text:
295/2012. (X. 16.) Korm. rendelete az üvegházhatású gázok kibocsátásával kapcsolatos hitelesítési tevékenységet végző szervezetek akkreditálásáról és nyilvántartásáról.
A Nemzeti Akkreditáló Testület szervezetéről, feladat- és hatásköréről, valamint eljárásáról szóló 2005. évi LXXVIII. törvény 28. §
(1) bekezdése b)–c) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a 14. § tekintetében az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében foglalt feladatkörében a Kormány a következőket rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § A rendelet hatálya
a) az üvegházhatású gázok közösségi kereskedelmi rendszeréről szóló törvény (a továbbiakban: Ükt) és
a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében az üvegházhatású gázok kibocsátására
vonatkozó adatokat tartalmazó jelentések és a tonnakilométer-adatokat tartalmazó jelentések hitelesítéséről,
valamint a hitelesítők akkreditációjáról szóló 2012. június 21-i 600/2012/EU bizottsági rendelet (a továbbiakban:
600/2012/EU bizottsági rendelet) szerinti hitelesítő szervezeteknek a Nemzeti Akkreditáló Testület szervezetéről,
feladat- és hatásköréről, valamint eljárásáról szóló 2005. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: NAT tv.) és
600/2012/EU bizottsági rendelet szerinti akkreditálására és a hitelesítő szervezetek nyilvántartására, továbbá
b) az üvegházhatású gázok kibocsátásaival kapcsolatos hitelesítési tevékenység végzésére akkreditált hitelesítő
szervezetekre terjed ki. 2. § A hitelesítő szervezetek akkreditálását a NAT tv., a 600/2012/EU bizottsági rendelet és e rendeletben meghatározott
szabályok szerint kell elvégezni. 3. § E rendelet alkalmazásában:
1. hitelesítő szervezet: a Nemzeti Akkreditáló Testület (a továbbiakban: Testület) által akkreditált jogi személy vagy
szervezet; 2. EU ETS hitelesítő szakértő: a 600/2012/EU bizottsági rendelet 3. cikk 22. pontjában meghatározott fogalom;
3. EU ETS vezető hitelesítő szakértő: a 600/2012/EU bizottsági rendelet 3. cikk 21. pontjában meghatározott fogalom;
4. más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet: EGT-államban akkreditálási igazolást szerzett hitelesítő szervezet;
2. A hitelesítő szervezetek akkreditálásának feltételei 4. § Hitelesítési tevékenység folytatására azt a jogi személyt, jogi személyiség nélküli gazdasági társaságot vagy külföldi
vállalkozás magyarországi fióktelepét (a továbbiakban együtt: szervezet) lehet akkreditálni, amely a kérelem
benyújtása idején megfelel a NAT tv. 18. § (2a) bekezdésében meghatározott feltételeknek, valamint
a) az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 178. § 32. pontja szerint köztartozásmentes adózónak minősül és
szerepel a köztartozásmentes adózói adatbázisban, továbbá b) rendelkezik a 10. § szerinti biztosítékkal.
3. Akkreditálás iránti kérelem 5. § (1) Az akkreditálás iránti kérelemhez csatolni kell:
a) a kérelmező hatályos létesítő okiratát vagy annak hiteles másolatát,
b) a 10. § (2) bekezdésben meghatározott biztosíték rendelkezésre állásáról szóló pénzügyi intézmény által kiadott
igazolást vagy a biztosítási szerződés másolatát, c) nyilatkozatot arról, hogy a kérelmező – munkaviszony vagy munkavégzésre irányuló egyéb jogviszony keretében
– a 600/2012/EU bizottsági rendeletnek megfelelő EU ETS hitelesítő szakértőket és köztük legalább egy EU ETS
vezető hitelesítőt foglalkoztat, d) a foglalkoztatott EU ETS hitelesítő szakértő és vezető EU ETS hitelesítő nevét, levelezési címét, születési idejét,
telefonszámát, faxszámát, elektronikus levelezési címét, e) a foglalkoztatott EU ETS hitelesítő szakértő és EU ESTS vezető hitelesítő szakképesítését biztosító oktatási
intézmény (egyetem, főiskola, kar, szak) megjelölését, diplomájának (oklevelének) számát és keltét,
szakképzettségét, foglalkozását, beosztását, f) az igazgatási szolgáltatási díj befizetése igazolásának másolatát,
g) az alkalmazott hitelesítési eljárások, valamint a hitelesítési tevékenységgel kapcsolatos független felülvizsgálati,
felelősségi, adatkezelési, képzési, összeférhetetlenségi és minőségirányítási rendet meghatározó belső
szabályzatot, h) a vezető tisztségviselők, a munkavállalóként vagy egyéb foglalkoztatásra irányuló jogviszonyban foglalkoztatott
EU ETS hitelesítő szakértők, EU ETS vezető hitelesítő szakértők 30 napnál nem régebbi hatósági erkölcsi
bizonyítványát, i) a kérelmező 30 napnál nem régebbi cégkivonatát,
j) közjegyzői aláírás-hitelesítéssel ellátott címpéldányt vagy ügyvéd által cégbejegyzési (változásbejegyzési)
eljárásban való közreműködés során ellenjegyzett aláírás-mintát, illetve annak hiteles másolatát.
(2) Az akkreditálás iránti kérelemben meg kell határozni, hogy a hitelesítő szervezet mely szakterület vagy szakterületek
tekintetében kíván hitelesítési tevékenységet végezni. A szakterületek felsorolását az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Amennyiben a hitelesítő szervezet több szakterület vonatkozásában kíván hitelesítési tevékenységet végezni,
az akkreditálás során be kell mutatnia, hogy minden gyakorolni kívánt szakterület vonatkozásában legalább két EU ETS
hitelesítő szakértővel munkaviszonyban vagy foglalkoztatásra irányuló egyéb jogviszonyban áll.
4. Hitelesítő szervezetek akkreditálása 6. § (1) A Testület minden egyes a NAT tv. és a 600/2012/EU bizottsági rendelet szerinti értékeléshez külön értékelő csoportot
jelöl ki. Az értékelő csoport egy vezető minősítőből és – szükség szerint – a NAT tv. szerinti minősítőkből, valamint
szakértőkből áll, akik megfelelnek a 600/2012/EU bizottsági rendelet 56. cikkében, 57. cikk (2) bekezdésében és
58–59. cikkében foglalt követelményeknek. (2) Az akkreditált státusz odaítéléséről szóló határozat jogerőre emelkedésekor a Testület a 600/2012/EU bizottsági
rendelet 3. mellékletében foglalt tartalommal akkreditálási okiratot bocsát ki, a hitelesítő szervezetet bejegyzi
az akkreditált hitelesítői szervezetek nyilvántartásába és a hitelesítő szervezet számára nyilvántartási számot állapít
meg. (3) Az akkreditált hitelesítő szervezet a státusz fennállása alatt bármikor kérelmezheti az akkreditált státusz területének
bővítését, szűkítését, az akkreditált státusz részleges vagy teljes felfüggesztését, részleges vagy teljes visszavonását.
Az akkreditált státusz területének szűkítésére vonatkozó kérelmet – ha az Európai Unió jogi aktusa vagy törvény
másként nem rendelkezik – a Testület nem utasíthatja el.
(4) Az akkreditált hitelesítő szervezet a státusz fennállása negyedik évében kérelmezheti az akkreditált státusz
megújítását. A kérelem elbírálására a 600/2012/EU bizottsági rendelet, a NAT tv. és e rendelet szabályait kell
alkalmazni. (5) A (3) bekezdés szerinti felfüggesztés megszüntetése feltételeinek fennállásáról és az akkreditált státusz fenntartásáról
a Testület rendkívüli felügyeleti eljárásban dönt. (6) Amennyiben a hitelesítő szervezet akkreditálását a Testület a NAT tv. 23. § a)–b) alapján vonja vissza, a hitelesítő
szervezet a határozat jogerőre emelkedésétől számított két éven belül nem akkreditálható.
5. Az EU ETS hitelesítő szakértővel szembeni személyi követelmények
7. § (1) EU ETS hitelesítő szakértő az a természetes személy lehet, aki rendelkezik a 2. mellékletben megjelölt szakirányú
felsőfokú végzettséggel, illetve képesítéssel (a továbbiakban együttesen: végzettség) és legalább ötéves szakmai
gyakorlattal, valamint megfelel a 2. mellékletben meghatározott szakmai követelményeknek.
(2) Az EU ETS hitelesítő szakértő, az akkreditált hitelesítő szervezet vezető tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja és
könyvvizsgálója nem tarthat fenn összeférhetetlen üzleti kapcsolatot a) a hitelesítési tevékenységével érintett üzemeltetővel, légi jármű üzembentartóval,
b) más hitelesítő szervezettel, nyilvántartásba vett más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezettel vagy
c) kibocsátási egységkereskedelmi szolgáltató tevékenységet végző más gazdálkodó szervezettel.
(3) Az EU ETS hitelesítő szakértő, a hitelesítő szervezet vezető tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja és
könyvvizsgálója nem lehet a hitelesítési tevékenységgel érintett üzemeltető vagy légi jármű üzembentartó vezető
tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja, könyvvizsgálója vagy azok Polgári Törvénykönyv szerinti hozzátartozója
vagy közeli hozzátartozója. (4) Az EU ETS hitelesítő szakértő egyidejűleg csak egyetlen hitelesítő szervezettel létesíthet munkaviszonyt vagy
foglalkoztatásra irányuló egyéb jogviszonyt. (5) A (2)–(4) bekezdésben meghatározott összeférhetetlenséget annak felmerülésétől számított 25 napon belül be kell
jelenteni a Testületnek, és a felmerüléstől számított 45 napon belül meg kell szüntetni és a megszüntetésről
a Testületet egyidejűleg tájékoztatni kell. (6) A (2) bekezdés a) pontja szerinti összeférhetetlen üzleti kapcsolatnak minősül, ha
a) a hitelesítő szervezet, az EU ETS hitelesítő szakértő, a hitelesítő szervezet vezető tisztségviselője, felügyelő
bizottsági tagja, könyvvizsgálója vagy azok közeli hozzátartozója részesedéssel rendelkezik a hitelesítési
tevékenységgel érintett üzemeltetőben vagy légi jármű üzembentartóban, b) az üzemeltető vagy a légi jármű üzemben tartó részesedéssel rendelkezik a részére hitelesítési tevékenységet
végző akkreditált hitelesítő szervezetben, c) a hitelesítő szervezetben és az üzemeltetőben vagy a légi jármű üzembentartóban ugyanaz a személy
részesedéssel rendelkezik, d) a hitelesítő szervezet, az EU ETS hitelesítő szakértő, a hitelesítő szervezet vezető tisztségviselője, felügyelő
bizottsági tagja, könyvvizsgálója vagy azok közeli hozzátartozója és a hitelesítési tevékenységgel érintett
üzemeltető vagy légi jármű üzembentartó és azok vezető tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja,
könyvvizsgálója között a hitelesítési tevékenység függetlenségének befolyásolására alkalmas egyéb jogviszony
áll fenn. (7) A (2) bekezdés b)–c) pontja szerinti összeférhetetlen üzleti kapcsolatnak minősül, ha
a) a hitelesítő szervezet, annak vezető tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja vagy könyvvizsgálója, vagy
az EU ETS hitelesítő szakértő részesedéssel rendelkezik más hitelesítő szervezetben, nyilvántartásba vett más
tagállamban akkreditált hitelesítő szervezetben vagy kibocsátási egység kereskedelmi szolgáltató tevékenységet
végző más gazdálkodó szervezetben, b) a hitelesítő szervezet vezető tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja, könyvvizsgálója vagy az EU ETS hitelesítő
szakértő más hitelesítő szervezet, nyilvántartásba vett más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet vagy
kibocsátási egységkereskedelmi szolgáltató tevékenységet végző más gazdálkodó szervezet vezető
tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja vagy könyvvizsgálója, c) a hitelesítő szervezet vezető tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja, könyvvizsgálója vagy az EU ETS hitelesítő
szakértő és a más hitelesítő szervezet, nyilvántartásba vett más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet vagy
kibocsátási egységkereskedelmi szolgáltató tevékenységet végző más gazdálkodó szervezet és azok vezető
tisztségviselője, felügyelő bizottsági tagja vagy könyvvizsgálója között a hitelesítési tevékenység
függetlenségének befolyásolására alkalmas egyéb jogviszony áll fenn. (8) Hitelesítő szervezet hitelesítési tevékenységet legalább két, a hitelesítő szakterületére vonatkozó szaktudással
rendelkező, a hitelesítővel munkaviszonyban vagy egyéb foglalkoztatási jogviszonyban álló EU ETS hitelesítő szakértő
útján végezhet. 6. A más tagállamban akkreditált hitelesítő akkreditált státuszának elismerése és nyilvántartása
8. § (1) Más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet Magyarországon hitelesítési tevékenységet kizárólag akkor
folytathat, ha e szándékát bejelentette a Testületnek, szerepel a más tagállamban akkreditált hitelesítők
nyilvántartásában és a Testület a 600/2012/EU bizottsági rendelet 66. cikke és a NAT tv. 24. § (1a) bekezdése szerint
elismeri akkreditált státuszát. (2) Az (1) bekezdés szerinti bejelentés a következőket tartalmazza:
a) más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet levelezési címe, telefonszáma, faxszáma, elektronikus levelezési
címe, b) a társasági jogi formájától függően a szervezet valamely nyilvános közjogi nyilvántartási folyamatának
megnevezése és azonosítója, c) az eredeti akkreditálási igazolás másolata, annak magyar vagy angol nyelvű fordítása, a kiállító hatóság neve,
címe, telefonszáma, elektronikus levelezési címe, és d) a 10. § (2) bekezdésben meghatározott biztosíték rendelkezésre állásáról szóló pénzintézeti igazolás vagy
a biztosítási szerződés másolata, illetve a (4) bekezdésben meghatározott esetekben igazolás
a felelősségbiztosításról vagy biztosítékról, továbbá az igazolások magyar fordítása.
(3) Nem kell a 10. § szerint biztosítékot képeznie annak a más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezetnek, aki
a Magyarország területén végzett hitelesítési tevékenységre is kiterjedő hatályú felelősségbiztosítással vagy egyéb
megfelelő biztosítékkal rendelkezik. 9. § (1) A 8. § szerinti bejelentést követő 30 napon belül a Testület a más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezetet
nyilvántartásba veszi. (2) A más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezetek nyilvántartása a következő adatokat tartalmazza:
a) a hitelesítő szervezet azonosító adatai (név, székhely, saját államában a társasági formától függő regisztrációs
szám, telefonszám, elektronikus levelezési cím), b) a más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet nyilvántartási száma,
c) a hitelesítési tevékenységre irányuló jogosultságot megállapító dokumentum száma vagy a hitelesítő szervezet
azonosítója, d) a hitelesítési tevékenységre irányuló jogosultság szakterülete,
e) a tevékenység megtiltására vonatkozó bejegyzések. (3) A Testület a más tagállamban akkreditált hitelesítőt törli a nyilvántartásból, ha
a) a Testület vagy az üvegházhatású gázok közösségi kereskedelmi rendszeréről szóló törvényben kijelölt hatóság
megállapítja, hogy a hitelesítő szervezet a vonatkozó jogszabályokat szándékosan vagy súlyos gondatlanságból
megsértette, b) a hitelesítő szervezet a bejelentés során valótlan információt szolgáltatott,
c) a hitelesítő szervezetet akkreditáló tagállam a Testületet értesíti, vagy más módon a Testület tudomására jut,
hogy a hitelesítő szervezet akkreditált státuszát visszavonták. (4) A Testület a más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezet magyarországi hitelesítési jogosultságát felfüggeszti
a) ha a pénzügyi biztosítékot felhasználták, korlátozták vagy az megszűnt, annak 10. § (2) bekezdés szerinti
összegben történő helyreállításáig, b) ha a hitelesítő szervezetet akkreditáló tagállam a Testületet értesíti, vagy más módon a Testület tudomására jut,
hogy a hitelesítő akkreditálását felfüggesztették, e felfüggesztés helyreállításáig,
c) a 7. § (5) bekezdésében meghatározott kötelezettség megszegése esetén az összeférhetetlenség
megszüntetéséig. (5) Amennyiben a más tagállamban akkreditált hitelesítő szervezetet a (3) bekezdés a) vagy b) pontja alapján törölték,
a törlést követően két évig nem jegyezhető be sem az akkreditált hitelesítő szervezetek, sem a más tagállamban
akkreditált hitelesítő szervezetek nyilvántartásába. (6) A (3) bekezdés szerinti intézkedésekkel kapcsolatban a Testület haladéktalanul megteszi a 600/2012/EU bizottsági
rendelet 71. cikkében foglalt intézkedéseket és értesíti a környezetvédelmi hatóságot.
7. Biztosíték 10. § (1) A biztosíték formája pénzügyi intézménynél lekötött és elkülönített pénzösszeg, pénzügyi intézmény által vállalt
kezesség, bankgarancia, vagy biztosítóval kötött felelősségbiztosítás lehet. (2) Az (1) bekezdés szerinti biztosíték összege legalább tizenöt millió forint.
(3) Az (1) bekezdés szerinti biztosíték felhasználása, korlátozása, megszűnése esetén azt 45 napon belül a (2) bekezdésnek
megfelelő szintre helyre kell állítani. A biztosíték felhasználásáról, korlátozásáról, megszűnéséről, továbbá
helyreállításáról a hitelesítő a Testületet 8 napon belül értesíti.
(4) A hitelesítő szervezet a hitelesítési tevékenysége körében okozott kár megtérítéséért a Polgári Törvénykönyv szerint
felel. A hitelesítő szervezet köteles a hitelesítési tevékenységével okozott károk fedezetére a hitelesítői tevékenysége
teljes tartama alatt e rendelet szerint biztosítékot fenntartani.
8. A hitelesítő szervezetek felügyelete 11. § A Kormány a hitelesítő szervezetek tekintetében a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának
általános szabályairól szóló törvény szerinti szolgáltatás felügyeletét ellátó hatóságként a Testületet jelöli ki.
9. Záró rendelkezések 12. § (1) Ez a rendelet – a (2)–(4) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
(2) A 11. § 2013. május 1-jén lép hatályba.
(3) A 15. § (1) bekezdése 2013. április 30-án lép hatályba.
(4) A 15. § (2) bekezdése 2013. január 31-én lép hatályba.
13. § A 10. § (3) bekezdését az üvegházhatású gázok kibocsátásával kapcsolatos hitelesítési tevékenység személyi és
szakmai feltételeiről szóló 183/2005. (IX. 3.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) e rendelet
hatálybalépését megelőző napon hatályos 4. §-a alapján engedéllyel rendelkező hitelesítő szervezet és
a Korm. rendelet e rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályos 17. § (3) bekezdésében meghatározott
nyilvántartásban szereplő hitelesítő szervezet esetében 2013. május 1-től kell alkalmazni.
14. § Az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye és annak Kiotói Jegyzőkönyve végrehajtási keretrendszeréről szóló
2007. évi LX. törvény végrehajtásának egyes szabályairól szóló 323/2007. (XII. 11. ) Korm. rendelet 36. §-a a következő
(4a) bekezdéssel egészül ki: „(4a) Az együttes végrehajtási projektek megvalósításáról és működtetéséről készített éves hitelesített jelentést
a 2012. évre vonatkozóan 2012. november 15-éig kell a miniszternek megküldeni.”
15. § (1) Hatályát veszti az üvegházhatású gázok kibocsátásával kapcsolatos hitelesítési tevékenység személyi és szakmai
feltételeiről szóló 183/2005. (IX. 3.) Korm. rendelet. (2) Hatályát veszti az 5. § (1) bekezdés i) és j) pontja.
16. § Ez a rendelet a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében az üvegházhatású gázok kibocsátására
vonatkozó adatokat tartalmazó jelentések és tonnakilométer adatokat tartalmazó jelentések hitelesítéséről, valamint
a hitelesítők akkreditációjáról szóló 2012. június 21-i 600/2012/EU bizottsági rendelet végrehajtásához szükséges
rendelkezéseket állapít meg. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1654/2018. (XII. 6.) Korm. határozata az önkormányzatok adósságot keletkeztető, valamint kezesség-, illetve garanciavállalásra vonatkozó ügyleteihez történő 2018. októberi előzetes kormányzati hozzájárulásról.
A Kormány a  Magyarország gazdasági stabilitásáról szóló 2011.  évi CXCIV.  törvény 10.  § (1)  bekezdése alapján, tekintettel
az  adósságot keletkeztető ügyletekhez történő hozzájárulás részletes szabályairól szóló 353/2011. (XII. 30.) Korm. rendeletben
foglaltakra, a következő határozatot hozza:
A Kormány az ügyletekről az 1. mellékletben foglaltak szerint dönt, az engedélyezett ügyletek 2018. évben történő
megkötéséhez az a)–c) pontban foglalt kiegészítő feltételekkel járul hozzá:
a) az önkormányzat az  1.  melléklet szerint engedélyezett ügyletértékek teljes összegétől lefelé eltérhet,
ha ez nem okozza ezen értékek valamelyikének növekedését egyik évben sem;
b) az önkormányzat egy adott év végéig legfeljebb akkora összegű adósságot keletkeztethet az ügyletből, mint
amekkora az 1. melléklet szerint az ügyletből az adott év végéig keletkező kumulált adósságösszeg;
c) fejlesztési célú ügylet esetében az ügyletet csak az 1. mellékletben szereplő fejlesztésekre lehet fordítani.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
181/2012. (VII. 10.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére dr. Perényi János rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetet megbízom a Magyar Köztársaság rabati nagykövetségének vezetésével.
Budapest, 2011. május 30. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
2012. XV. törvény Magyarország Kormánya és Katar Állam Kormánya között a jövedelemadók területén a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló, Budapesten, 2012. január 18. napján aláírt Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a Magyarország Kormánya és Katar Állam Kormánya között
a jövedelemadók területén a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló,
Budapesten, 2012. január 18. napján aláírt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának
elismerésére. 2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„EGYEZMÉNY MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS KATAR ÁLLAM KORMÁNYA KÖZÖTT A KETTŐS ADÓZTATÁS
ELKERÜLÉSÉRŐL ÉS AZ ADÓZTATÁS KIJÁTSZÁSÁNAK MEGAKADÁLYOZÁSÁRÓL A JÖVEDELEMDÓK TERÜLETÉN
Magyarország Kormánya és Katar Állam Kormánya, attól az óhajtól vezérelve, hogy Egyezményt kössenek a kettős
adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról a jövedelemadók területén, és hogy
kapcsolatukat továbbfejlesszék és előmozdítsák, az alábbiak szerint állapodtak meg:
1. Cikk SZEMÉLYI HATÁLY
Ez az Egyezmény azokra a személyekre terjed ki, akik az egyik vagy mindkét Szerződő Államban belföldi illetőségűek.
2. Cikk AZ EGYEZMÉNY HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ ADÓK
1. Ez az Egyezmény azokra a jövedelemadókra terjed ki, amelyeket az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatóságai
vetnek ki, a beszedés módjára való tekintet nélkül.
2. Jövedelemadóknak tekintendők mindazok az adók, amelyeket a teljes jövedelem, illetve a jövedelem részei után
vetnek ki, beleértve az ingó vagy ingatlan vagyon elidegenítéséből származó nyereség utáni adókat, valamint
a vállalkozások által fizetett bérek és fizetések teljes összege utáni adókat.
3. Azok a jelenleg létező adók, amelyekre az Egyezmény kiterjed:
a) Katar esetében: jövedelemadók; (a továbbiakban: „katari adó”); és
b) Magyarország esetében: (i) a személyi jövedelemadó; és
(ii) a társasági adó; (a továbbiakban: „magyar adó”).
4. Az Egyezmény kiterjed minden olyan azonos vagy lényegét tekintve hasonló adóra is, amelyet az Egyezmény aláírása
után a jelenleg létező adók mellett vagy azok helyett vezetnek be. A Szerződő Államok illetékes hatóságai értesíteni
fogják egymást a vonatkozó adójogszabályaikban végrehajtott bármely lényeges változásról.
3. Cikk ÁLTALÁNOS MEGHATÁROZÁSOK
1. Az Egyezmény alkalmazásában, ha a szövegösszefüggés mást nem kíván:
a) a „Katar” kifejezés Katar Állam szárazföldjeit, belvizeit, parti tengerét, beleértve annak tengerfenekét és altalaját,
a felettük lévő légteret, a kizárólagos gazdasági övezetet és a kontinentális talapzatot jelenti, amelyek felett Katar
A törvényt az Országgyűlés a 2012. március 12-i ülésnapján fogadta el.
Állam szuverén jogokat és joghatóságot gyakorol a nemzetközi jog és Katar belső joga és szabályai
rendelkezéseinek megfelelően; b) a „Magyarország” kifejezés Magyarországot és földrajzi értelemben használva Magyarország területét jelenti;
c) az „egyik Szerződő Állam” és a „másik Szerződő Állam” kifejezés Magyarországot vagy Katart jelenti
a szövegösszefüggésnek megfelelően; d) a „személy” kifejezés magában foglalja a természetes személyt, a társaságot és bármely más személyi egyesülést;
e) a „társaság” kifejezés bármely jogi személyt vagy egyéb olyan jogalanyt jelent, amely az adóztatás szempontjából
a jogi személyekkel azonos módon kezelendő; f) a „vállalkozás” kifejezés bármely üzleti tevékenység végzésére vonatkozik;
g) az „egyik Szerződő Állam vállalkozása” és „a másik Szerződő Állam vállalkozása” kifejezések az egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy, illetve a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy által folytatott
vállalkozást jelentik; h) a „nemzetközi forgalom” kifejezés az egyik Szerződő Államban tényleges üzletvezetési hellyel rendelkező
vállalkozás által üzemeltetett hajó vagy légi jármű igénybevételével végzett bármilyen szállítást jelent, kivéve, ha
a hajót vagy a légi járművet kizárólag a másik Szerződő Államban lévő helyek között üzemeltetik;
i) az „illetékes hatóság” kifejezés a következőt jelenti:
(i) Katar esetében a gazdasági- és pénzügyminisztert vagy meghatalmazott képviselőjét;
(ii) Magyarország esetében az adópolitikáért felelős minisztert vagy meghatalmazott képviselőjét;
j) az „állampolgár” kifejezés az egyik Szerződő Állam viszonyában a következőt jelenti:
(i) bármely természetes személyt, aki annak a Szerződő Államnak az állampolgárságával rendelkezik;
(ii) bármely jogi személyt, személyegyesítő társaságot, egyesülést vagy egyéb olyan jogalanyt, amely ezt
a jogállását ebben a Szerződő Államban hatályos jogszabályokból nyeri;
k) az „üzleti tevékenység” kifejezés magában foglalja a szabad foglalkozás vagy más önálló jellegű tevékenység
végzését; l) a „tényleges üzletvezetés helye” az a hely, ahol a vállalkozás üzletvezetése és az egész vállalkozás napi munkáját
irányító végrehajtó vagy a vállalkozás vezető tisztségviselőinek csoportja tevékenységük kifejtésére letelepedett.
Ha eltér az üzletvezetés helye és a napi irányító tevékenység helye a „tényleges üzletvezetés helye” az a hely lesz,
ahol a napi irányító tevékenységet kifejtik. 2. Az Egyezménynek az egyik Szerződő Állam által bármely időpontban történő alkalmazásánál az Egyezményben
meghatározás nélkül szereplő kifejezéseknek – ha a szövegösszefüggés mást nem kíván – olyan jelentésük van, mint
amit ennek az államnak a jogszabályaiban abban az időpontban jelentenek azokra az adókra vonatkozóan, amelyekre
az Egyezmény alkalmazást nyer; ennek az államnak az adójogszabályaiban foglalt meghatározások az irányadók
ennek az államnak az egyéb jogszabályaiban foglalt meghatározásokkal szemben.
4. Cikk BELFÖLDI ILLETŐSÉGŰ SZEMÉLY
1. Ezen Egyezmény alkalmazásában az „egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy” kifejezés jelenti:
a) Katar esetében olyan természetes személyt, akinek az állandó lakóhelye, a létérdekeinek központja vagy
a szokásos tartózkodási helye Katarban van, és a társaságot, amelynek a bejegyzési helye vagy a tényleges
üzletvezetésének a helye Katarban van. A kifejezés ugyancsak magában foglalja Katar Államot, valamint annak
bármely helyi hatóságát vagy törvényes testületét; b) Magyarország esetében bármely személyt, aki Magyarország jogszabályai szerint lakóhelye, székhelye,
üzletvezetési helye, bejegyzési helye vagy bármely más hasonló ismérv alapján adóköteles, beleértve
Magyarországot és annak bármely helyi hatóságát. Ez a kifejezés azonban nem foglalja magában azokat
a személyeket, akik Magyarországon kizárólag Magyarországon lévő forrásokból származó jövedelem alapján
adókötelesek. 2. Amennyiben egy természetes személy az 1. bekezdés rendelkezései értelmében mindkét Szerződő Államban belföldi
illetőségű, helyzetét az alábbiak szerint kell meghatározni: a) csak abban az államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben állandó lakóhellyel rendelkezik;
amennyiben mindkét államban rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az államban tekintendő belföldi
illetőségűnek, amellyel személyi és gazdasági kapcsolatai szorosabbak (a létérdekek központja);
b) amennyiben nem határozható meg, hogy melyik államban van létérdekeinek a központja, vagy ha egyik államban
sem rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben
szokásos tartózkodási helye van; c) amennyiben mindkét államban van szokásos tartózkodási helye, vagy egyikben sincs, csak abban az államban
tekintendő belföldi illetőségűnek, amelynek állampolgára; d) amennyiben mindkét Szerződő Állam állampolgára, vagy egyiké sem, a Szerződő Államok illetékes hatóságai
kölcsönös egyetértéssel rendezik a kérdést. 3. Amennyiben az 1. bekezdés rendelkezései értelmében valamely nem természetes személy mindkét Szerződő
Államban belföldi illetőségű, csak abban az államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben a tényleges
üzletvezetésének helye van. Amennyiben nem határozható meg a tényleges üzletvezetés helye, a Szerződő Államok
illetékes hatóságai kölcsönös egyetértéssel rendezik a kérdést. 5. Cikk
TELEPHELY
1. Az Egyezmény alkalmazásában a „telephely” kifejezés olyan állandó üzleti helyet jelent, amelyen keresztül
a vállalkozás üzleti tevékenységét egészben vagy részben kifejti.
2. A „telephely” kifejezés magában foglalja különösen: a) az üzletvezetés helyét;
b) a fióktelepet; c) az irodát; d) a gyártelepet;
e) a műhelyt; f) az eladási helységek; és
g) a bányát, az olaj- és a földgázkutat, a kőfejtőt és a természeti kincsek feltárására, kiaknázására vagy kitermelésére
szolgáló bármely más telepet. 3. Az építési terület, az építkezési, szerelési vagy beszerelési munkálatok vagy az ilyen területtel vagy munkálattal
kapcsolatos bármely felügyeleti tevékenység telephelyet keletkeztet, de csak ha az ilyen terület, munkálat vagy
tevékenység bármely tizenkét hónapos időszakon belül egyfolytában vagy megszakításokkal összesen több mint hat
hónapig tart. 4. Telephelynek tekintendő, amennyiben: a) egy vállalkozás munkavállalói vagy ilyen célra alkalmazott más alkalmazottai útján szolgáltatást nyújt, de csak ha
az (ugyanazon vagy összefüggő munkálaton végzett) ilyen jellegű tevékenységeket az egyik Szerződő Államban
az adott adóévben kezdődő vagy végződő bármely tizenkét hónapos időszakon belül egyfolytában vagy
megszakításokkal összesen 183 napnál hosszabb időszakon keresztül folytatják;
b) egy vállalkozás egy, az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű természetes személyen keresztül szolgáltatást
nyújt a másik Szerződő Államban és a természetes személy tartózkodása a másik Szerződő Államban az adott
adóévben kezdődő vagy végződő bármely tizenkét hónapos időszakon belül egyfolytában vagy
megszakításokkal összesen 183 napnál hosszabb időszakon keresztül tart.
5. E cikk előző rendelkezéseire tekintet nélkül nem minősül „telephelynek”:
a) létesítmények használata kizárólag a vállalkozás javainak vagy áruinak raktározása, kiállítása vagy kiszolgáltatása
céljára; b) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag raktározás, kiállítás vagy kiszolgáltatás céljára;
c) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag abból a célból, hogy azokat egy másik vállalkozás
feldolgozza; d) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra, hogy a vállalkozás részére javakat vagy árukat vásároljanak
vagy információkat szerezzenek; e) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra, hogy a vállalkozás részére bármilyen más előkészítő vagy
kisegítő jellegű tevékenységet folytassanak; f) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra, hogy az a)–e) pontokban említett tevékenységek bármely
kombinációját végezze, feltéve, hogy az állandó üzleti helynek az ilyen kombinációból származó teljes
tevékenysége előkészítő vagy kisegítő jellegű. 6. Tekintet nélkül az 1. és 2. bekezdések rendelkezéseire, ha egy személy – kivéve a független képviselőt, akire
a 8. bekezdés rendelkezése alkalmazandó – egy vállalkozás számára tevékenykedik és az egyik Szerződő Államban
meghatalmazása van arra, amellyel ott rendszeresen él, hogy a vállalkozás nevében szerződéseket kössön, úgy ez
a vállalkozás telephellyel bírónak tekintendő ebben az államban minden olyan tevékenység tekintetében, amelyet ez
a személy a vállalkozás részére kifejt, kivéve, ha az ilyen személy tevékenysége a 4. bekezdésben említett
tevékenységekre korlátozódik, amelyek, ha azokat egy állandó üzleti helyen keresztül fejtenék ki, az említett bekezdés
rendelkezései értelmében nem tennék ezt az állandó üzleti helyet telephellyé.
7. Tekintet nélkül e cikk korábbi rendelkezéseire, az egyik Szerződő Állam biztosítási vállalkozása – a viszontbiztosítás
kivételével – a másik Szerződő Államban telephellyel rendelkezőnek tekintendő, ha a másik Szerződő Állam területén
– egy személyen keresztül, kivéve a független képviselőt, akire a 8. bekezdés alkalmazandó – biztosítási díjat szed
vagy ott lévő kockázatot biztosít. 8. Egy vállalkozást nem lehet úgy tekinteni, mintha annak az egyik Szerződő Államban telephelye lenne csupán azért,
mert tevékenységét ebben az államban alkusz, bizományos vagy más független képviselő útján fejti ki, feltéve, hogy
ezek a személyek rendes üzleti tevékenységük keretében járnak el. Mindazonáltal ha az ilyen képviselő
a tevékenységét teljes egészében vagy majdnem teljes egészében annak a vállalkozásnak a nevében fejti ki, és
a vállalkozás és a képviselő egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolataiban olyan feltételekben állapodik
meg vagy olyan feltételeket szab, amelyek eltérnek azoktól, amelyekben független vállalkozások egymással
megállapodnának, nem tekinthető független képviselőnek e bekezdés értelmében.
9. Az a tény, hogy az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság olyan társaságot ellenőriz, vagy olyan társaság
ellenőrzése alatt áll, amely a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, vagy üzleti tevékenységet fejt ki ebben
a másik államban (akár telephely útján, akár más módon), önmagában még nem teszi egyik társaságot sem a másik
telephelyévé. 6. Cikk INGATLAN VAGYONBÓL SZÁRMAZÓ JÖVEDELEM
1. Az a jövedelem, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy a másik Szerződő Államban fekvő
ingatlan vagyonból szerez (beleértve a mezőgazdaságból és az erdőgazdálkodásból származó jövedelmet),
megadóztatható ebben a másik államban. 2. Az „ingatlan vagyon” kifejezésnek olyan jelentése van, amit annak a Szerződő Államnak jogszabályai szerint jelent,
amelyikben a szóban forgó vagyon fekszik. Ez a kifejezés minden esetben magában foglalja az ingatlan vagyon
tartozékának minősülő vagyont, az állatállományt és a mezőgazdaságban és az erdőgazdálkodásban használatos
berendezéseket, azokat a jogokat, amelyekre a földtulajdonra vonatkozó magánjogi rendelkezések nyernek
alkalmazást, az ingatlan vagyon haszonélvezeti jogát, valamint az ásványlelőhelyek, források és más természeti
erőforrások kitermelésének vagy kitermelési jogának ellenértékeként járó változó vagy állandó kifizetésekhez való
jogot; hajók és légi jármű nem tekintendők ingatlan vagyonnak.
3. Az 1. bekezdés rendelkezései ingatlan vagyon közvetlen használatából, bérbeadásából vagy hasznosításának bármely
más formájából származó jövedelemre is alkalmazandók. 4. Az 1. és 3. bekezdés rendelkezései a vállalkozás ingatlan vagyonából származó jövedelemre is alkalmazandók.
7. Cikk VÁLLALKOZÁSI NYERESÉG
1. Az egyik Szerződő Állam vállalkozásának nyeresége csak ebben az államban adóztatható, kivéve, ha a vállalkozás
a másik Szerződő Államban egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki. Amennyiben a vállalkozás ily
módon fejt ki üzleti tevékenységet, a vállalkozás nyeresége megadóztatható a másik államban, de csak olyan
mértékben, amilyen mértékben az ennek a telephelynek tudható be.
2. A 3. bekezdés rendelkezéseinek fenntartásával, ha az egyik Szerződő Állam vállalkozása a másik Szerződő Államban
egy ott lévő telephelye útján üzleti tevékenységet fejt ki, akkor mindkét Szerződő Államban azt a nyereséget kell
ennek a telephelynek betudni, amelyet akkor érhetne el, ha önálló és elkülönült vállalkozásként azonos vagy hasonló
tevékenységet végezne azonos vagy hasonló feltételek mellett, és teljesen függetlenként tartana fenn üzleti
kapcsolatot azzal a vállalkozással, amelynek telephelye. 3. A telephely nyereségének megállapításánál levonhatók a telephely miatt felmerült költségek, beleértve az így
felmerült üzletvezetési és általános ügyviteli költségeket, függetlenül attól, hogy abban az államban merültek-e fel,
ahol a telephely található, vagy máshol, amely megengedett annak a Szerződő Államnak a belső joga rendelkezései
szerint, amelyben a telephely található. 4. Amennyiben az egyik Szerződő Államban a telephelynek betudható nyereséget a vállalkozás teljes nyereségének
a különböző részegységek közötti arányos megosztása alapján szokták megállapítani, úgy a 2. bekezdés nem zárja ki,
hogy ez a Szerződő Állam a megadóztatandó nyereséget a szokásos arányos megosztás alapján állapítsa meg; az
alkalmazott arányos megosztási módszernek azonban olyannak kell lennie, hogy az eredmény összhangban legyen az
e cikkben foglalt elvekkel. 5. Nem tudható be nyereség a telephelynek csupán azért, mert a telephely javakat vagy árukat vásárol a vállalkozásnak.
6. Az előző bekezdések alkalmazásában a telephelynek betudható nyereséget évről évre azonos módon kell
megállapítani, hacsak elégséges és alapos ok nincs az ellenkezőjére.
7. Amennyiben a nyereség olyan jövedelemtételeket tartalmaz, amelyekkel a jelen Egyezmény más cikkei külön
foglalkoznak, úgy azoknak a cikkeknek a rendelkezéseit e cikk rendelkezései nem érintik.
8. Cikk HAJÓZÁS ÉS LÉGI SZÁLLÍTÁS
1. Az a nyereség, amely hajók vagy légi járművek nemzetközi forgalomban történő üzemeltetéséből ered, csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyikben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének a helye van.
2. Ha a hajózási vállalkozás tényleges üzletvezetésének a helye egy hajón van, akkor ez abban a Szerződő Államban
lévőnek tekintendő, amelyben a hajó hazai kikötője van, vagy ha nincs ilyen hazai kikötő, akkor abban a Szerződő
Államban lévőnek, amelyikben a hajó üzemeltetője belföldi illetőségű.
3. Az 1. bekezdés rendelkezései alkalmazandók azokra a nyereségekre is, amelyek valamely poolban, közös
üzemeltetésben vagy nemzetközi üzemeltetésű szervezetben való részvételből származnak.
9. Cikk KAPCSOLT VÁLLALKOZÁSOK
1. Amennyiben a) az egyik Szerződő Állam vállalkozása közvetlenül vagy közvetve a másik Szerződő Állam vállalkozásának
vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesedik, vagy b) ugyanazok a személyek közvetlenül vagy közvetve az egyik Szerződő Állam vállalkozásának és a másik Szerződő
Állam vállalkozásának vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesednek, és bármelyik esetben a két vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolataiban olyan feltételekben
állapodik meg vagy olyan feltételeket szab, amelyek eltérnek azoktól, amelyekben független vállalkozások egymással
megállapodnának, úgy az a nyereség, amelyet a vállalkozások egyike e feltételek nélkül elért volna, de e feltételek
miatt nem ért el, beszámítható ennek a vállalkozásnak a nyereségébe, és megfelelően megadóztatható.
2. Ha az egyik Szerződő Állam ezen állam valamely vállalkozásának a nyereségéhez olyan nyereséget számít hozzá – és
adóztat meg ennek megfelelően –, amelyet a másik Szerződő Állam vállalkozásánál megadóztattak ebben a másik
államban, és az így hozzászámított nyereség olyan nyereség, amelyet az elsőként említett állam vállalkozása ért volna
el, ha a két vállalkozás olyan feltételekben állapodott volna meg, mint amelyekben független vállalkozások egymással
megállapodnának, úgy ez a másik állam megfelelően kiigazítja az ilyen nyereségre ott kivetett adó összegét,
amennyiben egyetért az elsőként említett állam által végrehajtott kiigazítással. Az ilyen kiigazítás megállapításánál
kellően figyelembe kell venni jelen Egyezmény egyéb rendelkezéseit, és a Szerződő Államok illetékes hatóságai
szükség esetén egyeztetnek egymással. 10. Cikk OSZTALÉK
1. Az osztalék, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság a másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személynek fizet, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Mindazonáltal ez az osztalék abban a Szerződő Államban is megadóztatható, és annak az államnak a jogszabályai
szerint, amelyben az osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű, ha azonban az osztalék haszonhúzója a másik
Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, az így megállapított adó nem haladhatja meg:
a) az osztalék bruttó összegének 0 százalékát, ha a haszonhúzó egy társaság;
b) az osztalék bruttó összegének 5 százalékát minden más esetben.
E bekezdés rendelkezései nem érintik a társaság adóztatását azon nyereség után, amelyből az osztalékot fizetik.
A Szerződő Államok illetékes hatóságai kölcsönös egyetértéssel rendezik e korlátozások alkalmazási módját.
3. E cikk alkalmazásában az „osztalék” kifejezés részvényekből, vagy más nyereségből való részesedést biztosító jogokból
– kivéve a hitelköveteléseket – származó jövedelmet, valamint olyan más társasági jogból származó jövedelmet jelent,
amelyet annak az államnak az adózási jogszabályai, amelyben a nyereséget felosztó társaság belföldi illetőségű,
a részvényekből származó jövedelemmel azonos adóztatási elbánás alá vetnek.
4. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha az osztaléknak egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a másik Szerződő Államban, amelyben az osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű, egy ott lévő
telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és az érdekeltség, amelyre tekintettel az osztalékot fizetik, ténylegesen
ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Ha az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság nyereséget vagy jövedelmet élvez a másik Szerződő
Államból, úgy ez a másik állam nem adóztathatja meg a társaság által kifizetett osztalékot, kivéve, ha az osztalékot
ebben a másik államban belföldi illetőségű személynek fizetik, vagy ha az érdekeltség, amelyre tekintettel az
osztalékot fizetik, ténylegesen a másik államban lévő telephelyhez kapcsolódik, sem pedig a társaság fel nem osztott
nyereségét nem terhelheti a társaság fel nem osztott nyeresége után kivetett adóval, még akkor sem, ha a kifizetett
osztalék vagy a fel nem osztott nyereség egészben vagy részben ebben a másik államban keletkező nyereségből vagy
jövedelemből áll. 11. Cikk KAMAT
1. A kamat, amely az egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelynek haszonhúzója a másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy, csak ebben a másik államban adóztatható.
2. E cikk alkalmazásában a „kamat” kifejezés mindenfajta követelésből származó jövedelmet jelent, akár van jelzáloggal
biztosítva, akár nem, és akár ad jogot az adós nyereségéből való részesedésre, akár nem, és magában foglalja
különösen az állami értékpapírokból származó jövedelmet, a kötvényekből és az adósságlevelekből származó
jövedelmet, beleértve az ilyen értékpapírokhoz, kötvényekhez vagy adósságlevelekhez kapcsolódó prémiumokat és
díjakat, de nem fogalja magában a 10. cikkben említett jövedelmet. E cikk alkalmazásában a késedelmes fizetés utáni
büntető terhek nem tekintendők kamatnak. 3. Az 1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a kamat egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a másik Szerződő Államban, amelyben a kamat keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a követelés, amely után a kamatot fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik.
Ebben az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
4. Ha a kamatot fizető személy és a kamat haszonhúzója közötti, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti
különleges kapcsolat miatt a kamat összege ahhoz a követeléshez viszonyítva, amely után fizetik, meghaladja azt az
összeget, amelyben a kamatot fizető személy és a haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodtak volna, úgy e
cikk rendelkezéseit csak az utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az esetben a kifizetett többletösszeg
mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, az Egyezmény egyéb rendelkezéseinek kellő
figyelembevételével. 12. Cikk JOGDÍJ
1. A jogdíj, amely az egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személynek fizetnek, ebben a másik államban adóztatható. 2. Mindazonáltal ez a jogdíj abban a Szerződő Államban is, amelyben keletkezik, ennek az államnak a jogszabályai szerint
megadóztatható, de ha a jogdíj haszonhúzója a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, az így kivetett adó nem
haladhatja meg a jogdíj bruttó összegének 5 százalékát.
3. E cikk alkalmazásában a „jogdíj” kifejezés bármely olyan jellegű kifizetést jelent, amelyet irodalmi, művészeti vagy
tudományos művek (ideértve a filmalkotást és a rádió- vagy televíziós közvetítés céljára készített filmeket, szalagokat
vagy hanganyagokat) szerzői jogának, bármilyen szabadalomnak, védjegynek, formatervezési vagy más mintának,
tervnek, titkos formulának vagy eljárásnak hasznosításáért vagy hasznosítási jogáért, valamint ipari, kereskedelmi
vagy tudományos tapasztalatokra vonatkozó információért ellenértékként kapnak. 4. Az 1. és a 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a jogdíj egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a másik Szerződő Államban, amelyben a jogdíj keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a jog vagy vagyoni érték, amely után a jogdíjat fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez
kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. A jogdíj akkor tekintendő az egyik Szerződő Államból származónak, ha a jogdíjat fizető személy abban az államban
belföldi illetőségű. Ha azonban a jogdíjat fizető személynek, függetlenül attól, hogy az egyik Szerződő Államban
belföldi illetőségű-e vagy sem, az egyik Szerződő Államban telephelye van, amellyel kapcsolatban a jogdíjfizetési
kötelezettség felmerült és ezt a jogdíjat ez a telephely viseli, úgy az ilyen jogdíj abból az államból származónak
tekintendő, amelyben a telephely található. 6. Ha a jogdíjat fizető személy és a haszonhúzó, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges kapcsolat
miatt a jogdíj összege azon hasznosításhoz, joghoz vagy információhoz mérten, amiért fizetik, meghaladja azt az
összeget, amelyben a jogdíjat fizető személy és haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodott volna, úgy e
cikk rendelkezéseit csak az utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az esetben a kifizetett többletösszeg
mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, az Egyezmény egyéb rendelkezéseinek kellő
figyelembevételével. 13. Cikk ELIDEGENÍTÉSBŐL SZÁRMAZÓ NYERESÉG
1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek a 6. cikkben meghatározott és a másik Szerződő Államban
fekvő ingatlan vagyona elidegenítéséből származó nyeresége megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az olyan társaság részvényeinek, jogainak vagy egyéb érdekeltségének elidegenítéséből származó nyereség,
amelynek eszközei döntően az egyik Szerződő Államban lévő ingatlan vagyonból, illetve az ahhoz fűződő jogokból
állnak, megadóztatható az ingatlan fekvése szerinti államban. 3. Az e cikk 2. bekezdésében nem említett egyéb nyereség, amely olyan ingó vagyon elidegenítéséből származik, amely
az egyik Szerződő Állam vállalkozása másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti vagyonának része, beleértve az
ilyen telephelynek (önmagában vagy az egész vállalkozással együtt történő) elidegenítéséből elért nyereséget,
megadóztatható ebben a másik államban. 4. A nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajók vagy légi járművek vagy az ilyen hajók vagy légi járművek
üzemeltetését szolgáló ingó vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban a Szerződő Államban
adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének a helye van.
5. Az 1., 2., 3. és 4. bekezdésekben nem említett bármely vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyben az elidegenítő belföldi illetőségű.
14. Cikk MUNKAVISZONYBÓL SZÁRMAZÓ JÖVEDELEM
1. A 15., 17., 18. és 20. cikkek rendelkezéseinek fenntartásával a fizetés, a bér és más hasonló díjazás, amelyet az egyik
Szerződő Államban belföldi illetőségű személy munkaviszonyra tekintettel kap, csak ebben az államban adóztatható,
kivéve, ha a munkát a másik Szerződő Államban végzik. Amennyiben a munkát ott végzik, úgy az ezért kapott díjazás
megadóztatható ebben a másik államban. 2. Tekintet nélkül az 1. bekezdés rendelkezéseire, az a díjazás, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személy a másik Szerződő Államban végzett munkára tekintettel kap, csak az elsőként említett államban adóztatható, ha:
a) a kedvezményezett a másik államban nem tartózkodik egyfolytában vagy megszakításokkal összesen 183 napnál
hosszabb időszakot az adott adóévben kezdődő vagy végződő bármely tizenkét hónapos időtartamon belül, és
b) a díjazást olyan munkaadó fizeti, vagy azt olyan munkaadó nevében fizetik, aki nem belföldi illetőségű a másik
államban, és c) a díjazást nem a munkaadónak a másik államban lévő telephelye viseli.
3. Tekintet nélkül e cikk előző rendelkezéseire, a nemzetközi forgalomban üzemeltetett hajó vagy légi jármű fedélzetén
végzett munkáért kapott díjazás megadóztatható abban a Szerződő Államban, amelyben a hajót vagy légi járművet
üzemeltető vállalkozás tényleges üzletvezetésének a helye található. 4. Tekintet nélkül e cikk előző rendelkezéseire, az egyik Szerződő Állam légi közlekedési vagy hajózási vállalkozásánál
a legmagasabb szintű vezetői pozícióban lévő, a másik Szerződő Államba kihelyezett munkavállaló által kapott
fizetések, bérek, juttatások vagy más díjazások, csak abban a Szerződő Államban adóztathatók, amelyben a vállalkozás
tényleges üzletvezetésének a helye található. 15. Cikk IGAZGATÓK TISZTELETDÍJA
Az igazgatók tiszteletdíja és más hasonló kifizetés, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy,
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság igazgatótanácsának vagy felügyelőbizottságának tagjaként
kap, megadóztatható ebben a másik államban. 16. Cikk
MŰVÉSZEK ÉS SPORTOLÓK
1. Tekintet nélkül a 7. és a 14. cikkek rendelkezéseire, az a jövedelem, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy előadóművészként mint színpadi, film-, rádió- vagy televíziós művész vagy zeneművész, vagy
sportolóként élvez a másik Szerződő Államban ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből,
megadóztatható ebben a másik államban. 2. Amennyiben egy előadóművész vagy egy sportoló által ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből
származó jövedelem nem az előadóművésznél vagy sportolónál magánál, hanem egy másik személynél jelentkezik,
úgy ez a jövedelem, tekintet nélkül a 7. és 14. cikkek rendelkezéseire, megadóztatható abban a Szerződő Államban,
amelyben az előadóművész vagy a sportoló a tevékenységét kifejti.
3. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek a másik Szerződő Államban folytatott tevékenységből az
ezen cikk 1. és 2. bekezdésében foglaltak szerint származó jövedelme mentes az adó alól ebben a másik államban, ha
a látogatást ebbe a másik államba bármelyik Szerződő Államnak vagy helyi hatóságának közalapjai teljesen vagy
lényegesen támogatják vagy arra a Szerződő Államok Kormányai közötti kulturális egyezmény vagy megállapodás
keretében kerül sor. 17. Cikk NYUGDÍJAK ÉS JÁRADÉKOK
1. A 19. cikk 2. bekezdése rendelkezéseinek fenntartásával, az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek
fizetett nyugdíj és más hasonló térítés és járadék csak ebben az államban adóztatható.
2. A „járadék” kifejezés élethosszig tartó, vagy időben megállapított vagy megállapítható időtartam alatt, meghatározott
időközönként, rendszeresen, megfelelő és teljes ellenszolgáltatás megtérítéseként a fizetést pénzben vagy
pénzértékben teljesítendő kötelezettség alapján fizetendő meghatározott összeget jelent.
18. cikk KÖZSZOLGÁLAT
1. a) Fizetések, bérek és más hasonló díjazások, kivéve a nyugdíjat, amelyeket az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi
hatósága fizet természetes személynek az ezen államnak vagy hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben az
államban adóztathatók. b) Ezen fizetések, bérek és más hasonló díjazások azonban csak a másik Szerződő Államban adóztathatók, ha
a szolgálatot ebben a másik államban teljesítették, és a természetes személy ebben a másik államban olyan
belföldi illetőségű személy, aki: (i) ennek a másik államnak az állampolgára; vagy
(ii) nem kizárólag a szolgálat teljesítése céljából vált ebben a másik államban belföldi illetőségű személlyé.
2. a) A nyugdíj és más hasonló térítés, amit az egyik Szerződő Állam, annak helyi hatósága vagy az általuk létrehozott
alap fizet egy természetes személynek, az ezen államnak vagy hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben az
államban adóztatható. b) Az ilyen nyugdíj és más hasonló térítés azonban csak a másik Szerződő Államban adóztatható, ha a természetes
személy abban az államban belföldi illetőségű és annak az államnak az állampolgára.
3. Az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága által folytatott üzleti tevékenységgel kapcsolatosan teljesített
szolgálatért fizetett fizetésekre, bérekre és más hasonló díjazásokra és a nyugdíjakra az ezen Egyezmény 14., 15., 16. és
17. cikkének rendelkezései alkalmazandók. 19. Cikk TANULÓK ÉS GYAKORNOKOK
1. Azok a kifizetések, amelyeket olyan tanuló, kereskedelmi tanuló vagy gyakornok kap ellátására, tanulmányi vagy
képzési célokra, aki közvetlenül az egyik Szerződő Államba való utazás előtt a másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű volt, vagy jelenleg is az, és aki az elsőként említett Szerződő Államban kizárólag tanulmányi vagy képzési
célból tartózkodik, nem adóztatható meg ebben a Szerződő Államban, amennyiben az ilyen kifizetések ezen
a Szerződő Államon kívüli forrásból származnak. 2. Az olyan támogatás, ösztöndíj és munkaviszonyból származó térítés tekintetében, amely nem tartozik az 1. bekezdés
hatálya alá, az 1. bekezdésben említett tanuló, ipari és kereskedelmi tanuló vagy gyakornok az ilyen képzés vagy
gyakorlat alatt azon felül jogosult az adók tekintetében ugyanazokra a mentességekre, könnyítésekre vagy
csökkentésekre, amelyeket az abban az államban illetőséggel bíró személy élvez, ahová utazik.
20. Cikk TANÁROK ÉS KUTATÓK
1. A magánszemély, aki közvetlenül az egyik Szerződő Államba való látogatása előtt a másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy volt, vagy jelenleg is az, és aki az elsőként említett Szerződő Állam Kormányának vagy az elsőként
említett Szerződő Állam elismert egyetemének, főiskolájának, múzeumának vagy más kulturális intézményének
a meghívására, vagy egy hivatalos kulturális csereprogram keretében kizárólag oktatási, előadói vagy kutatási céllal
tartózkodik az ilyen intézménynél, attól az időponttól számított két évet meg nem haladó időszakra, amikor (ilyen
célból) először látogatja meg ezt az államot, mentes az adó alól abban a Szerződő Államban az ilyen tevékenységért
kapott díjazás után. 2. Az e cikk 1. bekezdésének rendelkezései nem alkalmazandók a kutatásból származó jövedelemre, ha az ilyen kutatást
nem a köz érdekében, hanem elsősorban egy meghatározott személy vagy személyek egyéni haszna érdekében
végzik. 21. Cikk EGYÉB JÖVEDELEM
1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy jövedelmének az Egyezmény előző cikkeiben nem tárgyalt
részei, bárhol is keletkeznek, csak ebben az államban adóztathatók.
2. Az 1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a 6. cikk 2. bekezdésében meghatározott ingatlan vagyonból
származó jövedelmen kívüli jövedelemre, ha az ilyen jövedelemnek az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
kedvezményezettje a másik Szerződő Államban egy ott levő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és a jog vagy
vagyoni érték, amelyre tekintettel a jövedelmet fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben az
esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni. 22. Cikk
A KETTŐS ADÓZTATÁS ELKERÜLÉSE
1. Katar esetében a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
Amennyiben a Katarban belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, amely ezen Egyezmény rendelkezései
szerint megadóztatható Magyarországon, Katar megengedi az ilyen belföldi illetőségű személy jövedelmét terhelő
adóból azon összeg levonását, amely megegyezik a Magyarországon megfizetett adóval, feltéve, hogy az így levont
összeg nem haladja meg a levonás előtt számított adónak azt a részét, amely a Magyarországról származó jövedelemre
esik. 2. Magyarország esetében a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
a) Amennyiben a Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, amely ezen Egyezmény
rendelkezései szerint megadóztatható Katarban, Magyarország a b) pontban és a 3. bekezdésben foglalt
rendelkezések fenntartásával mentesíti az ilyen jövedelmet az adó alól.
b) Amennyiben a Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelemtételeket élvez, amelyek a 10. és
12. cikkek rendelkezései szerint megadóztathatók Katarban, Magyarország megengedi az ilyen belföldi illetőségű
személy jövedelmét terhelő adóból azon összeg levonását, amely megegyezik a Katarban megfizetett adóval. Az
így levont összeg azonban nem haladhatja meg a levonás előtt számított adónak azt a részét, amely a Katarból
származó ilyen jövedelemtételekre esik. 3. Amennyiben ezen Egyezmény bármely rendelkezése szerint valamely, az egyik Szerződő Államban belföldi
illetékességű személy által élvezett jövedelem mentesül az adó alól ebben az államban, ez az állam mindazonáltal
ennek a belföldi illetőségű személynek a többi jövedelme utáni adó kiszámításánál figyelembe veheti a mentesített
jövedelmet. 23. Cikk EGYENLŐ ELBÁNÁS
1. Az egyik Szerződő Állam állampolgárai nem vethetők a másik Szerződő Államban olyan adóztatás, vagy azzal
összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az az adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség,
amelynek e másik állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel a belföldi illetőségre – alá
vannak vagy alá lehetnek vetve. Ez a rendelkezés, tekintet nélkül az 1. cikk rendelkezéseire, azokra a személyekre is
alkalmazandó, akik nem belföldi illetőségűek az egyik vagy mindkét Szerződő Államban.
2. Az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a másik Szerződő Államban lévő telephelyét ebben a másik államban nem
lehet kedvezőtlenebb adóztatás alá vetni, mint ennek a másik államnak azonos tevékenységet folytató vállalkozásait.
Ez a rendelkezés nem értelmezendő akként, mintha az egyik Szerződő Államot arra kötelezné, hogy a másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személyeknek a polgári jogállás vagy családi kötelezettségek alapján adózási célból olyan
személyi kedvezményeket, mentességeket és levonásokat nyújtson, amelyeket a saját belföldi illetőségű
személyeinek nyújt. 3. Az egyik Szerződő Állam vállalkozása által a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetett kamat,
jogdíj és más kifizetések az ilyen vállalkozás adóköteles nyereségének megállapításánál ugyanolyan feltételek mellett
vonhatók le, mintha azokat az elsőként említett államban belföldi illetőségű személy részére fizették volna, kivéve, ha
a 9. cikk 1. bekezdésének, a 11. cikk 4. bekezdésének vagy a 12. cikk 6. bekezdésének rendelkezései alkalmazandók.
4. Az egyik Szerződő Állam olyan vállalkozásai, amelyeknek tőkéje teljesen vagy részben, közvetlenül vagy közvetve
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű egy vagy több személy tulajdonában vagy ellenőrzése alatt van, nem
vethetők az elsőként említett Szerződő Államban olyan adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely más
vagy terhesebb, mint az az adóztatás és azzal összefüggő kötelezettség, amelynek az elsőként említett állam más
hasonló vállalkozásai alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
5. A katari adótörvény alapján Katar állampolgárainak a nem-adóztatása ezen cikk rendelkezései értelmében nem
tekinthető hátrányos megkülönböztetésnek. 6. E cikk rendelkezései, tekintet nélkül a 2. cikk rendelkezéseire, bármilyen fajtájú és megnevezésű adóra alkalmazandók.
24. Cikk KÖLCSÖNÖS EGYEZTETÉSI ELJÁRÁS
1. Ha egy személy véleménye szerint az egyik vagy mindkét Szerződő Állam intézkedései rá nézve olyan adóztatáshoz
vezetnek vagy fognak vezetni, amely nem felel meg ezen Egyezmény rendelkezéseinek, úgy ezeknek az államoknak
a belső jogszabályai által biztosított jogorvoslati lehetőségektől függetlenül, ügyét előterjesztheti annak a Szerződő
Államnak az illetékes hatóságához, amelyben belföldi illetőségű, vagy ha ügye a 23. cikk 1. bekezdése alá tartozik,
annak a Szerződő Államnak az illetékes hatóságához, amelynek állampolgára. Az ügyet az Egyezmény
rendelkezéseinek meg nem felelő adóztatáshoz vezető intézkedésre vonatkozó első értesítést követő három éven
belül kell előterjeszteni. 2. Az illetékes hatóság, amennyiben a kifogást megalapozottnak találja, és önmaga nem képes kielégítő megoldást
találni, törekedni fog arra, hogy az ügyet a másik Szerződő Állam illetékes hatóságával együtt kölcsönös egyetértéssel
rendezze azzal a céllal, hogy elkerüljék az olyan adóztatást, amely nem áll összhangban az Egyezménnyel. Az így
létrejött megállapodást a Szerződő Államok belső jogszabályaiban előírt határidőktől függetlenül végre kell hajtani.
3. A Szerződő Államok illetékes hatóságai törekedni fognak arra, hogy az Egyezmény értelmezésével vagy
alkalmazásával kapcsolatos nehézségeket vagy kétségeket kölcsönös egyetértéssel oldják fel. Közös tanácskozásokat
tarthatnak annak érdekében, hogy olyan esetekben is elkerüljék a kettős adóztatást, amelyekről az Egyezmény nem
rendelkezik. 4. A Szerződő Államok illetékes hatóságai közvetlenül érintkezhetnek egymással, beleértve egy saját magukból vagy
képviselőikből álló közös bizottságot, abból a célból, hogy az előző bekezdések értelmében egyetértésre jussanak.
25. Cikk INFORMÁCIÓCSERE
1. A Szerződő Államok illetékes hatóságai tájékoztatni fogják egymást a jelen Egyezmény rendelkezéseinek
végrehajtásához, vagy a Szerződő Államok vagy azok helyi hatóságai által kivetett, bármilyen fajtájú vagy
megnevezésű adóra vonatkozó belső jogszabályi rendelkezések végrehajtásához és érvényesítéséhez szükséges
információról, amennyiben az ezek alapján való adóztatás nem ellentétes ezzel az Egyezménnyel. Az információcserét
az 1. és a 2. cikk nem korlátozza.
2. A Szerződő Államnak az 1. bekezdés alapján kapott bármely információt ugyanúgy titokként kell kezelnie, mint az
ennek az államnak a saját belső jogszabályai alapján megszerzett információkat és csak olyan személyek vagy
hatóságok (beleértve a bíróságokat és a közigazgatási szerveket) részére szabad felfednie, amelyek az 1. bekezdésben
említett adók megállapításával vagy beszedésével, ezek érvényesítésével és a vonatkozó peres eljárással, vagy az
ezekkel az adókkal kapcsolatos jogorvoslat elbírálásával foglalkoznak. Ezek a személyek vagy hatóságok az információt
csak ilyen célokra használhatják fel. Nyilvános bírósági tárgyalásokon vagy bírósági határozatokban az információt
nyilvánosságra hozhatják. 3. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy, mintha valamelyik Szerződő Államot
arra köteleznék, hogy: a) az egyik vagy a másik Szerződő Állam jogszabályaitól vagy államigazgatási gyakorlatától eltérő államigazgatási
intézkedést hozzon; b) olyan információt nyújtson, amely az egyik vagy másik Szerződő Állam jogszabályai szerint, vagy az
államigazgatás szokásos rendjében nem szerezhető be; c) olyan információt nyújtson, amely bármely szakmai, üzleti, ipari, kereskedelmi vagy foglalkozási titkot vagy
szakmai eljárást fedne fel, vagy amelynek felfedése sértené a közrendet.
4. Ha az egyik Szerződő Állam a jelen cikknek megfelelően információt kér, a másik Szerződő Állam saját
információszerzési intézkedéseit alkalmazza a kért információ megszerzése érdekében, még akkor is, ha e másik
államnak az információra saját adóügyi céljaira nincs szüksége. A megelőző mondatban foglalt kötelezettségre
a 3. bekezdés korlátozásai vonatkoznak, de ezek a korlátozások semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy, hogy
a Szerződő Állam számára megengedik az információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert az
információhoz nem kapcsolódik hazai érdeke. 5. A 3. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben nem értelmezhetők úgy, hogy a Szerződő Állam számára
megengedik az információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert az információ banknak, más
pénzintézetnek, kijelölt személynek vagy képviselői vagy bizalmi minőségben eljáró személynek áll rendelkezésére,
vagy mert az egy személyben lévő tulajdonosi érdekeltségre vonatkozik.
26. Cikk DIPLOMÁCIAI ÉS KONZULI KÉPVISELETEK TAGJAI
Ez az Egyezmény semmilyen módon nem érinti a diplomáciai vagy konzuli képviseletek tagjait a nemzetközi jog
általános szabályai szerint vagy külön egyezmények rendelkezései alapján megillető adózási kiváltságokat.
27. Cikk KÜLÖNÖS RENDELKEZÉS
Magyarország kinyilvánítja, hogy jelen Egyezmény nem befolyásolja azokat a kötelezettségeket, amelyek
Magyarország európai uniós tagságából fakadnak. 28. Cikk HATÁLYBALÉPÉS
1. A Szerződő Államok írásban, diplomáciai úton értesítik egymást a jogszabályaik alapján az ezen Egyezmény hatályba
lépéséhez szükséges eljárások befejezéséről. Az Egyezmény a későbbi értesítés napján lép hatályba.
2. Ezen Egyezmény rendelkezései alkalmazandók: a) a forrásnál levont adók vonatkozásában, az Egyezmény hatályba lépését közvetlenül követő naptári év január első
napján vagy azt követően fizetett vagy jóváírt összegek tekintetében; és
b) az egyéb adók vonatkozásában, az Egyezmény hatályba lépését közvetlenül követő naptári év január első napján
vagy azt követően kezdődő adózási évek tekintetében. 29. Cikk
FELMONDÁS
1. Ez az Egyezmény mindaddig hatályban marad, ameddig az egyik Szerződő Állam fel nem mondja. Az Egyezményt
bármelyik Szerződő Állam diplomáciai úton felmondhatja úgy, hogy annak hatályba lépésétől számított öt éves
időtartam elteltét követően bármelyik naptári év vége előtt legalább hat hónappal a felmondásról írásban értesítést
küld. 2. Az Egyezmény hatályát veszti: a) a forrásnál levont adók vonatkozásában, az értesítés adásának évét közvetlenül követő naptári év január első
napján vagy azt követően fizetett vagy jóváírt összegek tekintetében; és
b) az egyéb adók vonatkozásában, az értesítés adásának évét közvetlenül követő naptári év január első napján vagy
azt követően kezdődő adózási évek tekintetében. Ennek hiteléül az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak az Egyezményt aláírták.
Készült két példányban Budapesten, 2012. január 18. napján magyar, arab és angol nyelven, mindegyik szöveg
egyaránt hiteles. Eltérés esetén az angol nyelvű szöveg irányadó.
Magyarország Kormánya Katar Állam Kormánya nevében nevében (aláírások)”
(signatures)” 4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) E törvény 2. és 3. §-a az Egyezmény 28. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
(3) Az Egyezmény, valamint e törvény 2. és 3. §-a hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter
– annak ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
(4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az adópolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
253/2014. (VI. 25.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 90.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel
dr. Kolozsváry Andreát 2014. augusztus 31-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2014. június 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1462/2015. (VII. 10.) Korm. határozata a TÁMOP-4.2.5.A-11/1-2012-0001 azonosító számú [„A Magyar Tudományos Művek Tára (MTMT) publikációs adatbázis szolgáltatások országos kiterjesztése” című] projekt támogatásának növeléséről, valamint egyes, a Társadalmi Megújulás Operatív Program 2–4. prioritása keretében megvalósuló projektek vonatkozásában kötelezettségvállaláshoz, támogatási szerződések megkötéséhez és tartaléklisták megszüntetéséhez történő hozzájárulásról.
A Kormány
 1. jóváhagyja a  TÁMOP-4.2.5.A-11/1-2012-0001 azonosító számú, „A Magyar Tudományos Művek Tára (MTMT)
publikációs adatbázis szolgáltatások országos kiterjesztése” című kiemelt projekt támogatásának növelését
az 1. melléklet szerint,
2. hozzájárul az 1. pont szerinti projekt
a) többlettámogatása vonatkozásában a  kötelezettségvállaláshoz a  2007–2013 közötti programozási időszak
operatív programjai eredményes zárásával összefüggő 2015. évi feladatokra vonatkozó cselekvési tervről
és a  Nemzeti Stratégiai Referencia Keret 2014. évi munkatervéről szóló 1051/2014. (II. 7.) Korm. határozat
módosításáról szóló 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat [a továbbiakban: 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat]
I.8. pontja alapján,
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2015. július 15.
b) támogatási szerződésének módosításához,
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2015. július 31.
3. hozzájárul a  2.  melléklet szerinti projektek vonatkozásában a  kötelezettségvállaláshoz az  1014/2015. (I. 22.)
Korm. határozat I.8. pontja alapján,
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: a 2. melléklet szerint
4. hozzájárul a  2. és 3.  melléklet szerinti projektek támogatási szerződésének megkötéséhez az  1014/2015. (I. 22.)
Korm. határozat I.9. pontja alapján,
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: a 2. és 3. melléklet szerint
5. hozzájárul
a) a TÁMOP-2.1.3.A-12/1 azonosító számú, „Munkahelyi képzések támogatása mikro- és kisvállalkozások számára
a konvergencia régiókban” című, és
b) a TÁMOP-2.5.3.A-13/2 azonosító számú, „Gazdasági és társadalmi együttműködés erősítése – A  társadalmi
partnerek kapacitásfejlesztése” című
pályázati felhívás tartaléklistája megszüntetéséhez az 1014/2015. (I. 22.) Korm. határozat I.10. pontja alapján.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2015. július 31.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
1355/2013. (VI. 24.) Korm. határozata a túlzottdeficit-eljárás megszüntetésével kapcsolatos lakossági tájékoztatással összefüggő feladatokról.
A Kormány az állampolgárok túlzottdeficit-eljárás megszüntetésével kapcsolatban történő tájékoztatása érdekében felhívja
 1. a Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy a 3. pont szerinti feladatok ellátásához szükséges adatfeldolgozási
tevékenységek ellátására adatfeldolgozási szerződést kössön a  Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások
Központi Hivatalával (a továbbiakban: KEK KH) és a Magyar Posta Zártkörűen Működő Részvénytársasággal;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: azonnal 2. a közigazgatási és igazságügyi minisztert a címzettek részére megküldendő – személyes adatot nem tartalmazó –
miniszterelnöki levelek nyomdai előállításával kapcsolatos feladatok ellátására;
Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: azonnal 3. a  közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy a  címzettek részére megküldendő miniszterelnöki levelek
megszemélyesítésével, a  küldemények összeállításával, a  borítékok nyomdai előállításával és a  címzettek részére
való soron kívüli megküldésével kapcsolatos feladatok ellátásáról a KEK KH útján gondoskodjon.
Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
162/2011. (VII. 26.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok
Charles Azubuike Ononye rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Nigériai Szövetségi Köztársaság magyarországi rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez budapesti székhellyel. Budapest, 2011. május 30.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
427/2012. (XII. 29.) Korm. rendelete a Magyar Művészeti Akadémia tagjainak életjáradékáról.
A Kormány a Magyar Művészeti Akadémiáról szóló 2011. évi CIX. törvény 28/A. §-ában foglalt felhatalmazás alapján, az Alaptörvény
15. cikk (1) bekezdésében foglalt feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A rendelet hatálya kiterjed a) a Magyar Művészeti Akadémia (a továbbiakban: MMA) rendes és levelező tagjaira (a továbbiakban együtt: tag),
valamint b) az MMA Titkárságára (a továbbiakban: Titkárság) mint folyósító szervre.
2. § (1) Az MMA tagjai a Magyar Művészeti Akadémiáról szóló 2011. évi CIX. törvény (a továbbiakban: MMA tv.) 11. §
(1) bekezdés alapján – tagsági jogviszonyuk fennállása alatt – havi életjáradékban részesülnek, amelynek összege:
a) rendes tag esetében 2013-ban 150 000 forint/hó;
b) levelező tag esetében 2013-ban 100 000 forint/hó.
(2) A tagot tagsági jogviszonyának felfüggesztése, szünetelése időtartamára életjáradék nem illeti meg.
(3) Az életjáradékra való jogosultságról – az MMA közgyűlésének döntése alapján – az MMA elnöke tájékoztatja
a Titkárságot. 3. § (1) Az életjáradékot a Titkárság folyósítja.
(2) Az életjáradékot a tagsági jogviszony létrejöttét követően, utólag, tárgyhót követő hónap 10. napjáig kell folyósítani.
(3) A (2) bekezdésben foglaltak teljesítése érdekében a Titkárság a tagot – határidő megjelölésével – az életjáradék
folyósításához szükséges adatok, igazolások benyújtására hívja fel. 4. § A havi életjáradék összegéből a Titkárság mint kifizető a személyi jövedelemadóról szóló törvény szerint adóelőleget
von. 5. § Ez a rendelet 2013. január 1-jén lép hatályba.
6. § (1) A 2. § (1) bekezdés szerinti havi juttatás fedezetét az MMA költségvetésében kell megtervezni.
(2) A 2. § (1) bekezdés szerinti havi juttatás e rendeletben meghatározott összegét a Kormány – az MMA-val
együttműködésben, az MMA elnökének a kultúráért felelős miniszter útján előterjesztett javaslata alapján – évente
felülvizsgálja a (3) bekezdésben foglalt elvek szerint, annak érdekében, hogy az MMA tagjai részére az MMA tv. alapján
biztosított életjáradék mértéke 2022. január 1-jétől elérje a Magyar Tudományos Akadémia (a továbbiakban: MTA)
által a Magyar Tudományos Akadémiáról szóló törvény (a továbbiakban: MTA tv.) alapján az akadémikusok részére
tudományos teljesítményük és köztestületi munkájuk elismeréseként folyósított havi juttatás (tiszteletdíj) összegét.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott felülvizsgálat során a Kormány az MTA által az MTA tv. alapján az akadémikusok
részére folyósított havi juttatás és az MMA tv. alapján az MMA tagjai részére folyósított havi juttatás mindenkor
hatályos különbözetét évente a (2) bekezdésben meghatározott határidőre vetítve határoz az MMA tv.-ben
meghatározott életjáradék összegéről – az MMA tv. 4. § (2) bekezdés p) pontban foglaltakra is figyelemmel – a 2. §
(1) bekezdés szerinti havi juttatás fejlesztését tartva szem előtt.
7. § A Titkárság a 3. § (1) bekezdése alapján életjáradékot első ízben 2013. január hónapra folyósít az MMA azon tagjainak,
akik a rendelet hatálybalépésekor az MMA rendes vagy levelező tagjai.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1153/2009. (IX. 10.) Korm. határozata a Nemzeti Gyermek- és Ifjúsági Közalapítvány jogutód nélküli megszüntetésének előkészítéséről.
A Kormány az államháztartás hatékony működését elősegítő szervezeti átalakításokról és az azokat megalapozó intézkedésekről
 szóló 2118/2006. (VI. 30.) Korm. határozat 8. pontjában foglaltak végrehajtása érdekében – az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény és egyes kapcsolódó törvények módosításáról szóló 2006. évi LXV. törvény 1. §-ának (5) bekezdésében foglaltak
alapján – a Nemzeti Gyermek- és Ifjúsági Közalapítvány (a továb biak ban: Közalapítvány) megszüntetésének előkészítése kapcsán:
1.  elfogadja a szociális és munkaügyi miniszter tájékoztatását arról, hogy
a) a jövőben megszűnő Közalapítvány közfeladatai átadásának keretében a Közalapítvány fenntartásában működő
NGYIK Szakképző Iskola, Speciális Szakiskola és Kollégium fenntartói joga a Fogyatékos Személyek
Esélyegyenlőségéért Közalapítvány (a továb biak ban: FSZEK) részére – a Közalapítvány és a FSZEK céljai
hasonlóságára tekintettel – átadásra került, a Szociális és Munkaügyi Minisztérium, az Oktatási és Kulturális
Minisztérium, a Nemzeti Gyermek- és Ifjúsági Közalapítvány, valamint a Fogyatékos Személyek
Esélyegyenlőségéért Közalapítvány által 2008. június 17-én aláírt megállapodásnak meg fele lően;
b) a Közalapítvány 100%-os tulajdonában lévő gazdasági társaság, a TALENT Szervező Kft. peres ügyei lezárultak, és
a Kft. befejeződött végelszámolási eljárása során a Kft. záró vagyona átkerült a Közalapítvány mérlegébe;
2.  elrendeli, hogy
a) az NGYIK Szakképző Iskola, Speciális Szakiskola és Kollégium működtetésének érdekében a Közalapítvány
tulajdonát:
aa) 51/100 eszmei tulajdoni arányban képező, Nyíregyháza belterületén található ingatlanok: a 6255 hrsz. alatt
nyilvántartott, természetben Nyíregyháza, Báthori utca 32. szám alatt található általános iskola
megnevezésű 2601 m2 alapterületű ingatlan, a 6253 hrsz. alatt nyilvántartott, természetben Nyíregyháza,
Széchenyi utca 36. szám alatt található kollégium megnevezésű 899 m2 alapterületű ingatlan, a 6252 hrsz.
alatt nyilvántartott, természetben Nyíregyháza, Széchenyi utca 32–38. szám alatt található kollégium
megnevezésű 815 m2 alapterületű ingatlan,
ab) 1/2 arányban képező, Balassagyarmat belterületén 5114 hrsz. alatt nyilvántartott, ifjúsági tábor
megnevezésű, 13863 m2 alapterületű ingatlan,
ac) kizárólagosan képező Bakonyszentkirály külterületén a 0171 hrsz. alatt nyilvántartott kivett táborhely
megnevezésű, 35588 m2 alapterületű ingatlan, valamint a 0174/4 hrsz. alatt nyilvántartott kivett gazdasági
épület és udvar megnevezésű, 2955 m2 alapterületű ingatlan
tulajdonjoga a Közalapítvány megszűnésének napjával a FSZEK-hez kerüljön;
b) a pénzügyi kötelezettségek teljesítését köve tően a Közalapítvány megmaradt pénzbeli vagyona a Szociális és
Munkaügyi Minisztérium költségvetésébe kerüljön, melyet a FSZEK által működtetett iskola likviditási hiányának
rendezésére, valamint a gyermek és ifjúsági szakmafejlesztési célok támogatása célú feladatokra kell fordítani.
Felelős: szociális és munkaügyi miniszter
pénzügyminiszter
Határidő: azonnal 3. Ez a határozat a közzététele napján lép hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök