá a tárgyévet követő év január 31-ig beérkezett kárenyhítő
juttatásra vonatkozó kérelmek jogosságát, a jogos kérelmek adatait feldolgozza, azokról adatállományt készít.
(2) Az agrárkár-enyhítési szerv az (1) bekezdés szerinti adatállomány alapján a jogos kárenyhítési igények teljesítésére
kifizetési tervet készít, amelyet a tárgyévet követő év február 28-ig a miniszterhez jóváhagyásra megküld.
(3) A kifizetési tervnek tartalmaznia kell a) a mezőgazdasági termelőknél a mezőgazdasági káresemények miatt bekövetkezett hozamérték-csökkenés
agrárkár-megállapító szerv által ellenőrzött és igazolt, országosan összesített összegét,
b) a mezőgazdasági termelőknél a kárenyhítő juttatás iránti kérelemben feltüntetett károk után a biztosítók által
megállapított kártérítés országosan összesített összegét, c) a mezőgazdasági termelők által igényelt kárenyhítő juttatás agrárkár-megállapító szerv által ellenőrzött, és
az agrárkár-enyhítési szerv által jogosnak megítélt országosan összesített összegét,
d) a kárenyhítési hozzájárulásként megállapított befizetési kötelezettség országosan összesített összegét,
az agrárkár-enyhítési szerv által vezetett 10032000-00281629-00000017 Kárenyhítési lebonyolítási számlára
a mezőgazdasági termelők által tárgyév december 31-ig befizetett összeget, valamint költségvetési támogatás
összegét, e) az Mkk. tv. 15. § (4) bekezdése szerinti összeget,
f) a rendelkezésre álló forrást meghaladó kárenyhítési igény esetén a forráshiány összegét és ennek alapján
a kárenyhítő juttatás arányos csökkentésének javasolt mértékét, g) a mezőgazdasági termelők részére kifizetni javasolt kárenyhítő juttatás összegét az egyes mezőgazdasági
kárfajták szerinti bontásban, a kifizetéssel érintett termelők számát és művelési ág, valamint a mezőgazdasági
termelők Mkk. tv. 6. § (1)–(2) bekezdése szerinti megoszlását.
(4) A miniszter az egyetértése esetén a (3) bekezdésben foglaltak szerint összeállított és a (2) bekezdésben meghatározott
időpontig előterjesztett kifizetési tervet jóváhagyja, és a kifizetési terv jóváhagyásáról tájékoztatja az
agrárkár-enyhítési szervet, valamint a mezőgazdasági igazgatási szervet. (5) Az agrárkár-enyhítési szerv a kifizetési terv jóváhagyásáról szóló döntés kézhezvételét követően, a tárgyévet követő év
március 31-éig határozatban értesíti a mezőgazdasági termelőt a kárenyhítési igénye kielégítésének – az 5. §
(6) bekezdésben és az Mkk. tv. 11. § (5) bekezdésében foglaltak figyelembevételével – mértékéről és teljesíti
a kifizetéseket. (6) Az agrárkár-enyhítési szerv a kárenyhítési igények kifizetését követően megmaradt összeget a kifizetések lezárását
követően átutalja a minisztérium 10032000-01220191-50000005 számú Fejezeti kezelésű előirányzat-felhasználási
keretszámlájára. (7) Kárenyhítő juttatás kifizetésére mezőgazdasági árvízkár és aszálykár vonatkozásában az Mkk. tv. 12. §
(5)–(6) bekezdésében meghatározottak alapján van lehetőség. 8. Adatszolgáltatás
10. § A mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok kezelését ellátó intézményrendszer
keretében keletkezett adatállományok feldolgozását, elemzését, új kockázatkezelési modellek kidolgozását,
az Mkk. tv. által szabályozott intézkedések elemeinek fejlesztését, a nemzetközi kockázatkezelés tapasztalatainak
hasznosítását – a kárenyhítő juttatás megállapítására vonatkozó feltételek felülvizsgálata és meghatározása
érdekében – az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvényben
meghatározott korlátozások figyelembevételével az Agrárgazdasági Kutató Intézet (a továbbiakban: AKI) végzi.
Az AKI-t ezirányú tevékenységében a kockázatkezelésben résztvevő intézmények, szervezetek – az adatbázisukban
rendelkezésre álló adatok tekintetében – adatszolgáltatással kötelesek támogatni, és az AKI által kért adatokat
rendelkezésre bocsájtani. 11. § (1) Mezőgazdasági árvízkár felmerülését követő 25 napon belül a mezőgazdasági igazgatási szerv a (4) bekezdés szerinti
szakvéleménye alapján adatot szolgáltat a miniszter részére a károsodott termelők számának becsült nagyságáról,
a hozamcsökkenés várt mértékéről és a mezőgazdasági árvízhelyzet területi megoszlásáról. A miniszter ezen adatok
alapján nyújt tájékoztatást a Bizottság részére. (2) E rendelet alapján az Európai Bizottság 2006/C 319/01 számú, az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami
támogatásokról szóló 2007–2013 időszakra vonatkozó közösségi iránymutatások (a továbbiakban: agrár- és erdészeti
iránymutatás) 122. pontjában meghatározott rendkívüli esemény – így különösen a természeti jelenségekből eredő
tűz – által okozott károkra csak a Bizottság jóváhagyását követően nyújtható támogatás.
(3) A (2) bekezdésben foglalt esetben kárenyhítő juttatásra a mezőgazdasági kockázatkezelési pénzeszköz Mkk. tv. 7. §
(1) bekezdés a)–c) pontja szerinti összegei nem használhatók fel.
(4) A miniszter az Mkk. tv. 12. § (5)–(6) bekezdése szerinti közleményt vagy közleményeket a mezőgazdasági igazgatási
szerv szakvéleményének kézhezvételét követően adja ki. (5) A (4) bekezdésben hivatkozott szakvélemények elkészítéséhez a mezőgazdasági igazgatási szerv az OMSZ-től,
az OVF-től, a NeKI-től, a FÖMI-től, és az agrárkár-megállapító szervtől a szükséges adatokat hivatalból bekéri.
A szakvéleményt az érintett területek településsoros bontásával, az aszály vagy az árvíz mértékének részletes
bemutatásával kell elkészíteni. 9. Ellenőrzés, jogkövetkezmények 12. § (1) A kárenyhítési hozzájárulás megfizetésével kapcsolatos rendelkezéseknek a mezőgazdasági termelő által történő
megsértése, illetve a mezőgazdasági termelő részéről valótlan adatok szolgáltatása a kárenyhítő juttatásra való
jogosultság visszavonását eredményezi. A jogosulatlanul igénybe vett kárenyhítő juttatás tényét az
agrárkár-megállapító szerv által készített jegyzőkönyv alapján vagy saját jogkörénél fogva az agrárkár-enyhítési szerv
állapítja meg, és határozatban felszólítja a mezőgazdasági termelőt a jogosulatlanul igénybe vett kárenyhítő juttatás
visszafizetésére. (2) A kárenyhítő juttatásra való jogosultság visszavonása, a jogosulatlanul igénybe vett kárenyhítő juttatás
visszafizetésére vonatkozó kötelezettség teljesítése nem mentesíti a mezőgazdasági termelőt a kárenyhítési
hozzájárulás megfizetésének kötelezettsége alól. 10. Záró rendelkezések 13. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
14. § Az agrárkár-enyhítési eljárásról szóló 32/2009. (III. 31.) FVM rendelet rendelkezéseit a 2011 májusában fagykárt
szenvedett mezőgazdasági termelők hitelhez jutási lehetőségéről szóló 133/2011. (XII. 22.) VM rendelet szerinti
eljárásokban alkalmazni kell. 11. Az Európai Unió jogának való megfelelés
15. § Ez a rendelet a) az agrár- és erdészeti iránymutatás V.B.2. és V.B.3. alfejezetei, valamint
b) a Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak
nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról szóló,
2006. december 15-i 1857/2006/EK bizottsági rendelet 11. cikke
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket tartalmaz. 12. Módosító rendelkezések 16. § A 2011 májusában fagykárt szenvedett mezőgazdasági termelők hitelhez jutási lehetőségéről szóló 133/2011.
(XII. 22.) VM rendelet 7. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Az MVH az (1) bekezdés szerinti kérelemről, annak beérkezését követő harminc napon belül döntést hoz. A forrás
rendelkezésre állása esetén az MVH a döntést követően tizenöt napon belül, ellenkező esetben a forrás rendelkezésre
állását követő harminc napon belül folyósítja a hitelösszeghez kapcsolódó 4. § (2) bekezdés szerinti támogatást
a pénzügyi intézmény részére. Amennyiben az MVH – a forrás rendelkezésre állásának hiánya okán – a döntést követő
15 napon belül nem folyósítja a hitelösszeghez kapcsolódó 4. § (2) bekezdés szerinti támogatást, úgy a miniszternek
ezen összeg erejéig lejárt tartozása keletkezik a pénzügyi intézménnyel szemben.”
17. § (1) A mezőgazdasági biztosítás díjához nyújtott támogatás igénybevételi feltételeiről szóló 143/2011. (XII. 23.) VM
rendelet [a továbbiakban: 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet] 3. § (1) bekezdés a) pont af) alpontja helyébe a következő
rendelkezés lép: [Mezőgazdasági biztosítás díjához támogatás csak olyan mezőgazdasági biztosítási szerződéshez vehető igénybe
a) amely tartalmazza] „af) az adó nélkül számított biztosítási díjat, és – amennyiben a szerződés ezt tartalmazza – a kármentességi
kedvezménnyel csökkentett, adó nélkül számított biztosítási díjat,” (2) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 3. § (1) bekezdés a) pont ai) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[Mezőgazdasági biztosítás díjához támogatás csak olyan mezőgazdasági biztosítási szerződéshez vehető igénybe
a) amely tartalmazza] „ai) az eljárási törvény szerinti regisztrációval rendelkező biztosító arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy „A”, „B” és
„C” típusú biztosítási konstrukció szerinti bontásban tárgyév november 15-éig ügyfélkapun keresztül, elektronikus
úton a biztosítási szerződés alapján elkészített kötvény sorszámát is tartalmazó, az af) pont szerinti biztosítási díj
megfizetéséről szóló igazolást állít ki, az MVH honlapján vagy a kormányzati portálon keresztül elérhető, az MVH
honlapján található elektronikus űrlapkitöltő szolgáltatás segítségével hozzáférhető felületen,”
(3) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 3. § (1) bekezdés i) pont ib) alpontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[Mezőgazdasági biztosítás díjához támogatás csak olyan mezőgazdasági biztosítási szerződéshez vehető igénybe
i) amely szerint a biztosító csak abban az esetben fizet kártérítést, ha a biztosítási eseményt kiváltó időjárási jelenség
bekövetkeztét] „ib) elemi káresemény okozta mezőgazdasági árvízkár, homokverés kár és mezőgazdasági káresemény
vonatkozásában pedig az Országos Meteorológiai Szolgálat a rendelkezésére álló adatok alapján, az Mkk tv. 14. §
(4) bekezdése szerint, vagy külön eljárásban igazolja, indokolt esetben az Országos Vízügyi Főigazgatóság, a Nemzeti
Környezetügyi Intézet, valamint a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal bevonásával;”
(4) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 3. § (7) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(7) Amennyiben a mezőgazdasági termelő nem rendelkezik az (1) bekezdés a) pont aj) alpontjában meghatározott
adatokkal, úgy a megelőző három évben vagy a megelőző ötéves időszak legmagasabb és legalacsonyabb értékeinek
kizárásával képzett hároméves, a biztosítási szerződéssel lefedett terület szerint illetékes megyei kormányhivatal
földművelésügyi igazgatóságánál elérhető, az adott növénykultúrára és az adott évekre vonatkozó megyei vagy
országos átlagtermés-adatokat kell figyelembe venni.” (5) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 4. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Az „A” típusú mezőgazdasági biztosítás keretében a biztosított növényi kultúra vonatkozásában értelmezhető
alábbi kárnemek mindegyikére együttesen kötendő mezőgazdasági biztosítás: a) jégesőkár,
b) aszálykár, c) elemi kár okozta mezőgazdasági árvízkár,
d) téli fagykár, e) tavaszi fagykár, f) felhőszakadás kár,
g) viharkár, h) tűzkár.” (6) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 7. § (2)–(5) bekezdése helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„(2) A 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési
rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott
közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról,
valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban
meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok
megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet 18. cikkében foglaltakra figyelemmel
a mezőgazdasági termelőnek a megkötött mezőgazdasági biztosítási szerződés másolatát legkésőbb a tárgyév július
30-áig kell benyújtania az MVH részére. Ezen határidő jogvesztő, amelyet követően módosításra nincs lehetőség.
(3) Amennyiben a 3. § szerinti mezőgazdasági biztosítási szerződésben a szerződő fél nem a mezőgazdasági termelő,
úgy a mezőgazdasági biztosítási szerződés után e rendelet szerinti támogatás csak abban az esetben vehető igénybe,
ha a biztosított mezőgazdasági termelő a) az MVH által közleményben rendszeresített nyomtatványon meghatalmazza a szerződő felet az általa kiválasztott
biztosítási konstrukció megkötésére, b) a meghatalmazást a mezőgazdasági biztosítási szerződéshez egyidejűleg csatolva tárgyév július 30-áig megküldi
az MVH részére, és c) a biztosítási díjat a szerződő félnek megfizeti, és a szerződő fél a 3. § (1) bekezdés a) pont af) alpontja szerinti
biztosítási díj megfizetését tárgyév november 15-éig ügyfélkapun keresztül, elektronikus úton az MVH honlapján vagy
a kormányzati portálon keresztül elérhető, az MVH honlapján található elektronikus űrlapkitöltő szolgáltatás
segítségével hozzáférhető felületen díjfizetésről szóló igazolás kiállításával igazolja.
(4) A szerződő fél a (3) bekezdés szerinti meghatalmazásban rögzített nyilatkozatában kötelezettséget vállalhat arra,
hogy a biztosítási szerződés egy másolati példányát a meghatalmazás egyidejű csatolásával tárgyév július 30-áig
megküldi az MVH részére. (5) A mezőgazdasági biztosítás 3. § (1) bekezdés a) pont af) alpontja szerinti díjához nyújtott támogatás iránti kérelmet
az (1)–(4) bekezdésben meghatározott dokumentumok alapján – figyelemmel az Mkk tv. 16. § (4) bekezdésére –
az MVH bírálja el.” (7) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 10. §-a a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A Magyar Biztosítók Szövetsége a mezőgazdasági termelést érintő időjárási és más természeti kockázatok
kezeléséről szóló 2011. évi CLXVIII. törvény 16. § (2) bekezdésében meghatározott eljárás során a miniszter és
a biztosítók közötti egyeztetés elősegítése érdekében koordinációs feladatokat lát el.”
(8) A 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 11. § (1) bekezdés b)–c) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
[A biztosító az Mkk tv. 17. §-a szerinti adatszolgáltatási kötelezettségét teljesítve az egyes, mezőgazdasági biztosítási
díjtámogatást igénybe vevő mezőgazdasági termelőkről elektronikus úton – az MVH-val kötött együttműködési
megállapodásban foglaltak szerint – az alábbi adatokat szolgáltatja az MVH részére:]
„b) a biztosított növények neve, területe, hozama, c) a b) pont szerinti növényekhez tartozó éves adó- és járulékmentes díjelőírás.”
18. § (1) Hatályát veszti az agrárkár-enyhítési eljárásról szóló 32/2009. (III. 31.) FVM rendelet.
(2) Hatályát veszti a 143/2011. (XII. 23.) VM rendelet 3. § (1) bekezdés d) pontja.
19. § (1) E rendelet hatálybalépését követő napon hatályát veszti a 16–18. §.
(2) Ez a § az (1) bekezdésben meghatározott időpontot követő napon hatályát veszti.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
vidékfejlesztési miniszter