type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1870/2017. (XI. 29.) Korm. határozata a „Magyarországi nyaralóhajózás alapjainak és hátterének megteremtésével kapcsolatos program” elindításáról.
A Kormány – hazánk társadalmi és gazdasági fejlődésének, valamint külföldi pozitív megítélésének növelése érdekében – a hazai
nyaralóhajózás mint új turisztikai termék kialakítása céljából
 1. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert és a belügyminisztert, hogy gondoskodjon a hazai nyaralóhajózás hátterének
megvalósításához szükséges jogszabály-módosítások előkészítéséről;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
belügyminiszter
Határidő: azonnal 2. a nyaralóhajózás megvalósításához szükséges feladatok ellátására és a  Felső-Tisza-vidék kishajóforgalmát segítő
fejlesztések megvalósítására az állami tulajdonú MAHART Magyar Hajózási Zártkörűen Működő Részvénytársaságot
(a továbbiakban: MAHART Zrt.) jelöli ki;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2017. november 30.
3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a „Magyarországi nyaralóhajózás
alapjainak és hátterének megteremtésével kapcsolatos program” (a továbbiakban: Program) előkészítéséhez,
a műszaki tervezéshez és a közbeszerzések megkezdéséhez, hatástanulmányok elkészítéséhez és az engedélyezési
eljárások elindításához a  2017. évben a  MAHART Zrt. számára gondoskodjon 100 000 000 forint többletforrás
rendelkezésre állásáról, a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1. melléklet
XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: felmerülés ütemében
 4. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  3.  pontban szereplő forrás terhére támogatási szerződést kössön
a MAHART Zrt.-vel az ott megjelölt, a Programmal kapcsolatos feladatok elvégzése céljából;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 3. pontban megjelölt többletforrás rendelkezésre állását követően
5. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  Program 2018. évi indításához
(kikötői infrastruktúra fejlesztéséhez, vízi útvonalak kijelöléséhez, tíz hajó vásárlásához, képzések lebonyolításához,
hajózási információs rendszer kiépítéséhez, illetve a későbbi új útvonalak előkészítéséhez) a MAHART Zrt. számára
gondoskodjon 2 790 000 000 forint többletforrás biztosításáról a Magyarország 2018. évi központi költségvetéséről
szóló 2017. évi C. törvény 1. melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: felmerülés ütemében
 6. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  Keleti-főcsatorna bevonása
érdekében (új útvonalak kialakítása, kikötők létesítése, hajópark bővítése tíz hajóval) a 2019. évben a MAHART Zrt.
számára gondoskodjon 1 770 000 000 forint többletforrás biztosításáról a  Magyarország 2019. évi központi
költségvetése XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet javára.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: a 2019. évi központi költségvetés tervezése során
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
185/2010. (VI. 7.) KE határozata szolgálati viszony megszűnéséről és nyugállományba helyezésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 49. § (2) bekezdésének b) pontja alapján a honvédelmi miniszter előterjesztésére dr. Kovácsics Ferenc
altábornagy szolgálati viszonyát 2011. február 5-én megszüntetem és 2011. február 6-ai hatállyal nyugállományba helyezem.
Budapest, 2010. június 4. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
2/2018. (HK 6.) HVKFH szakutasítása NATO egységesítési egyezmények nemzeti elfogadásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése és
a Magyar Honvédség doktrinális, szabványosítási és terminológiai tevékenységéről szóló 54/2015. (X. 21.) HM
utasítás 3. § (3) bekezdés a) pontjára a következő
szakutasítást adom ki: 1. A szakutasítás hatálya a Honvédelmi Minisztériumra,
a honvédelemért felelős miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetre, és a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire terjed ki.
2. Felkérem a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálat főigazgatóját, hogy szakterületén biztosítsa a szakutasításban meghatározott rendelkezések érvényesülését.
3. STANAG 1465 AMPHIBOPS (EDITION 4) (RATIFICATION DRAFT 1) – TACTICS, TECHNIQUES
AND PROCEDURES FOR AMPHIBIOUS OPERATIONS – ATP-08, VOLUME II, EDITION D – Taktikák,
technikák és eljárások tengeri deszant műveletekhez című
NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül az MH részvétele nélkül a következők szerint:
a) témafelelős: az MH Hadkiegészítő Felkészítő és Kiképző Parancsnokság (a továbbiakban: MH HFKP) és
b) témakezelő: az MH HFKP. 4. STANAG 1474 (EDITION 1) EMBARKED AVIATION CROSSDECK CLEARANCE CRITERIA AND
PROCEDURES FOR ASSESSING INTEROPERABILITY APP-29 Edition A Version 1 – Hajó fedélzetre szállás biztonsági követelményei és az interoperabilitás értékelésére vonatkozó eljárások című NATO egységesítési
egyezmény nemzeti elfogadásra kerül az MH részvétele
nélkül a következők szerint:
a) témafelelős: az MH HFKP és
b) témakezelő: az MH HFKP.
5. STANAG 2294 CIEO (EDITION 3) (RATIFICATION DRAFT 1) COUNTERING IMPROVISED
EXPLOSIVE DEVICES TRAINING REQUIREMENTS
– ACIEDP-01, EDITION B – Rögtönzött robbanószerkezetek elleni tevékenység képzésével kapcsolatos irányelvek című NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül a következők szerint:
a) témafelelős: a Honvéd Vezérkar Kiképzési és Oktatási Csoportfőnökség (a továbbiakban: HVK KIKOCSF),
b) témakezelő: az MH Altiszti Akadémia,
c) a bevezetés időpontja: a NATO kihirdetést követő
6 hónapon belül és
d) a bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre a Honvéd Vezérkar kiképzési
és oktatási csoportfőnökének intézkedésével, eredeti angol nyelven, teljes terjedelemben.
6. STANAG 7196 THE NATO SURVIVAL, ESCAPE/
EVASION, RESISTANCE AND EXTRACTION
(a továbbiakban: SERE) TRAINING STANDARD
(EDITION 1)/ Személyi mentéssel kapcsolatos kiképzés
NATO szabványa című NATO egységesítési egyezmény
nemzeti elfogadásra kerül a következők szerint:
a) témafelelős: a HVK KIKOCSF,
b) témakezelő: az MH HFKP,
c) a bevezetés időpontja: a NATO kihirdetést követő
6 hónapon belül és
d) a bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a légierőnél kerüljön bevezetésre a Honvéd Vezérkar kiképzési és oktatási csoportfőnökének intézkedésével, eredeti angol nyelven, teljes
terjedelemben.
7. Ez a szakutasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Huszár János altábornagy s. k.,


text:
35/2014. (XII. 18.) AB határozata a Debreceni Ítélőtábla Pkf.II.20.918/2012/2. számú végzése, valamint a Szolnoki Törvényszék Pk.62.393/1998/31. számú végzése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – Dr. Balsai István, Dr. Dienes-Oehm Egon,
Dr. Juhász Imre, Dr. Salamon László és Dr. Szívós Mária különvéleményével – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Debreceni Ítélőtábla Pkf.II.20.918/2012/2. számú végzése, illetve
a Szolnoki Törvényszék Pk.62.393/1998/31. számú végzése alaptörvény-ellenes, ezért azokat megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
I. [1] 1. Az  indítványozó egyház az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a
alapján az  Alkotmánybíróságra 2013. március 19-én érkezett alkotmányjogi panaszában a  Debreceni Ítélőtábla
Pkf.II.20.918/2012/2. számú végzése és Szolnoki Törvényszék Pk.62.393/1998/31. számú végzése megsemmisítését
kérte.
[2] Az indítványozó 2012. február 29-ig egyházként működött, azonban e  jogállását a  8/2012. (II. 29.) OGY határozat
(a  továbbiakban: OGYh.), illetve a  lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az  egyházak, vallásfelekezetek
és vallási közösségek jogállásáról szóló 2011. évi CCVI. törvény (a továbbiakban: Ehtv.) ennek alapjául szolgáló 34. §
(2) és (4) bekezdése következtében elveszítette és 2012. március 1-jétől egyesületnek minősült.
[3] A Szolnoki Törvényszék 2012. november 12-én meghozott Pk.62.393/1998/31. számú végzésében az  Ehtv. 35.  §
(3)  bekezdése alapján elrendelte az  indítványozó kényszer-végelszámolását, illetve az  indítványozót jogutód
nélkül megszüntette, arra hivatkozással, hogy az  Ehtv. 35.  § (1)  bekezdése szerint az  egyházként el nem ismert
civil szervezeteknek 2012. február 29-ig nyilatkozniuk kellett azon szándékukról, hogy tovább kívánnak-e működni
egyesületként, de az indítványozó ilyen tartalmú kérelmet nem terjesztett elő.
[4] Az indítványozó a  végzéssel szemben fellebbezést terjesztett elő, amelyben előadta, hogy az  Ehtv. 35.  § szerinti
nyilatkozatot azért nem tette meg, mert álláspontja szerint az Ehtv. alaptörvény-ellenes és az Emberi Jogok Európai
Egyezményébe ütközik, ezért az  alapvető jogok biztosához, az  Alkotmánybírósághoz és az  Emberi Jogok Európai
Bíróságához (a  továbbiakban: EJEB) fordult. Az  indítványozó szerint a  Törvényszék végzése alaptörvény-ellenes
jogszabályon alapul, ezért maga is alaptörvény-ellenes.
[5] A Debreceni Ítélőtábla 2013. január 15-én kelt, Pkf.II.20.918/2012/2. számú végzésében az elsőfokú bíróság végzését
helybenhagyta. Az  Ítélőtábla végzésének indokolása szerint a  Törvényszék megalapozott, törvényes határozatot
hozott, mivel a  továbbműködésre vonatkozó nyilatkozat hiányában a  bíróságnak az  Ehtv. 35.  § (3)  bekezdése
értelmében el kellett rendelnie a  szervezet kényszer-végelszámolását. A  végzés kifejti, hogy a  bíróság eljárása
szempontjából nincs jelentősége annak, hogy az  indítványozó alaptörvény-ellenesnek tartja az  eljárás alapjául
szolgáló jogszabályokat; a bíróságnak a hatályos jogszabályt alkalmaznia kell mindaddig, amíg az Alkotmánybíróság
nem hoz határozatot az egyedi ügyben alkalmazandó jogszabálynak az alaptörvény-ellenességéről.
[6] 2. Az indítványozó alkotmányjogi panaszában előadott álláspontja szerint a bíróságok döntése sérti az Alaptörvény
VII.  cikkében, XIII.  cikkében és VIII.  cikkében biztosított jogait. Az  indítványozó hivatkozott arra, korábban
alkotmányjogi panaszt terjesztett elő az  Ehtv. egyes rendelkezései alaptörvény-elleneségének megállapítása és
megsemmisítése iránt (IV/2352/2012. számon), amelyet az  Alkotmánybíróság 6/2013. (III. 1.) AB határozatban
(a  továbbiakban: Abh.) bírált el. Az  indítványozó hangsúlyozta: az  Abh. megsemmisítette az  Ehtv.-nek
az  indítványozót egyesületté minősítő rendelkezéseit, továbbá megállapította, hogy egyházi jogállását nem
veszítette el.
[7] Az Ehtv. 34. §-a az Alaptörvény VII. cikke (vallásszabadsághoz való jog) által védett szerzett jogokat vont el a vallási
közösségektől, így az indítványozótól is; az alaptörvény-ellenes jogszabályi rendelkezéseken alapuló végzés maga is
alaptörvény-ellenes, így meg kell semmisíteni.
[8] Az indítványozó az  Alaptörvény XIII.  cikkének (tulajdonhoz való jog) sérelmét arra alapozza, hogy a  bíróság
a  kényszer-végelszámolási eljárás keretében elrendelte az  indítványozó jogutód nélküli megszüntetését a  civil
szervezetek bírósági nyilvántartásáról és az  ezzel összefüggő eljárási szabályokról szóló 2011. évi CLXXXI. törvény
(a  továbbiakban: Civil tv.) és a  cégnyilvánosságról, a  bírósági cégeljárásról és a  végelszámolásról szóló 2006. évi
V.  törvény (a  továbbiakban: Ctv.) szabályainak alkalmazásával. A  Civil tv. 58.  § (1)  bekezdés b)  pontja alapján
a  létesítő okirat eltérő rendelkezése hiányában a  jogutód nélkül megszűnt civil szervezet vagyona a  Nemzeti
Együttműködési Alap bevételévé válik. A Civil tv. és a Ctv. fenti szabályait az indítványozó önmagában nem tekinti
alaptörvény-ellenesnek, ugyanakkor az  a  tény, hogy alkalmazásukra az  Ehtv. alaptörvény-ellenes rendelkezése
következtében kerül sor, a tulajdonától való megfosztást jelent.
[9] Az indítványozó hasonló indokokkal az  Alaptörvény VIII.  cikk (2)  bekezdésében foglalt egyesüléshez való jog
sérelmét is állította.
[10] 3. Az  alkotmányjogi panasz benyújtását követően az  Alkotmánybíróság az  eljárása során észlelte, hogy a  vallási
közösségek jogállásával és működésével kapcsolatos törvényeknek az  Alaptörvény negyedik módosításával
összefüggő módosításáról szóló 2013. évi CXXXIII. törvény (a továbbiakban: Ehtvmód.) 2013. augusztus 1-ei, illetve
szeptember 1-ei hatállyal módosította az  Ehtv. rendelkezéseit, köztük a  törvény több átmeneti rendelkezését
is, amelyek a  vallási közösségek jogállásával összefüggő, folyamatban lévő és befejezett ügyekre vonatkozó
rendelkezéseket is tartalmaznak.
[11] A fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság felhívta az indítványozót, hogy nyilatkozzon arról, hogy befejeződött-e
az indítványban megjelölt kényszer-végelszámolási eljárás, mi az indítványozó aktuális jogi helyzete, illetve mindez
hogyan érinti az  indítványozó vagyonát; továbbá, hogy az  Ehtv. 33–36.  §-ában meghatározott valamely eljárást
kezdeményezett-e, illetve indult-e a vonatkozásában ilyen eljárás.
[12] Az Alkotmánybíróság felhívására válaszul az indítványozó egyrészt előadta, hogy a kényszer-végelszámolási eljárás
abban az értelemben befejeződött, hogy további eljárásjogi lépések az ügyében nem lesznek, rá a nyilvántartásból
való törlés vár, amelyet nem áll módjában megakadályozni, csak a  bíróság ügyterhén és belátásán múlik, hogy
az  erről szóló végzést mikor bocsátja ki. Elmondása szerint ebben a  függő jogi helyzetben napi működése
veszélyeztetett, nem dönthet a  vagyonát érintő ügyekben, továbbá a  megszűnés és a  végelges vagyonvesztés
bekövetkezése fenyegeti. Az  indítványozó másrészt úgy nyilatkozott, hogy az  Ehtv. 33–36.  §-ában meghatározott
eljárást nem kezdeményezett; egyfelől azért, mert 2013. február 28-ig erre nem is volt lehetősége, másfelelől
pedig azért, mert az  Abh.-t követően – amely expressis verbis kimondta, hogy egyházi státuszát nem vesztítette
el – álláspontja szerint értelmetlen lett volna a továbbműködése ügyében nyilatkozatot tennie, mivel attól kezdve
azonos szabályok vonatkoztak rá, mint az Ehtv. mellékletében szereplő egyházakra.
[13] Az Alkotmánybíróság az  eljárása során az  előbbieken túl azt is észlelte, hogy az  EJEB a  Magyar Keresztény
Mennonita Egyház és mások kontra Magyarország ügyben (2014. április 8.; 70945/11, 23611/12, 26998/12,
41150/12, 41155/12, 41463/12, 41553/12, 54977/12 és 56581/12) hozott ítéletében az  indítványozó, illetve
törvényes képviselője vonatkozásában is megállapította az  emberi jogok és az  alapvető szabadságok védelméről
szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezmény (a  továbbiakban: Egyezmény) által védett egyesülés
szabadságának (11. cikk) sérelmét a vallásszabadsághoz való joggal (9. cikk) összefüggésben.
[14] Az EJEB megállapította, hogy az  Egyezmény 41. Cikkének (Igazságos elégtétel) alkalmazására vonatkozó több
kérdésben még nem lehetett határozatot hozni és ennek megfelelően fenntartotta ezeket a  kérdéseket, valamint
felszólította Magyarország Kormányát és a kérelmezőket, hogy az ítélet véglegessé válásától számított hat hónapon
belül értesítsék a  Bíróságot az  általuk esetlegesen megkötött bármiféle megállapodásról. Az  EJEB elutasította azt
a kérelmet, amelyben a Kormány az ügynek az EJEB Nagykamarája elé utalását kérte, így az ítélet 2014. szeptember
9-én véglegessé vált.
II. [15] 1. Az Alaptörvénynek az indítvánnyal érintett rendelkezései:
„VII. cikk (1) Mindenkinek joga van a gondolat, a  lelkiismeret és a vallás szabadságához. Ez a jog magában foglalja
a vallás vagy más meggyőződés szabad megválasztását vagy megváltoztatását és azt a szabadságot, hogy vallását
vagy más meggyőződését mindenki vallásos cselekmények, szertartások végzése útján vagy egyéb módon, akár
egyénileg, akár másokkal együttesen, nyilvánosan vagy a magánéletben kinyilvánítsa vagy kinyilvánítását mellőzze,
gyakorolja vagy tanítsa.”
„VIII. cikk (2) Mindenkinek joga van szervezeteket létrehozni, és joga van szervezetekhez csatlakozni.”
„XIII. cikk (1) Mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. A tulajdon társadalmi felelősséggel jár.”
[16] 2. Az Ehtv.-nek az Ítélőtábla által 2013. január 15-én alkalmazott 34–35. §-ának releváns rendelkezései:
„34. § (1) A mellékletben meghatározott egyházak és a (2) bekezdés szerinti egyházak, valamint ezek vallásos célra
létrejött önálló szervezetei kivételével valamennyi, a  lelkiismereti és vallásszabadságról, valamint az  egyházakról
szóló 1990. évi IV. törvény alapján nyilvántartásba vett szervezet és annak vallásos célra létrejött önálló szervezete
(a továbbiakban együtt: szervezet) 2012. január 1-jétől egyesületnek minősül.
(2) A  lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az  egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek
jogállásáról szóló 2011. évi C. törvény hatályvesztéséig a  lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint
az  egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról szóló 2011. évi C. törvénynek az  egyházkénti
elismerésre vonatkozó szabályaira tekintettel a  miniszterhez kérelmet benyújtó egyház e  törvény szerinti
elismeréséről az  Országgyűlés – a  népi kezdeményezésre vonatkozó szabályok kivételével – a  14.  §
(3)–(5) bekezdése szerinti eljárás keretében 2012. február 29-éig dönt.
[…]
(4) Ha az  Országgyűlés a  (2)  bekezdés szerinti elismerést valamely egyház tekintetében elutasítja, az  egyház
2012.  március 1-jétől az  e  törvény és más jogszabályok alkalmazásában az  (1)  bekezdés szerinti szervezetnek
minősül […].”
„35.  § (1) A  szervezet 2012. február 29-éig nyilatkozik továbbműködési szándékának hiányáról vagy
–  továbbműködési szándék esetén – az  egyesületre vonatkozó szabályok szerint változásbejegyzési eljárást indít,
amelyre a  civil szervezetek bírósági nyilvántartásáról és az  ezzel összefüggő eljárási szabályokról szóló 2011. évi
CLXXXI. törvény 37.  § (1)  bekezdését, 38.  §-át, valamint 63.  § a) és c)  pontját kell alkalmazni azzal, hogy alakuló
ülésen az átalakulást elhatározó ülést kell érteni.
(2) A  szervezet az  egyesület nyilvántartásba vételéhez szükséges feltételeket legkésőbb 2012. június 30-áig
teljesítheti azzal, hogy ha a  szervezet vallási tevékenységét 2012. január 1-jétől a  2011. december 31-én hatályos
belső egyházi szabályában meghatározott szervezeti keretek között változatlanul végzi, a  bíróság az  egyesület
bírósági nyilvántartásba vétele során a  Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 62.  § (4)  bekezdés
b) pontja szerinti feltételekkel kapcsolatosan nem vizsgálja, hogy a szervezet létesítő okirata megfelel-e a  legfőbb
szerv, az  ügyintéző szerv és a  képviseleti szerv létrejöttére és hatáskörére vonatkozó törvényi szabályoknak.
E határidő elmulasztása jogvesztő.
(3) A  bíróság a  szervezetet a  cégnyilvánosságról, a  bírósági cégeljárásról és a  végelszámolásról szóló 2006. évi
V. törvény 2012. február 29-én hatályos 116.  § (3)–(6)  bekezdésének, 117.  §-ának és 118.  §-ának alkalmazásával
kényszer-végelszámolási eljárás keretében jogutód nélkül megszünteti, ha a szervezet
a) a változásbejegyzési eljárás során a változásbejegyzési eljárásban meghatározott feltételeket nem teljesíti, vagy
b) 2012. február 29-éig a továbbműködéséről nem vagy nemlegesen nyilatkozott.”
III. [17] 1. Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta meg, hogy az  indítványozó jogutód nélküli megszűnésének bírósági
döntésben történő kimondása hogyan érinti az alkotmányjogi panasz eljárás lefolytatását.
[18] Az Abtv. 59.  §-a kimondja, hogy az  Alkotmánybíróság – ügyrendjében meghatározottak szerint – kivételesen
a nyilvánvalóan okafogyottá váló ügyek esetén az előtte folyamatban lévő eljárást megszüntetheti.
[19] Az Alkotmánybíróság Ügyrendje 67. § (2) bekezdés a) pontja szerint az indítvány okafogyottá válásának egyik esete
az, hogy „alkotmányjogi panasz eljárásban a természetes személy indítványozó meghal, a jogi személy megszűnik,
kivéve ha az eljárásban érvényesítendő jog tekintetében jogutódlásnak van helye”.
[20] Az Alkotmánybíróság a  hatáskörére vonatkozó szabályokat saját alkotmányos jogállásával és az  adott hatáskör
rendeltetésével összhangban értelmezi [vö. Alaptörvény R) cikk (3) bekezdés és 28. cikk], ennek megfelelően járt el
az Abtv. 59. §-ában meghatározott mérlegelési jogkörében az Ügyrend azt végrehajtó 67. §-a alkotmányjogi panasz
eljárásban történő alkalmazásakor.
„Az Alkotmánybíróság gyakorlata értelmében az  alkotmányjogi panasz jogorvoslat. [...] Az  Alaptörvény
24.  cikk (2)  bekezdés c) és d)  pontja szerinti alkotmányjogi panasz jogintézményének egyaránt elsődleges célja
ugyanis az  egyéni, szubjektív jogvédelem: a  ténylegesen jogsérelmet okozó alaptörvény-ellenes jogszabály,
illetve alaptörvény-ellenes bírói döntés által okozott jogsérelem orvosolása. Ehhez kapcsolódik a  jogszabály
felülvizsgálatára irányuló alkotmányjogi panaszok esetén másodlagos célként a  későbbiekben előforduló hasonló
jogsértések megelőzése és ennek révén egyben az  alkotmányos jogrend objektív védelme” {3367/2012. (XII. 15.)
AB végzés, Indokolás [11], [13]}.
[21] A jogi személyek jogutód nélküli megszűnésére többféle okból is sor kerülhet. Ha a jogutód nélküli megszűnésére
a jogi személy akaratától független, vagy akár azzal ellentétes okból kerül sor, például az arra jogosult szerv egyedi
eljárásban megszünteti, akkor éppen az  alkotmányjogi panasz lehet az  utolsó eljárási eszköz az  adott esetben
bekövetkezett jogsérelem orvosolására.
[22] Az Alkotmánybíróság a  fentiekre tekintettel megállapította: nem eredményezi az  indítvány okafogyottá válását
az  indítványozó jogi személy jogutód nélküli megszűnésének bíróság általi megállapítása, ha az  alkotmányjogi
panasz eljárás megindításának indoka (az Alaptörvényben biztosított jog sérelme) éppen a  jogi személy
megszüntetésével áll összefüggésben.
[23] 2. Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megvizsgálta az alkotmányjogi panasz befogadhatóságának törvényben
előírt feltételeit [Abtv. 56. § (1)–(2) bekezdés].
[24] 2.1. A panasz formai szempontból befogadható, a következők szerint:
 [25] Az Abtv. 30.  § (1)  bekezdése értelmében az  Abtv. 27.  §-a alapján benyújtott alkotmányjogi panaszt a  sérelmezett
döntés kézbesítésétől számított hatvan napon belül kell benyújtani. Az  Abtv. 53.  § (2)  bekezdése alapján
az  Abtv. 27.  §-a szerinti alkotmányjogi panaszt az  ügyben első fokon eljárt bírósághoz címezve kell benyújtani.
A Debreceni Ítélőtábla végzése 2013. január 15-én kelt, a panasz március 7-én – határidőben – érkezett a Szolnoki
Törvényszékhez.
[26] A panasz megfelel továbbá az Abtv. 52. § (1b) bekezdésében foglalt, az indítványokkal szemben támasztott formai
követelményeknek, mivel
– megjelöli az Alkotmánybíróság hatáskörét megalapozó törvényi rendelkezést (az Abtv. 27. §-át),
– megjelöli továbbá az Alaptörvény sérülni vélt rendelkezéseit [VII. cikkét, XIII. cikkét és VIII. cikkét],
– megjelöli a  támadott bírói döntést (a Debreceni Ítélőtábla Pkf.II.20.918/2012/2. számú végzését és Szolnoki
Törvényszék Pk.62.393/1998/31. számú végzését),
– tartalmazza a bírói döntés alaptörvény-ellenességére vonatkozó okfejtést,
– kifejezett kérelmet a bírói végzések megsemmisítésére.
[27] 2.2. Az  Alkotmányjogi panasz befogadhatóságának [az Abtv. 56.  § (2)  bekezdésében foglaltak szerinti] tartalmi
feltételei:
[28] Az indítványozó érintett, mivel a támadott bírósági végzésekben félként szerepel [Abtv. 27. §].
 [29] Az indítványozó panaszában az  Alaptörvény VII.  cikke szerinti vallásszabadsághoz való jogra, a  XIII.  cikke szerinti
tulajdonhoz való jogra és a VIII. cikke szerinti egyesüléshez való jog sérelmére hivatkozott. Az Alaptörvény szerint
az  alapjogvédelem az  egyéni és közösségi jogokra is kiterjed [(2)  bekezdés], továbbá a  jogi személyek számára is
biztosítottak azok az  alapvető jogok, amelyek természetüknél fogva nem csak az  emberre vonatkoznak [I.  cikk
(4)  bekezdés]. „[A] hitgyakorlás, általában a  hitélet társadalmilag kialakult tipikus intézménye az  intézményesült
egyház (vallási közösség). Ezért a  vallásszabadsághoz való jog speciális területét képezi a  vallásszabadság és
annak intézményesített formában történő közösségi gyakorlása” {6/2013. (III. 1.) AB határozat, indokolás [126]}.
A vallási közösség, így az intézményesült formában működő vallási közösség maga is alanya a vallásszabadsághoz
való alapvető (közösségi) jognak. Az  indítványozó jogutód nélküli megszűnésének következménye az  egyház
– elsősorban tagjai vallásgyakorlását, hitéletét segítő – vagyonának elvesztése, ami a tulajdonhoz való jogot is érinti.
[Abtv. 27. § b) pont]
[30] Az indítványozó a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket kimerítette, a Debreceni Ítélőtábla végzése ellen
nem volt helye további fellebbezésnek [Abtv. 27. § b) pont].
[31] Az indítványozó által állított alaptörvény-ellenesség az  Abtv. 29.  §-a értelmében a  bírói döntést érdemben
befolyásolta: a  bíróság az  indítványozó kényszer-végelszámolását az  Ehtv. 35.  §-a alapján arra tekintettel rendelte
el, hogy az  indítványozó az  Ehtv.-nek a  bíróság eljárásakor hatályos 34.  §-a szerint egyesületnek minősült; a  35.  §
alkalmazását tehát a 34. § alkalmazása alapozta meg.
[32] A fenti szempontok mérlegelése után az Alkotmánybíróság a panaszt befogadta, és az Ügyrend 31. § (6) bekezdése
szerint érdemben bírálta el.
IV. [33] Az indítvány megalapozott. [34] 1. A Debreceni Ítélőtábla 2013. január 15-én kelt végzésében megállapította, hogy az indítványozót az Országgyűlés
egyházként nem ismerte el, ezért az  Ehtv. – akkor hatályos – 34.  §-a alapján egyesületnek minősült, ebből
következően az Ehtv. 35. § (1) bekezdése értelmében továbbműködési szándékának hiányáról vagy e szándékáról
2012. február 29-ig nyilatkozatot kellett volna tennie. Ilyen nyilatkozat hiányában a  bíróságnak az  Ehtv. 35.  §
(3) bekezdése értelmében el kellett rendelnie a szervezet kényszer-végelszámolását.
[35] Az Alkotmánybíróság 2013. március 1-jén a  Magyar Közlönyben közzétett Abh.-ban megállapította, hogy
az  Ehtv. 14.  § (1) és (3)–(5)  bekezdése, valamint 34.  § (1)–(2) és (4)  bekezdése – amely alapján az  indítványozó
egyesületnek minősült – nem felelt meg a tisztességes eljáráshoz való jogból és a jogorvoslathoz való jogból eredő
követelményeknek, ezen keresztül a  vallásszabadsághoz való jog és a  hátrányos megkülönböztetés tilalmának
sérelmét eredményezi, tehát alaptörvény-ellenes. (l. rendelkező rész 2–3. pont, Indokolás [212])
[36] Az Alkotmánybíróság az  Ehtv. alaptörvény-ellenes rendelkezéseivel kapcsolatban – az  alkotmányjogi panasz
jogorvoslati funkciójára tekintettel – az  alábbi jogkövetkezményeket határozta meg: „[A]z Alkotmánybíróság
az  Abtv. 45.  § (4)  bekezdése alapján megállapította az  Ehtv. 2012. január 1-jétől 2012. augusztus 31-ig hatályos
34. § (2) és (4) bekezdése általános alkalmazhatatlanságát e rendelkezések hatályba lépésétől, 2012. január 1-jétől
kezdve, tehát az alkotmányjogi panaszok benyújtásának alapjául szolgáló OGYh. elfogadásának időpontjára nézve
is. Az alaptörvény-ellenesség főszabályként ugyan nem érinti a határozat közzététele napján vagy azt megelőzően
létrejött jogviszonyokat, és a  belőlük származó jogokat és kötelezettségeket [Abtv. 45.  § (3)  bekezdés], de mivel
az  Alkotmánybíróság a  jelen esetben az  Abtv. 45.  § (4)  bekezdés alapján az  alaptörvény-ellenes rendelkezések
megsemmisítését, illetve alkalmazhatatlanságát a  főszabálytól eltérően, visszaható hatállyal mondta ki,
a  rendelkezések alapján elfogadott OGYh.-hoz és az Ehtv. közvetlenül hatályosult 34. § (4) bekezdéséhez joghatás
nem fűződhet, azok alapján az  OGYh.  mellékletében megjelölt egyházak egyházi jogállásukat nem veszítették el,
vallási egyesületté történő átalakulásuk nem kényszeríthető ki.” (Indokolás [215])
[37] Az Abh. értelmében az  Ehtv.-nek azok a  rendelkezései, amelyek az  indítványozót egyesületté minősítették,
alaptörvény-ellenesek voltak. A  jelen eljárás tárgyát képező bírósági végzések az  Ehtv. alaptörvény-ellenes
rendelkezése szerint egyesületté minősült szervezet kényszer-végelszámolását rendelték el az  Ehtv. 35.  §
(3)  bekezdése alapján. Az  Abh. az  alaptörvény-ellenes rendelkezések alkalmazhatatlanságát azok hatályba
lépésére visszaható hatállyal mondta ki, tehát azok – bármely időpontban történő – alkalmazása nem volt
összhangban az  Alaptörvénnyel (függetlenül attól, hogy az  alkalmazásuk időpontjában az  eljáró bíróságoknak
a  rendelkezések alaptörvény-ellenességéről még nem volt tudomásuk, azok az  akkor hatályos rendelkezések
alkalmazásával jártak el és nem értelmezték azokat – tévesen – alaptörvény-ellenesen). Az Abh. az érintett törvényi
rendelkezések alaptörvény-ellenességét – többek között – az  Alaptörvény VII.  cikke szerinti vallásszabadsághoz
való jog sérelme miatt állapította meg, amelynek sérelmére a  jelen ügyben az  indítványozó is hivatkozott, éppen
arra az  összefüggésre tekintettel, hogy a  támadott bírósági végzések az  érintett alaptörvény-ellenes törvényi
rendelkezések alkalmazásán alapultak.
[38] Az Alkotmánybíróság az  Alaptörvény Negyedik módosítását követően hozott 27/2014. (VII. 23.) AB határozatában
(a továbbiakban: Abh2.) megerősítette: „A vallási közösségek sajátos jogi formában történő – az államtól különvált,
önálló – működésének lehetővé tétele az  Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a  vallásszabadsághoz való jog
gyakorlásának ugyan nem feltétele, de ahhoz szorosan hozzátartozik […] A  vallásszabadság garantálásától
elválaszthatatlan a  vallási közösségek működőképessége {vö. 4/1993. (II. 12.) AB határozat, ABH 1991, 48, 65.}.
{vö. Abh., Indokolás [136]}.” (Indokolás [39])
[39] Az Alkotmánybíróság 3260/2014. (X. 20.) AB végzésben arra is rámutatott, hogy ’„[e]gy vallási csoport számára
a  »vallási közösség« jogállás […] olyan lényeges jogosultság, amely szorosan összefügg a  vallásszabadsághoz
való joggal” {Abh2., Indokolás [47]}; a  jogi személyként való folyamatos működés lehetősége ehhez képest még
alapvetőbb követelményként értékelhető’ (Indokolás [17]).
[40] Mindezekre tekintettel az  Alkotmánybíróság megállapította: a  Debreceni Ítélőtábla Pkf.II.20.918/2012/2. számú
végzése és a Szolnoki Törvényszék Pk.62.393/1998/31. számú végzése – arra tekintettel, hogy részben alaptörvényellenes jogszabályi rendelkezés alapján, az  indítványozó szervezet akarata ellenére annak jogutód nélküli
megszűnését mondták ki – az  Alaptörvény VII.  cikkét sértik, alaptörvény-ellenesek; ezért azokat – az  Alaptörvény
24. cikk (3) bekezdés b) pontja, továbbá az Abtv. 43. § (1) és (4) bekezdése alapján – megsemmisítette.
[41] Az Abtv. 28. § (1) bekezdése alapján az Alkotmánybíróság a 27. §-ban meghatározott bírói döntés felülvizsgálatára
irányuló eljárásban a  26.  § szerinti, jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját illető vizsgálatot is lefolytathatja.
Az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  jelen eljárásban nincs helye annak, hogy a  bírói döntések alapjául
szolgáló kifogásolt rendelkezések Alaptörvénnyel való összhangjának vizsgálatát lefolytassa, mert azok
alaptörvény-elleneségét az  Abh.-ban már megállapította. Erre tekintettel a  bírói döntés Alkotmánybíróság általi
megsemmisítését követően az alapügyben már nem is kerülhet sor azoknak a rendelkezéseknek az alkalmazására,
amelyeket Abh. megsemmisített, illetve amelyek alkalmazhatatlanságát mondta ki.
[42] Mivel az  Alkotmánybíróság az  indítványozó által támadott bírósági döntések alaptörvény-ellenességét
az  Alaptörvény VII.  cikke szerinti vallásszabadsághoz való jog sérelme miatt megállapította, a  XIII.  cikke szerinti
tulajdonhoz való jogra és a  VIII.  cikke szerinti egyesüléshez való jog sérelmére vonatkozó indítványi részek
elbírálását nem tartotta szükségesnek.
[43] 2. Az  Alkotmánybíróság az  alapvető jogok – általában, és különösen is indítványozó alapvető joga – sérelmének
orvosolásával összefüggésben hangsúlyozza az alábbiakat.
[44] 2.1. Minden alkotmány, így az  Alaptörvény rendelkezései között is kiemelt jelentősége van az  alapvető jogokat
biztosító szabályoknak, amit az  Alaptörvény I.  cikk (1)  bekezdése a  következőképpen fogalmaz meg: „AZ  EMBER
sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait tiszteletben kell tartani. Védelmük az  állam elsőrendű
kötelezettsége.” A  védelem az  egyéni és közösségi jogokra is kiterjed [(2)  bekezdés], továbbá a  jogi személyek
számára is biztosítottak azok az alapvető jogok, amelyek természetüknél fogva nem csak az emberre vonatkoznak
[(4) bekezdés].
[45] Az Alaptörvény a  fenti alapvető alkotmányos tételek érvényesítésében kulcsszerepet ad az  Alkotmánybíróságnak.
A  24.  cikk (1)  bekezdése kimondja, hogy „[a]z Alkotmánybíróság az  Alaptörvény védelmének legfőbb szerve.”
Magyarország Alaptörvényéről szóló T/2627. számú törvényjavaslatnak a  rendelkezéshez kapcsolódó részletes
indokolása ezt az  alkotmánybírósági feladatot tovább hangsúlyozta és részletezte: „Alkotmányos jogállamban
az  Alaptörvény értékrendjének át kell hatnia a  teljes jogrendszert. Az  Alkotmánybíróság az  a  szerv, amely végső
soron felel azért, hogy a  jogalkotás – mind az  eljárást, mind pedig eredményét tekintve – az  Alaptörvénnyel
összhangban valósuljon meg.”
[46] Bizonyos esetekben az  Alkotmánybíróság határozata önmagában alkalmas arra, hogy az  alaptörvény-ellenes
jogszabály által okozott jogsérelmet kiküszöbölje; más esetekben a  jogsérelem orvosolására bírósági eljárás útján
kerül sor a  törvényben szabályozott módon (vö. Pp. 360–363.  §, Be. 403–406.  §). Az  Alkotmánybíróság azonban
– a  hatalom megosztásának alkotmányos elvével összhangban – még alapvető jog sérelmének orvosolása
érdekében sem alkothat jogot vagy járhat el egyedi ügyekben a  bíróságok és hatóságok helyett; a  döntéseinek
jogkövetkezményeit csak az  Alaptörvény és az  Abtv. keretei között állapíthatja meg [Abtv. 39.  § (3)  bekezdés].
Különösen olyan esetekben, amelyekben az  Alkotmánybíróság döntését nem előzte meg bírósági eljárás,
előfordulhat, hogy nincs az indítványozó döntése alapján szabadon igénybe vehető, jogszabály által egyértelműen
meghatározott eljárás a jogsérelem orvosolására. Ilyen esetekben a jogsérelem orvosolásához a feladatkörük szerint
érintett hatóságok, illetve a  jogalkotó tevőleges közreműködésére is szükség van. Az  alapvető jogok tiszteletben
tartására és védelmére vonatkozó elsőrendű állami kötelezettségnek nem csak az  Alkotmánybíróság, hanem
minden állami (illetve közhatalmat gyakorló) szerv címzettje, ez  a  kötelezettségük közvetlenül az  Alaptörvényből
ered.
[47] Magyarország demokratikus jogállam [B)  cikk (1)  bekezdés]. A  demokratikus jogállamiság azonban nem csak
a közhatalom forrására és a hatalomgyakorlás útjára utal [(3) és (4) bekezdés], hanem a közhatalom gyakorlásának
módjára is: „Valljuk, hogy népuralom csak ott van, ahol az állam szolgálja polgárait, ügyeiket méltányosan, visszaélés
és részrehajlás nélkül intézi” (Nemzeti hitvallás). A közhatalmat gyakorló szerveknek a feladatellátásuk során a fenti
elvekre tekintettel, alapvető jogok védelmének elsőrendű szempontját figyelembe véve kell eljárniuk (I. cikk).
[48] Az Alaptörvény normatartalmát ugyanakkor az  Alkotmánybíróság a  döntéseiben konkretizálja. Az  Abtv. 39.  §
(1)  bekezdése pedig kimondja, hogy ha az  Abtv. eltérően nem rendelkezik, az  Alkotmánybíróság döntése
mindenkire nézve kötelező.
[49] 2.2. Az Alkotmánybíróság az Abh.-ban kimondta, hogy az Ehtv. alaptörvény-ellenes rendelkezései alapján elfogadott
„OGYh.-hoz és az  Ehtv. közvetlenül hatályosult 34.  § (4)  bekezdéséhez joghatás nem fűződhet, azok alapján
az  OGYh.  mellékletében megjelölt egyházak egyházi jogállásukat nem veszítették el, vallási egyesületté történő
átalakulásuk nem kényszeríthető ki.” (Indokolás [215]).
[50] Az Abh. végrehajtása a  fent kifejtettek értelmében az  egyházak nyilvántartására hatáskörrel rendelkező hatóság,
az  érintett egyházakkal kapcsolatban eljáró más hatóságok, továbbá – amennyiben ez  a  hatóságok eljárásához
szükséges, valamint szükség szerint egyebekben is – a jogalkotó, az Országgyűlés feladata és felelőssége. A Kormány
ezzel összefüggésben köteles – az  Alaptörvény végrehajtásához – szükséges törvényjavaslatokat az  Országgyűlés
elé terjeszteni (Alaptörvény Záró és vegyes rendelkezések 4.  pont). Az  állami szerveknek – saját feladatkörük
keretein belül – úgy kell eljárniuk, hogy az Abh. által érintett egyházak jogsérelme orvosolást nyerjen, jogállásának
rendezése a jogi szabályozás szintjén és ténylegesen is megtörténjen.
[51] 3. Az Alkotmánybíróság az indokolás [43]–[50] bekezdéseiben foglalt elvi megállapításokra tekintettel az Abtv. 44. §
(1) bekezdése alapján jelen határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét rendelte el.
Budapest, 2014. december 16. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
44/2019. (IV. 25.) ME határozata helyettes államtitkár megbízatása megszűnésének megállapításáról.
A kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 236.  § (1)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva
– a Miniszterelnöki Kormányiroda közigazgatási államtitkárának előterjesztésére – megállapítom, hogy
dr. Uszkay-Boiskó Sándornak, a  Miniszterelnöki Kormányiroda helyettes államtitkárának e  megbízatása
a  kormányzati igazgatásról szóló 2018. évi CXXV. törvény 239.  § (1)  bekezdése alapján történt lemondására
tekintettel
– 2019. április 25-ei hatállyal – megszűnik. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
52/2013. (VI. 17.) VM rendelete a keményítő amilopektin-tartalmának növelése céljából módosított burgonya védzáradéki eljárásáról.
A géntechnológiai tevékenységről szóló 1998. évi XXVII. törvény 36.  §-ában kapott felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek,
valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § a) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva, a következőket rendelem el:
1. § A keményítő amilopektin-tartalmának növelése céljából módosított burgonya (Solanum tuberosum L. EH92-527-1
vonal) (a  továbbiakban: Amflora burgonya) a  géntechnológiai tevékenységről szóló 1998. évi XXVII. törvény
11/B. §-a szerinti védzáradéki eljárás alatt áll.
2. § (1) Az Amflora burgonya Magyarország területén történő forgalomba hozatala és felhasználása tilos.
 (2) Az  Amflora burgonyából előállított takarmány Magyarország területén forgalomba nem hozható és fel nem
használható. (3) Tilos az  Amflora burgonyát véletlenszerűen vagy technikailag elkerülhetetlen módon tartalmazó élelmiszer és
takarmány forgalomba hozatala és felhasználása.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 vidékfejlesztési miniszter


text:
278/2010. (XI. 8.) KE határozata rendőr dandártábornok szolgálati viszonyának megszüntetéséről és szolgálati nyugállományba helyezéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben, a fegyveres szervek hivatásos állományú
tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 53. § c) pontja alapján a belügyminiszter előterjesztésére
Sevcsik László rend őr dandártábornok szolgálati viszonyát 2010. december 8-ai hatállyal felmentéssel megszüntetem
és őt 2010. december 9-ei hatállyal szolgálati nyugállományba helyezem.
Budapest, 2010. október 26. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
32/2018. (XII. 13.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII.  törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38.  § (2)  bekezdésének felhatalmazása alapján a  stratégiai céltámogatások
hatékonysága és eredményessége elősegítésének ágazatközi koordinációja céljából dr. Galik Gábort
2018. november 1. napjától 2020. október 31. napjáig tartó időtartamra miniszteri biztosnak nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos az 1. §-ban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva
a) ellátja a  több szakpolitikai terület felelősségébe tartozó kiemelt jelentőségű programok, így különösen
Makovecz Imre életművének gondozásával összefüggő program komplex megvalósítását;
b) támogatja a  minisztérium területfejlesztési és ezekkel összefüggő tervezési feladatainak ellátását, ezzel
összefüggésben koordinálja a  miniszter által a  feladat- és hatáskörébe utalt, vagy jogszabályból eredő
összkormányzati együttműködést igénylő programok és ügyek megvalósítását, amelynek keretében ellátja
a Modern Városok Program és a Magyar Falu Program tárcát érintő megvalósításával kapcsolatos teendőket;
c) ellátja a  nemzeti gyűjtemények megújításával kapcsolatos tárca- és ágazatközi feladatot, különösen
a  Magyar  Nemzeti Levéltár és az  Országos Széchenyi Könyvtár piliscsabai, valamint a  Budai Vár területén
megvalósuló fejlesztésének tárcák közötti összehangolását, munkája során együttműködik a  Modern
Települések Fejlesztéséért, valamint a  Kiemelt Budapesti Fejlesztésekért és Nemzetközi Sportpályázatokért
Felelős kormánybiztossal;
d) koordinálja a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 94/2018. (V. 22.) Korm. rendelet 11.  §
(1) bekezdéséből és 27. § (2) bekezdés c) pontjából a minisztérium számára meghatározott feladatokat;
e) figyelemmel kíséri a  szakmai irányítói, szakmai felügyeleti döntések végrehajtását, a  háttérintézmények,
a gazdasági társaságok tevékenységével, működésével összefüggésben a szakmai irányítói, szakmai felügyeleti
döntések végrehajtásának folyamatát ellenőrzi;
f ) kapcsolatot tart a minisztériumokkal, egyéb állami, önkormányzati, egyházi és civil szervezettel, feladataival
összefüggésben képviselheti a minisztériumot hazai és nemzetközi szervezetek, testületek előtt;
g) rendszeresen tájékoztatja az emberi erőforrások miniszterét. 3. § A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (9) bekezdés a) pontja szerint havi bruttó 373 000 Ft összegű díjazásra és az állami
vezetői juttatásokról szóló 275/2015. (IX. 21.) Korm. rendelet 3. § (1) bekezdés 6. pontjában meghatározott juttatásokra
jogosult.
4. § A Ksztv. 38. § (9) bekezdés b) pontja alapján a miniszteri biztos tevékenységét a miniszteri kabinet keretében működő
titkárság nem segíti, de munkájának és feladatainak ellátása érdekében a közigazgatási államtitkárság támogatja.
5. § A miniszteri biztos tevékenységéről 2020. október 31. napjáig átfogó írásbeli beszámolót készít, amelyet az emberi
erőforrások miniszteréhez nyújt be.
6. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Kásler Miklós s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
24/2012. (I. 31.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok
Roland Galharague rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Francia Köztársaság magyarországi rendkívüli és
meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez budapesti székhellyel. Budapest, 2012. január 6.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
10/2016. (VI. 28.) IM rendelete a népszavazás kezdeményezése során a választási irodák hatáskörébe tartozó feladatokról.
A népszavazás kezdeményezéséről, az  európai polgári kezdeményezésről, valamint a  népszavazási eljárásról szóló 2013. évi
CCXXXVIII. törvény 91.  § a) és b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló
152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 79. § 2. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A választás irodák országos népszavazási kezdeményezéssel kapcsolatos feladatai
1. § A Nemzeti Választási Iroda a választások hivatalos honlapján hozza nyilvánosságra a benyújtott kérdést, a benyújtás
időpontját, valamint a szervező nevét.
2. § A Nemzeti Választási Iroda átvételi elismervény ellenében átadja az igénylő részére az aláírásgyűjtő íveket.
3. § A Nemzeti Választási Iroda ellenőrzi, hogy a szervező a rendelkezésére bocsátott összes aláírásgyűjtő ívet leadta-e.
Ha a  szervező nem adta le a  rendelkezésére bocsátott összes aláírásgyűjtő ívet, ennek tényét és a  hiányzó ívek
számát a Nemzeti Választási Iroda jelzi a Nemzeti Választási Bizottságnak.
4. § Az országos népszavazási kezdeményezés személyi azonosítóval rendelkező választópolgárok aláírására szolgáló
aláírásgyűjtő ívét az 1. melléklet, az országos népszavazási kezdeményezés személyi azonosítóval nem rendelkező
választópolgárok aláírására szolgáló aláírásgyűjtő ívét a 2. melléklet tartalmazza.
2. A választás irodák helyi népszavazási kezdeményezéssel kapcsolatos feladatai
5. § A választási iroda a  helyben szokásos módon hozza nyilvánosságra a  benyújtott kérdést, a  benyújtás időpontját,
valamint a szervező nevét.
6. § A választási iroda a hitelesítési záradékkal ellátott aláírásgyűjtő ívet személyesen átadja vagy postai úton megküldi
a kezdeményezőnek.
7. § (1) A helyi – megyei szintű népszavazás esetén a területi – választási iroda tájékoztatja a Nemzeti Választási Irodát
a) az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának benyújtásáról, és az azon szereplő kérdésről,
b) a választási bizottság hitelesítéssel kapcsolatos döntéséről, a  hitelesítést megtagadó döntés esetén annak
indokáról,
c) a választási bizottság hitelesítő döntése elleni felülvizsgálati kérelem benyújtásáról,
d) a választási bizottság hitelesítő döntése elleni felülvizsgálati kérelemről hozott döntésről,
e) az aláírások benyújtását követően az aláírások ellenőrzésének eredményéről,
f ) a képviselő-testületnek a helyi népszavazás elrendelésével kapcsolatos döntéséről, valamint
g) a helyi népszavazás kitűzéséről szóló határozatról.
(2) A Nemzeti Választási Iroda az (1) bekezdés g) pontja szerinti tájékoztatás alapján a választások hivatalos honlapján
nyilvánosságra hozza a helyi népszavazás időpontját és a helyi népszavazásra feltett kérdést.
8. § A helyi népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének mintáját a 3. melléklet tartalmazza.
3. Az aláírásgyűjtő ívek ellenőrzése és megőrzése 9. § A választási iroda az aláírásgyűjtő íveken leadott aláírásokat ellenőrzi. Az ellenőrzés kiterjed arra, hogy
a) az aláírásgyűjtő íven szerepelnek-e az aláírást gyűjtő polgár adatai,
b) az aláírásgyűjtő íven a választópolgár valamennyi szükséges adata fel van-e tüntetve,
c) az aláírásgyűjtő ívek kiadása és leadása közötti időszak bármely napján szerepelt-e választópolgár a központi
névjegyzékben a  választópolgár által megadott személyi azonosítóval vagy – a  személyi azonosítóval nem
rendelkező választópolgár esetében – a magyar állampolgárságot igazoló okirat számával,
d) egyeznek-e a választópolgár központi névjegyzékbeli adatai az aláírásgyűjtő íven feltüntetett adataival,
e) a választópolgár támogatta-e már az adott kezdeményezést érvényes aláírással.
10. § A választási iroda az  aláírásgyűjtő ívek benyújtásakor gondoskodik a  benyújtott aláírásgyűjtő ívek átvételéről és
biztonságos megőrzéséről. Az  átvételi jegyzőkönyvben fel kell tüntetni az  aláírások benyújtójának az  aláírások
számára vagy az aláírásgyűjtő ívek számára vonatkozó nyilatkozatát.
4. Záró rendelkezések 11. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) Hatályát veszti a  népszavazás kezdeményezése során a  választási irodák hatáskörébe tartozó feladatokról szóló
37/2013. (XII. 30.) KIM rendelet. Dr. Trócsányi László s. k.,
 igazságügyi miniszter


text:
1495/2013. (VII. 29.) Korm. határozata a 2014–2020 közötti időszakra a Terület- és Településfejlesztési Operatív Program tervezésének egyes szempontjairól és az operatív programhoz tartozó megyék megyei önkormányzatai tervezési jogkörébe utalt források megoszlásáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy a  Terület- és Településfejlesztési Operatív Programhoz tartózó megyékben megvalósuló
decentralizált fejlesztések tervezésére a  2014–2020 közötti európai uniós fejlesztési források felhasználásának
tervezésével és intézményrendszerének kialakításával összefüggő aktuális feladatokról szóló 1600/2012. (XII. 17.)
Korm. határozat 1.  pont h)  alpontjában gazdaságfejlesztésre meghatározott arányú forráskeret 26,9%-a képezze
a Terület- és Településfejlesztési Operatív Program (a továbbiakban: TOP) keretét,
2. egyetért azzal, hogy a TOP-ban a decentralizált források tervezése a következő három területi szinten folyjon:
a) megyei szint,
b) megyei jogú városok és térségének szintje és
c) kisvárosok térségének a szintje,
figyelembe véve a kohéziós politikai kereteket és a Partnerségi Megállapodás tervezetben rögzítetteket,
3. egyetért azzal, hogy a TOP keretében a 2. pont szerint folyó tervezés összehangolásában a megyei önkormányzatok
koordinációs szerepet töltsenek be,
4. egyetért azzal, hogy a  megyei szintű programmal összefüggő tervezési feladatokat a  megyei önkormányzatok
végezzék el a TOP által meghatározott keretek között,
5. egyetért azzal, hogy a  4.  pontban hivatkozott megyei alprogramok indikatív forráskerete összesen
450 milliárd forint legyen azzal, hogy ezen összeg megyék közötti indikatív megoszlását – a  felzárkóztatásra mint
szempontra figyelemmel – az 1. melléklet szerint határozza meg,
6. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  1–4.  pont szerinti szempontokat és az  5.  pont szerinti indikatív
keretet és megyék közötti megoszlást a TOP kidolgozása és az Európai Bizottsággal való megtárgyalása során vegye
alapul.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
határidő: folyamatos orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
22/2016. (I. 29.) KE határozata egyetemi tanári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés c)  pontja, valamint a  nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény
27.  § (3)  bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének a  fenntartóval egyetértésben tett javaslatára –
Dr. Csoma Zsigmondot 2016. január 20. napjával egyetemi tanárrá kinevezem.
Budapest, 2016. január 11. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
79/2007. (IV. 24.) Korm. rendelete a tűzvédelmi hatósági feladatokat ellátó szervezetekről és a tűzvédelmi hatósági tevékenység részletes szabályairól.
A Kormány a tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és a tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvény
47. §-a (1) bekezdésének a) pontjában, valamint a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. §-ának a) pontjában foglalt felhatalmazás alapján a következőket rendeli el:
1. § (1) Az illetékes hivatásos önkormányzati tűzoltóság,
mint első fokú tűzvédelmi hatóság a (2) bekezdésben meghatározott kivételekkel
a) az épületek, építmények tűzvédelmi használati előírásai, valamint a tűzoltóságok beavatkozásával kapcsolatos előírások alól, – azonos biztonságot nyújtó előírások
megtétele mellett – kérelemre eltérést engedélyezhet,
b) a beépített tűzvédelmi berendezések létesítési és
használatbavételi ügyeiben jár el,
c) tűzvédelmi hatósági ellenőrzést tart,
d) jogszabályban meghatározott esetekben tűzvédelmi
bírságot szab ki,
e) lefolytatja a tűzvizsgálati eljárást,
f) hatósági bizonyítványt ad ki,
g) a tűz- vagy robbanásveszélyes munkahelyen azt
a munkavállalót, aki a munkakörével kapcsolatos tűzvédelmi előírásokat, illetőleg a tűzjelzésre vagy tűzoltásra
szolgáló eszközök, felszerelések használatát nem ismeri,
a szükséges ismeretek megszerzéséig az ott folytatott tevékenységtől eltiltja,
h) a tűzvédelmi ellenőrzés, a tűzvizsgálati eljárás során
feltárt hiányosságok, a tűzkárok megelőzése érdekében
felhívja az ügyfél figyelmét a jogszabálysértések megszüntetésére, és szükség esetén tűzvédelmi hatósági intézkedést tesz,
i) az üzemeltetést, a tevékenység folytatását, az anyagok tárolását – amennyiben a rendeltetéstől eltérően közvetlen tűz- vagy robbanásveszélyt jelent – a tűzvédelmi
követelmények érvényesítéséig szünetelteti,
j) a jogszabályok keretei között megállapítja a tűzvédelmi kötelezettségeket.
(2) Az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság
(a továbbiakban: OKF), mint elsőfokú tűzvédelmi hatóság
a) engedélyezi azon tűzoltó-technikai termék forgalmazását, a meglévők módosítását, amelyek tűzvédelmi
biztonságossági követelményeire nincs irányadó jogszabály, honosított harmonizált szabvány,
b) az épületek, építmények tűzvédelmi létesítési előírásai alól, – azonos biztonságot nyújtó feltételek megtétele mellett – kérelemre eltérést engedélyezhet,
c) a külön jogszabályban meghatározott esetekben a
védelem egyenértékűségéről határoz,
d) az EGT-megállapodásban részes államokon, illetve
Törökországon kívüli harmadik országból származó tűzoltó-technikai termék, tűz- vagy robbanásveszélyes készülék, gép, berendezés forgalmazását, használatát, beépítését, készenlétben tartását engedélyezi,
e) eljár a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok tűzvédelmi ügyeiben.
(3) Az (1) bekezdés g), valamint i) pontjában meghatározott esetekben a hatóság határozatát a fellebbezésre
tekintet nélkül végrehajthatónak nyilvánítja.
(4) A tűzvédelmi hatóság az (1) bekezdés i) pontjában
meghatározott esetben a határozatát annak meghozatalával egyidejűleg, az illetékességgel rendelkező jegyzőnek
tájékoztatásul megküldi.
2. § (1) Az 1. § (1) bekezdésében meghatározott esetekben
másodfokú tűzvédelmi hatóságként a területileg illetékes
katasztrófavédelmi igazgatóság igazgatója, a főváros területén az OKF jár el.
(2) Az 1. § (2) bekezdésében meghatározott esetekben
másodfokú tűzvédelmi hatóságként az önkormányzati és
területfejlesztési miniszter jár el.
3. § (1) Első fokú tűzvédelmi szakhatóságként a (2) bekezdés
kivételével a hivatásos önkormányzati tűzoltóság jár el.
(2) Az OKF a polgári nemzetbiztonsági szolgálatok
létesítményei vonatkozásában, mint első fokú tűzvédelmi
szakhatóság biztosítja a tűzvédelmi előírások érvényesülését a beruházási és felújítási munkálatokkal kapcsolatos
tervek engedélyeztetése, valamint a használatbavételi eljárások során.
(3) A területileg illetékes katasztrófavédelmi igazgatóság igazgatója másodfokú tűzvédelmi szakhatóságként jár
el a (4) és (5) bekezdésben meghatározott esetek kivételével.
(4) Az OKF a főváros területén – a (2) bekezdésben meghatározottak kivételével – másodfokú tűzvédelmi szakhatóságként jár el.
(5) A (2) bekezdésben meghatározott polgári nemzetbiztonsági szolgálatok létesítményei tekintetében másodfokú tűzvédelmi szakhatóságként az önkormányzati és
területfejlesztési miniszter jár el.
4. § A Magyar Honvédség létesítményei tekintetében tűzvédelmi hatóságként első fokon a Honvédelmi Minisztérium
Központi Ellenőrzési és Hatósági Hivatal, másodfokon
a honvédelemért felelős miniszter jár el.
5. § A tűzvédelemmel kapcsolatos hatósági eljárásokban
a következő eljárási cselekmények elektronikus úton nem
intézhetőek:
a) az eljárás irataiba való betekintés,
b) az ügyfél hatósághoz intézett tervdokumentációt tar
talmazó beadványa és az ezzel kapcsolatos kérelmek intézése,
c) a döntés közlése. Záró rendelkezések 6. §
E rendelet 2007. május 1-jén lép hatályba, egyidejűleg
hatályát veszíti a tűzvédelmi hatósági tevékenység részletes szabályairól, a hivatásos önkormányzati tűzoltóságok
illetékességi területéről szóló 115/1996. (VII. 24.) Korm.
rendelet, és az ezt módosító 39/1999. (II. 26.) Korm. rendelet, a 67/2000. (V. 19.) Korm. rendelet, a 104/2002.
(V. 10.) Korm. rendelet, és a 140/2004. (IV. 29.) Korm.
rendelet.
7. § (1) A tűzvédelmi bírságról szóló 116/1996. (VII. 24.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) 2. §-a helyébe a
következő rendelkezés lép:
„2. § (1) A tűzvédelmi bírság kiszabására – az 1. § d) és
e) pontjában foglaltak kivételével – az illetékes hivatásos
önkormányzati tűzoltóság jogosult.
(2) Az 1. § d) és e) pontjában foglalt esetben az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság (a továbbiakban:
OKF) jogosult a tűzvédelmi bírság kiszabására.
(3) Másodfokon a területileg illetékes katasztrófavédelmi igazgatóság igazgatója, illetőleg az 1. § d) és e) pontok
kivételével a főváros területén az OKF jár el.
(4) Az 1. § d)–e) pontban meghatározott esetekben másodfokon az önkormányzati és területfejlesztési miniszter
jár el.”
(2) Az R. 4. §-ának (3) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(3) A tűzvédelmi bírság kiszabásáról szóló jogerős határozat egy példányát – a 2. § (2) bekezdésében foglaltak
kivételével – az OKF-nek is meg kell küldeni.”
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
1173/2009. (X. 20.) Korm. határozata az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Kelet-afrikai Közösség partnerállamai közötti gazdasági partnerségi megállapodás kereteinek létrehozásáról szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról és kihirdetéséről.
A Kormány
1. egyetért az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Kelet-afrikai Közösség partnerállamai közötti
gazdasági partnerségi megállapodás kereteinek létrehozásáról szóló megállapodás (a továb biak ban: Megállapodás)
bemutatott szövegével;
2. felhatalmazza a külügyminisztert vagy az általa kijelölt személyt a Megállapodás bemutatott szövegének
– a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a külügyminisztert, hogy a Megállapodás szövegének végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
4. elfogadja a Megállapodás kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a Megállapodás végleges szövegének
megállapítását köve tően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány
a külügyminisztert jelöli ki.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
13/2017. (I. 31.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel dr. Surdy
Miklós Gyulát 2017. február 15-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. január 23. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1573/2015. (IX. 4.) Korm. határozata egyes szakmai feladatok átadásával összefüggésben a Miniszterelnökség és a Belügyminisztérium fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében
eljárva az  egyes szakmai feladatok átadásával összefüggésben felmerülő kiadások fedezetére 13 749 ezer forint
tartós átcsoportosítását rendeli el a  Magyarország 2015. évi központi költségvetéséről szóló 2014. évi C. törvény
(a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 1. Miniszterelnökség cím terhére, a  Kvtv.
1. melléklet XIV. Belügyminisztérium fejezet, 1. Belügyminisztérium igazgatása cím javára az 1. melléklet szerint.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 belügyminiszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1004/2004. (I. 31.) Korm. határozata Drávaszabolcs—Donji Miholjac (Alsómiholjác) nemzetközi személy- és áruforgalomra megnyitott közúti határátkelőhely működésének szüneteltetéséről.
1. A Kormány a határőrizetről és a Határőrségről szóló
1997. évi XXXII. törvény 19. §-a alapján az alábbiakat
határozza el:
a) a Drávaszabolcs—Donji Miholjac (Alsómiholjác)
nemzetközi személy- és áruforgalomra megnyitott közúti
határátkelőhely működése az átépítési munkálatok idejére
— 2004. január 15-től előreláthatólag 2004. október 31-ig —
a b) alpontban meghatározott korlátozással — szünetel;
b) a határátkelőhelyen a forgalom ideiglenes szünetelése alatt az ásványolaj termékek és veszélyes áruk (vámtarifa 27., 28. és 31. árucsoportja), valamint az üres tartálykocsik forgalmának ellenőrzését a magyar és horvát illetékes hatóságok naponta 22.00 órától 05.00 óráig végzik,
figyelemmel a két állam területén hatályos teherforgalom
korlátozásra;
c) az a) alpontban meghatározott határátkelőhelyen
jelenleg lebonyolódó forgalmat az építkezés időszakában
az alábbiak szerint kell átirányítani:
— a nemzetközi személy és áruforgalmat Barcs—Terezino Polje (Trézenföld) nemzetközi közúti személy- és
áruforgalomra megnyitott közúti határátkelőhelyre. Nyitvatartási idő: éjjel-nappal;
— Udvar—Duboševica (Dályok) nemzetközi közúti
személy- és áruforgalomra megnyitott közúti határátkelőhelyre. Nyitvatartási idő: éjjel-nappal;
— Letenye—Gorican (Muracsány) I. nemzetközi közúti személy- és áruforgalomra megnyitott közúti határátkelőhelyre. Nyitvatartási idő: éjjel-nappal;
— Berzence—Gola (Góla) nemzetközi közúti személyés áruforgalomra megnyitott közúti határátkelőhelyre a
járművek teljes tömegének 20 (húsz) tonna korlátozásával.
Nyitvatartási idő: éjjel-nappal;
— Beremend—Baranjsko Petrovo Selo (Petárda)
közúti határátkelőhelyre, amely a magyar és a horvát
állampolgárok személyforgalmát fogadja. Nyitvatartási
idő: 07.00 — 19.00 óráig.
2. A Kormány
a) felhívja a belügyminisztert és a pénzügyminisztert,
hogy a lakosság tájékoztatása érdekében szükséges tudnivalókról az érintetteket — az építkezés teljes időtartama
alatt — megfelelően tájékoztassák;
b) felhatalmazza a külügyminisztert, hogy az 1. pontban
foglalt kormánydöntésről a horvát felet diplomáciai úton
tájékoztassa.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök