text:
90/2013. (X. 7.) VM rendelete a 2013. lakossági víz- és csatornaszolgáltatás-támogatás igénylésének és elbírálásának részletes feltételeiről, valamint az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről.
A Magyarország 2013.  évi központi költségvetéséről szóló 2012.  évi CCIV.  törvény 77.  § (2)  bekezdés a)  pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló
212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § m) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva – az egyes miniszterek, valamint
a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 37.  § p)  pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró belügyminiszter, 73. § b) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró nemzetgazdasági
miniszter, valamint 41.  § d) és l)  pontjában meghatározott feladatkörében eljáró emberi erőforrások minisztere véleményének
kikérésével – a következőket rendelem el:
1. A víz- és csatornaszolgáltatás támogatása 1. § (1) A  lakossági víz- és csatornaszolgáltatás ráfordításainak csökkentését szolgáló támogatás igénylésére a  települési
önkormányzat jogosult.
(2) Az (1) bekezdés szerinti támogatás pályázati igénybejelentés (a továbbiakban: pályázat) útján igényelhető.
2. A víz- és csatornaszolgáltatás-támogatás igénylésének feltételei 2. § (1) Az az önkormányzat nyújthat be az 1. § (2) bekezdése szerinti pályázatot, amely megfelel a következő feltételeknek:
a) 2013. évre az ivóvíz-, illetve csatornadíj megállapítása a víziközmű-szolgáltatásról szóló törvényben, valamint
a rezsicsökkentések végrehajtásáról szóló törvényben foglaltak szerint történt,
b) az állami támogatásban, közműhitelben részesült szennyvízközmű beruházás esetén nem vállalt szerződéses
kötelezettséget arra, hogy a  tárgyévre vonatkozóan a  ráfordítások csökkentéséhez költségvetési (állami)
támogatást nem vesz igénybe, és az önkormányzat ezt az 1. melléklet szerinti 3. nyilatkozatban igazolja,
c) a szennyvízcsatorna-hálózattal ellátott területen az ingatlanok legalább 60%-ának bekötése megvalósult, és
az önkormányzat ezt az 1. melléklet szerinti 4. nyilatkozatban igazolja,
d) területén az  ivóvízmű, illetve csatornamű üzemeltetését a  támogatás igénylésének időpontjában hatályos
vízjogi üzemeltetési engedéllyel és víziközmű-szolgáltatásra jogosító működési engedéllyel vagy közérdekű
üzemeltetésre kötelezettséget elrendelő határozattal rendelkező víziközmű-szolgáltató végzi, vagy ezek
hiányában az illetékes környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi felügyelőséghez benyújtott engedély
iránti kérelem másolatát és a Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatalhoz (a továbbiakban: MEKH)
benyújtott működési engedély iránti kérelemről szóló hatósági bizonyítványt az önkormányzat a pályázathoz
csatolja,
e) az egyes szolgáltatások esetében a támogatás számításánál figyelembe vett fajlagos ráfordítás, illetve költség
a következők szerint alakul:
ea) a  más víziközműből történő ivóvízátvétel esetén a  lakossági célra átvett ivóvíz költsége
2013. január 1-jétől meghaladja a nettó 320 Ft/m3 értéket,
eb) a  nem csatornázott területeken az  ivóvíz-szolgáltatás 2013.  évi várható fajlagos ráfordítása
meghaladja a nettó 498 Ft/m3 értéket, vagy
ec) a  csatornázott területeken – függetlenül attól, hogy az  ivóvíz- és csatornaszolgáltatást azonos
vagy más-más szolgáltató végzi – az  ivóvíz- és csatornaszolgáltatás 2013. évre várható együttes,
összevont fajlagos ráfordítása meghaladja a nettó 1002 Ft/m3 értéket és
f ) adó-, járulék-, illeték- vagy vámtartozása nincs, és az  önkormányzat ezt az  1.  melléklet szerinti
6. nyilatkozatban igazolja.
(2) Az  (1)  bekezdés e)  pont ea)  alpontja szerinti nettó 320  Ft/m3 feletti rész támogatása csak a  lakossági célú
felhasználás miatt átvett vízmennyiség után igényelhető. Az  (1)  bekezdés e)  pont eb)  alpontja szerinti nettó
498 Ft/m3 feletti, illetve az  (1) bekezdés e) pont ec) alpontja szerinti nettó 1002 Ft/m3 feletti rész támogatása csak
a lakossági célra szolgáltatott mennyiség után igényelhető.
(3) Fajlagos ráfordításnak minősül az az egy m3 szolgáltatásra jutó költség (Ft/m3), amelyet a 9. § (4) bekezdése szerinti
adatlapokon előírt szerkezetben, számviteli bizonylatokkal alátámasztható, a 2013. évre tervezett és a 2013. évben
igénybevett szolgáltatás mennyiségére és annak várható költségeire vonatkozó adatok alapján kell kiszámítani.
3. § (1) Támogatás a fajlagos ráfordításokra épülő díj esetén igényelhető. Átalánydíj alkalmazása esetén akkor igényelhető
támogatás, ha a díj átszámításra került a fajlagos ráfordítások és a szolgáltatott mennyiség figyelembevételével és
az átszámítás módját részletes kalkulációk támasztják alá.
(2) Többtényezős díjak alkalmazásakor a többtényezős díjat egytényezőssé kell alakítani, az átalakítás módját részletes
kalkulációkkal kell bemutatni.
(3) A  szolgáltatást terhelő általános forgalmi adót, valamint csatornaszolgáltatásnál a  környezetterhelési díjat
(talajterhelési díjat, vízterhelési díjat) a támogatás alapjául szolgáló díj összegénél nem lehet figyelembe venni.
(4) Több települést ellátó és a  települések tekintetében átlagráfordítást figyelembe vevő egységes díjat alkalmazó
szolgáltató esetében településenkénti költségkalkuláció alapján támogatás nem igényelhető.
3. A pályázat benyújtása 4. § (1) A  pályázatokat a  kincstár által üzemeltetett elektronikus rendszerben kell rögzíteni, és az  onnan kinyomtatott,
a  2.  melléklet 1–4.  pontjában meghatározott tartalmú adatlapokat a  szükséges mellékletekkel együtt három
eredeti példányban postai úton is be kell nyújtani a kincstár területileg illetékes megyei szervén (a  továbbiakban:
Igazgatóság) keresztül a  vízgazdálkodásért felelős miniszterhez (a  továbbiakban: miniszter) 2013. október 15-éig.
A  beadási határidő az  informatikai rendszerben határnapon éjfélig rögzített igénylésnek legkésőbb az  azt követő
munkanapon történő postára adását jelenti. A határidő elmulasztása jogvesztő. A kizárólag postai úton benyújtott
adatlap érvénytelen.
(2) A  pályázatban résztvevő települések önkormányzatát a  szolgáltató előzetesen tájékoztatja a  támogatási igények
benyújtásához szükséges adatokról, illetve kalkulációkról.
(3) A  pályázatban résztvevő valamennyi önkormányzatnak meg kell felelnie a  2.  § (1)  bekezdésében foglaltaknak és
a pályázathoz a pályázatban résztvevő valamennyi önkormányzat tekintetében csatolni kell az 1. melléklet szerinti
nyilatkozatokat.
(4) Ivóvíz- és csatornaszolgáltatásra vonatkozó együttes támogatási igény, illetve csatornaszolgáltatásra vonatkozó
támogatási igény esetén a  szolgáltató – vagy a  társszolgáltató – által végzett ivóvíz-szolgáltatásra vonatkozó
adatokat és részletes kalkulációkat is be kell nyújtani.
5. § (1) Az  Igazgatóság szabályszerűségi szempontból megvizsgálja, hogy az  önkormányzat pályázatában szereplő
adatok megfelelnek-e a  2.  § (1)  bekezdésében megfogalmazott feltételeknek, illetve hogy a  pályázó az  előírt
dokumentumokat, nyilatkozatokat csatolta-e.
(2) Szükség esetén az Igazgatóság a pályázót 8 napon belüli hiánypótlásra hívja fel.
 (3) Amennyiben a pályázat a 4. § (1) bekezdése szerinti határidő lejártát követően kerül benyújtásra, illetve az e rendelet
szerinti formai követelményeknek a hiánypótlást követően sem felel meg, a támogatási igényt az Igazgatóság nem
fogadja be. Erről az Igazgatóság a pályázót és a minisztert értesíti.
(4) Az  Igazgatóság a  hiánypótlást követően a  határidőben benyújtott és a  formai követelményeknek megfelelő
pályázatokat 2013. október 29-éig két eredeti papír alapú példányban, valamint elektronikus úton továbbítja
a miniszternek.
4. A pályázat elbírálása 6. § (1) A  pályázat elbírálása során meg kell vizsgálni, hogy a  támogatást igénylő önkormányzatok területén működő
szolgáltatók fajlagos ráfordításainak kalkulációja összhangban van-e a számvitelről szóló törvény rendelkezéseivel.
(2) A támogatás mértékének megállapítása során az alábbi szempontokat kell figyelembe venni:
a) az ivóvíz-szolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése az előző évben elismerthez képest legfeljebb
5,2%-ig, a  2011.  évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 7,9%-ig vehető figyelembe a  támogatási
javaslat kialakítása során;
b) csatornázott területeken a  csatornaszolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése az  előző évben
elismerthez képest legfeljebb 5,2%-ig, a 2011. évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 7,9%-ig vehető
figyelembe a támogatási javaslat kialakítása során;
c) ha a  nem lakossági fogyasztói körre meghatározott díj alacsonyabb, mint a  tervezett fajlagos ráfordítás,
a megítélt támogatás összegét arányosan csökkenteni kell;
d) ha a  lakossági fogyasztók számára megállapított 2013.  évi díj nem éri el a  támogatási igény
meghatározásánál figyelembe vett, a 2. § (1) bekezdés e) pontjában meghatározott küszöbértéket és ennek
oka nem az önkormányzati kompenzáció, a fajlagos támogatás mértéke a megállapított díj és a küszöbérték
különbözetével csökkentett összeg;
e) az átvett víz esetében a hálózati veszteség (a vízátvételi pont és a szolgáltatási pontokon a fogyasztók részére
átadott vízmennyiség közötti különbség) figyelembe vehető aránya nem haladhatja meg a 15%-ot;
f ) a  csatornaszolgáltatás számlázott mennyisége – lakossági fogyasztói körben – nem haladhatja meg
a szolgáltatott ivóvíz mennyiségét.
(3) Amennyiben a  szolgáltatás teljes fajlagos ráfordításának növekedése meghaladja a  (2)  bekezdés a) és b)  pontja
szerint figyelembe vehető mértéket, az  egyes költségnemek növekedése a  támogatási javaslat kialakításánál
a következők szerint kerül elismerésre:
a) az  értékcsökkenési leírás, valamint – a  víziközmű-szolgáltatásról szóló törvény és a  Magyarország helyi
önkormányzatairól szóló törvény előírásainak megfelelő üzemeltetés esetén – az azt helyettesítő használati
(bérleti) díj nem haladhatja meg az  eszközök pótlásának, felújításának céljaira felhasználható (a  fajlagos
ráfordítás számítása során felhasználni tervezett) a  díjmegállapításban értékcsökkenés címén elfogadott
mértéket, illetve mértékének 160 Ft/m3 feletti része nem támogatható,
b) a  személyi jellegű ráfordítások növekedése az  előző évben elismerthez képest legfeljebb 3,9%, a  2011.  évi
tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 9,0% lehet,
c) az  anyag, anyagjellegű ráfordítások növekedése az  előző évben elismerthez képest legfeljebb 3,5%,
a 2011. évi tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 6,2% lehet,
d) az  energiaköltségek növekedése az  előző évben elismerthez képest legfeljebb 3,0%, a  2011.  évi tényleges
értékhez viszonyítva 5,6% lehet és
e) az  egyéb költségek és egyéb ráfordítások növekedése az  előző évben elismerthez képest 0,5%, a  2011.  évi
tényleges értékhez viszonyítva legfeljebb 3,1% lehet, ide nem értve a  közművezetékek adójáról szóló
törvényben foglaltak alapján megfizetésre kerülő adót.
(4) A (2) bekezdés d) pontját nem kell alkalmazni
a) a  kedvezményezett térségek besorolásáról szóló 311/2007. (XI. 17.) Korm. rendelet 2. és 4.  mellékletében
felsorolt kedvezményezett kistérségekhez tartozó települési önkormányzatok, valamint
b) a  társadalmi-gazdasági és infrastrukturális szempontból elmaradott, illetve az  országos átlagot jelentősen
meghaladó munkanélküliséggel sújtott települések jegyzékéről szóló 240/2006. (XI. 30.) Korm. rendelet
mellékletében szereplő települések
esetében.
 (5) Ha az önkormányzat nem felel meg a (2)–(4) bekezdésben foglaltaknak, a pályázónak részletes szöveges indokolást
kell benyújtani.
 (6) Új vízmű, illetve csatornamű üzembe helyezése esetén a  fajlagos ráfordítás összetevőit – beleértve az  üzembe
helyezés költségét – külön indokolásban kell kimutatni a beruházás megvalósítási tanulmányának megfelelően.
7. § (1) A  beérkezett pályázatokat a  (3)  bekezdés szerinti Tárcaközi Bizottság a  6.  §-ban foglalt szempontok szerint
megvizsgálja, és javaslatot tesz a  lakossági ivóvíz- és csatornaszolgáltatás fajlagos ráfordításai támogatásának
odaítélésénél figyelembe vehető tényleges küszöbértékekre, továbbá a  támogatásban részesíthető települési
önkormányzatok körére. A  küszöbértékek nem lehetnek alacsonyabbak, mint a  2.  § (1)  bekezdés e)  pontjában
megadott értékek.
(2) Ha az  (1)  bekezdés szerinti küszöbértékek alapján a  támogatásban részesíthető önkormányzatok számára
megítélhető összes támogatás meghaladja a  rendelkezésre álló keretet, a  Tárcaközi Bizottság javaslatot tesz
az önkormányzatonkénti támogatási összegek egységes mértékben történő csökkentésére.
(3) A  Tárcaközi Bizottság a  helyi önkormányzatokért felelős miniszter, az  államháztartásért felelős miniszter,
a víziközmű-szolgáltatásért felelős miniszter, az egészségügyért felelős miniszter, a miniszter és a MEKH elnöke által
delegált egy-egy tagból áll.
8. § (1) A  támogatásról a  miniszter 2013. december 2-áig dönt, és döntéséről 8 napon belül értesíti a  helyi
önkormányzatokért felelős minisztert.
(2) A támogatást az  (1) bekezdés szerinti értesítést követő 8 napon belül a helyi önkormányzatokért felelős miniszter
utalványozása alapján a kincstár folyósítja az önkormányzat részére.
(3) Az  átutalt összeget az  önkormányzat kizárólag a  lakossági ivóvíz- és csatornaszolgáltatás ráfordításainak
csökkentésére használhatja fel. Az  önkormányzat a  hozzá megérkezett támogatási összeget havi bontásban,
az  adott hónapban (illetve első alkalommal a  megelőző hónapokban és az  adott hónapban) keletkező jogos
követelés alapján utalja tovább a  víziközmű-szolgáltatónak. A  teljes támogatási összeget 2014. január 31-éig kell
a  MEKH által kiadott víziközmű-szolgáltatás végzésére jogosító működési engedéllyel rendelkező víziközműszolgáltató vagy a  MEKH által kiadott közérdekű üzemeltetésre kötelezettséget elrendelő határozattal rendelkező
víziközmű-szolgáltató rendelkezésére bocsátani.
(4) A kötelezettségvállalással terhelt maradványt 2014. június 30-áig lehet felhasználni.
9. § (1) A  támogatás elszámolásáról, a  lemondás alapján visszafizetett összegekről a  tényleges adatok alapján
–  a  (2)  bekezdés szerinti visszafizetési kötelezettség terhe mellett – kell számot adnia az  önkormányzatnak,
amennyiben a  2013. évben felhasználta az  igénybevett támogatás teljes összegét, a  2013.  évi költségvetési
beszámolójának benyújtásával egyidejűleg, amennyiben a  2014. év június 30-áig használta fel, a  2014.  évi
költségvetési beszámolójának benyújtásával egyidejűleg.
(2) Az  elszámolás során be kell mutatni a  fajlagos ráfordítás és a  szolgáltatott mennyiség tényleges értékeit. Ha
az elszámolásban szereplő adatok alapján számított támogatás összege elmarad a megítélt támogatás összegétől,
a  különbözetet a  szolgáltató visszautalja az  önkormányzat részére. Az  önkormányzat a  jogosulatlanul igénybe
vett támogatást az államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 106. §
(1) bekezdése szerinti kamattal együtt visszafizeti a kincstár részére.
(3) A  pályázat benyújtását követő szolgáltatóváltás esetén az  üzemeltetési szerződés megkötését vagy a  közérdekű
üzemeltetőt kijelölő határozat jogerőre emelkedését követő 30 napon belül a korábbi szolgáltató az éves megítélt
– átadott vízre és szolgáltatásra is vonatkozó – támogatásnak a szolgáltatott mennyiséggel arányosan csökkentett
részét átadja az önkormányzatnak.
(4) A  miniszter gondoskodik az  elszámolás elkészítéséhez és benyújtásához szükséges – a  2.  melléklet 5.  pontjának
megfelelő – adatlapoknak a miniszter által vezetett minisztérium (a továbbiakban: Minisztérium) honlapján történő
közzétételéről az e rendelet hatálybalépését követő napon.
(5) Az  elszámolást az  önkormányzat két példányban küldi meg az  Igazgatóságnak, amely az  államháztartásról szóló
2011. évi CXCV. törvény 60. §-ában szabályozott felülvizsgálat keretében ellenőrzi azt. Az Igazgatóság a felülvizsgálat
lezárását követően az elszámolás egy példányát továbbítja a miniszternek.
(6) Az önkormányzat a zárszámadás keretében és rendje szerint beszámol a támogatás felhasználásáról.
5. Az egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezése
10. § (1) Az  egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozataként olyan intézkedés támogatható, amely a  lakossági
felhasználók, illetve közegészségügyi határozat alapján kiemelt felhasználói csoportok esetén az  ivóvíz minőségi
követelményeiről és az  ellenőrzés rendjéről szóló 201/2001. (X. 25.) Korm. rendelet 6.  §-a szerinti eljárás alapján
elrendelt, legfeljebb 6 hét időtartamig fenntartott ivóvíz-ellátási kötelezettség alapján került elrendelésre.
A  támogatás megítélésére akkor kerülhet sor, amennyiben a  kötelezettség nem az  önkormányzatnak felróható
okból, illetve az üzemeltető jogellenes magatartása következtében keletkezett.
(2) Az  egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatai kiadásainak részbeni ellentételezésére igénybejelentést
benyújtani – a  (3)  bekezdésben foglalt kivétellel – azok az  önkormányzatok jogosultak, amelyeket a  fővárosi,
illetve megyei kormányhivatal népegészségügyi szakigazgatási szerve vagy kistérségi, kerületi népegészségügyi
intézete 2012. január 1. és 2012. december 31. között kiadott határozatban kötelezett arra, hogy a településen vagy
településrészen az érintett fogyasztók részére az egészséges ivóvizet biztosítsák.
(3) Az Ivóvízminőség-javító Programban érintett települések, településrészek vonatkozásában az önkormányzatok nem
jogosultak támogatásra a (8) bekezdés szerinti eseti ivóvízszennyezéssel összefüggő igények kivételével.
(4) Az  önkormányzat az  ellentételezést utólag, a  szolgáltató által benyújtott és az  önkormányzat által jóváhagyott
számlák alapján – az  Igazgatóság útján – a minisztertől 2013. október 15-éig igényelheti. A határidő elmulasztása
jogvesztő.
(5) Az  igénybejelentést két eredeti papír alapú példányban, valamint elektronikus úton kell benyújtani
az  Igazgatósághoz. Az  igénybejelentéshez az  önkormányzat mellékeli a  fővárosi, illetve megyei kormányhivatal
népegészségügyi szakigazgatási szervének vagy kistérségi, kerületi népegészségügyi intézetének jogerős
határozatát és a  számlák hitelesített másolati példányait, valamint a  3.  melléklet szerinti számlaösszesítést
tartalmazó kimutatást.
(6) A rendelkezésre álló összeg mértékéről – az (1) és (2) bekezdésben meghatározott feltételek alapján potenciálisan
jogosult települések számának figyelembevételével – a  Tárcaközi Bizottság javaslata alapján a  miniszter 2013.
december 2-áig dönt.
(7) Az igényelhető ellentételezés mértékét az (1) bekezdés szerint jogosult önkormányzat számítja ki a 4. mellékletben
foglaltak szerint.
(8) Eseti vízszennyezésre hivatkozással támogatás akkor adható, ha a  fővárosi, illetve megyei kormányhivatal
népegészségügyi szakigazgatási szerve a  2012. évben legfeljebb két alkalommal az  ivóvíz minőségi
követelményeiről és az  ellenőrzés rendjéről szóló 201/2001. (X. 25.) Korm. rendelet 1. számú melléklet A) vagy
B) pontjában szereplő vízminőségi jellemző határértékének túllépését, majd 6 héten belül a túllépés megszűnését
állapította meg határozatában. A  határérték két alkalommal történő túllépése együttesen sem haladhatja meg
a 6 hetes időtartamot. A pályázat befogadásának feltétele a határozatok másolatának benyújtása.
(9) A  nitrit, illetve nitrát paraméter esetén a  (8)  bekezdésben foglaltakat ideiglenes vízellátásban részesülő várandós
anyák és egy év alatti csecsemők tekintetében azzal az  eltéréssel kell alkalmazni, hogy a  támogatás a  teljes
2012. naptári évre is adható, amennyiben a fővárosi, illetve megyei kormányhivatal népegészségügyi szakigazgatási
szerve 2012. évben a  közüzemi ivóvíz nitrit, illetve nitrát határérték túllépést megállapító és ismételten
megfelelőséget megállapító határozatai együttesen benyújtásra kerülnek és a  kereskedelmi forgalomban lévő
alternatív megoldások költségigényét nem haladja meg a  benyújtott igény. A  várandós anyák és az egy év alatti
csecsemők részére kiadott egészséges ivóvíz tételes elszámolását az igényhez csatolni kell.
11. § (1) Az  Igazgatóság szabályszerűségi szempontból megvizsgálja, hogy az  önkormányzat igénybejelentésében
az  ellentételezés mértéke a  10.  § (7)  bekezdésének megfelelően lett-e kiszámítva, valamint azt, hogy az  előírt
dokumentumokat csatolta-e a pályázó.
(2) Az Igazgatóság szükség esetén 8 napon belüli hiánypótlásra hívja fel az önkormányzatot.
 (3) Az  Igazgatóság az  igénybejelentés – illetve a  (2)  bekezdés szerinti esetben a  hiánypótlás – beérkezésétől
számított 8  napon belül, a  település kódjának feltüntetésével továbbítja az  igénybejelentéseket egy példányban
a  miniszterhez. A  miniszter a  benyújtott igényeket 2013. december 10-éig bírálja el, és döntéséről 8 napon belül
értesíti a helyi önkormányzatokért felelős minisztert.
(4) Az ellentételezést a rendelkezésre álló összeg erejéig, a (3) bekezdés szerinti értesítést követő 8 napon belül a helyi
önkormányzatokért felelős miniszter utalványozása alapján a kincstár egy összegben folyósítja az önkormányzatok
részére.
6. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
13. § Ez a  rendelet az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 106.  cikke (2)  bekezdésének az  általános gazdasági
érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott egyes vállalkozások javára közszolgáltatás ellentételezése formájában
nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló, 2011. december 20-i 2012/21/EU bizottsági határozat hatálya
alá tartozó támogatást tartalmaz.
14. § Hatályát veszti a 2012. évi lakossági víz- és csatornaszolgáltatás-támogatás igénylésének és elbírálásának részletes
feltételeiről, valamint az  egészséges ivóvízzel való ellátás ideiglenes módozatainak ellentételezéséről szóló
26/2012. (III. 24.) VM rendelet.
dr. Fazekas Sándor s. k.,
 vidékfejlesztési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
71/2011. (X. 5.) OGY határozata Szekó József országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
A Magyar Köztársaság Országgyűlése Szekó József országgyűlési képviselő mentelmi jogát a Pécsi Városi Bíróság
13. B. 1441/2010/7. számú megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
42/2003. (XII. 19.) IM rendelete a jogi segítői névjegyzék vezetésének részletes szabályairól.
A jogi segítségnyújtásról szóló 2003. évi LXXX. törvény
(a továbbiakban: Tv.) 75. §-ának c) pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
Bejegyzés a jogi segítők névjegyzékébe 1. § (1) A jogi segítői névjegyzékbe (a továbbiakban: névjegyzék) történő felvétel iránti kérelmet (a továbbiakban:
kérelem) írásban, egy példányban kell benyújtani az Igazságügyi Minisztérium Pártfogó Felügyelői és Jogi Segítségnyújtó Szolgálat Országos Hivatalának központi szervezeti
egységéhez (a továbbiakban: hivatal).
(2) Ha a hivatal biztosítja a névjegyzékbe vételhez szükséges adatok feltüntetésére szolgáló nyomtatvány világhálóról történő letöltésének lehetőségét, úgy a kérelemhez
mellékelni kell a kitöltött adatlapot is.
(3) A kérelemnek tartalmaznia kell a Tv. 65. §-ának
(1) bekezdésében meghatározott adatokat és e rendeletben foglalt nyilatkozatokat, továbbá el kell látni azt az e
rendelet szerinti mellékletekkel.
2. § (1) Ügyvéd és közjegyző kérelméhez mellékelni kell
a) a kamara 30 napnál nem régebben kiállított igazolá
sát a kérelmező ügyvédi vagy közjegyzői kamarai tagságának fennállásáról (európai közösségi jogász esetében arról,
hogy a kérelmező szerepel az európai közösségi jogászok
névjegyzékében) és arról, hogy a kérelmező ügyvédi tevékenységét vagy közjegyzői szolgálatát nem szünetelteti,
valamint nem áll fegyelmi eljárás hatálya alatt,
b) 30 napnál nem régebben kiállított igazolást arról,
hogy a kérelmező felelősségbiztosítása fennáll.
(2) Ügyvédi iroda kérelméhez csatolni kell tagjairól az
(1) bekezdés szerinti igazolásokat. A kamarai igazolásnak
azt is tartalmaznia kell, hogy a tagok a kérelmező ügyvédi
iroda tagjaiként végzik tevékenységüket.
3. § (1) A jogi segítő szervezetnek csatolnia kell a kérelméhez
a) a jogvédő tevékenység végzésére történő felhatalmazást tartalmazó létesítő okiratát (alapító okirat, alapszabály, kari tanácsi határozat stb.) vagy — ha a felhatalmazás
ebben található — egyéb szabályzatát, határozatát stb.,
b) — ha nyilvántartásba vételre köteles — ennek megtörténtéről a nyilvántartó hatóság 30 napnál nem régebben
kiállított igazolását,
c) a jogi szolgáltatás nyújtásával megbízott ügyvéddel
közös nyilatkozatát a Tv. 66. §-ának (2) bekezdése szerinti
megállapodás megkötéséről,
d) a megbízott ügyvédre vonatkozó, 2. §-ban meghatározott okiratokat.
(2) A jogi segítő szervezetnek a kérelmében nyilatkoznia
kell arról, hogy az ügyfelek fogadására alkalmas helyiség
[Tv. 65. § (1) bek. b) pont] használatára jogosult, vagy
arról, hogy az ügyfelek fogadása az általa megbízott ügyvéd
irodájában történik.
(3) A jogi segítő szervezet a Tv. 69. §-a (2) bekezdésének
c) pontja szerinti szakterületét a kérelmében olyan módon
köteles megjelölni, hogy a megjelölésből egyértelműen
megállapítható legyen, hogy az a) vagy b) pont szerinti
szakterületen belül milyen típusú ügyekben, illetve milyen
ügyfélkör számára nyújt jogi szolgáltatást.
(4) A jogi segítő szervezet a hivatallal történő kapcsolattartás céljára a Tv. 65. §-a (1) bekezdésének b) pontjában megjelölt címtől eltérő más elérhetőségi címet is megjelölhet kérelmében.
4. § (1) A jogi oktatást végző egyetem (a továbbiakban: egyetem) a kérelmében köteles megjelölni azt, hogy a Tv.
66. §-ának (2) vagy (3) bekezdése alapján kéri a felvételét
a névjegyzékbe, egyebekben a 3. §-ban meghatározottak
szerint kell eljárnia.
(2) Ha az egyetem a Tv. 66. §-ának (3) bekezdése alapján
kéri a felvételét a névjegyzékbe, a 3. § (1) bekezdés c) és
d) pontjában foglalt okiratokat, nyilatkozatot nem kell
csatolnia a kérelméhez, de meg kell jelölnie a jogvédő
tevékenységet végző szervezeti egységét vezető és a jogi
szolgáltatást nyújtó oktatók nevét és azt, hogy jogi szakvizsgával vagy állam- és jogtudományi doktori fokozattal
rendelkeznek.
5. § (1) A névjegyzékbe az a kérelmező vehető fel, aki megfelel a Tv.-ben foglalt feltételeknek, és a kérelme tartalmazza a feltételek fennállását igazoló, e rendeletben foglalt
nyilatkozatokat és mellékleteket.
(2) A hivatal a kérelem kézhezvételétől számított 30
napon belül értesíti a kérelmezőt arról, hogy a névjegyzékbe felvehető-e.
(3) Ha a kérelem hiányos, a hivatal a kérelmezőt határidő megjelölésével a hiányok pótlására hívja fel; ebben az
esetben a (2) bekezdésben foglalt határidő a hiánypótlás
teljesítésének határidejével meghosszabbodik. Ugyanígy
kell eljárni akkor is, ha az 1. § (2) bekezdésében foglaltak
ellenére a kérelmező adatlap kitöltése nélkül nyújtja be a
kérelmét; a hivatal ilyenkor a kérelmező részére a hiánypótlási felhívással együtt adatlapot is küld.
6. § (1) A hivatal a névjegyzékbe felvehető kérelmezőt az 5. §
(2) bekezdésben meghatározott értesítésében arra hívja
fel, hogy a világhálón közzétett szolgáltatási szerződés
mintát — a kérelmében foglalt adatok alapján kitöltve —
15 napon belül, aláírásával ellátva két példányban küldje
meg a hivatalnak. Ilyen irányú kérelem előterjesztése esetén a hivatal megküldi a kérelmezőnek a szolgáltatási szerződés mintát.
(2) Ha a hivatalhoz megküldött szerződés valamennyi
szükséges adatot tartalmazza, a hivatal főigazgatója vagy az
általa felhatalmazott vezető azt aláírásával és a hivatal
bélyegzőjének lenyomatával látja el. A szerződés egyik
példányát a hivatal megküldi a kérelmezőnek, egyúttal
intézkedik a névjegyzékbe vétel iránt.
(3) Ha a megküldött szerződés hiányos, vagy nem a
kérelemben foglalt adatokat tartalmazza, a hivatal a szerződést visszaküldi a kérelmezőnek és felhívja a szolgáltatási szerződés minta kérelemnek megfelelő kitöltésére,
illetve a kérelem módosítására.
7. § (1) A jogi segítő a névjegyzékben nyilvántartott és a
szolgáltatási szerződésben foglalt adataiban bekövetkezett
változást 8 napon belül írásban köteles bejelenteni a hivatalnak.
(2) A változások bejegyzésére megfelelően alkalmazni
kell az 1—6. §-ban foglalt rendelkezéseket azzal, hogy a
hivatal a szolgáltatási szerződés módosításáról szóló szerződést küldi meg aláírásra a jogi segítőnek.
8. § (1) A hivatal a névjegyzékből történő törlésről írásban
értesíti a jogi segítőt.
(2) Ha a névjegyzékből történő törlésre a szerződésnek
a hivatal által történő felmondása alapján kerül sor, a
hivatal az (1) bekezdés szerinti értesítéssel együtt a felmondásról szóló okiratot is megküldi a jogi segítőnek.
(3) Ha a szerződést a jogi segítő felmondja, a hivatal 30
napon belül intézkedik a névjegyzékből — a felmondás
időpontjával — történő törlés iránt.
A számítógépes névjegyzék működése 9. § (1) A névjegyzék a Tv. 65. §-ának (1) bekezdésében foglalt adatokon túlmenően tartalmazza
a) ügyvédi iroda esetében az irodavezető nevét,
b) jogi segítő szervezet esetében a megbízott ügyvédjé
nek nevét és azt, hogy melyik ügyvédi kamarának a tagja,
c) az adat bejegyzésének időpontját.
(2) A névjegyzékben a nyilvános adatokon kívül — nem
nyilvánosan — rögzítésre kerül a névjegyzékbe vétellel
kapcsolatos igazgatási ügyiratok száma, a jogi segítő szervezet esetében pedig — ha az a kérelemben feltüntetésre
került — az elérhetőségi címe [3. § (4) bek.] is.
10. § A névjegyzékben a következő adatok alapján kell a keresés lehetőségét biztosítani:
a) a jogi segítő neve,
b) a jogi segítő foglalkozása (ügyvéd, közjegyző, jogi
segítő szervezet),
c) a jogi segítő irodájának címe (helység és megye meg
jelölésével is),
d) szakterület,
e) a jogi szolgáltatás nyújtására megjelölt nyelv.
11. § (1) A hivatal a névjegyzék adatainak a világhálón való
közzététel útján történő szolgáltatásáért díjat nem számít
fel.
(2) A hivatal a névjegyzékkel együtt közzéteszi a világhálón a szolgáltatási szerződés mintáját is.
12. § A hivatal a jogi segítő adatait a névjegyzékből történő
törlés időpontjától számított 10 évig tárolja, ezt követően
gondoskodik az adatok törléséről.
Hatálybalépés 13. § Ez a rendelet 2004. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Bárándy Péter s. k.,
igazságügy-miniszter


text:
252/2013. (V. 27.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés c)  pontja, valamint a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény
27.  §  (3)  bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének javaslatára – dr. Lőrincz Zoltánt, a  Kaposvári
Egyetem főiskolai tanárát 2013. május 25. napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2013. május 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1814/2016. (XII. 20.) Korm. határozata az egyes sportcélú támogatások forrásszükségletének biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért az  1.  melléklet szerinti sportcélú támogatások megvalósításával, ezért az  államháztartásról szóló
törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 101/A.  § hatálya alá tartozó támogatást
nyújt az  1.  mellékletben meghatározott célokra a  mellékletben nevesített kedvezményezettek részére, az  ott
meghatározott összegben;
2. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  1.  pontban meghatározott
feladathoz szükséges 20 987,0 millió forint összegű költségvetési forrást a 2016. évben biztosítsák;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
3. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy az 1. pont szerinti sportcélú támogatások megvalósítása érdekében
tegye meg a szükséges intézkedéseket
a) az 1. mellékletben megjelölt kedvezményezett szervezetekkel a támogatási jogviszony létrehozása, valamint
b) a költségvetési támogatások egy összegben történő kifizetése
iránt.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2016. december 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1137/2009. (VIII. 14.) Korm. határozata az új típusú humán influenzavírus elleni védekezéssel összefüggő kormányzati feladatok összehangolásáról.
1. Az új A típusú H1N1 influenzavírus (a továbbiakban: új típusú humán influenzavírus) elleni védekezéssel
összefüggő kormányzati feladatok összehangolásáért az
egészségügyi miniszter felelős.
2. Az egészségügyi minisztert az 1. pontban meghatározott feladatának végrehajtásában általa vezetett, a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2006. évi
LVII. törvény 25. § (1) bekezdése szerinti tárcaközi bizottság segíti.
3. A tárcaközi bizottság tagjai
a) a földművelési és vidékfejlesztési miniszter,
b) az igazságügyi és rendészeti miniszter,
c) az önkormányzati miniszter,
d) a polgári nemzetbiztonsági szolgálatokat irányító
tárca nélküli miniszter
által kijelölt állami vezető vagy vezetői megbízással
rendelkező köztisztviselő, illetve hivatásos állományú
személy. 4. A tárcaközi bizottság további tagjai
a) az országos főállatorvos,
b) az országos rendőrfőkapitány,
c) az országos tisztifőorvos,
d) az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság fő
igazgatója, valamint e) az Országos Mentőszolgálat főigazgatója
által kijelölt, az adott szerv állományába tartozó, vezetői
megbízással rendelkező személy.
5. A 3. pontban nem említett miniszterek által kijelölt
állami vezetőket vagy vezetői megbízással rendelkező
köztisztviselőket a tárcaközi bizottság ülésére meg kell
hívni.
6. Ha az új típusú humán influenzavírus elleni védekezés operatív összehangolása ezt szükségessé teszi, az
egészségügyi miniszter az operatív irányító tevékenységének elősegítésére a feladatkörrel rendelkező központi államigazgatási szervek, valamint a Magyar Honvédség
képviselőiből álló operatív törzset működtet. Az operatív
törzs folyamatos ügyeleti szolgálatot lát el, ennek során
kapcsolatot tart a helyszínen közreműködő, a járványveszély megelőzésére és elhárítására hatáskörrel rendelkező
szervekkel, elemzi és értékeli a helyszínről beérkező információkat és a kockázatokra vonatkozó jelzéseket, intézkedik a helyszínen nem rendezhető problémák megoldása
érdekében.
7. Az egészségügyi miniszter az új típusú humán influenzavírus elleni védekezéssel összefüggésben szükség
esetén a miniszterelnök útján kezdeményezi a Kormány
hatáskörébe tartozó döntés azonnali meghozatalát.
8. Jelen határozat nem érinti a humán járványügyi katasztrófa bekövetkezése esetére irányadó feladat- és hatásköri szabályokat.
9. Ez a határozat a közzétételét követő első napon lép
hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
405/2015. (IX. 28.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Simon Zoltánt
a 2015. október 1. napjától 2018. szeptember 30. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2015. szeptember 11. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
276/2013. (VII. 16.) Korm. rendelete a „GSV” Kereskedelmi Korlátolt Felelősségű Társaság által Szerencs város közigazgatási területén megvalósuló üveggyapot gyártó üzem beruházásával összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és
egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), b) és d) pontjában, valamint a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdésben,
a 4. § tekintetében a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 93. § (1) bekezdés h) pontjában,
az 5.  § (3)  bekezdése tekintetében a  gyermekek védelméről és a  gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény
162. § (1) bekezdés d) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A  Kormány kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja az  1.  mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket,
amely a  szerencsi 086/12, 086/13 és 1963/25 helyrajzi számú földrészleteken, illetve az  ebből a  földrészletekből
telekalakítási eljárások jogerős befejezését követően kialakított földrészleteken megvalósuló, a „GSV” Kereskedelmi
Korlátolt Felelősségű Társaság üveggyapot gyártó üzemének fejlesztésére irányuló beruházásával függenek össze.
(2) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) első fokú hatóságként azt a hatóságot jelöli ki, amely az adott ügyfajtára vonatkozó külön jogszabály szerint
első fokú hatóságként jár el,
b) első fokú szakhatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó külön jogszabály
szerint első fokú szakhatóságként jár el.
 (3) A Kormány az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) másodfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó külön jogszabály
szerint másodfokú hatóságként jár el,
b) másodfokú szakhatóságként azt a hatóságot jelöli ki, amely az adott ügyfajtára vonatkozó külön jogszabály
szerint másodfokú szakhatóságként jár el.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában a beruházással összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a közigazgatási hatósági
ügyeket, amelyek a beruházás megvalósításához, használatbavételéhez és működéséhez közvetlenül szükségesek.
(5) A  Kormány az  (1)  bekezdés szerinti kiemelt jelentőségű ügyek koordinációjára – a  fővárosi és megyei
kormányhivatalokról szóló 288/2010. (XII. 21.) Korm. rendelet 8/A.  §-ában foglaltak szerinti feladat- és
hatáskörrel rendelkező – kormánymegbízottként a  Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatalt vezető
kormánymegbízottat jelöli ki.
2. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti hatósági ügyekben
a  szakhatóság – a  hatóság határozatának jogerőre emelkedéséig felhasználható – előzetes szakhatósági
állásfoglalást ad ki azzal, hogy a  kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a  hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban:
Ket.) 44. § (8) bekezdése szerint használja fel.
(2) A hatóságnak az 1. § (1) bekezdése szerinti hatósági ügyekben a Ket. 45. § (2) és (3) bekezdése szerinti esetben egy
alkalommal kell egyeztetnie a szakhatósággal.
3. § Az  1.  mellékletben meghatározott beruházások esetén az  előzetes régészeti dokumentáció elkészítéséhez
próbafeltárást csak akkor lehet alkalmazni, ha a  beruházó rendelkezésére állnak annak elvégzéséhez szükséges
földrészletek. A földrészletek rendelkezésre állása tekintetében a beruházó nyilatkozata az irányadó.
4. § (1) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
(2) Az  eljáró hatóság az  általa meghozott döntéseket – a  személyesen az  ügyfélnek szóló végzések kivételével –
hirdetményi úton közli. A döntés közlésének napja a hirdetmény kifüggesztését követő ötödik nap.
(3) A  gyámhatóság az  1.  § (1)  bekezdése szerinti hatósági ügyekben eljáró hatóság megkeresésére vagy a  beruházó
kérelmére az  ismeretlen helyen tartózkodó vagy ismert helyen tartózkodó, de visszatérésben gátolt olyan
természetes személy részére, akinek az  1.  mellékletben felsorolt valamely projekttel összefüggő közigazgatási
hatósági ügy jogát vagy jogos érdekét érintheti, ügygondnokot rendel ki. Ennek megfelelően a  gyámhatóság
ügygondnokot rendel ki annak a  természetes személynek, akinek a  személyiadat- és lakcímnyilvántartásban
lakcímeként szereplő valamennyi címre – címenként legfeljebb egy alkalommal – megküldött postai küldeményt
a postai szolgáltató
a) „a címzett ismeretlen” vagy
b) „a címzett ismeretlen helyre költözött”
megjelöléssel a feladónak visszakézbesítette.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
22/2012. (V. 11.) AB határozata az Alaptörvény E) cikk (2) és (4) bekezdése értelmezéséről.
Az Alkotmánybíróság a közigazgatási és igazságügyi miniszternek a Kormány nevében az Alaptörvény értelmezése
tárgyában előterjesztett indítványa alapján – teljes ülésen – meghozta a következő

határozatot:
1. Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény E) cikk (2) és (4) bekezdése értelmezése alapján megállapítja: az olyan
nemzetközi szerződés kötelező hatályának elismerésére adott felhatalmazáshoz, amely az alapító szerződésekből
fakadó jogok és kötelezettségek módosítására vagy kiegészítésére irányul, az országgyűlési képviselők
kétharmadának szavazata szükséges, feltéve, hogy a szerződés az Alaptörvényből eredő további hatáskörök közös
gyakorlására irányul. Ilyennek minősülhet különösen az olyan nemzetközi szerződés, amelynek Magyarország
az Európai Unió tagállamaként részese más tagállamokkal együtt, és a szerződés az alapító szerződésekben foglalt
tárgyköröket szabályoz, vagy amelynek célja az alapító szerződések végrehajtása vagy ennek felügyelete.
2. Nemzetközi szerződés kötelező hatályának elismerésére adott felhatalmazáshoz nem szükséges az országgyűlési
képviselők kétharmadának szavazata, ha a szerződés nem eredményezné újabb, az Alaptörvényből eredő
hatásköröknek az Európai Unió intézményeivel vagy más tagállamokkal való közös gyakorlását.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatot a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 38. § (1) bekezdése alapján a Kormány
nevében a közigazgatási és igazságügyi miniszter indítványozta, hogy az Alkotmánybíróság értelmezze
az Alaptörvény E) cikk (2) és (4) bekezdését abból a szempontból, hogy milyen ismérvek alapján kell valamely
nemzetközi szerződést az Alaptörvény E) cikk (2) bekezdése szerinti nemzetközi szerződésnek tekinteni.
Az indítvány annak bemutatása után, hogy a Kormány szerint az Alkotmánybíróság hatáskörrel rendelkezik a jelen
esetben az Alaptörvény értelmezésére, részletesen ismerteti és elemzi „a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról,
koordinációról és kormányzásról” szóló szerződés (a továbbiakban: Szerződés) előkészítésének folyamatát és
a Szerződés egyes tartalmi elemeit.
Utal arra, hogy a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvénynek (a továbbiakban: előző Alkotmány)
– az Alaptörvény E) cikk (2) és (4) bekezdésében foglaltakkal lényegi elemeit tekintve azonos tartalmú – 2/A. §-ával
kapcsolatban az Alkotmánybíróság a 143/2010. (VII. 14.) AB határozatban olyan megállapításokat tett, amelyek
a Szerződésre is vonatkoztathatók. Az Alaptörvény értelmezésére irányuló kérdést akként is összegezte, hogy
az Alaptörvény E) cikk (2) bekezdése szerinti nemzetközi szerződésnek minősül-e az olyan nemzetközi szerződés
a) amely nem tartozik az Európai Unió alapító szerződései közé, illetve nem minősül uniós jogi aktusnak, de
b) amelynek valamennyi részes fele az Európai Unió tagállama,
c) amely az Európai Unió alapító szerződései, illetve az uniós jogi aktusok által is szabályozott tárgyköröket
szabályoz,
d) amely az Európai Unió alapító szerződéseinek lényeges elemét képező tárgykörben az Európai Unió
továbbfejlődését, az Európai Unió gazdasági megerősítését célozza, és
e) amelynek értelmében a nemzetközi szerződésben foglaltak végrehajtása és végrehajtásának felügyelete
tárgyában az Európai Unió egyes intézményei is eljárnak?
Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény értelmezésére feltett kérdéseket tartalmuk szerint vizsgálta.
2. Az indítványra okot adó Szerződés előkészítése folyamatához tartozik az indítvány szerint, hogy az Európai Tanács
2011. december 8–9-i brüsszeli ülésén az Európai Unió euróövezethez tartozó tagállamainak állam- és kormányfői
megállapodtak abban, hogy a gazdasági válság következtében az euróövezetet érintő új kihívások kezelése
érdekében nemzetközi megállapodást dolgoznak ki, amelynek célja a költségvetési fegyelem és a gazdaságpolitikai
koordináció megerősítése, a szigorúbb felügyelet és több automatikus szankció bevezetése útján egy erősebb
gazdasági unió létrehozása. Az Európai Tanács elnöke 2011. december 16-án küldte meg a tagállamoknak a Szerződés
első tervezetét. A Szerződés előkészítése 2011 decemberében és 2012 januárjában egy ad hoc munkacsoportban
történt, amelynek munkájában az összes uniós tagállam részt vett. A munkacsoportban előkészített Szerződés
tárgyalása a 2012. január 30-ai állam- és kormányfői találkozón történő elfogadással zárult le. A Szerződés aláírására,
szövegének végleges megállapítására, az Európai Tanács 2012. március 1–2-ai ülésének alkalmával került sor.
A Szerződés egyes tartalmi elemeit illetően az indítvány kiemeli, hogy a Szerződés részes felei az Európai Unió
tagállamai lehetnek. A Szerződés rendelkezéseit az Európai Uniónak a Szerződést ratifikáló tagállamai közül azokra
nézve kell alkalmazni a hatálybalépést követően, amelyek az euróövezet tagjai. Az Európai Uniónak a Szerződést
ratifikáló azon tagállamaira nézve, amelyek az euróövezetnek nem tagjai – mindaddig, amíg az euróövezet tagjaivá
nem válnak –, a Szerződést, az V. cím kivételével, csak abban az esetben és csak azon rendelkezések vonatkozásában
kell alkalmazni, amelyekkel kapcsolatos kötelezettségvállalásról a Szerződést ratifikáló tagállam előzetesen külön
kifejezetten nyilatkozik. Az indítvány rámutat arra, hogy Magyarország jelenleg nem tagja az euróövezetnek, de
a Szerződés Magyarország általi ratifikálása ugyanakkor ettől függetlenül – külön előzetes kötelezettségvállaló
nyilatkozat hiányában is, illetve az V. címben foglaltakon túlmenően is – nemzetközi jogi kötelezettséget keletkeztet
Magyarországra nézve. Ez a nemzetközi jogi kötelezettség feltételes, mivel beálltának időpontja attól függ, hogy
az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 140. cikk (2) bekezdése alapján a Tanács mikor
dönt úgy, hogy Magyarország vonatkozásában megszünteti az EUMSZ 139. cikk (1) bekezdése szerinti eltérést, és
ezáltal mikor ismeri el Magyarországot az euróövezet tagjaként.
II. 1. Az Alaptörvény érintett szabálya:
„E) cikk
(1) Magyarország az európai népek szabadságának, jólétének és biztonságának kiteljesedése érdekében
közreműködik az európai egység megteremtésében.
(2) Magyarország az Európai Unióban tagállamként való részvétele érdekében nemzetközi szerződés alapján
– az alapító szerződésekből fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek teljesítéséhez szükséges mértékig –
az Alaptörvényből eredő egyes hatásköreit a többi tagállammal közösen, az Európai Unió intézményei útján
gyakorolhatja.
(3) Az Európai Unió joga – a (2) bekezdés keretei között – megállapíthat általánosan kötelező magatartási szabályt.
(4) A (2) bekezdés szerinti nemzetközi szerződés kötelező hatályának elismerésére adott felhatalmazáshoz
az országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.”
III. 1.1. Az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdése a)–g) pontjai határozzák meg az Alkotmánybíróság hatáskörét. Az Alaptörvény
24. cikke nem tartalmaz az Alaptörvény rendelkezéseinek értelmezésére irányuló alkotmánybírósági hatáskört,
ugyanakkor a 24. cikk (2) bekezdés g) pontja alapján sarkalatos törvény további feladat- és hatáskört állapíthat meg.
Az Abtv. II. fejezete 16. címe az Alaptörvény értelmezéséről szól. A 38. § (1) bekezdés szerint „az Országgyűlés vagy
annak állandó bizottsága, a köztársasági elnök, illetve a Kormány indítványára az Alkotmánybíróság az Alaptörvény
rendelkezését konkrét alkotmányjogi problémával összefüggésben értelmezi, ha az értelmezés közvetlenül
levezethető az Alaptörvényből.”
Az Abtv. normaszövege alapján az Alaptörvény értelmezését csak meghatározott szervezetek (személyek), és csak
meghatározott tartalmú indítványban, az Abtv.-ben rögzített feltételek mellett kezdeményezhetik.
Az Alkotmánybíróságnak ezért vizsgálnia kellett, hogy az indítvány
a) az Abtv. 38. § (1) bekezdésében meghatározott szervtől vagy személytől származik-e,
b) az Alaptörvény konkrét rendelkezésének értelmezésére vonatkozik-e,
c) konkrét alkotmányjogi problémával összefügg-e, és végül
d) az értelmezés közvetlenül levezethető-e az Alaptörvényből.
Alkotmány-értelmezési hatáskört a 2011. december 31-ig hatályban volt, az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi
XXXII. törvény (a továbbiakban: régi Abtv.) is tartalmazott.
Az Abtv. 38. §-ához fűzött indokolás kifejezetten utal arra, hogy a törvényhozó a korábbi, alkotmány-értelmezésre
irányuló hatáskör megtartására törekedett. Az Abtv. 38. § (1) bekezdésének megszövegezése az Alkotmánybíróságnak
az Alaptörvény hatályba lépése előtt, a régi Abtv. 1. § g) pontján és 51. §-án alapuló alkotmány-értelmezési hatáskör
tárgyában kidolgozott, korábbi ítélkezési gyakorlata során kialakított szempontokra emlékeztet.
[Az Alkotmánybíróság korábbi gyakorlata szerint – először: 31/1990. (XII. 18.) AB határozat, ABH 1990, 136, 137–138.
– az elvont alkotmány-értelmezésre irányuló hatáskörben akkor lehet eljárni, ha az indítvány megfelel a következő
követelményeknek: az indítványnak a jogosult szervtől vagy személytől kell származnia; nem általánosságban, hanem
valamely konkrét alkotmányjogi probléma aspektusából kell kezdeményeznie az eljárást; az Alkotmány, ugyancsak
konkrétan megjelölt rendelkezésének értelmezését kell kérnie. Végül az adott alkotmányossági problémának
közvetlenül – más jogszabály közbejötte nélkül – levezethetőnek kell lennie az Alkotmányból.]
1.2. a) Az indítványt a Kormány nevében a közigazgatási és igazságügyi miniszter nyújtotta be, vagyis az a jogosulttól
származik.
b) Az indítvány az Alaptörvény E) cikk (2) és (4) bekezdése értelmezésére, vagyis az Alaptörvény egyes
rendelkezéseinek értelmezésére vonatkozik.
c) Az indítvány konkrét alkotmányjogi problémát tartalmaz, az alábbiak szerint:
Az Európai Tanács elnöke 2011. december 16-án küldte meg a tagállamoknak a Szerződés első tervezetét. A
Szerződés tárgyalása a 2012. január 30-ai állam- és kormányfői találkozón történő elfogadással zárult le. A
Szerződés aláírására, szövegének végleges megállapítására, az Európai Tanács 2012. március 1–2-ai ülésének
alkalmával került sor. Ezt követően kezdetüket vehetik a Szerződés kötelező hatályának elismeréséhez szükséges
tagállami ratifikációs eljárások.
A Szerződés – ahogyan arra az indítvány rámutat – számos különböző összefüggésben rendelkezik az Európai
Unió egyes jogi és intézményi mechanizmusainak alkalmazásáról, az Európai Unió intézményeinek a Szerződés
végrehajtásának figyelemmel kísérésében, felügyeletében, kikényszerítésében, illetve a tagállamokkal való
konzultációban, koordinációban betöltött szerepéről. Jóllehet a Szerződés nem arról szól, hogy Magyarország
tagállamként részt vesz-e az Európai Unióban, és nem is minősül alapító szerződésnek, a kötelező hatályának
elismerésére adott felhatalmazás tekintetében felmerül Alaptörvény E) cikk (2) bekezdése mikénti értelmezése és
(4) bekezdés alkalmazásának kérdése.
d) Az az értelmezési kérdés, hogy milyen esetekre és feltételek mellett kell alkalmazni az Alaptörvény E) cikk (2) és
(4) bekezdését, e szabályok értelmezésével közvetlenül levezethető az Alaptörvényből.
2. Az előző Alkotmány 2/A. §-ával kapcsolatban az indítvány részletesen idézi és értelmezi az Alkotmánybíróság
143/2010. (VII. 14.) AB határozatát. Az indítvány megállapítja, hogy a ,,2/A. § (1) bekezdésében „a nemzetközi szerződés
alapján” fordulat [...] nemcsak az ún. csatlakozási szerződés viszonylatában értelmezendő, hanem belőle okszerűen
következik, hogy amennyiben az Európai Unió továbbfejlődése során, az Alkotmányból eredő további hatáskörök
„közösen”, illetve „az Európai Unió intézményei útján” történő gyakorlása tűnik szükségesnek, akkor e hatáskörök
átruházása [...] újabb nemzetközi szerződés alapján [...] lehetséges. Ily módon a törvényhozó hatalom – a tárgyalásokat
folytató kormány ellenőrzésével, illetve az ún. ratifikációs eljárás során – mint az állami szuverenitás gyakorlója dönt
arról, hogy egy [...] komplex-intézményi reformot a Magyar Köztársaság nevében el tud-e fogadni. A 2/A. §
(2) bekezdése pedig, a kérdés jelentőségére tekintettel, a kétharmados többséggel történő szavazást követeli meg
ehhez.” [ABH 2010, 698, 705.]
Az indítvány szerint az előző Alkotmánynak a 2/A. §-ával lényegi elemeit tekintve azonos tartalmú az Alaptörvény
E) cikk (2) és (4) bekezdése.
Az Alkotmánybíróságnak az indítvány alapján ezért vizsgálnia kell, hogy az előző Alkotmány 2/A. §-át értelmező,
említett határozatában megfogalmazottak alkalmazhatók-e a jelen indítvány elbírálása során.
3.1. „Magyarország Alaptörvényének átmeneti rendelkezései” 31. cikk (3) bekezdése 2012. január 1-jei hatállyal hatályon
kívül helyezte az előző Alkotmányt.
Az előző Alkotmány helyébe az Alaptörvény lépett. Az Alaptörvényt – annak záró rendelkezései 2. pontja szerint – az
Országgyűlés az 1949. évi XX. törvény 19. § (3) bekezdés a) pontja és 24. § (3) bekezdése alapján fogadja el.
Magyarország Alaptörvényének átmeneti rendelkezései 8. cikke értelmében az Alaptörvény hatálybalépése
– meghatározott kivételekkel – nem érintette az Országgyűlés, a Kormány és a helyi önkormányzati
képviselő-testületek, valamint az Alaptörvény hatálybalépését megelőzően kinevezett vagy megválasztott személyek
megbízatását.
Az Alkotmánybíróság feladata az Alaptörvény védelme. Az Alkotmánybíróság az újabb ügyekben felhasználhatja
azokat az érveket, amelyeket az Alaptörvény hatályba lépése előtt hozott korábbi határozata az akkor elbírált
alkotmányjogi kérdéssel összefüggésben tartalmazott, feltéve, hogy az Alaptörvény konkrét – az előző Alkotmányban
foglaltakkal azonos vagy hasonló tartalmú – rendelkezései és értelmezési szabályai alapján ez lehetséges.
Az Alkotmánybíróság az egyes hatásköreiben eljárva alkotmány-értelmezést végez, akkor is, ha ez nem elvont, mint az
Abtv. 38. § (1) bekezdése szerinti hatáskörben, hanem jogszabály vagy bírói döntés vizsgálatához kapcsolódik.
Az egyes intézményekről, alapelvekről és rendelkezésekről kialakított értelmezése a határozataiban található meg.
Az Alkotmánybíróságnak azokra az alapértékekre, emberi jogokra és szabadságokra, továbbá alkotmányos
intézményekre vonatkozó megállapításai, amelyek az Alaptörvényben nem változtak meg alapvetően, érvényesek
maradnak. Az előző Alkotmányon alapuló alkotmánybírósági döntésekben kifejtett elvi jelentőségű megállapítások
értelemszerűen irányadók az Alaptörvényt értelmező alkotmánybírósági döntésekben is. Ez azonban nem jelenti az
előző Alkotmányon alapuló határozatokban kifejtettek vizsgálódás nélküli, mechanikus átvételét, hanem az előző
Alkotmány és az Alaptörvény megfelelő szabályainak összevetését és gondos mérlegelést kíván. Ha az összevetésnek
az az eredménye, hogy az alkotmányjogi szabályozás változatlan vagy jelentős mértékben hasonló, az átvételnek
nincs akadálya. Másrészt az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén
éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül
hagyását kell indokolni.
3.2. Az előző Alkotmány 2/A. § (1) bekezdése úgy rendelkezett, hogy „a Magyar Köztársaság az Európai Unióban
tagállamként való részvétele érdekében nemzetközi szerződés alapján – az Európai Uniót, illetőleg az Európai
Közösségeket (a továbbiakban: Európai Unió) alapító szerződésekből fakadó jogok gyakorlásához és kötelezettségek
teljesítéséhez szükséges mértékig – egyes, Alkotmányból eredő hatásköreit a többi tagállammal közösen
gyakorolhatja; e hatáskörgyakorlás megvalósulhat önállóan, az Európai Unió intézményei útján is.”
A (2) bekezdés kimondta, hogy „az (1) bekezdés szerinti nemzetközi szerződés megerősítéséhez és kihirdetéséhez az
országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.”
Az Alaptörvény E) cikk (2) bekezdése a 2/A. §-ban foglaltakkal azonosan tartalmazza, hogy Magyarország „az Európai
Unióban tagállamként való részvétele érdekében nemzetközi szerződés alapján – az alapító szerződésekből fakadó
jogok gyakorlásához és kötelezettségek teljesítéséhez szükséges mértékig” [az Alaptörvényből] „eredő egyes
hatásköreit a többi tagállammal közösen … az Európai Unió intézményei útján” gyakorolhatja.
Változatlan alkotmányi szabály, hogy az ilyen nemzetközi szerződéshez az országgyűlési képviselők kétharmadának
szavazata szükséges. A korábbiakhoz képest eltérést jelent, hogy az országgyűlési képviselők kétharmadának
szavazata nem a szerződés megerősítéséhez és kihirdetéséhez, hanem a kötelező hatályának elismerésére adott
felhatalmazáshoz szükséges. A szövegszerű egyezés mellett az Alaptörvény E) cikkének szabályozási környezetéből
sem lehet olyan megalapozott következtetést levonni, hogy a 2/A. §-nak a 143/2010. (VII. 14.) AB határozatban foglalt
értelmezése az Alaptörvény hatályba lépésével meghaladottá vált volna.
Megállapítható, hogy az előző Alkotmány és az Alaptörvény jelen üggyel érintett rendelkezései az eldöntendő
értelmezési kérdés szempontjából tartalmilag megegyeznek, ezért a 143/2010. (VII. 14.) AB határozatban kibontott
elvek alkalmazásának nincs akadálya.
IV. 1. A 143/2010. (VII. 14.) AB határozat egyebek között azt vizsgálta, hogy mi következik az előző Alkotmány 2/A. §-ának
tartalmi elemeiből, együtt és összefüggésükben.
A határozat szerint „az Alkotmány 2/A. §-a tartalmazza mindenekelőtt azt az alkotmányos felhatalmazást – ezt a
szakirodalom többnyire a szuverenitás-átruházás vagy hatáskör-transzfer kifejezésekkel jelöli –, amelynek révén az
alkotmányozó világos alkotmányi alapot és keretet teremtett ahhoz, hogy hazánk az Európai Unióban mint tagállam
részt vehessen. Ez mindenekelőtt a 2004-ben bekövetkezett csatlakozás előkészítését szolgálta. A 2/A. §
(1) bekezdésében a »nemzetközi szerződés alapján« fordulat azonban nemcsak az ún. csatlakozási szerződés
viszonylatában értelmezendő, hanem belőle okszerűen következik, hogy amennyiben az Európai Unió
továbbfejlődése során, az Alkotmányból eredő további hatáskörök közösen, illetve az Európai Unió intézményei útján
történő gyakorlása tűnik szükségesnek, akkor e hatáskörök átruházása a szükséges mértékig – és újabb nemzetközi
szerződés alapján – alkotmányosan lehetséges. Ily módon a törvényhozó hatalom – a tárgyalásokat folytató kormány
ellenőrzésével, illetve az ún. ratifikációs eljárás során – mint az állami szuverenitás gyakorlója dönt arról, hogy egy ilyen
komplex-intézményi reformot a Magyar Köztársaság nevében el tud-e fogadni. A 2/A. § (2) bekezdése pedig, a kérdés
jelentőségére tekintettel, a kétharmados többséggel történő szavazást követeli meg ehhez.”
2. Az Alkotmánybíróság az előző Alkotmány 2/A. §-a értelmezésének a 143/2010. (VII. 14.) AB határozatban megjelenő
eredményét az Alaptörvény E) cikkének értelmezésére is irányadónak tartja. Azt a kérdést, hogy csak a csatlakozási
szerződésre vagy más szerződésekre is alkalmazni kell-e a minősített többség követelményét, az Alkotmányíróság már
eldöntötte.
Ennek megfelelően megerősíti, hogy minden olyan szerződéshez, amely Magyarország Alaptörvényben megjelölt
hatásköreinek további átadásához vezet az Európai Unió intézményei útján történő közös hatáskörgyakorlás révén, az
országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával adott felhatalmazás szükséges. Vagyis az E) cikk (2) és
(4) bekezdése nemcsak a csatlakozási szerződésre, és az alapító szerződésekre, vagy ezek módosítására vonatkozik,
hanem minden olyan szerződésre, amelynek kidolgozásában – az Európai Unió reformjában – Magyarország már
tagállamként vesz részt. [A jelen ügyben nem kell állást foglalni a szuverenitás-transzfernek a terjedelméről,
az Alaptörvény-értelmezési indítvány erre nem terjed ki; az Alaptörvény E) cikk (4) bekezdését bármilyen csekély
mértékű, hatáskör-átadáshoz vezető szerződésnél alkalmazni kell.]
Azt, hogy milyen szerződést kell ilyennek tekinteni, a szerződés alanyai, tárgya, a szerződésből eredő jogok és
kötelezettségek alapján lehet esetenként megállapítani. Szükséges feltétel, hogy Magyarország az Európai Unió
tagállamaként, más tagállamokkal együtt legyen részese a szerződésnek. A szerződésből az Alaptörvényből eredő
további hatáskörök közös, illetve az Európai Unió intézményei útján történő gyakorlása kell következzen. Ugyanakkor
nem szükséges, hogy ez már a szerződés hatályba lépésekor bekövetkezzék; elég, ha ez csupán feltételtől függő
kötelezettséget jelent. Ha nemzetközi szerződésen alapul, akkor az alapító szerződések végrehajtására és ennek
felügyeletére irányuló új eszközök bevezetésére is alkalmazni kell a minősített többség követelményét: ez ugyanis azt
jelenti, hogy az alapító szerződéseken nyugvó végrehajtási intézkedések (másodlagos jogi aktusok elfogadása) már
nem elégségesek, és ezért a végrehajtást szolgáló eszközök kiegészítésére, vagy új eszközökre jelentkezik igény. Nem
szükséges, hogy a szerződés önmagát európai uniós jognak minősítse, és az sem feltétel, hogy az Európai Unió alapító
szerződései közé tartozzon.
Az Alaptörvény E) cikk (2) és (4) bekezdése lényeges tartalma szerint a szuverenitás-átruházásra vagy
hatáskör-transzferre tartalmaz garanciális előírást. (Ezért nem szükséges az országgyűlési képviselők kétharmadának
szavazata, ha a szerződés nem eredményezné újabb, az Alaptörvényből eredő hatásköröknek az Európai Unió
intézményeivel vagy a tagállamokkal való közös gyakorlását.) Mivel az E) cikk (4) bekezdése világosan rögzíti, hogy
a szuverenitástranszfer tartalmú szerződések kötelező hatályának elismerésére az országgyűlési képviselők
kétharmadának szavazatával kerülhet csak sor (azaz a kétharmados követelmény érvényesítésére a ratifikációs eljárás
folyamatában kell sort keríteni), és mivel egy nemzetközi szerződést csak egyszer lehet ratifikálni (kötelező hatályát
elismerni), ezért ezzel alkotmányosan nem lenne összeegyeztethető olyan megoldás, amely a szuverenitástranszfer
időbeli késleltetésére vagy feltételhez kötésére hivatkozva, csak egyszerű többséget kívánna a ratifikációs eljárásban,
illetve esetleg a többlet kötelezettségvállaláshoz időzítve kívánná csak meg az Országgyűlés kétharmados
támogatását.
3. Az indítvány olyan konkrét alkotmányjogi problémával összefüggésben kéri az Alaptörvény rendelkezéseinek
értelmezését, amely az Alaptörvényből – más jogszabály közbejötte nélkül – közvetlenül levezethető. Annak
eldöntése, hogy a Szerződés olyan nemzetközi szerződésnek minősül-e, mint amelynél a minősített többség
követelményét kell alkalmazni, a Szerződés értelmezését is megköveteli. Az Alkotmánybíróság az Alaptörvény
értelmezésére irányuló hatáskörében nem értelmezheti önmagában a Szerződés rendelkezéseit.
Az Alkotmánybíróság – miként azt az indítvány is tartalmazza – azt határozza meg, hogy valamely nemzetközi
szerződés milyen esetben tartozik az Alaptörvény E) cikke (2) és (4) bekezdése hatálya alá.
Az Alkotmánybíróság ennek során azonban felhívhatja a figyelmet a Szerződés egyes olyan lényeges tulajdonságaira,
amelyeknek szerepük kell legyen ennél a döntésnél. Ez nem jelenti a Szerződés értelmezését, csak annak
meghatározását, hogy az Alaptörvény E) cikke (2) és (4) bekezdése, és a Szerződés egymásra vonatkoztatott
értelmezésénél milyen körülményeket kell mérlegelni.
A Szerződés lényeges jellemzői közé tartozik, hogy a Szerződés alanya huszonöt olyan állam, amelyek mind tagjai
az Európai Uniónak. [A Szerződés ugyanakkor nem minősül az Unió elsődleges jogába tartozó uniós szerződésnek,
hanem az az integráció továbbfejlesztését és gazdasági megerősödését szolgáló olyan – kizárólag a tagok számára
nyitott –nemzetközi szerződés, amelyet eredetileg Nagy-Britannia és a Cseh Köztársaság nem írt alá.]
A felek a Szerződést az Európai Unió tagállamaiként hozzák létre [1. cikk (1) bek.]. A szerződést teljes körűen alkalmazni
kell azokra a szerződő felekre, amelyek pénzneme az euro. Az Európai Unió 27 tagállama közül eddig 17 ország tért át
az euro használatára, Magyarország az Európai Unióhoz való csatlakozásakor a Gazdasági és Pénzügyi Unió tagjává is
vált, de a közös valuta bevezetése alól felmentést kapott mindaddig, amíg nem teljesíti a konvergencia-kritériumokat.
(Azon szerződő felek esetében, akik a Szerződés aláírásának napján a közös pénznemben való részvétel tekintetében
eltérésre vagy mentességre jogosultak, az eltérés vagy mentesség megszűnéséig csak a Szerződés III. és a IV. címének
azon rendelkezései kötelezők, amelyek tekintetében a megerősítő okiratuk letétbe helyezésekor vagy egy későbbi
időpontban olyan nyilatkozatot tesznek, hogy azokat magukra nézve kötelezőnek kívánják elismerni.) A Szerződés új
kötelezettségeket ír elő a szerződő felek számára a költségvetésükkel kapcsolatban. [Az Alaptörvény 36. cikke
(1) bekezdése értelmében az Országgyűlés hatáskörébe tartozik törvényt alkotni a költségvetésről, a 36. cikk
(4)–(6) bekezdése szerinti korlátok között. Ezektől a szabályoktól a Szerződés eltér.] A Szerződés egy költségvetési
paktum révén a költségvetési fegyelem előmozdítását célzó szabályrendszert tartalmaz. A Szerződés kiterjeszti az
Európai Unióról szóló szerződés, valamint az EUMSZ egyes cikkeinek és más uniós jognak az alkalmazási körét, továbbá
új hatáskört hoz létre az Európai Parlament, az Európai Parlament elnöke, az Európai Unió Tanácsa, az Európai
Bizottság és elnöke, valamint a Bíróság számára. A szerződő felek vállalják, hogy államháztartási egyenlegüket
egyensúlyban tartják; a Szerződés kimondja, hogy jelentős eltérés esetén automatikusan korrekciós mechanizmus lép
életbe; a Szerződés rendelkezéseihez a Bíróság által kiszabható pénzügyi szankció kapcsolódik; a felek kötelezettséget
vállalnak kötelező erejű, állandó jellegű, lehetőség szerint alkotmányos szintű adósságfék-szabályok életbe
léptetésére.
4. Az Alaptörvény 1. cikk (2) bekezdés d) pontja szerint az Országgyűlés felhatalmazást ad a feladat- és hatáskörébe
tartozó nemzetközi szerződés kötelező hatályának elismerésére. Az E) cikk (4) bekezdése szerint meghatározott
nemzetközi szerződésnél a nemzetközi szerződés „kötelező hatályának elismerésére adott felhatalmazáshoz”
az országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.
Az előző Alkotmány 2/A. § (2) bekezdése a nemzetközi szerződés „megerősítéséhez és kihirdetéséhez” kívánta meg
az országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatát. Az Alkotmánybíróság 7/2005. (III. 31.) AB határozata (ABH
2005, 83, 101.) vizsgálta egyebek között a nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárások szabályait. Megállapította,
hogy az előző Alkotmány különféle kifejezéssel illeti ugyanazt a parlamenti aktust („megköti” a nemzetközi
szerződéseket, a szerződés megkötéshez „előzetes hozzájárulása szükséges”, „hozzájárul” a szerződésben foglalt
kötelezettségek vállalásához). A határozat értelmében mindegyik kifejezés azt a cselekményt jelöli, amelynek során az
Országgyűlés belső jogi aktussal kinyilvánítja egyetértését azzal, hogy az adott nemzetközi szerződésben foglalt
kötelezettségek a Magyar Köztársaságra nézve kötelezőek legyenek. A határozat utal arra, hogy a nemzetközi
szerződés kihirdetésére irányuló törvényjavaslatot a Kormány terjeszti elő. Ezért az arról való állásfoglalás, hogy
valamely nemzetközi szerződés az Alaptörvény E) cikke (2) és (4) bekezdése hatálya alá tartozik-e, elsődlegesen
a Kormány, mint a törvényjavaslat előterjesztője és az Országgyűlés, mint a nemzetközi szerződést kihirdető törvény
alkotójának feladata. Ez nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az Alkotmánybíróság az Alaptörvénnyel való összhang
szempontjából megvizsgálja az elfogadott, de ki nem hirdetett törvényt [Alaptörvény 24. cikk (1) bekezdés a) pont].
A határozat Magyar Közlönyben való közzététele az Abtv. 44. § (1) bekezdésén alapul.
Budapest, 2012. május 8. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
376/2017. (IX. 25.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
hozzájárulok dr. Eniola Olaitan Ajayi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Nigériai Szövetségi Köztársaság
magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2017. szeptember 6. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
43/2010. (IV. 16.) HM utasítása a ruházati illetménynorma 2010. összegeinek megállapításáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló 2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdésének f) pontja alapján, a 97. §
(1) bekezdésének n) és o) pontjaiban foglalt feladatok végrehajtása érdekében – figyelemmel a Magyar Honvédség hivatásos és
szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény 127. §-ára, valamint a közalkalmazottak jogállásáról
szóló 1992. évi XXXIII. törvény 79. § (1) bekezdésére – a következő utasítást adom ki:
1. § (1) Az utasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter alárendeltségébe,
közvetlen irányítása, fenntartói irányítása, illetve felügyelete alá tartozó szervezetekre, a Magyar Honvédség katonai
szervezeteire és e szervezetek hivatásos és szerződéses katonái és közalkalmazotti állományára terjed ki.
(2) Az utasításban foglaltakat alkalmazni kell a katonai ügyészségek érintett állományára.
2. § A ruházati illetménynorma 2010. évi összegeit az utasítás 1. melléklete tartalmazza.
3. § (1) A 2010. évi hivatásos utánpótlási ruházati utalványfüzetben 101 000 Ft (tábornok részére 114 000 Ft) keretösszeget kell
előrenyomtatni, és a kiállításra jogosult által hitelesíttetni. (2) A főtiszti, tiszti, zászlósi, tiszthelyettesi beosztású szerződéses állomány részére a szerződéses év fordulónapján
kiadásra kerülő 2010. évi szerződéses utánpótlási ruházati utalványfüzetben, a 2010. évre vonatkozóan 126 000 Ft
utánpótlási illetményt kell bejegyezni, és a kiállításra jogosult által hitelesíttetni.
4. § (1) A 2010. évi hivatásos utánpótlási ruházati utalványfüzetben előrenyomtatott és a 3. § (1) bekezdése szerint hitelesített
101 000 Ft (tábornok részére 114 000 Ft) keretösszegen felül, utalványszelvény kitöltése nélkül
a) a hivatásos tábornok részére 30 000 Ft,
b) a hivatásos főtiszt, tiszt, zászlós és tiszthelyettes részére 25 000 Ft
előleget kell kifizetni. (2) Az (1) bekezdés szerinti előleg kifizetését követően, a katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével, a hivatásos
utánpótlási ruházati utalványfüzet „Feljegyzések” részében „Keretösszegen felül 25 000 Ft (tábornok részére 30 000 Ft)
készpénzben kifizetve.” megjegyzést kell bejegyezni, és a kiállításra jogosult által hitelesíttetni.
(3) A főtiszti, tiszti, zászlósi, tiszthelyettesi beosztású szerződéses állomány részére – a 3. § (2) bekezdése szerint
hitelesített 2010. évi utánpótlási illetmény terhére – utalványszelvény kitöltésével 25 000 Ft előleget kell kifizetni.
(4) A 2009. évre előrehozott vagy az utasítás hatályba lépése előtt kiadott – 126 000 Ft-tal (tábornok esetében
144 000 Ft-tal) érvényesített – 2010. évi utánpótlási illetményt tartalmazó hivatásos és szerződéses utánpótlási
ruházati utalványfüzet keretösszegéből a 2010. évi utánpótlási illetmény terhére 25 000 Ft előleget (tábornok részére
30 000 Ft-ot) kell utalványszelvény kitöltésével kifizetni. (5) Amennyiben a 2009. évre előrehozott vagy az utasításhatályba lépése előtt kiadott utánpótlási ruházati
utalványfüzettel ellátott igényjogosult nem rendelkezik a (4) bekezdés szerinti 25 000 Ft (tábornok részére 30 000 Ft)
előleg kifizetéshez szükséges fedezettel, számára csak a keretmaradvány összege fizethető ki.
(6) Az (1), (4)–(5) bekezdések szerinti előleg kifizetését a személyügyi és a ruházati szolgálat által szakmailag ellenőrzött
jegyzék alapján kell teljesíteni. (7) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével az (1), (3)–(5) bekezdések szerint folyósított előleg felhasználását
igazoló számlával az igényjogosultnak 2010. május 31-ig, azt követő kifizetés esetén 30 napon belül kell elszámolni.
Az adott naptári évre szóló számlát az állományilletékes katonai szervezet nevére és címére kell kiállíttatni.
(8) Az (1), (3)–(5) bekezdések szerint kifizetett előleget az igényjogosult a Magyar Honvédség Öltözködési Szabályzatának
kiadásáról szóló 9/2005. (III. 30.) HM rendelet mellékletének (a továbbiakban: Öltözködési Szabályzat) 52/A., 68. a) és
69. c) alpontjaiban meghatározott, a szolgálatteljesítéséhez szükséges a) az igényjogosult nemének és az Öltözködési Szabályzat előírásainak megfelelő fehérnemű (így különösen a férfi
esetében: atlétatrikó, alsónadrág, nő esetében: kombiné, kombidressz, trikó, melltartó, sportmelltartó, alsó),
b) az egyéni higiéniát biztosító tusolópapucs, valamint c) sportruházat (így különösen hosszú ujjú szabadidőfelső, hosszú szárú szabadidőalsó, sportkabát, kétrészes
sportruha, melegítő, tréningruha, jogging, szabadidőruha, edzőpóló, sporttrikó, sporting, sportpóló, edzőnadrág,
sportnadrág, sportzokni, sportcipő, speciális edzőcipő, futócipő, futballcipő, kosárcipő, szabadidőcipő, továbbá
egyéni védőfelszerelés, különösen boka-, térd-, combvédő gumi) vagy a használat tekintetében hasonló
rendeltetésű termékek vásárlására és pótlására fordíthatja. (9) Az (1), (3)–(5) bekezdések szerint kifizetett előleget az igényjogosult nem számolhatja el tisztításra, mosatásra és
méretre igazításra. (10) Amennyiben az igényjogosult a meghatározott határidőig az (1), (3)–(5) bekezdések szerint kifizetett előleggel nem,
vagy csak részben számol el, az ellátó katonai szervezet pénzügyi szolgálatának gondoskodnia kell az elszámolás után
fennálló összegből az adó- és járulék – következő havi illetményéből történő – levonására.
(11) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével az (1), továbbá a (3)–(5) bekezdések szerinti előleg kifizetése csak
azon igényjogosult részére teljesíthető, aki átvett és érvényes 2010. évi utánpótlási ruházati utalványfüzettel
rendelkezik. 5. § (1) A hivatásos katonanői állomány részére – a 3. § (1) bekezdése szerint hitelesített 2010. évi utánpótlási illetmény
terhére – utalványszelvény kitöltésével további 15 000 Ft előleget kell kifizetni.
(2) A főtiszti, tiszti, zászlósi, tiszthelyettesi beosztású szerződéses katonanői állomány részére – a 3. § (2) bekezdése szerint
hitelesített 2010. évi utánpótlási illetmény terhére – utalványszelvény kitöltésével további 15 000 Ft előleget kell
kifizetni. (3) A 2009. évre előrehozott vagy az utasítás hatályba lépése előtt kiadott – 126 000 Ft-tal érvényesített – 2010. évi
utánpótlási illetményt tartalmazó hivatásos és szerződéses utánpótlási ruházati utalványfüzet keretösszeg
maradványából – a 4. § (4) bekezdést bekezdés szerinti előlegkifizetést követően – a hivatásos és a főtiszti, tiszti,
zászlósi, tiszthelyettesi beosztású szerződéses katonanő részére további 15 000 Ft előleget kell utalványszelvény
kitöltésével kifizetni. (4) Amennyiben a 2009. évre előrehozott vagy az utasítás hatályba lépése előtt kiadott utánpótlási ruházati
utalványfüzettel ellátott hivatásos és a főtiszti, tiszti, zászlósi, tiszthelyettesi beosztású szerződéses katonanő – a 4. §
(4) bekezdés szerinti előlegkifizetést követően – nem rendelkezik a (3) bekezdés szerinti 15 000 Ft előlegkifizetéshez
szükséges fedezettel, számára csak a keretmaradvány összege fizethető ki.
(5) A (1), (3)–(4) bekezdések szerinti előleg kifizetését a személyügyi és a ruházati szolgálat által szakmailag ellenőrzött
jegyzék alapján kell teljesíteni. (6) Az (1)–(4) bekezdések szerint folyósított előleg felhasználását igazoló számlával az igényjogosultnak 2010. május
31-ig, azt követő kifizetés esetén 30 napon belül kell elszámolni. Az adott naptári évre szóló számlát az
állományilletékes katonai szervezet nevére és címére kell kiállíttatni.
(7) Az (1)–(4) bekezdések szerint kifizetett előleget az igényjogosult az Öltözködési Szabályzat 68. c) alpontjában
meghatározott testszínű harisnya és harisnyanadrág vagy a használat tekintetében hasonló rendeltetésű termék
vásárlására és pótlására fordíthatja. (8) Amennyiben az igényjogosult a meghatározott határidőig az (1)–(4) bekezdések szerint kifizetett előleggel nem, vagy
csak részben számol el, az ellátó katonai szervezet pénzügyi szolgálatának gondoskodnia kell az elszámolás után
fennálló összegből az adó- és járulék – következő havi illetményéből történő – levonására.
(9) Az (1)–(4) bekezdések szerinti előleg kifizetése csak azon igényjogosult részére teljesíthető, aki átvett, érvényes
2010. évi utánpótlási ruházati utalványfüzettel rendelkezik. 6. § (1) A 2010. évi hivatásos és szerződéses alapfelszerelési ruházati utalványfüzetben bejegyzett és érvényesített
keretösszegből, utalványszelvény kitöltésével, próbaidőt követően a katonanő részére 17 000 Ft előleget kell kifizetni.
(2) Az (1) bekezdés szerint folyósított előleg felhasználását igazoló számlával az igényjogosultnak 2010. május 31-ig, azt
követő kifizetés esetén 30 napon belül kell elszámolni. Az adott naptári évre szóló számlát az állományilletékes katonai
szervezet nevére és címére kell kiállíttatni. (3) Az (1) bekezdés szerint kifizetett előleget az igényjogosult katonanő az Öltözködési Szabályzat 68. a) és c) alpontjaiban
meghatározott, a szolgálatteljesítéséhez szükséges a) az igényjogosult nemének és az Öltözködési Szabályzat előírásainak megfelelő fehérnemű (így különösen
kombiné, kombidressz, trikó, melltartó, sportmelltartó, alsó), valamint b) testszínű harisnya és harisnyanadrág vagy a használat tekintetében hasonló rendeltetésű termékek vásárlására
fordíthatja. (4) Az (1) bekezdés szerint kifizetett előleget az igényjogosult nem számolhatja el tisztításra, mosatásra és méretre
igazításra. (5) Amennyiben az igényjogosult a meghatározott határidőig az (1) bekezdés szerint kifizetett előleggel nem, vagy csak
részben számol el, az ellátó katonai szervezet pénzügyi szolgálatának gondoskodnia kell az elszámolás után fennálló
összegből az adó- és járulék – következő havi illetményéből történő – levonására.
(6) Az (1) bekezdés szerinti előleg kifizetése csak azon igényjogosult részére teljesíthető, aki átvett, érvényes 2010. évi
alapfelszerelési ruházati utalványfüzettel rendelkezik. 7. § (1) A szerződéses legénységi állomány részére 2010. évben egyszeri alkalommal, próbaidőt követően, külön jegyzék
alapján 20 000 Ft előleget kell kifizetni. (2) Az (1) bekezdés szerint folyósított előleg felhasználását igazoló számlával az igényjogosultnak 2010. május 31-ig, azt
követő kifizetés esetén 30 napon belül kell elszámolni. Az adott naptári évre szóló számlát az állományilletékes katonai
szervezet nevére és címére kell kiállíttatni. (3) Az (1) bekezdés szerint kifizetett előleget az igényjogosult az Öltözködési Szabályzat 52/A, 68. a) és 69. c) alpontjaiban
meghatározott, a szolgálatteljesítéséhez szükséges a) az igényjogosult nemének és az Öltözködési Szabályzat előírásainak megfelelő fehérnemű (így különösen a férfi
esetében: atlétatrikó, alsónadrág, nő esetében: kombiné, kombidressz, trikó, melltartó, sportmelltartó, alsó),
b) az egyéni higiéniát biztosító tusolópapucs, valamint c) sportruházat (így különösen hosszú ujjú szabadidőfelső, hosszú szárú szabadidőalsó, sportkabát, kétrészes
sportruha, melegítő, tréningruha, jogging, szabadidőruha, edzőpóló, sporttrikó, sporting, sportpóló, edzőnadrág,
sportnadrág, sportzokni, sportcipő, speciális edzőcipő, futócipő, futballcipő, kosárcipő, szabadidőcipő, továbbá
egyéni védőfelszerelés, különösen boka-, térd-, combvédő gumi) vagy a használat tekintetében hasonló
rendeltetésű termékek vásárlására és pótlására fordíthatja. (4) Az (1) bekezdés szerint kifizetett előleget az igényjogosult nem számolhatja el tisztításra, mosatásra és méretre
igazításra. (5) Amennyiben az igényjogosult a meghatározott határidőig az (1) bekezdés szerint kifizetett előleggel nem, vagy csak
részben számol el, az ellátó katonai szervezet pénzügyi szolgálatának gondoskodnia kell az elszámolás után fennálló
összegből az adó és járulék – következő havi illetményéből történő – levonására.
8. § (1) A hivatásos és a főtiszti, tiszti, zászlósi, tiszthelyettesi beosztású szerződéses állomány részére 2010. évben egyszeri
alkalommal, a 2010. évi ruházati illetményen felül 10 000 Ft ruházati kiegészítő illetményt kell előlegként kifizetni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti előleg kifizetését a személyügyi és a ruházati szolgálat által szakmailag ellenőrzött jegyzék
alapján kell teljesíteni. (3) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével az (1) bekezdés szerint folyósított előleg felhasználását igazoló
számlával az igényjogosultnak 2010. május 31-ig, azt követő kifizetés esetén 30 napon belül kell elszámolni. Az adott
naptári évre szóló számlát az állományilletékes katonai szervezet nevére és címére kell kiállíttatni.
(4) Az (1) bekezdés szerint kifizetett előleget az igényjogosult az Öltözködési Szabályzat 15. c) alpontja alapján a szolgálati
feladatok ellátása érdekében, a kulturált munkahelyi megjelenéshez szükséges felsőruházati cikkek (így különösen a
férfi esetében: öltöny, zakó, nadrág, ing, nő esetében: kosztüm, blézer, nadrág, szoknya, blúz), ruházati kiegészítők
(így különösen táska, nyakkendő, deréköv) és lábbeli vagy a használat tekintetében hasonló rendeltetésű termékek
vásárlására és pótlására fordíthatja. (5) Az (1) bekezdés szerint kifizetett előleget az igényjogosult nem számolhatja el tisztításra, mosatásra és méretre
igazításra. (6) Amennyiben az igényjogosult a meghatározott határidőig az (1) bekezdés szerint kifizetett előleggel nem, vagy csak
részben számol el, az ellátó katonai szervezet pénzügyi szolgálatának gondoskodnia kell az elszámolás után fennálló
összegből az adó- és járulék – következő havi illetményéből történő – levonására.
(7) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével az (1) bekezdés szerinti előleg kifizetése csak azon igényjogosult
részére teljesíthető, aki átvett és érvényes 2010. évi utánpótlási ruházati utalványfüzettel rendelkezik.
9. § (1) Az utánpótlási illetményből az Öltözködési Szabályzat rendelkezéseitől eltérő öltözet viselésének beszerzésre csak az
Öltözködési Szabályzat 15. pontjában meghatározott esetekben fizethető ki készpénz.
(2) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok szakmai, támogatási, együttműködési, biztonságvédelmi és kapcsolattartási
feladataiban rész tvevő hivatásos állomány differenciált kiegészítő illetménye a ruházati utánpótlási illetmény 60%-áig
terjedhet. A differenciált kiegészítő illetmény megállapítását, valamint a ruházati utánpótlási és differenciált kiegészítő
illetmény kifizetési, elszámolási, valamint nyilvántartási rendjét, módját, továbbá a katonai egyenruházaton felül
elszámolható cikkek listáját a szolgálatok főigazgatói önállóan szabályozzák.
(3) A katonai ügyészségek részére történő kifizetés mértékét és a katonai egyenruházaton felül elszámolható cikkek
listáját a katonai főügyész önállóan szabályozza. (4) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével az Öltözködési Szabályzat 15. a), bc), bd), be) és c) alpontjaiban
meghatározott esetekben utánpótlási illetményből történő kifizetés esetén a folyósított előleg felhasználását igazoló
számlával az igényjogosultnak 2010. május 31-ig, azt követő kifizetés esetén 30 napon belül kell elszámolni. Az adott
naptári évre szóló számlát az állományilletékes katonai szervezet nevére és címére kell kiállíttatni. A kifizetés mértékét
és a katonai egyenruházaton felül számla ellenében elszámolható cikkek listáját az elrendelő szervezet vezetője
határozza meg. (5) Az (1), (3)–(4) bekezdések szerinti kifizetés csak azon személyek részére lehetséges, akik az Öltözködési Szabályzat
15. d) alpontjának előírásai szerint rendelkeznek az Öltözködési Szabályzat 45–48. pontjaiban meghatározott öltözeti
változatokkal. Az öltözetek meglétét a szervezetek vezetői kötelesek ellenőrizni.
(6) A katonai nemzetbiztonsági szolgálatok kivételével az (1), (3)–(4) bekezdések szerinti előleg kifizetése csak azon
igényjogosult részére teljesíthető, aki átvett, érvényes 2010. évi utánpótlási ruházati utalványfüzettel rendelkezik.
(7) Amennyiben az igényjogosult a meghatározott határidőig az (1)–(4) bekezdések szerint kifizetett előleggel nem, vagy
csak részben számol el, az ellátó katonai szervezet pénzügyi szolgálatának gondoskodnia kell az elszámolás után
fennálló összegből az adó és járulék – következő havi illetményéből történő – levonására.
10. § Az ellátó katonai szervezet parancsnokának a 2010. évi utalványfüzet kiadását igazoló 2009. évi „utalvány új ruházati
utalványfüzetre szelvényekkel” (záró szelvényekkel) és a kifizetéseket tartalmazó ruházati utalványfüzetből kiemelt
„ruházati anyag átvételi utalványszelvényekkel” a tábornoki, főtiszti, tiszti, zászlósi és tiszthelyettesi beosztást betöltő
hivatásos és szerződéses állomány ruházati illetménygazdálkodásának egyes szabályairól szóló 14/2009. (HK 5.) HM
VTISZÁT intézkedés 24. pontja alapján kell elszámolnia. 11. § A honvédségi közalkalmazottak ruházati költségtérítéséről szóló 17/1994. (HK 9.) HM utasítás 2. § (3) bekezdése,
valamint a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény 79. § (2) bekezdés előírásainak megfelelően a
honvédségi közalkalmazottak 2010. évi ruházati költségtérítésének keretösszegét 50 000 Ft-ban állapítom meg.
12. § (1) A 3. §, a 4. § (1), (3)–(5), az 5. § (1)–(4), a 6. § (1), a 7. § (1), valamint a 8. § (1) bekezdések szerinti juttatások nem
illetményesek az 1 évet meghaladó illetménynélküli szabadság időtartamára, valamint a Magyar Honvédség hivatásos
és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény 263. §-a szerint a szolgálati idő
számítása szempontjából figyelembe nem vehető 1 évet meghaladó időtartamra.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetek előtti, illetve leteltét követő időszakra a 3. §, a 4. § (1), (3)–(5), az 5. § (1)–(4),
a 6. § (1), a 7. § (1), valamint a 8. § (1) bekezdések szerinti juttatásokat időarányosan kell számolni, illetve kifizetni.
13. § (1) Ez az utasítás a közzététele napján lép hatályba, azonban rendelkezéseit 2010. január 1-jétől kell alkalmazni.
(2) Ez az utasítás 2012. december 31-én hatályát veszti.
Budapest, 2010. április 8. Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
1834/2015. (XI. 24.) Korm. határozata a „Zrínyi Miklós–Szigetvár 1566” emlékéve meghirdetéséről.
1. A Kormány – megfogalmazva minden magyar tiszteletét Zrínyi Miklós várkapitány és a szigetvári hősök példaértékű
helytállása, cselekvő hazaszeretete és közössége iránt, kifejezésre juttatva a  nemzet elkötelezettségét Zrínyi
Miklós életének, hagyatékának és tettének megismerése, ápolása irányában, célul tűzi ki, hogy a szigetvári ostrom
története, üzenete és dicsősége széles körben ismertté váljon, és példaként szolgáljon a  nemzet társadalmi és
gazdasági életében egyaránt – az 1566. évi szigetvári ostrom és az ott tanúsított hősies helytállás, valamint Zrínyi
Miklós halálának 450. évfordulója emlékére a 2016. évet „Zrínyi Miklós–Szigetvár 1566” emlékévvé (a továbbiakban:
emlékév) nyilvánítja.
2. A Kormány az  emlékév sikeres megvalósítása és lebonyolítása érdekében a  központi államigazgatási szervekről,
valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 30. § (1) bekezdése alapján
– javaslattevő, véleményező, tanácsadói tevékenységet végző testületként – 2016. december 31. napjáig működő
Zrínyi Miklós Emlékév Emlékbizottságot (a továbbiakban: Bizottság) hoz létre.
3. A Bizottság feladatkörében
a) véleményt formál, javaslatot tesz az  emlékév részletes koncepciójának és programjainak, valamint
költségvetésének kidolgozása tekintetében a Kormány részére,
b) figyelemmel kíséri az emlékév programjainak megvalósulását,
c) javaslatot tesz – a  Kormánynak az  emlékév programjaira vonatkozó döntésének megfelelően –
a programokra megállapított költségvetési források felhasználásáról.
 4. A Bizottság állandó tagja
a) az Emberi Erőforrások Minisztériuma kultúráért felelős államtitkára,
b) a Külgazdasági és Külügyminisztérium kulturális és tudománydiplomáciáért felelős államtitkára,
c) az Emberi Erőforrások Minisztériuma nemzetközi és európai uniós ügyekért felelős helyettes államtitkára,
d) az Emberi Erőforrások Minisztériuma ifjúságpolitikáért és esélyteremtésért felelős helyettes államtitkára,
e) a Miniszterelnökség kulturális örökség védelméért felelős helyettes államtitkára,
f ) a Miniszterelnökség kiemelt társadalmi ügyekért felelős helyettes államtitkára,
g) a Nemzetgazdasági Minisztérium turizmusért felelős helyettes államtitkára,
h) a Honvédelmi Minisztérium társadalmi kapcsolatokért felelős helyettes államtitkára.
5. A Kormány felkéri
a) a Magyar Alkotóművészeti Közhasznú Nonprofit Kft. főigazgatóját,
b) a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. vezérigazgatóját,
c) a Magyar Turizmus Zrt. vezérigazgatóját,
a Bizottság állandó tagjának.
6. A Kormány felkéri
a) Szigetvár Város Önkormányzatát,
b) Pécs Megyei Jogú Város Önkormányzatát,
c) a Baranya Megyei Önkormányzat Közgyűlését,
d) a Somogy Megyei Önkormányzat Közgyűlését,
e) a Magyar Tudományos Akadémiát,
f ) a Pécsi Tudományegyetemet,
g) a Janus Pannonius Múzeumot,
h) a Magyar Írószövetséget,
i) az Országos Horvát Önkormányzatot,
j) a Forster Gyula Nemzeti Örökségvédelmi és Vagyongazdálkodási Központot,
hogy egy-egy állandó tagot delegáljon a Bizottságba.
7. A Bizottság elnökének a Kormány a Magyar Alkotóművészeti Közhasznú Nonprofit Kft. főigazgatóját kéri fel.
 8. A Bizottság elnöke szükség esetén – a  Bizottság tagjainak javaslatát figyelembe véve – eseti jelleggel a  Bizottság
üléseire további személyeket hívhat meg.
 9. A Bizottság elnöke, állandó tagjai és eseti meghívottjai a Bizottságban munkájukat díjazás nélkül látják el.
 10. Az emberi erőforrások minisztere a  kultúráért felelős államtitkár útján gondoskodik a  Bizottság feladataival és
működésével kapcsolatos szervezési és adminisztratív teendők, ennek keretében a Bizottság titkársági feladatainak
ellátásáról.
11. A Bizottság a  szervezetével és működésével kapcsolatos további szabályokat ügyrendjében maga állapítja meg,
amelyet – a Bizottság tagjainak javaslatai alapján – a Bizottság elnöke hagy jóvá.
12. A Kormány felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy a  Bizottság javaslata alapján készítsen előterjesztést
a „Zrínyi Miklós–Szigetvár 1566” emlékév kapcsán megvalósítandó programokról és azok forrásigényéről, továbbá
gondoskodjon annak Kormány részére történő benyújtásáról.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: a Bizottság megalakulását követő 60 nap
13. A Kormány felhívja a Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a kulturális örökségvédelemért való felelőssége
körében vizsgálja meg és terjessze a  Kormány elé a  szigetvári vár nemzeti emlékhellyé nyilvánításának
kezdeményezését tartalmazó javaslatot.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2016. augusztus 31.
14. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes