text:
27/2015. (V. 27.) EMMI rendelete a közlevéltárak és a nyilvános magánlevéltárak tevékenységével összefüggő szakmai követelményekről.
A köziratokról, a  közlevéltárakról és a  magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény 36.  §-ában foglalt
felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 48.  § 9.  pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A rendelet hatálya
1. § (1) E  rendelet hatálya – a  (2) és (3)  bekezdésben meghatározott kivétellel – a  közlevéltárakra és a  nyilvános
magánlevéltárakra (a továbbiakban együtt: levéltár), továbbá a levéltárak fenntartóira és használóira terjed ki.
(2) Az Állambiztonsági Szolgálatok Történeti Levéltárára a 4. §, a 10. §, a 11. §, a 20. § (2) bekezdés, a 21. § (2) bekezdés,
a 38. § és a 41–56. § hatálya nem terjed ki.
(3) A nyilvános magánlevéltárakra a 6–11. §, a 20. §, a 27. § (2) és (3) bekezdése, valamint a 44–56. § hatálya nem terjed
ki.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában
 1. alapszintű rendezettség: alapszinten rendezett az  az iratanyag, amelyben az  egyes fondok vagy – állagokra
tagolódó fondok esetében – az  egyes állagok egymástól el vannak különítve, de egy-egy fondon vagy
állagon belül az iratok nincsenek rendezve;
2. állag: felsőszintű levéltári egység, a  fond önálló része, amely lehet regisztratúra jellegű vagy gyűjtemény
jellegű;
3. darabszintű rendezettség: darabszinten rendezett az  az iratanyag, amelyen belül a  legkisebb levéltári
egységek az ügyiratdarabok, illetve az egyes iratok;
4. elektronikus levéltári rendszer: a  levéltár működését támogató olyan informatikai alkalmazások és központi
infrastruktúra összessége, amely elektronikus módon biztosít levéltári feladatellátást;
5. fond: a valamely szerv, illetve személy irattári anyagába való tartozás, a keletkezés szerinti rendeltetési hely
(proveniencia), vagy a korbeli, személyi, tárgyi, területi, formai vonatkozás (pertinencia) azonossága alapján
összetartozó maradandó értékű iratok együttese;
6. fondképző: az  a  szerv, amelynek működése, illetve az  a  személy, akinek tevékenysége során a  regisztratúra
jellegű fond létrejött;
7. fondkialakító: a gyűjtemény jellegű fond összeállítója;
 8. gyűjtemény jellegű fond: a  különböző regisztratúra jellegű fondokból származó, a  korbeli személyi, tárgyi,
területi, formai vonatkozás azonossága szerint válogatott iratok együttese;
 9. középszintű rendezettség: középszinten rendezett az az iratanyag, amelyben a fondon vagy állagon belül egy
raktári egységet meg nem haladó terjedelmű levéltári egységeket alakítottak ki;
10. levéltári egység: a levéltári anyagnak olyan logikai egysége, amelyre önálló nyilvántartás, leírás vonatkozik;
11. levéltári jelzet: a  levéltári egység egyedi azonosítására alkalmas kód, amely számok, betűk, írásjelek és
szóközök rendszeréből áll, és amely egy levéltári egység esetén a  legmagasabb levéltári szintből kiindulva
– a  levéltári vertikális tagolódásnak megfelelően – tartalmazza mindazon levéltári egységek jelzeteit,
amelyekbe az adott levéltári egység beletartozik;
12. levéltári segédlet: a  levéltári anyagra vonatkozó adatokat, ismereteket rögzítő, annak nyilvántartását és
használatát támogató dokumentum vagy adatbázis;
13. levéltári törzsszám: a fondok és állagok levéltári jelzetének egyedi jelölése;
14. őrjegy: a helyéről kiemelt levéltári anyag helyére kerülő utalólap, amelyen feltüntetik a kiemelt anyag levéltári
jelzetét, valamint a  kutatói kérés számát vagy annak az  ügyiratnak az  iktatószámát, amelyhez a  kiemelt
anyagot csatolták;
15. raktári egység: a levéltári anyagnak a raktári rendszerezés, rendezés vagy tagolás során kialakított része;
16. raktári jelzet: a  raktári rendezés során kialakított raktári egységnek szavakkal vagy jelekkel kifejezett címe
vagy neve, amely a raktári egységek rendszerbeli helyét meghatározza, amelyet a raktári egységeken fel kell
tüntetni, és amely a raktári egységekre történő hivatkozást szolgálja;
17. regisztratúra jellegű fond: szerv vagy személy irattári anyagának – az ott keletkezett vagy a hozzá érkezett és
rendeltetésszerűen ott maradó iratok összességének – maradandó értékű része;
18. rendezetlen iratanyag: olyan iratanyag, amelyben a fondok vagy a fondon belül az állagok szétválasztása nem
történt meg;
19. szervnyilvántartás egyedi azonosítója: a  közlevéltár által a  szervnyilvántartásban rögzített, az  iratot
keletkeztető szerv egyedi azonosítására szolgáló számsor és a közlevéltár egyedi azonosítója.
3. A levéltárak nyilvántartása 3. § (1) A  köziratokról, a  közlevéltárakról és a  magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény
(a  továbbiakban: Ltv.) alapján a  Magyar Nemzeti Levéltár (a  továbbiakban: MNL) által a  közlevéltárakról és
a magánlevéltárakról vezetett nyilvántartás – levéltár-típusonkénti bontásban – tartalmazza:
a) a  levéltár – több telephelyen működő levéltár esetében a  kutatóteremmel rendelkező telephelyeket is
ideértve – nevét, címét, postacímét, telefonszámát, faxszámát, e-mail címét és honlapjának webcímét;
b) a levéltár kutatóteremmel nem rendelkező telephelyeinek címét és funkcióját;
c) a  közlevéltár létrehozásáról rendelkező jogszabály megjelölését vagy az  alapító okirat számát, illetve
a nyilvános magánlevéltárként történt bejegyzés alapjául szolgáló jogszabály megjelölését vagy a nyilvános
magánlevéltárként történő bejegyzés engedélyezéséről szóló, a kultúráért felelős miniszter (a továbbiakban:
miniszter) által hozott határozat számát;
d) a levéltár vezetőjének nevét;
e) a kutatóterem nyitvatartási idejét; valamint
f ) nyilvános magánlevéltár esetében a  levéltári anyag használatának, kutathatóságának szabályaira történő
hivatkozást.
 (2) Az (1) bekezdésben meghatározott adatok változásáról a levéltár nyolc napon belül köteles értesíteni az MNL-t.
 (3) Az (1) bekezdésben meghatározott adatok nyilvánosak, azokat az MNL a honlapján közzéteszi.
4. A szakmai tevékenységgel összefüggő tervezési és beszámolási feladatok
4. § (1) A  közlevéltár éves munkáját a  II–VI. fejezetekben megállapított követelmények, a  tevékenységéhez kapcsolódó
fejlesztési programok, az országos és a helyi igények, továbbá a Levéltári Kollégiumról és a levéltári szakfelügyeletről
szóló miniszteri rendelet szerinti szakfelügyelői jelentésben foglaltak figyelembevételével tervezi meg, és éves
munkájáról beszámolót készít.
(2) A  közlevéltár az  éves munkatervét és az  éves munkáról készített beszámolóját a  szervezeti és működési
szabályzatában meghatározott módon terjeszti fel jóváhagyásra a fenntartóhoz, és a jóváhagyott dokumentumokat
tájékoztatásul egy példányban megküldi a  Levéltári Kollégiumról és a  levéltári szakfelügyeletről szóló miniszteri
rendelet szerinti vezető szakfelügyelőnek (a továbbiakban: vezető szakfelügyelő).
(3) A  szakmai tevékenység megszervezése érdekében az  általános közlevéltár fondjai és állagai rendezettségét
a 27. §-ban meghatározott rendezettségi szinteknek megfelelően köteles nyilvántartani.
(4) A  nyilvános magánlevéltár az  éves munkatervét és az  éves munkájáról szóló beszámolóját a  fenntartó által
meghatározott szempontok szerint készíti el, és küldi meg a fenntartónak.
5. Módszertani ajánlások és szakmai útmutatók készítése és közzététele
5. § (1) A  levéltári tevékenység személyi és technikai feltételeinek biztosítása, valamint a  levéltári anyag szakszerű és
biztonságos megőrzéséhez szükséges raktárak kialakítása, a  levéltár feladatainak megtervezése és végrehajtása
céljából meghatározott követelmények egységes érvényesítése érdekében az  MNL – a  Levéltári Kollégiumról és
a  levéltári szakfelügyeletről szóló miniszteri rendelet szerinti Levéltári Kollégiummal (a  továbbiakban: Levéltári
Kollégium) együttműködve – módszertani ajánlásokat és szakmai útmutatókat (a  továbbiakban együtt: ajánlás)
dolgoz ki.
(2) Az MNL az ajánlás tervezetére vonatkozóan megkéri a Levéltári Kollégium egyetértését, majd az ajánlás tervezetét
– a  Levéltári Kollégium egyetértéséről szóló dokumentummal együtt – jóváhagyásra megküldi a  miniszternek.
Az MNL a jóváhagyott ajánlást a levéltáraknak eljuttatja és honlapján közzéteszi.
II. FEJEZET
AZ IRATKEZELÉS KÖZLEVÉLTÁRI FELÜGYELETE 6. A közlevéltár szervnyilvántartása
6. § (1) A közlevéltár a  (4) és (5) bekezdésben meghatározott szervekről (ezen alcím tekintetében a  továbbiakban együtt:
szerv) és ezek iratkezeléséről a  (6) és (7)  bekezdésben meghatározott adattartalommal naprakész nyilvántartást
(a továbbiakban: szervnyilvántartás) vezet.
(2) A közlevéltár a szervnyilvántartás alapjául szolgáló, a  (6)–(8) bekezdésben felsorolt dokumentumokat szervenként
elkülönítve, szervdossziéban helyezi el.
(3) A  szervnyilvántartás adatállományát a  közlevéltár – kivéve azt, amelynek illetékessége kizárólag saját
fenntartójára terjed ki – az  MNL által meghatározott adatszerkezetben és formátumban évente, az  előző év
december 31-i állapotnak megfelelően február 28-áig az MNL részére átadja. Az MNL a közlevéltárak által átadott
szervnyilvántartási adatállományt maradandó értékű iratként kezeli, és gondoskodik annak megőrzéséről.
(4) A szervnyilvántartás a közlevéltár illetékességi körébe tartozó iratokat keletkeztető közfeladatot ellátó szervekre és
a nemzeti vagyonról szóló 2011. évi CXCVI. törvény 2. melléklet I. pontjában meghatározott gazdasági társaságokra
terjed ki.
(5) A szervnyilvántartás kiterjed arra a nem közfeladatot ellátó szervre, amellyel a közlevéltár az Ltv. 32. § (1) bekezdése
alapján – irattári anyagának maradandó értékére tekintettel – kapcsolatba lépett, és amely a szervnyilvántartásba
való felvételéhez hozzájárult.
(6) A szervnyilvántartás tartalmazza:
a) a szerv közlevéltár által meghatározott egyedi azonosítóját;
b) a szerv nevét, címét és postacímét, telefonszámát, faxszámát, e-mail címét;
c) a szerv iratkezeléséért közvetlenül felelős személy nevét, munkakörét, beosztását;
d) a szerv létrehozásának időpontját;
e) a  szerv jogelődjének megnevezését, működésének időtartamát, a  közlevéltárban őrzött iratainak levéltári
törzsszámát, több jogelőd esetén jogelődök szerinti bontásban;
f ) a szerv közlevéltárban őrzött iratainak levéltári törzsszámát;
g) a  szerv levéltári átadásra érett, maradandó értékű irattári anyagának évkörét, mennyiségét, és ha
a közlevéltárba adás előtt az irattári anyag további selejtezése indokolt, ennek jelzését;
h) a  szerv irattárában őrzött, jogelőd szerv működése során keletkezett maradandó értékű irattári anyag
évkörére, mennyiségére vonatkozó adatokat, és annak megjelölését, hogy az iratok közlevéltárba adása előtt
szükséges-e selejtezést végezni, több szerv esetében szervenkénti bontásban;
i) a  g) és h)  pontban meghatározott irattári anyaghoz tartozó maradandó értékű térkép- és tervtári anyagot,
kép- és hangfelvételt;
j) a szervnél alkalmazott egyedi vagy egységes iratkezelési szabályzat (a továbbiakban: iratkezelési szabályzat)
azonosító számát és keltét;
k) az  iratkezelési szabályzat végrehajtásának ellenőrzéséről felvett jegyzőkönyv levéltári nyilvántartási számát,
az ellenőrzés időpontját, valamint az ellenőrzést végző levéltáros nevét;
l) a  szervnél végrehajtott selejtezések időpontját, a  selejtezési jegyzőkönyvek levéltári nyilvántartási számát,
az eljáró levéltáros nevét;
m) az irattári elhelyezésre vonatkozó adatokat (az irattár címét, befogadóképességét, állapotát); valamint
n) egyéb, a szerv működésével, szervezetével és maradandó értékű irattári anyagának védelmével összefüggő
információkat.
 (7) A szervnyilvántartás az elektronikus iratokra vonatkozóan tartalmazza
a) az informatikai alkalmazás megnevezését;
b) a létrehozott fájlok formátumát;
c) a fájlok számát és azok együttes méretét;
d) az adatbázis méretét; továbbá
e) ha a  közlevéltár a  szervvel az  elektronikus iratokra vonatkozó érvényes átadás-átvételi megállapodással
rendelkezik, annak egyedi azonosítóját.
 (8) A  közlevéltár a  szervdossziéban tárolja a  szerv iratkezelési szabályzatát – ideértve a  hatályon kívül helyezett
szabályzatokat is –, a  szerv működésére és szervezetére vonatkozó dokumentumokat, valamint a  szerv
iratkezelésének közlevéltári felügyeletével kapcsolatban keletkezett iratokat vagy ez utóbbiak másolatát.
(9) A  szervdossziéba tartozó dokumentumok elektronikus levéltári rendszerben akkor tárolhatók, ha a  rendszer
biztosítja
a) a szervdossziék elektronikus állományához jogosultság alapján történő hozzáférést,
b) a felhasználók valamennyi tevékenységének naplózását,
c) a szervdossziék teljes információtartalmának biztonsági mentését és visszaállíthatóságát.
(10) A privatizált szervezet privatizálás előtt keletkezett maradandó értékű irattári anyagát a közlevéltár a  (6) bekezdés
e)–n) pontjában foglaltak, az irattári anyagot őrző szervet pedig a (6) bekezdés b)–d) pontja szerint tartja nyilván.
7. A közlevéltár részvétele az iratkezelés szabályozásában 7. § (1) A  közlevéltár a  szerv iratkezelési szabályzatának elkészítése, illetve módosításának előkészítése során – a  szerv
kérésére – konzultációs lehetőséget biztosít.
(2) A közlevéltár az Ltv. 10. § (7) bekezdésében meghatározott egyetértési jogkörének gyakorlása során az iratkezelési
szabályzat esetében vizsgálja, hogy
a) az irattári terv irattári tételenként tartalmazza-e, hogy a tétel selejtezhető-e, továbbá azt, hogy
aa) a selejtezhető tételek iratait hány év eltelte után kell selejtezni,
ab) a nem selejtezhető tételek iratait hány év eltelte után kell levéltárba adni;
b) az  iratok nyilvántartása tartalmazza-e az  azonosításukhoz szükséges adatokat, valamint azt, hogy
a  nyilvántartáshoz kapcsolódó segédletek által az  iratok útja mind az  ügyintézésben, mind az  irattárban
ellenőrizhető-e;
c) az irattár kialakítására, felszerelésére és üzemeltetésére vonatkozó előírások biztosítják-e a maradandó értékű
irattári anyag épségben és használható állapotban történő megőrzését; valamint
d) az  irattári anyag selejtezésére és a maradandó értékű irattári anyag közlevéltárba adására vonatkozó eljárás
megfelelően szabályozott-e.
8. Az iratkezelés közlevéltári ellenőrzése 8. § (1) A  nem selejtezhető irattári anyag fennmaradásának biztosítása érdekében a  közlevéltár a  szerv iratainak
védelmét és iratkezelésének rendjét a  szerv iratkezelési szabályzata alapján, a  (2)  bekezdésben meghatározott
rendszerességgel ellenőrzi.
(2) A közlevéltár az éves ellenőrzési tervét úgy állítja össze, hogy
a) a központi államigazgatási szerv, bírósági, ügyészségi és rendvédelmi szervek, továbbá a megyei (fővárosi) és
a városi önkormányzat hivatala iratkezelésének ellenőrzésére háromévenként,
b) az a) pontban nem említett – működése során maradandó értékű iratokat létrehozó – szerv iratkezelésének
ellenőrzésére ötévenként
kerül sor. (3) A közlevéltári ellenőrzés kiterjed
a) a  6.  § (6) és (7)  bekezdésében meghatározott adatok, illetve az  azokban bekövetkezett változások
nyilvántartásba vételére,
b) az  iratok irattári terv szerinti csoportosításának, irattári tételbe sorolásának szúrópróbaszerű vizsgálatára,
valamint
c) az iratok nyilvántartásával, a nyilvántartáshoz kapcsolódó segédletek készítésével, az irattári anyag szakszerű
kezelésével, biztonságos őrzésével és használatával kapcsolatos előírások végrehajtásának áttekintésére,
a  végrehajtáshoz szükséges személyi, tárgyi és technikai feltételek számbavételére, és mindezek alapján
a maradandó értékű irattári anyag épségben és használható állapotban történő fennmaradását veszélyeztető
hibák és hiányosságok feltárására.
(4) Az  ellenőrzés során észlelt hibákat és hiányosságokat a  közlevéltár jegyzőkönyvbe foglalja, megszüntetésükre
vonatkozóan határidőt állapít meg.
(5) Az ellenőrzést a (2) bekezdés a) pontja szerinti esetben főlevéltáros vagy levéltáros, a (2) bekezdés b) pontja szerinti
esetben főlevéltáros, levéltáros vagy segédlevéltáros végzi.
9. Az iratselejtezés közlevéltári ellenőrzése 9. § (1) A  közlevéltár a  8.  § szerinti ellenőrzés tapasztalatainak figyelembevételével ellenőrzi az  illetékességi körébe
tartozó iratokat keletkeztető szerv iratainak selejtezését, és a  maradandó értéket nem képviselő, selejtezésre
kiválogatott iratok megsemmisítését a hozzá két példányban megküldött selejtezési jegyzőkönyvek záradékolásával
engedélyezi.
(2) A közlevéltár az irattári anyag selejtezésének ellenőrzése során
a) a szerv irattári tervének figyelembevételével megvizsgálja, hogy a selejtezésre javasolt irattári tételek között
szerepel-e olyan tétel, amely maradandó értékű iratokat tartalmaz;
b) ha a szervnél végzett ellenőrzései során az  irattári terv használatával kapcsolatban hibákat, hiányosságokat
tárt fel, vagy a  selejtezési jegyzőkönyv alapján kétsége merül fel a  selejtezés szabályszerűségét illetően,
a helyszínen végzett vizsgálat alapján győződik meg arról, hogy a selejtezésre javasolt iratok között valóban
nincs maradandó értékű irat; és
c) a szerv által selejtezésre kijelölt iratok közül a tartalmuk alapján maradandó értékűnek ítélt ügyiratokat vagy
tételeket visszatarthat abból a célból, hogy azt levéltári megőrzésre átvegye.
(3) Az ellenőrzést követően a közlevéltár a  jegyzőkönyv mindkét példányát a  (4) bekezdés szerint záradékolja, és egy
példányát a szerv részére visszaküldi.
(4) Ha a közlevéltár
a) a  selejtezést szabályszerűnek találta, a  záradék szövege a  következő: „A jegyzőkönyv szerint selejtezésre
javasolt iratok nem minősülnek maradandó értékűnek, levéltári szempontból megsemmisíthetők.”;
b) a selejtezés ellenőrzése során a selejtezésben hibákat talál és megállapítja, hogy
ba) az  észlelt hiányosságok egyes iratcsoportok (irattári tételek) egyszerű visszatartásával
kiküszöbölhetők, vagy a  levéltár egyes ügyiratokat, illetve tételeket maradandó értékűnek ítél, a a
jegyzőkönyvben -gal jelöli meg azokat a  tételeket, amelyek visszatartását szükségesnek tartja, és
a  jegyzőkönyvet a következő záradékkal látja el: „A jegyzőkönyv szerint selejtezésre javasolt iratok
a  -gal jelölt tételek kivételével nem minősülnek maradandó értékűnek, levéltári szempontból
megsemmisíthetők.”;
bb) az  észlelt hiányosságok miatt az  iratanyag egy részében a  selejtezési eljárást meg kell ismételni,
akkor a  jegyzőkönyvben -gal jelöli meg azokat a  tételeket, amelyek visszatartását szükségesnek
tartja, s a  jegyzőkönyvet a  következő záradékkal látja el: „A jegyzőkönyv szerint selejtezésre
javasolt iratok a  -gal jelölt tételek kivételével nem minősülnek maradandó értékűnek, levéltári
szempontból megsemmisíthetők. A -gal jelölt tételeket újból selejtezés alá kell vonni a  ... számú
iratkezelési szabályzat mellékletét képező irattári terv alkalmazásával.”.
(5) Ha a közlevéltár a selejtezés ellenőrzése során a  (4) bekezdés b) pont ba) vagy bb) alpontjaiban meghatározottak
szerint nem kiküszöbölhető hiányosságokat tapasztal, a selejtezési jegyzőkönyvet nem záradékolja, és a selejtezési
jegyzőkönyv kézhezvételétől számított 15 napon belül a  szerv vezetőjét legalább 15 napos határidő tűzésével
hiánypótlásra vagy a selejtezési eljárás megismétlésére szólítja fel. A szervnek küldött levélben pontosan meg kell
határozni a selejtezésben észlelt hiányosságokat. A közlevéltár a hiányosságok kiküszöbölésére javaslatot tehet.
10. § (1) A  közlevéltár az  illetékességi körébe tartozó, a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról szóló törvény vagy
a  cégnyilvánosságról, a  bírósági cégeljárásról és a  végelszámolásról szóló törvény alapján a  felszámolási
vagy végelszámolási eljárás alá vont gazdálkodó szervezet irattári anyagának selejtezését a  felszámoló vagy
a végelszámoló által megküldött selejtezési jegyzőkönyv alapján, és szükség szerint a helyszínen végzett vizsgálattal
ellenőrzi, ezt követően a  selejtezési jegyzőkönyvet záradékolja. Ha a  közlevéltár a  selejtezés ellenőrzése során
hiányosságokat tapasztal, a 9. § (4) és (5) bekezdésében meghatározott módon jár el.
(2) A  közlevéltár az  (1)  bekezdésben meghatározott szervek irattári anyagának selejtezését követően visszamaradt
maradandó értékű iratokat levéltári megőrzésre alkalmas állapotban – a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról
szóló törvény rendelkezései szerint – állandó megőrzésre átveszi.
11. § (1) A  közlevéltár írásban meghatározza, és a  privatizált szervezetnek megküldi a  privatizált szervezet privatizálás
előtt keletkezett irattári anyagában végezhető selejtezés szempontjait. A közlevéltár a selejtezési eljárásról készült
jegyzőkönyvet – a 9. §-ban foglaltak figyelembevételével – levéltári szempontból elbírálja.
(2) A  közlevéltár az  (1)  bekezdésben meghatározott selejtezési eljárás befejezését követően felszólítja a  privatizált
szervezetet, hogy nyilatkozzon arról, a nem selejtezhetőnek minősített iratokat meg kívánja-e őrizni.
(3) Ha a privatizált szervezet
a) a  közlevéltár által nem selejtezhetőnek minősített iratokra nem tart igényt, azokat a  közlevéltár a  12.  §
(1) bekezdésében meghatározott módon állandó megőrzésre átveszi;
b) a  nem selejtezhetőnek minősített iratokra igényt tart, a  közlevéltár kezdeményezi az  iratok védetté
nyilvánítását. III. FEJEZET
A LEVÉLTÁRI ÁLLOMÁNY GYARAPODÁSA 10. A maradandó értékű irattári anyag illetékességből történő átvétele
12. § (1) A közlevéltár az illetékességi körébe tartozó maradandó értékű iratanyagot a szervektől állandó megőrzésre az Ltv.
köziratok levéltárba adására vonatkozó előírásai, valamint a  közfeladatot ellátó szervek iratkezelésének általános
követelményeiről szóló kormányrendeletnek az  ügyiratok levéltárba adására vonatkozó előírásai alapján, az  ott
meghatározott irattári rend szerint a közlevéltár helyiségeiben veszi át.
(2) A közlevéltár a minősített adatokat tartalmazó iratokat darabszintű átadás-átvételi jegyzékkel veszi át.
 (3) Az  átadás-átvételi jegyzéket és annak mellékleteit, valamint a  visszatartott iratokról készített jegyzéket
– a közlevéltárral egyeztetett módon – elektronikus formában is át kell adni.
 (4) A  levéltár az  átvett levéltári anyag megőrzéséért az  átadás-átvételi jegyzékben részletezett levéltári egységig
lemenően felelős. Az  átvett levéltári anyaghoz kapcsolódó ügyviteli segédletek részletességéig lemenő felelősség
a  levéltárat csak akkor terheli, ha az  anyag teljességét az  átadó szervvel közösen az  ügyviteli segédletek
részletességéig lemenően ellenőrizte, és az  esetleges hiányosságokat az  ügyviteli segédletekbe bejegyezte.
A levéltár felelősségvállalásának mértékét az átadás-átvételi jegyzőkönyvben fel kell tüntetni.
(5) A nyilvános magánlevéltár a  fenntartó által meghatározott szervek maradandó értékű irattári anyagát a  fenntartó
által meghatározott módon veszi át.
11. Levéltári anyag illetékességből történő átvétele más levéltártól
13. § (1) Ha a közlevéltár más levéltár illetékességi körébe tartozó fondot vagy annak részét képező irategyüttest őriz, köteles
azt az őrzésre jogosult levéltár részére átadni.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott levéltári anyag tételes jegyzékéről és az  átadás-átvétellel összefüggő egyes
kérdésekről az  érintett levéltárak írásban állapodnak meg, majd a  megállapodást jóváhagyásra megküldik
a miniszternek.
(3) Az átadás-átvételt a jóváhagyott megállapodásban foglaltak szerint kell elvégezni.
 (4) A  (2)  bekezdés szerinti megállapodás létrejöttét akadályozó vitás kérdésben a  levéltári anyag átvételére jogosult
levéltár kérésére a miniszter dönt.
 (5) Az  Ltv. 31.  § (2)  bekezdésében meghatározott iratok esetében az  iratok átadását-átvételét a  miniszter e  tárgyban
hozott határozatában foglaltak szerint kell elvégezni. 12. A levéltár gyűjtőmunkája
14. § A levéltár az őrzésében lévő levéltári anyag forrásértékének gazdagítása céljából
a) a maradandó értékű magániratot
aa) megvásárolhatja,
ab) ajándékként elfogadhatja,
ac) ingyenes letétként megőrizheti,
ad) más, a muzeális intézményekről, a nyilvános könyvtári ellátásról és a közművelődésről szóló törvény
szerinti közgyűjteménytől (a  továbbiakban: közgyűjtemény) átveheti a  gyűjtőköréhez igazodóan,
valamint
b) a  más tulajdonában vagy birtokában őrzött levéltári anyagról tartós levéltári megőrzést lehetővé tevő
technikával másolatot készíttethet, és azt állományába veheti.
15. § (1) A levéltár a 14. § a) pont ab)–ad) alpontjában, valamint b) pontjában foglalt esetekben az irat átadójával szerződést
köt.
(2) A szerződést ajándékozás esetén az ajándékozó által tett írásbeli nyilatkozat helyettesítheti.
 (3) Ajándékozás és ingyenes letét esetén az  irat átadója a szerződésben, vagy az  (2) bekezdés szerinti nyilatkozatban
meghatározott időtartamra korlátozhatja az átadott iratanyag kutatását és további, az átadott iratanyag őrzésével és
felhasználásával kapcsolatos rendelkezéseket tehet.
(4) A levéltár az iratok átvételekor átvételi elismervényt ad az iratok átadójának. Az átvételi elismervényben utalni kell
az iratok átadásának jogcímére is.
16. § (1) A  levéltár a  maradandó értékű magániratot határozott időre szóló írásbeli szerződés alapján letéti megőrzésre
átveheti.
(2) A  közlevéltár – az  Ltv. 13.  § b)  pontjában foglaltak szerint – a  határozott időre szóló szerződés alapján átvett
maradandó értékű magániratot ingyenes letétként őrzi meg. A nyilvános magánlevéltár a  letétért a szerződésben
meghatározott díjat köthet ki.
(3) A letéti szerződésnek tartalmaznia kell:
a) az irat tulajdonosának vagy birtokosának (a továbbiakban együtt: letevő) nevét és lakcímét vagy székhelyét;
b) a letétbe helyezett levéltári anyag fizikai állapotának leírását;
c) az őrzésre, kutatásra, reprodukálásra vonatkozó feltételeket;
d) ha az átvett iratok állapota azt indokolja, az állapotot dokumentáló fotókat.
(4) A  letétként átvett iratokról a  levéltár a  letéti szerződés elválaszthatatlan részét képező mellékletben az  anyag
azonosításához szükséges jegyzéket készít.
(5) A  levéltári anyagban a  letétbe helyezés előtt történt helytelen kezelés miatt keletkezett károk súlyosbodásáért, és
az időmúlás következtében beálló kedvezőtlen változásokért a levéltár nem tartozik felelősséggel.
(6) Konzerválási vagy restaurálási munkákat letétként átvett iratokon a  levéltár csak a  letevővel kötött megállapodás
alapján végezhet, amelyben e munkák költségeinek viseléséről külön rendelkezni kell.
(7) A levéltár az elektronikus formában tárolt vagy informatikai alkalmazás útján őrzött és letétbe átvett iratok esetében
a 19. § (4) bekezdésében előírtak és a letevővel kötött megállapodásban foglaltak szerint jár el.
(8) A  levéltár a  letétbe helyezett iratokat a  letéti szerződés eltérő rendelkezésének hiányában a  levéltári anyagra
vonatkozó általános szabályok szerint őrzi, kezeli, bocsátja kutatásra, és teszi közzé. Ennek során a letétbe helyezett
levéltári anyag rendjét – a  levéltári rendszerezés szabályainak megfelelően – megváltoztathatja, a  letét egészéről
vagy egyes darabjairól saját használatára vagy térítés ellenében a kutatók részére reprodukciókat készíthet.
17. § (1) A  levéltár csak a  köziratnak nem minősülő levéltári anyagot ajánlhatja fel cserére más levéltár, múzeum vagy
könyvtár részére.
(2) Iratcserét a  levéltár abban az esetben kezdeményezhet, ha a csere tárgyát képező levéltári anyagok értéke között
nem áll fenn jelentős különbség, és az anyag megszerzéséhez kiemelten fontos szakmai, tudományos érdek fűződik.
A szerződés megkötését a fenntartó által jóváhagyott írásos javaslat alapján a miniszter engedélyezi.
(3) A  (2)  bekezdés szerinti javaslatnak tartalmaznia kell a  csere tárgyát képező levéltári anyag címét, évkörét,
mennyiségét, levéltári jelzeteit, valamint a  csere indokolását. A  javaslathoz az  iratok azonosítására alkalmas
jegyzéket kell mellékelni.
18. § Ha valamely iratképző szerv vagy személy köziratnak nem minősülő iratait több levéltárban őrzik, ezek egy fondban
történő egyesítése céljából a  levéltár az  érintett iratanyagot – a  levéltárak vagy fenntartóik közötti megállapodás
alapján – ellentételezés nélkül átadhatja másik levéltárnak.
IV. FEJEZET
A LEVÉLTÁRI ANYAG ŐRZÉSE 13. A levéltári anyag tárolásával összefüggő követelmények
19. § (1) A levéltári anyagot az erre a célra kialakított és az állományvédelmi követelményeknek megfelelő levéltári raktárban
(a továbbiakban: raktárhelyiség) kell megőrizni.
(2) A  raktárhelyiségben a  levéltári anyagon kívül, attól elkülönítve a  levéltár szakmai feladatainak ellátásával
kapcsolatos, vagy a levéltári anyagot kiegészítő más gyűjtemény jellegű anyag tárolható.
(3) A  levéltár a  raktárhelyiség állapotának alakulását a  páratartalom és a  hőmérséklet mérésével folyamatosan
figyelemmel kíséri, a  mérési eredményeket – az  állományvédelmi intézkedések megtétele érdekében –
rendszeresen értékeli.
(4) Elektronikus iratokat olyan informatikai alkalmazás támogatásával kell őrizni, amely biztosítja az  iratok
olvashatóságának, értelmezhetőségének, sértetlenségének a hosszú távú megőrzését, ennek érdekében az őrzést
legalább két egymástól elkülönített adatbázisban kell biztosítani.
(5) Az  informatikai alkalmazás üzemeltetése során a  tranzakciókra és a  hozzáférésekre vonatkozóan naplózási
szolgáltatást kell biztosítani.
20. § (1) A  közlevéltárak raktárhelyiségeinek állapotát az  állományvédelmi követelményrendszerben meghatározott
szempontok alapján ötévenként minősíteni kell. A minősítést a szakfelügyelet a közlevéltár közreműködésével végzi.
(2) Ha az  (1)  bekezdésben foglaltak szerint elvégzett minősítés alapján szükségessé válik, a  közlevéltár a  raktározási
kapacitás bővítésére, a  tárolásra alkalmatlannak minősített raktárhelyiségek kiváltására, illetve a  tárolási
körülmények javítására vonatkozóan 6 hónapon belül intézkedési tervet készít, és azt jóváhagyásra megküldi
a fenntartó részére.
21. § (1) Ha a raktárhelyiségben – vagy az átmeneti tárolóhelyen – őrzött levéltári anyag épségét vagy biztonságát veszély
fenyegeti, a veszély megszüntetéséről az észlelés után azonnal gondoskodni kell.
(2) Ha a veszély megszüntetése a levéltár saját eszközeivel nem lehetséges, a levéltár köteles – a szakfelügyelő egyidejű
értesítése mellett – a fenntartót a veszély elhárítása érdekében értesíteni.
14. A raktárhelyiség használati rendje 22. § A raktárhelyiség használati rendjének kialakítása és folyamatos biztosítása érdekében a levéltár belső szabályzatban
szabályozza
a) a belépés és a kilépés feltételeit;
b) a belépési jogosultságot és a belépésre jogosultak felelősségét; valamint
c) a tárolási helyéről kiemelt levéltári anyag nyilvántartását és az őrjegy használatát.
15. Állományvédelem 23. § (1) A  levéltár megelőző állományvédelmi intézkedéseket tesz a  levéltári anyag károsodásának, állapotromlásának
megakadályozására, és 5 évre kidolgozott állományvédelmi terv szerint folyamatosan gondoskodik
a) az Ltv.-ben meghatározott iratok konzerválásáról, restaurálásáról, biztonsági célú másolásáról;
b) az őrzésében lévő kép- és hangfelvételek szükséges felújításáról, digitalizálásáról; továbbá
c) az  elektronikus formában tárolt vagy elektronikus levéltári rendszerben őrzött iratoknak a  19.  §
(4) bekezdésében foglaltak szerinti fennmaradásáról.
 (2) A közlevéltár az Ltv. 13. § f ) pontjában meghatározottak szerint gondoskodik állománya biztonsági célú másolásáról,
ezzel összefüggésben 3 éves mikrofilmezési és digitalizálási tervet készít.
 (3) Az  MNL a  védetté nyilvánított levéltári anyagról biztonsági másolatot készít, és gondoskodik megőrzéséről.
A biztonsági másolattal kapcsolatos további eljárásról a tulajdonos az MNL-lel kötött szerződésben rendelkezhet.
 (4) Az MNL a magyar vonatkozású külföldi levéltári anyag feltárásával, nyilvántartásával és gyűjtésével kapcsolatosan
az Ltv.-ben meghatározott feladatait belső szabályzatában foglaltak szerint végzi.
V. FEJEZET
AZ IRATANYAG LEVÉLTÁRI FELDOLGOZÁSA 16. Az iratanyag levéltári feldolgozásának folyamata
24. § A  levéltár az  őrzésében lévő iratanyagot annak biztonsága és kutathatóvá tétele érdekében feldolgozza.
A feldolgozás során
a) az iratanyagot a 25. §-ban foglaltak alapján tagolja, és a levéltár fondjainak rendszerébe besorolja;
b) az iratanyag rendezettségét felülvizsgálja, az iratanyagot rendezi és levéltári jelzettel látja el;
c) a  rendezéssel – vagy önálló feladatként – az  iratanyagból a  nem maradandó értékű iratokat kiemeli és
selejtezi;
d) a maradandó értékű iratokról a károsító anyagot eltávolítja;
e) az iratanyagot raktári egységekbe osztja, raktárhelyiségében raktári rend szerint elhelyezi, és raktári jelzettel
látja el; valamint
f ) a kialakított levéltári egységeket és levéltári anyagának egészét nyilvántartja, leírja és segédleteket készít.
17. A levéltári anyag rendszerezésének szabályai 25. § (1) A levéltári rendszerezés során minden végleges vagy letéti megőrzésben lévő levéltári anyagot fondba kell sorolni.
 (2) A levéltár az (1) bekezdésben meghatározott tevékenysége során
a) megállapítja az  őrzésébe került regisztratúra jellegű fond fondképzőjét, illetve gyűjtemény jellegű fond
esetében a fondkialakítót, valamint a fondot jellemző egyéb tényezőket,
b) az  a)  pontban meghatározottak alapján az  iratanyagot fondjainak valamelyikébe besorolja, vagy
az iratanyagból új fondot alakít ki, és a fondot címmel látja el.
(3) Ha a  levéltár – a  (4)  bekezdésben foglalt kivétellel – különböző regisztratúra jellegű fondokból – azok egészének
további fenntartása mellett – egyes darabokat a  jobb és biztonságosabb megőrzés vagy a technikailag könnyebb
kezelés érdekében kiemel, és a  darabokat a  velük azonos jellegű darabokból álló gyűjtemény jellegű fondba
beosztja, az irat eredeti és új levéltári jelzetét is tartalmazó konkordancia jegyzéket készít.
(4) A 0,1 iratfolyóméternél kisebb terjedelmű fondokból vagy fondtöredékekből a  fondképzők jellegének azonossága
alapján gyűjtemény jellegű fond alakítható ki.
(5) Az olyan egyedi iratokból, amelyek a levéltár egyetlen fondjába sem sorolhatók be, gyűjtemény jellegű fondot kell
kialakítani.
26. § (1) A regisztratúra jellegű fond a fondképző szervezeti és működési rendje, valamint a fondra jellemző egyéb ismérvek
figyelembevételével tovább tagolható, állagokra és más kisebb levéltári egységekre.
(2) A  gyűjtemény jellegű fond rendszerét és struktúráját a  fondkialakító határozza meg. A  gyűjteményen belüli
állagok és más kisebb levéltári egységek az  azonos fondképzőtől származó levéltári anyagból vagy a  különböző
fondképzőktől származó azonos tárgyú vagy azonos tárolási módot igénylő iratokból alakíthatók ki.
18. A levéltári anyag rendezése 27. § (1) A levéltár a rendezetlen iratanyag levéltári rendezése során – az eredeti irattári rend lehetőség szerinti megtartására,
illetve helyreállítására törekedve – a  levéltári anyagot a  rendezési szintek szakmai ismérveinek megfelelően
kialakított, a  2.  § 1., 3. és 9.  pontja szerinti rendezettség megvalósulása érdekében alap-, közép- és darabszintű
levéltári egységekre tagolja.
(2) A levéltári anyag rendezését írásban rögzített, szakmai vezető által jóváhagyott rendezési terv alapján kell végezni,
amelynek egy példányát a  fonddossziéban kell elhelyezni. A  jóváhagyás rendjét a  levéltár belső szabályzata
határozza meg.
(3) A rendezési terv tartalmazza:
a) a fondképző
aa) rövid történetét,
ab) feladat- és hatáskörét,
ac) szervezeti felépítését,
ad) iratkezelési rendszerét,
b) az iratanyag mennyiségét és állapotát,
c) a rendezés szintjét,
d) a rendezendő törzsegységben kialakítandó struktúra vázlatos leírását, továbbá
e) a vertikális rendezési elv alapján kialakított belső szinteket.
(4) A  rendezés során kialakított levéltári egységek rendszerbeli helyét a  levéltári jelzet fejezi ki, amelynek alapján
biztosítható az iratok azonosítása és visszakereshetősége. A levéltári jelzetet a levéltári egységeken fel kell tüntetni.
(5) A  levéltári egység a  levéltári jelzet mellett azonosítási adatként címmel rendelkezik. Egy adott levéltári egység
címe a hierarchiában fölötte elhelyezkedő levéltári szinteken található nagyobb levéltári egységek címével együtt
azonosíthatóvá teszi az adott levéltári egységet, és kifejezi annak a levéltári hierarchiában elfoglalt helyét.
(6) A  levéltári anyagot a  nyilvántartás megbízhatósága és a  használhatóság elősegítése érdekében legalább
középszinten, a minősített adatot tartalmazó levéltári anyagot darabszinten kell rendezni.
(7) Az  (1)  bekezdésben meghatározott rendezés végrehajtását követően az  iratanyagban, ha ez  indokolt, további
feldolgozó munka keretében továbbrendezést, ellenőrző rendezést, kiegészítő rendezést kell végezni.
(8) A rendezettségi szint az  iratanyag jellegétől függően az egyes törzsegységeken belüli alacsonyabb szintű levéltári
egységekben egymástól eltérhet.
19. A levéltári selejtezés 28. § (1) A  levéltár az  őrzésében lévő levéltári anyag egyes fondjaiból azokat az  iratokat, amelyek nem minősülnek
maradandó értékűnek, selejtezéssel különíti el.
(2) A  (4)  bekezdésben foglaltak kivételével selejtezés előzetesen kidolgozott selejtezési terv alapján végezhető.
A selejtezési tervnek tartalmaznia kell:
a) a fondképző levéltári anyagban visszatükröződő ügyköreit, valamint
b) az ügykörökön belül kialakult egyes sajátos anyagtípusokat, utalva a selejtezhetőségre.
(3) Ha a fondhoz korabeli selejtezési ügykörjegyzék vagy irattári terv kapcsolódik, a selejtezési tervet e dokumentumok
figyelembevételével kell elkészíteni.
(4) Selejtezési tervet nem kell készíteni
a) az  olyan fond esetében, amelynek selejtezéséről jogszabály rendelkezik, vagy a  selejtezés időpontjában is
hatályos irattári terv vagy selejtezési ügykörjegyzék áll rendelkezésre,
b) kizárólag többespéldányok, borítékok, tértivevények, a  szervhez érkezett nyomtatott és sokszorosított
meghívók selejtezésekor,
c) irodaszer-, telefon- és hivatali járműhasználattal kapcsolatos iratok, úti elszámolások selejtezésekor, vagy
d) rögzített információt, adategyüttest nem tartalmazó iratok, dokumentumok selejtezésekor.
(5) A selejtezési eljárás befejezésekor selejtezési jegyzőkönyvet kell felvenni. A jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell
a) a selejtezés alá vont fond vagy állag címét és eredeti mennyiségét,
b) a selejtezés alapjául szolgáló jogszabály, selejtezési ügykörjegyzék vagy a (2) bekezdés szerinti selejtezési terv
megnevezését,
c) a selejtezett tárgyi vagy formai csoportok címeit,
d) a selejtezett anyag mennyiségét,
e) a selejtezés időpontját, és
f ) a selejtezést végző és a selejtezésért felelős levéltáros nevét.
(6) A  levéltár a  selejtezési tervet, valamint a  selejtezésről készített jegyzőkönyvet megküldi a  szakfelügyelőnek, aki
véleményével ellátva elbírálás céljából a vezető szakfelügyelőnek terjeszti fel.
(7) A  vezető szakfelügyelő által jóváhagyott, és a  levéltár részére visszaküldött selejtezési jegyzőkönyv alapján
selejtezett iratok megsemmisítéséről a  levéltár vezetője a  jogszabályban és a  levéltár belső szabályzatában előírt
adatvédelmi és biztonsági követelmények figyelembevételével gondoskodik.
(8) A (2)–(7) bekezdés szerint kell eljárnia a nyilvános magánlevéltárnak, ha a selejtezést köziratnak minősülő levéltári
anyagban végzi.
20. A raktári rend kialakítása 29. § (1) A  levéltári anyagot olyan tárolóeszközökben kell elhelyezni, amelyek lehetővé teszik az  iratanyag jellegének
megfelelő technikai kezelést, és biztosítják a levéltári anyag fizikai és kémiai védelmét.
(2) A  raktári egységeket a  27.  § (1)  bekezdésében foglaltak alapján elvégzett rendezés során létrehozott legkisebb
levéltári egységekből kell kialakítani. A  több raktári egységre terjedő legkisebb levéltári egység lehet egy
iktatószámhoz, (fő)lajstromszámhoz, alapszámhoz, rendszámhoz, csoportszámhoz, irattári tételszámhoz, ügyköri
vagy tárgyi egységhez tartozó irat, amelyek raktári egységeit az  irattári rendszerükből adódó tagolás alapján kell
kialakítani.
(3) A raktári egységeket raktári jelzettel kell ellátni. A raktári jelzetnek tartalmaznia kell:
a) a fond vagy állag levéltári törzsszámát,
b) a fond vagy állag címét, valamint
c) az adott raktári egység fondon vagy állagon belüli helyét.
(4) A  raktári egységek fondon vagy állagon belüli helyét a  fondonként vagy állagonként újrakezdődő sorszám
határozza meg.
21. A levéltári anyag nyilvántartása, leírása és segédletek készítése
30. § (1) A  levéltár a  levéltári anyag megfelelő dokumentálása és megőrzésének biztosítása érdekében nyilvántartásokat
vezet, és használatának elősegítése céljából segédleteket készít.
(2) A levéltári anyagról vezetett nyilvántartások:
a) a törzskönyvi nyilvántartás;
b) a gyarapodási napló;
c) a fogyatéki napló;
d) a letéti napló;
e) a fonddosszié;
f ) a raktári nyilvántartás;
g) a kölcsönzési napló; valamint
h) az átmeneti napló.
(3) A  nyilvános magánlevéltár a  (2)  bekezdés b)–d) és g)–h)  pontjaiban meghatározott nyilvántartásokat összevont
állományváltozási naplóban is vezetheti.
31. § (1) A 32–35. §-ban és a 37–39. §-ban meghatározott nyilvántartások elektronikus formában vezethetők, és a 36. §-ban
meghatározott fonddossziéba tartozó dokumentumok elektronikus formában tárolhatók, ha az  elektronikus
levéltári rendszer biztosítja
a) a felhasználók részére a jogosultság alapú adathozzáférést és tranzakciók végzését;
b) a tranzakciók naplózását; valamint
c) a nyilvántartások, illetve a fonddosszié információtartalmának biztonsági mentését és visszaállíthatóságát.
(2) A  32–35.  §-ban és a  37–39.  §-ban meghatározott, papíralapon vezetett nyilvántartások adatait, illetve az  azokban
eszközölt változásokat nem fakuló tintával vagy más megbízható technikával kell bejegyezni, a  változások
átvezetése során tilos a módosult szövegrész törlése vagy más módon történő olvashatatlanná tétele.
(3) Papíralapon vezetett nyilvántartás esetén a  módosításokra vonatkozó bejegyzést a  levéltárosnak aláírásával kell
ellátnia.
(4) A  levéltári anyag feldolgozása során meghaladottá vált, újjal pótolt nyilvántartás nem semmisíthető meg, azt
a fonddossziéban kell elhelyezni, és érvénytelenítésének tényére egyértelműen utalni kell.
32. § (1) A levéltár az általa őrzött fondokról – ideértve a letéteket is – törzskönyvi nyilvántartást vezet.
 (2) A  törzskönyvi nyilvántartást a  közlevéltár elektronikusan vezeti, és adatállományát az  MNL által meghatározott
adatszerkezetben és formátumban évente, az előző év december 31-i állapotnak megfelelően február 28-áig az MNL
részére átadja. Az  MNL a  közlevéltár által átadott törzskönyvi adatállományt maradandó értékű iratként kezeli, és
gondoskodik megőrzéséről.
(3) A törzskönyvi nyilvántartás tartalmazza:
a) a fond levéltári törzsszámát, címét és évkörét;
b) a fond állagainak levéltári törzsszámát, címét és évkörét;
c) a fond vagy az állag adathordozójának típusát, terjedelmét
ca) iratfolyóméterben,
cb) darabszám szerint nyilvántartott iratanyag esetén annak számában,
cc) nem papír alapú adathordozó esetén az adathordozó jellegéből adódó mértékegységben,
cd) elektronikus iratok esetén a fájl méretében, formátumában és darabszámában, valamint
d) a raktári egységeket típusában és számában.
 (4) Az  új fondokat kialakításuk sorrendjében és levéltári törzsszámuk feltüntetésével folyamatosan kell a  törzskönyvi
nyilvántartásba bevezetni.
 (5) A törzskönyvi nyilvántartásba be kell vezetni a már nyilvántartásba vett fondok bármely adatában a levéltári anyag
levéltári feldolgozása során, valamint az iratátvételekkel vagy az iratátadásokkal előállt változást.
 (6) A (4) és (5) bekezdésben előírt bejegyzéseket az új fond kialakításától, illetve a változás bekövetkezésétől számított
30 napon belül a vonatkozó ügyirat iktatószámának feltüntetésével kell a törzskönyvi nyilvántartásba bevezetni.
 (7) Az  MNL – a  közlevéltárak által a  (2)  bekezdés szerint átadott törzskönyvi nyilvántartási adatok felhasználásával
a (3) bekezdés a)–c) pontjaiban meghatározott adatokból – évente összeállítja a közlevéltárak egységes törzskönyvi
adatbázisát, és azt a honlapján közzéteszi.
33. § (1) A  levéltár a  gyarapodási naplóban tartja nyilván az  általa bármely jogcímen végleges őrzésre átvett levéltári
anyagot.
(2) A  gyarapodási napló az  átvétel időbeli sorrendjének megfelelően, évente újrakezdődő sorszámozott tételekben
tartalmazza:
a) a sorszámot;
b) az átvétel időpontját;
c) a levéltári anyagot átadó szerv vagy személy nevét és postai címét;
d) az átvétel jogcímét;
e) az átvett anyag megnevezését, évkörét és iratfolyóméterben megadott mennyiségét, levéltári jelzetét;
f ) elektronikus iratok esetén a fájl méretét, formátumát és darabszámát;
g) az átvétellel kapcsolatos ügyirat levéltári iktatószámát; valamint
h) elektronikus iratátadási megállapodás alapján, hálózati úton átvett elektronikus iratok esetén azoknak
az átvevő levéltárral egyeztetett módon képzett azonosítóját.
 (3) A gyarapodási naplót – elektronikus nyilvántartás vezetése esetén annak kinyomtatott lapjait, kivéve az elektronikus
levéltári rendszerben történő vezetés esetét – a levéltár az év végén lezárja, a gyarapodást összesíti és a gyarapodási
naplót hitelesíti.
34. § (1) A  levéltár fogyatéki naplóban tartja nyilván az  állományából véglegesen kikerült, a  törzskönyvből kivezetett nem
letéti levéltári anyagot.
(2) A fogyatéki napló tartalmazza:
a) a sorszámot;
b) a kikerülés időpontját;
c) a kikerülés jogcímét;
d) kiadás esetén azon szerv nevét és postacímét, ahová a levéltár az anyagot kiadta;
e) a kikerült anyag levéltári törzsszámát;
f ) a kikerült anyag címét vagy megnevezését;
g) levéltári jelzetét;
h) a kikerült anyag évkörét;
i) a kikerült anyag terjedelmét iratfolyóméterben vagy az iratok darabszámát;
j) elektronikus iratok esetén a fájl méretét, formátumát és darabszámát; valamint
k) a vonatkozó ügyirat levéltári iktatószámát.
(3) A  fogyatéki naplót – elektronikus nyilvántartás vezetése esetén annak kinyomtatott lapjait, kivéve az  elektronikus
levéltári rendszerben történő vezetés esetét – a levéltár az év végén lezárja és hitelesíti.
(4) Letét kiadását a letéti napló megfelelő rovatában kell feltüntetni.
35. § (1) A levéltár a letéti naplóban tartja nyilván a letétbe helyezett, valamint az általa visszaadott levéltári letéteket.
 (2) A letéti napló tartalmazza:
a) a gyarapodási napló 33. § (2) bekezdése szerinti adatait;
b) a letéti szerződés lejártának időpontját; valamint
c) a letét visszaszolgáltatására vonatkozó feljegyzéseket.
(3) A  letéti naplót – elektronikus nyilvántartás vezetése esetén annak kinyomtatott lapjait, kivéve az  elektronikus
levéltári rendszerben történő vezetés esetét – a levéltár az év végén lezárja, a letéti gyarapodást összesíti és a letéti
naplót hitelesíti.
36. § (1) A levéltár az őrzésében lévő fondok anyagára vonatkozó valamennyi iratot a fondonként kialakított fonddossziéban
helyezi el. A fonddosszié az iratok keletkezésének sorrendjében tartalmazza:
a) a  fond anyagában végzett levéltári feldolgozás során készült belső feljegyzéseket, rendezési, selejtezési
terveket, selejtezési jegyzőkönyveket;
b) a levéltári segédletek és a raktári nyilvántartások hitelesített példányát;
c) minden, az  iratanyag levéltárba kerülésére vonatkozó irat másolatát – kivéve az  illetékességből történt
átvétel során keletkezett, a  szervdossziéban elhelyezett ügyiratokat, amelyek esetében az  irat másolata
helyett az irat azonosítására alkalmas, pontos hivatkozást kell feltüntetni –; valamint
d) a levéltári anyag fizikai állapotára vonatkozó feljegyzéseket.
 (2) A törzskönyvi nyilvántartás és a fonddosszié fondra vonatkozó adatainak egyezőségét a levéltárnak biztosítania kell.
 (3) A  nyilvános magánlevéltár esetében a  fonddossziék tartalma a  fondnál magasabb rendezési szinteken kialakított
dossziékban is elhelyezhető. 37. § (1) A  levéltár az  általa őrzött levéltári anyag raktári egységeiről nyilvántartást vezet, amelyből egyértelműen
megállapítható, hogy mely levéltári egységet mely raktári egység tartalmazza.
(2) A  raktári nyilvántartás az  egyes raktári egységeket fondonként – állagokra tagolódó fond esetén állagonként –
újrakezdődő sorszámmal sorolja fel.
(3) A raktári nyilvántartás tartalmazza:
a) az általános adatok körében:
aa) az anyagot őrző levéltár nevét,
ab) a fond feletti levéltári egység nevét,
ac) a  fond, illetve állag nevét, címét, korát (évkörét), terjedelmét iratfolyóméterben és a  legkisebb
raktári egységek számában egyaránt megadva,
b) a speciális adatok körében:
ba) raktári számot, a raktári egység sorszámát,
bb) a raktári egység típusának megnevezését,
bc) az  egyazon raktári egységbe foglalt valamennyi levéltári egység címét, korát (év, évkör), levéltári
jelzetét, ha valamely levéltári egység anyaga nem egyetlen raktári egységben található, a kezdő és
záró irat levéltári jelzetét.
(4) Az  elektronikus levéltári rendszernek biztosítania kell a  raktári nyilvántartás adatai és a  (3)  bekezdés a)  pontjában
meghatározott adatok közötti kapcsolatot.
(5) A  levéltár ideiglenes raktári nyilvántartásban tartja nyilván az  általa őrzött olyan levéltári anyag raktári egységeit,
amelynek fondképzőjét már megállapította, raktári egységeit kialakította, az  iratok rendezettsége azonban még
nem teszi lehetővé a (3) bekezdésben meghatározott adatok nyilvántartásban történő teljes körű rögzítését.
(6) Az  ideiglenes raktári nyilvántartás a  fond rendezettségétől függően megállapítható adatokkal, tagolásban és
sorrendben sorolja fel a  fond egyes raktári egységeit. Ideiglenes raktári nyilvántartásként, ha az  (5)  bekezdésben
meghatározott kritériumoknak megfelelnek, felhasználhatók az átadás-átvételi jegyzékek is.
(7) A  raktári nyilvántartás és az  ideiglenes raktári nyilvántartás – kivéve az  elektronikus levéltári rendszerben történő
vezetést – egy, a készítő aláírásával hitelesített példányát a fonddossziéban kell elhelyezni.
(8) Az  elektronikus levéltári rendszerben az  elektronikus iratok tárolása és a  tárolóhely nyilvántartása során
biztosítani kell, hogy a  levéltári egységek és az azokat alkotó valamennyi komponens tárolási helye és elérési útja
megállapítható legyen.
38. § (1) A levéltár a kölcsönzési naplóban tartja nyilván az általa kölcsönbe adott levéltári anyagot.
 (2) A kölcsönzési napló tartalmazza:
a) a kölcsönzési sorszámot;
b) a kölcsönzés időpontját;
c) a kölcsönvevő szerv nevét és postacímét;
d) a kölcsönzés célját;
e) a kölcsönzött iratanyag megnevezését, terjedelmét;
f ) a kölcsönzés időtartamát és az időtartam esetleges meghosszabbítását;
g) a visszavétel időpontját;
h) az iratanyag kölcsönbe adás időpontjában fennálló fizikai állapotának leírását;
i) a kölcsönzésre vonatkozó ügyirat iktatószámát; valamint
j) egyéb, a kölcsönzéssel összefüggő információkat, adatokat.
(3) A kölcsönzési naplót – elektronikus nyilvántartás vezetése esetén annak kinyomtatott lapjait, kivéve az elektronikus
levéltári rendszerben történő vezetés esetét – a levéltár az év végén lezárja és hitelesíti.
39. § (1) A levéltár átmeneti naplóban tartja nyilván a bármely jogcímen ideiglenesen a levéltárba került iratanyagot.
 (2) Az átmeneti napló tartalmazza:
a) a sorszámot;
b) az iratanyag levéltári átvételének keltét;
c) az átadó nevét, postacímét;
d) az iratanyag azonosító adatait;
e) az iratanyag átadásának időpontjában fennálló fizikai állapot leírását;
f ) az ideiglenes átvétel célját, az elvégzendő munka megjelölését;
g) az iratanyag visszaadásának időpontját; valamint
h) a kapcsolódó levéltári ügyirat iktatószámát.
(3) Az átmeneti naplót – elektronikus nyilvántartás vezetése esetén annak kinyomtatott lapjait, kivéve az elektronikus
levéltári rendszerben történő vezetés esetét – a levéltár az év végén lezárja és hitelesíti.
40. § (1) A  levéltár a  fondokról és állagokról az  Ltv.-ben meghatározottak szerint közzétett módszertani ajánlás vagy
segédanyagban foglaltak szerint leírást készít, és azt elektronikus formában a honlapján vagy nyomtatott formában
közzéteszi.
(2) A fondokról és állagokról készült leírás tartalmazza:
a) a leírás szintjét és a törzskönyvi nyilvántartás 32. § (3) bekezdés a–c) pontja szerinti adatait;
b) az iratképző vagy iratképzők nevét;
c) az iratképző vagy iratképzők szervtörténetének vagy életrajzának rövid összefoglalását, ami önálló leírásban
is elvégezhető;
d) az iratanyag levéltárba kerülésének jogcímét;
e) a fond vagy állag tárgyának és tartalmának rövid összefoglalását;
f ) iratértékelésre és selejtezettségre vonatkozó információkat;
g) a fond vagy állag szerkezetének áttekintését;
h) az  iratanyag levéltári őrzésének jogcímét, tulajdonjogát, kutathatóságára, másolhatóságára és
felhasználására vonatkozó korlátozásokat; valamint
i) az iratanyagban való kutatás módját, és az ahhoz rendelkezésre álló segédleteket.
(3) A levéltár a (2) bekezdés szerinti leírást az iratanyag rendezettségéhez, tartalmi sajátosságaihoz igazodva, a kutatás
és tájékoztatás céljainak megfelelően kiegészíti, részletezi, és a  használhatóság, a  levéltári tájékoztatás érdekében
feltáró jellegű segédleteket, adatbázisokat készít.
VI. FEJEZET
A LEVÉLTÁRI ANYAG HASZNÁLATA 22. A levéltári anyag kutatási célú használatának biztosítása
41. § (1) A  levéltár az  őrzésében lévő levéltári anyagot a  (2)  bekezdésben meghatározott feltételek figyelembevételével
kutatás számára hozzáférhetővé teszi.
(2) A  levéltár a  levéltári anyagot, annak nyilvántartása, tudományos igényű rendszerezése és tájékoztatási célú
segédletek készítése útján kutatásra alkalmassá teszi, külön helyiségben (a továbbiakban: kutatóterem) ingyenesen
a kutatók rendelkezésére bocsátja, és lehetőséget teremt arra, hogy a kutató a kutatásra kiadott levéltári anyagról
saját költségén másolatot készíttethessen.
(3) Ha a kutatni kívánt levéltári anyag elektronikus formában a kutató rendelkezésére bocsátható, akkor az – a kutató
által felhasználói azonosítás után hozzáférhető – elektronikus tárhelyre történő feltöltéssel is megvalósítható.
(4) A levéltár a (2) bekezdésben meghatározott másolat elkészítését megtagadja, ha a reprodukciós eljárás vagy annak
gyakorisága a levéltári anyag fizikai állapotát károsítja, épségben történő fennmaradását veszélyezteti.
(5) A  levéltári anyaghoz való hozzáférést a  közlevéltár az  Ltv.-nek a  közlevéltár anyagában történő kutatásról szóló
rendelkezéseinek megfelelően, a nyilvános magánlevéltár a kutatási szabályzata szerint biztosítja.
42. § (1) Az általános levéltár a kutatótermi kutatás lehetőségét legalább a hét négy munkanapján legalább 30 órában, más
közlevéltár legalább heti három napra elosztott legalább 20 órában biztosítja.
(2) Az  a  közlevéltár, amely kettő vagy kevesebb teljes munkaidőben foglalkoztatott levéltárossal rendelkezik,
a kutatótermi kutatás lehetőségét előzetes bejelentkezés alapján legalább heti 8 órában biztosítja.
(3) A kutatóterem nyitva tartása idején a levéltár köteles gondoskodni a kutatóterem állandó felügyeletéről, a levéltári
anyag sérülésmentes és biztonságos körülmények közötti kutathatóságáról, a kutatók által igényelt levéltári anyag
rendelkezésre állásáról, és a kutatók megfelelő szakmai tájékoztatásáról.
(4) Ha a kutatásra kikért anyagról másolati példány is rendelkezésre áll, akkor a levéltár a kutatást a másolat kiadásával
teszi lehetővé. E  rendelkezés alól a  kutatás témáját, különös szempontjait mérlegelve a  levéltár vezetője eseti
felmentést adhat.
(5) A kutatói igény előzetes jelzésének módját a kutatási szabályzatban kell szabályozni.
43. § (1) A levéltár kutatási szabályzatot készít és azt a honlapján közzéteszi.
 (2) A kutatási szabályzat tartalmazza:
a) a  levéltári anyag kutatótermi használatának, illetve a  levéltári anyag elektronikus tárhely útján történő
rendelkezésre bocsátásának rendjét,
b) az igénybe vehető szolgáltatások körét és módját,
c) a 41. § (2) bekezdésében meghatározott másolat elkészítésének díját,
d) az  őrjegynek a  levéltári anyag visszahelyezésekor történő megsemmisítése vagy érvénytelenítése módját,
valamint
e) a  levéltári anyag 41.  § (3)  bekezdése szerinti elektronikus tárhelyre történő feltöltése útján történő
rendelkezésre bocsátása esetén:
ea) az Ltv. 22. § (1) bekezdése szerinti kutatási kérelem és a kutatói adatlap elektronikus úton történő
benyújtásának,
eb) a kutató nyilvántartásba vételének,
ec) a látogatói jegy kiadásának,
ed) a kutatói kérőlap kitöltésének, és
ee) az elektronikus tárhely útján történő kiszolgálás
részletes szabályait.
 (3) A kutatószolgálat ellátásával megbízott kutatótermi felügyelő
a) a kutatóval ismerteti a kutatási szabályzatot;
b) a  kutatás témájának ismeretében megadja a  kutatónak az  anyagra vonatkozó mindazon felvilágosítást,
amely a kutatás megkezdésekor szükséges, illetve a kutatót a témájához kapcsolódó iratanyag referenséhez
irányítja; és
c) ellenőrzi a kutatási szabályzat előírásainak betartását.
 (4) A  kutatási szabályzatban meghatározott rendelkezéseket a  kutató köteles betartani, és a  számára kutatásra
kiadott levéltári anyag rendjét és fizikai állapotát megőrizni. Ha a kutató a  levéltári anyag használatára vonatkozó
jogszabályok és a  kutatási szabályzat rendelkezéseit, a  kutatóterem rendjét megsérti, és e  magatartását írásbeli
figyelmeztetést követően is folytatja, a  levéltár vezetője a  kutató adott naptári évre vonatkozó látogatói jegyét
érvénytelenítheti, és az  év során újabb látogatói jegy kiadását megtagadhatja. A  levéltár vezetője erről a  kutatót
írásban köteles értesíteni és döntését megindokolni.
(5) Ha a kutató magatartásával a  levéltárnak kárt okoz vagy magatartásával a kutatóterem rendjét súlyosan megsérti,
a kutató látogatói jegyét a levéltár vezetője azonnal bevonhatja.
23. A levéltári anyag használatának általános szabályai 44. § (1) A  látogatói jeggyel rendelkező kutató az  általa kutatni kívánt levéltári anyagot az  erre szolgáló kutatói kérőlap
szabályszerű kitöltésével és benyújtásával igényelheti.
(2) A kutatói kérőlap tartalmazza:
a) a kutató nevét,
b) a kutató által kutatásra igényelt levéltári anyag pontos levéltári jelzetét, valamint
c) a kutatói kérőlap beadásának időpontját.
(3) A kutatói kérőlapokat naptári évenként egyedi azonosításra alkalmas módon kell nyilvántartani. A nyilvántartásban
fel kell tüntetni
a) a kutatói kérőlap számát és keltét, valamint
b) a levéltári anyag kiadásának és visszahelyezésének dátumát.
(4) A kutatói kérőlapokat a kutatás befejezésétől számított 15 évig – azonosítójuk rendjében – nem nyilvános iratként
kell megőrizni.
(5) A levéltár nyilvántartja a levéltári anyag kezelésével kapcsolatos következő feljegyzéseket:
a) a levéltári anyag kiadásának és visszahelyezésének időpontját,
b) a levéltári anyag mennyiségére, fizikai állapotára vonatkozó megjegyzéseket, valamint
c) azt, hogy a levéltári anyag mely jelzeten volt megtalálható, vagy a levéltári anyag a megadott jelzeten nem
volt megtalálható.
 (6) Az őrjegyen a kutatásra kért raktári vagy levéltári egység pontos jelzetét és a kutatói kérés számát kell feltüntetni.
Minden egyes raktári vagy levéltári egységről külön őrjegyet kell kiállítani, és azt a kutatásra kiemelt levéltári anyag
raktári helyén kell őrizni. Az őrjegyet a kiemelt levéltári anyag helyén annak visszahelyezéséig kell tárolni. A levéltári
anyag visszahelyezésekor az őrjegyet az anyag kezelője megsemmisíti vagy érvényteleníti.
(7) A  kutatókra, a  látogatói jegyekre, a  kutatói kérésekre, valamint a  kutatásra rendelkezésre bocsátott levéltári
anyagra és az (5) bekezdésben meghatározott adatokra vonatkozó információk – a 31. § (1) bekezdésében foglaltak
teljesülése esetén – az elektronikus levéltári rendszerben kezelhetőek.
45. § A levéltár az egyidejűleg kikérhető, illetve kiadható levéltári anyag mennyiségét
a) a raktári egységenként kikért iratanyag esetében négy doboz vagy csomó terjedelemben,
b) kötetek esetében tíz kötetben,
c) a jelzetenként kikért iratanyag esetében tíz jelzetre kiterjedő mennyiségben, valamint
d) mikrofilm esetében öt filmtekercsben
maximálhatja.
24. A látogatói jegy és a kutatói kérések nyilvántartása
46. § (1) A  közlevéltár a  kutatószolgálat menetének áttekintése és ellenőrzése, valamint a  statisztikai adatszolgáltatás
érdekében nyilvántartja
a) az  általa kiadott látogatói jegyet, annak nyilvántartási számát és az  abban foglalt adatokat az  Ltv.-ben
foglaltak szerint,
b) a kutatótermi kutatási eseteket és azok időpontját,
c) a levéltári anyag igényléséről szóló kutatói kérőlapok azonosítóját, valamint
d) a  41.  § (3)  bekezdésében meghatározott elektronikus tárhely útján történő teljesítésre irányuló kutatói
kérőlapok számát és azok teljesítését.
 (2) Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartást év végén le kell zárni, és összesítve rögzíteni kell a kutatók, a kutatási esetek,
valamint a kutatói kérőlapok számát. 25. Tájékoztatás a levéltári anyag alapján
47. § (1) A  levéltár kérelemre – figyelemmel a  levéltári anyag rendezettségére és segédlettel való ellátottságára – általános
tájékoztatást nyújt a keresett tárgyra vonatkozó adatokat tartalmazó levéltári egységekről, illetve a kérelmező által
közölt adatok alapján egyedi kiegészítő adatokat legfeljebb 30 napos határidővel szolgáltat.
(2) A megkeresés teljesítésére felkutatott, a tájékoztatás alapjául szolgáló levéltári anyagról a levéltár
a) másolatot,
b) tartalmi kivonatot vagy
c) hiteles másolatot
állít ki.
(3) A  tartalmi kivonat olyan írásos, de nem szöveg- vagy formahű értesítés, amelyben a  levéltár az  (1)  bekezdésben
foglaltaknak megfelelően szolgáltat adatot, illetve a  keresett adatra vonatkozó levéltári anyag hiányáról ad
tájékoztatást.
(4) A hiteles másolat lehet:
a) tartalmát tekintve:
aa) teljes vagy
ab) kivonatos; b) formáját tekintve:
ba) szöveghű vagy
bb) szöveg- és formahű.
(5) A teljes másolat az adott irat teljes szövegét tartalmazza.
 (6) A kivonatos másolat az adott irat egyes részeiről készül, és tartalmaznia kell:
a) a „kivonatos másolat” megjelölést;
b) az eredeti szöveg szöveghűen másolt kezdő és záró részét;
c) a másolás során kihagyott szövegrészeknek „...” jellel történő jelölését;
d) a  kihagyás folytán szükségessé vált, a  másoló által alkalmazott magyarázó, összekötő vagy értelmező
megjegyzéseknek a szavak aláhúzásával való jelölését; továbbá
e) az eredeti szövegben található minden javítást, átírást dőlt betűvel jelölve.
(7) Ha a másolat több lapra terjed ki, a lapokat – levéltári jelzetenként újrakezdődő sorszámmal – számozni kell és át kell
fűzni, valamint a levéltár pecsétjével oly módon kell lezárni, hogy az kizárja a lapok kicserélésének lehetőségét.
(8) A hitelesítési záradékot az írásos másolatra közvetlenül a másolt szöveg után, fényképmásolat esetén a reprodukció
hátlapjára kell rávezetni.
(9) A hitelesítési záradék tartalmazza:
a) a másolat terjedelmét és fajtáját;
b) az eredeti iratot őrző levéltár nevét;
c) az eredeti irat levéltári jelzetét;
d) a  levéltár bélyegzőlenyomatát, és a  levéltár vezetője vagy a  hitelesítési záradék aláírására jogosult személy
aláírását; valamint
e) kivonatos másolat esetén ea) a szöveghűen másolt szövegrész pontos helymeghatározása érdekében a kezdő és záró lapszámot,
valamint a lapon belül a kezdő és záró sorszámot, továbbá
eb) a beillesztett szövegrészek nem eredeti voltára utaló megjegyzést.
 (10) Másolat hitelesítésénél meg kell jelölni a kicsinyítési arányt.
 (11) A hitelesített másolat kiállítása az illetékekről szóló törvény szerint illetékköteles.
26. Hitelesített másolat továbbítása külföldre 48. § (1) A  külföldön felhasználni kívánt levéltári hitelesített másolatot az  MNL látja el közbenső felülhitelesítéssel, amely
a  47.  § (8)  bekezdése szerinti hitelesítési záradék bélyegzőlenyomata és a  záradékon szereplő aláírás valódiságát
igazolja. A közbenső felülhitelesítési záradékot az MNL vezetője írja alá.
(2) Az  MNL közbenső felülhitelesítésével ellátott levéltári hitelesített másolatot külföldi felhasználás céljából
a  külpolitikáért felelős miniszter a  konzuli védelemről szóló 2001. évi XLVI. törvény 15.  §-a szerinti miniszteri
felülhitelesítéssel látja el.
27. A levéltári anyag kölcsönzésének módjai 49. § (1) A kölcsönzési eljárást
a) az ügyviteli célú kölcsönzés,
b) a kutatási célú kölcsönzés,
c) a kiállítási célú kölcsönzés vagy
d) a működési célú kölcsönzés
szabályai szerint kell lebonyolítani.
(2) Eredeti levéltári anyag – kölcsönzése esetén – postai úton nem szállítható. A  szállítás megszervezéséért, valamint
a kölcsönzött iratok biztonságáért a kölcsönzést kérelmező intézmény a felelős.
(3) A kölcsönzési eljárások költségeit – ha törvény eltérően nem rendelkezik – a kölcsönzést kérelmező viseli.
28. Ügyviteli célú kölcsönzés 50. § (1) A levéltár az eredeti levéltári anyagot ügyviteli célból
a) az iratot keletkeztető szerv,
b) az iratot keletkeztető szerv jogutódja vagy
c) az a) vagy b) pont szerinti szerv felügyeleti szerve
részére, meghatározott időtartamra vonatkozó kérelem (a  továbbiakban: kölcsönzési kérelem) alapján bocsátja
rendelkezésre. A kölcsönzési kérelem másolattal vagy tartalmi kivonat készítésével is teljesíthető.
(2) Az  (1)  bekezdésben megjelölt szerveken kívül más szerv kölcsönzési kérelmét a  levéltár másolattal vagy tartalmi
kivonat készítésével teljesíti.
(3) A kölcsönzésre kiemelt eredeti levéltári anyagról három példányban darabjegyzéket kell készíteni. A darabjegyzék
első példánya a kölcsönvevőé, a második példány a kölcsönadó levéltáré, a harmadik példány az iratanyagot kíséri.
(4) Az ügyviteli célú kölcsönzés során a kölcsönzött levéltári anyag mennyisége nem esik korlátozás alá.
 (5) A kölcsönzés időtartamát a  levéltár a kölcsönvevő szerv kérelmének megfelelően állapítja meg, de az a 120 napot
nem haladhatja meg. 29. Kutatási célú kölcsönzés 51. § (1) Levéltári anyag kutatási célból kizárólag kutató részére, levéltár útján kölcsönözhető.
 (2) A kutató a kölcsönzés érdekében annál a levéltárnál terjeszti elő kérelmét, amely hatályos látogatói jegyét kiállította.
 (3) A levéltár a kölcsönzési kérelmet
a) a kutató nevének,
b) a kért levéltári anyag levéltári jelzetének és
c) a kölcsönzés időtartamának
egyidejű közlésével az eredeti levéltári anyagot őrző levéltárhoz továbbítja.
(4) A  kutatási engedélyhez kötött levéltári anyag kölcsönzésére irányuló megkereséshez a kölcsönvevő levéltárnak
mellékelnie kell az Ltv. 24.  § (2)–(5)  bekezdéseiben meghatározott, a  kutató által előzetesen beszerzett
dokumentumokat.
(5) A kölcsönkért levéltári anyagot őrző levéltár az eredeti levéltári anyag kölcsönzését megtagadhatja, ha
a) különös értéke, formája vagy rossz fizikai állapota miatt nem kölcsönözhető, vagy
b) reprodukciója rendelkezésre áll.
(6) A  kölcsönzött levéltári anyagot őrző levéltár köteles az  eredeti levéltári anyag kölcsönzésének megtagadásáról és
annak indokáról a kölcsönzést kérő levéltárat írásban értesíteni.
(7) A  kutatási célra kölcsönözhető levéltári anyag mennyisége – alkalmanként – nem haladhatja meg a  kutatótermi
használatra egy alkalommal kiadható levéltári anyag mennyiségét. Ha a  kölcsönzési kérelem ennél nagyobb
mennyiségű levéltári anyagra irányul, akkor azt részletekben – az  előző részlet visszaérkezését követően – kell
kölcsönözni.
(8) A kölcsönzés időtartama a 90 napot nem haladhatja meg.
52. § (1) A levéltár kutatási célú kölcsönzéskor a levéltári anyagot a kölcsönzést intéző levéltárosnak adja ki.
 (2) A kutatási célra kölcsönzött eredeti levéltári anyagot a kölcsönadó levéltár
a) fondonként és állagonként, azon belül darabonként csoportosítja,
b) saját tulajdonbélyegzővel laponként lebélyegzi, és
c) tételenként oldal- vagy lapszámozza.
(3) A  levéltár a  kölcsönzésre kerülő levéltári anyagot jelzetenkénti sorrendben és jelzetenként olyan részletességgel
sorolja fel, hogy az azonosítható, és mennyisége ellenőrizhető legyen. A darabjegyzék tartalmazza:
a) a kölcsönadó levéltár nevét,
b) a kölcsönzésre vonatkozó ügyirat számát,
c) a kölcsönvevő levéltár nevét és címét, valamint
d) a levéltári anyagot használó kutató nevét.
(4) A  kölcsönvétel és a  visszavétel elismerését szolgáló darabjegyzéket három példányban kell elkészíteni.
A darabjegyzék egy példánya az iratokat kíséri, további egy-egy példánya a a kölcsönadót és a kölcsönvevőt illeti.
53. § (1) A kutatási célra kölcsönzött levéltári anyag
a) tovább nem kölcsönözhető,
b) a kölcsönadó levéltár engedélye nélkül nem reprodukálható, és
c) a kölcsönzés céljától eltérően nem használható.
(2) A kölcsönzött levéltári anyag biztonságáért a kölcsönzés időtartama alatt a kölcsönvevő levéltár felelős.
30. Kiállítási célú kölcsönzés 54. § (1) Eredeti levéltári anyag kiállítási célból csak meghatározott időtartamra, levéltárnak vagy más közgyűjteménynek
kölcsönözhető.
(2) Kiállítás céljából csak a kifogástalan fizikai állapotban lévő levéltári anyag kölcsönözhető.
 (3) Kiállítás céljából eredeti irat más költségvetési szerv részére történő kölcsönzésére akkor kerülhet sor, ha
a  kölcsönvevő költségvetési szerv a  levéltárral együttműködve biztosítani tudja az  eredeti levéltári anyag
biztonságos őrzését. Egyéb kölcsönzési igény csak a megrendelő költségére előállított másolattal teljesíthető.
(4) A (3) bekezdés szerinti eredeti irat kiállítás céljából történő kölcsönzése esetén a kölcsönadó levéltár kikötheti, hogy
a kiállítás szakszerű installálásáról gondoskodik.
(5) A kiállítási célú kölcsönzés előtt a levéltári anyagról az azt őrző levéltár biztonsági másolatot készít vagy készíttet.
 (6) A kiállítási célú kölcsönzési kérelem elutasításáról és annak indokáról a  levéltár a kölcsönzést kérelmező levéltárat,
közgyűjteményt vagy a kölcsönzést kérelmező más költségvetési szervet írásban értesíti.
 (7) Eredeti levéltári anyag külföldre történő kölcsönzésére a kulturális örökség védelméről szóló törvény rendelkezései
szerint kerülhet sor. 55. § A kiállítási célú kölcsönzést a kutatási célú kölcsönzés szabályai szerint kell lebonyolítani, azzal, hogy a kölcsönzött
iratanyagról minden esetben darabjegyzéket kell készíteni, és rendelkezni kell a  kölcsönzés engedélyezett
időtartamáról.
31. Működési célú kölcsönzés 56. § (1) A  levéltár az  őrzésében lévő levéltári anyagot működési célból kizárólag közgyűjtemény részére adhatja át, ha
a kölcsönzés célja az iratanyag
a) reprodukálása,
b) konzerválása, restaurálása vagy
c) köttetése.
(2) A működési célú kölcsönzési eljárás során a kölcsönadó a levéltári anyagot
a) reprodukálás esetén a levéltári anyag reprodukálásának szabályai szerint készített;
b) konzerválás, restaurálás és könyvkötés esetén a célnak megfelelő részletességű
jegyzék kíséretében adja át.
(3) A működési célú kölcsönzés során az iratanyag mennyisége és a kölcsönzés időtartama nem esik korlátozás alá.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 57. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a  közlevéltárak és a  nyilvános magánlevéltárak tevékenységével összefüggő szakmai
követelményekről szóló 10/2002. (IV. 27.) NKÖM rendelet. Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
8/2013. (I. 30.) EMMI rendelete a tanári felkészítés közös követelményeiről és az egyes tanárszakok képzési és kimeneti követelményeiről.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 110. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt felhatalmazás alapján, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet
41. § i) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Tanárképzésben tanári szakképzettség a tanárképzés rendszeréről, szakosodási rendjéről és a tanárszakok jegyzékéről
szóló 283/2012. (X. 4.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 3. § (1) bekezdésében meghatározott
szakképzettségi elemek követelményeinek teljesítésével szerezhető a) osztatlan képzésben, tanárszakon, tanárszakokon,
b) osztott képzésben, tanári mesterszakon, c) a művészeti képzési terület szerinti nem tanári mesterszakkal vagy osztatlan szakkal párhuzamos képzésben,
tanári mesterszakon vagy d) az adott tanárszak szakterülete szerinti nem tanárszakon szerzett mesterfokozatot követően, tanári
mesterszakon. 2. § (1) A tanárképzés általános követelményeit az 1. melléklet határozza meg.
(2) A tanárképzésben szerezhető tudást, készségeket, képességeket a 2. melléklet határozza meg.
(3) A közismereti tanárszakok képzési és kimeneti követelményeit, a Nemzeti alaptanterv műveltségi területei alapján,
a 3. melléklet határozza meg. (4) A szakmai tanárszakok képzési és kimeneti követelményeit, a művészeti szakképzés kivételével, a szakképzés szakmai
területeinek megfelelően a 4. melléklet határozza meg. (5) A művészeti tanárszakok képzési és kimeneti követelményeit, a művészeti szakképzés szakmai területeinek
megfelelően az 5. melléklet határozza meg. 3. § (1) Az 1. § a) pontja szerinti osztatlan, kétszakos tanárképzésben a tanulmányokat a két tanárszakon egyszerre kell
megkezdeni és befejezni. A záróvizsgára bocsátás feltétele mindkét tanárszakon a tanulmányok lezárása, beleértve
a szakdolgozat elkészítését és az összefüggő egyéni iskolai gyakorlat teljesítését is.
(2) Az 1. § a) pontja szerinti, két tanárszakon egyidejűleg folyó tanárképzésben a tanári felkészítés szakmódszertani
követelményeit, valamint az adott tanárszakhoz tartozó tantárgyak tanításával kapcsolatos – a képzéssel
párhuzamosan, vezetőpedagógus (vezető tanár) irányításával folyó és az összefüggő egyéni iskolai gyakorlat
keretében folyó – tanítási gyakorlatokat mindkét tanárszakon teljesíteni kell.
(3) A hallgató mesterszak felvételi eljárásban az 1. § c) pontja szerinti tanári mesterszakra legkorábban a művészeti
képzési terület szerinti nem tanári mesterszakon folytatott tanulmányok második, az osztatlan szakon folytatott
tanulmányok ötödik félévétől vehető fel. Párhuzamos képzésben a Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés c) pontja szerinti
összefüggő egyéni iskolai gyakorlat, a Korm. rendelet 3. § (3) bekezdésében foglaltakat is figyelembe véve, a nem
tanári mesterszak vagy osztatlan szak tanulmányi és vizsgakövetelményeinek eredményes teljesítését követően
kezdhető meg. A párhuzamos képzésben a két szak együttes képzési ideje legfeljebb 1 félévvel lehet hosszabb az
adott nem tanári mesterszak vagy osztatlan szak képzési és kimeneti követelményeiben meghatározott képzési
idejénél. (4) Az 1. § c) és d) pontja szerinti tanári mesterszakokon a Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés c) pontja szerinti összefüggő
egyéni iskolai gyakorlat időtartama 1 félév. (5) Az 1. § c) és d) pontja szerinti tanári mesterszakon a Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés a) pontja szerinti szakterületi
(szaktudományos, művészeti) tudás a tanárszak szerinti nem tanári mesterszakon vagy osztatlan képzésben, a mester
fokozat és szakképzettség megszerzésével szerezhető meg. (6) Az 1. § d) pontja szerinti mesterképzésben, a tanári szakképzettség oklevélben szereplő megjelölése megegyezik
a tanárszak képzési és kimeneti követelményeiben, az 1. melléklet 2. pontjára figyelemmel meghatározott
szakképzettség-megjelöléssel. Ha a Korm. rendelet 1. melléklete szerint ugyanazon a szakterületen általános iskolai és
középiskolai tanárszak is szervezhető, a tanári szakképzettség oklevélben történő megjelenése azonos
a 3. mellékletben meghatározott középiskolai tanári szakképzettséggel. (7) A felsőoktatási intézmény a tanári szakképzettség megszerzésének az 1. § d) pontja szerinti képzési formáját, az adott
nem tanári mesterszak, osztatlan szak szakindítási engedélyének birtokában akkor folytathatja, ha a mesterszak vagy
az osztatlan szak szakterülete szerinti tanárszakon az 1. § a)–c) pontja szerinti tanárképzési formák valamelyikén
rendelkezik szakindítási jogosultsággal. Ez alól kivételt képeznek azok a tanárszakok, amelyeken csak az 1. § d) pontja
szerint szervezhető meg a tanárképzés. 4. § A felsőoktatási szakképzések képzési és kimeneti követelményeiről szóló 39/2012. (XI. 21.) EMMI rendelet 2. melléklet
VIII. fejezete helyébe a következő rendelkezés lép: „VIII. MŰSZAKI KÉPZÉSI TERÜLET
Felsőoktatási szakképzés a szakjegyzékben nem szerepel.” 5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
emberi erőforrások minisztere


text:
1293/2013. (V. 30.) Korm. határozata a Linamar Hungary Zrt., a Denso Gyártó Magyarország Korlátolt Felelősségű Társaság, a Bridgestone Tatabánya Kft. és a Samsung Electronics Magyar Zártkörűen Működő Részvénytársaság magyarországi nagybefektetőkkel való stratégiai megállapodás megkötéséről.
A Kormány felhatalmazza
 1. a Miniszterelnökség külügyi és külgazdasági ügyekért felelős államtitkárát, hogy
a) a Magyarország Kormánya és a  Denso Gyártó Magyarország Korlátolt Felelősségű Társaság
(8000 Székesfehérvár, Holland fasor 14., cégjegyzékszám: 07-09-005291),
b) a Magyarország Kormánya és a Bridgestone Tatabánya Termelő Korlátolt Felelősségű Társaság (2851 Környe,
Kőhíd út 1., cégjegyzékszám: 11-09-010941)
között kötendő stratégiai együttműködési megállapodásokat a Kormány nevében aláírja,
Felelős: a Miniszterelnökség külügyi és külgazdasági ügyekért felelős államtitkára
Határidő: azonnal
2. a nemzetgazdasági minisztert, hogy
a Magyarország Kormánya és a  Samsung Electronics Magyar Zártkörűen Működő Részvénytársaság
(5126 Jászfényszaru, Samsung tér 1., cégjegyzékszám: 16-10-001767)
között kötendő stratégiai együttműködési megállapodást a Kormány nevében aláírja,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 3. a Nemzetgazdasági Minisztérium parlamenti és gazdaságstratégiáért felelős államtitkárát, hogy
a Magyarország Kormánya és a  Linamar Hungary Autóipari és Gépgyártó Zártkörűen Működő Részvénytársaság
(5900 Orosháza, Csorvási út 27., cégjegyzékszám: 04-10-001384)
között kötendő stratégiai együttműködési megállapodást a Kormány nevében aláírja.
Felelős: Nemzetgazdasági Minisztérium parlamenti és gazdaságstratégiáért felelős államtitkára
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
99/2017. (IV. 28.) Korm. rendelete a Magyarország Kormánya és a Fülöp-szigeteki Köztársaság Kormánya közötti kétoldalú gazdasági együttműködési megállapodás kihirdetéséről.
1. § A Kormány e  rendelettel felhatalmazást ad a  Magyarország Kormánya és a  Fülöp-szigeteki Köztársaság Kormánya
közötti kétoldalú gazdasági együttműködési megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás) kötelező hatályának
elismerésére.
2. § A Kormány a Megállapodást e rendelettel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles angol nyelvű szövege és annak hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS A FÜLÖP-SZIGETEKI KÖZTÁRSASÁG KORMÁNYA KÖZÖTTI GAZDASÁGI
EGYÜTTMŰKÖDÉSI MEGÁLLAPODÁS
Magyarország Kormánya és a Fülöp-szigeteki Köztársaság Kormánya (a továbbiakban: a Felek),
Felismerve a további együttműködés alapjául szolgáló kétoldalú keret elmélyítésének szükségességét;
Azzal az  óhajjal, hogy a  Felek között fennálló hosszú távú kapcsolatokra alapozva fokozzák a  gazdasági
együttműködést a kereskedelem, beruházások és egyéb kapcsolódó területek révén; és
Arra törekedve, hogy hosszú távon és kölcsönösen előnyös alapon folytassák és megerősítsék a fennálló gazdasági
együttműködést;
Az alábbiakban állapodtak meg: 1. CIKK: CÉLOK
A Felek előmozdítják a  kölcsönös előnyöket jelentő gazdasági együttműködés bővítését és diverzifikálását
a  kereskedelem, befektetések és egyéb releváns területeken való együttműködés révén, összhangban a  Felek
hatályos törvényeivel, szabályaival és szabályozásaival, valamint azon nemzetközi szerződések rendelkezéseivel,
melyekben részesek.
2. CIKK: AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS TERÜLETEI
A Felek megállapodnak, hogy együttműködnek a  kölcsönös érdeklődésre számot tartó ágazatokban vagy
területeken, amelyek a Magyarország és a Fülöp-szigetek közti Gazdasági Vegyes Bizottság (a továbbiakban: Vegyes
Bizottság) által kerülnek meghatározásra és elfogadásra.
3. CIKK: AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS FORMÁI
A Felek törekednek, hogy szélesítsék és fokozzák együttműködésüket az alábbi eszközök által:
a) a kereskedelemhez, befektetésekhez és makrogazdasági trendekhez; gazdasági előrejelzésekhez; fejlesztési
prioritásokhoz és stratégiákhoz, programokhoz és projektekhez; regionális és multilaterális fejleményekhez
kapcsolódó információk cseréje;
b) kereskedelemmel és befektetésekkel összefüggő eseményeken és fellépéseken, így például vásárokon
és kiállításokon, szemináriumokon, szimpóziumokon, konferenciákon és egyéb üzleti eseményeken való
részvétel;
c) a kormányzati intézmények, szakmai szervezetek, üzleti szövetségek és kereskedelmi kamarák, és az  ipar
közötti gazdasági együttműködés előmozdítása;
d) a tanácsadói, marketing és kapcsolódó szakmai szolgáltatások terén való együttműködés előmozdítása;
e) a pénzügyi intézmények és a  bankszektor közötti együttműködés előmozdítása a  kölcsönös érdeklődésre
számot tartó területeken;
f ) vegyes vállalatok és vállalati képviseleti irodák létesítésének elősegítése;
g) a magánszektor mikro, kis- és középméretű vállalkozásai részvételének megkönnyítése és elősegítése
a beazonosított ágazatokban és érdeklődési területeken;
h) az együttműködésnek a Felek egyetértésén alapuló bármely más formája.
4. CIKK: A GAZDASÁGI VEGYES BIZOTTSÁG LÉTREHOZÁSA
 1) A jelen Megállapodás végrehajtása céljából létre kell hozni egy Vegyes Bizottságot, amely a  Felek kijelölt
képviselőiből áll, és amely a Felek bármelyikének kérésére összehívásra kerül, felváltva ülésezve Magyarországon és
a Fülöp-szigeteken. Mindkét Fél társelnököt jelöl ki a Vegyes Bizottság élére.
2) A Vegyes Bizottság feladata közé tartoznak különösen a következők:
a) a kereskedelmi és befektetési adatok rendszeres cseréjére vonatkozó eljárás kialakítása;
b) a kétoldalú kereskedelmi és befektetési forgalom fejlesztésére alkalmas eszközök azonosítása és elősegítése;
c) új lehetőségek azonosítása és megvizsgálása jövőbeli gazdasági együttműködési kezdeményezések
kialakítása érdekében;
d) egyeztetések és hivatalos látogatások szervezésének megkönnyítése delegációk vagy képviseletek révén
a Felek kölcsönös érdeklődésére számot tartó kereskedelmi, befektetési és gazdasági kérdések megvitatására;
e) kapcsolatteremtés az érintett üzleti szervezetekkel;
f ) az üzlet-, kereskedelem- és beruházásfejlesztési tevékenységekkel összefüggő kérdések megvitatása;
g) a Megállapodás végrehajtásának felügyelete.
3) Ha szükséges, a Vegyes Bizottság az együttműködés meghatározott területeivel foglalkozó munkacsoportokat hoz
létre.
4) A rendező fél elkészíti az  egyeztetést összefoglaló jegyzőkönyv tervezetét, amelyet a  társelnökök az  ülés végén
fogadnak el és írnak alá.
5) A Vegyes Bizottság eljárási szabályzata az első ülésén kerül meghatározásra.
5. CIKK: ALKALMAZÁS
 1) A jelen Megállapodás szerinti együttműködés a  Felek törvényei, szabályai és rendelkezései szerint, a  nemzetközi
jog általánosan elfogadott normáinak és elveinek betartása mellett kerül végrehajtásra, nem érintve a  Felek más
olyan kétoldalú, regionális vagy többoldalú megállapodásokban vállalt kötelezettségeinek teljesítését, amelyekben
részesek.
2) Következésképpen, a  Megállapodás rendelkezéseit sem együttesen, sem önmagukban nem lehet úgy alkalmazni,
illetve azok nem értelmezhetőek oly módon, mely érvénytelenítené, módosítaná, vagy egyéb módon befolyásolná
Magyarország és a Fülöp-szigetek kétoldalú, regionális vagy többoldalú megállapodásokban vállalt kötelezettségeit.
Magyarország számára ez  különösképpen az  Európai Unió alapító szerződéseit és az  Európai Unió jogát,
a Fülöp-szigetek számára különösképpen a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségét jelenti.
6. CIKK: VITÁK RENDEZÉSE
A jelen Megállapodás értelmezéséből, alkalmazásából és végrehajtásából eredő mindennemű nézetkülönbséget
a Felek diplomáciai úton való egyeztetések révén rendezik.
7. CIKK: ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
 1) Ez a  Megállapodás azon későbbi írásos értesítés kézhezvételétől számított harmincadik napon lép hatályba,
amelyben a Felek egyike diplomáciai úton értesíti a másikat, megerősítve a hatálybalépéshez szükséges belső jogi
követelmények teljesítését.
2) E Megállapodás rendelkezései a Felek kölcsönös, írásban rögzített egyetértésével diplomáciai úton kiegészíthetők és
módosíthatók, amelyek a jelen Cikk 1). bekezdése szerint lépnek hatályba.
3) Jelen Megállapodás öt évig marad hatályban és automatikusan megújul újabb azonos hosszúságú időszakokra,
amennyiben valamelyik Fél írásban nem értesíti a  másik Felet a  Megállapodás megszüntetésére irányuló
szándékáról. Amennyiben ilyen értesítés átadásra kerül, a  Megállapodás a  felmondásról szóló értesítés
kézhezvételének napjától számított hat hónap elteltével veszti hatályát.
4) A jelen Megállapodás megszűnése nincs hatással a  jelen Megállapodás alapján született bármely speciális
megállapodás, projekt vagy tevékenység érvényességére vagy időtartamára azok teljesítéséig, hacsak a  Felek
másként nem állapodnak meg.
Készült és aláírásra került Manilában, 2017. (év) március (hónap) 28 (nap)-án angol nyelven.”
4. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § a Megállapodás 7. cikk 1) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A Megállapodás, valamint a 2. § és a 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E rendelet végrehajtásához szükséges intézkedésekről a külgazdasági ügyekért felelős miniszter gondoskodik.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
419/2017. (XII. 19.) Korm. rendelete a hatósági erkölcsi bizonyítvány kiállítására irányuló eljárás részletes szabályairól.
A Kormány a  bűnügyi nyilvántartási rendszerről, az  Európai Unió tagállamainak bíróságai által magyar állampolgárokkal
szemben hozott ítéletek nyilvántartásáról, valamint a  bűnügyi és rendészeti biometrikus adatok nyilvántartásáról szóló
2009. évi XLVII. törvény 96. § (1) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében
meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. A belföldi kérelem 1. § (1) A hatósági erkölcsi bizonyítvány kiállítása iránti kérelem (a továbbiakban: kérelem) előterjesztésére rendszeresített
papíralapú űrlap postai kereskedelmi áruként, az egyetemes postai szolgáltató postai szolgáltató helynek minősülő
felvételi pontjain szerezhető be, és kizárólag postai úton terjeszthető elő. A kérelem ügyfélkapun keresztül egyedi
informatikai alkalmazás igénybevételével, elektronikus úton is előterjeszthető.
(2) A  bűnügyi nyilvántartó szerv által működtetett ügyfélszolgálaton (a  továbbiakban: ügyfélszolgálat) személyesen
előterjesztett kérelmet az ügyfélszolgálat készíti el, amelyet a kérelmező a helyszínen aláír.
2. A külföldi kérelem 2. § (1) A  külképviseleten benyújtható kérelmet (a  továbbiakban: külföldi kérelem) a  kérelmező a  külföldi kérelem
előterjesztésére rendszeresített papíralapú űrlapon terjesztheti elő.
(2) A  külföldi kérelmet a  hivatásos konzuli tisztviselő az  elektronikus ügyintézés és a  bizalmi szolgáltatások általános
szabályairól szóló törvény szerinti elektronikus úton vagy – ha ennek feltételei nem adottak – elektronikus levélben
továbbítja a bűnügyi nyilvántartó szerv részére.
3. Ügyintézési határidő 3. § (1) Az ügyintézési határidő
a) az ügyfélszolgálaton személyesen előterjesztett kérelem esetén öt nap,
b) minden más esetben nyolc nap.
(2) A  bűnügyi nyilvántartó szerv az  ügyfelet a  hatósági erkölcsi bizonyítványban, adatvédelmi záradékban felhívja
az adatok jogszerű felhasználására.
4. A hatósági erkölcsi bizonyítvány közlése 4. § (1) A  postai úton előterjesztett kérelem alapján kiállított hatósági erkölcsi bizonyítványt a  bűnügyi nyilvántartó szerv
postai úton küldi meg a kérelmező vagy a kérelmező által meghatározott címzett belföldi kézbesítési címére.
(2) Az ügyfélszolgálaton személyesen előterjesztett kérelem alapján kiállított hatósági erkölcsi bizonyítványt a bűnügyi
nyilvántartó szerv személyesen a kérelmező részére adja át.
(3) Az ügyfélkapun keresztül egyedi informatikai alkalmazás igénybevételével, elektronikus úton előterjesztett kérelem
alapján kiállított hatósági erkölcsi bizonyítványt a  bűnügyi nyilvántartó szerv postai úton küldi meg a  kérelmező
vagy a kérelmező által meghatározott címzett belföldi kézbesítési címére.
(4) A külföldi kérelem előterjesztése alapján, elektronikus közokiratként kiállításra kerülő hatósági erkölcsi bizonyítványt
a bűnügyi nyilvántartó szerv a kérelmet továbbító hivatásos konzuli tisztviselő részére küldi meg.
5. Záró rendelkezések 5. § Ez a rendelet 2018. január 1-jén lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök