text:
2008. XXIII. törvény a Londonban, 1996. május 3-án kelt, a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és kártérítésről szóló 1996. nemzetközi egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a
Londonban, 1996. május 3-án kelt, a veszélyes és ártalmas
anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és
kártérítésről szóló 1996. évi nemzetközi egyezmény
(a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles angol nyelvű szövege és annak hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
have agreed as follows: A törvényt az Országgyűlés a 2008. május 26-i ülésnapján fogadta el.
1996. évi Nemzetközi Egyezmény
a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával
kapcsolatos felelősségről és kártérítésről Az ebben az egyezményben részes államok
tudatában a veszélyes és ártalmas anyagoknak az egész
világra kiterjedő tengeri szállításából fakadó veszélyeknek,
meggyőződve annak szükségességéről, hogy az ilyen
anyagok tengeri szállításával kapcsolatos balesetekből
származó károkért a kárt szenvedett személyek megfelelő,
azonnali és hatékony kártérítésben részesüljenek,
attól az óhajtól vezérelve, hogy az ilyen károkkal kapcsolatos kártérítéssel és felelősséggel összefüggésben egységes nemzetközi szabályokat és eljárásokat fogadjanak el,
figyelembe véve, hogy a veszélyes és ártalmas anyagok
tengeri szállítása miatt keletkezett károk gazdasági következményeit a szállítási ágazatnak és a rakománnyal kapcsolatos érintett feleknek közösen kell viselniük,
a következőkben állapodtak meg: I. Fejezet ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
Fogalommeghatározások 1. cikk A jelen Egyezmény alkalmazásában: 1. ,,Hajó”: bármilyen tetszőleges fajtájú tengeri hajó és
tengeri úszólétesítmény.
2. ,,Személy”: bármely természetes személy vagy társulás, állami vagy magánszervezet – akár társas vállalkozás, akár nem – az Államot vagy annak alkotó intézményeit is beleértve.
3. ,,Tulajdonos”: a hajó tulajdonosaként lajstromba
vett, illetve lajstromozás hiányában a hajót birtokló személy vagy személyek. Egy állam tulajdonában levő, és
egy, az érintett államban a hajó üzemben tartójaként bejegyzett vállalkozás által üzemben tartott hajó esetében
azonban a „tulajdonos” az említett vállalkozás.
4. ,,Átvevő”: egyrészt
a) az a személy, aki fizikailag átveszi a járulékalapot
képező, a részes állam kikötőiben vagy termináljaiban kirakodott rakományt; feltéve, hogy ha az átvétel időpontjában a rakományt fizikailag átvevő személy bármelyik részes állam joghatósága alá tartozó másik személy ügynökeként jár el, akkor a megbízót kell az átvevőnek tekinteni,
amennyiben az ügynök a megbízó kilétét a HNS Alap tudomására hozza; másrészt
b) azon személy a részes állam területén, aki az érintett
részes állam nemzeti jogszabályainak megfelelően a részes állam kikötőiben és termináljaiban kirakott, a járulékalapot képező rakomány átvevőjének minősül, feltéve,
hogy a vonatkozó nemzeti jogszabályok szerint átvett, a
járulékalapot képező rakomány egésze alapvetően megegyezik azzal, amely az a) pont szerint került volna átvételre.
5. ,,Veszélyes és ártalmas anyagok” (HNS): a) bármely, az alábbi (i)–(vii) pontban említett, hajón
szállított vegyi anyag, anyag és árucikk:
(i) a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló,
az egyezményhez kapcsolódó 1978. évi jegyzőkönyvvel
módosított 1973. évi nemzetközi egyezmény I. mellékletének I. függelékében felsorolt, ömlesztve szállított olajok;
(ii) a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló,
az egyezményhez kapcsolódó 1978. évi jegyzőkönyvvel
módosított 1973. évi nemzetközi egyezmény (a módosítások szerint) II. mellékletének II. függelékében említett,
ömlesztve szállított veszélyes folyékony anyagok, és az
említett II. melléklet 34. szabályával összhangban ideiglenesen az A, B, C vagy D szennyezési kategóriába sorolt
anyagok és keverékek;
(iii) az 1983. évi, a veszélyes vegyi anyagokat ömlesztve szállító hajók építésére és berendezéseire vonatkozó
módosított nemzetközi szabályzat 17. fejezetében felsorolt, ömlesztve szállított veszélyes folyékony anyagok, valamint olyan veszélyes termékek, amelyeknél a szállításhoz az előzetes megfelelőségi feltételeket a hatóság és az
érintett kikötői igazgatás a szabályzat 1.1.3 bekezdésével
összhangban határozta meg;
(iv) a Veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti kódexe és
módosításai által meghatározott, csomagolt veszélyes és
káros vegyi anyagok, anyagok és árucikkek;
(v) az 1983. évi, a nagy mennyiségű folyékony gázokat
ömlesztve szállító hajók építésére és berendezéseire vonatkozó módosított nemzetközi szabályzat 19. fejezetében
felsorolt folyékony gázok, valamint olyan veszélyes termékek, amelyeknél a szállításhoz az előzetes megfelelőségi feltételeket a hatóság és az érintett kikötői igazgatás a
szabályzat 1.1.6 bekezdésével összhangban határozta
meg;
(vi) ömlesztve szállított folyékony vegyi anyagok, amelyeknek a (zárt edényes teszttel mért) lobbanáspontja nem
haladja meg a 60 °C-t;
(vii) a Szilárd ömlesztett rakományok biztonságos kezelésére vonatkozó szabályzat és módosításai B. melléklete
szerinti, kémiai veszélyeket jelentő szilárd ömlesztett
anyagok olyan mértékben, amilyen mértékben ezen anyagokra a csomagolt formában történő szállításuk esetén a
veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti szabályzata rendelkezéseit kell alkalmazni; és
b) a fenti a) pont (i)–(iii) alpontjában, illetve (v)–(vii)
alpontjában említett anyagok ömlesztett szállítása utáni
maradványok.
6. ,,Kár”:
a) a veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajón
vagy azon kívül az ezen anyagok által okozott halál vagy
személyi sérülés;
b) a veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajón kívül az ezen anyagok által okozott vagyoni veszteség vagy
kár;
c) veszteség vagy kár a veszélyes és ártalmas anyagok
által okozott környezeti szennyezés következtében, azzal a
megkötéssel, hogy a környezet károsításáért fizetett kártérítés, az ilyen károsításból fakadó elmaradt nyereségtől eltekintve, a ténylegesen megkezdett vagy tervezett indokolt
helyreállító intézkedések költségeire korlátozódik; és
d) a megelőző intézkedések, valamint a megelőző intézkedések által okozott további veszteségek vagy károk
költségei.
Ha az ésszerűség keretein belül nem lehetséges elkülöníteni a veszélyes és ártalmas anyagok által okozott kárt az
egyéb tényezők által okozottól, akkor az összes kárt úgy
kell tekinteni, hogy azt a veszélyes és káros anyag okozta,
kivéve, ha és olyan mértékben, amilyen mértékben az
egyéb tényezők által okozott kár megfelel a 4. cikk 3. bekezdésében említett kártípusnak.
E bekezdésben az „amelyet ezen anyagok okoztak” kifejezés az anyagok veszélyes vagy káros természete által
okozottat jelenti.
7. ,,Megelőző intézkedések”: bármely olyan ésszerű
intézkedés, amelyet bármely személy egy baleset bekövetkezte után tesz a kár megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében.
8. ,,Baleset”: olyan esemény vagy azonos eredetű eseménysorozat, amely kárt okoz vagy súlyos és azonnali károkozás veszélyét idézi elő.
9. ,,Tengeri szállítás”: azon időponttól kezdődő időszak, amikor a veszélyes és ártalmas anyagok berakodáskor belépnek a hajó berendezésének bármely részébe, és
amely addig az időpontig tart, amikor jelenlétük a kirakodáskor megszűnik a hajó berendezéseinek bármely részében. Ha hajóberendezések használatára nem kerül sor, akkor az időszak akkor kezdődik és végződik, amikor a veszélyes és káros anyag áthalad a hajó korlátján.
10. ,,Járulékalapot képező rakomány”: bármilyen veszélyes és káros anyag, amelyet rakományként a tengeren
szállítanak a részes államok területén található valamely
kikötőbe vagy terminálba, és az érintett államban ki is rakodnak. Azon tranzitrakományt, amelyet közvetlenül,
vagy egy kikötőn vagy terminálon keresztül, egyik hajóról
a másikra részben vagy egészben továbbítanak az eredeti
berakodási kikötőből vagy terminálból a rendeltetési kikötőbe vagy terminálba, csak a végső rendeltetési helyen tör
ténő átvétel szempontjából kell a járulékalapot képező rakománynak tekinteni.
11. ,,HNS Alap”: a veszélyes és ártalmas anyagok
13. cikk szerint létrehozott nemzetközi alapja.
12. ,,Elszámolási egység”: a Nemzetközi Valutaalap
által meghatározott különleges lehívási jog (SDR).
13. Egy lajstromozott hajóval kapcsolatban a „hajót
lajstromozó állam”: a hajót lajstromba vevő állam, egy
nem lajstromozott hajóval kapcsolatban pedig azon állam,
amelynek lobogója alatt a hajó hajózni jogosult.
14. „Terminál”: bármely, vízi szállítással érkezett veszélyes és ártalmas anyagok tárolására szolgáló telephely,
beleértve bármilyen tengeri elhelyezkedésű és az ilyen telephellyel csővezetékkel vagy más módon összekapcsolt
létesítményt.
15. „Igazgató”: a HNS Alap Igazgatója. 16. „Szervezet”: a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet.
17. „Főtitkár”: a Szervezet Főtitkára. Mellékletek 2. cikk
Ezen egyezmény mellékletei szerves részét képezik az
egyezménynek.
Alkalmazási kör 3. cikk Ezen egyezményt kizárólag a következőkre kell alkalmazni:
a) bármilyen kárra, amelyet egy részes állam területén
okoztak, beleértve a parti tengert is;
b) a környezet szennyezésével egy részes állam nemzetközi joggal összhangban létrehozott kizárólagos gazdasági övezetében, vagy ha a részes állam nem hozott létre
ilyen övezetet, akkor az érintett állam parti tengerén kívüli, azokkal szomszédos olyan területen okozott kárra, mely
területet az érintett állam a nemzetközi joggal összhangban határozta meg, és amelynek a kiterjedése nem nagyobb 200 tengeri mérföldnél azon partvonalaktól számítva, amelyektől parti tengere szélességét mérik;
c) a környezet szennyezése általi káron kívüli egyéb
kárra, amelyet bármely állam területén kívül – beleértve a
parti tengert is – okoztak, ha ezt a kárt egy részes államnál
lajstromozott hajón, vagy lajstromozatlan hajó esetén, valamely részes állam lobogójának használatára jogosult hajón szállított anyag okozta; és
d) megelőző intézkedésekre, amikor ilyeneket foganatosítanak. 4. cikk
1. Az áruk és személyek szállítására vonatkozó szerződésekből fakadó követelések kivételével ezen egyezményt
a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításából fakadó károkkal kapcsolatos követelésekre kell alkalmazni.
2. Ezen egyezmény nem alkalmazható olyan mértékben, amilyen mértékben rendelkezései nem egyeztethetők
össze a dolgozók kártalanításával vagy a társadalombiztosítási rendszerekkel kapcsolatos, vonatkozó jogszabályok
rendelkezéseivel.
3. Ezen egyezményt nem kell alkalmazni a következőkre:
a) az 1969. évi, olajszennyezéssel okozott károkkal
kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló nemzetközi
egyezményben és annak módosításaiban meghatározott
szennyezési kár, függetlenül attól, hogy a vonatkozó
egyezmény értelmében kell-e kártérítést fizetni azzal kapcsolatban; és
b) a Veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti kódexében és annak módosításaiban, vagy a Szilárd ömlesztett rakományok biztonságos kezelésére vonatkozó szabályzat
és annak módosításai B. mellékletében szereplő 7. osztályú radioaktív anyag által okozott kár.
4. Az 5. bekezdés rendelkezéseinek kivételével ezen
egyezmény rendelkezései nem alkalmazhatók olyan hadihajókra, haditengerészeti kisegítő és egyéb hajókra, amelyeket egy állam birtokol és üzemeltet, és amelyeket az
adott időpontban csak kormányzati, nem kereskedelmi
szolgálatban használnak.
5. Egy részes állam határozhat úgy, hogy ezen egyezményt alkalmazza hadihajóira és a 4. bekezdésben leírt
egyéb hajóira, amely esetben erről tájékoztatja a Főtitkárt,
meghatározva az egyezmény ilyen alkalmazásának feltételeit.
6. Egy részes állam tulajdonában levő és kereskedelmi
célokra használt hajók tekintetében minden állam perelhető a 38. cikkben megadott joghatóság alatt, és lemond minden olyan védekezésről, amely szuverén állami jogállásán
alapul.
5. cikk 1. Egy állam ezen egyezmény megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor, illetve azt követően bármikor úgy nyilatkozhat, hogy
ezen egyezmény nem vonatkozik az olyan hajókra:
a) amelyek bruttó űrtartalma nem haladja meg a
200 tonnát; és
b) amelyek csak csomagolt formában szállítanak veszélyes és ártalmas anyagokat; és
c) amíg azokat az érintett állam kikötői vagy létesítményei közötti hajóutakon használják.
2. Ha két szomszédos állam megállapodik, hogy ez az
egyezmény nem vonatkozik olyan hajókra sem, amelyeket
az 1. bekezdés a) és b) pontja szabályoz, amíg azokat az
érintett államok kikötői vagy létesítményei közötti hajóutakon használják, úgy az érintett államok kinyilváníthatják, hogy az 1. bekezdés értelmében kinyilvánított mentesítés ezen egyezmény alkalmazása alól az e bekezdésben
említett hajókra is vonatkozik.
3. Bármely állam, amely az 1. vagy 2. bekezdés szerinti
nyilatkozatott tett, bármikor visszavonhatja ezen nyilatkozatot.
4. Az 1. és a 2. bekezdés szerint tett nyilatkozatot és a
nyilatkozat 3. bekezdés szerinti visszavonását letétbe kell
helyezni a Főtitkárnál, aki a hatálybalépés után arról tájékoztatja az Igazgatót.
5. Ha egy állam az 1. vagy a 2. bekezdés szerinti nyilatkozatot tett, és azt nem vonta vissza, úgy az említett bekezdés által szabályozott hajókon szállított veszélyes és ártalmas anyagok nem tekinthetők a 18. cikk, 20. cikk, 21. cikk
5. bekezdés és a 43. cikk alkalmazása szempontjából járulékalapot képező rakománynak.
6. A HNS Alap nem köteles kártérítést fizetni az olyan
hajóval szállított anyagok által okozott kárért, amelyre az
egyezmény az 1. vagy a 2. bekezdés szerint tett nyilatkozat
értelmében nem alkalmazható, amennyiben:
a) az 1. cikk 6. bekezdésének a), b) vagy c) pontjában
meghatározott kár okozásának helye:
(i) azon állam területe, beleértve annak parti tengerét is,
amely a nyilatkozatot tette, vagy szomszédos államok esetén kettejük közül azé, amelyik a 2. bekezdés szerinti nyilatkozatot tette; vagy
(ii) az (i) alpontban említett állam vagy államok 3. cikk
b) pontjában említett kizárólagos gazdasági övezete vagy
területe;
b) a kár az ilyen kár megelőzésére vagy minimálisra
csökkentésére hozott intézkedéseket is magában foglalja.
A részes államok feladatai 6. cikk Minden egyes részes állam gondoskodik arról, hogy az
ezen egyezményből fakadó kötelezettségeit teljesítse, és
megfelelő intézkedéseket hoz a jogszabályai szerint, beleértve a szankciók életbe léptetését is, amennyiben azt
szükségesnek ítéli, az ilyen kötelezettségek tényleges teljesítése érdekében.
II. Fejezet FELELŐSSÉG A tulajdonos felelőssége 7. cikk
1. A 2. és 3. bekezdés rendelkezéseinek kivételével a
baleset bekövetkezésének időpontja szerinti tulajdonos felelős bármely veszélyes és káros anyag által, azoknak a hajón történő tengeri szállításával kapcsolatban okozott kárért azzal a megkötéssel, hogy ha egy baleset azonos eredetű események sorozatából áll, akkor a felelősség az első
ilyen esemény bekövetkezésének időpontja szerinti tulajdonost terheli.
2. Nem terheli felelősség a tulajdonost, ha az bizonyítja, hogy:
a) a kárt háborús cselekmények, zavargások, polgárháború, felkelés vagy kivételes, elkerülhetetlen és elháríthatatlan jellegű természeti jelenség okozta; vagy
b) a kárt teljes egészében harmadik fél károkozási szándékkal elkövetett cselekménye vagy hanyagsága okozta;
vagy
c) a kárt teljes egészében valamely kormány vagy más
olyan hatóság hanyagsága vagy más jogtalan cselekménye
okozta, amely a jelzőfények és egyéb navigációs segédeszközök karbantartásáért felel; vagy
d) a szállító vagy más személy nem adott tájékoztatást a
szállított anyagok veszélyes és káros természetéről, és ez
(i) okozta a kárt, részben vagy egészben; vagy
(ii) arra indította a tulajdonost, hogy ne kössön biztosí
tást a 12. cikkel összhangban;
feltéve, hogy sem a tulajdonos, sem alkalmazottai vagy
ügynökei nem tudtak, és az ésszerűség keretein belül nem
is tudhattak volna a szállított anyagok veszélyes és káros
természetéről.
3. Ha a tulajdonos bizonyítja, hogy a kár részben vagy
egészben olyan cselekmény vagy mulasztás miatt következett be, amelyet a kárt elszenvedő személy károkozási
szándékkal követett el, vagy pedig a kárt az érintett személy mulasztása okozta, akkor a tulajdonos részben vagy
egészben mentesülhet az ilyen személlyel szembeni felelőssége alól.
4. Kártérítés iránti követelés csak ezen egyezmény
alapján támasztható a tulajdonossal szemben.
5. A 6. bekezdés szerint ezen egyezmény értelmében
vagy más módon kártérítés iránti követeléssel nem lehet
fellépni
a) a tulajdonos alkalmazottai és megbízottai vagy a legénység tagjai ellen;
b) a révkalauz vagy bármely más személy ellen, aki
anélkül, hogy a legénység tagja lenne, szolgáltatást végez
a hajó számára;
c) a hajó bérlője (bárhogy is legyen meghatározva, beleértve a hajót személyzet nélkül bérlőt is), kezelője vagy
üzemben tartója ellen;
d) bármely, a tulajdonos beleegyezésével vagy egy illetékes állami hatóság utasításai szerint hajómentési munkálatokat végző személy ellen;
e) bármely megelőző intézkedéseket foganatosító személy ellen; és
f) a c), d) és e) pontban említett személyek alkalmazottai vagy megbízottai ellen;
kivéve, ha a kárt az ő olyan személyes cselekményük vagy
mulasztásuk okozta, amelyet ilyen kár okozásának szándékával vagy gondatlanságból és annak tudatában követtek
el, hogy valószínűleg ilyen kár következik be.
6. Ezen egyezmény egyetlen rendelkezése sem csorbítja a tulajdonos bármely fennálló visszkereseti jogát bármely harmadik féllel szemben, beleértve többek között a
kárt okozó anyag fuvaroztatóját vagy átvevőjét, vagy az
5. bekezdésben megjelölt személyeket.
Két vagy több hajót érintő balesetek 8. cikk
1. Amikor kár származik két vagy több olyan hajót
érintő balesetből, amely hajók mindegyike veszélyes és
káros anyagot szállít, úgy mindegyik tulajdonost felelősség terheli, hacsak a 7. cikk értelmében nem mentesül alóla. A tulajdonosok közösen és egyetemlegesen felelnek
minden olyan kárért, amely ésszerű módon nem osztható
meg.
2. A tulajdonosok azonban jogosultak a 9. cikk értelmében rájuk vonatkozó felelősségi korlátozások alkalmazására.
3. Ezen cikk egyetlen rendelkezése sem csorbítja a tulajdonosok bármelyikének bármely más tulajdonossal
szemben fennálló visszkereseti jogát.
A felelősség korlátozása 9. cikk 1. Egy hajó tulajdonosa bármely esetben jogosult a következők szerint számított teljes összegre korlátozni az
ezen egyezmény értelmében fennálló felelősségét:
a) 10 millió elszámolási egység 2000 űrtartalomegységnél nem nagyobb hajó esetében; és
b) ennél nagyobb űrtartalmú hajó esetén, az a) pontban
említett összegen felül a következő összeg:
2001 és 50 000 űrtartalomegység között minden űrtartalomegységre 1500 elszámolási egység;
50 000 űrtartalomegység felett űrtartalomegységenként
360 elszámolási egység;
azzal a megkötéssel azonban, hogy ez a teljes összeg semmi esetre sem haladhatja meg a 100 millió elszámolási
egységet.
2. A tulajdonos nem jogosult korlátozni a felelősséget
ezen egyezmény értelmében, ha bizonyítást nyer, hogy a
kár a tulajdonos olyan személyes cselekedete vagy mulasztása miatt következett be, amelyet ilyen kár okozásának szándékával követett el, vagy pedig hanyagságból és
annak tudatában, hogy valószínűleg ilyen kár következik
be.
3. A tulajdonos az 1. bekezdésben elrendelt korlátozás
igénybevétele céljából alapot képez az 1. bekezdéssel
összhangban meghatározott felelősségi korlát teljes összegére azon részes államok egyikének bíróságánál vagy más
illetékes hatóságánál, amelyben a 38. cikk értelmében keresetet indítottak, vagy ha kereset indítására nem került
sor, akkor azon részes államok egyikének bíróságánál
vagy más illetékes hatóságánál, amelyben a 38. cikk értelmében keresetet indíthatnak. Az alap létrehozható egyrészt az összeg letétbe helyezésével, másrészt bankgarancia vagy egyéb garancia biztosításával, amely elfogadható
azon részes állam törvényei szerint, ahol az alapot létrehozzák, és amelyet a bíróság vagy más illetékes hatóság
elégségesnek ítél.
4. A 11. cikk rendelkezései alapján az alapot az igénylők között a megállapított követeléseik összegeinek arányában kell felosztani.
5. Ha az alap felosztása előtt a tulajdonos vagy a tulajdonos bármely alkalmazottja vagy meghatalmazottja vagy
bármely, a tulajdonosnak biztosítást vagy más pénzügyi
biztosítékot nyújtó személy a szóban forgó eset eredményeként kártérítést fizetett, úgy az érintett személy az általa kifizetett összegig jogátruházás révén megszerzi azokat
a jogokat, amelyekkel az így kártalanított személy rendelkezett volna ezen egyezmény alapján.
6. Az 5. bekezdés rendelkezései szerinti jogátruházás
jogát az ott említett személyeken kívül más személy is
gyakorolhatja bármilyen kártérítési összeg tekintetében,
amelyet az érintett személy esetleg kifizetett, de csak olyan
mértékben, amilyen mértékben az ilyen jogátruházás a vonatkozó nemzeti jogszabályok szerint megengedett.
7. Ha a tulajdonosok vagy más személyek megállapítják, hogy egy későbbi időpontban részben vagy egészben
bármely olyan kártérítési összeg kifizetésére kényszerülhetnek, amelyre vonatkozóan az 5. vagy 6. cikk értelmében rendelkezhettek volna a jogátruházás jogával,
amennyiben a kártérítést az alap felosztása előtt fizették
volna ki, úgy azon állam bírósága vagy más illetékes hatósága, ahol az alapot létrehozták, elrendelheti megfelelő
nagyságú összeg feltételes elkülönítését annak érdekében,
hogy az ilyen személy az említett későbbi időpontban érvényesíthesse követelését az alappal szemben.
8. A tulajdonos részéről a kár megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében az ésszerűség keretein belül felmerült költségeket vagy a tulajdonos által önként
meghozott indokolt áldozatokat az alappal szembeni más
követelésekkel egyenrangúnak kell tekinteni.
9. a) Az 1. bekezdésben említett összegeket a nemzeti
pénznemnek a 3. bekezdésben említett alap létesítésének
napján a Különleges Lehívási Joggal (SDR) szemben
megállapított értéke alapján kell nemzeti pénznemre átváltani. A Különleges Lehívási Jog (SDR) szempontjából egy
olyan részes állam nemzeti pénznemének értékét, amely
részes állam tagja a Nemzetközi Valutaalapnak, a Nemzetközi Valutaalap által az adott napon a tranzakciói és műveletei során alkalmazott értékelési módszer szerint kell kiszámítani. Azon részes állam esetében, amely nem tagja a
Nemzetközi Valutaalapnak, a nemzeti valuta Különleges
Lehívási Jogok (SDR) szerinti értékének kiszámítása az
adott részes állam által meghatározott módon történik.
b) Mindazonáltal egy olyan részes állam, amely nem
tagja a Nemzetközi Valutaalapnak, és amelynek törvényei
nem engedik meg a 9. bekezdés a) pontja rendelkezéseinek alkalmazását, ezen egyezmény megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor vagy azt követően bármikor kinyilváníthatja, hogy
a 9. bekezdés a) pontjában említett elszámolási egység
15 arany frankkal egyenértékű. Az e bekezdésben említett
arany frank hatvanöt és fél milligramm kilencszáz ezredes
finomságú aranynak felel meg. Az arany frank nemzeti
pénznemre történő átváltása az érintett állam törvényei
szerint történik.
c) A 9. bekezdés a) pontjának utolsó mondatában említett kiszámítás, illetve a 9. bekezdés b) pontjában hivatkozott átváltás olyan módon történik, hogy a részes állam
nemzeti pénznemében kifejezett 1. bekezdés szerinti
összegek lehetőség szerint ugyanakkora valódi értéket fejezzenek ki, mint amekkorát a 9. bekezdés a) pontja első
két mondatának alkalmazása eredményezne. A részes államok a körülményektől függően a 9. bekezdés a) pontja
szerinti számítási módról vagy a 9. bekezdés b) pontja szerinti átváltás eredményéről tájékoztatják a Főtitkárt, amikor letétbe helyezik az ezen egyezményt megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy az ahhoz való csatlakozásról szóló
okiratot, és valahányszor az említettek valamelyike megváltozik.
10. E cikk alkalmazásában a hajó űrtartalma a hajók köbözéséről szóló 1969. évi nemzetközi egyezmény I. mellékletében szereplő felmérési szabályok szerint számított
bruttó űrtartalom.
11. A pénzügyi biztosítékot nyújtó biztosító vagy más
személy jogosult alapot létrehozni e cikk rendelkezései
szerint, ugyanolyan feltételekkel és ugyanolyan következménnyel, mintha azt a tulajdonos hozta volna létre. Az
ilyen alap akkor is létrehozható, ha a 2. bekezdés rendelkezései értelmében a tulajdonos nem jogosult a felelősség
korlátozására, de létesítése ebben az esetben nem csorbítja
az igényjogosultak jogait a tulajdonossal szemben.
10. cikk 1. Ha a tulajdonos egy baleset után a 9. cikkel összhangban alapot hozott létre, és jogosult a felelősség korlátozására:
a) az adott balesetből fakadó kár miatti igénnyel fellépő személyek egyike sem jogosult semmilyen jog gyakorlására a tulajdonos bármilyen vagyonával szemben az
adott követeléssel kapcsolatban; és
b) bármely részes állam bíróságának vagy illetékes hatóságának el kell rendelnie azon hajók vagy a tulajdonos
tulajdonát képező más vagyontárgy zárlatának feloldását,
amelyet az adott balesetből fakadó kártérítési követeléssel
kapcsolatban foglaltak le, és hasonlóképpen fel kell szabadítania az ilyen lefoglalás elkerülése érdekében nyújtott
óvadékot vagy más egyéb biztosítékot is.
2. Az előbbiek azonban csak akkor alkalmazhatók, ha
az igényjogosult elérési joggal rendelkezik az alapot kezelő bírósághoz, és az alap ténylegesen elérhető a követelés
tekintetében.
Halálozás és sérülés 11. cikk A halállal vagy személyi sérüléssel kapcsolatos követelések elsőbbséget élveznek más követelésekkel szemben,
kivéve, ha az ilyen követelések teljes összege meghaladja
a 9. cikk 1. bekezdésével összhangban megállapított teljes
összeg kétharmadát.
A tulajdonos kötelező biztosítása 12. cikk 1. Egy részes államban lajstromozott és ténylegesen
veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajó tulajdonosának biztosítással vagy más pénzügyi biztosítékkal, úgymint bank vagy más hasonló pénzintézet garanciájával kell
rendelkeznie a 9. cikk 1. bekezdésében előírt a felelősség
korlátjainak alkalmazásával megállapított összegekre,
hogy fedezze az ezen egyezményből fakadó kártérítési felelősségét.
2. Egy, az egyezmény rendelkezéseivel összhangban
álló biztosítás vagy más pénzügyi biztosíték érvényességét
igazoló kötelező biztosításról szóló igazolást kell kibocsátani minden hajó részére, miután egy részes állam illetékes
hatósága megállapította, hogy az 1. bekezdés követelmé
nyei teljesültek. E kötelező biztosításról szóló igazolás az
I. mellékletben meghatározott minta szerinti formátumú,
és a következő részletes adatokat tartalmazza:
a) a hajó neve, azonosító száma vagy betűjele és lajstromozási kikötője;
b) a tulajdonos neve és fő telephelye;
c) a hajó IMO azonosítószáma;
d) a biztosíték típusa és időtartama;
e) a biztosító vagy más, biztosítékot nyújtó személy
neve és fő telephelye, és a körülményektől függően az a telephely, ahol a biztosítást vagy a biztosítékot létesítették;
és
f) az igazolás érvényességi ideje, amely nem lehet
hosszabb a biztosítás vagy más biztosíték érvényességi
idejénél.
3. A kötelező biztosításról szóló igazolás a kibocsátó
állam hivatalos nyelvén vagy nyelvein készül. Ha a használt nyelv nem angol, nem francia és nem spanyol, akkor a
szövegnek tartalmaznia kell a fenti nyelvek egyikére történő fordítást is.
4. A kötelező biztosításról szóló igazolást a hajón kell
tartani és egy példányt azon hatóságoknál kell letétbe helyezni, amelyek nyilvántartják a hajó lajtromozását vagy,
ha a hajó nincs lajstromozva valamely részes államban,
úgy az igazolást kibocsátó vagy tanúsító állam hatóságánál.
5. Egy biztosítás vagy más pénzügyi biztosíték nem
elégíti ki e cikk követelményeit, ha a 2. bekezdés szerinti
igazolásban meghatározott biztosítás vagy biztosíték érvényességi idejének leteltén kívüli egyéb okok miatt is megszűnhet, mielőtt a megszűnéséről a 4. bekezdésben említett hatóságoknak küldött értesítés dátumától számított három hónap eltelne, kivéve, ha a kötelező biztosításról
szóló igazolást az említett időszakban adták át az érintett
hatóságoknak vagy ekkor bocsátottak ki új igazolást. Az
előbbi rendelkezéseket hasonlóképpen alkalmazni kell
bármely olyan módosításra, amelynek eredményeként a
biztosítás vagy a biztosíték többé nem felel meg az e cikkben szereplő követelményeknek.
6. A hajót lajstromozó állam az e cikkben szereplő rendelkezéseknek megfelelően meghatározza a kötelező biztosításról szóló igazolás kibocsátásának és érvényességének feltételeit.
7. Egy részes állam hatáskörében a 2. bekezdéssel összhangban kiadott vagy tanúsított kötelező biztosításról
szóló igazolást a többi részes állam ezen egyezmény alkalmazásában elfogadja és úgy tekinti, hogy az általa kibocsátott vagy tanúsított kötelező biztosításról szóló igazolással azonos érvényességgel bír még akkor is, ha olyan
hajó tekintetében bocsátották ki vagy tanúsították, amely
az érintett részes államban nincs lajstromba véve. Egy részes állam bármikor konzultációt kérhet a kibocsátó vagy
tanúsító állammal, amennyiben úgy véli, hogy a kötelező
biztosításról szóló igazolásban megnevezett biztosító vagy
garanciavállaló pénzügyileg nem képes teljesíteni az
egyezmény által támasztott kötelezettségeket.
8. Kártérítés iránti követeléseket közvetlenül a biztosítóhoz vagy a tulajdonos kártérítési felelősségére pénzügyi
biztosítékot nyújtó egyéb személyhez lehet intézni. Ilyen
esetben az alperes, még akkor is, ha a tulajdonos nem jogosult a felelősség korlátozására, alkalmazhatja a felelősség
korlátozását az 1. bekezdésben leírtak szerint. Az alperes
ezen felül felhasználhatja mindazon védekezési lehetőségeket (a tulajdonos csődjét vagy felszámolását kivéve),
amelyek felhasználására a tulajdonos jogosult lett volna.
Ezen felül az alperes védekezhet azzal is, hogy a kárt a tulajdonos szándékos kötelességmulasztása okozta, de az alperes nem folyamodhat más olyan védekezéshez, amelyre
az alperes a tulajdonos által az alperes ellen indított eljárásban esetleg jogosult lehetne. Az alperes minden esetben
jogosult követelni a tulajdonos bevonását az eljárásba.
9. A biztosítás vagy az 1. bekezdéssel összhangban biztosított egyéb pénzügyi biztosíték révén biztosított bármilyen összeg kizárólag azon követelések kielégítésére áll
rendelkezésre, amelyek ezen egyezményből fakadnak.
10. Egy részes állam nem engedélyezheti a lobogója
alatt hajózó olyan hajónak, amelyre e cikket kell alkalmazni, hogy kereskedelmi tevékenységet végezzen, kivéve, ha
a 2. vagy 12. bekezdés szerinti igazolást kibocsátották.
11. Az e cikkben foglalt rendelkezések szerint minden
részes állam nemzeti jogszabályai szerint gondoskodik arról, hogy az 1. bekezdésben meghatározott összegekre biztosítás vagy más biztosíték legyen érvényben bármely
olyan hajó tekintetében, függetlenül annak lajstromozási
helyétől, amely kiköt vagy kihajózik egy területén levő kikötőből, vagy amely a parti tengerén elhelyezkedő tengeri
létesítményhez érkezik vagy onnan távozik.
12. Ha egy részes állam tulajdonában levő hajó tekintetében nem gondoskodtak biztosításról vagy más pénzügyi
biztosítékról, akkor e cikknek az erre vonatkozó rendelkezései nem alkalmazhatók az ilyen hajóra, de a hajónak magával kell vinnie egy kötelező biztosításról szóló igazolást,
amelyet a hajót lajstromozó állam megfelelő hatóságai állítottak ki, és amely kijelenti, hogy a hajó tulajdonosa az
érintett állam, és hogy a hajó kártérítési felelősségére az
1. bekezdéssel összhangban előírt korláton belül van fedezet. Az ilyen kötelező biztosításról szóló igazolás lehetőség szerint pontosan követi a 2. bekezdésben előírt mintát.
III. Fejezet A VESZÉLYES ÉS ÁRTALMAS ANYAGOK
NEMZETKÖZI ALAPJA (HNS ALAP) ÁLTALI
KÁRTÉRÍTÉS A HNS Alap létrehozása 13. cikk 1. A veszélyes és ártalmas anyagok nemzetközi alapja
(HNS Alap) a következő célokkal jön létre:
a) veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával
kapcsolatos kár miatti kárpótlás biztosítása, amennyiben a
II. fejezetben előírt védelem nem elégséges vagy nem elérhető; és
b) a 15. cikkben felsorolt kapcsolódó feladatok végrehajtása.
2. A HNS Alapot minden részes államban jogi személyként ismerik el, amely képes az érintett állam jogszabályai szerint jogok és kötelezettségek vállalására, és arra,
hogy az érintett állam bíróságai előtt jogi eljárásokban
részt vegyen. Minden részes állam a HNS Alap jogi képviselőjeként ismeri el az Igazgatót.
Kártérítés 14. cikk 1. A 13. cikk 1. bekezdésének a) pontja szerinti feladatának való megfelelés érdekében a HNS Alap kártérítést fizet minden olyan személynek, aki kárt szenved, ha az ilyen
személy a II. fejezet feltételei szerint nem képes teljes és
elégséges kártérítést kapni a kárért:
a) mert a II. fejezet értelmében a kárért nem állapítható
meg felelősség;
b) mert a kárért a II. fejezet értelmében felelősséggel
tartozó tulajdonos pénzügyileg képtelen teljes mértékben
megfelelni az ezen egyezményből fakadó kötelezettségeknek, és a II. fejezet szerint esetleg nyújtott pénzügyi biztosíték nem nyújt fedezetet vagy nem elégséges a kár miatti
kártérítési követelések kielégítésére; a tulajdonos akkor tekinthető pénzügyileg alkalmatlannak e kötelezettségek
teljesítésére, illetve egy pénzbeli biztosíték akkor tekinthető elégtelennek, ha a kárt szenvedő személy nem volt
képes teljes mértékben hozzájutni a II. fejezet értelmében
esedékes kártérítési összeghez, miután minden ésszerű lépést megtett a rendelkezésre álló jogorvoslatok igénybevételére;
c) mert a kár meghaladja a tulajdonos II. fejezet szerinti
felelősségét.
2. A tulajdonos részéről önként, a kár megelőzése vagy
minimálisra csökkentése érdekében az ésszerűség határain
belül felmerült költségek vagy indokoltan meghozott áldozatok e cikk alkalmazásában kárnak minősülnek.
3. A HNS Alapot nem terheli kötelezettség az előző bekezdés szerint, ha:
a) bizonyítja, hogy a kárt háború, zavargások, polgárháború vagy felkelés okozta, vagy pedig olyan veszélyes
és ártalmas anyagok okozták, amelyek hadihajóból vagy
más olyan hajóból szivárogtak ki vagy lettek kiürítve,
amely egy állam tulajdonát képezi vagy amelyet egy állam
üzemeltet és amelyet a baleset időpontjában csak kormányzati, nem kereskedelmi szolgálatban használtak;
vagy
b) az igénylő nem tudja bizonyítani, hogy ésszerű valószínűsége van annak, hogy a kárt egy vagy több hajót érintő baleset okozta.
4. Ha a HNS Alap bizonyítja, hogy a kár részben vagy
egészben olyan cselekmény vagy mulasztás miatt következett be, amelyet a kárt elszenvedő személy károkozási
szándékkal követett el, vagy pedig a kárt az érintett személy hanyagsága okozta, akkor a HNS Alap részben vagy
egészben mentesülhet az ilyen személlyel szembeni felelőssége alól. A HNS Alap minden esetben mentesül az
ilyen felelősség alól, amennyiben a 7. cikk 3. bekezdése
értelmében a tulajdonos is mentesülhetett volna. A HNS
Alap számára azonban a megelőző intézkedések tekintetében nem áll fenn ilyen mentesség.
5. a) Ha a b) pont másként nem rendelkezik, a HNS
Alap által e cikk értelmében fizetett kártérítés teljes összege az egyes balesetek tekintetében korlátozott oly módon,
hogy az adott teljes összeg és a II. fejezet alapján az ezen
egyezmény 3. cikkében meghatározott alkalmazási körbe
tartozó kárért ténylegesen kifizetett kártérítés összege ne
haladja meg a 250 millió elszámolási egységet.
b) A HNS Alap által e cikk értelmében kivételes, elkerülhetetlen és elháríthatatlan jellegű természeti jelenség által okozott kárért fizetett kártérítés teljes összege nem haladhatja meg a 250 millió elszámolási egységet.
c) A 9. cikk 3. bekezdésével összhangban létesített alapon felgyűlt kamatot, ha van ilyen, nem lehet figyelembe
venni a HNS Alap által e cikk értelmében fizetendő legmagasabb kártérítés kiszámításakor.
d) Az e cikkben említett összegeket nemzeti pénznemre kell átváltani, a nemzeti pénznemnek a Különleges Lehívási Joghoz viszonyított, a HNS Alap Közgyűlése által
az első kártérítés kifizetési napjáról hozott határozat napján fennálló értéke alapján.
6. Ha a HNS Alappal szemben fennálló követelések
összege meghaladja az 5. bekezdés értelmében kifizetendő
kártérítés összegét, akkor a rendelkezésre álló összeget
úgy kell felosztani, hogy a megállapított követelések és az
igénylők által a jelen egyezmény alapján ténylegesen felvett kártérítések összegei közötti arány ugyanakkora legyen minden egyes igénylő esetében. A halálozással vagy
személyi sérüléssel kapcsolatos követelések elsőbbséget
élveznek más követelésekkel szemben, kivéve, ha az ilyen
követelések teljes összege meghaladja az 5. cikkel összhangban megállapított teljes összeg kétharmadát.
7. A HNS Alap Közgyűlése határozhat úgy, hogy kivételes esetekben ezen egyezménnyel összhangban a kártérítés akkor is kifizethető, ha a tulajdonos nem hozott létre a
II. fejezet szerinti alapot. Ilyen esetekben az 5. bekezdés
d) pontját kell ennek megfelelően alkalmazni.
A HNS Alap kapcsolódó feladatai 15. cikk A 13. cikk 1. bekezdésének a) pontja szerinti funkciójának ellátása érdekében a HNS Alap feladatai a következők:
a) mérlegeli a HNS Alappal szemben támasztott követeléseket;
b) minden naptári évre költségvetési becslést készít a
következőkre vonatkozóan:
Kiadások:
(i) az Alap igazgatásának tárgyévi költségei és kiadá
sai, valamint az előző években folytatott tevékenységgel
kapcsolatos hiány; és
(ii) a HNS Alap által a tárgyévben teljesítendő kifizetések;
Bevételek:
(iii) az előző évek tevékenységeiből eredő többlet, bele
értve a kamatokat is;
(iv) az év során befizetendő kezdeti hozzájárulások;
(v) éves hozzájárulások, ha a költségvetés egyensúlyá
hoz szükségesek; és
(vi) bármely egyéb bevétel;
c) bármely részes állam kérésére szükség szerint köz
benjár, hogy az érintett államot segítse olyan személyzet,
anyag és szolgáltatás azonnali biztosításában, amelyekre
szükség lehet ahhoz, hogy intézkedéseket hozzon olyan
balesetek következtében fellépő károk megelőzése vagy
enyhítése érdekében, amely balesetek tekintetében a HNS
Alapot ezen egyezmény alapján felszólíthatják kártérítés
fizetésére; és
d) a belső rendeletekben meghatározott feltételek mellett hitelkonstrukciókat biztosít olyan balesetekből fakadó
károk elleni megelőző intézkedések meghozatala érdekében, amely balesetek tekintetében a HNS Alapot ezen
egyezmény alapján felszólíthatják kártérítés fizetésére.
Hozzájárulásokra vonatkozó általános rendelkezések 16. cikk 1. A HNS Alap általános számlával rendelkezik, amely
rovatokra osztható.
2. A HNS Alap a 19. cikk 3. és 4. bekezdése szerint elkülönített számlákkal rendelkezik a következők tekintetében:
a) olaj, az 1. cikk 5. bekezdése a) pontja (i) alpontjának
meghatározása szerint (olajszámla);
b) cseppfolyósított, könnyű szénhidrogénekből álló, fő
összetevőként metánt tartalmazó földgázok (LNG)
(LNG-számla); és
c) cseppfolyósított, könnyű szénhidrogénekből álló, fő
összetevőként propánt és butánt tartalmazó földgázok
(LPG) (LPG-számla).
3. A HNS Alapba kezdeti hozzájárulást és szükség szerint éves hozzájárulást kell fizetni.
4. A HNS Alaphoz való hozzájárulásokat a 18. cikk
szerint az általános számlára, a 19. cikk szerint az elkülönített számlákra, a 20. cikk vagy a 21. cikk 5. bekezdése
szerint pedig vagy az általános számlára vagy az elkülönített számlákra kell teljesíteni. A 19. cikk 6. bekezdésére is
figyelemmel, az általános számla az általános számla által
fedezett veszélyes és ártalmas anyagok által okozott kár
miatti kárpótlásra szolgál, és egy elkülönített számlának
kell rendelkezésre állnia az elkülönített számla által fedezett veszélyes és ártalmas anyagok által okozott kár miatti
kárpótláshoz.
5. A 18. cikk, a 19. cikk 1. bekezdése a) pontjának (i) és
(ii) alpontja, valamint az 1. bekezdés c) pontja, továbbá a
20. cikk és a 21. cikk 5. bekezdésének alkalmazásában, ha
egy adott típusú, a járulékalapot képező rakomány
mennyisége, amelyet egy naptári évben bármely személy
egy részes állam területén átvett, megnövelve az ugyanilyen típusú olyan árumennyiségekkel, amelyeket ugyanazon részes államban egy vagy több társult személy átvett,
meghaladja a vonatkozó pontokban meghatározott határértéket, akkor az ilyen személynek hozzájárulást kell fizetnie az általa átvett tényleges mennyiség tekintetében, függetlenül attól, hogy az átvett mennyiség nem haladta meg a
vonatkozó határértéket.
6. A „társult személy” kifejezés bármilyen leányvállalatot vagy közösen ellenőrzött jogi személyt jelent. Azt a
kérdést, hogy egy személy megfelel-e ezen meghatározásnak, az érintett állam nemzeti jogszabályai alapján kell eldönteni.
Az éves hozzájárulásokra vonatkozó általános
rendelkezések 17. cikk
1. Az általános számlára és az egyes elkülönített számlákra fizetett éves hozzájárulások kirovására aszerint kerül
sor, ahogyan az az érintett számláról való kifizetésekhez
szükséges.
2. A 18. és 19. cikk, valamint a 21. cikk 5. bekezdése
szerint fizetendő éves hozzájárulásokat a Közgyűlés határozza meg, és számításuk e cikkeknek megfelelően a járulékalapot képező rakomány átvett egységei, vagy a
19. cikk 1. bekezdésének b) pontjában említett rakományok tekintetében az előző naptári év vagy a Közgyűlés
határozata szerinti másik év során kirakott egységei alapján történik.
3. A Közgyűlés határozza meg az általános számla és
az egyes elkülönített számlák esetében kirovásra kerülő
éves hozzájárulások teljes összegét. E határozatot követően az Igazgató az egyes részes államok tekintetében
számlánként kiszámítja a 18. cikk, a 19. cikk 1. bekezdése
és a 21. cikk 5. bekezdése szerint hozzájárulások fizetésére
köteles minden egyes személy éves hozzájárulásának teljes összegét, az érintett személy tekintetében az előző naptári év vagy a Közgyűlés határozata szerinti másik év során
jelentett, járulékalapot képező rakomány egyes egységeire
meghatározott rögzített összeg alapján. Az általános számla esetében a járulékalapot képező rakomány egységeire
rovatonként meghatározott fent említett rögzített összeget
ezen egyezmény II. mellékletének rendelkezései szerint
kell kiszámítani. Az egyes elkülönített számlákhoz a járulékalapot képező rakomány egységeire meghatározott, a
fentiekben említett rögzített összeget úgy kell kiszámítani,
hogy a vonatkozó számla esetében érvényesítendő teljes
éves hozzájárulást el kell osztani a számlához hozzájáruló
rakomány teljes mennyiségével.
4. A Közgyűlés az igazgatási költségekre vonatkozóan
is kiróhat éves hozzájárulást, és határozhat az ilyen költségeknek az általános számla rovatai és az elkülönített számlák közötti felosztásáról.
5. Az arra vonatkozó becslés alapján, hogy az egyes
érintett anyagok milyen mértékben járultak hozzá a kárhoz, a Közgyűlés határoz az olyan, két vagy több anyag által okozott károk miatti kártérítésekre kifizetett összegeknek az érintett számlák és rovatok közötti megosztásáról
is, mely anyagok különböző számlákhoz vagy rovatokba
tartoznak.
Éves hozzájárulások az általános számlához 18. cikk 1. A 16. cikk 5. bekezdése értelmében az egyes részes
államok tekintetében éves hozzájárulást kell teljesítenie az
általános számlához minden olyan személynek, aki az
adott államban az előző naptári évben, vagy a Közgyűlés
által esetleg meghatározott más évben összességében
20 000 tonnát meghaladó mennyiséget vett át a járulékalapot képező, a 19. cikk 1. bekezdésében említett körbe nem
sorolható, a következő rovatokba tartozó anyagokból:
a) az 1. cikk 5. bekezdése a) pontjának (vii) alpontjában említett szilárd ömlesztett anyagok;
b) a 2. bekezdésben említett anyagok; és
c) egyéb anyagok.
2. Az általános számlára éves hozzájárulást kötelesek
fizetni azok a személyek is, akiknek a 19. cikk 1. bekezdésével összhangban fizetési kötelezettségük lett volna valamely elkülönített számlára, ha annak alkalmazását a
19. cikkel összhangban nem halasztották volna el vagy
nem függesztették volna fel. Az egyes elkülönített számlák, amelyek alkalmazását a 19. cikk értelmében elhalasztották vagy felfüggesztették, külön rovatot képeznek az általános számlán belül.
Éves hozzájárulások az elkülönített számlákhoz 19. cikk 1. A 16. cikk 5. bekezdése értelmében az elkülönített
számlákra az egyes részes államok tekintetében éves hozzájárulásokat kell fizetni:
a) az olajszámla esetében,
(i) bármely olyan személynek, aki az olajszennyezéssel
okozott károk megtérítésére létesítendő nemzetközi alap
létrehozásáról szóló, 1971. évi nemzetközi egyezmény és
módosításai 1. cikke 3. bekezdésének meghatározása szerinti, járulékalapot képező olajból 150 000 tonnát meghaladó teljes mennyiséget vett át az érintett államban az előző naptári évben vagy a Közgyűlés által esetleg meghatározott más évben, és aki köteles vagy köteles lenne hozzájárulást fizetni a nemzetközi olajszennyezési kártérítési
alapba az említett egyezmény 10. cikkével összhangban;
és
(ii) bármely olyan személynek, aki a hajókról történő
szennyezés megelőzéséről szóló – az 1978. évi jegyzőkönyvvel és annak módosításaival módosított – nemzetközi egyezmény I. mellékletének I. függelékében felsorolt,
ömlesztve szállított egyéb olajokból 20 000 tonnát meghaladó teljes mennyiséget vett át az érintett államban az előző naptári évben vagy a Közgyűlés által esetleg meghatározott más évben;
b) az LNG-számla esetében bármely olyan személynek, aki az előző naptári évben vagy a Közgyűlés által
esetleg meghatározott más évben, az érintett állam kikötőjében vagy termináljában kirakodott LNG rakomány tulajdonjogát közvetlenül a kirakodás előtt birtokolta;
c) az LPG-számla esetében bármely olyan személynek,
aki az előző naptári évben vagy a Közgyűlés által esetleg
meghatározott más évben az érintett államban 20 000 tonnát meghaladó mennyiségű LPG-t vett át.
2. A 3. bekezdés értelmében a fenti 1. bekezdésben említett elkülönített számlák az általános számlával egy időben lépnek hatályba.
3. A 16. cikk 2. bekezdésében említett elkülönített
számlák alkalmazásának kezdetét el kell halasztani mindaddig, amíg az előző naptári évben vagy a Közgyűlés által
esetleg meghatározott más évben a járulékalapot képező
rakományok mennyiségei a vonatkozó számla tekintetében meghaladják a következő határértékeket:
a) 350 millió tonna járulékalapot képező rakomány az
olajszámla esetében;
b) 20 millió tonna járulékalapot képező rakomány az
LNG-számla esetében;
c) 15 millió tonna járulékalapot képező rakomány az
LPG-számla esetében.
4. A Közgyűlés felfüggesztheti egy elkülönített számla
alkalmazását, ha
a) az érintett számla tekintetében a járulékalapot képező rakomány mennyiségei az előző naptári év során a
3. bekezdésben meghatározott vonatkozó határérték alá
estek vissza; vagy
b) hat hónap eltelt attól a naptól számítva, amikor a
hozzájárulások esedékessé váltak, és a vonatkozó számlára be nem fizetett hozzájárulások teljes összege meghaladja a számla tekintetében az 1. bekezdéssel összhangban kirótt legutolsó összeg tíz százalékát.
5. A Közgyűlés elrendelheti a 4. bekezdéssel összhangban felfüggesztett elkülönített számlák újbóli alkalmazását.
6. Minden olyan személynek, aki egy olyan elkülönített számlára lenne köteles hozzájárulást fizetni, amelynek
alkalmazását a 3. bekezdéssel összhangban elhalasztották
vagy a 4. bekezdéssel összhangban felfüggesztették, az
említett elkülönített számla tekintetében esedékes hozzájárulásokat az általános számlára kell befizetnie. A jövőbeli hozzájárulások kiszámításához az elhalasztott vagy
felfüggesztett alkalmazású elkülönített számla az általános
számlán belül új rovatot képez, és arra a II. mellékletben
meghatározott HNS pontrendszer vonatkozik.
Kezdeti hozzájárulások 20. cikk 1. Az egyes részes államok tekintetében kezdeti hozzájárulásokat kell teljesíteni olyan összegben, amelyet a
16. cikk 5. bekezdésével, a 18. és 19. cikkel, valamint a
21. cikk 5. bekezdésével összhangban hozzájárulás fizetésére köteles egyes személyekre vonatkozóan olyan rögzített összeg alapján kell kiszámolni, amely az általános
számlára és az elkülönített számlákra nézve azonos nagyságú, valamint a járulékalapot képező, az ezen egyezménynek az érintett államban történő hatálybalépésének
évét megelőző naptári évben átvett, illetve LNG esetében
az érintett államban kirakodott rakomány minden egyes
egységére meghatározott.
2. Az 1. bekezdésben említett, az általános számlán belüli különböző rovatokra, illetve az egyes elkülönített
számlákra vonatkozó rögzített összeget és az egységeket a
Közgyűlés határozza meg.
3. Kezdeti hozzájárulást kell fizetni három hónapon belül azon dátumot követően, amikor a HNS Alap számlákat
bocsát ki az egyes részes államok tekintetében azon személyek részére, akik az 1. bekezdéssel összhangban hozzájárulások fizetésére kötelezettek.
Jelentések 21. cikk 1. Az egyes részes államok gondoskodnak arról, hogy a
18. és 19. cikk értelmében, vagy ezen cikk 5. bekezdése
alapján hozzájárulás fizetésére kötelezett személyek szerepeljenek egy, az Igazgató által ezen cikk rendelkezései
szerint létrehozott és naprakész állapotban tartott jegyzéken.
2. Az 1. bekezdésben meghatározott célokra az egyes
részes államok a HNS Alap belső szabályzatában megállapított időpontban és módon az Igazgató tudomására hozzák a 18. és 19. cikk, vagy ezen cikk 5. bekezdése értelmében az adott állam tekintetében hozzájárulás fizetésére kötelezett minden személy nevét és címét, valamint a járulékalapot képező rakomány azon mennyiségeire vonatkozó
adatokat, amelyek miatt az említett személyek hozzájárulást kötelesek fizetni az előző naptári évre vonatkozóan.
3. Annak érdekében, hogy bármely időpontban meg lehessen bizonyosodni a 18. és 19. cikkel vagy ezen cikk
5. bekezdésével összhangban hozzájárulás fizetésére kötelezett személyek kilétéről, és meg lehessen határozni,
hogy a körülményektől függően ezen személyek mekkora
mennyiségű rakomány alapján fizetik a hozzájárulást, a
jegyzék az ellenkező bizonyításig a benne foglalt tények
bizonyítéka.
4. Ha valamely részes állam nem teljesíti azon kötelezettségét, hogy az Igazgató tudomására hozza a 2. bekezdésben említett információkat, és ez a HNS Alap számára
pénzügyi veszteséget eredményez, akkor ezen részes állam köteles kártalanítani a HNS Alapot az ilyen veszteségért. A Közgyűlés az Igazgató ajánlására határozatot hoz
arról, hogy az adott részes állam köteles-e ilyen kártérítést
fizetni.
5. Egy részes államnak egyik kikötőjéből vagy termináljából ugyanazon állam egy másik kikötőjébe vagy termináljába szállított és ott kirakott, járulékalapot képező rakomány tekintetében a részes államoknak jelentést nyújthatnak be a HNS Alaphoz, számlánként részletezve a járulékalapot képező rakomány összes átvételére kiterjedően a
teljes éves mennyiséget, beleértve minden olyan mennyiséget, amelyre nézve a 16. cikk 5. bekezdése alapján hozzájárulásokat kell fizetni. A részes állam a jelentés benyújtásakor vagy:
a) értesíti a HNS Alapot, hogy az érintett állam a tárgyévre vonatkozóan egy összegben fizeti ki a HNS Alapnak
az egyes számlákra vonatkozó teljes összeget; vagy
b) utasítja a HNS Alapot, hogy az egyes számlákkal
kapcsolatos teljes összegeket rója ki oly módon, hogy az
egyes átvevők, vagy LNG esetében az adott részes állam
joghatóságán belül kirakodó egyes jogosultak részére kiszámlázza az általuk fizetendő összeget. Ezen személyeket
az érintett állam nemzeti jogszabályai alapján kell meghatározni.
A hozzájárulások fizetésének elmulasztása 22. cikk 1. A 18., 19. és 20. cikk vagy a 21. cikk 5. bekezdése
szerint esedékes bármely hozzájárulás összegére és a hátralékos hozzájárulások összegére a HNS Alap belső szabályzata szerint meghatározott mértékű kamatot számítanak fel, feltéve, hogy eltérő körülmények esetén eltérő kamatlábakat alkalmazhatnak.
2. Ha egy olyan személy, aki a 18., 19. és 20. cikk vagy
a 21. cikk 5. bekezdése alapján hozzájárulást köteles fizetni, részben vagy egészben nem teljesíti ilyen kötelezettségét, ezért hátralékos tartozása van, akkor az Igazgató a
HNS Alap nevében minden indokolt intézkedést – beleértve a bírósági eljárást is – meghoz az ilyen személlyel
szemben az esedékes összeg behajtása érdekében. Azonban ha a szerződésszegő hozzájáruló személy nyilvánvalóan fizetésképtelen vagy a körülmények ezt más módon
indokolttá teszik, úgy a Közgyűlés az Igazgató ajánlására
úgy határozhat, hogy a hozzájáruló fél ellen nem indítanak, illetve nem folytatnak eljárást.
A részes államok opcionális hozzájárulás-fizetési
kötelezettsége 23. cikk
1. A 21. cikk 5. bekezdésének sérelme nélkül egy részes állam a megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy a csatlakozásról szóló okirat letétbe helyezésekor vagy azt követően bármikor nyilatkozhat úgy, hogy felelősséget vállal
azon kötelezettségekre, amelyeket ezen egyezmény ró
mindazon személyekre, akik a 18., 19. és 20. cikk vagy a
21. cikk 5. bekezdése értelmében hozzájárulást kötelesek
fizetni az adott állam területén átvett vagy kirakodott veszélyes és ártalmas anyagok miatt. Az ilyen nyilatkozat
írásos formában készül és meghatározza, mely kötelezettségek vállalására került sor.
2. Ha az 1. bekezdés szerinti nyilatkozat megtételére
ezen egyezmény 46. cikk szerinti hatálybalépése előtt kerül sor, akkor azt letétbe kell helyezni a Főtitkárnál, aki
ezen egyezmény hatálybalépése után a nyilatkozatról tájékoztatja az Igazgatót.
3. Az 1. bekezdés szerinti olyan nyilatkozatot, amelynek megtételére ezen egyezmény hatálybalépése után kerül sor, az Igazgatónál kell letétbe helyezni.
4. Az ezen cikkel összhangban tett nyilatkozatot az illető állam visszavonhatja az Igazgatónak küldött ilyen értelmű írásos értesítéssel. Az ilyen értesítés három hónappal azt követően lép hatályba, hogy azt az Igazgató megkapta.
5. Minden olyan állam, amelyet egy az ezen cikkel
összhangban tett nyilatkozat kötelez, köteles lemondani
minden olyan mentességről, amely egyébként megilletné a
nyilatkozatban meghatározott bármely kötelezettség tekintetében, egy illetékes bíróságnál ellene indított eljárásban.
Szervezet és igazgatás 24. cikk A HNS Alap Közgyűléssel és egy Igazgató által vezetett
Titkársággal rendelkezik.
Közgyűlés 25. cikk A Közgyűlés minden, az ezen egyezményben részes államból áll.
26. cikk A Közgyűlés feladatai a következők:
a) minden rendes ülésszakon a Közgyűlés elnökének és
két alelnöknek a megválasztása, akik hivatalukat a következő rendes ülésig töltik be;
b) saját eljárási szabályainak meghatározása a jelen
egyezmény rendelkezései alapján;
c) belső és pénzügyi szabályok kidolgozása, alkalmazása és folyamatos felülvizsgálata a HNS Alapnak a
13. cikk 1. bekezdés a) pontjában meghatározott céljával
összefüggésben, és a HNS Alap 15. cikkben felsorolt, ezzel összefüggő feladataival kapcsolatban;
d) az Igazgató kinevezése és szükség szerint intézkedés
más ilyen személyek kinevezéséről, valamint az Igazgató
és más személyek feladatainak meghatározása;
e) a 15. cikk b) pontjával összhangban elkészített éves
költségvetés elfogadása;
f) szükség szerint az Igazgató ajánlásainak megfontolása és jóváhagyása a járulékalapot képező rakomány meghatározásának tartalmi köre tekintetében;
g) könyvvizsgálók kinevezése és a HNS Alap számviteli elszámolásainak jóváhagyása;
h) a HNS Alappal szembeni követelések rendezésének
jóváhagyása, határozathozatal a 14. cikk szerint rendelkezésre álló kártérítési összeg felosztásáról az igénylők között, és azon feltételek meghatározása, amelyek szerint a
követelésekkel kapcsolatban feltételes kifizetéseket kell
teljesíteni annak érdekében, hogy a káreset áldozatait a lehető leggyorsabban kártalanítsák;
i) egy kártérítési igényeket kezelő bizottság felállítása
legalább 7, de nem több mint 15 taggal, valamint bármely
olyan, ennek alárendelt ideiglenes vagy állandó testület
létrehozása, amelyet a Közgyűlés szükségesnek ítél, az
említett bizottság működési szabályainak meghatározása,
valamint a rábízott feladatok elvégzéséhez szükséges hatáskör biztosítása; az említett testület tagjainak kinevezésekor a Közgyűlés törekszik a földrajzi szempontból kiegyensúlyozott kiválasztásra és a részes államok megfelelő képviseletének biztosítására; a Közgyűlés eljárási szabályait értelemszerűen alkalmazni kell az alárendelt testület munkájára is;
j) annak meghatározása, hogy az egyezményben nem
részes államok közül, a Szervezet társult tagjai közül, illetve a kormányközi és nem kormányközi nemzetközi szervezetek közül melyek számára engedélyezett, hogy szavazati jog nélkül részt vegyenek a Közgyűlés és az alárendelt
testületek ülésein;
k) utasítások adása a HNS Alap igazgatásával kapcsolatban az Igazgató és az alárendelt testületek részére;
l) az egyezmény és saját döntései megfelelő végrehajtásának felügyelete;
m) ötévente az egyezmény végrehajtásának felülvizsgálata, különös tekintettel a díjszámítási rendszer működésére és a belföldi kereskedelem hozzájárulási mechanizmusára; és
n) olyan egyéb funkciók ellátása, amelyeket ezen
egyezmény alapján ruháznak rá vagy amelyek egyébként
szükségesek a HNS Alap megfelelő működéséhez.
27. cikk 1. A Közgyűlés rendes üléseit naptári évente egyszer
tartja, s azt az Igazgató hívja össze.
2. A Közgyűlés rendkívüli üléseit az Igazgató hívja
össze a Közgyűlés tagjai legalább egyharmadának a kérésére, illetve összehívhatja a saját kezdeményezésére is a
Közgyűlés Elnökével folytatott konzultáció után. Az Igazgató a tagokat legalább 30 nappal korábban értesíti az
ilyen ülésekről.
28. cikk A Közgyűlés üléseinek határozatképességéhez a tagok
többségének jelenléte szükséges.
Titkárság 29. cikk 1. A Titkárság az Igazgatóból és a HNS Alap igazgatásához szükséges szakemberekből áll.
2. Az Igazgató a HNS Alap jogi képviselője.
30. cikk 1. Az Igazgató a HNS Alap legfőbb irányító tisztviselője. A Közgyűlés által adott utasítások szerint az Igazgató
elvégzi azon feladatokat, amelyeket ezen egyezmény, a
HNS Alap belső szabályzata és a Közgyűlés ráruház.
2. Az Igazgató kötelessége különösen:
a) a HNS Alap igazgatásához szükséges személyek ki
nevezése;
b) a HNS Alap vagyonának megfelelő kezelését bizto
sító indokolt intézkedések meghozatala;
c) az ezen egyezmény hatálya alatt esedékes hozzájáru
lások beszedése, betartva különösen a 22. cikk 2. bekezdésének rendelkezéseit;
d) a HNS Alappal szembeni követelések kezeléséhez
és a HNS Alap egyéb funkcióinak ellátásához szükséges
mértékben jogi, pénzügyi és egyéb szakértők alkalmazása;
e) minden indokolt intézkedés meghozatala a HNS
Alappal szembeni követelések kezelésére a HNS Alap belső szabályzatában meghatározott korlátok és feltételek betartása mellett, beleértve a követeléseknek a Közgyűlés
előzetes jóváhagyása nélküli végleges rendezését is, ahol
e szabályok így rendelkeznek;
f) az egyes naptári évekre vonatkozó pénzügyi beszámolók és költségvetés-tervezetek elkészítése és a Közgyűlésnek történő benyújtása;
g) a Közgyűlés elnökével konzultálva a HNS Alap előző naptári évi tevékenységeire vonatkozó jelentés elkészítése és közzététele; és
h) olyan dokumentumok és információk készítése,
gyűjtése és terjesztése, amelyekre a Közgyűlés és az alárendelt testületek munkájához szükség lehet.
31. cikk Kötelességeik ellátása során az Igazgató, valamint az
Igazgató által kijelölt alkalmazottak és szakértők nem folyamodhatnak utasításokért egyetlen kormányzathoz vagy
a HNS Alapon kívüli hatósághoz sem, és nem fogadhatnak
el utasításokat ilyen szervektől. Tartózkodniuk kell minden olyan cselekedettől, amely hátrányos színben tüntetné
fel nemzetközi tisztviselői beosztásukat. Minden részes állam a maga részéről kötelezettséget vállal az Igazgató és az
általa kijelölt munkatársak és szakértők feladatai kizáróla
gos nemzetközi jellegének tiszteletben tartására, és arra,
hogy nem törekszik befolyásolni őket kötelességük végzése során.
Pénzügyek 32. cikk 1. Minden részes állam viseli a Közgyűlésben részt
vevő saját küldöttsége és az alárendelt testületekben dolgozó képviselőinek fizetését, valamint utazási és egyéb
költségeit.
2. A HNS Alap működése során felmerült minden
egyéb költséget a HNS Alap visel.
Szavazás 33. cikk A Közgyűlésen történő szavazás szabályai a következők:
a) minden tag egy szavazattal rendelkezik;
b) ha a 34. cikk másként nem rendelkezik, a Közgyűlés
határozatait a jelen levő és szavazó tagok többségi szavazatával kell meghozni;
c) azoknál a határozatoknál, amelyeknél kétharmados
többségre van szükség, a jelen levő tagok kétharmados
szavazattöbbsége szükséges; és
d) e cikk alkalmazásában a „jelen levő tagok” kifejezés
„az ülésen a szavazás időpontjában jelen levő tagokat” jelenti, és a „jelen levő és szavazó tagok” kifejezés pedig a
„jelen levő és igennel vagy nemmel szavazó tagokat” jelenti. A szavazástól tartózkodó tagok nem tekinthetők szavazónak.
34. cikk A Közgyűlés következő határozataihoz van szükség
kétharmados többségre:
a) a 19. cikk 4. vagy 5. bekezdése szerinti határozat egy
elkülönített számla alkalmazásának felfüggesztéséről
vagy újraindításáról;
b) a 22. cikk 2. bekezdése szerinti határozat egy hozzájáruló fél elleni kereset megindításának vagy folytatásának
elvetéséről;
c) az Igazgatónak a 26. cikk d) pontja szerinti kinevezése;
d) az alárendelt testületeknek a 26. cikk (i) pontja szerinti létrehozása, és az azzal kapcsolatos ügyek; és
e) az 51. cikk 1. bekezdése szerinti döntés ezen egyezmény hatályban maradásáról.
Adómentességek és devizaszabályok 35. cikk 1. A HNS Alap, annak vagyona, bevétele, beleértve a
hozzájárulásokat is, és funkcióinak a 13. cikk 1. bekezdésében leírtak szerinti gyakorlásához szükséges más eszközök minden részes államban mentességet élveznek a közvetlen adóztatás alól.
2. Ha a HNS Alap jelentős ingó és ingatlan tulajdont
vásárol, vagy olyan szolgáltatásokat vesz igénybe, amelyekre szüksége van hivatalos tevékenységei gyakorlásához a 13. cikk 1. bekezdésében felsorolt célok elérése érdekében, és e vásárlásoknak a költségei közvetlen adót
vagy forgalmi adót tartalmaznak, akkor a részes államok
kormányai – ha ez lehetséges – megfelelő intézkedéseket
hoznak az ilyen illetékek és adók elengedésére vagy
visszafizetésére. Az így megszerzett áruk ellenérték fejében vagy ingyenesen nem adhatók tovább, kivéve, ha erre
a mentességet vagy visszafizetést biztosító vagy támogató
kormány által jóváhagyott feltételek szerint kerül sor.
3. Az olyan illetékek, adók vagy díjak tekintetében,
amelyek pusztán közüzemi szolgáltatások megfizetését jelentik, nem lehet mentességben megállapodni.
4. A HNS Alap mentességet élvez minden vám, adó és
egyéb, az általa vagy nevében saját hivatalos használatára
behozott vagy kivitt árucikkekre kirótt hasonló adók alól.
Az így behozott árucikkek nem ruházhatók át sem ellenszolgáltatás fejében, sem ingyenesen azon ország területén, amelyre azokat behozták, kivéve, ha az az érintett ország kormánya által elfogadott feltételek mellett történik.
5. A HNS Alaphoz hozzájáruló személyekre, valamint
a HNS Alapból kártérítésben részesülő áldozatokra és tulajdonosokra azon állam pénzügyi jogszabályai érvényesek, ahol adózási kötelezettségük van, és e szempontból
semmilyen különleges mentességben vagy más előnyben
nem részesülnek.
6. A devizára vagy az átutalásokra vonatkozó jelenlegi
és jövőbeli szabályozásoktól függetlenül a részes államok
engedélyezik minden hozzájárulás átutalását és kifizetését
a HNS Alap számára, illetve a HNS Alap által teljesített
bármilyen kártérítés korlátozás nélküli átutalását és kifizetését.
Az információk bizalmas jellege 36. cikk Az ezen egyezmény alkalmazásában az egyes hozzájárulókkal kapcsolatosan szolgáltatott információk nem
hozhatók más tudomására a HNS Alapon kívül, kivéve
amilyen mértékben erre szigorúan a HNS Alap feladatai
elvégzésének lehetővé tétele érdekében szükség lehet, be
leértve a jogi eljárások megindítását és az azok elleni védekezést.
IV. Fejezet KÖVETELÉSEK ÉS KERESETEK Elévülés 37. cikk
1. A II. fejezet szerinti kártérítéshez való jog megszűnik, kivéve, ha az említett fejezet szerint keresetet indítanak három éven belül azon nap után, amikor a kárt szenvedő személy értesült a kárról és a tulajdonos kilétéről, vagy
ezekről ésszerűen elvárhatóan értesülnie kellett volna.
2. A III. fejezet szerinti kártérítéshez való jog megszűnik, kivéve, ha az említett fejezet szerint keresetet indítanak vagy a 39. cikk 7. bekezdése szerint értesítést küldenek három éven belül azon nap után, amikor a kárt szenvedő személy értesült a kárról vagy ésszerűen elvárhatóan értesülnie kellett volna róla.
3. A kárt okozó baleset bekövetkeztének napját követő
10 év eltelte után azonban már semmilyen esetben sem indítható kereset.
4. Ha a baleset események sorozatából áll, úgy a 3. bekezdésben említett 10 éves időszak az utolsó ilyen esemény napjától kezdődik.
Joghatóság a tulajdonos elleni kereset szempontjából 38. cikk
1. Ha egy baleset kárt okozott egy vagy több részes állam területén, beleértve a parti tengerét is, vagy egy, a
3. cikk b) pontjában említett térségben, illetve megelőző
intézkedéseket tettek a károk megelőzésére vagy minimálisra csökkentésére egy vagy több részes állam területén,
beleértve a parti tengerét is, vagy az említett térséget, úgy
csak ezen érintett részes államok bíróságain lehet kártérítés iránti keresetet indítani a tulajdonos vagy más egyéb
olyan személy ellen, aki pénzügyi biztosítékot nyújt a tulajdonos felelősségére.
2. Ha egy baleset kizárólag valamely állam területén
kívül okozott kárt, beleértve a parti tengerét is, és ezen
egyezmény alkalmazásának a 3. cikk c) pontjában meghatározott feltételei teljesültek, vagy pedig az ilyen kár megelőzésére vagy minimálisra csökkentésére megelőző intézkedéseket tettek, úgy a tulajdonos vagy más, a tulajdonos
felelősségére pénzügyi biztosítékot nyújtó személy ellen
csak a következő bíróságokon lehet kártérítési keresetet
indítani:
a) azon részes állam bíróságán, ahol a hajó lajstromozva van, vagy lajstromozatlan hajó esetén azon államnak a
bíróságán, amelynek lobogója alatt a hajó hajózni jogosult; vagy
b) azon részes állam bíróságán, ahol a tulajdonos szokásos tartózkodási helye vagy ahol a tulajdonos gazdasági
tevékenységének székhelye található; vagy
c) azon részes állam bíróságán, ahol a 9. cikk 3. bekezdésével összhangban alapot hoztak létre.
3. Az 1. és 2. bekezdés szerint indított keresetről ésszerű módon értesíteni kell az alperest.
4. Minden részes állam gondoskodik arról, hogy bíróságainak joghatósága kiterjedjen az ezen egyezmény alapján indított kártérítési keresetek elbírálására.
5. Miután a tulajdonos vagy a biztosító vagy más, a
12. cikkel összhangban pénzügyi biztosítékot nyújtó személy alapot hozott létre a 9. cikk szerint, azon állam bíróságai, amelyben az alapot létrehozták, kizárólagos joghatósággal rendelkeznek az alap kiutalásával és felosztásával
kapcsolatos valamennyi ügy eldöntésére.
Joghatóság a HNS Alap ellen vagy a HNS Alap által
indított kereset tekintetében
39. cikk 1. E cikk következő rendelkezései szerint a HNS Alap
elleni bármilyen kártérítési kereset a 14. cikk értelmében
csak olyan bíróságon indítható, amely a 38. cikk szerinti
joghatósággal rendelkezik az adott baleset által okozott
kárért felelős tulajdonos elleni keresetek tekintetében,
vagy egy olyan részes állam bíróságán, amely illetékes lett
volna, ha a tulajdonost terhelné a felelősség.
2. Amennyiben a veszélyes és ártalmas anyagokat szállító hajót, amely a balesetet okozta, nem azonosították,
úgy a 38. cikk 1. bekezdésének rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni a HNS Alap elleni keresetekre.
3. Minden részes állam gondoskodik arról, hogy bíróságai joghatósággal rendelkezzenek az 1. bekezdésben
említett, a HNS Alappal szembeni keresetek elbírálására.
4. Ha egy bíróságon kártérítési keresetet indítottak a tulajdonos vagy a tulajdonos részére garanciát biztosító személy ellen, akkor az érintett bíróság kizárólagos joghatósággal rendelkezik a HNS Alap ellen a 14. cikk rendelkezései szerint ugyanezen kár tekintetében indított minden
kereset szempontjából.
5. Minden részes állam gondoskodik arról, hogy a HNS
Alapnak joga legyen beavatkozó félként bekapcsolódni
minden olyan jogi eljárásba, amelyet ezen egyezménnyel
összhangban az érintett állam egy illetékes bíróságán indí
tottak a tulajdonos vagy a tulajdonos részére garanciát biztosító személy ellen.
6. Ha a 7. bekezdés másként nem rendelkezik, a HNS
Alapra nézve nem jelent kötelezettséget az az ítélet vagy
határozat, amely olyan eljárás során született, amelyben az
Alap nem járt el, és az olyan egyezség sem, amelyben az
Alap nem vett részt.
7. Az 5. bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, ha
ezen egyezmény értelmében egy tulajdonos vagy a tulajdonos részére garanciát nyújtó személy ellen kártérítési
keresetet indítanak egy részes állam illetékes bíróságán,
akkor az eljárásban részt vevő felek mindegyike jogosult
az érintett állam nemzeti jogszabályai alapján értesíteni a
HNS Alapot az eljárásról. Ha ilyen értesítésre az érintett
bíróság által alkalmazott törvények által megkívánt alakiságokkal összhangban, olyan időben és oly módon került
sor, hogy a HNS Alap ténylegesen olyan helyzetben volt,
amely lehetővé tette tényleges közreműködését az eljárásban, úgy a bíróság által egy ilyen eljárás során hozott bármilyen ítélet, miután az ítélethozatal helye szerinti államban jogerőre emelkedett és végrehajthatóvá vált, kötelező
erejű lesz a HNS Alapra nézve abban az értelemben, hogy
a kérdéses ítélet tényállását és megállapításait a HNS Alap
még akkor sem vitathatja, ha ténylegesen nem kapcsolódott be az eljárásba.
Elismerés és végrehajtás 40. cikk 1. A 38. cikkel összhangban joghatósággal rendelkező
valamennyi bíróság által hozott ítéletet, amely az ítélethozatal helye szerinti államban végrehajtható és ellene rendes jogorvoslati lehetőség már nem áll fenn, minden részes
állam elismeri, kivéve ha:
a) az ítélet csalás eredményeként született; vagy
b) az alperest az ésszerűen elvárható módon nem értesí
tették és részére nem biztosítottak megfelelő lehetőséget
álláspontja előterjesztésére.
2. Az 1. bekezdés értelmében elismert ítélet minden részes államban végrehajtható, amint az érintett államban
szükséges alakiságok teljesültek. Az alakiságok nem teszik lehetővé az ügy érdemi újratárgyalását.
3. A 14. cikk 6. bekezdésében említett felosztásra vonatkozó határozattól függően a 39. cikk 1. és 3. bekezdésével összhangban joghatósággal rendelkező valamely bíróság által a HNS Alap ellen hozott ítéletet, miután az az ítélethozatal helye szerinti államban végrehajthatóvá és rendes jogorvoslati úton meg nem támadhatóvá vált, minden
részes államban elismerik és végrehajthatónak tekintik.
Jogátruházás és visszkereset 41. cikk 1. A HNS Alap az általa a 14. cikk 1. bekezdésével
összhangban kifizetett bármely kártérítési összeg tekintetében jogátruházás útján megszerzi azon jogokat, amelyeket a kártalanított személy esetleg a tulajdonossal vagy a
tulajdonos számára garanciát biztosító személlyel szemben élvezett.
2. Ezen egyezmény rendelkezései nem sértik a HNS
Alap visszkereseti vagy jogátruházási jogát bármely személlyel szemben, beleértve a 7. cikk 2. bekezdésének
d) pontjában említett személyeket is, az előző bekezdésben
említettek kivételével, amennyiben azok korlátozhatják a
felelősségüket. A HNS Alap ilyen személlyel szemben
fennálló jogátruházási joga semmilyen esetben sem kevésbé előnyös, mint amely azon személy biztosítóját illeti
meg, akinek a kártérítést kifizették.
3. A HNS Alappal szemben esetleg fennálló bármely
egyéb jogátruházási vagy visszkereseti jog sérelme nélkül
egy részes állam vagy annak valamely szerve, amely a
nemzeti jogszabályokkal összhangban kártérítést fizetett,
jogátruházás révén megszerzi azon jogokat, amelyeket az
így kártalanított személy élvezett volna ezen egyezményből eredően.
Helyettesítési záradék 42. cikk Ezen egyezmény minden olyan egyezmény helyébe lép,
amely ezen egyezmény aláírásra bocsátásának napján hatályos volt vagy aláírás, megerősítés, illetve csatlakozás
előtt állt, de csak olyan mértékben, amilyen mértékben az
adott egyezmény ellentétes ezen egyezménnyel; e cikk
azonban semmiképpen nem befolyásolja a részes államoknak az ezen egyezményben nem részes államokkal szemben az említett egyéb egyezményekből fakadó kötelezettségeit.
V. Fejezet ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK A járulékalapot képző rakományra vonatkozó
információk
43. cikk A 45. cikk 3. bekezdésében említett okirat letétbe helyezésekor, és azután évente, amíg ezen egyezmény az adott
államban hatályba nem lép, az érintett állam köteles adato
kat szolgáltatni a Főtitkár részére az előző naptári év során
az illető államban átvett, illetve LNG esetében az illető államban kirakott, a járulékalapot képező rakomány jelentős
mennyiségeiről az általános számlán és az egyes elkülönített számlákon kezelt tételek szerinti bontásban.
A Közgyűlés első ülésszaka 44. cikk A Közgyűlés első ülésszakát a Főtitkár hívja össze. Ezt
az ülést ezen egyezmény hatálybalépése után a lehető leghamarabb, de legkésőbb 30 nappal a hatálybalépés után
meg kell tartani.
VI. Fejezet ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK Aláírás, megerősítés, elfogadás, jóváhagyás
és csatlakozás
45. cikk 1. Ez az egyezmény a Szervezet székhelyén 1996. október 1. és 1997. szeptember 30. között áll aláírásra nyitva,
és ezután csatlakozásra marad nyitva.
2. Az államok a következőképpen nyilváníthatják ki,
hogy az egyezményt magukra nézve kötelező erejűnek fogadják el:
a) megerősítésre, elfogadásra vagy jóváhagyásra vonatkozó fenntartás nélküli aláírással; vagy
b) megerősítéstől, elfogadástól vagy jóváhagyástól
függő aláírással, amelyet megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás követ; vagy
c) csatlakozással. 3. A megerősítésre, elfogadásra, jóváhagyásra vagy
csatlakozásra egy ilyen értelmű okiratnak a Főtitkárnál
történő letétbe helyezésével kerül sor.
Hatálybalépés 46. cikk 1. Ez az egyezmény 18 hónappal azon napot követően
lép hatályba, amelyen az alábbi feltételek teljesülnek:
a) legalább 12 állam, beleértve négy, egyenként legalább 2 millió bruttó tonnatartalom felett rendelkező államot, kinyilvánítja beleegyezését, hogy magára nézve kötelezőnek ismeri el, és
b) a Főtitkár a 43. cikkel összhangban tájékoztatást kapott arról, hogy az érintett államokban azon személyek,
akik a 18. cikk 1. bekezdésének a) és c) pontja szerint kötelesek lennének hozzájárulást fizetni, az előző naptári év
során legalább 40 millió tonna összmennyiségű, az általános számlához hozzájáruló rakományt vettek át.
2. Olyan állam esetében, amely azt követően nyilvánítja ki beleegyezését, hogy ezen egyezményt kötelező erejűnek ismeri el, miután a hatálybalépés feltételei teljesültek,
az ilyen beleegyezés három hónappal a beleegyezés kinyilvánítását követően, vagy azon a napon lép hatályba,
amikor ezen egyezmény az 1. bekezdéssel összhangban
hatályba lép, attól függően, hogy a kettő közül melyikre
kerül később sor.
Felülvizsgálat és módosítás 47. cikk 1. A Szervezet konferenciát hívhat össze ezen egyezmény felülvizsgálata vagy módosítása céljából.
2. A Főtitkár hat részes állam vagy a részes államok
egyharmadának kérésére – attól függően, hogy melyik
szám a nagyobb – összehívja a részes államok konferenciáját az egyezmény felülvizsgálata vagy módosítása céljából.
3. Az egyezmény kötelező erejét elismerő olyan beleegyezést, amelyet ezen egyezmény módosítása hatálybalépésének napja után nyilvánítottak ki, úgy kell tekinteni,
hogy az a módosított egyezményre vonatkozik.
A határértékek módosítása 48. cikk 1. A 47. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül, az
e cikkben szereplő különleges eljárás kizárólag a 9. cikk
1. bekezdésében és a 14. cikk 5. bekezdésében megállapított határértékek módosítására alkalmazható.
2. A részes államok legalább felének, de minimum hat
részes állam kérésére a 9. cikk 1. bekezdésében és a
14. cikk 5. bekezdésében meghatározott határértékek módosítására irányuló javaslatot a Főtitkár megküldi a Szervezet összes tagjának és az összes Szerződő Államnak.
3. Bármely a fentiek szerint javasolt és köröztetett módosító javaslatot legalább 6 hónappal a köröztetés után véleményezésre be kell nyújtani a Szervezet Jogi Bizottságához (Jogi Bizottság).
4. Minden Szerződő Állam, akár tagja a Szervezetnek,
akár nem, jogosult részt venni a Jogi Bizottság által a módosítások megtárgyalása és elfogadása céljából lefolytatott eljárásokban.
5. A módosításokat a 4. bekezdés rendelkezései szerint
kibővített Jogi Bizottságban jelen levő és szavazó Szerződő Államok kétharmados többségével kell elfogadni, azzal
a feltétellel, hogy a Szerződő Államoknak legalább a fele
jelen legyen a szavazás időpontjában.
6. A határértékek módosítását célzó javaslatra vonatkozó eljárás keretében a Jogi Bizottság köteles figyelembe
venni a balesetek tapasztalatait és különösen az azok következtében keletkező károk összegét, valamint a monetáris értékekben bekövetkező változásokat és a javasolt módosítás biztosítási költségekre gyakorolt hatását. Figyelembe veszi még a 9. cikk 1. bekezdésében és a 14. cikk
5. bekezdésében meghatározott határértékek közötti viszonyt is.
7. a) Nem vehető figyelembe a határértékek jelen cikk
szerinti módosítása, a jelen Jegyzőkönyv aláírásra bocsátása napjától számítva öt éven belül vagy a jelen cikk értelmében bevezetett korábbi módosítás hatálybalépésétől
számított öt éven belül.
b) Egyik határérték sem növelhető úgy, hogy az ezen
egyezményben meghatározott, az ezen egyezmény aláírásra történő megnyitásának napjától számított, kamatos kamatszámítási módszerrel évi hat százalékkal megnövelt
valamely határértéknek megfelelő összeget meghaladja.
c) Egyik határérték sem növelhető úgy, hogy meghaladja az ezen egyezményben meghatározott határérték háromszorosát.
8. Az 5. bekezdéssel összhangban elfogadott módosításról a Szervezet értesíti az összes Szerződő Államot. A
módosítást az értesítést követő 18 hónapos időszak végétől
kezdve tekintik elfogadottnak, kivéve, ha ez alatt az időszak alatt azon államoknak legalább a negyede, amely államok a módosítás elfogadásának időpontjában Szerződő
Államok voltak, tájékoztatta a Főtitkárt arról, hogy nem
fogadja el a módosítást. Ez esetben a módosítást elutasítják és az nem lép hatályba.
9. A 8. bekezdéssel összhangban elfogadottnak tekintett módosítás az elfogadást követően 18 hónappal lép hatályba.
10. A módosítás valamennyi szerződő országra nézve
kötelező erejű, kivéve azokat, amelyek a 49. cikk 1. és
2. bekezdésével összhangban a jelen egyezményt a módosítás hatálybalépése előtt legalább hat hónappal felmondják. Az ilyen jellegű felmondás a módosítás hatálybalépésétől hatályos.
11. Amennyiben egy adott módosítás megszavazásra
került, azonban az elfogadására rendelkezésre álló 18 hónapos időszak még nem járt le, akkor a szerződést az ezen
időszak során aláíró újonnan szerződő országra nézve a
módosítás – amennyiben az hatályba lép – kötelező erejű.
A 8. bekezdéssel összhangban elfogadott módosítás kötelező érvényű a hivatkozott időtartamot követően aláíró új
szerződő országra nézve. A jelen bekezdés szerinti esetek
ben adott államra nézve adott módosítás annak hatálybalépésekor válik kötelező erejűvé, illetve akkor, amikor jelen
egyezmény az érintett államra vonatkozóan hatályba lép,
amennyiben ez utóbbi a későbbi időpont.
Felmondás 49. cikk 1. A jelen egyezményt bármely Szerződő Fél a rá vonatkozó hatálybalépési határidő után bármikor felmondhatja.
2. A felmondás a Főtitkárnál letétbe helyezésre kerülő,
felmondást tanúsító okirat útján történik.
3. A felmondás az okiratnak a Főtitkárnál történő letétbe helyezését követő 12 hónapon belül vagy a felmondásról szóló okiratban meghatározott időtartamon belül lép
hatályba.
4. Függetlenül attól, hogy egy részes állam e cikk alapján az egyezményt felmondja, ezen egyezmény rendelkezései a 18. és 19. cikk, vagy a 21. cikk 5. bekezdése szerinti
hozzájárulásra vonatkozó fizetési kötelezettségekkel kapcsolatban továbbra is érvényben maradnak az olyan kártérítési kifizetések tekintetében, amelyekről a Közgyűlés a
felmondás életbe lépését megelőzően bekövetkezett valamely balesettel kapcsolatban határoz.
A Közgyűlés rendkívüli ülésszakai 50. cikk 1. Egy olyan felmondó okirat letétbe helyezését követő
90 napon belül, amelynek hatására valamely részes állam
véleménye szerint jelentős mértékben emelkedni fog a
többi részes állam tekintetében a fizetendő hozzájárulás
szintje, e részes állam felkérheti az Igazgatót, hogy hívja
össze a Közgyűlés rendkívüli ülésszakát. Az Igazgató a
Közgyűlést úgy hívja össze, hogy az ülésszakra a kérés beérkezésétől számított legalább 60 napos időszak letelte
után kerüljön sor.
2. Az Igazgató kezdeményezheti a Közgyűlés rendkívüli ülésszakának összehívását úgy, hogy az ülésszakra
bármely felmondó okirat letétbe helyezését követő 60 napos időszakon belül kerüljön sor, amennyiben az Igazgató
úgy ítéli meg, hogy a kérdéses felmondás hatására jelentős
mértékben emelkedni fog a többi részes állam részéről fizetendő hozzájárulás szintje.
3. Ha a Közgyűlés az 1. vagy 2. bekezdés szerint összehívott valamely rendkívüli ülésen úgy határoz, hogy a felmondás hatására jelentős mértékben emelkedni fog a többi
részes állam tekintetében a fizetendő hozzájárulás szintje,
akkor ezen részes államok bármelyike a felmondás hatály
balépésének napjánál legalább 120 nappal korábban
ugyanerre a napra eső hatállyal felmondhatja ezen egyezményt.
Megszűnés 51. cikk 1. Ez az egyezmény megszűnik:
a) azon a napon, amikor a részes államok száma hat alá
csökken; vagy
b) 12 hónappal azon nap után, amelyen a 21. cikkel
összhangban az Igazgató tudomására kellett hozni az előző
naptári évre vonatkozó adatokat, amennyiben az adatok
alapján a részes államoknál az előző naptári évben átvett, a
18. cikk 1. bekezdésének a) és c) pontja szerint az általános számlához tartozó, a járulékalapot képező rakomány
teljes mennyisége 30 millió tonnánál kevesebb volt.
A b) ponttól eltérően, ha a 18. cikk 1. bekezdésének
a) és c) pontjával összhangban az általános számlához tartozó, a járulékalapot képező, a részes államok által az előző naptári évben átvett rakomány teljes mennyisége
30 millió tonnánál kevesebb, de 25 millió tonnánál több
volt, úgy a Közgyűlés – amennyiben úgy ítéli, hogy ez
rendkívüli körülményeknek volt betudható és valószínűleg nem ismétlődik meg – a fent említett 12 hónapos időszak letelte előtt úgy határozhat, hogy az egyezmény
továbbra is hatályban marad. A Közgyűlés azonban nem
hozhat ilyen határozatot kettőnél több egymást követő évben.
2. Azon államok, amelyeket ez az egyezmény köt, az
egyezmény hatályának megszűnését megelőző napon feljogosítják a HNS Alapot arra, hogy funkcióit az 52. cikkben leírtak szerint tovább gyakorolja, és kizárólag e tekintetben az egyezmény rájuk nézve továbbra is kötelező
marad.
A HNS Alap felszámolása 52. cikk 1. Ha ezen egyezmény hatálya megszűnik, a HNS Alap
mindazonáltal:
a) teljesíti kötelezettségeit az ezen egyezmény megszűnését megelőzően bekövetkezett balesetek tekintetében; és
b) jogosult gyakorolni a hozzájárulásokhoz való jogát
olyan mértékben, amilyen mértékben e hozzájárulások
szükségesek az a) pont szerinti kötelezettségek teljesítéséhez, beleértve a HNS Alap e célokhoz szükséges igazgatásának költségeit is.
2. A Közgyűlés minden indokolt intézkedést megtesz a
HNS Alap felszámolásának végrehajtása érdekében, beleértve az esetleg visszamaradó vagyon méltányos felosztá
sát azon személyek között, akik hozzájárultak a HNS
Alaphoz.
3. E cikk alkalmazásában a HNS Alap jogi személy
marad.
Letéteményes 53. cikk 1. Ezen egyezményt és a 48. cikk értelmében elfogadott
valamennyi módosítását a Főtitkárnál kell letétbe helyezni.
2. A Főtitkár köteles:
a) a jelen egyezményt aláíró vagy ahhoz csatlakozott
valamennyi államot, és a Szervezet összes tagját tájékoztatni a következőkről:
(i) valamennyi új aláírásról, vagy újonnan letétbe helyezett megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy a csatlakozásról szóló okiratról, és azok dátumáról;
(ii) ezen egyezmény hatálybalépésének dátumáról;
(iii) minden olyan javaslatról, amely a 48. cikk 2. bekez
désével összhangban a kártérítési összeg tekintetében
meghatározott értékhatárok módosítására irányul;
(iv) bármely, a 48. cikk 5. bekezdésével összhangban elfogadott módosításról;
(v) bármely a 48. cikk 8. bekezdése értelmében elfogadottnak tekintett módosításról, és ezen módosításoknak a
hivatkozott cikk 9. és 10. bekezdésével összhangban történő hatálybalépése dátumáról;
(vi) az ezen egyezményt felmondó bármely okirat letétbe helyezéséről, annak beérkezési dátumáról, valamint a
felmondás hatálybalépésének időpontjáról; és
(vii) minden olyan közlésről, amelyet ezen egyezmény
valamelyik cikke ír elő; és
b) ezen egyezmény hiteles másolatait eljuttatja minden
olyan államnak, amely aláírta ezen egyezményt vagy ahhoz csatlakozott.
3. A jelen egyezmény hatálybalépésekor annak egy hiteles másolati példányát a letéteményes – az Egyesült
Nemzetek Alapokmánya 102. cikkének értelmében – nyilvántartásba vétel és közzététel céljából eljuttatja az Egyesült Nemzetek Főtitkárához.
Nyelvek 54. cikk A jelen Egyezmény arab, kínai, angol, francia, orosz és
spanyol nyelven készült; mindegyik szöveg egyaránt hiteles.
Készült Londonban, az ezerkilencszázkilencvenhatodik
év május hó harmadik napján.
Ennek hiteléül, a kormányaik részéről erre kellően felhatalmazott alulírottak a jelen egyezményt aláírták.
[az aláírások elhagyva] I. Melléklet Igazolás
a biztosításról vagy a veszélyes és ártalmas anyagokkal okozott kárért viselt felelősség
egyéb pénzügyi biztosítékáról Kiállítva a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos
felelősségről és kártérítésről szóló 1996. évi nemzetközi egyezmény 12. cikkében foglalt
rendelkezéseknek megfelelően A hajó neve
A hajó megkülönböztető
száma vagy betűjele
IMO hajóazonosító szám Lajstromozási kikötő
A hajólajstromba bejegyzett
tulajdonos neve és székhelye Ezennel igazoljuk, hogy a fent nevezett hajó rendelkezik a veszélyes és ártalmas anyagok tengeri szállításával kapcsolatos felelősségről és kártérítésről szóló 1996. évi nemzetközi egyezmény 12. cikkében foglalt követelményeket kielégítő biztosítási kötvénnyel, illetve egyéb pénzügyi biztosítékkal.
A biztosíték neme ............................................................................................................................................................. A biztosíték érvényessége .................................................................................................................................................
A biztosító biztosító(k) és/vagy garanciát nyújtó(k) megnevezése és címe........................................................................
............................................................................................................................................................................................ Megnevezés ....................................................................................................................................................................... Cím .................................................................................................................................................................................... Ez az igazolás ................................................................................................................................................ -ig érvényes
Kiállította, illetve tanúsította ............................................................................................................................................. .......................................................................................................................................................................... Kormánya
(az állam teljes megnevezése)
......................................... .............................................
(hely) (dátum) .......................................................................
(az igazolást kiállító,
illetve tanúsító tisztviselő aláírása
és beosztása) Megjegyzések: 1. Igény esetén az állam megjelölése tartalmazhat az igazolást kibocsátó állam illetékes hatóságára való utalást.
2. Ha a szükséges biztosíték teljes összegét egynél több forrás garantálja, akkor az egyes források által biztosított
összeget elkülönítetten kell feltüntetni.
3. Ha a biztosíték több formában áll rendelkezésre, akkor az egyes formákat fel kell sorolni.
4. ,,A biztosíték érvényessége” rovatban fel kell tüntetni a biztosíték érvényességének kezdő időpontját.
5. A biztosító(k) és/vagy a garanciát nyújtó(k) „Címe” rovatban meg kell jelölni a biztosító(k) és/vagy a garanciát
nyújtó(k) gazdasági tevékenységének székhelyét. Adott esetben a biztosítás vagy az egyéb biztosíték létesítésének helyét kell megjelölni.
II. Melléklet Az általános számlára érkező éves hozzájárulások kiszámításának szabályai
1. szabály 1. A 17. cikk 3. bekezdésében említett rögzített összeget minden egyes rovatra vonatkozóan e szabályokkal összhangban kell megállapítani.
2. Ha az általános számla egynél több rovatára kell hozzájárulásokat számítani, akkor egy külön rögzített összeget
kell kiszámítani a járulékalapot képező rakomány egységeire – szükség szerint – a következő rovatok mindegyikénél:
a) az 1. cikk 5. bekezdése a) pontjának (vii) alpontjában említett szilárd ömlesztett anyagok;
b) kőolaj, ha az olajszámla alkalmazását elhalasztották vagy felfüggesztették;
c) LNG, ha az LNG-számla alkalmazását elhalasztották vagy felfüggesztették;
d) LPG, ha az LPG-számla alkalmazását elhalasztották vagy felfüggesztették;
e) egyéb anyagok. 2. szabály 1. A járulékalapot képező rakomány egységenkénti rögzített összegét minden egyes rovatnál a HNS pontonkénti díj
és az adott rovattényező szorzataként kell kiszámítani.
2. A pontonkénti HNS díj az általános számlára beszedendő teljes éves hozzájárulások és az összes rovatra összesített
HNS pontszám hányadosa.
3. Az egyes rovatok teljes HNS pontszáma a járulékalapot képező rakomány adott rovatba sorolt teljes, metrikus tonnában mért mennyisége és a megfelelő rovattényező szorzata.
4. Az adott rovattényezőt e szabály értelmében a tárgyévben és az azt megelőző kilenc évben az adott rovatra jellemző követelés/mennyiség hányadosok súlyozott számtani középértéke határozza meg.
5. A 6. bekezdés rendelkezéseinek kivételével az említett évek mindegyikére a következőképpen kell kiszámítani a
követelés/mennyiség hányadost:
a) megalapozott követelések, a követelés pénzneméből az adott baleset napján érvényes árfolyam segítségével átszámolt elszámolási egységekben mérve, az olyan anyagok által okozott károk tekintetében, amelyekre vonatkozóan a
HNS Alap részére hozzájárulások esedékesek a tárgyévre; osztva
b) a járulékalapot képező rakomány tárgyévi mennyiségével. 6. Olyan esetekben, amikor az 5. bekezdés a) és b) pontja által előírt információk nem állnak rendelkezésre, a következő értékeket kell használni a hiányzó évekre vonatkozó követelés/mennyiség hányadosok helyett:
a) az 1. cikk 5. bekezdése a) pontjának (vii) alpontjában említett szilárd ömlesztett anyagok 0
b) olaj, ha az olajszámla alkalmazását elhalasztották 0
c) LNG, ha az LNG-számla alkalmazását elhalasztották 0
d) LPG, ha az LPG-számla alkalmazását elhalasztották 0
e) más anyagok 0,0001
7. A 10 év számtani középértékét csökkenő lineáris skála szerint kell súlyozni úgy, hogy a tárgyév súlytényezője 10,
a tárgyévet megelőző év súlytényezője 9, az azt megelőző évé 8 stb. legyen, míg a tizedik év súlytényezője 1.
8. Ha egy elkülönített számla alkalmazását felfüggesztették, a vonatkozó rovattényezőt e szabály azon rendelkezései
szerint kell kiszámítani, amelyeket a Közgyűlés megfelelőnek ítél.”
4. § (1) E törvény – a (2) bekezdésben meghatározott
kivétellel – a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
(2) E törvény 2. és 3. §-a az Egyezmény 46. cikkében
meghatározott időpontban lép hatályba.
(3) Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazza a külpolitikáért felelős minisztert, hogy a csatlakozási okirat letétbe helyezésekor a következő nyilatkozatot tegye:
„Az Egyezmény hatálya alá tartozó ügyekre vonatkozó
ítéleteket, ha azokat az Európai Unió valamely tagállamának – a Magyar Köztársaság és a Dán Királyság kivételével – bírósága hozza meg, el kell ismerni és végre kell hajtani a Magyar Köztársaságban a tárgyra vonatkozó belső
közösségi szabályok szerint.”
(4) Az Egyezmény, illetve e törvény 2. és 3. §-a hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter annak ismertté válását követően a Magyar Közlönyben
haladéktalanul közzétett egyedi határozatával állapítja
meg.
(5) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a közlekedésért felelős miniszter gondoskodik.
Sólyom László s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
43/2018. (VI. 8.) ME határozata helyettes államtitkár kinevezéséről.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 220. § (2) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva,
a Miniszterelnöki Kormányiroda közigazgatási államtitkárának javaslatára
dr. Rédey Krisztinát a Miniszterelnöki Kormányiroda helyettes államtitkárává
– 2018. június 11-ei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
82/2013. (VII. 9.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2013. július 2-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: régi Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva J. Cs. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest, Pf. 2;
fax: 06-1-7950-143). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. A beadványozó 2013. június 16-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998.  évi III.  törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy társasházban a  kereskedelemről szóló 2005.  évi CLXIV.  törvény hatálya alá tartozó
kereskedelmi tevékenységet folytatni csak a társasház szervezeti-működési szabályzatában meghatározott keretek között
lehessen?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a  kezdeményezés nem felel meg az  Nsztv. 17.  §-ában
foglaltaknak, amely szerint a népi kezdeményezésnek pontosan és egyértelműen kell tartalmaznia a megtárgyalásra
javasolt kérdést.
A társasházakról szóló 2003.  évi CXXXIII.  törvény (a  továbbiakban: Társasházi tv.) 13.  § (3)  bekezdése értelmében
a  legfeljebb hatlakásos társasház közössége maga döntheti el, hogy szervezeti-működési szabályzatot kíván-e
létrehozni. Ebből következik, hogy a  Társasházi tv. csak a  hat lakásnál több lakással rendelkező társasházat
kötelezi szervezeti-működési szabályzat létrehozására, és így a  legfeljebb hatlakásos társasházak nem feltétlenül
rendelkeznek szervezeti-működési szabályzattal.
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint tehát nem egyértelmű, hogy a  társasházak mely körét érinti
a  népi kezdeményezés tárgyát képező kérdés. Mivel a  legfeljebb hatlakásos társasházak nem minden esetben
rendelkeznek szervezeti-működési szabályzattal, így ezen társasházak szervezeti-működési szabályzatára irányuló
kérdés nem értelmezhető.
A népi kezdeményezés tárgyát képező kérdés továbbá megtévesztő is, mert a választópolgárok számára azt a téves
látszatot kelti, mintha a  jelenlegi szabályozás értelmében kereskedelmi tevékenységgel kapcsolatos minden
kérdésben a szervezeti és működési szabályzatnak kellene rendelkeznie.
Mivel a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában foglalt követelményeknek, ezért ugyanezen jogszabály
18.  §-ának b)  pontja értelmében az  Országos Választási Bizottság az  aláírásgyűjtő ív mintapéldány hitelesítésének
megtagadásáról döntött.
II. A határozat a  választási eljárásról szóló 2013.  évi XXXVI.  törvény 349.  § (1)  bekezdés c)  pontján, az  Nsztv. 2.  §-án,
17. §-án, 18. § b) pontján, a Társasházi tv. 13. § (3) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a régi Ve. 130. §
(1) bekezdésén, az illetékekről szóló tájékoztatás az 1990. évi XCIII. törvény 37. § (1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés
d) pontján, 42. § (1) bekezdés g) pontján valamint a 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
 az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
63/2011. (III. 16.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a nemzeti fejlesztési miniszter előterjesztésére
Ernyey Ibolyának, a Magyar Horizont Energia Kft. ügyvezető igazgatójának,
Koncz Lászlónak, a Fővárosi Gázművek Zrt. vezérigazgatójának, Tajti Péter Pálnak, az Égáz-Dégáz Földgázelosztó Zrt. általános vezérigazgatójának a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ARANY ÉRDEMKERESZT (polgári tagozat) kitüntetést, adományozom.
Budapest, 2011. február 25. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök