text:
12/2011. (III. 22.) NGM rendelete a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. XXXIII. törvény végrehajtásáról.
A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény 85. § (4) bekezdésében, valamint (5) bekezdés d), f), g), i)–k),
m), n) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladatés hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 73. § b), m) valamint n) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § E rendelet hatálya
a) a Nemzeti Szakképzési és Felnőttképzési Intézetnél (a továbbiakban: NSZFI), valamint
b) az Országos Munkahigiénés és Foglalkozás-egészségügyi Intézetnél (a továbbiakban: OMFI)
foglalkoztatottak közalkalmazotti jogviszonyára terjed ki.
[A Kjt. 20/A. §-ához] 2. § A pályázat kiírása nem kötelező az 1. melléklet 3–5. pontjában meghatározott munkaköri csoportjában felsorolt
munkakörök esetében.
3. § (1) A pályázati felhívásnak a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvényben (a továbbiakban: Kjt.)
meghatározott körülményeken túlmenően tartalmaznia kell:
a) a jogviszony várható időtartamát,
b) a munkába lépés várható időpontját,
c) a beosztáshoz kapcsolódó esetleges juttatásokat.
(2) Az (1) bekezdés c) pontjában előírt tájékoztatás jogszabály vagy kollektív szerződés rendelkezésére történő
hivatkozással is megadható.
(3) A pályázati felhívást, valamint az álláshirdetést a Kjt-ben foglalt közzétételi formákon túlmenően a közalkalmazottat
foglalkoztató költségvetési szerv honlapján is közzé kell tenni.
4. § (1) A pályázati eljárás lefolytatásával összefüggő feladatokat
a) az NSZFI főigazgatója és gazdasági vezetője esetén a szakképzésért és felnőttképzésért felelős miniszter, az OMFI
igazgatója esetén a foglalkoztatáspolitikáért felelős miniszter,
b) a belső ellenőrzési egység vezetője vagy az egyszemélyi belső ellenőr esetén az NSZFI tekintetében
a szakképzésért és felnőttképzésért, az OMFI tekintetében a foglalkoztatáspolitikáért felelős miniszter
egyetértésével a közalkalmazottat foglalkoztató költségvetési szerv vezetője,
c) egyéb esetben a költségvetési szerv vezetője
látja el.
(2) A pályázati feltételeknek megfelelő pályázót a pályázatok elbírálása céljából létrehozott bizottság személyesen
meghallgatja.
(3) A bizottság az írásba foglalt véleményét is magában foglaló javaslatát köteles a meghallgatást követően 15 napon
belül a kinevezési, illetve megbízási jogkör gyakorlója számára megtenni.
[A Kjt. 21/A. §-ához] 5. § (1) Az 1. mellékletben felsorolt munkakörök tekintetében nem lehet a Kjt. 21/A. § (1) bekezdése szerinti kötelező
próbaidőt megállapítani akkor, ha a közalkalmazott legalább 10 év, a munkakörével megegyező munkakörben vagy
tevékenységi körben megszerzett szakmai gyakorlattal rendelkezik.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szakmai gyakorlat kiszámítása során a Kjt. 22. § (3) bekezdésében meghatározott
jogviszonyokat és tevékenységeket kell figyelembe venni.
(3) A szakmai gyakorlat időtartamának kiszámítása során a Kjt. 22. § (3) bekezdésében meghatározott jogviszonyok
és tevékenységek időtartamát össze kell számítani.
[A Kjt. 22. §-ához] 6. § A gyakornoki idővel kapcsolatosan a munkáltató alaptevékenységébe tartozó munkakörnek minősül az 1. melléklet
1. és 2. pontjában meghatározott munkaköri csoport.
7. § Instruktor munkakörben foglalkoztatott közalkalmazott tekintetében az általa mérnöktanár, pedagógus vagy
andragógus szakképesítéssel vagy szakképzettséggel ellátott, a Kjt. 22. § (3) bekezdése szerinti jogviszony tartamát
a szakmai gyakorlat idejébe be kell számítani.
8. § Nem kell gyakornoki időt kikötni, ha a közalkalmazott olyan munkakört tölt be, amelyben a besorolás alapjául
a) jogi szakvizsga,
b) szakorvosi diploma,
c) mérlegképes könyvelő szakképesítés vagy ezzel egyenértékű képesítés,
d) okleveles könyvvizsgálói képesítés,
e) doktori fokozat (PhD, DLA),
f) a tudomány(ok) kandidátusa,
g) a tudomány(ok) doktora,
h) külföldön szerzett és honosított vagy elismert tudományos fokozat
figyelembe vehető, és ezzel a közalkalmazott rendelkezik.
[A Kjt. 23. §-ához] 9. § (1) Magasabb vezető:
a) az NSZFI főigazgatója, főigazgató-helyettese, gazdasági vezetője,
b) az OMFI igazgatója, igazgató-helyettese.
(2) Vezető:
a) az NSZFI irodavezetője és annak helyettese, programigazgatója, osztályvezetője és annak helyettese,
titkárságvezetője, részlegvezetője és annak helyettese, csoportvezetője,
b) az OMFI főosztályvezetője és annak helyettese, osztályvezetője és annak helyettese.
10. § Magasabb vezetői megbízás további feltétele, hogy a magasabb vezető rendelkezzen legalább 5 éves szakmai
gyakorlattal, továbbá
a) szakirányú egyetemi vagy főiskolai végzettséggel, vagy
b) nem szakirányú egyetemi végzettséggel és szakirányú szakképesítéssel.
11. § (1) Vezetői feladat ellátására történő megbízás 2 évtől 5 évig terjedő határozott időre adható.
(2) A határozott idő lejártát követően a közalkalmazott ismételten megbízható magasabb vezetői, illetve vezetői feladat
ellátásával. [A Kjt. 39. §-ához] 12. § (1) Az „E”-„J” fizetési osztályba besorolt instruktor közalkalmazottnak „vezető instruktor” cím adományozható.
(2) A „vezető instruktor” cím adományozásának feltételei:
a) legalább 10 éves, oktatás területén eltöltött munkaviszony, közalkalmazotti jogviszony, közszolgálati jogviszony,
kormánytisztviselői jogviszony, szolgálati jogviszony és
b) kiválóan alkalmas minősítés.
(3) A „vezető instruktor” címhez címpótlék jár, melynek mértéke a pótlékalap 50%-a.
13. § (1) Az orvos és szakorvos közalkalmazottnak „főorvos” cím adományozható.
(2) A „főorvos” cím adományozásának feltételei:
a) legalább 10 éves, egészségügyi ellátás területén eltöltött munkaviszony, közalkalmazotti jogviszony,
közszolgálati jogviszony, kormánytisztviselői jogviszony, szolgálati jogviszony és
b) kiválóan alkalmas minősítés.
(3) A „főorvos” címhez címpótlék jár, melynek mértéke a pótlékalap 50%-a.
14. § (1) A szakreferens, pszichológus, tudományos tanácsadó munkakört betöltő közalkalmazottnak „vezető szakreferens”,
„vezető pszichológus”, „vezető tudományos tanácsadó” cím adományozható.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott címek adományozásának feltételei:
a) a kinevezéshez szükséges iskolai végzettséget, szakképesítést, illetve szakképzettséget igénylő munkakörben,
munkaviszonyban, közalkalmazotti jogviszonyban, közszolgálati jogviszonyban, kormánytisztviselői
jogviszonyban, szolgálati jogviszonyban megszerzett legalább 10 éves szakmai gyakorlat és
b) kiválóan alkalmas minősítés.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott címekhez címpótlék jár, melynek mértéke a pótlékalap 50%-a.
[A Kjt. 54. §-ához] 15. § A munkaerő-kölcsönzéssel kapcsolatosan a munkáltató alaptevékenységébe tartozó munkakörnek minősül
az 1. melléklet 1. és 2. pontjában meghatározott munkaköri csoport.
[A Kjt. 55. §-ához] 16. § (1) A teljes napi munkaidőből 6 órát kell a munkahelyen töltenie a munkahelyén legalább napi 3 órán át ionizáló
sugárexpozíció kockázatának kitett közalkalmazottnak.
(2) A teljes napi munkaidőből – a munkáltató rendelkezése szerint – legalább 6 órát kell a munkahelyen töltenie annak
a közalkalmazottnak, aki teljes munkaidejében testnedvek, szövetek vételét és vizsgálatát végzi.
[A Kjt. 61. §-ához] 17. § Az egyes fizetési osztályokba tartozó munkaköröket az 1. melléklet állapítja meg.
18. § (1) A titkár(nő) munkakörben foglalkoztatott közalkalmazottnak a munkakör betöltéséhez rendelkeznie kell Európai
Számítógép-használói Jogosítvánnyal (ECDL-bizonyítvány).
(2) A (fő)könyvelő munkakörben foglalkoztatott közalkalmazott tekintetében a munkakör betöltéséhez jogszabályban
előírt szakvizsgával egyenértékű:
a) a mérlegképes könyvelői,
b) az adótanácsadói, valamint
c) az okleveles könyvvizsgálói
vizsgát igazoló oklevél.
[A Kjt. 66. §-ához] 19. § (1) A kinevezésben feltüntetett további szakképesítés hasznosításának mértékétől függetlenül illetménynövekedés illeti
meg a közalkalmazottat, ha:
a) számítástechnikai szervező, szoftverfejlesztő, informatikus, szervező munkakörben foglalkoztatják, és a besorolás
alapjául szolgáló felsőfokú iskolai végzettsége és szakképzettsége mellett közgazdasági,
b) orvosi szakasszisztens, fogászati asszisztens munkakörben foglalkoztatják, és a munkakör ellátásához szükséges
szakképzettségen felül egészségügyi főiskola bármely szakán szerzett,
c) instruktor munkakörben foglalkoztatják, és a munkakör ellátásához szükséges felsőfokú iskolai végzettsége vagy
szakképzettsége mellett pedagógus vagy andragógus
szakképzettséggel rendelkezik. (2) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti esetben további feltétel, hogy a közalkalmazott által betöltött munkakörhöz
szükséges képesítés, egészségügyi főiskolai képzés keretében nem szerezhető meg.
[A Kjt. 70. §-ához] 20. § A magasabb vezető, vezető megbízással rendelkező közalkalmazott vezetői pótlékát a 2. számú melléklet tartalmazza.
21. § (1) A munkaköri feladatain túlmenően oktatási feladatokat is ellátó közalkalmazottnak az adott hónapra oktatói pótlék
adható, amennyiben a hónapban legalább 20 órát oktat, és
a) az oktatási tevékenységet a költségvetési szervvel fennálló közalkalmazotti jogviszonyára tekintettel folytatja,
vagy
b) az oktatott ismeretek közvetlenül összefüggnek a költségvetési szervnél ellátott feladatokkal.
(2) Az oktatói pótlék mértéke a pótlékalap 25%-a.
22. § (1) Az OMFI közalkalmazottait – a (2) és a (3) bekezdés szerint – diagnosztikai pótlék, illetve asszisztensi pótlék illeti meg.
(2) A diagnosztikai pótlék mértéke
a) röntgenben dolgozó orvos, asszisztens,
b) diagnosztikai (klinikai, kémiai) laboratóriumban diagnosztikai tevékenységet végző orvos, egyéb egyetemi vagy
főiskolai végzettséggel rendelkező munkatárs, továbbá asszisztens,
c) légzésfunkciós vizsgálatot végző orvos és egészségügyi dolgozó
esetében a pótlékalap 120%-a.
(3) Az asszisztensi vagy szakasszisztensi képesítéssel rendelkező, asszisztensi, szakasszisztensi munkakörben
foglalkoztatott közalkalmazott asszisztensi pótlékának mértéke a pótlékalap legalább 36%-a.
23. § (1) E rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép hatályba.
(2) E rendelet vezetői illetménypótlékra vonatkozó szabályait a 2011. január 1. előtt vezetői munkakörben foglalkoztatott
vezetők esetén első ízben a 2011. január hónapra járó illetmény megállapítására és kifizetésére kell alkalmazni.
24. § (1) A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény végrehajtásáról szóló 22/2008. (XII. 31.) SZMM rendelet
(a továbbiakban: SZMMr.) 2. számú melléklete a 3. melléklet szerint módosul.
(2) A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvénynek a pénzügyminiszter ágazati irányítása alá tartozó
szerveknél történő végrehajtásáról szóló 50/2008. (XII. 31.) PM rendelet (a továbbiakban: PMr.) 1. számú melléklete
a 4. melléklet szerint módosul.
(3) Hatályát veszti
a) az SZMMr. 1. § a)–b) pontja, 4. § (1) bekezdés a) pontjában az „az NSZFI főigazgatója, az OMFI igazgatója,”
szövegrész és az „a foglalkoztatáspolitikáért, a felnőttképzésért és a szakképzésért,” szövegrész, 4. § (1) bekezdés
b) pontjában az „a foglalkoztatáspolitikáért, a felnőttképzésért és a szakképzésért,” szövegrész, 9. § (1) bekezdés
a)–b) pontja, 9. § (2) bekezdés a)–b) pontja és 23. §-a,
b) a PMr. 1. § a) és c) pontja, 3. § (2) bekezdése, 4. § (1) bekezdés a) és c) pontja, 5. § a) és c) pontja, 6. §
(4) bekezdésében az „a Vám- és Pénzügyőrség közalkalmazottainál a Nemzetközi Vámnap,”, és az „ , a NAO Iroda
közalkalmazottai tekintetében június és december utolsó munkaheteiben” szövegrész.
Dr. Matolcsy György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
61/2010. (III. 18.) Korm. rendelete az EM-Bioetanol Kft. Bioetanol-Biogáz-Kiserőmű projekt Kaba város közigazgatási területén meg valósuló nagyberuházással összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások meg valósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló
2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdésében és
az 1. § (3) bekezdése tekintetében a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
174/A. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva
a következőket rendeli el:
1. § (1) A Kormány kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja az 1. mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek
a Kaba közigazgatási területén lévő külterületi 0513/3 ingatlan-nyilvántartási helyrajzi számú területen meg valósuló
nagyberuházással függenek össze.
(2) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyekben eljáró hatóságként az 1. mellékletben
meghatározott hatóságokat jelöli ki.
(3) Azokban az esetekben, amikor az 1. mellékletben meghatározott ügyfajtára vonatkozó jogszabály az adott ügyben
szakhatóság közreműködését rendeli el, a Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyekben eljáró
szakhatóságként a 2. mellékletben meghatározott hatóságokat jelöli ki.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 5. napon lép hatályba.
3. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépését köve tően indult eljárásokban kell alkalmazni.
4. § (1) A Pannonia Ethanol Zrt. bioetanol-előállító üzem projekt Dunaföldvár város közigazgatási területén meg valósuló
nagyberuházással összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról szóló 15/2010.
(II. 5.) Korm. rendelet (a továb biak ban: R.) 1. mellékletében foglalt táblázat E:6 mezője a következő szöveggel egészül
ki:
„Nemzeti Közlekedési Hatóság Központi Hivatala”
(2) Az R. 1. mellékletében foglalt táblázat D:9, D:10 és D:11 mezője, valamint 2. mellékletében foglalt táblázat B:16 mezője
a következő szöveggel egészül ki:
„Paksi Körzeti Földhivatal”
(3) Az R. 1. mellékletében foglalt táblázat E:9, E:10 és E:11 mezője, valamint 2. mellékletében foglalt táblázat C:16 mezője
a következő szöveggel egészül ki:
„Tolna Megyei Földhivatal”
(4) Az R. 2. mellékletében foglalt táblázat C:18 mezője a következő szöveggel egészül ki:
„Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központ”
5. § (1) A 4. § az e rendelet hatálybalépését követő napon hatályát veszti.
(2) E § az e rendelet hatálybalépését követő második napon hatályát veszti.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
200/2014. (VIII. 14.) Korm. rendelete a Miniszterelnökség agrár-vidékfejlesztésért felelős államtitkára által irányított szervezeti egységek Kecskemétre történő áthelyezésével összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról és az eljáró hatóságok kijelöléséről.
A Kormány a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és
egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), b), d) és e) pontjában, valamint a közigazgatási hatósági eljárás
és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában,
a 3.  § (5)  bekezdése tekintetében az  épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997.  évi LXXVIII.  törvény 62.  §
(1) bekezdés 16.2., 17. és 24. pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A  Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja a  Kecskemét megyei jogú város
közigazgatási területén lévő, az  ingatlan-nyilvántartás szerinti 6058/5 helyrajzi számú, természetben a  6000
Kecskemét, Lórántffy Zsuzsanna utca 1. szám alatt található ingatlannak a Miniszterelnökség agrár-vidékfejlesztésért
felelős államtitkára által irányított szervezeti egységei elhelyezése érdekében történő átalakításával, felújításával
kapcsolatos beruházást érintő, az  1.  mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek a  beruházás
megvalósításához, használatbavételéhez szükségesek.
(2) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) elsőfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
elsőfokú hatóságként jár el,
b) elsőfokú szakhatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
elsőfokú szakhatóságként jár el.
 (3) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) másodfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
másodfokú hatóságként jár el,
b) másodfokú szakhatóságként azt a hatóságot jelöli ki, amely az adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
másodfokú szakhatóságként jár el.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyek koordinációjára – a  fővárosi és megyei
kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 8/A. §-ában foglaltak szerinti – feladat- és hatáskörrel
rendelkező kormánymegbízottként a Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti hatósági ügyekben
a  szakhatóság – a  hatóság határozatának jogerőre emelkedéséig felhasználható – előzetes szakhatósági
állásfoglalást ad ki azzal, hogy a  kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a  hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
(3) Az  eljáró hatóság az  általa meghozott döntéseket – az  eljárás során a  személyesen az  ügyfélnek szóló végzések
kivételével – hirdetményi úton is közli.
(4) Hirdetményi úton történő közlés esetén a döntés közlésének napja a hirdetmény kifüggesztését követő ötödik nap.
Amennyiben a hatóság a döntését több módon is közli, a döntés közlésének napja az a nap, amelyen a hatóság által
alkalmazott közlési módok alapján a döntés a legkorábban közöltnek minősülne.
(5) Az 1. § (1) bekezdése szerinti
a) építésügyi hatósági ügyekben nem kell településképi véleményezési eljárást lefolytatni,
b) beruházással összefüggésben településképi bejelentési eljárásnak nincs helye,
c) beruházással összefüggésben nem kell építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt beszerezni.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
5. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő hatósági eljárásokban is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
67/2019. (VII. 16.) ME határozata állami felsőoktatási intézmény kancellárjának megbízásáról.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 37.  § (4a)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– az emberi erőforrások minisztere előterjesztésére –
a Pannon Egyetemen Csillag Zsoltot – a 2019. augusztus 20-ától 2022. augusztus 19-éig terjedő időtartamra –
a kancellári teendők ellátásával megbízom. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
383/2015. (IX. 7.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
hozzájárulok Eric Fournier rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a  Francia Köztársaság magyarországi
rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2015. augusztus 17. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1183/2009. (XI. 5.) Korm. határozata főkonzulátus létrehozásáról Chongqingban, valamint külgazdasági szakdiplomata státuszok létesítéséről.
A Kormány 1. egyetért azzal, hogy a Kínai Népköztársaságban Chongqing központi alárendeltségű város székhellyel, Qinghai,
Gansu, Sichuan, Shaanxi, Yunnan, Guizhou, Ninxia-Hui és Guangxi-Zhuang tartományokra kiterjedő konzuli kerülettel
főkonzulátus létesüljön; 2. egyetért azzal, hogy a Magyar Köztársaság bakui és tripoli nagykövetségére 1-1 fő külgazdasági szakdiplomata
kerüljön kihelyezésre; 3. egyetért azzal, hogy a chongqingi státuszok létesítésére a Miniszterelnöki Hivatalban, a minisztériumokban, az
igazgatási és az igazgatás jellegű tevékenységet ellátó központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak
létszámáról szóló 2057/2008. (V. 14.) Korm. határozat szerint engedélyezett létszámkereten belüli belső
átcsoportosítás alapján kerül sor; 4. felhatalmazza a külpolitikáért és a külgazdaságért felelős minisztert a chongqingi főkonzulátus megnyitásával,
valamint a külgazdasági szakdiplomata státuszok létesítésével összefüggő feladatok végrehajtásával.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
269/2008. (XII. 17.) KE határozata dr. Nagy Erzsébet rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezéséről és megbízásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt
jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére dr. Nagy
Erzsébetet kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté és megbízom a Magyar Köztársaság berni nagykövetségének vezetésével, valamint a Magyar Köztársaságnak a Liechtensteini Hercegségben való képviseletével.
Budapest, 2008. június 11. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
18/2010. (IV. 7.) OKM rendelete az alapfokú művészetoktatás támogatása igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának, elszámolásának és ellenőrzésének részletes szabályairól.
A Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetéséről szóló 2009. évi CXXX. törvény 5. számú melléklet 13. pontjában kapott
felhatalmazás alapján – figyelemmel a költségvetési törvény 16. § (1) bekezdésére és 52. § (1) bekezdésének a) pontjára – az oktatási
és kulturális miniszter feladat- és hatásköréről szóló 167/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva – az önkormányzati miniszter feladat- és hatásköréről szóló 132/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. §
a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró önkormányzati miniszterrel egyetértésben, a pénzügyminiszter feladat- és
hatásköréről szóló 169/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró pénzügyminiszter
véleményének kikérésével – a következőket rendelem el:
1. § (1) A támogatást
a) az alapfokú művészetoktatási feladatot ellátó intézményeket fenntartó helyi önkormányzatok, települési és
területi kisebbségi önkormányzatok és azok jogi személyiségű társulásai (a továb biak ban együtt: helyi
önkormányzatok),
b) az alapfokú művészetoktatási feladatot ellátó nem állami intézmény fenntartói – ideértve a Magyar Köztársaság
2010. évi költségvetéséről szóló 2009. évi CXXX. törvény (a továb biak ban: költségvetési törvény) 52. §
(1) bekezdésében meghatározott fenntartókat – (a továb biak ban együtt: közoktatási humánszolgáltatók) és
c) az alapfokú művészetoktatási feladatot ellátó intézményeket fenntartó központi költségvetési szervként működő
felsőoktatási intézmények [az a)–c) pont alattiak a továb biak ban együtt: fenntartók]
az e rendeletben meghatározott feltételek szerint igényelhetik.
(2) A fenntartó támogatási igényt nyújthat be az általa fenntartott alapfokú művészetoktatási intézményben, vagy
többcélú intézmény esetén az alapfokú művészetoktatási tevékenységet ellátó intézményegységben vagy
tagintézményben 2009/2010. tanévben tanuló hátrányos helyzetű (beleértve a halmozottan hátrányos helyzetű)
tanulók után. Az érintett tanulók létszámának megállapításakor a helyi önkormányzatoknak a 2009. október 1-jei
közoktatási statisztikai létszámot, a közoktatási humánszolgáltatóknak és a közoktatási intézményt fenntartó központi
költségvetési szervként működő felsőoktatási intézményeknek a 2010. február 1-jei állapotot kell figye lembe venniük.
(3) A fenntartó a (2) bekezdésben foglaltakon kívül támogatást igényelhet a közoktatás minőségbiztosításáról és
minőségfejlesztéséről szóló 3/2002. (II. 15.) OM rendelet (a továb biak ban: R.) 14/B. § (3) bekezdésében foglalt „Kiválóra
minősített alapfokú művészetoktatási intézmény” címet viselő alapfokú művészetoktatási intézmény vagy többcélú
intézmény esetén az ilyen minősítéssel rendelkező alapfokú művészetoktatási tevékenységet ellátó
intézményegység, tagintézmény nem hátrányos helyzetű tanulói után, a (2) bekezdésben meghatározott
létszámadatok szerint.
(4) A magyar Waldorf-iskolák kerettanterve alapján nevelő és oktató iskolákat fenntartók abban az esetben igényelhetnek
támogatást az általuk fenntartott Waldorf-iskola tanulói után, ha az intézmény alapító okiratában és működési
engedélyében – a kerettantervek kiadásának és jóváhagyásának rendjéről, valamint egyes oktatási jogszabályok
módosításáról szóló 17/2004. (V. 20.) OM rendelet 2. számú mellékletében meghatározottak szerint – a művészeti ág és
a tanszak megnevezésénél a „Waldorf művészeti nevelés” szerepel.
2. § (1) A fenntartó a támogatási igényt papír alapon kettő eredeti példányban postai úton, továbbá elektronikusan is
az 1. mellékletben foglalt adatlapok megküldésével legkésőbb 2010. április 16-ig nyújthatja be, a helyi
önkormányzatok a Magyar Államkincstár területileg ille té kes szervéhez (a továb biak ban: Igazgatóság), a közoktatási
humánszolgáltatók és a központi költségvetési szervként működő felsőoktatási intézmények az Oktatási és Kulturális
Minisztérium Támogatáskezelő Igazgatóságához (a továb biak ban: OKM Támogatáskezelő). Az elektronikus benyújtás
kizárólag az OKM Támogatáskezelő honlapján található, erre a célra kialakított elektronikus rendszeren keresztül
történik.
(2) Amennyiben a fenntartó az igénylési határidőt önhibáján kívül elmulasztotta, az elmulasztott határidőtől számított öt
munkanapon belül igazolási kérelmet nyújthat be. Az igazolási kérelemmel egyidejűleg az elmulasztott igénylést is
pótolni kell. Az igazolási kérelem benyújtására nyitva álló határidő elmulasztása jogvesztő.
(3) A támogatás felhasználható
a) az alapfokú művészetoktatási intézmény vagy alapfokú művészetoktatási tevékenységet ellátó
intézményegység, tagintézmény működési jellegű kiadásainak (személyi juttatások és munkaadókat terhelő
járulékok, dologi kiadások, egyéb működési célú kiadások) fedezésére, valamint
b) olyan tevékenység finanszírozására, amely új vagy a korábbinál műszaki, technikai szempontból korszerűbb
tárgyi eszközök létrehozására irányul, valamint a meglevő tárgyi eszközök műszaki, technikai paramétereinek
korszerűsítését valósítja meg (fejlesztés) az alapfokú művészetoktatási intézményben vagy az alapfokú
művészetoktatási tevékenységet ellátó intézményegységben, tagintézményben.
(4) Az elnyert támogatás legalább 50%-át a (3) bekezdés b) pontjában foglaltak szerinti tárgyi eszközök beszerzésére kell
fordítani, különös tekintettel az alapfokú művészetoktatás követelményei és tantervi programjának bevezetéséről és
kiadásáról szóló 27/1998. (VI. 10.) MKM rendeletben előírtak meg valósulását szolgáló, az oktatás-neveléshez
szükséges felszerelések, taneszközök korszerűsítésére és beszerzésére.
(5) Az elnyert támogatást a miniszteri döntést köve tően 2010. december 31-ig lehet felhasználni, a 2010. december
31-én – az államháztartás működési rendjéről szóló 292/2009. (XII. 19.) Korm. rendelet 72. § (1) bekezdésében
szabályozott – kötelezettségvállalással terhelt maradvány 2011. június 30-ig használható fel.
(6) A fenntartó a támogatási összeget a 4. § (6) bekezdés alapján meghozott miniszteri döntés szerint köteles felhasználni,
és csak arra a közoktatási intézményére fordíthatja, amelyre a támogatást elnyerte, a fenntartó döntése alapján
az eszközöket a közoktatási intézmény is beszerezheti. Azok a fenntartók, amelyek e rendelet alapján több, általuk
fenntartott intézmény vonatkozásában részesülnek támogatásban, a különböző intézmények tevékenységére
tekintettel elnyert támogatást az intézmények között nem csoportosíthatják át. A támogatást abban az intézményben
kell felhasználni, és arra a célra, amely intézmény tevékenységére tekintettel a támogatás megállapításra került.
3. § A támogatási igényhez csatolni kell az alapfokú művészetoktatásban részt vevők tanulói azonosító számairól készített
listát és a fenntartó 2. melléklet szerinti nyilatkozatát arról, hogy rendelkezik a közoktatásról szóló 1993. évi
LXXIX. törvény 105. §-ában meghatározott közoktatási esélyegyenlőségi intézkedési tervvel. E rendelkezéseket
önkormányzati társulások tekintetében azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy a nyilatkozatot a helyi
önkormányzatok társulásairól és együttműködéséről szóló 1997. évi CXXXV. törvény ben, valamint a települési
önkormányzatok többcélú kistérségi társulásáról szóló 2004. évi CVII. törvény ben az egyes társulási típusoknál
meghatározott döntéshozó szerv vagy személy adja ki. A közoktatási humánszolgáltató közoktatási esélyegyenlőségi
intézkedési terv hiányában arról nyilatkozik, hogy nevelési programja, illetve pedagógiai programja tartalmazza
az esélyegyenlőséget szolgáló intézkedéseket.
4. § (1) A helyi önkormányzatok esetén az Igazgatóság, a közoktatási humánszolgáltatók és a központi költségvetési
szervként működő felsőoktatási intézmények esetén az OKM Támogatáskezelő a határidőig benyújtott igények
feldolgozása során szükség esetén öt munkanapos határidővel hiánypótlásra hívja fel a támogatást igénylőt.
Amennyiben az 1. § (1) bekezdés a) pontja szerinti fenntartó a felhívásnak nem tesz eleget vagy nem meg fele lően
teljesíti azt, az Igazgatóság a támogatási igényt elutasítja, és erről értesíti a fenntartót és az oktatásért felelős
minisztert. Amennyiben az 1. § (1) bekezdés b)–c) pontja szerinti fenntartó a felhívásnak nem tesz eleget vagy nem
meg fele lően teljesíti azt, az OKM Támogatáskezelő a támogatási igény elutasítására tesz javaslatot az (5) bekezdésben
szereplő döntés-előkészítő bizottságnak.
(2) Az Igazgatóság a támogatási igényeket egy eredeti példányban 2010. május 17-ig továbbítja az OKM
Támogatáskezelő részére.
(3) Az OKM Támogatáskezelő az igénylések formai ellenőrzését köve tően az igényeket 2010. június 4-ig helyi
önkormányzatok, közoktatási humánszolgáltatók, továbbá központi költségvetési szervként működő felsőoktatási
intézmények szerinti bontásban, megyénként külön-külön összesítve, papír alapon és elektronikus formában
megküldi az Oktatási és Kulturális Minisztérium (a továb biak ban: OKM) részére.
(4) A támogatás az e rendeletben foglalt feltételeknek megfelelő alapfokú művészetoktatási intézmények
(intézményegységek, tagintézmények) fenntartói között az intézmények (intézményegységek, tagintézmények)
tanulói létszáma alapján kerül elosztásra olyan módon, hogy a hátrányos helyzetű (beleértve a halmozottan hátrányos
helyzetű) tanulók után emelt összegű támogatás kerül megállapításra, amelynek mértéke tanulónként nem lehet
kevesebb a nem hátrányos helyzetű tanuló után tanulónként megállapításra kerülő összeg 1,4-szeresénél.
(5) Az egy tanulóra jutó támogatás összegére és a támogatásban részesíthető fenntartók körére vonatkozóan az OKM,
az Önkormányzati Minisztérium (a továb biak ban: ÖM) és az R. 10. § (4) bekezdésében foglalt Szakmai Minősítő Testület
delegáltjaiból álló öttagú döntés-előkészítő bizottság – az OKM Támogatáskezelő mint lebonyolító szervezet
közreműködésével – 2010. június 14-ig tesz javaslatot az oktatásért felelős miniszternek. A döntés-előkészítő
bizottságba három tagot az OKM, egy tagot az ÖM, egy tagot a Szakmai Minősítő Testület jelöl.
(6) A támogatásban részesülő fenntartókról és a támogatás összegéről az (5) bekezdésben foglalt bizottság javaslata
alapján az oktatásért felelős miniszter 2010. július 5-ig dönt. A döntés eredményéről minden igénylőt levélben
értesíteni kell, valamint a kedvezményezettek megnevezését és az elnyert támogatási összeget az OKM honlapján
közzé kell tenni.
5. § (1) A támogatásban részesített önkormányzatok összesített adatait az OKM 2010. július 31-ig utalványozás céljából
az önkormányzat KSH kódjának, településtípus nélküli megnevezésének és az ezer forintra kerekített támogatási
összegnek a feltüntetésével papír alapon és elektronikus úton – az ebr42 rendszerben – is megküldi az ÖM részére.
A támogatás folyósításáról az ÖM utalványozása alapján a Magyar Államkincstár az augusztus havi nettó finanszírozás
keretében egy összegben intézkedik.
(2) A támogatásban részesített közoktatási humánszolgáltatók egyösszegű finanszírozásához a fedezetet az OKM
az Igazgatóság részére a 2010. októberi normatíva átutalásához szükséges kerettel egyidejűleg biztosítja
a költségvetési törvény XX. fejezet, 11. cím, 2. alcím, 3. jogcímcsoport „Közoktatási célú humánszolgáltatás és
kiegészítő támogatás” előirányzata terhére.
(3) A központi költségvetési szervként működő felsőoktatási intézmények számára az e rendelet alapján megítélt
támogatás folyósításáról a fenntartójuk a költségvetési törvény XX. fejezet, 11. cím, 2. alcím, 17. jogcímcsoport
„Gyakorlóiskolák normatív támogatása” előirányzat terhére gondoskodik.
6. § (1) Amennyiben az e rendeletben foglalt feltételeknek megfelelő alapfokú művészetoktatási intézmény fenntartója 2010.
május 15-ig az intézmény átszervezésével, fenntartói jogának átadásával, megszüntetésével összefüggő döntést hoz,
akkor az e rendeletben foglaltakat a (2)–(3) bekezdésben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Az intézmény jogutód nélküli megszüntetése esetében (ideértve a helyi önkormányzati fenntartású intézmény
fenntartói jogának nem állami, nem önkormányzati fenntartó részére történő átadását, valamint a nem állami, nem
önkormányzati intézmény fenntartói jogának önkormányzati fenntartó részére történő átadását) a fenntartó erről
haladéktalanul köteles értesíteni az OKM Támogatáskezelőt, és támogatásban nem részesülhet.
(3) Az intézmény jogutóddal történő megszűnése, továbbá átszervezése, fenntartói jogának átadása esetében
a támogatásra – a jogelőd és a jogutód fenntartó közös nyilatkozata alapján – a jogutód intézmény fenntartója válik
jogosulttá, a támogatást a jogutód intézmény fenntartója használhatja fel a támogatással érintett alapfokú
művészetoktatási intézmény fejlesztésére és működtetésére. Ebben az esetben a támogatással a jogutód intézmény
fenntartójának kell elszámolnia. Az e bekezdésben foglalt közös nyilatkozatot a helyi önkormányzati fenntartók
az Igazgatósághoz, a közoktatási humánszolgáltatók az OKM Támogatáskezelőhöz nyújthatják be.
(4) A helyi önkormányzatok a támogatás felhasználásáról a tárgyévben december 31-ei fordulónappal a mindenkori
zárszámadás keretében és rendje szerint kötelesek elszámolni. Az itt kimutatott adatok valódiságát az egyes
önkormányzatoknál, illetve intézményeknél megfelelő analitikus nyilvántartásokkal, szakmai dokumentációval kell
alátámasztani.
(5) A közoktatási humánszolgáltatók esetében a támogatások elszámolása a 2010. évi normatív költségvetési
hozzájárulás és támogatás elszámolása keretében történik. Az itt kimutatott adatok valódiságát az egyes
fenntartóknál és intézményeknél vezetett analitikus nyilvántartásokkal, szakmai dokumentációval kell alátámasztani.
(6) A központi költségvetési szervként működő felsőoktatási intézmények számára nyújtott támogatás elszámolása és
ellenőrzése a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény végrehajtásáról szóló 20/1997. (II. 13.) Korm. rendelet
(a továb biak ban: Vhr.) 17/C. §-ában foglaltak szerint történik. Az adatok valódiságát az egyes fenntartóknál, valamint
az intézményeknél vezetett analitikus nyilvántartásokkal, szakmai dokumentációval kell alátámasztani. Ha a központi
költségvetési szervként működő felsőoktatási intézmény a támogatást vagy annak egy részét jogosulatlanul vette
igénybe, azt nem a megjelölt feladatra használta fel, illetve a jogszabályban rögzített arányt meghaladó mértékű
támogatást vett igénybe vagy a támogatások igényléséhez valótlan adatot szolgáltatott, akkor a támogatásról
haladéktalanul köteles lemondani és a támogatást visszafizetni az OKM számára.
7. § (1) A támogatás céljának szakmai meg valósulását és a pénzeszközök jogszerű felhasználását az OKM Támogatáskezelő
a helyszínen is jogosult ellenőrizni 2011. december 31-ig. Az OKM Támogatáskezelő az adatszolgáltatást és a helyszíni
ellenőrzést írásban kezdeményezi. A monitoring adatszolgáltatáshoz szükséges, az OKM Támogatáskezelő honlapján,
a www.okmt.hu címen 2011. év április 1-jétől megtalálható indikátor táblázatot a támogatást elnyert fenntartóknak
az OKM Támogatáskezelő honlapján megadott határidőig az OKM Támogatáskezelő részére elektronikus formában ki
kell tölteniük, elmenteniük, és papír alapon is kötelező megküldeniük.
(2) Az igénylés, folyósítás, elszámolás és ellenőrzés során az e rendeletben nem szabályozott kérdésekben a helyi
önkormányzati fenntartók esetén az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továb biak ban: Áht.),
a közoktatási humánszolgáltatók és a központi költségvetési szervként működő felsőoktatási intézmények esetén
az Áht., valamint a Vhr. rendelkezéseit kell alkalmazni.
8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba, és 2012. július 31-én hatályát veszti.
Dr. Hiller István s. k.,
oktatási és kulturális miniszter


text:
1103/2015. (III. 5.) Korm. határozata a „Békéscsaba (kiz.)–Lőkösháza (oh.) vasútvonal felújítás előkészítési munkái” című projektjavaslatnak az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 2014. pályázati kiírására történő benyújtásáról.
A Kormány
 1. egyetért a  „Békéscsaba (kiz.)–Lőkösháza (oh.) vasútvonal felújítás előkészítési munkái” című projektjavaslattal
(a továbbiakban: projektjavaslat) az 1. melléklet szerint,
 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjon a  projektjavaslatnak az  Európai Hálózatfinanszírozási
Eszköz 2014. évi pályázati kiírására történő benyújtásáról,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
3. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a projektjavaslatnak a Magyarország központi költségvetéséről szóló
törvény Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet CEF projektek jogcímcsoport terhére történő előfinanszírozásához
szükséges intézkedéseket tegye meg,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a projektjavaslattal összefüggő feltételes tervezői közbeszerzési eljárás eredményeként
a nyertes ajánlattevővel történő szerződéskötést követő 90 napon belül
 4. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy készítsen előterjesztést a  Nemzeti Fejlesztési Kormánybizottság
részére a  szükségessé vált feladatokról, illetve a  projektjavaslat teljes körű megvalósításához szükséges források
biztosításáról, ha az  Európai Bizottság a  projektjavaslatot csökkentett műszaki tartalommal, illetve csökkentett
támogatási összeggel támogatja.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az Európai Bizottság döntését követően azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
7/2016. (VII. 5.) SZTNH utasítása a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala Frecskay János Szakkönyvtár Szervezeti és Működési Szabályzatának kiadásáról.
A muzeális intézményekről, a nyilvános könyvtári ellátásról és a közművelődésről szóló 1997. évi CXL. törvény 68. § (1) bekezdés
b) pontja alapján, összhangban a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában írtakkal, a következő
utasítást adom ki:
1. § A Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (a továbbiakban: Hivatal) mint a Frecskay János Szakkönyvtár (a továbbiakban:
Szakkönyvtár) fenntartója a Szakkönyvtár Szervezeti és Működési Szabályzatát a jelen utasítás Mellékleteként kiadom.
2. § A jelen utasítással kiadott Szervezeti és Működési Szabályzat a Szakkönyvtárban hozzáférhető és a Hivatal honlapján
is elérhető annak érdekében, hogy a szakkönyvtári szolgáltatásokat igénybe vevők és az érdeklődők számára
az megismerhető legyen.
3. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala Frecskay János Szakkönyvtár elnevezéséről, valamint Szervezeti
és Működési Szabályzatának kiadásáról szóló 2/2013. (II. 15.) SZTNH utasítás.
 (3) Jelen utasítás tartalmi felülvizsgálatáról, aktualizálásáról és karbantartásáról a Szakkönyvtár vezetője köteles
gondoskodni. A felülvizsgálatot legalább 3 évente el kell végezni, amelynek eredményeként – szükség esetén –
kezdeményezni kell az utasítás módosítását vagy új utasítás kiadását.
Dr. Bendzsel Miklós s. k.,
 a Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
 elnöke


text:
174/2012. (HK 8.) HVKF parancsa a katonai térképészeti képességek integrációjához kapcsolódó szervezési feladatok végrehajtásáról1.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi CXIII. törvény 49. § (2) bekezdése alapján
– figyelemmel a katonai térképészeti képességek integrációjának egyes feladatairól szóló 33/2012 (V. 8.) HM utasítás (a továbbiakban: utasítás) rendelkezéseire – a katonai
képességek integrációjához kapcsolódó szervezési feladatok végrehajtására az alábbi
parancsot adom ki. 1. A parancs hatálya a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) végrehajtásban érintett katonai szervezetére, valamint a Honvéd Vezérkar főnöke (a továbbiakban:
HVKF) alárendeltségébe tartozó HM szervekre (a továbbiakban: HVK szervek) terjed ki.
2. A szervezési időszak:
Kezdete: 2012. május 1.
Befejezése: 2012. október 31.
3. Az MH katonai szervezetére vonatkozó szervezeti
változásokat a HVK Haderőtervezési Csoportfőnökség
(a továbbiakban: HVK HTCSF) által elkészített új állománytábla tartalmazza.
4. Az MH Geoinformációs Szolgálat (a továbbiakban
MH GEOSZ) létszáma legfeljebb 167 fő, az új állománytábla hatályba lépésének ideje a jóváhagyást és a kiadást
követő 30. nap.
1 A parancsot az érintettek külön elosztó szerint kapják meg.
5. Az MH GEOSZ a Magyar Állam tulajdonában és a
HM vagyonkezelésében lévő nonprofit gazdasági társaság
feladatrendszeréből vegye át az utasítás 8. § (1) bekezdésében meghatározott feladatokat, illetve hajtsa végre a
(2) bekezdésben foglaltakat.
6. A HVK HTCSF a HM Tervezési és Koordinációs Főosztállyal történő egyeztetés után készítse elő jóváhagyásra, és az utasítás hatályba lépését követő 7. napig hagyassa
jóvá és adja ki az MH GEOSZ új állománytábláját.
7. Az MH GEOSZ szolgálatfőnöke a személyügyi eljárások során gondoskodjon a Munka Törvénykönyvéről
szóló 1992. évi XXII. törvény, a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény, valamint a Magyar
Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény és a végrehajtásukra kiadott rendelkezések betartásáról.
8. Az átalakítás következtében a szervezetből kiválók
felmentése kezdetének legkorábbi időpontja: 2012. július
01. Legkésőbbi időpontja: a szervezési időszak utolsó napja,
közalkalmazottak esetében 2012. december 31.
9. Az MH Hadkiegészítő és Központi Nyilvántartó Parancsnokság (a továbbiakban: MH HKNYP) parancsnoka
biztosítsa az MH GEOSZ számára a működéshez szükséges bélyegzőket. A szervezeti változás következtében érvénytelenné vált bélyegzőket, pecsétnyomókat a feladat
befejezésekor az MH GEOSZ parancsnoka az MH
HKNYP Bélyegzőkészítő és Ellátó Osztályra az ügyviteli
előírások, valamint a bélyegzőellátásról és bélyegzők
használatáról szóló 56/2008. (HK. 12.) HM utasítás rendelkezéseinek betartásával küldjék meg.
10. A feladatokat a kiadott belső rendelkezések, valamint a minősített adatok védelmére vonatkozó szabályok
betartása mellett kell végrehajtani.
11. Ez a parancs az aláírás napján lép hatályba, és
2012. december 31-én hatályát veszti.
Dr. Benkő Tibor vezérezredes s. k.,
Honvéd Vezérkar főnöke


text:
57/2011. (IV. 12.) Korm. rendelete az EUROFIMA Európai Vasúti Gördülőállomány-finanszírozási Társaság által nyújtott gördülőállomány-finanszírozás esetében az állam által vállalt kezesség szabályairól.
A Kormány a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény 88. § (1) bekezdés j) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § Az e rendeletben nem szabályozott kérdések tekintetében az állam által vállalt kezesség előkészítésének és a kezesség
beváltásának eljárási rendjéről szóló 110/2006. (V. 5.) Korm. rendeletnek (a továbbiakban: R.) – a 8/C. §-ában foglaltak
kivételével – a jogszabályi állami kezességvállalásra vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
2. § E rendelet alkalmazásában: 1. forrásbevonás: a jogszabályi állami kezességvállalással történő EUROFIMA-finanszírozási ügylet;
2. adósságszolgálati fedezeti ráta: a kötelezett adott évre vonatkozó nettó árbevételének és az adóssága utáni tőkét,
kamatot, járulékokat magába foglaló fizetési kötelezettség hányadosa; 3. vasúti személyszállítási működési fedezetráta: az EUROFIMA-finanszírozással érintett személyszállítási
tevékenység, üzletág, fogyasztói árkiegészítés nélkül számított, adott évre vonatkozó nettó közlekedési
árbevétele és a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvénynek (a továbbiakban: Vtv.) megfelelő,
a közszolgáltatási szerződésben meghatározott közszolgáltatás indokolt, a finanszírozási költségeket és
az értékcsökkenési leírást nem tartalmazó költségének hányadosa; 4. közszolgáltatási ellentételezés: a Vtv. 27/A. § (2) bekezdése szerinti pénzügyi ellentételezés.
3. § (1) A forrásbevonás érdekében a közlekedésért felelős miniszter az államháztartásért felelős miniszterrel együttesen
– finanszírozási ügyletenként külön – előterjesztést nyújt be a Kormányhoz.
(2) Az előterjesztés legalább a következőket tartalmazza: a) a forrásbevonással elérni kívánt cél bemutatását;
b) a forrásbevonás részletes indokolását; c) a forrásbevonás összegét (forintban és devizanemben is);
d) a forrásbevonás feltételeit; e) a kezesség beváltásának valószínűségéről szóló tájékoztatást;
f) a kötelezett javára az előző 5 évben történt kezességvállalás tényéről szóló tájékoztatást;
g) a tárgyévi költségvetési törvényben meghatározott kezességvállalási keretnek az előterjesztés benyújtásakor
rendelkezésre álló részéről szóló tájékoztatást; h) a Támogatásokat Vizsgáló Irodának az európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal
kapcsolatos eljárásról és a regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet szerinti
álláspontjának feltüntetését; i) javaslatot a kezességvállalási díj mértékére és a díj mértékének indokolását;
j) a (3) bekezdés szerinti mutatóknak a finanszírozás futamideje alatt tervezett mértékét, amelyekből megítélhető
ja) a fejlesztés külső forrásból történő megvalósításának indoka,
jb) az EUROFIMA gördülőállomány-finanszírozásból megvalósítandó fejlesztés megtérülése, különös
tekintettel az üzemeltetési és fenntartási költségmegtakarításra (kamat, értékcsökkenési leírás és felosztott
költségek kivételével) az új és a kiváltott eszközök vonatkozásában,
jc) a közszolgáltatási ellentételezés vonatkozásában a fejlesztés eredményeként elérhető megtakarítás
mértéke és jd) az EUROFIMA gördülőállomány-finanszírozás visszafizetésének forrása;
k) személykocsik esetében azt a tényt, hogy a finanszírozással érintett járművek végső felhasználója rendelkezik
hatályos közszolgáltatási szerződéssel, és a járműveket közszolgáltatási tevékenysége körében hasznosítja;
l) a fejlesztéssel elérhető magasabb szolgáltatási színvonal, műszaki korszerűség bemutatását, a környezetvédelmi
és energiahatékonysági szempontoknak való megfelelőséget, az interoperabilitás teljesülését;
m) személykocsik esetében a férőhely-kilométer kihasználtságot elővárosi viszonylatban, ülőhely-kilométer
kihasználtságot egyéb viszonylatban; n) mozdonyok és egyéb járművek esetében üzemképesség, üzemidő-kihasználás javulását, menetidő-csökkenést;
valamint o) motorkocsik esetében az m) és az n) pont szerinti mutatókat.
(3) A kötelezett pénzügyi helyzetével kapcsolatos adatokra vonatkozó mutatók a következők:
a) az EUROFIMA finanszírozás költségeinek bemutatása és összehasonlítása a hasonló futamidejű magyar
államkötvény hozamával, amennyiben ilyen nincs, akkor az Államadósság Kezelő Központ Zrt. véleménye alapján,
a főbb kondícióiban (futamidő, devizanem, kamatozás módja) egyező finanszírozás költségével,
b) a fejlesztéssel elérhető bevételi és kiadási változások bemutatása és összehasonlítása a fejlesztés elmaradása
esetére tervezhető pénzügyi adatokkal, c) a beruházásnak a vasúti személyszállítási működési fedezetrátára gyakorolt hatása változatlan vasúti
személyszállítási menetrend, szolgáltatási teljesítmény és társasági-szervezeti struktúra mellett,
d) a kötelezett adósságszolgálati fedezeti rátája, e) a kötelezettnél az utolsó lezárt üzleti év végén fennálló, hitelviszonyon alapuló tartozások állománya, külön
bemutatva az állami kezesség melletti állományokat. 4. § (1) A Kormány az előterjesztés alapján határozatában – a Vtv. 29/A. § (2) bekezdésében foglaltakon túlmenően –
a következőkről dönt: a) a kötelezett személyéről, b) a forrásbevonás összegéről,
c) a forrásbevonás céljáról. (2) A kezességvállalási díj megfizetésének idejéről és módjáról – a Kormány határozatában foglaltaknak megfelelő
tartalommal – a kötelezettel kötött szerződésben az államháztartásért felelős miniszter állapodik meg.
5. § A kötelezett a) a finanszírozási szerződés megkötéséről – az abban általa vállalt visszafizetési és járulékfizetési kötelezettség
mértékének, esedékességének megjelölésével –, továbbá b) a finanszírozási jogviszony megszűnéséről – a megszűnés okának megjelölésével –
a megkötést, valamint a megszűnést követő 15 naptári napon belül tájékoztatja a közlekedésért felelős minisztert és
az államháztartásért felelős minisztert. 6. § (1) Az R. 8. § (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási kötelezettséget a kötelezett teljesíti.
(2) Az állami kezességvállalásból származó beváltás várható időpontjáról és a beváltás mértékéről a kötelezett
a közlekedésért felelős minisztert és az államháztartásért felelős minisztert, a várható beváltást megelőzően legalább
15 naptári nappal, előre nem látható esetben a beváltást indokoló körülmények bekövetkezésével egyidejűleg vagy
a beváltásról való tudomásszerzésről haladéktalanul értesíteni köteles. (3) Ha a kötelezett a finanszírozási szerződés alapján visszafizetési kötelezettségének időben nem tesz eleget,
az EUROFIMA az állami kezességvállalásból eredő jogait az államháztartásért felelős miniszternél jogosult írásban
érvényesíteni a) a kötelezett megnevezésének, b) az igényelt összeg (tőkeösszeg és járulékok szerinti bontásban),
c) a kezességérvényesítés indokának, és d) az EUROFIMA fizetési számla számának
feltüntetésével. (4) A jogosult a (3) bekezdés szerinti állami kezességbeváltáshoz mellékletként csatolja:
a) a finanszírozásról szóló szerződést és annak mellékletét képező dokumentumokat,
b) a finanszírozásról szóló szerződés módosításait és azok mellékletét képező dokumentumokat,
c) a finanszírozásról szóló szerződést felmondó iratot vagy a finanszírozásról szóló szerződésben meghatározott
törlesztő részlet-, kamatfizetési vagy egyösszegű fizetési kötelezettség teljesítésére nyitva álló fizetési határidő
eredménytelen leteltére vonatkozó iratot, és d) a folyósítási feltételek teljesítésének dokumentumait.
(5) Az államháztartásért felelős miniszter a (3) és (4) bekezdés szerinti dokumentumok kézhezvételét követő 30 napon
belül intézkedik a kifizetésről, amennyiben az állami kezesség alapjául szolgáló ügylet megfelel a hozzá kapcsolódó,
a 4. § (1) bekezdés szerinti kormányhatározatban foglaltaknak.
7. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
141/2006. (VIII. 28.) KE határozata vezérőrnagyi előléptetésről.
A honvédelmi miniszter előterjesztésére, az Alkotmány
30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben,
a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004.
évi CV. törvény 49. § (2) bekezdésének a) pontja alapján
Buczkó Imre nyugállományú dandártábornokot, 2006.
augusztus 8-i hatállyal vezérőrnaggyá előléptetem.
Budapest, 2006. július 24. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
1409/2015. (VI. 19.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és a Horvát Köztársaság Kormánya között a közös államhatáron lévő közúti hidak üzemeltetéséről, fenntartásáról és rekonstrukciójáról szóló Megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyarország Kormánya és a  Horvát Köztársaság Kormánya között a  közös államhatáron lévő közúti
hidak üzemeltetéséről, fenntartásáról és rekonstrukciójáról szóló Megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás)
bemutatott szövegével;
2. felhatalmazza a  nemzeti fejlesztési minisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Megállapodás bemutatott
szövegének – a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
4. jóváhagyja a  Megállapodás kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét, és elrendeli a  Megállapodás
szövegének végleges megállapítását követően annak a  Magyar Közlönyben a  Kormány rendeleteként történő
kihirdetését.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
23/2017. (X. 10.) AB határozata a víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. CCIX. törvény 80. § (3) bekezdés „megállapítása, vagy annak” szövegrésze alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése jogszabály alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló bírói
kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
1. Az  Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011.  évi CCIX.  törvény 80.  §
(3) bekezdés „megállapítása, vagy annak” szövegrésze – az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdése által biztosított
tulajdonhoz való jog sérelme okán – alaptörvény-ellenes, ezért azt megsemmisíti.
A víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011. évi CCIX.  törvény 80. § (3) bekezdése a következő szöveggel marad
hatályban: „A vízvezetési szolgalmi jog utólagos bejegyzése az  ingatlannal kapcsolatban többletjogokat és
-kötelezettségeket nem keletkeztethet, így nem teremt jogalapot kártalanítási igény érvényesítésére sem.”
Az alaptörvény-ellenessé nyilvánított és megsemmisített szövegrész az Alkotmánybíróság megsemmisítésről
szóló határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét követő napon veszti hatályát.
2. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az alaptörvény-ellenessé nyilvánított és megsemmisített szövegrész
nem alkalmazható a  Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság előtt 7.K.27.025/2017/15. szám alatt
folyamatban levő ügyben, valamint a folyamatban levő más ügyekben.
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzé kell tenni.
I. [1] 1. A  Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság bírája 2017. június 28-án az  előtte 7.K.27.025/2017/15. szám
alatt folyamatban levő, vízvezetési szolgalom fennállását megállapító határozat bírósági felülvizsgálata iránt
indított perben az  Alaptörvény 24.  cikk (2)  bekezdés b)  pontja, valamint az  Alkotmánybíróságról szóló 2011.  évi
CLI.  törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 25.  § (1)  bekezdése alapján egyedi normakontroll eljárás keretében
–  az  eljárás felfüggesztése mellett – a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011.  évi CCIX.  törvény (a  továbbiakban:
Vksztv.) 80.  § (3)  bekezdés „megállapítása, vagy annak” szövegrésze alaptörvény-ellenességének megállapítását
és megsemmisítését, valamint e  szövegrész alkalmazásának az  előtte folyamatban levő ügyben történő kizárását
kezdeményezte az  Alkotmánybíróságnál, mivel e  szövegrészt ellentétesnek tartja az  Alaptörvény B)  cikk
(1) bekezdésével, I. cikk (3) bekezdésével, valamint XIII. cikk (1) és (2) bekezdésével.
[2] 2. A bíróság által felülvizsgálandó közigazgatási eljárásban meghozott első- és másodfokú közigazgatási határozat
alapjául szolgáló tényállás a  következő volt. A  per felperese, egy kiskorú személy 2013-ban a  szüleitől ajándékba
kapott egy békéscsabai, 1443 m2 területű, „kert és csatorna” művelési ágú zártkerti ingatlant, melyet a szülei még
2000-ben vásároltak. Az ingatlan alatt víziközmű húzódik, melyről azonban sem az ingatlant 2000-ben a szülőknek
eladó személy, sem az  ingatlant megvásároló, majd azt később gyermeküknek elajándékozó szülők, sem
a megajándékozott gyermek nem tudott, az az ingatlan-nyilvántartásban, az ingatlan tulajdoni lapján sem szerepelt.
[3] Békéscsaba Megyei Jogú Város Önkormányzata (a  továbbiakban: Önkormányzat) 2016-ban kérelmet nyújtott be
az illetékes I. fokú vízügyi hatósághoz, a Békés Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatósághoz, melyben 21 ingatlanra,
köztük a  perbeli felperes tulajdonában álló ingatlanra vonatkozóan vízvezetési szolgalom fennállásának
megállapítását kérte. Kérelméhez mellékelte az  illetékes járási földhivatal által záradékolt változási vázrajzot és
területkimutatást, illetve az Alföldvíz Zrt. e-mailes tájékoztatását, melyben utóbbi azt közölte, hogy a vezeték már
a  ’70-es évek óta üzemel. Az  eljárás során a  per későbbi felperese, a  megajándékozott kiskorú ingatlantulajdonos
–  törvényes képviselői útján – írásbeli észrevételt tett. Ebben kifejtette, hogy „a megrajzolt terv szerint
900–1000  m2-ig terjedő védősávokat kellene biztosítani”, amely miatt a  mindösszesen 1443  m2 területű ingatlan
használhatatlanná válik, „a teleknek az  értéke nullára csökken, semmire nem használható”, így a  szolgalmi jog
bejegyzése az ingatlan használatát ellehetetleníti.
[4] Az I. fokú vízügyi hatóság 35400/1644/7/2016. ált. számú, 2016. június 13-i határozatával a  Vksztv. 80.  § (1) és
(3) bekezdése alapján a szolgalom fennállását 511 m2-nyi terület vonatkozásában megállapította az Önkormányzat
javára, és elrendelte annak ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzését. A  Vksztv. 80.  § (1)  bekezdése szerint:
„Ha az  ingatlan-nyilvántartásban az  idegen ingatlanon lévő víziközmű vonatkozásában vízvezetési szolgalmi
jog jogosultjaként nem települési önkormányzat, vagy az  állam van bejegyezve, vagy a  szolgalom bejegyzése
korábban elmaradt, az  ellátásért felelős 2020. december 31-ig igazgatási szolgáltatási díj megfizetése nélkül
kérheti a  vízvezetési szolgalmi jog részére történő megállapítását és a  vízvezetési szolgalmi jog bejegyzésére
alkalmas határozat kiadását a  vízügyi hatóságtól. A  vízügyi hatóság az  ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997.  évi
CXLI.  törvény 32.  § (1)  bekezdésében meghatározott tartalmi követelmények mellett a  vízvezetési szolgalmi jog
fennállását és keletkezésének időpontját is megállapítja azzal, hogy a  határozatnak az  ingatlan-nyilvántartásban
már szereplő, bejegyzett jogosultra vonatkozó adatokat nem kell tartalmaznia. A  vízvezetési szolgalmi jog
ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére a  vízügyi hatóság jogerős határozata alapján kerül sor.” A  Vksztv.
80.  § (3)  bekezdése szerint pedig: „A vízvezetési szolgalmi jog megállapítása, vagy annak utólagos bejegyzése
az  ingatlannal kapcsolatban többletjogokat és -kötelezettségeket nem keletkeztethet, így nem teremt jogalapot
kártalanítási igény érvényesítésére sem.” Ennek alapján a  Békés Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság
megállapította, hogy nem kell vizsgálnia, vajon a vízvezetési szolgalom megállapítása és bejegyzése kizárja-e vagy
korlátozza-e az ingatlan rendeltetésszerű használatát; a szolgalmi jog fennállása a tulajdonos hozzájárulása nélkül is
megállapítható.
[5] A későbbi felperes fellebbezett az  elsőfokú közigazgatási határozat ellen; a  másodfokú vízügyi hatóság, a  BM
Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság azonban 35000/8278-1/2016. ált. számú, 2016. augusztus 2-án
kelt határozatával az  elsőfokú határozatot helybenhagyta. A  másodfokú határozat indokolása szerint a  Vksztv.
80.  §-a azt a  helyzetet orvosolja, amikor közcélú vízilétesítmény engedélyezésével egyidejűleg vízvezetési
szolgalmi jog alapítására nem kerül sor, vagy e  jog alapítása már nem bizonyítható. Mivel jelen esetben sem
a  vízilétesítmény létesítésével egyidejűleg, sem azt követően nem került sor vízvezetési szolgalom alapítására,
és a  vezeték magántulajdonú ingatlan alatt húzódik, ezért a  szolgalmi jog utólagos rendezése elkerülhetetlen,
e  tekintetben a  vízügyi hatóságnak mérlegelési jogköre nincs. A  hatóság azt sem vehette figyelembe, hogy
a szolgalmi jog alapítása, vagyis a szolgalmi jog megállapítása milyen hatással lesz az érintett ingatlanok értékére
vagy használhatóságára. Mivel továbbá a Vksztv. 80.  § (3)  bekezdése egyértelműen kimondja, hogy ilyen esetben
kártalanítási igény nem érvényesíthető, ezért az  elsőfokú hatóság azzal sem követett el jogsértést, hogy ilyen
kártalanításról nem rendelkezett.
[6] 3. Az  ingatlan tulajdonosa – jogi képviselője útján – a  jogerős közigazgatási határozat felülvizsgálata iránt pert
indított a  Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságon; keresetlevelében arra hivatkozva kérte annak hatályon
kívül helyezését, hogy a  Főigazgatóság nem vette figyelembe a  vízgazdálkodásról szóló 1995.  évi LVII.  törvény
20.  § (1)  bekezdését, mely szerint: „Az ingatlan tulajdonosa (használója) köteles tűrni, hogy a  vízügyi hatóság
határozata alapján a  közcélú vízilétesítményt az  ingatlanán elhelyezzék és üzemeltessék, illetve az  ehhez
szükséges vízimunkákat elvégezzék, feltéve, ha az  ingatlan rendeltetésszerű használatát nem zárja ki (vízvezetési
szolgalmi jog).” Ugyanezen § (4)  bekezdése pedig a  következőképpen rendelkezik: „Az ingatlan tulajdonosát
(használóját) az  (1), (3) és (3a)  bekezdés szerinti korlátozás mértékének megfelelő kártalanítás illeti meg. Ha
a  korlátozás következtében az  ingatlan használata, az  ingatlannal kapcsolatos jog vagy foglalkozás gyakorlása
lehetetlenné, illetve számottevően költségessé válik, a tulajdonos az ingatlan kisajátítását kérheti.” Mivel a felperes
szerint az  ingatlanon teljes terjedelmében fut végig a  városi vízvezeték, mely az  1443  m2-es ingatlanból 511  m2-t
érint, vagyis az  ingatlan több mint egyharmadát, mégpedig az  ingatlan közepén, így az  rendeltetésszerű
használatra alkalmatlanná vált, és ennek következtében nem is értékesíthető, azaz összességében az  ingatlan
ezáltal elértéktelenedett. Hivatkozott továbbá a  felperes a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános
szabályairól szóló 2004.  évi CXL.  törvény 50.  § (1)  bekezdése által szabályozott hatósági tényállás-tisztázási
kötelezettség megsértésére is.
[7] 4. A  Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság bírája úgy vélte, hogy az  ügyben alkalmazandó jogszabályi
rendelkezések közül a  Vksztv. 80.  § (3)  bekezdése, ezen belül is annak „megállapítása, vagy annak” szövegrésze
alaptörvény-ellenes, mivel az  a  jogállamiság elvén keresztül sérti az  Alaptörvénynek a  tulajdonhoz való jogot
garantáló XIII.  cikkét. Bár az  eljáró bíró megjelölte az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdését és I.  cikk (3)  bekezdését
is, a  bírói egyedi normakontroll eljárás iránti kezdeményezés indokolása lényegileg az  Alaptörvény XIII.  cikkének
sérelmére alapul. Az  eljáró bíró szerint e  szövegrész kihagyása esetén a  80.  § (3)  bekezdésének szövege
alkotmányossá tehető, mivel ezáltal a  korábban már megállapított, tehát az  érintettek által ismert vízvezetési
szolgalmi jog puszta utólagos ingatlan-nyilvántartási bejegyzése esetén továbbra sem lehetne kártalanítási
igénnyel fellépni, arra is tekintettel, hogy a szolgalmi jog alapításakor – a bejegyzés elmaradása ellenére – az érintett
kaphatott már kártalanítást; ám az  érintettek által értelemszerűen meg nem ismerhető, mert addig nem létező
szolgalmi jog alapítása (megállapítása) esetén a bíróság mérlegelésére lenne bízva, hogy a szolgalmi jog alapítása
okozott-e kárt a  tulajdonosnak, és ha igen, mekkorát. Ennek hiányában, vagyis az  érintett szövegrész változatlan
fenntartásával sérül mindazok tulajdonhoz való Alaptörvényben biztosított joga, akiknek a  tulajdonhoz való
polgári jog részjogosítványait (birtoklás, használat, hasznok szedése) a szolgalom korlátozza, illetve akiknek emiatt
az ingatlanjuk forgalmi értéke csökken.
[8] A bíró szerint az  érintett szövegrész alapján jelen esetben is alaptörvény-ellenes helyzet keletkezett és áll fenn,
mivel a Vksztv. 80. § (3) bekezdésének most hatályos szövege a konkrét felperes tulajdonos tulajdonhoz való jogát
korlátozza azáltal, hogy a  megállapított szolgalmi jog által biztosított vízvezeték nyomvonalának nagysága és
elhelyezkedése az ingatlan rendeltetésszerű használatát kizárja. A bíróság szerint „a közérdekű szolgalom utólagos
megállapításának szükségessége, egy korábbi rendezetlen jogi helyzet okán nem vitatható el. Azonban [a] Vksztv.
80.  § (3)  bekezdésében foglalt azon rendelkezés, miszerint utólagos vízvezetési szolgalom megállapítása esetén
a  tulajdonos nem élhet kártalanítás iránti igényével, sérti – a  jogállamiság elvén keresztül – a  tulajdonhoz való
jogot. Az  utólagos megállapítással a  hatóság egy jogot konstituált. A  bíróság megítélése szerint egy magánfél
tulajdonjog gyakorlásának teljességéhez fűződő jogát – kártalanítás nélkül – nem korlátozhatja az  állam.” Ennek
alátámasztására a  bíróság több korábbi alkotmánybírósági határozatra is hivatkozik; így hivatkozik a  3125/2015.
(VII. 9.) AB határozatra és a 34/2015. (XII. 9.) AB határozatra is.
[9] A közigazgatási és munkaügyi bíróság bírája szerint a tulajdonos az ingatlanának egy része tekintetében tulajdonosi
részjogosítványait nem gyakorolhatja, mert tulajdonhoz való jogát korlátozza egy másik dologi hatályú jogosultság,
a  szolgalmi jog gyakorlása. Valójában ezért a  Vksztv. 80.  § (3)  bekezdése jelen ügyben mégiscsak keletkeztet
többletkötelezettséget, mégpedig a  tulajdonos, azaz a  szolgalmi jog kötelezettje oldalán, akinek a  szolgalmi
jog megállapítása miatt a  védősávra immáron figyelemmel kell lennie, oda nem tervezhet és építhet épületet,
beruházásokat ezen az  511  m2-nyi területen nem valósíthat meg, és a  védősávot mindig megközelíthetően
kell tartania. A  34/2015. (XII. 9.) AB határozat kapcsán kiemeli a  bíróság, hogy abban egy lényegileg hasonló jogi
helyzettel jellemezhető ügy kapcsán az Alkotmánybíróság azt mondta ki, hogy alaptörvény-ellenes a bányászatról
szóló törvény azon rendelkezése, miszerint a  földgázvezeték-üzemeltetési szolgalmi jog utólagos megállapítása
esetén kártalanítási igény nem érvényesíthető (miközben a korábban alapított, de addig be nem jegyzett szolgalmi
jog utólagos bejegyzése esetén a kártalanítási igény kizártsága már nem alaptörvény-ellenes).
[10] Emellett utal az eljáró bíró arra is, hogy a szolgalom utólagos alapítására vonatkozó, a Vksztv. 80. § (3) bekezdésében
szereplő rendelkezés nincs összhangban a  vízgazdálkodásról szóló 1995.  évi LVII.  törvény már ismertetett
20.  § (1) és (4)  bekezdésével, továbbá a  Polgári Törvénykönyvről szóló 2013.  évi V.  törvény 5:164.  §-ának (1) és
(2)  bekezdésével sem, melyek szerint „[i]ngatlanra közérdekből, a  jogszabályban feljogosított személyek javára
–  hatóság határozatával – szolgalmat vagy más használati jogot lehet alapítani. A  használati jog alapításáért
a korlátozás mértékének megfelelő kártalanítás jár.”, illetve „[a] használati jog alapításából eredő károkat a kisajátítási
kártalanításra vonatkozó szabályok szerint kell megtéríteni.”
[11] Mindezek okán a  Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kezdeményezte az  Alkotmánybíróságnál a  Vksztv.
80.  § (3)  bekezdés „megállapítása, vagy annak” szövegrésze alaptörvény-ellenességének megállapítását és
megsemmisítését, valamint e  szövegrész alkalmazásának az  előtte folyamatban levő, 7.K.27.025/2017/15. számú
ügyben történő kizárását.
II. [12] 1. Az Alaptörvénynek az indítványban hivatkozott rendelkezései:
„B) cikk (1) Magyarország független, demokratikus jogállam.”
„I.  cikk (3) Az  alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Alapvető jog
más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a  feltétlenül szükséges
mértékben, az  elérni kívánt céllal arányosan, az  alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával
korlátozható.”
„XIII. cikk (1) Mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. A tulajdon társadalmi felelősséggel jár.”
„XIII. cikk (2) Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben meghatározott esetekben és módon,
teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet.”
[13] 2. A 2011. évi CCIX. törvény indítvány által érintett rendelkezése:
„80.  § (3) A  vízvezetési szolgalmi jog megállapítása, vagy annak utólagos bejegyzése az  ingatlannal kapcsolatban
többletjogokat és -kötelezettségeket nem keletkeztethet, így nem teremt jogalapot kártalanítási igény
érvényesítésére sem.”
III. [14] Az indítvány megalapozott. [15] 1. Az  Alkotmánybíróság a  tulajdonhoz való jog lényegi megítélésével kapcsolatban töretlen gyakorlattal
rendelkezik. Az  Alkotmánybíróság ezzel kapcsolatos, számos határozatában megfogalmazott, többek között
a  20/2014. (VII. 3.) AB határozatban is megerősített megállapítása szerint „[a]z alkotmányi tulajdonvédelem köre
és módja nem szükségképpen követi a  polgári jogi fogalmakat. A  szükséges és arányos korlátozásnak, illetve
a  tulajdonjog lényeges tartalmának ugyanis nincs polgári jogi megfelelője. A  tulajdonjog részjogosítványai […]
nem azonosíthatók a  tulajdonhoz való jog alkotmányi védelmet élvező lényeges tartalmával. […] Az  alapjogként
védett tulajdon tartalmát a  mindenkori (alkotmányos) közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni.
Az  alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig konkrét; függ a  tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától,
illetve a  korlátozás módjától is. […] Az  alapjogi tulajdonvédelem sajátosságai miatt az  állami beavatkozás
alkotmányossága megítélésének súlypontja, az  alkotmánybírósági értékelés voltaképpeni tere a  cél és az  eszköz,
a  közérdek és a  tulajdonkorlátozás arányosságának megítélése lett. Az  alapjog-korlátozás szükségessége, illetve
elkerülhetetlensége vizsgálatánál itt eleve figyelembe kell venni, hogy az  Alkotmány a  kisajátításhoz csupán
a  közérdeket kívánja meg, azaz, ha az  értékgarancia érvényesül, ennél szigorúbb szükségesség nem alkotmányos
követelmény. […] A  közérdek és a  tulajdonkorlátozás arányossága vizsgálatánál viszont az  Alkotmánybíróság
általában is meghatározhatja azokat az  ismérveket, amelyek a  beavatkozás alkotmányosságát eldöntik.
[…] Aránytalannak tekinti például az  Alkotmánybíróság a  tulajdonkorlátozást, ha annak időtartama nem
kiszámítható. […] Más esetekben a  tulajdonkorlátozás arányosságához szükséges lehet a  kártalanítás” {20/2014.
(VII. 3.) AB  határozat, Indokolás [154]}. A  tulajdonjogot korlátozó jogszabályi rendelkezések Alaptörvénnyel való
összhangjának vizsgálata esetében azt kell „megvizsgálnia az  Alkotmánybíróságnak, hogy amennyiben azok
a  tulajdonhoz való jog korlátozását valósítják meg, akkor e korlátozásra – az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésében
írtaknak megfelelően – más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében,
a  feltétlenül szükséges mértékben, illetve a  közérdek védelme érdekében került-e sor, s a  korlátozás arányossága
megállapítható-e” {20/2014. (VII. 3.) AB határozat, Indokolás [156]}.
[16] Mindez jelen ügy kapcsán is azt jelenti, hogy a  tulajdon védelmére vonatkozik az  Alaptörvény I.  cikk
(3)  bekezdésében szabályozott alapjog-korlátozási (-mérlegelési) teszt, az  ún. szükségességi-arányossági teszt,
ám a  tulajdonhoz való jog esetében a  szükségesség mércéje a  puszta közérdekűséghez igazodik: amennyiben
a  tulajdon korlátozása közérdekű célból történik, úgy e  korlátozást pusztán ennek okán szükségesnek kell
tekinteni. A  szükséges tulajdonkorlátozásnak is arányosnak kell azonban lennie, mely kisajátítás, illetve tényleges
hatásaiban a kisajátításhoz hasonló más korlátozások, különösen a polgári jogi tulajdon egyes részjogosítványainak
(birtoklás, használat és hasznok szedése, rendelkezés) jogszabályi korlátozása esetében a  korlátozással arányos
kártalanítás biztosításának kötelezettségét rója a  jogalkotóra. Kisajátítás esetén, vagy a  polgári jogi tulajdonjog
részjogosítványainak jelentős mértékű korlátozásával járó más esetekben tehát az  állaggarancia helyébe
az értékgarancia lép, amely nem más, mint az értékcsökkenésnek megfelelő mértékű kártalanítás.
[17] Mindebből az következik, hogy alkotmányosan a tulajdonos tulajdonosi pozícióját hátrányosabbá tevő, a tulajdonos
számára tényleges, pénzben is kifejezhető hátrányt okozó jogszabályi előírások esetén a  jogalkotó biztosítani
köteles az  értékgaranciát, vagyis a  korlátozással arányos kártalanítást köteles előírni. A  jelen ügyben vizsgált
rendelkezés nemhogy nem ír elő ilyen kártalanítási kötelezettséget, hanem kifejezetten megtiltja azt, és ezzel
alkotmányos indok nélkül okoz kárt a tulajdonosnak.
[18] 2. A  jelen ügyben felvetődő alkotmányos kérdéshez jellegében hasonló kérdésben az  Alkotmánybíróság
korábban már döntött. A  34/2015. (XII. 9.) AB határozatban az  Alkotmánybíróságnak azt kellett megítélnie, vajon
alkotmányos-e a  bányászatról szóló 1993.  évi XLVIII.  törvény (a  továbbiakban: Bnytv.) 50/D.  § akkor hatályos
(3) bekezdésének az a  rendelkezése, mely a  földgáz-szállítóvezeték üzemeltetésére vonatkozó bányaszolgalmi jog
utólagos megállapítása (tehát a  vezeték létesítését követően létesített szolgalmi jog) esetén a  kártalanítási igény
érvényesítését expressis verbis kizárta. A Bnytv. az erre vonatkozó szabályozást a jelen ügyben vizsgált Vksztv.-beli
rendelkezésekhez hasonló módon tartalmazta: e  rendelkezésekkel egy módosító törvény utólag egészítette ki
a Bnytv. eredeti rendelkezéseit, éppen úgy, ahogyan az a Vksztv. vizsgált szabályozása kapcsán is történt; továbbá
e  rendelkezések mindkét törvény esetében az  átmeneti rendelkezések között kaptak helyet. A  szabályozás
alkotmányos szempontból lényeges tartalma is a Vksztv. 80.  §-ához hasonló volt. A  Bnytv. 50/D.  § (1)  bekezdése
szerint: „2004. január 1-je előtt idegen ingatlanon megépült és üzembe helyezett, az  50/C.  § szabályozási körén
kívüli, a  törvény hatálya alá tartozó létesítmények tekintetében, amennyiben azok üzemeltetésére a  szolgalmi
jog alapítását követően, annak az  ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzése nem történt meg, a  bejegyzésre
a  bányafelügyelet által kiadott jogerős és végrehajtható használatbavételi engedély alapján kerülhet sor.
Amennyiben a  szolgalmi jog nem az  egész földrészletet érinti, akkor a  határozathoz mellékelni kell az  ingatlan
érintett részét ábrázoló, az  ingatlanügyi hatóság által záradékolt változási vázrajzot is.” Ugyanez a § (2) bekezdése
szerint: „2004. január 1-je előtt idegen ingatlanon megépült és üzembe helyezett, az  50/C.  § szabályozási körén
kívüli, a  törvény hatálya alá tartozó létesítmények tekintetében, amennyiben azok üzemeltetésére a szolgalmi jog
alapítása nem történt meg, vagy az  (1)  bekezdésben meghatározott használatbavételi engedély nem lelhető fel,
a  fővárosi és megyei kormányhivatal az  érintett létesítmények tekintetében a  bányavállalkozó 2016. december
31. napjáig benyújtott kérelmére szolgalmi jogot állapít meg. A  jogerős és végrehajtható határozattal a  fővárosi
és megyei kormányhivatal megkeresi az  ingatlanügyi hatóságot a  szolgalmi jog ingatlan-nyilvántartásba történő
bejegyzése iránt.” Végül a  (3)  bekezdés a  jogkövetkezményekről a  következőket mondta ki: „A szolgalmi jog
(1) bekezdés szerinti utólagos bejegyzése, illetve a (2) bekezdés szerinti megállapítása az ingatlannal kapcsolatban
többlet jogokat és kötelezettségeket nem keletkeztethet, így nem teremt jogalapot kártalanítási igény
érvényesítésére sem.”
[19] A Bnytv. 50/D.  § (3)  bekezdése tehát a  földgáz-vezeték üzemeltetésére vonatkozó bányaszolgalmi jog esetében
hasonló szabályozást tartalmazott, mint a Vksztv. a vízvezetési szolgalmi jog esetében: mind a szolgalom utólagos
megállapítása, mind a korábban már megállapított szolgalom utólagos bejegyzése esetére kizárta a szolgalommal
érintett ingatlan tulajdonosának (birtokosának) azon jogát, hogy kártalanítást kapjon. Az  Alkotmánybíróság
34/2015. (XII. 9.) AB határozatában megállapította, hogy a  szolgalmi jog utólagos bejegyzése esetén nem
alaptörvény-ellenes a  kártalanítási igény érvényesítésének törvényi tilalma, ez  esetben ugyanis a  szolgalmi jogot
már korábban megállapították, az tehát létezett és arról az  ingatlan tulajdonosai tudhattak, illetve azért korábban
(a szolgalom létesítésekor) már kaphatott az  akkori tulajdonos kártalanítást, csak a  szolgalom bejegyzése, azaz
annak ingatlan-nyilvántartásban való feltüntetése maradt el: „Ez esetben ugyanis nem tekinthető aránytalan
tulajdonkorlátozásnak, ha a  már régóta fennálló korlátozás esetében a  jogalkotó nem teremti meg ismételten
a kártalanítás lehetőségét” {34/2015. (XII. 9.) AB határozat, Indokolás [56]}.
[20] Az előbbitől eltérő megítélés alá esett ugyanakkor a  Bnytv. 50/D.  § (3)  bekezdésének azon fordulata, mely
a  szolgalom utólagos megállapítása, tehát a  szolgalmi jog létesítése esetére is kizárja a  kártalanítást. Ebben
az  esetben ugyanis még jogerős és végrehajtható használatbavételi engedély sincs, így a  „jogalkotó egy
megdönthetetlen törvényi vélelmet állít fel, amely teljesen elzárja az ingatlan tulajdonosát a szolgalmi jog alapítása
alapján a kártalanítási igény érvényesítésétől.” {34/2015. (XII. 9.) AB határozat, Indokolás [54]} „Az Alkotmánybíróság
megállapította, hogy az  a  tulajdonkorlátozás, amely a  tulajdonos jogi autonómiáját annak beleegyezése nélkül
egyoldalúan úgy korlátozza, hogy az  a  kártalanítási igény érvényesítésére vonatkozó jogalap keletkezését
kifejezetten megtiltja, aránytalanul tulajdonkorlátozó. Nincs (nem lelhető fel) ugyanis semmiféle indoka annak,
hogy a  vizsgált norma célja miért kívánja meg kényszerítően az  ilyen mértékű – teljes – tilalmat, s az  miért nem
érhető el kevésbé alapjog-korlátozó módon, figyelemmel arra, hogy a  jogalkotó a  korlátozás során köteles
az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb – legkevésbé korlátozó – eszközt alkalmazni. Ezért […] nem felel meg
az  alkotmányos tulajdonkorlátozás arányossági mércéjének a  Bnytv. 50/D.  § (3)  bekezdésének az  a  rendelkezése,
amely az  ingatlan tulajdonosának tulajdonát oly módon korlátozza, terheli meg egyoldalúan, hogy az  semmiféle
értékgaranciával nem párosul. Ezért az  Alkotmánybíróság az  ingatlan tulajdonosának kártalanítási igényére
vonatkozó kifejezett tiltást tartalmazó törvényi rendelkezést alaptörvény-ellenesnek minősítette […]. Felhívja
a  figyelmet azonban az  Alkotmánybíróság arra, hogy ez  a  kártalanítási igény nem szolgál jogcímül kétszeres
kártalanítási igény érvényesítésére, azaz a  vezetékesnek bírósági eljárás keretében lehetősége van bizonyítania,
hogy a  szolgalmi jog alapítására figyelemmel keletkezett kártalanítást az  ingatlanra nézve valamelyik (akár
a  korábbi) tulajdonos már érvényesítette, ugyanis ez  esetben kártalanítás a  szolgalmi jog alapítása alapján
a tulajdonosnak kétszeresen nem jár” {34/2015. (XII. 9.) AB határozat, Indokolás [55]}.
[21] 3. A  Vksztv. a  Bnytv. alaptörvény-ellenesnek ítélt szabályozásához hasonló szabályozást tartalmaz, csak nem
a  bányaszolgalom, hanem a  vízvezetési szolgalom utólagos megállapítására, illetve utólagos bejegyzésére
vonatkozólag. Az  Alkotmánybíróság, korábbi gyakorlatát fenntartva, jelen ügyben is úgy ítélte meg, hogy
az  alkotmányos tulajdonjog értékgarancia biztosítása nélküli korlátozása alaptörvény-ellenes, mert a  jogalkotó
a közérdekű cél által indokolható, szükséges korlátozást nem a legkevésbé korlátozó módon valósította meg. Ugyan
nem alaptörvény-ellenes tehát a Vksztv. 80. § (3) bekezdésének azon fordulata, mely a korábban már megállapított
vízvezetési szolgalmi jog puszta utólagos bejegyzése esetére kizárja a  kártalanítási igény érvényesítését; ám
alaptörvény-ellenes az a  fordulat, mely ugyanezen igény érvényesítését a vízvezetési szolgalmi jog megállapítása,
tehát az addig nem létezett szolgalom alapítása esetére is kizárja.
[22] Az ingatlantulajdonnak más személyek javára történő használati joggal, így akár szolgalommal való megterhelése
a  polgári jogi tulajdonjog egyes részjogosítványai gyakorolhatóságának lehetőségét csökkenti, mellyel
a tulajdonost, illetve az  ingatlan mindenkori birtokosát korlátozza a tulajdon tárgyának élvezetében. A vízvezetési
szolgalom alapítása azzal jár, hogy az addig korlátlanul gyakorolható birtoklás, illetve használat és hasznok szedése
korlátozásra kerül, így például a védősávban csak olyan tevékenység végezhető, amely a vízvezeték megközelítését
és az  azzal kapcsolatos munkák végzését (például csőtörés elhárítását, az  elavult vezeték cseréjét) nem zárja
ki és nem korlátozza. Erre a  védősávra épület sem emelhető, fák sem telepíthetők, és egyéb, a  védősávon való
tevékenységet akadályozó más tevékenység sem végezhető, mely mindaddig végezhető volt, ameddig a szolgalmi
jog megállapítása (annak alapítása) meg nem történt. E  korlátozások miatt a  szolgalmi jog alapítását követően
az ingatlan forgalmi értéke is csökken, hiszen e tevékenységeket egy esetleges új tulajdonos sem végezheti, vagyis
az ingatlan a szolgalmi jog alapítása előtti (tehermentes) állapothoz képest kisebb forgalmi értékkel rendelkezik.
[23] Mindaddig, amíg a  szolgalmi jog alapítása nem történik meg, az  ingatlan mindenkori tulajdonosa (egyéb
korlátozások híján) a tulajdon teljességét élvezheti; azt követően azonban a mindenkori tulajdonos használati joga
korlátozott, azaz egy új potenciális tulajdonos is ezen korlátozások fényében dönt az ingatlan megvételéről, illetve
az  ingatlanért fizetendő összegről, mely biztosan alacsonyabb lesz, mint egy tehermentes ingatlanért fizetendő
vételár.
[24] A szolgalmi jog utólagos megállapítása azt is jelenti, hogy az  ingatlan tulajdonosa (birtokosa) feltehetőleg
nem volt, nem lehetett tudatában annak, hogy tulajdona alatt olyan létesítmény húzódik, amely más javára
használati jogot (jelen esetben szolgalmi jogot) eredményez arra az  esetre, amennyiben a  tényleges helyzetnek
megfelelő jogi helyzet utólagos megállapítására: a  szolgalom alapítására sor kerül. Ilyen esetben az  ingatlan
tulajdonosa feltehetőleg abban a  hiszemben van, és korábban is abban a  hiszemben tett szert az  ingatlanra,
hogy az  tehermentes. A  bíróság által indítványozott szövegrész megsemmisítése ugyanakkor nem zárja ki azt,
hogy a  szolgalom jogosultja bizonyítsa ennek ellenkezőjét, vagyis hogy a  tulajdonos – annak ellenére, hogy
a szolgalom megállapítására még nem került sor – a konkrét esetben tisztában volt a tényleges helyzettel (a földben
húzódó vízvezeték létével), ezáltal azzal, hogy a  vízvezeték léte miatt a  jövőben a  korábban valamilyen okból
elmaradt szolgalomalapításra sor fog kerülni. E  szövegrész megsemmisítése tehát lehetővé teszi az  eljáró bíróság
számára annak vizsgálatát, hogy a  szolgalmi jog kötelezettje (az ingatlan tulajdonosa, illetve birtokosa) tudott-e
a  tényleges helyzetről; azonban ha a  szolgalom jogosultja nem bizonyítja, hogy a  kötelezett tudott a  vízvezeték
létéről, úgy a  szövegrész megsemmisítésével megnyílik a  lehetősége annak, hogy a  polgári jogi tulajdonjog
egyes részjogosítványainak gyakorlásában a  szolgalom léte által ténylegesen korlátozott, vagyis kárt szenvedő
személy alkotmányjogi tulajdonvédelemben részesüljön, vagyis számára a  bíróság az  alkotmányos értékgarancia
követelményét biztosíthassa. Ezáltal annak vizsgálata, hogy egy-egy konkrét esetben sérült-e a  tulajdonhoz való
alaptörvényben biztosított jogból fakadó értékgarancia követelménye (azaz a szolgalom alapításával szenvedett-e
anyagilag kifejezhető kárt a tulajdonos), illetve ha sérült, akkor milyen mértékben, az egyedi ügyekben eljáró bírókra
van bízva; az  Alkotmánybíróság jelen határozata tehát azt az  alaptörvény-ellenes helyzetet szünteti meg, hogy
a tulajdoni korlátozásért semmiféle esetben sem (tényleges hátrány elszenvedése esetén sem) jár kártalanítás.
[25] 4. A  fentiekre tekintettel az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  víziközmű-szolgáltatásról szóló 2011.  évi
CCIX.  törvény 80.  § (3)  bekezdés „megállapítása, vagy annak” szövegrésze alaptörvény-ellenes, mivel sérti
az  Alaptörvény XIII.  cikkét, ezért azt ex nunc hatállyal megsemmisítette. Ennek következtében e  szövegrész
a határozat közzétételét követő napon veszti hatályát.
[26] Emellett az  Alkotmánybíróság az  Abtv. 45.  § (2)  bekezdése alapján e  szövegrész alkalmazásának tilalmát rendelte
el a  Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság előtt 7.K.27.025/2017/15. szám alatt folyamatban levő ügyben.
A  folyamatban levő más ügyekben történő, általános alkalmazási tilalom elrendelése, a  3147/2012. (VII. 26.)
AB  határozat megállapításait is figyelembe véve {vö. 3147/2012. (VII. 26.) AB határozat, Indokolás [30], első és
második mondat} az Abtv. 45. § (4) bekezdésén alapul.
IV. [27] Az Alkotmánybíróság e határozatának közzétételét az Abtv. 44. § (1) bekezdésének első mondata alapján rendelte el.
Budapest, 2017. október 3. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1317/2011. (IX. 19.) Korm. határozata a vendéglátás helyzetét javító intézkedésekről.
A Kormány a vendéglátás helyzetének javításával kapcsolatos feladatok elvégzése érdekében elrendeli:
1. a helyes és ösztönző kormányzati intézkedések kidolgozása és megalapozása, valamint a vendéglátás forgalmának
jelentős növelése és jövedelmezőségének javítása érdekében szükséges, a vendéglátás egészére vonatkozó ágazati
stratégia kidolgozását, bemutatva a szakma legfontosabb kitörési pontjait, alternatívát és iránymutatást adva ezek
eléréséhez;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
vidékfejlesztési miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
nemzeti erőforrás miniszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: 2012. március 31.
2. a vendéglátással kapcsolatos jogszabályi környezet felülvizsgálatát – különös tekintettel a szabályozás optimális
jogszabályi szintjének megállapítására, a vendéglátás szakmai feltételeire, a vendéglátó üzletek üzletkör és üzletprofil
szerinti megkülönböztetése és minőségi védjegyrendszere feltételeinek szabályozására, a közétkeztetésben az
élettani szükségletnek és a diétás igényeknek megfelelő szolgáltatás biztosítására – és a felülvizsgálat eredményének
tükrében a megvalósítandó intézkedésekre vonatkozó javaslat elkészítését;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter
vidékfejlesztési miniszter
nemzeti erőforrás miniszter
Határidő: 2012. június 30.
3. a Széchenyi Pihenő Kártya keretében egy jól azonosítható, új, a vendéglátás forgalmának növelését célzó, 2012. január
1-jétől bevezetésre kerülő béren kívüli juttatásra, valamint ezzel összefüggésben az étkezési utalványok
szabályozására vonatkozó javaslat kidolgozását annak érdekében, hogy az állampolgárok az utalványokat a megfelelő
célokra használhassák fel;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2011. október 15. 4. a vendéglátó szakmai szervezetek bevonásával a vendéglátás jó higiéniai gyakorlatáról szóló nemzeti útmutató
kidolgozását úgy, hogy az előírások könnyebb betarthatósága mellett az uniós jogban megfogalmazott
élelmiszerhigiéniai elvárások teljesüljenek, továbbá annak részleteiről a vendéglátóipari egységek személyzete
részére tájékoztató előadások megtartását.
Felelős: vidékfejlesztési miniszter
nemzetgazdasági miniszter
nemzeti erőforrás miniszter
Határidő: 2012. március 31. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
42/2011. (XII. 31.) KIM rendelete az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek, valamint a belső egyházi jogi személyek nyilvántartásáról.
A lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló 2011. évi
CCVI. törvény 31. § (2) bekezdés a)–e) pontjában kapott felhatalmazás alapján az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget
vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 12. § q) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el: 1. Az elismert egyház nyilvántartásba vételének eljárási szabályai
1. § (1) Az Országgyűlés által a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási
közösségek jogállásáról szóló 2011. évi CCVI. törvény (a továbbiakban: Ehtv.) alapján elismert egyház, vallásfelekezet
és vallási közösség (a továbbiakban együtt: egyház) az egyházakkal való kapcsolattartás koordinációjáért felelős
miniszter (a továbbiakban: miniszter) felhívására a felhívás kézhezvételétől számított 8 napon belül a miniszternek
az e célra rendszeresített nyomtatványon írásban bejelenti a nyilvántartásba vételéhez szükséges adatokat.
(2) Az (1) bekezdés szerinti bejelentés tartalmazza az elismert egyház
a) nevét, – ha azzal rendelkezik – rövidített nevét és a köznyelvben meghonosodott elnevezését,
b) székhelyét, – ha azzal rendelkezik – telephelyét,
c) képviselőjének nevét, lakóhelyét és a képviselet gyakorlásának módját, továbbá
d) – ha azzal rendelkezik – címerének és logójának tartalmi leírását.
(3) Az (1) bekezdés szerinti bejelentéshez az elismert egyház csatolja
a) a tanításának lényegét tartalmazó hitvallását vagy legfőbb vallási tanainak összefoglalását,
b) a belső törvényét, szervezeti és működési szabályzatát vagy azoknak megfelelő más szabályzatát,
c) a székhely használatának jogcímét igazoló okirat egyszerű másolatát,
d) a képviselője képviseleti jogosultságának igazolására alkalmas okirat hiteles másolatát, és
e) – ha azzal rendelkezik – címerének és logójának képi megjelenítését és tartalmi leírását.
(4) A (3) bekezdés szerinti dokumentumokat nem kell benyújtani, ha az egyház belső törvénye, szervezeti és működési
szabályzata vagy azoknak megfelelő más szabályzata alapján az az egyház tekintetében nem értelmezhető.
(5) Az elismert egyház nyilvántartásba vételére irányuló eljárás az ügyfél kérelmére nem függeszthető fel.
(6) A nyilvántartásba vett egyház a nyilvántartásba vétel során kilencjegyű nyilvántartási számot kap, amelyben az első öt
jegy a nyilvántartásba vétel sorszámát jelenti, amelyhez per jellel a nyilvántartásba vétel éve kapcsolódik.
2. A belső egyházi jogi személy nyilvántartásba vétele
2. § (1) A belső egyházi jogi személy nyilvántartásba vétele az Ehtv. 17. § (4) bekezdés a) pontjában meghatározott
személynek az e célra rendszeresített nyomtatványon benyújtott írásbeli kérelme alapján indul.
(2) Az (1) bekezdés szerinti kérelem a) a nyilvántartásba vett egyház 1. § (2) bekezdés a) pontjában meghatározott adatát és nyilvántartási számát,
valamint b) a belső egyházi jogi személy 1. § (2) bekezdés a)–c) pontja szerinti adatát
tartalmazza. (3) Az (1) bekezdés szerinti kérelemhez a nyilvántartásba vett egyház csatolja
a) a nyilvántartásba vett egyház olyan belső szabályát, amely alapján az Ehtv. 17. § (4) bekezdés a) pontjában
meghatározott személy kérelmének jogalapja megállapítható, b) a belső egyházi jogi személy alapító okiratát, alapszabályát (a továbbiakban együtt: létesítő okirat), és
c) a belső egyházi jogi személy képviselőjének aláírási címpéldányát.
(4) A (3) bekezdés szerinti dokumentumokat nem kell benyújtani, ha az egyház belső törvénye, szervezeti és működési
szabályzata vagy azoknak megfelelő más szabályzata alapján az a belső egyházi jogi személy tekintetében nem
értelmezhető. (5) A belső egyházi jogi személy a nyilvántartásba vett egyház nyilvántartási száma alatt, alszámként feltüntetve kap
nyilvántartási számot, amelynek első öt jegyét a nyilvántartásba vett egyház nyilvántartásba vételi sorszáma képezi,
amelyhez per jellel a nyilvántartásba vett egyház nyilvántartásba vételének éve, kötőjellel a belső egyházi jogi személy
háromjegyű nyilvántartási sorszáma kapcsolódik. 3. A nyilvántartásba bejegyzett adatok változása bejelentésének szabályai
3. § (1) A nyilvántartásba vett egyház, belső egyházi jogi személy nyilvántartásba vett adatainak módosítása az Ehtv. 18. §
(1) bekezdésében meghatározott személynek az e célra rendszeresített nyomtatványon benyújtott írásbeli kérelme
alapján indul. (2) A változás bejelentési kérelem a) – ha a változás bejelentése a nyilvántartásba vett egyház nyilvántartásban szereplő adatainak módosítására
irányul – a nyilvántartásba vett egyház 1. § (2) bekezdésében meghatározott adatai mellett a nyilvántartásba vett
egyház aa) nyilvántartási számát, ab) létesítő okiratának keltét és módosításának időpontját,
b) – ha a változás bejelentése a belső egyházi jogi személy nyilvántartásban szereplő adatainak módosítására irányul
– a belső egyházi jogi személy 2. § (2) bekezdésében meghatározott adatait,
valamint ezen adatok módosításának irányára történő utalást tartalmazza.
(3) A változás bejelentési kérelemhez – a (4) bekezdésben meghatározott kivétellel – a nyilvántartásba vétel iránti
kérelemhez benyújtandó dokumentumokat kell csatolni. (4) A változás bejelentési kérelemhez nem kell csatolni azokat a dokumentumokat, amelyek a miniszter rendelkezésére
állnak, és amelyek a változásbejegyzési kérelem adatai alapján megállapíthatóan nem módosulnak.
4. § (1) A létesítő okirat módosítása esetén a változás bejelentési kérelemhez, ha az egyház belső törvénye, szervezeti és
működési szabályzata vagy azoknak megfelelő más szabályzata alapján az az egyház, belső egyházi jogi személy
tekintetében értelmezhető, csatolni kell a létesítő okirat változásokkal egységes szerkezetbe foglalt szövegét is.
(2) Az egységes szerkezetbe foglalt létesítő okiraton az Ehtv. 18. § (1) bekezdésében meghatározott személy igazolja,
hogy a létesítő okirat egységes szerkezetbe foglalt szövege megfelel a módosítások alapján hatályos tartalmának.
Az egységes szerkezetű létesítő okiratból egyértelműen ki kell tűnnie, hogy az egységes szerkezetű okirat
elkészítésére a létesítő okirat mely pontjának változása adott okot.
5. § Ha a változás bejelentési kérelem olyan adatot érint, amelyre vonatkozóan változás bejelentési eljárás van
folyamatban, annak jogerős befejezéséig az újabb változás bejelentési eljárást a miniszter felfüggeszti.
4. A nyilvántartásba vett egyház, belső egyházi jogi személy nyilvántartásból való törlésének szabályai
6. § (1) Ha a nyilvántartásba vett egyház legfőbb szerve a nyilvántartásba vett egyház feloszlásáról határoz, az erről szóló
döntés meghozatalát követően nyilvántartásból való törlés iránti kérelmet nyújt be a miniszternek az e célra
rendszeresített nyomtatványon. (2) A nyilvántartásból való törlés iránti kérelemhez a nyilvántartásba vett egyház csatolja
a) legfőbb szervének a nyilvántartásba vett egyház megszűnését elhatározó üléséről készített jegyzőkönyvét, és
az azon résztvevő személyek nevét, lakcímét és aláírását tartalmazó jelenléti ívet,
b) az egyház vagyoni ügyeinek lezárását bizonyító, a számvitelről szóló törvénynek megfelelően elkészített záró
beszámolót és végleges vagyonmérleget, és c) azokat az okiratokat, nyilatkozatokat, amelyek alapján megállapítható, hogy a nyilvántartásba vett egyház
nyilvántartásból való törlésének feltételei bekövetkeztek. (3) A miniszter az egyház (1) bekezdés szerinti okból a nyilvántartásból való törlésére irányuló eljárást az Országgyűlés
28. § (1) bekezdése szerinti döntéséig felfüggeszti. (4) Ha a nyilvántartásba vett egyház tevékenységével felhagy és vagyonáról nem rendelkezik, vagy tevékenysége
– az Alkotmánybíróság elvi véleménye alapján – az Alaptörvénybe ütközik, a miniszter a nyilvántartásba vett egyház
törlésére irányuló eljárást a nyilvántartásba vett egyháznak az Ehtv. mellékletéből való törlésének, illetve egyesülés
vagy különválás esetén az Ehtv. melléklete módosításának hatálybalépését követően hivatalból indítja meg.
7. § A nyilvántartásba vett egyház jogutódlással való megszűnésének nyilvántartásban történő átvezetésére a 3–5. §-t kell
alkalmazni azzal, hogy a változás bejelentési kérelemben meg kell jelölni a jogutódlás Ehtv. 27. § (1) bekezdésében
meghatározott módját is. 8. § A belső egyházi jogi személy nyilvántartásból való törlésére a 6. §-t és a 7. §-t kell alkalmazni a következő eltérésekkel:
a) az eljárás a nyilvántartásba vett egyháznak az e célra rendszeresített nyomtatványon benyújtott írásbeli kérelme
alapján indul, b) a nyilvántartásból való törlés iránti kérelemhez a belső egyházi jogi személy megszűnését igazoló
dokumentumokat, jogutódlással történő megszűnés esetén a 3. § (3) bekezdésében meghatározott
dokumentumokat kell csatolni, c) a belső egyházi jogi személy nyilvántartásból való törlésére irányuló eljárás felfüggesztésére nincs lehetőség.
9. § A nyilvántartásba vett egyház, belső egyházi jogi személy adatainak nyilvántartásból való törlését oly módon kell
végrehajtani, hogy a megszűnt egyház adatai a nyilvántartásból továbbra is megállapíthatóak legyenek.
5. A nyilvántartás és az abból történő adatszolgáltatás
10. § Az egyház és a belső egyházi jogi személy nyilvántartásba bejegyzett adatai a miniszter által vezetett minisztérium
honlapján bárki számára korlátozásmentesen hozzáférhetőek, és az egyház neve, nyilvántartási száma, vallási
tevékenysége szerint kereshetőek. 11. § (1) A nyilvántartásba vett egyház, belső egyházi jogi személy nyilvántartásban szereplő adatainak igazolásáról az e célra
rendszeresített nyomtatványon lehet kivonatot igényelni. (2) A kivonat – a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 83. §
(3) bekezdésében foglaltak mellett – a) a nyilvántartásba vett egyház tekintetében a nyilvántartásba vett egyház nyilvántartási számát és az 1. §
(2) bekezdésében, b) a belső egyházi jogi személy tekintetében a 2. § (2) bekezdésében
meghatározott adatokat tartalmazza. (3) A kivonatot a miniszter a nyilvántartásában szereplő adatok alapján, a kiállítás napján fennálló állapotnak megfelelő
adattartalommal hatósági bizonyítványként állítja ki. 6. Záró rendelkezések
12. § Ez a rendelet 2012. január 1-jén lép hatályba.
13. § Hatályát veszti az egyházak nyilvántartásának ügyviteli szabályairól szóló 11/1990. (VI. 13.) IM rendelet.
Dr. Navracsics Tibor s. k.,
közigazgatási és igazságügyi miniszter