text:
176/2017. (VII. 4.) Korm. rendelete az energiahatékonysági célokat szolgáló beruházás adókedvezményének végrehajtási szabályairól.
A Kormány a társasági adóról és az osztalékadóról szóló 1996. évi LXXXI. törvény 30. § (13) bekezdésében kapott felhatalmazás
alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § A  rendelet a  társasági adóról és az  osztalékadóról szóló 1996. évi LXXXI. törvény (a  továbbiakban: Tao. tv.)
22/E.  §-a szerinti társaságiadó-kedvezmény (a  továbbiakban: adókedvezmény) igénylésének, igénybevételének,
az  energiahatékonysági célokat szolgáló beruházási minőség igazolásának és az  adózó adatszolgáltatási
kötelezettségének feltételeire terjed ki.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
1. beruházás megkezdésének napja: az  építkezés kezdetének a  napja, vagy a  beruházás célját szolgáló első
tárgyi eszköz megrendelésének a  napja, vagy bármely olyan kötelezettségvállalás, amely a  beruházást
visszafordíthatatlanná teszi, azzal, hogy ezen időpontok közül a  legkorábbit kell figyelembe venni; nem
minősül a  beruházás megkezdésének különösen a  földterület vásárlása vagy az  építésügyi hatósági
engedélyek megszerzése vagy a megvalósíthatósági tanulmányok készítése; létesítmény felvásárlása esetén
a beruházás megkezdésének napja a felvásárolt létesítményhez közvetlenül kapcsolódó eszközök tulajdonba
vételének napja;
2. energetikai audit: az  energiahatékonyságról szóló 2015. évi LVII. törvény (a  továbbiakban:
energiahatékonysági törvény) 1. § 12. pontja szerinti energetikai audit;
3. energetikai auditálás: az energiahatékonysági törvény 1. § 13. pontja szerinti energetikai auditálás;
4. energetikai auditáló szervezet: az energiahatékonysági törvény 1. § 14. pontja szerinti auditáló szervezet;
5. energetikai auditor: az energiahatékonysági törvény 1. § 15. pontja szerinti energetikai auditor;
6. nehéz helyzetben lévő társaság: az  európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal
kapcsolatos eljárásról és a  regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet 6.  §
(6)–(8) bekezdésében foglalt feltételeknek megfelelő társaság.
3. Az energiahatékonysági célokat szolgáló beruházási minőség igazolása
3. § (1) Az  energiahatékonysági célokat szolgáló beruházási minőség igazolását (a  továbbiakban: igazolás)
az  energiahatékonysági törvény alapján a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (a  továbbiakban:
Hivatal) által vezetett névjegyzékben szereplő energetikai auditor vagy energetikai auditáló szervezet állítja ki
az adózó kérelmére.
(2) Az energetikai auditor vagy energetikai auditáló szervezet a beruházás megkezdésének napját megelőzően – mért
adatok felhasználásával, szükség esetén a mért adatokon alapuló számítás vagy becslés útján – felméri a tervezett
beruházással érintett műszaki rendszerre vonatkozó energiafogyasztási adatokat és becslést készít a  tervezett
beruházással elérhető energiamegtakarítás mértékéről. Az energetikai auditor vagy energetikai auditáló szervezet
az  előzetes felmérés eredményeiről írásban tájékoztatja az  adózót. A  tájékoztatás tartalmazza a  beruházással
elérhető energiamegtakarítás megállapításának módszertanát.
(3) Az  energetikai auditor vagy energetikai auditáló szervezet a  beruházás üzembe helyezését követően készíti el és
adja át az adózó számára a beruházással érintett műszaki rendszerre vonatkozó energetikai auditot, ami tartalmazza
a  kiinduló állapot energetikai felmérését és a  beruházás üzembe helyezésével elért energiamegtakarításnak
a  (2)  bekezdés szerinti módszer felhasználásával, a  beruházás üzembe helyezését követően mért, vagy egyedi
mérési adatok alapján kiszámított vagy becsült értékeit.
(4) A (2) és (3) bekezdés szerinti energetikai auditálás során az energiamegtakarítást
a) az alapállapothoz,
b) ha az  Európai Unió általános hatályú, közvetlenül alkalmazandó jogi aktusa, vagy jogszabály minimum
energiahatékonysági követelményt határoz meg, akkor ehhez a követelményhez,
c) ha az alapállapot szerinti tárgyi eszköz hasznos élettartama lejárt és nem létezik b) pont szerinti követelmény,
akkor az  adott igényt kiszolgáló, forgalomban lévő leggyengébb energiahatékonyságú tárgyi eszközzel
elérhető energiamegtakarításhoz
kell viszonyítani.
 (5) Az  energetikai auditor vagy energetikai auditáló szervezet az  igazolást a  (2) és (3)  bekezdés szerinti energetikai
auditálás alapján állítja ki és adja át az adózó számára.
 (6) Az igazolás tartalmazza:
a) az  adózó nevét, székhelyét, adószámát vagy annak megfelelő azonosítót, adószám és annak megfelelő
azonosító hiányában cégjegyzékszámát vagy nyilvántartási számát;
b) a  megállapítást, hogy a  beruházás energiamegtakarítást eredményez, és a  Tao. tv. szerinti
energiahatékonysági célokat szolgáló beruházásnak minősül, valamint megfelel az  e  rendeletben foglalt
feltételeknek;
c) a beruházás megvalósításával elért éves végsőenergia-megtakarítás mértékét villamos energia (kWh), földgáz
(m3) és hőmennyiség (GJ) szerinti bontásban és összesítve GJ mértékegységben kifejezve;
d) a beruházás üzembe helyezését megelőző alapállapot számítással, méréssel alátámasztott energiafogyasztási
adatait villamos energia (kWh), földgáz (m3) és hőmennyiség (GJ) szerinti bontásban;
e) az energetikai auditor vagy az energetikai auditáló szervezet nevét vagy cégnevét és névjegyzéki jelölését;
f ) az energetikai auditor vagy energetikai auditáló szervezet nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy az igazoláson
feltüntetett adatok a valóságnak megfelelnek, és
g) az  energetikai auditor aláírását, vagy az  energetikai auditáló szervezet képviseletére jogosult cégszerű
aláírását és a keltezést.
 (7) Az igazoláshoz az 1. melléklet szerinti minta is felhasználható.
4. Az adókedvezmény igénybevétele 4. § (1) Az adókedvezmény akkor vehető igénybe, ha a kötelező üzemeltetési időszakban vagy – ha az későbbi időpont –
az adókedvezmény igénybevételének utolsó adóévéig
a) az adózónál az adóhatóságoknál nyilvántartott adótartozás miatt – ide nem értve a késedelmi pótlék miatt
fennálló tartozást – adóhatóság végrehajtási eljárást nem indított, vagy indított ugyan, de azt sikeresen
foganatosította, vagy az  eljárás keretében fizetési könnyítést engedélyezett, amelynek feltételeit az  adózó
betartotta, és
b) az  adózót az  állami adó- és vámhatóság be nem jelentett alkalmazott foglalkoztatása miatt mulasztási
bírsággal nem sújtotta, vagy ha sújtotta, akkor annak összegét arra tekintettel mérsékelte, hogy az  adózó
a  munkaviszony létesítésének bejelentésére vonatkozó kötelezettségét az  adóellenőrzés megkezdéséig
a tényleges foglalkoztatás teljes időtartamára vonatkozóan teljesítette.
(2) Az adókedvezmény keretében nem elszámolható költség:
a) az olyan tárgyi eszköz és immateriális jószág bekerülési értéke, amelyet az adózó nehéz helyzetben lévő, vagy
csődeljárás, felszámolás vagy kényszertörlési eljárás alatt álló adózótól szerzett be;
b) a  villamos energiáról szóló törvény szerinti megújuló energiaforrásból villamosenergia termelésére alkalmas
bármely energiatermelő berendezés beruházási költsége, azzal, hogy elszámolható költség a  megújuló
energiaforrásból saját fűtési, hűtési és ipari hőtermelési célra energiát előállító, villamosenergia-termelésre
nem képes, saját tevékenységet szolgáló berendezés (különösen az elektromos – szondás, talajvizes, levegős –
hőszivattyú; gázmotoros hőszivattyú; napkollektor; saját hulladékból származó biogázt és biomasszát hasznosító
berendezés) bekerülési értéke, és
c) annak a  beruházásnak a  bekerülési értéke, amely beruházás üzembe helyezése esetére az  Európai Unió
általános hatályú, közvetlenül alkalmazandó már elfogadott jogi aktusa, vagy már elfogadott jogszabály
minimum energiahatékonysági követelményt ír elő, e követelmény teljesítését biztosító beruházás bekerülési
értéke erejéig, függetlenül e rendelkezések hatálybalépésétől;
d) az olyan tárgyi eszköz és immateriális jószág bekerülési értéke, amely élettartamára, üzemben tarthatóságára
az Európai Unió általános hatályú, közvetlenül alkalmazandó már elfogadott jogi aktusa, vagy már elfogadott
jogszabály tiltást vagy korlátozó rendelkezést határoz meg, függetlenül e rendelkezések hatálybalépésétől.
5. Adatszolgáltatás 5. § (1) Az adózó az adókedvezmény első alkalommal történő igénybevételekor a társasági adóbevallásában az igazolással
rendelkező energiahatékonysági célokat szolgáló beruházásonként feltünteti:
a) az  energiahatékonysági célokat szolgáló beruházás megnevezését, üzembe helyezésének időpontját és
helyét;
b) a 3. § (5) bekezdése szerinti igazolás kiadmányozásának dátumát;
c) az elszámolható költségnek minősülő egyes beruházásrészek megjelölését, valamint azok bekerülési értékét,
illetve a Tao. tv. 22/E. § (4) bekezdés b) pontja szerinti többletköltségét;
d) a Tao. tv. 22/E. §-a alapján elszámolható összköltséget;
e) nyilatkozatát, hogy az energiahatékonysági célokat szolgáló beruházáshoz egyéb energiahatékonysági célú
támogatást nem vett igénybe;
f ) a  beruházáshoz igénybe vett, a  támogatáshalmozódásnál figyelembe veendő állami támogatás
támogatástartalmát;
g) a 3. § (6) bekezdés c) pontja szerinti összesített energiamegtakarítási adatot GJ mértékegységben kifejezve.
(2) A  további adóévek vonatkozásában a  társasági adóbevallásban az  adózó az  igazolással rendelkező
energiahatékonysági célokat szolgáló beruházásonként:
a) feltünteti az energiahatékonysági célokat szolgáló beruházás üzembe helyezésének időpontját és helyét;
b) megjelöli azt az  adóévet, amely vonatkozásában első alkalommal vette igénybe az  adókedvezményt,
valamint
c) az első igénybevételtől számítva összesen igénybe vett adókedvezményt jelenértéken.
(3) Az  adókedvezmény igénybevételével kapcsolatos valamennyi iratot az  adózó a  beruházás üzembe helyezését
követő 10 évig köteles megőrizni.
(4) Az állami adó- és vámhatóság a Tao. tv. 22/E. § (10) bekezdése szerinti ellenőrzése során az igazolás alapjául szolgáló
energetikai auditok legalább 3 százalékának energiahatékonysági törvény 27.  §-a szerinti ellenőrzése érdekében
megkeresi a Hivatalt.
6. Záró rendelkezések 6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
7. § Az e  rendelet hatálybalépését megelőzően megkezdett beruházások esetében a  3.  § (2)  bekezdése szerinti
tájékoztatást a  beruházás megkezdését követően, de még az  adókedvezmény igénybevételét megelőzően kell
az adózó rendelkezésére bocsátani.
8. § Ez a rendelet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikke alkalmazásában bizonyos támogatási
kategóriáknak a  belső piaccal összeegyeztethetővé nyilvánításáról szóló 2014. június 17-i 651/2014/EU bizottsági
rendelet I. és II. fejezete és 38. cikke hatálya alá tartozó támogatást tartalmaz.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
167/2018. (IV. 27.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Borbély Tündét
a 2018. május 1. napjától 2021. április 30. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. április 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
28/2016. (XI. 14.) OGY határozata A magyar haditengerészek és a hősi halált halt magyar haditengerészek emléknapjáról.
1. Az Országgyűlés június 10-ét a magyar haditengerészek és a hősi halált halt magyar haditengerészek emléknapjává
nyilvánítja.
2. Az Országgyűlés
– megemlékezik a magyar haditengerészekről,
– tisztelettel adózik mindazon magyar haditengerész emléke előtt, akik a  Hazáért, a  magyar szabadság
kivívásáért és fenntartásáért küzdöttek,
– támogatja és szorgalmazza olyan megemlékezések szervezését, oktatási anyagok készítését, emléktáblák
avatását, amelyek az  I. világháborúban – többségében hullámsírban, de a  fedélzeten és szárazföldön is –
elesett magyar haditengerész hősi halottakkal kapcsolatosak.
3. Az Országgyűlés felkéri a  Kormányt arra, hogy az  I. világháborúban elesett magyar haditengerész hősi halottak
emlékére emeljen emlékművet a horvátországi Pula haditengerészeti temetőjében oly módon, hogy a 2017. június
10-én tartandó első magyar haditengerészek emléknapján, már az  emlékmű előtt tisztelettel adózhassunk a  hősi
halált halt magyar haditengerészek előtt.
4. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Lezsák Sándor s. k.,
az Országgyűlés alelnöke


text:
1085/2018. (III. 13.) Korm. határozata a Mezőhegyesi Állami Ménesbirtok újjászervezésének koordinálásáért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól.
1. A  Kormány a  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról
szóló 2010. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 31.  § (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében
eljárva, a  Mezőhegyesi Állami Ménesbirtok újjászervezésével kapcsolatos feladatok koordinációjának ellátására
2018. január 18. napjától a  Ksztv. 31.  § (5)  bekezdése szerinti időtartamra Farkas Sándort a  Mezőhegyesi Állami
Ménesbirtok újjászervezésének koordinálásáért felelős kormánybiztossá nevezi ki.
2. A kormánybiztos az 1. pont szerinti feladatkörében
a) ellátja a  Mezőhegyesi Állami Ménesbirtok (a továbbiakban: Ménesbirtok) újraalapításához kapcsolódó
koordinációs feladatokat,
b) koordinálja a Ménesbirtok megfelelő földterületekkel való ellátásával kapcsolatos feladatokat,
c) elősegíti a térség mezőgazdasági foglalkoztatásának szinten tartásával kapcsolatos feladatok megvalósítását,
d) koordinálja a Ménesbirtok állatállománya takarmányozásának biztosításával kapcsolatos feladatokat,
e) koncepciót dolgoz ki a  Ménesbirtok újjászervezésével kapcsolatos működőképes gazdasági modell
kialakítására,
f ) ellátja a  Ménesbirtok hagyományainak ápolásával és megőrzésével, szellemi tőkéjének megóvásával
kapcsolatos feladatokat,
g) koordinálja a majorságok vízellátásának biztosításával összefüggő tevékenységeket,
h) folyamatos kapcsolatot tart az érintett szervezetekkel,
i) kezdeményezi a Ménesbirtok újraalapításához szükséges lépéseket.
3. A kormánybiztos feladatkörében eljárva
a) véleményezi a feladatával összefüggő kormány-előterjesztéseket,
b) részt vesz a feladatához kapcsolódó kormányzati egyeztetéseken.
4. A miniszterelnök a kormánybiztos tevékenységét a Miniszterelnökséget vezető miniszter útján irányítja.
 5. A kormánybiztos e tevékenységéért a Ksztv. 31. § (7) bekezdése szerinti díjazásban és juttatásokban részesül.
 6. A  kormánybiztost e  tevékenységének ellátásában a  Miniszterelnökség szervezetében működő hatfős titkárság
segíti, amelyre az államtitkár titkárságának szabályai az irányadók.
 7. A Kormány felhívja az irányítása alatt álló szerveket, intézményeket, hogy az általános együttműködési kötelezettség
keretében a  kormánybiztos feladatának ellátásához szükséges adatokat, információkat, elemzéseket bocsássák
a kormánybiztos rendelkezésére.
8. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
 9. Hatályát veszti a  Mezőhegyesi Állami Ménesbirtok újjászervezésének koordinálásáért felelős kormánybiztos
kinevezéséről és feladatairól szóló 1008/2016. (I. 20.) Korm. határozat.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2019. (III. 8.) BVOP utasítása a büntetés-végrehajtási szervek békeidőszaki fegyverzeti, vegyivédelmi szakanyagellátás tervezésének és tartalékkészleteinek meghatározásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján – figyelemmel a Belügyminisztérium fegyverzeti,
vegyivédelmi szakanyagellátás tervezéséről és a tartalékok képzéséről szóló 35/2011. (XII. 9.) BM utasítás 4. § (1) bekezdésére –
a  büntetés-végrehajtási szervek technikai ellátásának fegyverzeti, vegyivédelmi szakanyag- és eszköztervezési feladatokhoz
igazodó normák egységes szabályairól a következő utasítást adom ki:
I. Fejezet
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Az utasítás hatálya a  Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokságára (a továbbiakban: BVOP), a  büntetésvégrehajtási intézetekre és intézményekre, valamint a fogvatartottak kötelező foglalkoztatására létrehozott gazdasági
társaságokra (a továbbiakban együtt: bv. szervek) terjed ki.
2. Az utasítás tárgyi hatálya kiterjed
a) a fegyverekre, lőszerekre, kényszerítő eszközökre, védőfelszerelésekre, pirotechnikai, optikai szakanyagokra
(a továbbiakban együtt: fegyverzeti szakanyagok);
b) az egyéni légzésvédelmi, egyéni bőrvédelmi eszközökre, sugárzásjelző, felderítő és mérőműszerekre, vegyi
jelző és felderítő, mentesítő és fertőtlenítő felszerelésekre (a továbbiakban együtt: vegyivédelmi szakanyagok).
3. A bv. szervek személyi állományának ellátására – a kiképzési célú felhasználást is beleértve – kizárólag a büntetésvégrehajtási szervezet – a  Belügyminisztérium Rendszeresítési Szabályzatáról szóló 18/2011. (VI. 30.) BM utasítás
alapján kiadott – Rendszeresítési Szabályzata előírásai szerint rendszeresített, alkalmazásba vagy használatba vett
fegyverzeti és vegyivédelmi szakanyag tervezhető.
4. Az ellátás során törekedni kell arra, hogy a rendszerben lévő fegyverzeti és vegyivédelmi szakanyagok közül az azonos
rendeltetésűek típusszáma csökkenjen.
II. Fejezet
A FEGYVERZETI SZAKANYAGELLÁTÁS TERVEZÉSE 5. A bv. szervek személyi állománya részére tervezhető személyhez (beosztáshoz) rendelt felszereléseket és
alegységkészleteket az 1–2. melléklet tartalmazza.
6. Fegyverzeti szakanyagok az 1–2. mellékletben meghatározott norma szerinti mennyiségben tervezhetőek.
7. A szolgálati feladatok végrehajtásához szükséges lőszermennyiséget a 2. melléklet 1. és 2. folyószámú felszámítási
jogcímei terhére a bv. szerv vezetője határozza meg.
III. Fejezet
A VEGYIVÉDELMI SZAKANYAGELLÁTÁS TERVEZÉSE 8. A bv. szervek személyi állománya részére tervezhető vegyivédelmi szakanyagokat kizárólag alegységkészletben kell
tervezni, amelyet a 3. melléklet tartalmaz.
9. Vegyivédelmi szakanyagok csak a 3. mellékletben meghatározott norma szerinti mennyiségben tervezhetőek.
IV. Fejezet
A SZÜKSÉGLETEK MEGHATÁROZÁSÁNAK ÉS JELENTÉSÉNEK RENDJE
10. A bv. szervek az 1–3. mellékletben szereplő normák alapján kötelesek a bv. szervre vonatkozóan anyagnemenként
eszközszükségleti táblázatot (a továbbiakban: ESZT) készíteni.
11. Az ESZT készítésének szabályai:
a) a felszámítási jogcímek adatait az állománytábla alapján a biztonsági szakterület vezetője adja meg a gazdasági
ellátásért felelős vezetőnek;
b) a BVOP-ra vonatkozó ESZT-t a Biztonsági Szolgálat készíti el;
c) az ESZT tartalmát, formáját a fegyverzeti szakanyagokra a 4. és 6. melléklet, a vegyivédelmi szakanyagokra az 5.
és 7. melléklet határozza meg;
d) a táblázatban konkrét mennyiségeket kell megadni;
e) a rendszeresített eszközök módosulása esetén, valamint a szervezeti felépítésben, a normában történő minden
egyes változás alkalmával új ESZT-t kell készíteni. 12. Az ESZT-k jóváhagyásának és felterjesztésének rendje:
a) a bv. szervek ESZT-it a  bv. szerv vezetője hagyja jóvá, és egy eredeti példány megküldésével terjeszti fel
a Biztonsági Szolgálat vezetőjének az utasítás hatálybalépését követő 30. munkanapig;
b) a bv. szervek ESZT-i alapján a szervezet összesített ESZT-jét a Biztonsági Szolgálat készíti el, amelyet az országos
parancsnok biztonsági és fogvatartási helyettesén keresztül terjeszt fel jóváhagyásra az országos parancsnoknak
az utasítás hatálybalépését követő 60. munkanapig;
c) a b) pont szerint jóváhagyott szervezeti összesített ESZT-t az országos parancsnok terjeszti fel 2 példányban
a Belügyminisztérium gazdasági helyettes államtitkárának az utasítás hatálybalépését követő 90. munkanapig.
13. A bv. szervek vezetői kötelesek minden év január 31-ig az ESZT-kkel kapcsolatos feladatok végrehajtásával, valamint
a rendelkezésre álló készletekkel összefüggően a bv. szervre vonatkozó értékelő beszámoló jelentést felterjeszteni
a Biztonsági Szolgálat részére.
V. Fejezet
A TARTALÉKOK KÉPZÉSE 14. A felszámítási jogcímek figyelembevételével a fegyverzeti és vegyivédelmi szakanyagok után a Belügyminisztérium
fegyverzeti, vegyivédelmi szakanyagellátás tervezéséről és a  tartalékok képzéséről szóló 35/2011. (XII. 9.)
BM utasításban meghatározottak alapján tartalékot kell képezni az alábbiak szerint:
a) a bv. szervek tekintetében a  tartalékképzési kötelezettség meghatározásakor az  ESZT-ben meghatározott
mennyiségek 5%-át, de szakanyag fajtánként legalább 1 db-ot kell tervezni;
b) minden szolgálati célú fegyver után az egy javadalmazásnak megfelelő mennyiségű lőszert kell tartalékként
tervezni;
c) a tartalékok kialakítására (lépcsőzésére) a bv. szervek vezetői az a) pont figyelembevételével saját hatáskörben
intézkednek oly módon, hogy az a felhasználás helyén, elkülönítetten legyen tárolva. Amennyiben a tartalékok
biztonságos tárolása helyben nem biztosítható (pl. több objektummal rendelkező bv. intézet), azt a bv. szerv
központi raktárában kell elhelyezni;
d) az alegységszintű tartalékokat a  bv. szerv fegyverraktárában, a  büntetés-végrehajtás szintű tartalékokat
a Központi Anyagraktárban kell tárolni;
e) a központi ellátás alá vont tartalék szakanyagok biztosítása a Műszaki és Ellátási Főosztállyal együttműködésben
a  Biztonsági Szolgálat feladata, a  tartalékok kialakításának költségeit az  éves költségvetési tervben kell
rögzíteni;
f ) a bv. szervek vezetői folyamatosan figyelemmel kísérik a készletek rendelkezésre állását és állapotát, szükség
esetén kezdeményezik a felhasznált tartalékok központi ellátásból történő visszapótlását;
g) a szavatossági időhöz kötött, valamint az  elhasználódott szakanyagok amortizációs pótlása (cseréje)
a  Biztonsági Szolgálat vezetőjének feladata, az  ehhez szükséges pénzügyi fedezetet az  éves költségvetési
tervben szerepeltetni kell;
h) a lejárt szavatosságú, valamint elhasználódott szakanyagok megsemmisítését, a  keletkező hulladékok
kezelésének (hasznosítás, ártalmatlanítás) költségét a Műszaki és Ellátási Főosztály tervezi a használatból való
kivonás és a selejtezés szabályai szerint.
15. Az ESZT-ben tervezhető fegyverzeti és vegyivédelmi szakanyagok típusait, valamint a tartalékkészletek létrehozását
(megalakítását), az amortizálódott szakanyagok cseréjét a Belügyminisztérium fejezet költségvetési gazdálkodásának
rendjéről szóló 4/2015. (IV. 10.) BM utasítás és a Belügyminisztérium Technikai Szabályzatáról szóló 29/2011. (X. 28.)
BM utasítás hatályos rendelkezései szerint kell tervezni és végrehajtani.
VI. Fejezet
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 16. Ez az utasítás a közzétételét követő hónap első napján lép hatályba.
17. Hatályát veszti a büntetés-végrehajtási szervek békeidőszaki fegyverzeti, vegyivédelmi szakanyagellátás tervezésének
és tartalékkészleteinek meghatározásáról szóló 5/2014. (V. 16.) BVOP utasítás.
Dr. Tóth Tamás bv. vezérőrnagy s. k.,
 országos parancsnok


text:
1554/2013. (VIII. 15.) Korm. határozata a KÖZOP–3.5.0-09-11-2012-0027 azonosító számú [„M4 autópálya Abony–Fegyvernek új Tisza-híddal (kivitelezés)” című] egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslat jóváhagyásáról és a projekt 2015. december 31-e után felmerülő költségei fedezetének biztosításáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az  1.  melléklet szerint a  KÖZOP–3.5.0-09-11-2012-0027 azonosító számú, „M4 autópálya Abony–
Fegyvernek új Tisza-híddal (kivitelezés)” című, egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatot,
 2. hozzájárul a  támogatási szerződés Nemzeti Fejlesztési Ügynökség Közlekedési Operatív Programok Irányító
Hatósága általi megkötéséhez, és a kötelezettségvállalás megtételéhez, ha
a) a „Vállalkozási szerződés az  M4 autópálya Abony–Fegyvernek I. építési szakasz (96+055–109+460  km  sz.)
kivitelezési munkáinak elvégzése és a  kiegészítő tervezési feladatok elvégzése – különös tekintettel
a Zagyva folyó feletti híd kiviteli terveire és a 32. sz. főút csomópontjában megvalósítandó komplex pihenő
terveire – tárgyában”,
b) a „Vállalkozási szerződés az  M4 autópálya Abony–Fegyvernek II. építési szakasz (109+460–111+800 km sz.)
új Tisza-híddal kivitelezési munkáinak és a  kiegészítő tervezési feladatok elvégzése – különös tekintettel
a Tisza-folyó jobb parti ártér feletti híd és a Tisza-folyó feletti híd kiviteli terveire – tárgyában” és
c) a „Vállalkozási szerződés az  M4 autópálya Abony–Fegyvernek III. építési szakasz (111+800–125+000 km sz.)
kivitelezési munkáinak elvégzése tárgyában”
tárgyú, folyamatban lévő feltételes közbeszerzési eljárások eredményeként a  nyertes ajánlattevővel
szerződéskötésre kerül sor,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: a folyamatban lévő feltételes közbeszerzési eljárások eredményeként a nyertes ajánlattevőkkel
történő szerződéskötést követően azonnal
 3. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy a  2013. évben – a  2014–2020 programozási időszak
azonos célt szolgáló operatív programjainak előirányzatai vagy hazai költségvetési forrás terhére, az  Európai
Bizottság 2007–2013. évi költségvetési ciklust lezáró eljárásrendjében rögzített feltételek figyelembevételével –
kötelezettséget vállaljon tárgyi projekt 2007–2013 programozási időszakon túlnyúló költségei finanszírozására
az 1. melléklet szerint,
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: a folyamatban lévő feltételes közbeszerzési eljárások eredményeként a nyertes ajánlattevőkkel
történő szerződéskötést követően azonnal
 4. felhívja a) a nemzetgazdasági minisztert, hogy a 2014–2020 közötti időszakban Magyarország számára elérhető uniós
források felhasználása keretrendszerének tervezése és kialakítása, valamint
b) a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a 2014–2020 közötti időszakban a közlekedés fejlesztését célzó operatív
program előkészítése során
vegyék figyelembe tárgyi projekt 1. mellékletben feltüntetett költségeit.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
88/2017. (IX. 7.) ME határozata főiskolai tanárok kinevezéséről.
A nemzeti felsőoktatásról szóló 2011.  évi CCIV.  törvény 27.  § (3)  bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva – az  emberi
erőforrások miniszterének előterjesztésére –
Besenyő Jánost,
dr. Deés Szilviát,
dr. Feith Helga Juditot,
dr. Gaál-Szabó Pétert,
dr. Gortka-Rákó Erzsébetet,
dr. Gőbölyös Lucát,
dr. Hornyik Sándort,
Horváth Zoltánnét,
Kissné Budai Rita Annát,
Kissné dr. Rusvai Juliannát,
Kovács Gergelyt,
Lakatos Andort,
Máté Krisztinát,
dr. Pauwlik Zsuzsa Orsikát,
Rusinné dr. Fedor Anitát,
Szacsvai Pált,
Turiné dr. Farkas Zsuzsát és
dr. Vincze Györgyöt
– 2017. szeptember 1-jei hatállyal – főiskolai tanárrá kinevezem.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
415/2010. (VI. 17.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. június 16-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva B. Z. magánszemély által benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesíti.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2010. május 20-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„Kezdeményezzük, hogy az Országgyűlés tűzze napirendjére és tárgyalja meg az 1992. évi XXII. törvény a Munka
Törvénykönyvéről 131.paragrafusának módosítását úgy, hogy az éves alapszabadság minden munkavállaló esetén
egységesen harminc nap legyen, a munkavállaló életkorától függetlenül.”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint
a megtárgyalásra javasolt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért a hitelesítésének akadálya
nincs.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a Ve. 117. § (1) bekezdésén és 131. §-án, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve.
130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
21/2015. (VI. 15.) BM rendelete a belügyminiszter irányítása alatt álló rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományú tagjai által szolgálatban birtokban tartható vagyontárgyak, magáncélú telekommunikációs eszközök, készpénz, készpénzt helyettesítő eszközök korlátozásának szabályairól.
A rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 341.  §
(1)  bekezdés 5.  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.)
Korm. rendelet 21. § 4., 10., 21. és 22. pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában rendvédelmi feladatokat ellátó szerv
a) az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv,
b) a belső bűnmegelőzési és bűnfelderítési feladatokat ellátó szerv,
c) a terrorizmust elhárító szerv,
d) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv,
e) a büntetés-végrehajtási szervezet, valamint
f ) a belügyminiszter irányítása alatt álló polgári nemzetbiztonsági szolgálatok.
2. § (1) A  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi
XLII.  törvény 30.  §-ában meghatározott vagyontárgyak mellett, az  ott meghatározott okból vagy célból
a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv országos parancsnoka, országos főigazgatója vagy az  állományilletékes
parancsnok megtilthatja, hogy a  hivatásos állomány tagja a  szolgálatban a  tízezer forintot vagy ennek megfelelő
összegű külföldi fizetőeszközt meghaladó készpénzt és készpénz-helyettesítő fizetési eszközt magánál tartson.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott korlátozás az  általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szerv
hivatásos állománya esetében a  közterületen, a  közúti, vasúti, légi, vízi határátkelőhelyen, a  fogdában, az  őrzött
szálláson, az  őrzött létesítményben, illetve az  előállító egységben ellátott határrendészeti, közlekedésrendészeti,
közrendvédelmi, illetve objektumvédelmi szolgálat vonatkozásában vezethető be.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározott korlátozások a  büntetés-végrehajtási szervezet hivatásos állománya
tekintetében a  fogvatartottak elhelyezésére szolgáló részlegen vagy a  fogvatartottak foglalkoztatására kijelölt
területen szolgálatot teljesítők esetében, valamint az  őrhelyeken, továbbá a  büntetés-végrehajtás objektumain
kívüli őrzési, felügyeleti és ellenőrzési feladatokat ellátó személyek esetében vezethetők be.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott korlátozások a hivatásos katasztrófavédelmi szerv hivatásos állománya tekintetében
a  közigazgatási eljárásokkal kapcsolatban a  közterületen és a  gazdálkodó szervezeteknél végzett hatósági feladatok
ellátása során, illetve a kárhelyszíneken beavatkozási tevékenységet végzők esetében vezethetők be.
3. § (1) A  hivatásos állomány tagja szolgálatba lépéskor köteles a  szolgálati elöljáró részére nyilatkozni a  nála található
korlátozás alá eső tárgyról, a  nyilatkozatot követően köteles azt az  értékmegőrző szekrényben elhelyezni, vagy
annak hiányában a kijelölt átvevőnek átadni, ami a szolgálat befejezését követően adható vissza.
(2) Az  átadott korlátozás alá eső tárgyat az  értékmegőrző szekrényben vagy névre szóló lezárt, az  átadó által aláírt
borítékban, az  átvevő lemezszekrényében kell tárolni a  szolgálat végéig. Az  átadás-átvétel tényét, a  nyilatkozatot
külön erre a célra megnyitott, nyilvántartási számmal ellátott nyilvántartásban kell dokumentálni.
(3) Az  (1)  bekezdésben meghatározottakat a  büntetés-végrehajtási szervezet szolgálatba lépő hivatásos állományú
tagja tekintetében már a  szolgálatteljesítés helyéül kijelölt objektumba történő beléptetés során, az  ott
meghatározott beviteli korlátozásoknak megfelelően a  belépni szándékozó hivatásos állományú személy önként
vagy a beléptetést végrehajtó személy felszólítására köteles az értékmegőrzőben elzárni.
4. § (1) Ha a  rendvédelmi feladatokat ellátó szerv országos parancsnoka, országos főigazgatója vagy az  állományilletékes
parancsnok a  magáncélú telekommunikációs eszközök szolgálatellátás során történő birtoklását a  Hszt. 30.  §-a
alapján korlátozza, a korlátozás a (2) vagy a (3) bekezdés szerinti esetekre nem terjed ki.
(2) Ha a hivatásos állomány korlátozással érintett tagja esetében olyan egyedi méltánylást érdemlő körülmény merül
fel, amely miatt indokolt biztosítani a  hivatásos állomány tagjának a  magáncélú telekommunikációs eszköz útján
történő elérhetőségét, azt a  hivatásos állomány tagjának erre irányuló írásbeli kérelmére a  szolgálati elöljárója
meghatározott időszakra írásban engedélyezheti. Ha a körülmények az írásbeli engedélyezést nem teszik lehetővé,
a  szolgálati elöljáró szóban is engedélyezheti a  magáncélú telekommunikációs eszköz használatát. Az  írásbeli
engedélyt az akadályoztatás elhárulását követően soron kívül pótolni kell.
(3) Ha a  szolgálat ellátására olyan helyen kerül sor, ahol a  szolgálati célú telekommunikációs eszközökkel a  hivatásos
állomány tagjának folyamatos elérhetősége nem biztosítható, a szolgálati elöljáró a magáncélú telekommunikációs
eszköz birtokban tartását engedélyezheti.
5. § A rendvédelmi feladatokat ellátó szerv országos parancsnoka, országos főigazgatója vagy az  állományilletékes
parancsnok abban az  esetben korlátozhatja a  magáncélú telekommunikációs eszközök szolgálatellátás során
történő használatát, ha azok szolgálatban történő birtoklása általános tiltásának feltételei nem állnak fenn,
de a  végrehajtandó szolgálati feladatok tartalma alapján a  szolgálat ellátásával nem fér össze a  magáncélú
telekommunikációs eszköz használata. A  korlátozás vonatkozhat a  teljes szolgálat időtartamára, annak
meghatározott időszakára vagy egyedileg meghatározott szolgálati feladat végrehajtásának időtartamára.
6. § Ez a rendelet 2015. július 1-jén lép hatályba.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
90/2004. (V. 18.) FVM rendelete a szőlő szaporítóanyagok előállításáról, minősítéséről és forgalomba hozataláról.
A növényfajták állami elismeréséről, valamint a szaporítóanyagok előállításáról és forgalomba hozataláról szóló
2003. évi LII. törvény 30. §-a (2) bekezdésének c), e) és
f) pontjában, valamint a növényvédelemről szóló 2000. évi
XXXV. törvény 65. §-a (2) bekezdésének a) és b) pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
Általános rendelkezések 1. § A rendelet célja, hogy a biológiai alapok fejlesztése és
szervezett fenntartása útján továbbszaporításra és köztermesztésbe a felhasználói igényeknek megfelelő, gazdaságosan termeszthető, a minőségi igényeket kielégítő szőlőfajták és azok klónjainak jó minőségű, egészséges szaporítóanyaga kerüljön.
2. § (1) Az e rendeletben foglaltakat
a) a szőlő (Vitis L.) nemzetség fajai, fajhibridjei, bor-,
csemege- és alany fajtái és azok klónjai (a továbbiakban:
szőlő) szaporítóanyagára, valamint
b) a szőlő szaporítóanyagot forgalomba hozatal céljából előállító, illetve forgalomba hozó természetes és jogi
személyekre, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező
gazdasági társaságokra
kell alkalmazni. (2) A rendeletben foglaltakat — a 17. § (6) bekezdésének kivételével — a harmadik országba szállítandó szőlő
szaporítóanyagokra nem kell alkalmazni.
(3) A géntechnológiával módosított szőlőfajták csak a
külön jogszabályokban előírt engedélyek megléte esetén
szaporíthatók. A géntechnológiával módosított szőlőfajták forgalomba hozatala esetén a fajta megnevezése
mellett a géntechnológiai módosítás tényét és módját is
jelölni kell, a külön jogszabályban foglaltak szerint.
(4) A szőlő szaporítóanyagok előállításával, minősítésével és forgalomba hozatalával kapcsolatban
a) a szőlő certifikációs rendszerében vizsgálandó károsítókat az 1. számú melléklet,
b) a törzsszőlő bejelentő lap mintáját a 2. számú melléklet,
c) a szőlőiskolai szaporításokról készült nyilvántartási
lap mintáját a 3. számú melléklet,
d) a növényállományokra vonatkozó előírásokat a
4. számú melléklet,
e) a certifikált szőlő szaporítóanyagok előállításának és
forgalomba hozatalának növényegészségügyi ellenőrzésére és igazolására vonatkozó előírásokat az 5. számú
melléklet ,
f) a szőlő szaporítóanyagok követelményeit a 6. számú
melléklet ,
g) a szőlő szaporítóanyagok kötegelésére vonatkozó
előírásokat a 7. számú melléklet,
h) a szőlő szaporítóanyagok jelölésére vonatkozó előírásokat a 8. számú melléklet,
i) a szaporítóanyag felhasználáshoz és forgalomba
hozatalhoz előírt származási igazolvány mintáját a 9. számú melléklet,
j) a szőlő szaporítóanyagok mintavételére és vizsgálatára vonatkozó előírásokat a 10. számú melléklet
tartalmazza. 3. § (1) E rendelet alkalmazásában:
1. Szaporítóanyag:
a) fiatal szőlőtőke:
— gyökeres szőlővessző: gyökeres európai szőlő
dugvány és gyökeres alany szőlődugvány,
— gyökeres szőlőoltvány,
b) fiatal szőlőtőke-részek:
— szőlővesszők: egyéves elfásodott hajtások,
— zöldhajtások: éretlen, még el nem fásodott hajtások,
— oltásra előkészített alany szőlővesszők,
— nemes szőlővesszők,
— dugványiskolai szőlővesszők: gyökeres szőlővesszők
előállítására szánt szőlőhajtás-részek vagy zöldhajtás-részek. 2. Gyökeres európai szőlődugvány (gyökérnemes
dugvány): a nemes szőlővessző gyökereztetése, nevelése
útján előállított, meggyökeresedett és hajtást vagy vesszőt
nevelt ültetési anyag, melyet filoxéra vonatkozásában
immunis talajon gyökérnemes ültetvény létesítésének céljára termeltek.
3. Gyökeres alany szőlődugvány: az alany szőlővessző
gyökereztetése, nevelése útján előállított, meggyökeresedett és hajtást vagy vesszőt nevelt ültetési anyag, melyet
alany ültetvény létesítése vagy gyökeres szőlőoltvány előállítás céljára termeltek.
4. Gyökeres szőlőoltvány: a nemes szőlővessző oltócsapjának az alanyvesszőre oltásából származó, összeforrott,
meggyökeresedett és hajtást vagy vesszőt nevelt ültetési
anyag, melynek gyökeresedett része alany fajta.
5. Alany szőlővessző: az amerikai szőlőfajoknak és fajhibridjeinek egyéves, elfásodott szárrésze, melyet oltóvesszőként gyökeres szőlőoltvány, dugványvesszőként gyökeres alany szőlődugvány előállításának céljára termeltek.
6. Nemes szőlővessző: az európai szőlőnek (Vitis vinifera) és fajhibridjeinek egyéves, elfásodott szárrésze, amelyet
oltóvesszőként tőkeátoltás vagy gyökeres szőlőoltvány előállításának céljára, dugványvesszőként gyökeres európai
szőlődugvány előállításának céljára termeltek.
7. Szaporító alapanyag: nemes vagy alany szőlővessző,
szaporításra alkalmas bármely növényi rész (pl. hajtás,
vessző, oltórügy, rügydugvány, merisztéma, sejt) amelyet
ültetési anyag előállítás céljára termelnek.
8. Szaporításra engedélyezett klón: államilag elismert fajta regisztrálásra bejelentett, az Országos Mezőgazdasági
Minősítő Intézet (a továbbiakban: Intézet) vizsgálata alatt
álló klónjelöltje, amelynek szaporítását az Intézet engedélyezte.
9. Fajtajelölt: az Intézethez állami elismerés céljából
bejelentett, vizsgálat alatt álló fajta.
10. Klónjelölt: az Intézethez regisztráció céljából bejelentett, vizsgálat alatt álló klón.
11. Szaporítás célját szolgáló növényállományok: olyan
ültetvények, növényállományok, szőlőiskolák, amelyek
szőlő továbbszaporítását szolgálják.
12. Kategória (származásfokozat): a szaporítás célját
szolgáló növényállomány, illetve szaporítóanyag minőségét, genetikai értékét, növényegészségügyi állapotát meghatározó tulajdonságokon alapuló származásfokozat,
amely a szaporítás és minőségcsökkenés sorrendjében
lehet prebázis, bázis, certifikált (tanúsított) és standard
fokozatú, attól függően, hogy az ültetvényt milyen kategóriájú ültetési anyag felhasználásával létesítették, illetve a
szaporító alapanyag milyen kategóriájú és növényegészségügyi állapotú ültetvényből származik, az ültetési anyagot pedig milyen kategóriájú szaporító alapanyag felhasználásával állították elő.
13. Prebázis (kiindulási) törzsültetvény: állami elismerésre bejelentett vagy állami elismerésben részesített fajta,
klón, valamint a fajtafenntartó nemesítő által rendszeres
és folyamatos fajtafenntartásban részesített, a tesztelt klón
kiindulási növények szaporítóanyagából létesített, prebázis szaporító alapanyag előállítását szolgáló ültetvény,
amely rendszeres növényegészségügyi ellenőrző vizsgálatban részesül, valamint zárlati és az 1. számú melléklet szerinti károsítóktól mentes.
14. Bázis (központi) törzsültetvény: prebázis törzsültetvény prebázis klón szaporító alapanyagából készített ültetési anyag felhasználásával, a fajtafenntartó által vagy felügyelete mellett létesített, és általa vagy megbízottja által
rendszeres és folyamatos fajtafenntartásban részesített,
bázis szaporító alapanyag ellátását szolgáló ültetvény,
amely rendszeres növényegészségügyi ellenőrző vizsgálatban részesül, valamint zárlati és az 1. számú melléklet szerinti károsítóktól mentes.
15. Certifikált (üzemi) törzsültetvény: prebázis törzsültetvény klón, vagy bázis törzsültetvény bázis klón szaporító
alapanyagából készített ültetési anyag felhasználásával létesített ültetvény, amelyet a nemesítő vagy megbízottja
által rendszeres fajtafenntartásban részesítenek, és certifikált szaporító alapanyag előállítását szolgálja, valamint
rendszeres növényegészségügyi ellenőrző vizsgálatban
részesül, továbbá zárlati és az 1. számú melléklet szerinti
károsítóktól mentes.
16. Standard (szaporításra ideiglenesen engedélyezett)
szőlőültetvény: olyan szaporító alapanyag előállítás céljára
kijelölt, ideiglenesen engedélyezett ültetvény, amely magasabb kategória hiányában az alapfajta szaporítását szolgálja, megfelelő fajtatisztaságú, mentes a zárlati kártevőktől,
valamint az 1. számú mellékletben meghatározott károsítók tüneteitől, és a szaporító üzem által fajtafenntartó
szelekcióban részesített.
17. Prebázis (kiindulási) szaporítóanyag: olyan szaporító alapanyag, amelyet a fajtafenntartó nemesítő felelőssége
mellett, a fajta, illetve adott esetben a klón azonosságának
fenntartása, valamint a betegségektől való megóvás céljából általánosan elismert eljárással állítottak elő; vírustesztelt prebázis törzsültetvényből származik; vagy olyan ültetési anyag, amelyet prebázis szaporító alapanyag felhasználásával készítettek — oltvány esetében mindkét komponens ilyen kategóriájú állományból származik —; rendszeres növényegészségügyi ellenőrző vizsgálatban részesül, és
zárlati, valamint az 1. számú melléklet szerinti károsítóktól
mentes, és amelyet továbbszaporítás céljára termeltek,
továbbá az Európai Unió valamely tagállamában (a továbbiakban: tagállam) ilyen kategóriájúnak fogadtak el, és
rendeltetése bázis vagy certifikált törzsültetvény létesítése.
18. Bázis szaporítóanyag: olyan szaporító alapanyag,
amelyet a fajtafenntartó felelőssége mellett, a fajta, illetve
a klón azonosságának, valamint a betegségektől való megóvásának céljából általánosan elismert eljárással állítottak
elő; legalább vírustesztelt bázis törzsültetvényből származik; vagy olyan ültetési anyag, amelyet legalább bázis szaporító alapanyag felhasználásával készítettek — oltvány
esetében mindkét komponens bázis vagy magasabb kategóriájú —; rendszeres növényegészségügyi ellenőrző vizsgálatban részesül, és zárlati, valamint az 1. számú melléklet
szerinti károsítóktól mentes, és amelyet továbbszaporítás
céljára termeltek; továbbá valamely tagállamban ilyen
kategóriájúnak fogadtak el, és rendeltetése törzsültetvény
létesítése.
19. Certifikált (tanúsított) szaporítóanyag: olyan szaporító alapanyag, amely legalább vírustesztelt certifikált
törzsültetvényből származik; vagy olyan ültetési anyag,
amelyet legalább certifikált szaporító alapanyag felhasználásával készítettek — oltvány esetében mindkét komponens certifikált vagy magasabb kategóriájú —; rendszeres
növényegészségügyi ellenőrző vizsgálatban részesül, és
zárlati, valamint az 1. számú melléklet szerinti károsítóktól
mentes; és szaporító alapanyagként szaporítás, ültetési
anyagként áruszőlő telepítés, szőlőgyümölcs előállítás céljára termeltek; továbbá valamely tagállamban ilyen kategóriájúnak fogadtak el.
20. Standard szaporítóanyag: olyan standard ültetvényből származó szaporító alapanyag vagy olyan ültetési
anyag, amelyet standard kategóriájú szaporító alapanyag
felhasználásával készítettek — oltvány esetében mindkét
komponens ilyen, vagy az egyik komponens standard vagy
magasabb kategóriájú —; zárlati károsítóktól mentes,
valamint az 1. számú melléklet szerinti károsítóktól tünetileg mentes; és szaporító alapanyagként szaporítás, ültetési anyagként áruszőlő telepítés, szőlőgyümölcs előállítás
céljára termeltek; továbbá valamely tagállamban ilyen
kategóriájúnak fogadtak el.
21. Szőlőiskola: ültetési anyagot előállító szaporító
terület, szaporító ház, üvegház stb. a benne lévő növényállománnyal, amely lehet forgalomba hozatal céljára létesítés esetén árutermelő szőlőiskola, saját célra történő
előállítás esetén házi szőlőiskola.
22. Előszaporító szőlőiskola: prebázis és bázis ültetési
anyag előállítására meghatározott feltételeket biztosító, az
Intézet által e célra engedélyezett szőlőiskola.
23. Vírustesztelt növényállomány, illetve szaporítóanyag:
zárlati károsítóktól mentes, valamint az 1. számú mellékletben felsorolt károsítók által nem fertőzött növényállomány és szaporítóanyag, amelyet a nemzetközileg elfogadott tesztelési eljárásokkal igazoltak, és a szaporítás során
megtartották a vírusmentességet biztosító technológiai
előírásokat, és a hivatalos vizsgálat alkalmával a követelményeknek megfelel.
24. Tünetileg vírusmentes növényállomány, illetve szaporítóanyag: olyan növényállomány és szaporítóanyag, amely
vizuálisan mentes a zárlati károsítóktól, valamint az 1. számú mellékletben meghatározott károsítóktól, és amely a
hivatalos vizsgálat alkalmával a követelményeknek megfelel.
25. Certifikáció (tanúsítás): a szaporítóanyag-előállítás
ellenőrzési rendszere, amelynek eredményeként a hivatalos ellenőrző szervek igazolják, hogy a termelő a terméket
a vonatkozó hazai és nemzetközi előírásoknak megfelelően állította elő; az előállítás során az anyag utódvonalát
bizonylati rendszerrel nyilvántartják, minőségét a vonatkozó előírásoknak megfelelően ellenőrzik, az eljárás eredményességét az eljáró hatóság certifikációs címkével tanúsítja.
26. Fajtaazonos szaporítóanyag: a megjelölésnek megfelelő fajtájú (klónú) szaporítóanyag, amely oltvány esetében az alanyfajtára is vonatkozik.
27. Fajtatiszta szaporítóanyag: a tétel vagy csomagolási
egység megjelölésétől eltérő fajú, fajtájú, klónú, alanyú
egyedet nem tartalmazó szaporítóanyag.
28. Tanúsítvány: az Intézet által kiadott hivatalos
okirat, amely a szaporítást szolgáló alapanyagot termő
ültetvények megfelelő kategóriában való szaporításra való
alkalmasságát tanúsítja.
29. Szaporítóanyag tétel: azonos fajtájú, klónú, oltvány
esetében alanyú, kategóriájú, származási helyű és vírusállapotú szaporítóanyag egy egységként kezelt mennyisége.
30. Certifikációs (tanúsító) címke: a certifikációs rendszerben előállított szaporítóanyag-tétel növényeire, illetve
kötegeire a szállító által felhelyezett, annak kategóriáját
tanúsító, fémzár jellegű jelölés, amelyet az Intézet azonosíthatóan megjelölve ad ki a forgalmazónak, és amely tartalmazza a felhasználó számára szükséges összes adatot,
beleértve a növényútlevél adatait is.
(2) E rendelet vonatkozásában alkalmazni kell a növényvédelemről szóló 2000. évi XXXV. törvény, valamint
a növényegészségügyi feladatok végrehajtásának részletes
szabályairól szóló 7/2001. (I. 17.) FVM rendelet fogalommeghatározásait is.
Szaporítóanyagok előállítása, forgalomba hozatalra
előkészítése, minősítése és certifikációja
4. § (1) Szőlő szaporítóanyagot kizárólag az Intézet engedélyével szabad előállítani, forgalomba hozni és felhasználni.
(2) A szőlő szaporítóanyag előállítása, forgalomba
hozatala állami ellenőrzés alatt áll. Az ellenőrzési, minősítési, tanúsítási feladatokat az Intézet látja el.
(3) Az előírásoknak nem megfelelő módon előállított
vagy nem megfelelő minőségű szőlő szaporítóanyag az
Európai Unió Szőlő és Gyümölcs Szaporítóanyag Állandó
Bizottságának külön engedélye alapján hozható forgalomba, az erre irányuló kérelmet az Intézethez kell benyújtani.
5. § (1) A szőlőtermesztés színvonalának javítása érdekében
a szőlőfajták, klónok szaporítás célját szolgáló prebázis,
bázis és certifikált ültetvényeit magas genetikai értékű,
egészséges klón szaporító anyaggal kell rendszeresen felújítani, és ennek érdekében magas genetikai értékű, homogén vírustesztelt törzsültetvényeket kell létesíteni. A vírustesztelt prebázis és bázis törzsültetvények létesítése, fenntartása, és rendszeres felújítása állami feladat.
(2) A fajta előállítójának vagy fenntartójának a fajta,
illetve klón kiinduló állományát prebázis törzsültetvény
létesítése céljából be kell jelentenie az Intézetnek. A bejelentéshez csatolni kell a külön jogszabály szerinti igazolást
arról, hogy az állomány vírustesztelt.
(3) Törzsültetvény csak szőlőiskolai engedéllyel rendelkező engedélyes részére, a fajtafenntartó, illetve növényfajta-oltalom alatt álló fajta esetében a fajtajogosult előzetes
hozzájárulásával és az Intézet előzetes engedélyével létesíthető. A létesítés iránti kérelmet bázis és prebázis törzsültetvény esetén a telepítést megelőző legalább egy évvel,
certifikált törzsültetvény esetén legalább hat hónappal kell
az Intézethez benyújtani.
(4) Bázis törzsültetvény csak vírustesztelt prebázis vagy
magasabb kategóriájú klón ültetési anyaggal, certifikált
törzsültetvény vírustesztelt bázis vagy magasabb kategóriájú klón ültetési anyaggal létesíthető, olyan területen,
ahol a létesítést megelőző hat évben áruszőlőt nem termesztettek, illetve szőlőiskola nem működött, és a megelőző két évben nem termesztettek az 5. számú melléklet
II. fejezetének 2.1.3. pontjában felsorolt növényfajokat.
6. § (1) A törzsültetvény létesítése iránti kérelemben meg
kell nevezni a telepítendő fajta, klón nevét, oltvány esetén
alanyát, a telepíteni kívánt mennyiséget (tő, db), a szaporítóanyag származási helyét (szaporító üzem neve, címe),
kategóriáját, a létesítendő ültetvény kategóriáját, sor- és
tőketávolságát, a művelés módját, a telepítendő ültetvény
helyét (helység, helyrajzi szám), fajtánkénti területét, valamint a kérelmező nevét és címét.
(2) A kérelemhez mellékelni kell:
a) a megyei (fővárosi) növény- és talajvédelmi szolgá
latnak (a továbbiakban: Szolgálat) a telepítendő területre
és környezetére vonatkozó, a kiválasztott terület törzsültetvény létesítésére alkalmasságát tanúsító növényegészségügyi és talajalkalmassági szakhatósági véleményét,
b) a fajtajogosult, illetve a fajtafenntartó hozzájárulásáról szóló igazolást (kivéve, ha a szaporító, illetve a telepítő maga a fajtafenntartó),
c) a telepítendő terület méretarányos térképét,
d) nyilatkozatot arról, hogy volt-e, illetve mikor volt a
területen utoljára szőlőültetvény vagy szőlőiskola,
e) az elővetemény megjelölését,
f) az ültetési anyagot előállító üzem nyilatkozatát vagy
a két fél közötti szerződést, mely szerint a kívánt fajtaösszetételű és kategóriájú ültetési anyagot biztosítja,
g) a termékpálya szerinti terméktanácsi tagságról szóló
igazolást,
h) nyilatkozatot arra nézve, hogy az ültetvény törzsültetvénykénti fenntartását vállalja, beleértve a szőlőgyümölcs termelésének korlátozását, és kéri az ültetvény
évenkénti ellenőrzését a Szolgálattól, illetve évenkénti
ellenőrzését és minősítését az Intézettől.
(3) Az Intézet a kérelemben megjelölt telepítési területen szemlét tart, és a kérelem, valamint a helyszíni szemle
eredménye alapján dönt az engedélyezésről, és erről értesíti a termelőt, a termékpálya szerinti terméktanácsot,
továbbá az illetékes Szolgálatot és a megyei (fővárosi)
földművelésügyi hivatalt (a továbbiakban: földművelésügyi hivatal).
7. § (1) Az Intézet az ültetvények helyszíni minősítése, szemléje alapján jegyzőkönyvben foglal állást arról, hogy az
ültetvényt milyen kategóriájúnak fogadja el, illetve engedélyezi-e az ültetvényből szaporítóanyag szedését, forgalomba hozatalát. A prebázis, bázis és certifikált törzsültetvények elfogadásáról az Intézet tanúsítványt állít ki, és azt
a termelőnek megküldi. A prebázis, bázis és certifikált
ültetvényeket a Szolgálat meghatározott károsítóktól való
mentesség szempontjából nemzetközileg elfogadott eljárás szerint vizsgálja, és ennek eredményéről a termelőt és
az Intézetet határozatban értesíti.
(2) Nemes, illetve alany szőlővesszőt csak olyan szaporítás céljára telepített vagy előkészített ültetvényben szabad forgalomba hozatal céljából előállítani, amelynek:
a) fajtája, klónja szerepel a Nemzeti Fajtajegyzékben,
illetve a fajtajelölt szaporítását a minisztérium, a klónjelölt
szaporítását az Intézet engedélyezte — kivéve, ha a szaporítás harmadik országba, export bértermelés céljára történik —, vagy valamely tagállam nemzeti fajtajegyzékében
szerepel, vagy klónja regisztrált,
b) a növényegészségügyi előírásoknak megfelel,
c) kategóriája prebázis, bázis vagy certifikált törzsszőlő,
illetve standard szőlőültetvény,
d) az Intézet általi minősítése, standard kategória ese
tében az Intézet és a Szolgálat általi évenkénti ellenőrzése
megtörtént, és az 1., 4. és 5. számú melléklet követelményeinek is megfelel.
(3) A szaporítás céljára kijelölt ültetvények esetén
a) a kiinduló állományok prebázis kategóriába történő
elfogadását,
b) a bázis és certifikált törzsültetvények minősítését,
ellenőrzését,
c) a prebázis előtti kiindulási állományok, standard
ültetvények és törzsültetvény jelöltek (fiatal, még nem termő ültetvények) ellenőrzését
a 2. számú melléklet szerinti bejelentő lapon a tárgyév
február 28-áig az Intézettől kell kérni.
(4) A Szolgálattól a szaporítás céljára kijelölt ültetvények évenkénti ellenőrzését a növényegészségügyi feladatok végrehajtásáról szóló rendeletben foglaltak alapján
kell kérni.
(5) A szaporítás célját szolgáló prebázis, bázis és certifikált törzsültetvényekben, törzsültetvény jelöltekben a
fajtafenntartó vagy megbízottja, a szaporításra ideiglenesen engedélyezett (standard) ültetvényekben a szaporító
üzem köteles folyamatos fajtafenntartó szelektálást végezni, vírustesztelt állományokban az 5. számú mellékletben
előírt technológiát és izolációs távolságot megtartani, az
ültetvényeket minősítésre, szemlére, standard kategória
esetén ellenőrzésre előkészíteni. A fajtafenntartásnak a
fajta, illetve a klónok fenntartásáért felelős személy nyilvántartásai alapján naprakésznek és ellenőrizhetőnek kell
lennie. A fajta, illetve a klónok fenntartásáért felelős személytől az Intézet mintákat kérhet, vagy szükség esetén
hivatalosan mintákat vehet. Amennyiben a fajtafenntartó
nemesítés nem ugyanabban a tagállamban történik, amelyben az adott fajtát engedélyezték, az érintett tagállamok az
ellenőrzés során hivatalból segítséget nyújtanak egymásnak.
(6) Prebázis, bázis és certifikált szaporítóanyag előállítását szolgáló növényállomány — szőlőiskola vagy törzsültetvény — mellé nem telepíthető standard, nem vírustesztelt szaporítóanyag — szőlőiskola vagy áruszőlő —,
valamint szomszédságában nem termeszthetők az 5. számú
melléklet II. fejezetének 2.1.3. pontjában felsorolt növényfajok, amelyek gazdanövényei a szőlőt károsító vírusoknak. Prebázis, bázis és certifikált szaporítóanyag előállítása
során az 5. számú melléklet szerinti izolációs távolságot
meg kell tartani.
(7) Standard alany ültetvény 2005. január 1-jétől nem
engedélyezhető szaporítás céljára.
8. § (1) Szőlő ültetési anyagot forgalomba hozatal céljából
előállítani, árutermelő szőlőiskolát létesíteni csak az Intézet előzetes engedélyével szabad.
(2) Az engedély iránti kérelmet a kérelmező nevének és
címének feltüntetésével a szaporítást megelőző évben
augusztus 31-ig kell az Intézethez benyújtani.
(3) Az Intézet a szaporítást a kérelmező részére — a
kérelemben foglaltak szerint — határozatlan vagy határozott időre akkor engedélyezi, ha
a) a kérelmező, illetve állandó alkalmazottja a szakiránynak megfelelő, prebázis és bázis kategóriájú szaporítóanyag előállítása esetén felsőfokú kertészeti vagy növénytermesztési, certifikált vagy standard kategóriájú szaporítóanyag előállítása esetén legalább szakmunkás végzettséggel rendelkezik, és a kérelemhez az ezt igazoló okiratot vagy annak hiteles másolatát csatolta,
b) a szaporításhoz a szakmai feltételek biztosítottak, a
termesztésre kijelölt terület a csatolt térkép alapján beazonosítható,
c) a terület növényegészségügyi szempontból szaporítás céljára megfelel, annak talaja prebázis, bázis és certifikált kategória esetén mentes a szőlővírusok terjedését
elősegítő káros szervezetektől, nematódáktól, és ezt a
kérelemhez csatolt mellékletben a Szolgálat igazolja,
d) a kérelemben nyilatkozik arról, hogy milyen kategóriájú szaporítóanyagot kíván előállítani,
e) kérelmezőnél a szaporítóanyag termesztés feltételei
biztosítottak, amit a kérelem felülvizsgálata és a helyszíni
szemle eredménye alapján megállapítottak,
f) a kérelmező a termékpálya szerinti terméktanács tagja, és ezt igazolja.
(4) A szaporítás nem engedélyezhető, ha a kérelmező,
kérelmező szervezet esetén annak vezető tisztségviselője a
kérelem benyújtását megelőző 5 évben szándékosan megsértette a szaporítóanyag előállításra, felhasználásra és forgalomba hozatalra vonatkozó jogszabályok előírásait, és
erről jogerős határozat született.
(5) Az Intézet a szaporítási engedélyt visszavonja, ha
a) az engedélyes a szaporítási tevékenységet megszün
teti,
b) az engedélyes a szaporítóanyag előállítással kapcso
latos jogszabályokat, előírásokat ismételten és szándékosan megszegte, c) a szőlőiskolai terület növényegészségügyi szempontból alkalmatlanná válik, és a Szolgálat az engedély visszavonását indokoltnak tartja,
d) az engedélyes három egymást követő évben nem
folytat termelést.
(6) Az Intézet az engedély kiadásáról vagy visszavonásáról az illetékes földművelésügyi hivatalt, hegyközséget és a
Szolgálatot értesíti.
(7) A szaporításhoz prebázis, bázis vagy certifikált törzsültetvényből, ennek hiányában szaporításra ideiglenesen
engedélyezett ültetvényből származó szaporító alapanyagot, visszaiskolázáskor legalább olyan standard kategóriájú ültetési anyagot szabad felhasználni, amelynek származása igazolt.
(8) Prebázis és bázis ültetési anyagot csak az Intézet által
e célra engedélyezett előszaporító szőlőiskolában szabad
előállítani. Az engedélyezés iránti kérelmet az Intézethez
kell benyújtani, amelyben szerepelnie kell, hogy a kérelmező milyen fajtákat, klónokat kíván szaporítani. A kérelemhez csatolni kell a Szolgálat növényegészségügyi alkalmasságot igazoló szakhatósági véleményét és a fajtafenntartó
hozzájárulását. Az előszaporító szőlőiskola működése
akkor engedélyezhető, ha
a) a szőlőiskola legalább három éve állít elő ültetési
anyagot,
b) a szőlőiskola vezetője felsőfokú kertészeti végzettséggel, és megfelelő szőlő fajtaismerettel rendelkezik,
c) a termesztéshez speciális termesztő berendezésekkel
(pl. hűtőház, hajtató ház) rendelkezik,
d) az előszaporító üzem növényegészségügyi alkalmasságát a Szolgálat igazolja, és a létesítéshez a fajtafenntartó
hozzájárulását adta.
(9) Az előszaporító szőlőiskola működése nem engedélyezhető, ha a kérelmező, kérelmező szervezet esetén
annak vezető tisztségviselője a kérelem benyújtását megelőző 5 évben szándékosan megsértette a szaporítóanyag
előállításra, felhasználásra és forgalomba hozatalra vonatkozó jogszabályok előírásait, és erről jogerős határozat
született.
(10) Az előszaporító szőlőiskola működésének engedélyezéséről vagy annak elutasításáról az Intézet határozatban értesíti a kérelmezőt és a Szolgálatot.
(11) Az árutermelő szőlőiskola fenntartója köteles
a) olyan fajtát szaporítani, amely államilag elismert,
szaporítása engedélyezett (kivétel a harmadik országba,
export céljára történő bértermeltetés), klónja regisztrált
vagy szaporítása engedélyezett, illetve a fajta valamely tagállam nemzeti fajtajegyzékében szerepel, vagy klónja
regisztrált,
b) a növényegészségügyi előírásokat megtartani, vírustesztelt szaporítóanyagok esetében a mentességet biztosító
5. számú mellékletben előírt technológiát és izolációs
távolságot betartani,
c) a szaporítást a Szolgálatnak a növényegészségügyi
feladatok végrehajtásáról szóló rendeletben foglaltak alapján bejelenteni, az Intézetnek a 3. számú melléklet szerint
évente május 20-ig szemlézésre bejelenteni, a certifikációt
vagy a standard szaporítóanyag ellenőrzését megrendelni,
d) az iskolázott tételekről soronként megjelölve vázrajzot készíteni, tételenként megjelölni, a szőlőiskolában a
termésbecslést, a fajtaazonosságot és fajtatisztaságot valamint az előírás szerinti egészségi állapotot biztosító szelekciót július 15-ig elvégezni, a certifikációs címkét az Intézettől megrendelni, prebázis és bázis kategória esetében a
szelekció a fajtafenntartó kötelessége,
e) a felhasznált vagy vásárolt szaporítóanyagokról származó árucímkéket (certifikációs címkéket) egy évig megőrizni, és az ellenőrző szervek számára készenlétben tartani,
f) az 1., 4. és 5. számú melléklet előírásait megtartani.
(12) Az Intézet és a Szolgálat a szőlőiskolában a vonatkozó jogszabályok betartását évente az 1., 4. és 5. számú
melléklet szerint ellenőrzi, illetve az Intézet az utolsó
ellenőrzés alkalmával a szaporított prebázis, bázis és certifikált tételeket minősíti, a standard tételeket ellenőrzi.
Az Intézet az ellenőrzések és a minősítések eredményéről
jegyzőkönyvet vesz fel, amelyben állást foglal, hogy mely
tételek forgalomba hozatalát vagy felhasználását milyen
kategóriában engedélyezi vagy korlátozza.
9. § (1) Ha szaporítás célját szolgáló növényállomány fenntartója prebázis vagy bázis kategóriájú szaporítóanyagot
kíván felhasználni, illetve bármilyen megengedett kategóriájú szaporítóanyagot szándékozik forgalomba hozni,
köteles a szaporítóanyagot — annak áruféleségétől függően, a 6., 7. és 8. számú mellékletben előírtak szerint —
osztályozni, kötegelni, megjelölni, csomagolni, tételenként elkülöníteni. A szaporítás célját szolgáló növényállományok fenntartója köteles forgalomba hozatal esetén
kategóriától függetlenül — prebázis és bázis kategória esetében saját felhasználáskor is — a forgalomba hozatal vagy
felhasználás előtt legalább 8 nappal a certifikációt, illetve
a standard kategóriájú szaporítóanyag ellenőrzését írásban
kérni az Intézettől.
(2) Az Intézet a szaporítóanyagot akkor minősíti prebázis, bázis, illetve certifikált kategóriába vagy fogadja el
standard kategóriájúként, ha az ültetvény és szőlőiskola a
szemle során, valamint a szaporítóanyag minősítése, ellenőrzése alkalmával a kategória szerinti követelményeknek
megfelel, valamint a Szolgálat jegyzőkönyvével a megfelelő
növényegészségügyi állapotot az engedélyes igazolta.
(3) Az Intézet a termelőt a kategóriának megfelelő színű
és a 8. számú mellékletben előírt, az Európai Unió valamely hivatalos nyelvén kiállított certifikációs címkével látja el, valamint a 7. számú mellékletben előírtak szerinti
csomagolási egységeket zárja, illetve a zárást ellenőrzi.
Megfelelő technikai feltételek esetén a címke kiállítását a
termelő is végezheti. A zárás biztosítása érdekében zárási
rendszerként legalább a címkét és egy zárási biztosítékot
kell alkalmazni. Az újrazárás csak hivatalos ellenőrzés
mellett megengedett.
(4) A 7. számú mellékletben előírt csomagolási egységekből — amennyiben azonos tulajdonságúak, és azonos
tételhez tartoznak — több köteget tartalmazó csomagolási
egység képezhető, amely egy címkével hozható forgalomba. Ebben az esetben ezeket a csomagokat és kötegeket úgy
kell egymással összekötni, hogy szétválasztáskor a kötés
megsérüljön, és újból ne legyen alkalmazható. A címke
rögzítését ennek a kötésnek kell biztosítania. Ebben az
esetben újrazárás nem engedhető meg.
(5) A címke színe prebázis (kiindulási) szaporítóanyagok esetében fehér, átlós lila csíkkal, bázis szaporítóanyagoknál fehér, certifikált szaporítóanyagoknál kék és standard szaporítóanyagoknál sötétsárga. A hivatalos címkéket a vásárlónak egy évig meg kell őriznie, és a hivatalos
ellenőrzéskor az ellenőrző hatóság rendelkezésére kell bocsátania. Az árucímke egyben növényútlevélként is szolgál.
(6) Az Intézet a minősítésről, illetve az ellenőrzésről
jegyzőkönyvet állít ki.
10. § (1) Szőlőiskolai engedélyes meghatározott összetételű
és mennyiségű szaporító alapanyag vagy ültetési anyag előállítására termeltetési szerződést köthet olyan természetes
személlyel, jogi személlyel vagy jogi személyiség nélküli
gazdasági társasággal, aki/amely tevékenységét az engedélyes felügyelete és felelőssége mellett, az engedélyes szőlőiskolai (törzsültetvénye) területén végzi.
(2) A szőlőiskolai engedélyes a szerződéses termelőkkel
kötött szerződéseit köteles 5 évig megőrizni, az ellenőrző hatóságok számára az ellenőrzések során felhívásra bemutatni.
(3) A szerződéses termelő a szőlőiskolai engedélyes által
rendelkezésére bocsátott, igazolt származású szaporítóanyagot használhatja fel ültetési anyag előállításra, illetve
az engedélyes ellenőrzött törzsültetvényében állíthat elő
szaporítóanyagot.
(4) A szerződéses termelő az előállított szaporítóanyagot az engedélyes üzemi területéről nem viheti ki, nem
hozhatja forgalomba, nem használhatja fel, kizárólag az
engedélyes termeltető számára értékesítheti.
11. § (1) Amennyiben a szaporítóanyag életképessége, fajtaazonossága vagy fajtatisztasága tekintetében kétség merül
fel, illetve a termelő az Intézettől kéri, akkor a szaporítóanyag ellenőrző termesztését kell elrendelni. A mintavételt
a 10. számú melléklet szerint kell elvégezni.
(2) Az ellenőrző termesztés eredményéről az Intézet
okiratot állít ki, melyet az érdekeltek részére köteles megküldeni.
12. § A szaporítóanyagot a szaporítás, az előállítás, a nevelés,
a tárolás és a szállítás során tételenként el kell különíteni
és egyértelműen meg kell jelölni, továbbá gondoskodni
kell arról, hogy minőségét a szállítás és tárolás során megőrizze. A prebázis, bázis és certifikált kategóriájú tételeket,
növényállományokat el kell különíteni a standard tételektől, illetve az előírt izolációs távolságot meg kell tartani.
Házi szőlőiskola 13. § (1) Saját célra történő szaporítás esetén a termelő házi
szőlőiskolát létesíthet. A házi szőlőiskolában előállított
ültetési anyag forgalomba nem hozható.
(2) A házi szőlőiskola létesítését a növényegészségügyi
előírások szerint a Szolgálatnak évente május 15-ig, illetve
az Intézetnek évente május 20-ig be kell jelenteni.
Az Intézetnek szóló bejelentésben fel kell tüntetni a házi
szőlőiskola helyét (helység, helyrajzi szám), területét, a
szaporított fajta mennyiségét, kategóriáját, oltvány esetében alanyát, a termelő nevét és címét.
(3) A házi szőlőiskolában csak törzsszőlőből — ennek
hiányában nemes fajták esetében — standard ültetvényből
származó alapanyag vagy legalább standard kategóriájú
ültetési anyag használható fel.
(4) A házi szőlőiskolát az Intézet és a Szolgálat szúrópróbaszerűen ellenőrzi.
Szaporítóanyag forgalomba hozatala 14. § (1) Szőlő szaporítóanyag — a (4) bekezdésben foglalt
kivételekkel — csak abban az esetben hozható forgalomba,
ha hivatalosan prebázis, bázis vagy certifikált szaporító
anyagnak ismerték el, illetve a nem alanynak szánt szaporítóanyag hivatalosan ellenőrzött standard szaporítóanyag,
és a 6. számú melléklet követelményeinek megfelel.
(2) A közvetlenül valamely tagállamban elismert bázis
szaporítóanyagról származó, és egy másik tagállamban előállított szaporítóanyagot a bázis szaporítóanyagot előállító
államban lehet elismertetni, ha a szaporítási felületet a
4. és 5. számú melléklet előírásainak megfelelő számú szabadföldi szemlének vetették alá, valamint a 6. számú melléklet előírásait teljesítették, és ezt hivatalos vizsgálat igazolja.
(3) Azon szőlőfajtáknak és klónjainak szaporítóanyagai,
amelyeket valamely tagállamban certifikáltak, vagy a standard szaporítóanyag ellenőrzése alapján engedélyeztek,
Magyarország területén is szabadon forgalomba hozhatók.
(4) Az Intézet a Magyarország területén lakó, illetve
székhellyel rendelkező termelőknek engedélyt adhat meghatározott mennyiségű — fajtánként, illetve klónonként
legfeljebb 10 hektár földterületre elegendő — olyan szaporítóanyag forgalomba hozatalára, amelynek rendeltetése
a) kísérleti és tudományos cél,
b) nemesítési tevékenység, vagy
c) a genetikai sokféleség fenntartására irányuló tevé
kenység. (5) Az Európai Unió területén átmenetileg fellépő és
más módon ki nem küszöbölhető szaporítóanyag ellátási
nehézségek áthidalására, meghatározott időtartamra az
Európai Unió egész területén vagy valamely részén meghatározott mennyiségű, alacsonyabb minőségi követelményű szaporítóanyag forgalomba hozatala engedélyezhető.
Az engedélyre irányuló kérelmet a szaporítóanyag előállító
az Intézetnél nyújthatja be, a kérelmet az Intézet az Európai Bizottsághoz továbbítja. Az Európai Bizottság hozzájárulása esetén a forgalomba hozatali engedélyt az Intézet
adja ki. A címkék színére vonatkozóan a 9. § (5) bekezdését kell alkalmazni. Amennyiben a szaporítóanyag nem
tartozik a 9. § (5) bekezdése szerinti kategóriákba, a címke
színe barna. A címkén fel kell tüntetni, hogy a szaporítóanyag milyen kategóriába tartozik, és hogy alacsonyabb
követelményeknek felel meg.
(6) A szőlőiskolai engedéllyel rendelkező engedélyes
saját telephelyén a szaporítóanyagot az Intézet külön engedélye nélkül forgalomba hozhatja.
(7) Szőlő szaporítóanyagot csak a 6. számú mellékletben
előírt minőségben, a 7. számú mellékletben előírt kötegelés vagy csomagolás szerint és a 8. számú mellékletben
előírt megjelöléssel, valamint zárt csomagolási egységben
szabad forgalomba hozni. Kivételt képez a végső felhasználó részére történő kiskereskedelmi értékesítés, amikor
az adott szaporítóanyag-tételből a vásárló részére a csomagolási egységre előírt mennyiségnél kevesebbet értékesítenek, továbbá a termesztőedényes (konténeres), nem kötegelhető ültetési anyagok forgalomba hozatala.
(8) Kistételes értékesítés esetén az eladó köteles a szaporítóanyagot kötegelni, árucímkével ellátni, az árucímkén feltüntetni a szaporítóanyag fajtáját, klónját, oltvány
esetén alanyát, kategóriáját, mennyiségét és a termelő nevét, címét. Termesztőedényes szaporítóanyagok esetében
az árucímkét szállítóegységenként (ládánként) kell az eladónak elhelyeznie.
(9) Szaporító alapanyag továbbértékesítése (viszonteladás) csak nagykereskedelmi engedéllyel rendelkező forgalmazó részére megengedett. A szaporító alapanyag viszonteladás nem terjedhet ki a prebázis és bázis kategóriára.
Szőlőiskolai engedélyes részére — indokolt esetben —
az Intézet egyedi engedélyt adhat ki szaporító alapanyag
viszonteladásra.
(10) A prebázis, bázis és certifikált törzsültetvény, valamint a standard ültetvény és az árutermelő szőlőiskola
fenntartója a certifikáción átesett vagy ellenőrzött szaporítóanyagot telephelyéről külön engedély nélkül forgalomba hozhatja. A szőlőiskola fenntartója a szaporítóanyag
felhasználása és forgalomba hozatala esetén köteles az
Intézet által szigorú számadású nyomtatványként átadott,
a 9. számú melléklet szerinti származási igazolványt kiállítani, a vásárló részére átadni és annak egy példányát az
Intézet részére rendszeresen megküldeni.
(11) A szaporító alapanyagtermő törzsültetvény és az
árutermelő szőlőiskola fenntartója köteles az előállított,
felhasznált és forgalomba hozott szaporítóanyagokról
folyamatosan nyilvántartást vezetni és azt az ellenőrzés
során az Intézet részére átadni vagy megküldeni. A nyilvántartásban a prebázis, bázis és certifikált kategóriájú
növényállományokat, tételeket a standard tételektől elkülönítetten kell kezelni, és külön lapon kell nyilvántartani.
A nyilvántartást és mellékleteit (bizonylatok, jegyzőkönyvek) 5 évig meg kell őrizni.
Lerakati forgalomba hozatal 15. § (1) Szőlő ültetési anyag kistételes forgalomba hozatala
a szőlőiskolai engedélyes telephelyén kívül lerakatban vagy
egyéb értékesítő helyen (a továbbiakban: árusítóhely) az
Intézet előzetes engedélyével történhet.
(2) Az Intézet az árusítóhely létesítését akkor engedélyezi, ha
a) az árusítóhely vezetője a szakiránynak megfelelő,
legalább szakmunkás végzettséggel rendelkezik,
b) az árusítóhelyen a szakmai feltételek biztosítottak,
adottak az ültetési anyag életképességének, épségének
megőrzésére, az egyes tételek elkülönítésére, megjelölésére vonatkozó feltételek,
c) az illetékes Szolgálat szakhatósági véleményében a
növényegészségügyi alkalmasságot megállapította.
(3) Az engedély kiadásáról az Intézet köteles értesíteni
az illetékes Szolgálatot, és a földművelésügyi hivatalt.
(4) Az árusítóhely csak az Intézet által ellenőrzött, származási igazolvánnyal rendelkező ültetési anyagot veheti át
értékesítésre, és azt — a 14. § (7) bekezdésében foglalt
kivétellel — zárt csomagolási egységben hozhatja forgalomba. A vásárolt tételekről köteles folyamatosan nyilvántartást vezetni és azt 5 évig megőrizni.
(5) Az árusítóhely üzemeltetése során folyamatosan
gondoskodni kell az ültetési anyagok:
a) életképességének és épségének megőrzéséről,
b) a tételek megjelöléséről, keveredésének megakadá
lyozásáról,
c) fajta és kategória szerinti elkülönítéséről,
d) selejttérről, annak feltűnő megjelölésével,
e) a zárlati, vizsgálatköteles és egyéb károsítók fertőzé
sének megakadályozásáról az árusító helyen és annak
50 m-es körzetében.
(6) Az árusítóhelyen jól látható módon fel kell tüntetni
az ültetési anyagok árumegnevezését, árát, fajtáját, oltvány
esetén alanyát.
(7) Az árusítóhely az értékesítés során az eladott ültetési
anyagról köteles eladási jegyzéket adni, mely tartalmazza:
a) az árusítóhely és a vásárló megnevezését, címét,
b) az értékesítés időpontját,
c) az ültetési anyag mennyiségét, fajtáját, oltvány estén
alanyát, kategóriáját, árát és származási helyét. (8) Az árusítóhelyet az Intézet, a Szolgálat és a földművelésügyi hivatal ellenőrzi.
(9) Az Intézet az árusítóhely létesítésére vonatkozó engedély visszavonását kezdeményezi az illetékes jegyzőnél,
ha az árusítóhelyen ismételten és szándékosan megszegték
a szaporítóanyag forgalomba hozatalára vonatkozó előírásokat, vagy a Szolgálat, illetve a földművelésügyi hivatal
az engedély visszavonását javasolja.
Nagykereskedelmi forgalomba hozatal 16. § (1) Szőlő szaporítóanyag nagykereskedelmi forgalomba
hozatala az Intézet előzetes engedélyével végezhető.
Az Intézet engedélye nem pótolja a kereskedelmi tevékenységhez szükséges egyéb feltételeket.
(2) Az Intézet a nagykereskedelmi forgalomba hozatalt
akkor engedélyezi, ha
a) a kérelmező vagy állandó alkalmazottja a szakiránynak
megfelelő, legalább középfokú végzettséggel rendelkezik,
b) a kérelmezőnél a forgalomba hozatal szakmai feltételei biztosítottak,
c) a kérelmező tagja a termékpálya szerinti terméktanácsnak.
(3) Az Intézet a nagykereskedelmi forgalomba hozatalt
nem engedélyezi, ha a kérelmező a kérelem benyújtását
megelőző 5 éven belül szándékosan megsértette a szaporítóanyag előállítására, felhasználására vagy forgalomba hozatalára vonatkozó jogszabályokat, és erről jogerős határozat született.
(4) A nagykereskedelmi forgalmazó köteles:
a) a szaporítóanyag forgalomba hozatalára vonatkozó
jogszabályok előírásait betartani,
b) a vásárolt és értékesített szaporítóanyag tételekről
folyamatosan nyilvántartást vezetni, és a bizonylatokkal
együtt ezt 5 évig megőrizni,
c) az értékesített tételekről a 9. számú melléklet szerinti származási igazolványt kiállítani, annak egy példányát a
vásárló részére átadni, egy példányát pedig az Intézetnek
rendszeresen megküldeni.
(5) Az Intézet a forgalomba hozatali engedélyt visszavonja, ha az engedélyes a szaporítóanyag forgalomba hozatalával kapcsolatos jogszabályokat ismételten és szándékosan megszegte.
(6) A nagykereskedelmi forgalomba hozatal során be
kell tartani a 15. § (4) és (5), valamint (8) és (9) bekezdéseiben foglaltakat is.
Szaporítóanyag import, export 17. § (1) A harmadik országból történő szaporítóanyag import az Európai Bizottság javaslata alapján az Európai
Unió Tanácsának engedélyével történhet. Az import iránti
kérelmet az Intézethez kell előterjeszteni.
(2) A szaporítóanyagok harmadik országból történő importja esetén az alábbi adatokat kell a kérelemben feltüntetni:
a) faj (botanikai név),
b) fajta, klón, gyökeres oltvány esetében ezek az adatok
az alanyra és a nemesre egyaránt értendők,
c) kategória,
d) a szaporítóanyag típusa,
e) előállító ország és hivatalos ellenőrzési hatóság,
f) feladó ország, amennyiben nem azonos az előállító
országgal,
g) importőr,
h) a szaporítóanyag mennyisége. (3) Az import engedély iránti kérelemnek a fentieken
kívül tartalmaznia kell a termelő nevét, az import célját és
a szállítás időpontját.
(4) A behozott szaporítóanyag tárolási helyéről és
mennyiségéről a beérkezést követő 3 napon belül az importáló köteles az Intézetet értesíteni és kérni a belföldi forgalmazáshoz szükséges ellenőrzést.
(5) Belföldi célra a tétel csak abban az esetben használható fel, ha a hazai előírásoknak megfelelő fajtájú, oltvány
esetén alanyú, kategóriájú és minőségű. Alapanyagként
történő behozatal, külföldi bértermeltetés esetén
— amennyiben a fajta Magyarországon nem telepíthető —
az ültetési anyag teljes mennyiségét kötelező kiszállítani
Magyarországról.
(6) A szaporítóanyag harmadik országba történő exportja
nem esik korlátozás alá, de ha nem felel meg e rendelet
előírásainak, certifikációs címkével nem látható el.
Ellenőrzés 18. § (1) A szaporítóanyag ellenőrzését e rendelet és a külön
jogszabályok előírásai alapján az Intézet és a Szolgálat végzik.
(2) Az Intézet gondoskodik arról, hogy a szaporítóanyag
azonossága biztosított legyen az előállítástól a felhasználásig.
(3) Az Intézet és a Szolgálat a zárlati intézkedésről
kölcsönösen kötelesek egymást értesíteni.
19. § A szaporítóanyagnak jeligére vagy postafiókra cég megnevezés nélküli hirdetése, mozgóárus útján és engedély
nélküli értékesítése tilos.
Záró rendelkezések 20. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép
hatályba, egyidejűleg a szőlő, komló, gyümölcs és dísznövény szaporítóanyagok előállításáról és forgalmazásáról
szóló 90/1997. (XI. 28.) FM rendelet, az ezt módosító
45/1998. (VI. 16.) FM rendelet, valamint a növényvédelemről szóló 1988. évi 2. törvényerejű rendelet végrehajtásáról
szóló 5/1988 (IV. 26.) MÉM rendelet 28. §-a és 8. számú
melléklete hatályát veszti.
(2) E rendelet a Tanácsnak a vegetatív szőlő-szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló 68/193/EGK irányelvének,
valamint az azt módosító 71/140/EGK, 74/648/EGK,
77/629/EGK, 78/55/EGK, 78/692/EGK, 82/331/EGK,
86/155/EGK, 88/332/EGK, 2002/11/EK és 2003/61/EK
irányelveknek való megfelelést szolgálja.
Dr. Németh Imre s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
203/2010. (VII. 14.) KE határozata nyugállományú rendőr altábornagy hivatásos állományba visszavételéről.
Az Alkotmány 30/A. §-a (1) bekezdésének i) pontjára tekintettel, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 64. § (1) bekezdése alapján a belügyminiszter előterjesztésére Béndek József
nyugállományú rend őr altábornagyot a Rendőrség hivatásos állományába 2010. július 12-ei hatállyal rend őr altábornagy
rendfokozattal visszaveszem.
Budapest, 2010. július 8. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
311/2012. (XII. 10.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Futóné
dr. Major Mónikát 2012. december 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2012. november 22. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
53/2007. (HK 12.) HM utasítása a véderő-, katonai és légügyi attaséhivatalok irányításáról, vezetéséről és ellenőrzéséről, valamint a katonai attasékkal való kapcsolattartásról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdésének f) pontja
alapján a következő utasítást adom ki:
1. § Az utasítás hatálya kiterjed a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a honvédelmi miniszter alárendeltségébe, közvetlen és fenntartói irányítása alá tartozó szervezetekre, valamint a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire.
Kapcsolattartás a külföldi állomáshelyű, illetve a hazai
állomáshelyű (regionális) magyar katonai attasékkal
2. § (1) A magyar véderő-, katonai és légügyi attaséhivatalok (a továbbiakban: katonai attaséhivatalok) a Magyar
Köztársaság diplomáciai képviseletei keretében, annak részeként, önálló szakterületet képezve működnek.
(2) Az utasítás rendelkezései megfelelően alkalmazandók a hazai állomáshelyű (regionális) magyar katonai attasékra is.
(3) A véderő-, katonai és légügyi attasék (a továbbiakban: katonai attasé) és helyetteseik a külképviseletek diplomáciai, a katonai attaséhivatali titkárgyakornokok pedig
a külképviseletek igazgatási és műszaki, illetve kisegítő
állományának a tagjai.
(4) A katonai attaséhivatalok létesítését, működésük
szüneteltetését és megszüntetését a HM védelempolitikai
szakállamtitkár (a továbbiakban: HM VPSZÁT) és a
Magyar Köztársaság Katonai Felderítő Hivatal (a továbbiakban: MK KFH) főigazgatója együttes javaslatára, a
külügyminiszterrel egyetértésben, a honvédelmi miniszter
rendeli el.
(5) A katonai attaséhivatalok elhelyezését a fogadó ország területén, az együttműködés feladatainak végrehajtását, valamint a költségek elszámolásának rendjét az 1998.
május 20-án aláírt, „A Magyar Köztársaság honvédelmi
miniszterének és külügyminiszterének megállapodása a
katonadiplomáciai együttműködésről” szóló dokumentum
határozza meg.
(6) A katonai attaséhivatalok számára meghatározott katonadiplomáciai tevékenységet, katonai együttműködési feladatokat és a napi operatív munkát az MK KFH koordinálja.
Biztosítja az attaséhivatalokkal való gyors és megbízható
összeköttetést. Gondoskodik az állomány személyi, fizikai,
dokumentum- és informatikai biztonságáról.
3. § (1) A katonai attaséhivatalokat a honvédelmi miniszter
– a HM VPSZÁT útján – irányítja és felügyeli.
(2) A katonai attaséhivatalok tevékenysége irányainak,
a kapcsolattartás általános és aktuális feladatainak meghatározása, továbbá e feladatok végrehajtásának irányítása,
illetve a végrehajtásban együttműködő szervek tevékenységének koordinálása a HM VPSZÁT feladata.
(3) A HM VPSZÁT a (2) bekezdésben meghatározott
jogkörét – kivételes esetektől eltekintve – az MK KFH,
valamint a HM Nemzetközi Együttműködési Főosztály
(a továbbiakban: HM NEF) útján gyakorolja. A HM
VPSZÁT és az MK KFH főigazgatója a katonai attaséhivatalok irányítását és vezetését, tevékenységük minden
oldalú biztosítását érintő kérdésekben rendszeresen konzultál.
(4) A katonai attaséhivatalokat közvetlenül csak a honvédelmi miniszter, a HM államtitkár, a HM VPSZÁT és a
HM Honvéd Vezérkar főnök (a továbbiakban: HM
HVKF) utasíthatják. A katonai attasé a kapott feladatról és
az annak végrehajtására tervezett intézkedéseiről haladéktalanul jelentést tesz az MK KFH-nak, amely továbbítja
azt a HM NEF-nek, az pedig szükség esetén a HM
VPSZÁT-nak.
(5) A katonai attaséhivatalok katonapolitikai és katonadiplomáciai tárgyú, valamint konkrét, adott feladatra
vonatkozó jelentéseit, felterjesztéseit az MK KFH továbbítja a HM és az MH katonai szervezetek (a továbbiakban
együtt: HM–MH szervezetek) illetékes vezetői részére a
HM NEF útján.
(6) A HM VPSZÁT – a HM NEF bevonásával – az MK
KFH közreműködésével rendszeresen ellenőrzi, elemzi és
értékeli a katonai attaséhivatalok személyi állományának
katonadiplomáciai tevékenységét.
4. § (1) A katonai attaséhivatalok munkájával kapcsolatos
feladatok meghatározását, egyeztetését és végrehajtásának
irányítását a honvédelmi miniszter irányelvei alapján a
HM NEF a Külügyminisztérium illetékes főosztályaival
szoros együttműködésben végzi.
(2) A HM NEF – a HM VPSZÁT utasításának megfelelően – figyelemmel kíséri a kétoldalú együttműködési
megállapodásokból, illetve az éves kétoldalú katonai
együttműködési tervből a katonai attasékra háruló feladatok végrehajtását. Mindezek érdekében napi kapcsolatot
tart fenn, együttműködik és egyeztet az MK KFH illetékes
– az attaséhivatalokat közvetlenül irányító – igazgatóságával. Indokolt esetben a HM NEF közvetlenül is felveheti a
kapcsolatot az érintett katonai attaséhivatallal.
5. § (1) A katonai attasét a HM VPSZÁT és az MK KFH főigazgatójának közös előterjesztése alapján, a HM HVKF
arra vonatkozó egyetértésével a honvédelmi miniszter, a
katonai attaséhelyetteseket és a katonai attaséhivatali titkár-gyakornokokat az MK KFH főigazgatója nevezi ki.
(2) Az (1) bekezdés szerint kinevezésre tervezett személyek, valamint házastársaik felkészítését és kinevezésük
utáni továbbképzését, illetve beszámoltatását a HM
VPSZÁT javaslatai, igényei alapján, a HM NEF bevonásával az MK KFH hajtja végre.
(3) Az MK KFH főigazgatója a katonai attaséhivatalok
személyi állományának szolgálati elöljárója, valamint a
külföldi szolgálatra való tényleges kiküldés napjától
állományilletékes parancsnoka.
6. § (1) A katonai attaséhivatalok napi tevékenységét, vezetésük módját és eszközeit az MK KFH főigazgatója utasításban határozza meg. Az utasítás fő tartalmi kérdéseit illetően a HM VPSZÁT-tal konzultál.
(2) A nemzetközi kapcsolattartással összefüggő általános
feladatokat a katonai attasé számára alaputasítás szabályozza.
A HM VPSZÁT, a HM–MH szervezetek igényeire figyelemmel, a honvédelmi tárca kétoldalú nemzetközi katonai
kapcsolattartási és együttműködési feladataira vonatkozó – a
honvédelmi miniszter által évente jóváhagyott – irányelveknek megfelelően, intézkedéseiben határozza meg a katonai
attasé adott időszakra vonatkozó feladatait.
(3) A (2) bekezdés szerinti alap-, illetve időszaki utasítások kiadását, valamint az éves feladattervek és a napi feladatok katonai attaséhivatalokhoz történő továbbítását az
MK KFH végzi.
7. § (1) A katonai attaséhivatalok működéséhez szükséges
személyi, tárgyi, költségvetési és pénzgazdálkodási, valamint logisztikai feltételekről az MK KFH gondoskodik.
(2) A katonai attaséhivatalok logisztikai és költségvetési gazdálkodásának rendjét, a költségelszámolás és a
pénzgazdálkodás, továbbá a számviteli nyilvántartási
rendszer szabályait a vonatkozó jogszabályokkal, illetve
rendelkezésekkel összhangban az MK KFH főigazgatója
alakítja ki.
(3) A katonai attaséhivatalok államháztartási belső ellenőrzését (folyamatba épített, előzetes és utólagos vezetői
ellenőrzés, belső ellenőrzés) az MK KFH, fejezetszintű
államháztartási belső ellenőrzését a HM Központi Ellenőrzési és Hatósági Hivatal tervezi, szervezi és hajtja végre.1
1 A 95/2004. (HK 26.) HM utasítás 3. § (3) bekezdésére figyelemmel a
kijelölt személyeknek érvényes C típusú nemzetbiztonsági ellenőrzéssel kell
rendelkezni.
(4) A katonai attaséhivatalokat érintő folyamatba épített, előzetes és utólagos vezetői ellenőrzés rendjének szabályait az MK KFH főigazgatója állapítja meg, melynek
helyi működtetéséért a rá vonatkozó mértékben a katonai
attaséhivatal vezetője a felelős.
8. § (1) A katonai attaséhivatalok tevékenységének részét
képezi az állomáshelyükre érkező magyar HM–MH szervezetek delegációi programjának előkészítése és esetenként a programjukban való részvétel. A katonai attasé személyesen csak a honvédelmi minisztert, a HM államtitkárát, a HM szakállamtitkárait, a HM HVKF-t és helyettesét,
az MH Összhaderőnemi Parancsnokság (a továbbiakban:
MH ÖHP) parancsnokát, az MK Katonai Biztonsági Hivatal (a továbbiakban: MK KBH) főigazgatóját, az MH ÖHP
parancsnok helyetteseit és a saját elöljáróit, valamint az
Országgyűlés Honvédelmi és Rendészeti Bizottságának
elnökét és alelnökeit köteles fogadni. Programjukban a delegáció vezetőjének igénye szerint vesz részt.
(2) Minden, a katonai attasét érintő, katonadiplomáciai
témakörbe tartozó információ, kérés csak a HM NEF útján
továbbítható. A katonai attasé az akkreditálási országába
kiutazó delegációkról a HM NEF útján az MK KFH-tól
kap tájékoztatást, illetve a kapcsolódó feladataira vonatkozó utasítást.
(3) A HM–MH szervezetek delegációi utazási okmányait
– a „Kiutazási engedély”-ek egy példányát, a katonai repülőgép utaslistáit, illetve az utazási adatokra vonatkozó információkat – közvetlenül az MK KFH részére küldik meg.
(4) Amennyiben az (1) bekezdés szerinti programok
előkészítése és lebonyolítása indokolja, az illetékes katonai attasé szükség szerint közvetlenül együttműködik a
HM NEF-el, a HM Fejlesztési és Logisztikai Ügynökséggel, valamint a program tárgya szerint illetékes HM–MH
szakmai szervezetekkel, melyek utólag az MK KFH útján
hivatalosan is megküldik kéréseiket, információigényeiket.
(5) Az (1) bekezdésben meghatározottnál alacsonyabb
szintű HM–MH szervezetek delegációi esetén az attaséhivatal beosztottainak a program előkészítésén túl – eltérő
utasítás hiányában – feladatuk nincs, a delegációkat nem
kell fogadniuk és a programjaikban sem kell részt venniük.
(6) Indokolt esetben az (1) bekezdésben meghatározottnál alacsonyabb szintű HM–MH szervezetek delegációi,
illetve külföldi szolgálatot teljesítők segítséget kérhetnek
a katonai attaséhivataltól. A szükséges segítségnyújtás
mértékéről a katonai attasé a körülmények figyelembevételével dönt.
9. § A katonai attasé katonadiplomáciai programhoz kapcsolódó hazarendelésére általában csak a fogadó ország
védelmi miniszterének, a fegyveres erői főparancsnokának vagy az egyesített vezérkar főnökének hivatalos ma
gyarországi látogatása alkalmával, az illetékes fogadó féllel egyeztetve, külön intézkedés szerint kerülhet sor. Ilyenkor a hazarendelés anyagi fedezetét az MK KFH külképviseleti költségvetéséből kell biztosítani.
Kapcsolattartás a Budapesten akkreditált véderő-,
katonai és légügyi attasékkal
10. § (1) A Budapesten akkreditálásra kijelölt – budapesti,
illetve külföldi állomáshelyű – külföldi véderő-, katonai és
légügyi attasék működési engedélyének (agrément) megadása érdekében a HM VPSZÁT az MK KFH főigazgatójától véleményt kér, aki – az illetékes nemzetbiztonsági
szolgálatokkal történő egyeztetést követően – 30 napon
belül állást foglal.
(2) A működési engedély megadására vonatkozó javaslatot – a HM NEF és a Külügyminisztérium illetékes szerve közötti egyeztetést követően – a HM VPSZÁT döntés
végett felterjeszti a honvédelmi miniszternek.
(3) A működési engedély megadásáról a HM NEF a
Külügyminisztérium illetékes szerve útján értesíti a külföldi felet, és közvetlenül tájékoztatja az MK KFH-t és az
MK KBH-t.
(4) A kijelölt, működési engedéllyel rendelkező külföldi attasék először bemutatkozó látogatást (akkreditálás)
tesznek a HM NEF főosztályvezetőjénél. Ezt követően az
akkreditált külföldi katonai attasék – a HM NEF által
egyeztetett időpontban – bemutatkozó látogatást tehetnek
a HM–MH szervezetek vezetőinél.
(5) A HM NEF – a HM VPSZÁT által meghatározott keretek között – felelős a Budapesten akkreditált katonai attasékkal történő rendszeres kapcsolattartásért. A HM–MH
szervezetek a katonai attasékkal kapcsolatot csak a HM
NEF útján, annak egyetértésével létesíthetnek, illetve tarthatnak.
(6) A Budapesten akkreditált katonai attasé, vagy más
diplomata személy katonadiplomáciai ügyben való bekérését az illetékes HM–MH szervezet vezetője kizárólag a
HM NEF-en keresztül kezdeményezheti.
(7) A HM NEF útján megküldött kérelem alapján a HM
szervezetekhez történő bekéréseket a HM VPSZÁT, az
MH katonai szervezetekhez történő bekéréseket a HM
HVKF engedélyezi a külföldi katonai attasék vagy más
diplomaták számára. Az engedélyezett látogatásokról az
MK KBH-t és a HM NEF-et tájékoztatni kell.
(8) A Budapesten akkreditált katonai attasé által kezdeményezett látogatás esetében az engedélyezési eljárást
illetően a (7) bekezdés szerint kell eljárni.
(9) A (6) és (8) bekezdés szerinti találkozókról és megbeszélésekről – a kifejezetten protokolláris jellegűek kivételével – 5 munkanapon belül az érintett szervezet vezetője
által aláírt feljegyzést kell készíteni és a HM NEF-nek
megküldeni. A HM NEF a feljegyzésről a magyar katonai
attasékat – a rájuk vonatkozó mértékben – az MK KFH útján tájékoztatja.
Záró rendelkezés 11. § Ezen utasítás a közzétételét követő 8. napon lép hatályba, egyidejűleg a katonai attaséhivatalok irányításáról, vezetéséről és ellenőrzéséről, valamint a katonai attasékkal
való kapcsolattartásról szóló 30/2002. (HK 13.) HM utasítás és az azt módosító 57/2002. (HK 21.) HM utasítás hatályát veszti.
Dr. Szekeres Imre s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
483/2009. (XII. 11.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. december 7-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Gyurka Tibor, a Nép Oldali Párt elnöke (7521 Kaposmérő, Rákóczi u. 91.) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2009. november 30-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Akarja-e, hogy az Országgyűlés törvényt alkosson arról, hogy bármely szerződés módosítása kizárólag a szerződő felek
elő ze tes, írásban rögzített jóváhagyását köve tően léphessen életbe?”
Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 2. §-a
alapján az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 13. §-ában foglaltaknak,
amely szerint a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.
A Bizottság álláspontja szerint nem egyértelmű, hogy a tiltás hogyan és mennyiben érintené a Polgári
Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továb biak ban: Ptk.) 241. §-ában rögzített, a bíróság részére biztosított
szerződésmódosítási jogra, illetve a Ptk. 226. §-ában foglalt, a jogszabály számára a szerződések tartalmának
meghatározására és megváltoztatására vonatkozó szabályozást.
A kérdés megfogalmazásából nem derül ki, hogy szerződésmódosítás csak a felek konszenzusával lehetséges és
ezáltal jogszabály által nem, vagy kizárólag a felek elő ze tesen írásba foglalt konszenzusával lehet a szerződést
módosítani.
Továbbá az sem egyértelmű, hogy milyen módon lenne kivitelezhető a kezdeményezésben foglalt
szerződésmódosítási forma a szóban kötött szerződésesek esetében.
Fentiek alapján a kezdeményezés pontatlan megfogalmazása végett, nem csak a választópolgári egyértelműség
kritériumának nem felel meg, hanem az a jogalkotó törvényalkotási kötelezettségét sem határozza meg pontosan.
Az Nsztv. 10. § c) pontja szerint az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán
szereplő kérdés hitelesítését, ha az nem felel meg a törvény ben megfogalmazott követelményeknek. Mindezek
alapján a testület a rendelkező részben foglaltak szerint határozott.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, az 10. § c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a Ptk. 226. §-án és a 241. §-án, a jogorvoslatról
 szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1819/2015. (XI. 10.) Korm. határozata az Európai Unió Szíriai Válságra Reagáló Regionális Vagyonkezelői Alapjához való magyar csatlakozás pénzügyi forrásának biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Magyarország hozzájáruljon az Európai Unió Szíriai Válságra Reagáló Regionális Vagyonkezelői
Alapjához (a továbbiakban: Alap);
 2. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy Magyarországnak az Alapban történő képviseletét lássa el;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: folyamatos 3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy az  1.  pontban foglalt cél megvalósítása érdekében készítsen
előterjesztést a Kormány részére
a) az Alaphoz történő csatlakozással kapcsolatos befizetés teljesítéséhez szükséges 945 millió forint,
b) az  a)  alpontban meghatározott forrás felhasználásához kapcsolódó adminisztratív költségekre további
5 millió forint,
azaz összesen 950 millió forint biztosításáról.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2015. november 30. Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes