text:
6/2018. (VI. 12.) BM OKF utasítása a polgári védelmi szervezetek megalakításával, riasztásával, valamint katasztrófaveszély és veszélyhelyzet esetén történő alkalmazásával kapcsolatos feladatokról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában foglaltak alapján a következő utasítást adom ki:
1. § Az utasítás hatálya a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóságra (a továbbiakban: BM OKF) és az irányítása alá
tartozó területi, területi jogállású, valamint helyi szerveire terjed ki.
2. § A polgári védelmi szervezetek a települések valós kockázatbecslés eredményeként kimutatott veszélyeztető hatások
és a  települések katasztrófavédelmi osztályba sorolása alapján kidolgozott veszélyelhárítási tervekben
megfogalmazottak felszámolására, valamint lakosságvédelmi feladatok ellátására kerülnek megalakításra.
3. § A polgári védelmi szervezetek alkalmazására akkor kerülhet sor, ha az arra rendelt szervek erőforrásai nem elegendőek
a veszély kezeléséhez, illetve, ha a lakosság, valamint a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelme ezt indokolttá
teszi.
I. A polgári védelmi szervezetek megalakításával kapcsolatos feladatok
4. § A BM OKF főigazgatója, a megyei, fővárosi védelmi bizottság elnöke, a polgármester és a gazdálkodó szerv vezetője
a  helyi veszélyeztető tényezők hatásainak csökkentésére és az  elsődleges mentési tevékenységgel összefüggő
védelmi feladatok elvégzésére a katasztrófavédelemről és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló
2011. évi CXXVIII. törvény (a továbbiakban: Kat.) 61.  § (1)  bekezdésében, 12.  § (1)  bekezdés k)  pontjában, 15.  §
(2) bekezdés e) pontjában, valamint a 17. § a) pontjában foglaltak alapján polgári védelmi szervezetet hoz létre.
5. § A megyei, fővárosi katasztrófavédelmi igazgató (a továbbiakban: katasztrófavédelmi igazgató) a 4. § megvalósítása
érdekében a területi polgári védelmi szervezet felépítésére, létszámára a BM OKF főigazgatója részére tesz javaslatot.
6. § A katasztrófavédelmi kirendeltségvezető a  4.  § megvalósítása érdekében a  települési polgári védelmi szervezet
felépítésére, létszámára a polgármester részére tesz javaslatot.
7. § A polgári védelmi kötelezettség alatt álló személyek beosztását a  területi polgári védelmi szervezet esetén
a katasztrófavédelmi igazgató, települési polgári védelmi szervezet esetén a katasztrófavédelmi kirendeltségvezető
az 1. mellékletben található minta szerint készíti elő a polgármester részére.
8. § A polgári védelmi szervezetek létrehozásának alapdokumentuma a megalakítási terv, amelyet az utasítás 2. melléklete
alapján kell elkészíteni. A területi polgári védelmi szervezetek megalakítási tervére a katasztrófák elleni védekezés
egyes	 szabályairól	 szóló	 62/2011.	 (XII.	 29.)	 BM	 rendelet	 (a	 továbbiakban:	 Rendelet)	 16.  §	 (1)  bekezdése	 szerint
a  katasztrófavédelmi igazgató tesz javaslatot, a  települési polgári védelemi szervezet megalakítási tervének
létrehozásában	a katasztrófavédelmi	kirendeltségvezető	a Rendelet	19. §	(1) bekezdése	szerint	működik	közre.
9. § A megalakítási terv a  település katasztrófavédelmi besorolása alapján, az  egyes veszélyeztető hatásokra való
felkészülés érdekében tartalmazza a megalakítandó polgári védelmi szervezeteket.
10. § A 8.  §-ban meghatározott terv tartalmazza a  polgári védelmi szervezet rendeltetését, megalakítási helyét,
állománytáblázatát és eszközszükségletét.
11. § A munkahelyi polgári védelmi szervezet megalakítási tervét a Rendelet 22. § (2) bekezdése szerint az üzem dolgozóinak
biztonságára és az üzem által végzett tevékenységre figyelemmel a gazdálkodó szervezet vezetője a katasztrófavédelmi
kirendeltségvezető közreműködésével dolgozza ki, és azt a gazdálkodó szervezet vezetője hagyja jóvá.
12. § A települési polgári védelmi szervezet megalakítási tervét a jegyző a település katasztrófavédelmi osztályba sorolása
alapján a  katasztrófavédelmi kirendeltségvezető közreműködésével dolgozza ki, és azt a  település polgármestere
hagyja jóvá.
13. § A területi polgári védelmi szervezet megalakítási tervét a megyei, fővárosi védelmi bizottság elnöke véleményének
kikérésével, a  megyei veszélyeztetettségre tekintettel a  katasztrófavédelmi igazgató dolgozza ki, és azt a  BM OKF
főigazgatója hagyja jóvá.
14. § A központi polgári védelmi szervezet megalakítási tervét a BM OKF országos polgári védelmi főfelügyelője dolgozza
ki, és a BM OKF főigazgatója hagyja jóvá.
15. § Munkahelyi polgári védelmi szervezetet a kirendeltségvezető javaslata alapján a következők figyelembevételével kell
létrehozni:
a) a mentés irányításáért felelős személy a  munkahelyi polgári védelmi szervezetet a  gazdálkodó szervezet
védelmében alkalmazza,
b) az a) pontban leírtakon túl a gazdálkodó szervezet munkahelyi polgári védelmi szervezetének irányítására és
alkalmazására a gazdálkodó szervezet saját vezetőjén kívűl másnak nincs jogosultsága,
c) munkahelyi polgári védelmi szervezet létrehozására a  gazdálkodó szervezet telephelye szerint illetékes
katasztrófavédelmi kirendeltségvezető tesz javaslatot a  polgármesternek, aki határozatban rendeli el
a szervezet létrehozását,
d) a munkahelyi polgári védelmi szervezet tagjait a gazdálkodó szervezet vezetője jelöli ki,
e) a kijelölt személyeket a polgármester hatósági határozattal osztja be a polgári védelmi szervezetbe.
16. § A polgári védelmi szervezetbe beosztott személy kiképzésére és gyakorlatára kötelező dokumentumot a helyi szerv
vezetője a 3. melléklet szerinti minta alapján készíti elő a polgármester részére.
II. A polgári védelmi szervezetek felépítése 17. § A polgári védelmi szervezetek polgári védelmi parancsnokságból és egységekből állnak.
18. § A 2000 lakos alatti településen a  településen élők számára tekintettel nem szükséges a  létrehozott szervezetet
egységekre bontani.
19. § Az egységek létszámuk alapján:
 (1) Polgári védelmi részleg létszáma: 5–10 fő.
 (2) Polgári védelmi raj: kettő vagy több részlegből álló szervezet, mely speciális rendeltetésű és önálló tevékenységre
alkalmas, létszáma: 10–20 fő.
 (3) Polgári védelmi csoport: maximum három raj vagy azzal azonos létszámú különböző rendeltetésű részleg, mely
a polgári védelmi feladatok végrehajtásának alap szervezeti eleme, kárhelyszínen feladat végrehajtásra és a csoportba
be nem osztott egységek tevékenységének összehangolására képes, létszáma: 30–60 fő.
(4) Területi komplex csoport: nagy kiterjedésű kárhelyszínen, kárhelyeken jelentkező feladatok kezelésére alkalmas több
speciális részleg, raj bevonásával kialakított területi rendeltetésű szervezet, létszáma: 40–100 fő.
III. A polgári védelmi szervezetek mozgósításával kapcsolatos feladatok
1. Az alapállapot 20. § Az alapállapot célja létrehozni és biztosítani mindazon feltételeket, melyek lehetővé teszik a gyors és a rövid reagálású
polgári védelmi szervezetek riasztását, megalakítását, katasztrófavédelemben való részvételét, valamint bármely
magasabb készenléti fokozat feladatainak normaidőn belüli végrehajtását.
21. § Az alapállapot tartalma:
a) biztosítani a polgári védelmi szervezetek mozgósítási terveinek naprakészségét,
b) biztosítani a feladatok ismeretét és begyakorlását,
c) biztosítani a polgári védelmi szervezetek mozgósításának meghatározott időn belüli feltételeit,
d) biztosítani a magasabb mozgósítási készenlétbe helyezés, a vezetés, az összeköttetés és az együttműködés
feltételeit. 22. § A mozgósítási tervben a polgári védelmi szervezetek részére a következő mozgósítási fokozatokat kell tervezni:
a) katasztrófavédelmi készenlét,
b) katasztrófaveszély-készenlét,
c) teljes bevetési készenlét.
23. § A mozgósítási fokozatok tervezésekor figyelembe kell venni a várható veszély jellemzőit és a reagálásig rendelkezésre
álló időt.
24. § A magasabb mozgósítási készenlét feltételeinek megteremtése érdekében az  alapállapot időszak során kell
végrehajtani:
a) a polgári védelmi szervezetek felkészítését, rendszeres továbbképzését,
b) a polgári védelmi szervezetek működését szabályozó okmányok kidolgozását, naprakészségük biztosítását,
c) a polgári védelmi szervezetek állományának gyakoroltatását és ellenőrzését,
d) a mozgósítás biztosítása céljából kijelölt polgári védelmi szervezetek vezető szerveinél a magasabb mozgósítási
készenlét időszakában megalakítandó riasztó-értesítő szolgálat okmányrendszerének kidolgozását és
működési feltételeik megteremtését,
e) a polgári védelmi szervezetek állománytáblázataiban és egyéb normákban előírt anyagi-technikai eszközök,
objektumok és szolgáltatási igények meghatározását és lebiztosítását, a raktári készletek felhasználhatóságának
biztosítását,
f ) a hivatásos katasztrófavédelmi szervek működéséhez a feltételek folyamatos biztosítását,
g) a polgári védelmi szervezetek tervezett működési és megalakítási helyeinek kijelölését, azok lebiztosítását,
a vezetési feltételek biztosítását, valamint a technikai eszközök fogadásának megteremtését,
h) a megalakításra kerülő polgári védelmi szervezetek személyi állomány adatainak és alkalmazhatóságának
naprakészségét,
i) a polgári védelmi kötelezettség alatt álló állampolgárt polgári védelmi szolgálatra kötelező határozatok
kiadásának előkészítését,
j) a megalakított szervezetek parancsnoki állományának, a  speciális eszközök kezelőinek gyorsított ütemű
felkészítését. 2. A mozgósítási terv 25. § A mozgósítási terv a veszélyelhárítási tervrendszer része.
26. § A mozgósítási terv tartalmazza legalább:
a) az elrendelésre jogosultak neveit,
b) az elrendelés feltételeit,
c) a települési parancsnokságok állományának kiértesítési rendjét,
d) a 24 órás szolgálat feladatait,
e) az elrendelés módját,
f ) a magasabb mozgósítási készenlétbe helyezés feladatait fokozatonként.
27. § A mozgósítási terv alkalmazhatóságának biztosítása érdekében a veszélyelhárítási terv adattárában szerepeltetni kell
a következőket:
a) a döntések meghozatalához szükséges legfontosabb adatokat, tényeket,
b) a polgári védelmi szervezetek állományát, technikai eszközeit, anyagi ellátottságát,
c) az egyes feladatok kapcsán igénybe vehető, különösen fontos szakemberekkel kapcsolatos nyilvántartásokat,
valamint
d) értékeléseket. 28. § A mozgósítási terv adatait, valamint a veszélyelhárítási terv adattárát módosítani kell:
a) ha a szervezetekben, az állományban változás következett be,
b) ha az igénybe vehető technikai eszközökben változás állt be,
c) ha a nyilvántartott anyagok típusában vagy mennyiségében változás történt,
d) ha a megalakítási, működési helyek, körletek megváltoztak.
29. § Mozgósítási tervet készít:
a) a fővárosban és a  megyékben a  fővárosi, megyei védelmi bizottság elnöke a  katasztrófavédelmi igazgató
közreműködésével,
b) településeken a polgármester a katasztrófavédelmi kirendeltségvezető közreműködésével,
c) a gazdálkodó szervezeteknél a szerv vezetője.
30. § Az értesítési feladatokkal az erre a célra kijelölt állományt, valamint a szervezetek saját állományát kell megbízni.
31. § A mozgósítási terv nem minősített irat.
32. § A mozgósítási tervet az  ellenőrzésre jogosultak, a  szolgálati elöljárók teljes egészében, a  szakmai elöljárók
szakterületüket érintően ellenőrizhetik.
33. § Katasztrófaveszély, illetve veszélyhelyzet időszakában mozgósításra az  ideiglenes polgári védelmi szolgálat
elrendelése esetén kerül sor az  illetékes polgármester határozatával, mely írásban vagy szóbeli közléssel történik
az 5. mellékletben található minta alapján.
3. A mozgósítás általános szabályai 34. § A polgári védelmi szervezetek berendelését úgy kell megszervezni és gyakoroltatni, hogy az  minden helyzetben
biztosítsa részükre a meghatározott normaidőn belül a megalakítási helyre történő beérkezést.
35. § A polgári védelmi szervezetek mozgósítása riasztással indul.
36. § A polgári védelmi szervezetek mozgósítása történhet egyidejűleg vagy részenként.
37. § Egyidejűleg történő mozgósítás esetei:
a) katasztrófaveszély megállapításakor, illetve veszélyhelyzet kihirdetésekor,
b) ha az adott területen olyan mértékű katasztrófa következik be vagy annak közvetlen veszélye fenyeget, mely
egyidejűleg szükségessé teszi a polgári védelmi szervezetek készenlétbe helyezését.
38. § Részenként történő mozgósítás esetén a  polgári védelmi szervezetek az  elrendelést követően, időben tagoltan,
a beavatkozás szükségességének sorrendjében kerülnek készenlétbe helyezésre.
39. § A mozgósításra tervezett polgári védelmi szervezetbe beosztott személyek létszámát az  illetékes hivatásos
katasztrófavédelmi szerv javaslatának figyelembevételével a mozgósítást elrendelő személy határozza meg.
40. § A polgári védelmi szervezetek mozgósíthatóságának érdekében a hivatásos katasztrófavédelmi szervek felkészülnek
a) a szervezési feladatok ellátására, polgári védelmi szervezetek felkészítésére, kiképzésére, gyakorlatok
tervezésére, levezetésére,
b) a mozgósítás vezetésére, a polgári védelmi feladatok végrehajtásának állandó és folyamatos irányítására és
mindenoldalú biztosítására, c) a polgári védelmi szervezetek készenléti fokozatainak megszervezésére, az  állománytáblázatban előírt
anyagi-technikai eszközökkel történő ellátásukra.
41. § A polgári védelmi szervezet készenléti ideje:
a) gyors reagálású (12 órán belül),
b) rövid reagálású (24 órán belül).
42. § Gyors reagálású szervezetek elsősorban az  irányítást végző szervek és szervezetek, valamint a  katasztrófák
elhárításában való részvétel érdekében megalakított azonnal alkalmazható polgári védelmi szervezetek:
a) az adott katasztrófavédelmi feladatokra kijelölt polgári védelmi szervezetek állománya,
b) a riasztó részlegek beosztott állománya,
c) katasztrófaveszély esetében és veszélyhelyzetben érintett közfeladatot, közszolgáltatást ellátó munkahelyi
polgári védelmi egységek állománya. 43. § Rövid reagálású szervezetek elsősorban azok a teljes állománnyal megalakított részlegek, rajok, csoportok, melyek
a gyors reagálású szervezeteken kívül a katasztrófavédelmi feladatok végzésébe rövid előkészítés után bevonhatók.
4. A katasztrófavédelmi készenlét 44. § A katasztrófavédelmi készenlét a  megalakításra került polgári védelmi szervezetek olyan állapota, amikor
az előrejelzések szerint katasztrófahelyzet kialakulása várható és az erők igénybevételére lehet számítani, vagy a már
bekövetkezett katasztrófa hatásai elleni védekezés során sor kerülhet erők igénybevételére, valamint amikor
az alapállapot feladatai végrehajtására alapozva további rendszabályok bevezetésével megteremtik a teljes bevetési
készenlétbe helyezés feltételeit.
45. § A katasztrófavédelmi készenlét célja mindazon további rendszabályok bevezetése, amelyek biztosítják a  gyors és
a  rövid készenlétű polgári védelmi szervezetek megalakítását, a vezetés folyamatosságát, illetve elősegítik a  teljes
bevetési készenlétbe helyezés gyors elérését.
46. § A katasztrófavédelmi készenlét tartalma:
a) ügyeleti szolgálatok bevezetése,
b) a polgári védelmi szervezetek vezetési feltételeinek megteremtése,
c) az alkalmazáshoz a logisztikai biztosítás megteremtése,
d) mindazon feladatok végrehajtása, amelyek biztosítják a teljes bevetési készenléti fokozatba való áttérést.
47. § A katasztrófavédelmi készenlét során végrehajtandó feladatok:
a) a meglévő tervek, tervrendszerek soron kívüli pontosítása,
b) a különböző körletek és helyhez kötött polgári védelmi célú létesítmények szemrevételezése és
rendeltetésszerű használatra való előkészítése,
c) a riasztó-értesítő ügyeleti szolgálatok bevezetése, a  meghatározott infokommunikációs rendszerek
aktivizálása, a katasztrófariasztás elrendelésének vétele és továbbításának megszervezése,
d) a polgári védelmi szervezetek megalakítása, annak személyi, anyagi-technikai feltételeinek megteremtése,
e) egyéni védőeszközök és felszerelések tervek szerinti kiadása, hiányok pótlása,
f ) a rövid készenlétű polgári védelmi szervezetek készenlétének elérése a  meghatározott normaidőn belül,
a személyi állomány felszerelése, eligazítása, gyorsított ütemű felkészítése,
g) a lakosság riasztására szolgáló eszközök üzempróbájának végrehajtása, a problémák elhárítása,
h) mindazon intézkedések végrehajtása, amelyek biztosítják a  teljes bevetési készenlétbe helyezés gyors
bevezetését. 5. A katasztrófaveszély-készenlét 48. § A katasztrófaveszély készenléti fokozat a reagálási idő további rövidítése érdekében kerül bevezetésre a veszélyhelyzet
felszámolásához, illetve akkor, ha azt a  lakosság, valamint a  létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelme
egyébként indokolttá teszi.
49. § A katasztrófaveszély készenléti fokozat célja mindazon rendszabályok bevezetése, amelyek biztosítják a  polgári
védelmi szervezetek megalakítását, a vezetés folyamatosságát, illetve elősegítik a teljes bevetési készenlétbe helyezés
gyors elérését.
50. § A katasztrófaveszély készenléti fokozat tartalma:
a) a katasztrófavédelmi készenléti fokozat feladatai végrehajtásának ellenőrzése,
b) a készenlétbe helyezettek berendelése szolgálati, illetve szolgálatteljesítési helyükre,
c) az anyagok, eszközök átvétele, málházás végrehajtása, a besorolás megszervezése,
d) az állomány tájékoztatása a kialakult helyzetről és a várható feladatról,
e) a készenlét jelentése.
6. A teljes bevetési készenlét 51. § A teljes bevetési készenlét a  polgári védelmi szervezetek legmagasabb készenléti fokozata, amely akkor kerül
elrendelésre, amikor indokolt a legrövidebb reakcióidő biztosítása.
52. § A teljes bevetési készenlét a  megalakításra került polgári védelmi szervezetek olyan állapota, amikor a  kijelölt
megalakítási, gyülekezési helyeiken készen állnak az alkalmazásra.
53. § A teljes bevetési készenlét célja a  teljes bevetési készenléti fokozat elrendelését követően mindazon feltételek
megteremtése, amelyek biztosítják a különböző tervekben foglalt, illetve a kialakult helyzetben jelentkező feladatok
végrehajtását.
54. § A teljes bevetési készenlét tartalma:
a) azon rendszabályok foganatosítása, amelyek biztosítják a  vezetés folyamatosságát, a  polgári védelmi
szervezetek alkalmazásának és a logisztikai biztosítás feltételeinek megteremtését,
b) mindazon feladatok végrehajtása, amelyek biztosítják az előírások szerinti alkalmazást.
55. § A teljes bevetési készenlét során végrehajtandó feladatok:
a) az alkalmazási időszakra kidolgozott tervek aktivizálása és az előkészített intézkedések végrehajtása, a vezetés
és együttműködés folyamatos biztosítása,
b) a kijelölt polgári védelmi szervezetek gyülekezési körleteinek elfoglalása és berendezése,
c) a kijelölt vezetési-irányítási helyszínek teljes személyi és anyagi feltöltése, működőképességük folyamatos
fenntartása,
d) a mozgósított állomány munka- és balesetvédelmi oktatásban való részesítése, elsősorban az alkalmazás során
bekövetkezhető balesetekre vonatkozóan,
e) a mozgósított állomány részére gyorsított ütemű felkészítés megtartása, az  egység rendeltetéséből adódó
feladatok ellátásáról, a kialakult veszélyeztetésről,
f ) a meteorológiai adatok folyamatos nyilvántartása, alárendeltekhez történő eljuttatása,
g) a helyhez kötött polgári védelmi célú – arra kijelölt – létesítmények berendezése és igénybevételre történő
előkészítése. 56. § Amennyiben a teljes bevetési készenlét elrendelését nem előzte meg az alacsonyabb készenléti fokozat bevezetése,
értelemszerűen végre kell hajtani annak rendszabályait is.
57. § A teljes bevetési készenlét fenntartása az  elrendelés visszavonásáig (az életmentési és kárelhárítási feladatok
befejezéséig) tart. A  meghatározott feladatok végrehajtása után a  polgári védelmi erők kivonásra kerülnek, és
megkezdik a személyi állomány és felszerelés kiegészítését, pótlását, és a technikai eszközök feltöltését.
58. § Amennyiben a  helyzet nem igényli a  teljes bevetési készenlét fenntartását, a  polgári védelmi szervezeteket
alacsonyabb készenléti fokozatba kell helyezni, a  további működés – újbóli alkalmazás – feltételeinek biztosítása
mellett.
59. § A magasabb mozgósítási készenlétbe helyezés elrendelésének jogosságáról minden esetben meg kell győződni.
60. § A magasabb mozgósítási készenlét időnormáit a 4. melléklet tartalmazza.
61. § A polgári védelmi szervezetek magasabb mozgósítási készenléti fokozatból alacsonyabb mozgósítási készenlétbe
történő helyezésére a készenlétbe helyezést elrendelő személy jogosult.
62. § A magasabb mozgósítási készenléti fokozat elrendelése esetén a  munkahelyi, a  települési polgári védelmi
parancsnokságoknál és a  területi polgári védelmi szervezeteknél 24 órás riasztó-értesítő ügyeleti szolgálatot kell
szervezni és működtetni. Ahol más jellegű ügyeleti szolgálat is megszervezésre kerül, ott a  polgári védelmi
feladatokat – a szolgálat egyidejű felkészítése mellett – elláthatja.
63. § A riasztó-értesítő ügyeleti szolgálat egyéb részfeladatait a  szervező vezetők – a  helyi sajátosságoknak
megfelelően – szabályozzák.
IV. Polgári védelmi szervezetek alkalmazásával kapcsolatos feladatok 64. § A polgári védelmi szervezetek alkalmazását elrendelheti
a) a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter a BM OKF főigazgatója kezdeményezése alapján, a kormány
egyidejű tájékoztatása mellett,
b) a megyei, fővárosi védelmi bizottság elnöke a katasztrófák elleni védekezésért felelős miniszter intézkedése
alapján – vagy halasztást nem tűrő esetben annak utólagos tájékoztatásával –, amelyről a BM OKF főigazgatóját
egyidejűleg tájékoztatja,
c) a polgármester, a főpolgármester a megyei, fővárosi védelmi bizottság elnökének rendelkezése alapján – vagy
halasztást nem tűrő esetben annak utólagos tájékoztatásával –,
d) a munkahelyi polgári védelmi szervezetet létrehozó vezető a területileg illetékes hivatásos katasztrófavédelmi
szerv egyidejű tájékoztatása mellett.
65. § A polgári védelmi szervezetek vezetése, alkalmazásának időtartama, váltása:
a) az utasításadás jogát a  teljes állomány számára a  hivatásos katasztrófavédelmi szerv vezetéssel megbízott
tagja gyakorolja, akit a  területi és a  települési polgári védelmi szervezet tekintetében a  katasztrófavédelmi
igazgató, központi polgári védelmi szervezet tekintetében a BM OKF főigazgatója bíz meg,
b) az utasításadás jogát az  egység beosztotti állománya tekintetében a  polgári védelmi egység vezetője
gyakorolja,
c) az utasításadás jogát az  egység vezetője a  beosztó határozattal, a  katasztrófavédelmi igazgató és BM OKF
főigazgatója által irányítással megbízott személy megbízólevéllel igazolja,
d) több megyére megállapított katasztrófaveszély és kihirdetett veszélyhelyzet esetén a  védekezés közvetlen
irányításáért felelős vezetőt a Kormány vagy bizottsága, illetékességi területén több település területét illetően
a fővárosi, megyei vagy helyi védelmi bizottság elnöke, a település vonatkozásában a polgármester jelöli ki,
e) katasztrófaveszély és veszélyhelyzet időszakában az  ideiglenes polgári védelmi szolgálat elrendelésére
alkalmanként 15 napig kerülhet sor,
f ) a védekezési, mentési, mentesítési munkálatokat végző személyeket általában 12 órás váltással kell alkalmazni,
g) a kitelepítési, befogadási, logisztikai, infokommunikációs feladatokat ellátó személyeket általában 24 órás
váltással kell alkalmazni. 66. § A munkahelyi polgári védelmi szervezet
a) a működési területén, a gazdálkodó szerv vezetőjének irányításával kerül alkalmazásra,
b) működési területén kívül a mentés irányításáért felelős személy döntése alapján alkalmazható.
67. § A települési polgári védelmi szervezet
a) alkalmazására alapvetően a  megalakítási helye szerinti közigazgatási egységben kerül sor, a  település
polgármesterének irányításával,
b) az illetékes fővárosi, megyei védelmi bizottság elnökének döntése alapján más településen is alkalmazható,
c) más településen történő alkalmazás esetén az  irányításért és az  alkalmazás feltételeinek biztosításáért
katasztrófaveszély időszakában az  alkalmazás helye szerinti település polgármestere, veszélyhelyzetben
a katasztrófavédelmi igazgató által kijelölt személy a felelős,
d) a veszélyeztetett település polgármestere a  fővárosi, megyei védelmi bizottság elnökénél, amennyiben
erőforrásai nem elegendőek, kezdeményezheti a területi vagy más települések polgári védelmi szervezeteinek
alkalmazását.
68. § A területi polgári védelmi szervezet
a) működési területe a megalakítási helyének közigazgatási egysége,
b) működési területén kívül alkalmazásra abban az esetben kerülhet sor, ha
ba) a veszélyeztetett megyében (fővárosban) rendelkezésre álló erők nem elegendőek vagy
bb) a területen alkalmazott polgári védelmi szervezetek váltása szükséges,
c) a fővárosi, megyei védelmi bizottság elnökének döntése alapján a  területi polgári védelmi szervezet
a védekezés időszakára a települési polgári védelmi szervezetekkel kiegészíthető,
d) irányításáért az alkalmazás helye szerinti fővárosi, megyei védelmi bizottság elnöke felelős.
69. § A központi polgári védelmi szervezet
a) működési területe Magyarország területe,
b) alkalmazásra kerülhet abban az esetben, ha
ba) a katasztrófa károsító hatása által érintett területen központi koordináció szükséges,
bb) a szakfeladat ellátása különleges szakértelmet, technikai eszközt igényel,
bc) a rendelkezésre álló erők nem elegendőek,
bd) az alkalmazott erők váltása szükséges,
c) az  alkalmazás helyszínére irányítását a  Katasztrófavédelmi Koordinációs Tárcaközi Bizottság Nemzeti
Veszélyhelyzet-kezelési Központ vezetője koordinálja,
d) irányításáért a helyszíni operatív törzs vezetője a felelős.
70. § Amennyiben a  megalakítási terv alapján polgári védelmi szervezetbe beosztott erők nem elegendőek a  károk
felszámolásához, a  polgármester a  településen polgári védelmi kötelezettség alatt álló állampolgárt írásban vagy
szóban polgári védelmi szolgálatra kötelezi.
71. § A beosztó határozatot a szóbeli elrendelést követő 72 órán belül át kell adni a kötelezettnek.
72. § A polgári védelmi szolgálatra történő beosztást úgy kell elrendelni, hogy a polgári védelmi szervezetbe beosztott
személyek, valamint az  általános polgári védelmi kötelezettség alapján szolgálatra beosztható személyek
alkalmanként arányosan, váltásban kerüljenek szolgálatba.
73. § A mindenkori öregségi nyugdíjkorhatárt elért, polgári védelmi szervezetbe beosztott személyt, valamint a polgári
védelmi szervezet tagjaként rendszeresen polgári védelmi szolgálatot teljesítő személyt a  polgári védelmi
kötelezettség alól véglegesen felmenti a  lakóhely szerint illetékes polgármester a  6.  mellékletben található minta
alapján.
74. § Amennyiben az  érintett polgári védelmi szervezetben szerzett érdemei indokolttá teszik, a  katasztrófavédelmi
igazgató gondoskodhat a polgári védelmi szolgálat alól történő, a Kat. 54. § (1) bekezdés a) vagy g) pontja szerinti
felmentés ünnepélyes keretek között történő megrendezéséről.
V. Minősített önkéntes mentőszervezetek és a polgári védelmi szervezetek együttes alkalmazásának
különös szabályai
75. § Amennyiben különleges szakképzettség és speciális szakfelszerelések igénybevétele szükséges, az erre kapacitással
rendelkező minősített önkéntes mentőszervezetek (a továbbiakban: önkéntes mentőszervezet) védekezésbe történő
bevonását katasztrófaveszély esetén a  katasztrófavédelmi igazgató, veszélyhelyzetben a  BM OKF főigazgatója
rendeli el.
76. § Az önkéntes mentőszervezetek
a) a hivatásos katasztrófavédelmi szervek szakmai irányításával vesznek részt a  katasztrófák hatása elleni
védekezésben és a kárelhárításban,
b)	 kárhelyszíni	tevékenységét	a Korm.	rendelet	59. §	(1) bekezdése	szerinti	helyszíni	műveletirányító	irányítja,
c) egymásnak mellérendeltek, tevékenységüket a  védelmi igazgatás rendszerében végzik a  védekezés
irányításáért felelős személy vezetésével. 77. § A katasztrófavédelmi igazgatósággal együttműködő önkéntes mentőszervezetek alkalmazásáról az  alkalmazást
követő 15 napon belül a katasztrófavédelmi igazgató jelentést terjeszt fel az országos polgári védelmi főfelügyelő
számára.
78. § Az önkéntes mentőszervezet
a) működési területe a megalakítási helyének közigazgatási egysége,
b) működési területén kívül alkalmazásra kerülhet abban az esetben, ha
ba) különleges szakképzettség és speciális szakfelszerelések igénybevétele szükséges vagy
bb) a veszélyeztetett területen a rendelkezésre álló erők nem elegendőek vagy
bc) az alkalmazott polgári védelmi szervezetek váltása szükséges,
c) irányítását az alkalmazás helye szerinti védekezés irányítására kijelölt személy végzi.
VI. Záró rendelkezések 79. § A katasztrófavédelmi igazgatóság a  polgári védelmi szervezetek értékeléséről, a  megalakításról, a  mozgósításról,
a felszerelésről, a kiképzésről és a műveleti tapasztalatokról az éves beszámoló részeként beszámol.
80. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
81. § Hatályát veszti a polgári védelmi szervezetek és az önkéntes mentőszervezetek megalakításáról, riasztásáról, valamint
katasztrófaveszély és veszélyhelyzet esetén történő alkalmazásáról szóló 8/2012. (V. 22.) BM OKF utasítás, valamint
a  polgári védelmi szervezetek és az  önkéntes mentőszervezetek megalakításáról, riasztásáról, valamint
katasztrófaveszély és veszélyhelyzet esetén történő alkalmazásáról szóló 13/2012. BM OKF utasítás.
Dr. Góra Zoltán tű. vezérőrnagy s. k.,
 főigazgató


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1593/2019. (X. 16.) Korm. határozata a Hungarikum Liget beruházás megvalósításához szükséges kormányzati intézkedésekről.
A Kormány
 1. annak érdekében, hogy a Lakitelek Népfőiskola a Kárpát-medencei népfőiskolai hálózat központjaként megújuljon,
egyetért a  Lakitelek Népfőiskola épületeinek rekonstrukciója és fejlesztése projekt folytatásával, és támogatja
a  Lakitelek Népfőiskola Hungarikum Liget beruházás (a továbbiakban: Beruházás) megvalósításához szükséges
anyagi források megteremtését, azzal, hogy a  Beruházás részeként a  Hungarikum Hotel megépítésére irányuló
projekt megvalósítása a Magyar Turisztikai Ügynökség Zrt. egyetértése esetén lehetséges;
2. az 1.  pontban meghatározott cél érdekében felhívja a  pénzügyminisztert, hogy – a  Miniszterelnökséget vezető
miniszter bevonásával – gondoskodjon a Beruházás megvalósításához
a) a 2021. évben – a  kifizetésekhez kapcsolódó kincstári díjakkal együtt – szükséges 6 024 510 000 forint
forrás biztosításáról a  Népfőiskola Alapítvány számára a  XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 1. Célelőirányzatok alcím, 35. Lakitelek Népfőiskola beruházásával összefüggő feladatok
jogcímcsoport javára,
b) a 2022. évben – a kifizetésekhez kapcsolódó kincstári díjakkal együtt – szükséges 6 024 510 000 forint forrás
biztosításáról a Népfőiskola Alapítvány számára a XI. Miniszterelnökség fejezet javára;
Felelős: pénzügyminiszter
Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: az adott évi központi költségvetés tervezése során
3. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 36.  § (4c)  bekezdésében biztosított jogkörében
eljárva engedélyezi, hogy a  Miniszterelnökséget vezető miniszter a  Beruházás megvalósítása érdekében
a 2020–2022. költségvetési évek kiadási előirányzatai terhére legfeljebb 18 049 020 000 forint mértékéig éven túli
kötelezettséget vállaljon az alábbi ütemezéssel:
a) a 2020. évre vonatkozó költségvetés terhére a kötelezettségvállalás felső korlátja 6 000 000 000 forint,
b) a 2021. évre vonatkozó költségvetés terhére a kötelezettségvállalás felső korlátja 6 024 510 000 forint,
c) a 2022. évre vonatkozó költségvetés terhére a kötelezettségvállalás felső korlátja 6 024 510 000 forint;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: támogatási szerződés megkötésekor
4. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a  Beruházás megvalósítása érdekében gondoskodjon
a 3. pont szerinti támogatási szerződés megkötéséről a Népfőiskola Alapítvánnyal.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: az adott évben szükséges forrás rendelkezésre állását követően azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1690/2017. (IX. 22.) Korm. határozata a migrációs válság kapcsán Közel-Keleten megvalósítandó magyar fejlesztési és humanitárius projektek pénzügyi forrásának biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Magyarország a  migrációs válság kezelését, valamint ahhoz kapcsolódóan a  válságövezetek
veszélyeztetett kereszténységének támogatását célzóan a  Hungary Helps Program elemeként fejlesztési és
humanitárius programokat valósítson meg a Közel-Keleten;
2. felhívja a külgazdasági és külügyminisztert, hogy gondoskodjon az 1. pont szerinti
a) tevékenységgel kapcsolatos kormányzati feladatok összehangolásáról, teljes körű előkészítéséről és
koordinálásáról, valamint megvalósításáról,
b) programok finanszírozása érdekében 2017. évben 155 607 205 forint rendelkezésre állásáról
– a  nemzetgazdasági miniszter bevonásával – a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló
2016. évi XC. törvény 1.  melléklet XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet, 7. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 4. Nemzetközi fejlesztési együttműködés és humanitárius segítségnyújtás alcím,
1. Nemzetközi Fejlesztési Együttműködés jogcímcsoporton;
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az a) alpont tekintetében 2019. december 30.
a b) alpont tekintetében azonnal
 3. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az 1. pont szerinti programok finanszírozása érdekében gondoskodjon
a) 2018. évben 311 214 410 forint rendelkezésre állásáról a  Magyarország 2018. évi központi költségvetésről
szóló 2017. évi C. törvény 1. melléklet XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet, 7. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 4. Nemzetközi fejlesztési együttműködés és humanitárius segítségnyújtás alcím,
1. Nemzetközi Fejlesztési Együttműködés jogcímcsoporton,
b) 2019. évben 155 607 205 forint rendelkezésre állásáról a Magyarország 2019. évi központi költségvetéséről
készítendő törvény 1. melléklet XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezetben.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: az a)  alpont tekintetében a  2018. évi központi költségvetés végrehajtása során, a  felmerülés
ütemében
 a b) alpont tekintetében a 2019. évi központi költségvetés tervezése során
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
30/2003. (VI. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság önkormányzati rendelet törvényellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy Balatonboglár
Város Önkormányzatának a helyi adókról és az adózás
rendjéről szóló 47/1999. (XII. 22.) KT. számú rendelete
16/A. §-a alkotmányellenes, ezért azt megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát közzéteszi a
Magyar Közlönyben.
INDOKOLÁS I. A Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője — miután törvényességi észrevételét Balatonboglár Város Önkormányzatának Képviselő-testülete nem fogadta el — az
Alkotmánybírósághoz fordult indítványával, melyben kezdeményezte az Önkormányzat helyi adókról és az adózás
rendjéről szóló — a 6/2002. (III. 18.) számú rendeletével
módosított — 47/1999. (XII. 22.) KT. számú rendelete
(a továbbiakban: Ör.) 16/A. §-ának törvényellenessége
miatti megsemmisítését. A hivatalvezető álláspontja szerint a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (a továbbiakban: Htv.) alapján az idegenforgalmi adókötelezettség azt
a magánszemélyt terheli, aki nem állandó lakosként az
önkormányzat illetékességi területén legalább egy vendég
éjszakát tölt, továbbá azt, aki az önkormányzat illetékességi területén pihenésre alkalmas épület tulajdonosa,
amely nem minősül lakásnak. Az indítvány rámutat arra,
hogy átalányadó csak az adóalany terhére állapítható meg,
így az Ör.-nek az átalánydíjas idegenforgalmi adó bevezetésére vonatkozó rendelkezése törvénysértő, mivel ellentétes a Htv.-vel.
II. Az Alkotmánybíróság a döntését a következő jogszabályi rendelkezésekre alapozta:
1. Az Alkotmány rendelkezései:
,,44/A. § (1) A helyi képviselő-testület:
(...)
d) törvény keretei között megállapítja a helyi adók faj
táit és mértékét,
(...)
(2) A helyi képviselő-testület a feladatkörében rendele
tet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű
jogszabállyal.’’
2. A Htv. rendelkezései:
,,1. § (1) E törvény felhatalmazása és rendelkezései sze
rint a települési (községi, városi, fővárosi és kerületi) önkormányzat képviselő-testülete (a továbbiakban: önkormányzat) rendelettel az illetékességi területén helyi adókat
(a továbbiakban: adót) vezethet be.’’
,,6. § Az önkormányzat adómegállapítási joga arra terjed ki, hogy:
a) az 5. §-ban meghatározott adókat vagy ezek valamelyikét bevezesse, a már bevezetett adót hatályon kívül helyezze, illetőleg módosítsa, azonban az évközi módosítás
naptári éven belül nem súlyosbíthatja az adóalanyok adóterheit,
b) az adó bevezetésének időpontját és időtartamát (határozott vagy határozatlan időre) meghatározza,
c) az adó mértékét a helyi sajátosságokhoz, az önkormányzat gazdálkodási követelményeihez és az adóalanyok
teherviselő képességéhez igazodóan — e törvényben meghatározott felső (adómaximum) határokra figyelemmel —
megállapítsa,
d) az e törvény második részében meghatározott mentességeket további mentességekkel, illetőleg kedvezményeket további kedvezményekkel kibővítse,
e) e törvény és az adózás rendjéről szóló törvény keretei
között a helyi adózás részletes szabályait meghatározza.’’
,,30. § (1) Adókötelezettség terheli azt a magánszemélyt,
a) aki nem állandó lakosként az önkormányzat illeté
kességi területén legalább egy vendégéjszakát eltölt, b) aki az önkormányzat illetékességi területén olyan
üdülésre, pihenésre alkalmas épületnek — a 12. §-ban
meghatározottak szerinti — tulajdonosa, amely nem minősül lakásnak.’’
,,34. § (1) A 30. § (1) bekezdésének a) pontja alapján
fizetendő adót:
a) kereskedelmi szálláshelyeken, a csónakházakban és
az üdülőtelepeken a szolgáltatásért esedékes összeggel
együtt az üzemeltető,
b) a szervezett üdültetésre beutaltaktól a beutalójegy
átadása alkalmával az üdülőt fenntartó szerv,
c) a fizetővendéglátó szálláshelyeken fogadott vendég
után járó adót a szálláshelyi díjjal együtt a szállásadó,
illetőleg a közvetítésre jogosított szerv,
d) az a)—c) pont alá nem tartozó helyiség üdülés céljára történő bérbeadása, ingyenes használatra átadása esetén
a helyiség bérbevevőjétől (használójától) az egész bérleti,
használati időre egy összegben a helyiség tulajdonosa vagy
a helyiséggel rendelkezni jogosult
szedi be.
(2) Az (1) bekezdés szerint fizetendő idegenforgalmi
adót az adóbeszedésre kötelezett akkor is tartozik befizetni, ha annak beszedését elmulasztotta.’’
,,43. § (1) A helyi adóval és az önkormányzat költségvetése javára más jogszabályban megállapított minden adóval kapcsolatos eljárásban az e törvényben és az adózás
rendjéről szóló törvényben foglaltakat — a (2)—(4) bekezdésben meghatározott eltérésekkel — kell alkalmazni.
(2) Az önkormányzat az adóelőleg- és az adófizetés
esedékességére vonatkozóan — ideértve a 42. § (3) bekezdésében meghatározott esetet is — az adózás rendjéről
szóló törvényben foglaltaktól, továbbá a 41. §-ában szabályozottaktól eltérően rendelkezhet, ha ezzel az adóalany
számára válik kedvezőbbé kötelezettségének teljesítése.
(3) Az önkormányzat a helyi adóval kapcsolatban rendeletet alkothat az adózás rendjéről szóló törvényben nem
szabályozott eljárási kérdésben.’’
3. Az Ör. rendelkezései:
,,16/A. § (1) A fizetővendéglátó szálláshelyeken fogadott
vendég által eltöltött vendégéjszaka után járó idegenforgalmi
adó befizetését a fizetővendéglátóként nyilvántartásba vett
magánszemély szállásadó utólag részletes elszámolás vagy
előzetesen tételes idegenforgalmi adóátalány formájában
fizetheti be az önkormányzat számlájára.
(2) Az idegenforgalmi adó tételes idegenforgalmi adóátalány formájában történő befizetését a szállásadó az erre
vonatkozó írásos nyilatkozatával legkésőbb a tárgyév
június 1. napjáig választhatja. A nyilatkozat alapján a szállásadó és Balatonboglár Városi Önkormányzat Polgármesteri Hivatal a tételes idegenforgalmi adóátalány befizetésére haladéktalanul a 2. számú melléklet szerinti szerződést köt, amely a tételes idegenforgalmi adóátalány befizetésével lép hatályba, és változatlan tartalommal hatályban
marad mindaddig, amíg a szálláshely meghatározó adataiban változás nem áll be, azt a szállásadó fel nem mondja,
vagy az önkormányzat a vendégéjszakánként fizetendő idegenforgalmi adó mértékét rendeletével meg nem változtatja. A tételes idegenforgalmi adóátalányt a szerződés megkötését követő 3 munkanapon belül be kell fizetni az önkormányzat számlájára.
(3) A tételes idegenforgalmi adóátalány mértéke a szálláshely településen belüli övezeti fekvése, a szálláshely
osztályba sorolása, valamint a férőhelyek száma szerint
eltérő. Az övezeti besorolást az 1. számú melléklet, a tételes idegenforgalmi adóátalány mértékét a 3. számú melléklet tartalmazza.
(4) A tételes idegenforgalmi adóátalány (2) bekezdés
szerinti befizetése esetén a szállásadó a szálláshelyen eltöltött vendégéjszakák után a 16. § (1) c) pontja szerint beszedett idegenforgalmi adót a szállásadó nem köteles befizetni
abban az esetben sem, ha az a befizetett tételes idegforgalmi adóátalány összegét meghaladja.’’
III. Az indítvány megalapozott. A települési önkormányzatokat széles körben kötelezik
törvények közszolgáltatások szervezésére. A közszolgáltatások szervezése, ellátása megfelelő pénzügyi forrásokat
igényel, melyek egyik eszköze a helyi adó. Az Alkotmány
44/A. § (1) bekezdése alapján a települési önkormányzat
képviselő-testülete törvény keretei között állapítja meg a
helyi adók fajtáit és mértékét, a (2) bekezdés értelmében a
helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat. A rendeletalkotás feltétele azonban, hogy a rendelet
nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.
A helyi adók önkormányzati szabályozásához a törvényi
kereteket a Htv. állapítja meg. A helyi adók körében az
adókötelezettség azt a magánszemélyt terheli a Htv. 30. §
(1) bekezdés a) pontja alapján, aki nem állandó lakosként
az önkormányzat illetékességi területén legalább egy vendégéjszakát tölt. Ennek alapján a fizetővendéglátó szálláshelyeken fogadott vendég után járó adót a szálláshelyi
díjjal együtt a szállásadó, illetőleg a közvetítésre jogosult
szerv szedi be.
A Htv. nem ad felhatalmazást tételes idegenforgalmi
átalány megállapítására. A Htv. idézett rendelkezései szerint az idegenforgalmi adót a fizetővendéglátó szálláshelyen fogadott vendég köteles megfizetni, a szállásadó az
idegenforgalmi adó beszedésére kötelezett. A Htv. 34. §
(2) bekezdése még arra is kitér, hogy a fizetendő idegenforgalmi adót az adóbeszedésre kötelezett akkor is tartozik
befizetni, ha annak beszedését elmulasztotta.
Az Ör. támadott rendelkezése törvényi felhatalmazás
nélkül megváltoztatja a idegenforgalmi adó beszedésére
kötelezett kötelezettségét, azt a választási lehetőséget adva, hogy a magánszemély szállásadó, vagy utólag részletes
elszámolás, vagy előzetesen tételes idegenforgalmi adóátalány formájában fizetheti be az önkormányzat számlájára az idegenforgalmi adót. Ez utóbbi esetben a magánszemély szállásadó szerződést köt a polgármesteri hivatallal és a szerződés megkötését követő 3 munkanapon belül
a tételes idegenforgalmi adóátalányt befizeti az önkormányzat számlájára. Az Ör. 16/A. § (4) bekezdése szerint
a beszedett idegenforgalmi adót a szállásadó nem köteles
befizetni abban az esetben sem, ha az a befizetett tételes
idegenforgalmi adóátalány összegét meghaladja. Az Ör.
szabályozása azt jelenti, hogy egyfelől az önkormányzat
előbb jut hozzá az idegenforgalmi adó összegéhez, mint azt
befizették, a szállásadó ezt megelőlegezi, másfelől a
magánszemély szállásadó akkor is befizeti az adóátalányt,
ha utóbb ezt nem éri el a ténylegesen beszedett adó, illetőleg külön nyeresége az, ha a ténylegesen beszedett adó
meghaladja az adóátalány összegét. Ez ellentétes a Htv.
rendelkezéseivel, mivel az idegenforgalmi adó az önkormányzatot illeti meg, a magánszemély szállásadó pedig az
adó beszedésére kötelezett.
Az Ör. 16/A. §-ában előzetesen tételes idegenforgalmi
adóátalánynak nevezett megoldás fogalmilag sem az, mert
adóátalány fizetése az adó megfizetésére kötelezett oldalán
merülhetne fel, nem pedig annál, aki az adó beszedésére
kötelezett.
A Htv. 6. §-a tételesen felsorolja, hogy az önkormányzat
adómegállapítási joga mire terjed ki, ezek között az Ör.
16/A. §-ában alkalmazott megoldás nem szerepel, ezért is
ellentétes a Htv.-vel.
Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint
törvény felhatalmazása alapján kizárólag a felhatalmazás
keretei között szabályozhat a képviselő-testület, a felhatalmazás kereteit túllépő, azt meghaladó önkormányzati szabályozás ellentétes a törvénnyel. [3/1999. (III. 24.) AB
határozat, ABH 1999, 375, 377—378; 39/2001. (X. 19.) AB
határozat, ABH 2001, 691—697; 18/2002. (IV. 25.) AB
határozat, ABK 2002. április 175—177; 23/2002. (VI. 21.)
AB határozat, ABK 2002. június—július 305—308;
28/2002. (VI. 28.) AB határozat, ABK 2002. június—július
317—318.] Az Ör. 16/A. §-a meghaladja a Htv.-ben adott
felhatalmazás kereteit, a fent kifejtettek szerint ellentétes
a Htv. rendelkezéseivel. A törvénnyel ellentétes szabályozás pedig az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésébe ütközik,
ezért azt megsemmisítette az Alkotmánybíróság.
A határozat Magyar Közlönyben történő közzététele az
Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
41. §-án alapul.
Dr. Holló András s. k., Dr. Kiss László s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


text:
1/2006. (I. 18.) GKM rendelete a távhő- és villamosenergia-termelői engedélyekkel rendelkező engedélyes által közvetlenül vagy közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra értékesített melegített víz és gőz hatósági árának megállapításáról.
Az árak megállapításáról szóló, 1990. évi LXXXVII.
törvény (a továbbiakban: ártörvény) 7. §-ának (1)–(2) bekezdésében, valamint az ártörvény Melléklete I. Legmagasabb ár pontjának „A) Termékek” fejezetében kapott felhatalmazás alapján, továbbá a távhőszolgáltatásról szóló
2005. évi XVIII. törvény (a továbbiakban: Tszt.)
57. §-ának (2) bekezdésében foglaltak figyelembevételével
– az árak megállapítása tekintetében a pénzügyminiszterrel
egyetértésben – a következőket rendelem el:
A rendelet hatálya 1. § E rendelet hatálya kiterjed a villamos energiáról szóló
2001. évi CX. törvény (a továbbiakban: VET) szerint villamosenergia-termelői engedéllyel (ideértve a villamosenergia-termelésre is jogosító kiserőművi összevont engedéllyel rendelkező kiserőművet is), valamint a Tszt. szerinti távhőtermelői engedéllyel együtt rendelkező engedélyes
által közvetlenül vagy közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra értékesített melegített víz és gőz legmagasabb hatósági áraira és az ezekhez tartozó áralkalmazási feltételekre, ha az e célra lekötött hőteljesítmény az adott településen
az 50 MW-ot meghaladja.
Fogalommeghatározások 2. § (1) E rendelet alkalmazásában irányadó fogalmakat a
VET 3. §-a, a Tszt. 3. §-a, valamint a (2) bekezdésben foglalt rendelkezések tartalmazzák.
(2) E rendelet alkalmazásában
a) árszabályozási év: az adott naptári év január 1. és de
cember 31. napjai közötti időszak;
b) éves árkorrekció: az árszabályozási év kezdetén
évente egyszer végrehajtott ármódosítás;
c) évközi rendkívüli árkorrekció: a földgáz hatósági
árának esetleges évközi változását – annak mértékét és
időpontját – figyelembe vevő hődíjmódosítás;
d) hőteljesítmény: a termelői hőközpontból kiadott hőhordozó közeg folyamatosan mérhető paramétereinek
névleges értékei által meghatározható, szerződésbe foglalt
hőteljesítmény;
e) hőtermelő telep: az f) pont szerinti közös termelői
engedélyes olyan erőmű telepe, ahol az e rendelet hatálya
alá tartozó hőenergiát is termelnek;
f) közös termelői engedélyes: távhőtermelői engedéllyel (Tszt. 12–15. §-a) és
– villamosenergia-termelői engedéllyel rendelkező
erőmű (VET 51. §-a és 51/A. §-a), vagy
– villamosenergia-termelésre is jogosító kiserőművi
összevont engedéllyel rendelkező kiserőmű (VET
52/A. §-a),
amelynél a közvetlenül vagy közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra lekötött gőz- és melegített víz hőteljesítménye az adott településen az 50 MW-ot meghaladja;
g) közvetlenül vagy közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra értékesített hőenergia: a Tszt. 3. §-ának
ga) pontja szerinti lakossági felhasználónak értékesített
melegített víz és/vagy gőz.
Általános rendelkezések 3. § (1) A közös termelői engedélyes által közvetlenül vagy
közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra értékesített
hőenergiáért:
a) teljesítménylekötési díjat,
b) hődíjat,
c) kiegészítő hődíjat,
d) csapadékvíz- vagy pótvízdíjat,
e) hőenergia-szolgáltatási különdíjat
kell fizetni. (2) A közös termelői engedélyes által közvetlenül vagy
közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra értékesített
hőenergiáért az e rendelet mellékletében szereplő díjakat
– mint hatósági legmagasabb díjakat – kell alkalmazni
ettől eltérő megállapodás hiányában, azaz ezen díjakat az
érvényes szerződések részének kell tekinteni.
(3) Az e rendelet 1. számú mellékletében közzétett árak
az általános forgalmi adót nem tartalmazzák.
(4) Amennyiben a közös termelői engedélyes közvetlenül vagy közvetve lakossági távhő-szolgáltatási célra gőzt
értékesít, akkor ennek nyomásáról, hőmérsékletéről, valamint az ezektől függő hőtartalom figyelembevételi módjáról a feleknek meg kell állapodniuk.
(5) Az 1. számú melléklet szerinti árakat az éves árkorrekciók és az évközi rendkívüli árkorrekció során a 2. számú mellékletben meghatározott árképletek, valamint a
szükséges egyedi vizsgálatok eredményeinek figyelembevételével kell megállapítani.
(6) Az árak megállapításához szükséges adatokat az engedélyesek a Magyar Energia Hivatal által előírt részletezettséggel és formában kötelesek megadni.
Teljesítménylekötési díj 4. § (1) A teljesítménylekötési díjat a szerződésben a naptári
évre lekötött legnagyobb hőteljesítmény(ek) után kell
megfizetni.
(2) A teljesítménylekötési díj éves díj, amelyet 12 havi
egyenlő részletben előre kell megfizetni.
(3) Ha a szerződést a teljesítőképesség fenntartására
olyan módon kötik, hogy a teljesítményigény az éves szerződés szerint folyamatosan növekszik, akkor a teljesítménylekötési díjat az egyes időszakokra (hónapokra) a növekvő igényeknek megfelelően kell megállapítani.
(4) Ha a közös termelői engedélyes a hőenergia-ellátást
neki felróható okból szünetelteti, az (1)–(3) bekezdés szerint meghatározott teljesítménylekötési díj – szüneteltetés
időtartamával – arányos részét köteles visszatéríteni, valamint ezzel egyidejűleg az arányos visszatérítéssel azonos
összegű szüneteltetési pótdíjat megfizetni. Ez a visszafizetés és a szüneteltetési pótdíj megfizetése a közös termelői
engedélyest a szerződésszegés egyéb következményei alól
nem mentesíti.
(5) Ha a melegített vízre, illetve gőzre lekötött hőteljesítmény értékét nem a közös termelői engedélyesnek felróható okból valamely napon egyszer, vagy naponta többször is 30 percet vagy azt meghaladóan megszakítás nélkül
túllépik, a vételezett hőteljesítmény-többlet után a túllépés
mértékének megfelelő hőteljesítmény-díjat és a (6) és
(7) bekezdés szerint megállapított túllépési pótdíjat kell fizetni.
(6) A túllépési pótdíjat annyi napra kell megállapítani,
ahány napon a lekötött teljesítményt az (5) bekezdésben
meghatározott módon túllépik. A túllépési pótdíj mértékének alapja a díjfizetés alapjául szolgáló legnagyobb lekötött hőteljesítmény feletti, minden megkezdett MW-ra számított éves teljesítménylekötési díj 1/6-od része.
(7) A mérőeszközzel rendelkező fél köteles a túllépés
tényéről a másik felet haladéktalanul értesíteni olyan módon, hogy az a szükséges intézkedéseket haladéktalanul
megtehesse.
(8) A teljesítménylekötési díjat az e rendelet 2. számú
melléklet 1. a) pontjában foglaltak alapján kell megállapítani.
Hődíjak 5. § (1) A hődíjat és a kiegészítő hődíjat az értékesített hőenergia mennyiségének megfelelően kell megfizetni.
(2) A hőtermelő telepről kiadott hőenergia mennyiségén
a termelői hőközpontban mért kiadott melegített víz, illetve gőz, és a visszatérő víz, illetve csapadékvíz hőtartalma
közötti különbséget kell érteni.
(3) Ha a hőenergia mennyiségének megállapítása nem
hőmennyiségmérővel történik, akkor az értékesített hőenergia mennyiségét a (4)–(7) bekezdések szerint kell
megállapítani.
(4) Az értékesített hőenergia mennyiségét, ha a hőenergia-értékesítés
a) gőz hőhordozóval történik, abban az esetben: aa) a kiadott gőz mennyisége, valamint fajlagos hőtartalma szorzatának, és
ab) a hőtermelő létesítménybe visszaadott csapadékvíz
mennyisége, valamint fajlagos hőtartalma szorzatának,
b) melegített víz hőhordozóval történik, abban az esetben:
ba) az előre menő víz mennyisége, valamint fajlagos
hőtartalma szorzatának, és
bb) a visszatérő víz mennyisége, valamint fajlagos hőtartalma szorzatának
különbségéből kell megállapítani. (5) A kiadott hőhordozó a) mennyiségét a termelői hőközpontban elhelyezett
mennyiségmérő alapján,
b) fajlagos hőtartalmát a termelői hőközpontban mért
nyomás és hőmérséklet alapján
kell megállapítani. (6) A visszatérő víz, illetőleg csapadékvíz mennyiségét
és hőmérsékletét a hőtermelő létesítmény fogadóállomásánál megállapított adatokkal kell figyelembe venni.
(7) A visszatérő melegített víz mennyiségét az előre
menő és a rendszerbe vezetett mért pótvíz mennyiségének
különbözetéből kell megállapítani.
(8) Ha egy vezetékről több szerződés szerinti hőigényét
elégítenek ki, akkor az értékesített hőenergia mennyiségét
a termelői hőközpontban, valamint a hőtermelő telep fogadóállomásánál megállapított (mért) adatokon kívül az átvevő állomáso(ko)n (fogyasztói hőközpontokban, hőfogadó állomásokon) is mérni kell. A termelői hőközpontban, valamint az átvevő állomáso(ko)n megállapított
(mért) hőenergia-mennyiségek különbségét a vezeték
hossza és/vagy a lekötött hőteljesítmény arányában kell elosztani.
(9) A hődíjakat e rendelet 2. számú mellékletének
1. b) pontjában foglaltak alapján – a (10)–(12) bekezdésekben leírtakat is figyelembe véve – kell megállapítani.
(10) Arra a hőenergia-mennyiségre, amelyet a közös
termelői engedélyes külön jogszabály szerinti támogatással (kedvezménnyel) elszámolt földgázból állít elő, az e
rendelet 1. számú mellékletében „1. árkategória” alatt feltüntetett – a külön jogszabály szerinti földgázra kapott támogatást már figyelembe vevő – hődíjakat kell (legmagasabb) hatósági árként alkalmazni, a (11) bekezdésben foglaltak kivételével.
(11) Amennyiben a közös termelői engedélyes olyan, a
földgázra kapott támogatás (kedvezmény) pontosabb továbbadását lehetővé tevő megállapodást köt, melynek kiindulópontja az 1. árkategória hődíját meghaladó díj,
akkor köteles az elszámolás során biztosítani, hogy az általa földgázra kapott támogatás (kedvezmény) teljes összegében juthasson el a Tszt. 3. §-ának ga) pontja szerinti
lakossági felhasználónak. A támogatás eljuttatásának
a földgázbeszerzési és a hőértékesítési (továbbértékesítési) számlákból is egyértelműen levezethetőnek kell
lennie.
A kedvezményes gázellátásról szóló 50/2003. (VIII. 14.) GKM rendelet.
(12) A (10) bekezdés hatálya alá nem tartozó hőenergiamennyiségre az e rendelet 1. számú mellékletében „2. árkategória” alatt feltüntetett hődíjakat kell (legmagasabb)
hatósági árként alkalmazni.
Csapadék- és pótvízdíj 6. § (1) E rendelet szerint értékesített gőzmennyiségnek megfelelő vízmennyiség és a szerződésben visszaadásra vállalt
(vagy attól eltérő) csapadékvíz-mennyiség közötti különbözet (csapadékvíz) után csapadékvízdíjat kell fizetni.
(2) A melegített víz rendszernél a berendezés üzembe
helyezéséhez felhasznált víz cseréje, vagy a víz minőségének a szerződésben foglaltakhoz képesti romlása miatti
vízcsere, illetve a részáramban kezelt víz mennyisége
után, továbbá az óránként keringetett vízmennyiséghez
képest legfeljebb 1,2%-os vízveszteség pótlásához szükséges vízmennyiségért (pótvíz) pótvízdíjat kell fizetni.
(3) Ha az (1) bekezdésben meghatározottnál kevesebb
csapadékvíz kerül visszaadásra, és az eltérés
– 25%-nál nem több, akkor 100%-kal,
– 25–50% között van, akkor 200%-kal,
– 50% felett van, akkor 300%-kal
kell a csapadékvíz díját növelni. (4) Ha a (2) bekezdésben meghatározottnál több pótvíz
kerül igénybevételre, a többlet pótvíz után 100%-kal kell a
pótvíz díját növelni.
(5) Az a csapadékvíz-mennyiség, amely nem a szerződésben foglalt minőségben kerül visszaadásra, vissza nem
adott csapadékvíznek minősül.
(6) Ha a keringetett víz keménysége a 0,15 nk°-ot meghaladja, abban az esetben a hőtermelő létesítményéhez tartozó
vízüzem kapacitásának megfelelően köteles a víz minőségét
részáramos tisztítás, illetve vízcsere útján javítani.
Hőenergia-szolgáltatási különdíj 7. § (1) A közös termelői engedélyes hőenergia-szolgáltatási különdíjként
a) a kezelésében lévő, a területén kívül elhelyezett hőenergia-szolgáltatói berendezések legfeljebb 10% nyereséggel növelt üzemeltetési költségeit,
b) növekvő hőenergia igény későbbi kielégítésére
– igény alapján – fenntartott, de ki nem használt teljesítőképességért az arányos amortizációs és fenntartási költségeket
jogosult felszámítani.
(2) A hőenergia-szolgáltatási különdíjat több szerződő
fél részére történő értékesítés esetén a lekötött hőteljesítménnyel és a vezeték hosszával arányosan kell felosztani.
Záró rendelkezések 8. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti: a) a villamosenergia-termelői engedélyes által közvetlenül vagy közvetve távhő-szolgáltatási célra értékesített
melegített víz és gőz hatósági árának megállapításáról
szóló 64/2002. (XII. 30.) GKM rendelet,
b) a villamosenergia-termelői engedélyes által közvetlenül vagy közvetve távhő-szolgáltatási célra értékesített
melegített víz és gőz hatósági árának megállapításáról
szóló 64/2002. (XII. 30.) GKM rendelet módosításáról
szóló 3/2005. (I. 13.) GKM rendelet,
c) a villamosenergia-termelői engedélyes által közvetlenül vagy közvetve távhő-szolgáltatási célra értékesített
melegített víz és gőz hatósági árának megállapításáról
szóló 64/2002. (XII. 30.) GKM rendelet módosításáról
szóló 49/2005. (VI. 29.) GKM rendelet,
d) a villamos energia, melegített víz és gőz hatósági
árait és díjait érintő egyes miniszteri rendeletek módosításáról szóló 107/2003. (XII. 29.) GKM rendelet 4. §-a és
2. számú melléklete.
Dr. Kóka János s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter


text:
1586/2019. (X. 16.) Korm. határozata a Hibrid Fenyegetések Elleni Európai Kiválósági Központhoz való magyar csatlakozásról.
A Kormány
 1. egyetért Magyarország Hibrid Fenyegetések Elleni Európai Kiválósági Központhoz (a továbbiakban: Központ)
történő csatlakozásával,
 2. felhatalmazza a honvédelmi minisztert – a külgazdasági és külügyminiszter tájékoztatása mellett – a csatlakozásra
vonatkozó tárgyalások lefolytatására és a  csatlakozáshoz szükséges nemzeti szándéknyilatkozat, valamint
a részvételről szóló értesítés Kormány nevében történő aláírására és a Központ részére történő megküldésére.
Felelős: honvédelmi miniszter
Határidő: 2019. december 31. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
332/2008. (X. 30.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – a 2008. október 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdésének b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a T. E. magánszemély által benyújtott országos
népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz
címzett kifogást lehet benyújtani az Országos Választási
Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903
Budapest, Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2008. október 7-én az alábbi kérdésben
kezdeményezett országos népszavazást.
„Akarja-e Ön, hogy Magyarországon a forint alapú,
ingatlan célú hitelek kamatát a hitelező ne változtathassa
meg egyoldalúan a hitelszerződés aláírását követően?”
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a
kérdés oly mértékben korlátozza a Magyar Köztársaság
Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 9. § (2) bekezdésében foglalt gazdasági
verseny szabadságát, hogy eredményes népszavazás esetén az Alkotmány módosítása válna szükségessé.
Az Alkotmánybíróság több határozatában is [2/1993.
(I. 22.) AB, 25/1999. (XI. 22.) AB, 28/1999. (VII. 7.) AB,
40/1999. (XII. 21.) AB, 50/2001. (XI. 22.) AB, 48/2003.
(X. 27.) AB határozatok] kifejtett következetes gyakorlatára tekintettel az Alkotmány nem módosítható választópolgári kezdeményezésre induló népszavazással.
Mindezen kívül a kérdés indokolatlan különbséget tesz
a forint- és devizahitelek között.
II. A határozat az Alkotmány 9. § (2) bekezdésén, az
Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának b) pontján, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
42/2014. (V. 13.) ME határozata a Magyarország Kormánya és Katar Állam Kormánya között a diplomata, szolgálati és különleges útlevéllel rendelkező állampolgáraik vízummentességéről szóló Megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külügyminiszter, a belügyminiszter, valamint a közigazgatási és igazságügyi miniszter előterjesztése alapján
 1. felhatalmazom a  külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Magyarország Kormánya és Katar Állam
Kormánya között a  diplomata, szolgálati és különleges útlevéllel rendelkező állampolgáraik vízummentességéről
szóló megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegének – a  megerősítés fenntartásával
történő – végleges megállapítására;
2. felhívom a külügyminisztert, hogy a Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
3. felhívom a  külügyminisztert, a  belügyminisztert, valamint a  közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy
a  Megállapodás kihirdetéséről szóló törvény tervezetét a  Megállapodás szövegének végleges megállapítását
követően haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
226/2014. (VI. 11.) KE határozata közigazgatási államtitkári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja, valamint a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény
215.  § (2)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök javaslatára – dr. Molnár Zoltánt 2014. június 15-ei hatállyal
az Igazságügyi Minisztérium közigazgatási államtitkárává kinevezem.
Budapest, 2014. június 11. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1563/2012. (XII. 6.) Korm. határozata a rendkívüli kormányzati intézkedésekre szolgáló tartalékból történő előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 21. § (6) bekezdése alapján a Halhatatlan Magyar
Sportolók Egyesülete működésének támogatásához 10,0 millió forint 1. melléklet szerinti átcsoportosítását rendeli el
elszámolási, a fel nem használt rész tekintetében visszafizetési kötelezettséggel a Magyarország 2012. évi központi
költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XX. Emberi Erőforrások
Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 23. Sporttevékenység támogatása alcím, 25. Sport
népszerűsítésével összefüggő kiadások jogcímcsoport javára, a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet,
3. Rendkívüli kormányzati intézkedések cím terhére. Felelős: átcsoportosításért: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Felelős: elszámolásért és a visszafizetési kötelezettségért: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2013. február 28. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
33/2010. (HK 10.) HM HVKFH intézkedése egységes NATO Előírások alkalmazásba vételének elrendeléséről.
Az egységesítési, szabványosítási tevékenységről és a
NATO egységesítési dokumentumok feldolgozásáról és
végrehajtásáról szóló 102/2008. (HK 19.) HM utasítás 4. §
(2) bekezdés d) pontjában biztosított jogkörömnél fogva
elrendelem a következő dokumentum alkalmazásba vételét:
Témafelelős: MH Összhaderőnemi Parancsnokság
Témakezelő: MH Összhaderőnemi Parancsnokság, El
lenőrzési Osztály
Alkalmazásba vétel időpontja: 2010. július 1.
Végrehajtás módja: Az egységesítési egyezmény kiadása
teljes terjedelemben, eredeti angol nyelven.
A témafelelős adja ki a végrehajtásul szolgáló doku
mentumot. Ezzel együtt végezze el a szükséges módosításokat is, a bevezetett NATO előírásnak nem megfelelő korábbi szabályozásokat helyezze hatályon kívül, illetve
kezdeményezze hatályon kívül helyezésüket.
Orosz Zoltán vezérőrnagy s. k.,
HM Honvéd Vezérkar főnök helyettes


text:
1145/2013. (III. 21.) Korm. határozata az egyes kiemelt sportágak fejlesztési feladataival összefüggő kormányzati intézkedésekről.
A Kormány 1. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy a kiemelt sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal
összefüggő kormányzati feladatok ellátásáért felelős kormánybiztos közreműködésével és a Magyar Olimpiai
Bizottsággal együttműködve vizsgálja meg: a) biztosítható-e a Magyar Úszó Szövetség részére állami tulajdonban lévő sportcélú ingatlanon, új helyszínen
sportági székház; b) bővíthető-e a Budapest X. kerület Fehér úti, állami tulajdonban lévő sporttelep részét képező sportlőtér;
c) biztosítható-e a Budapesti Olimpiai Központban a Körcsarnoknak a Magyar Torna Szövetség részére, míg
a Tornacsarnoknak a Magyar Birkózó Szövetség részére történő használatba adása;
d) az állami tulajdonban lévő sport célú ingatlanok működtetéséhez kapcsolódó központi sportszer- és
sporteszközbeszerzések során felmerülő, közbeszerzéssel kapcsolatos kérdéseket; e) a kiemelt sportágak esetében felmerülő sportlétesítmény-fejlesztési, sportberuházási igényeket;
és a vizsgálat eredményéről jelentésben számoljon be a Kormány részére;
A vizsgálat tekintetében: Felelős: emberi erőforrások minisztere a kiemelt sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal összefüggő
kormányzati feladatok ellátásáért felelős kormánybiztos Határidő: azonnal A jelentés tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere a kiemelt sportlétesítmény-fejlesztésekkel, sportberuházásokkal összefüggő
kormányzati feladatok ellátásáért felelős kormánybiztos Határidő: 2013. április 16.
2. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy a Magyar Olimpiai Bizottság javaslata alapján
a) vizsgálja meg az egyes sportágakban állami, vagy részben állami támogatásból foglalkoztatható edzők
alkalmazásának szakmai és pénzügyi feltételeit, és a vizsgálat eredményeként előterjesztésben tegyen javaslatot
a Kormány részére a kiemelt edzői státusz (nemzeti edzők és nemzeti utánpótlás-edzők, nevelőedzők)
bevezetéséhez szükséges központi költségvetési támogatás mértékére és a kiemelt edzői státusz sportszakmai
minősítési, akkreditációs feltételeire; b) vizsgálja meg a magyarországi gyártókapacitás felmérésével, mennyire biztosítható az országos sportági
szakszövetségek sportszer- és sporteszköz szükséglete hazai gyártású termékekből és a vizsgálat eredményéről
jelentésben számoljon be a Kormány részére; A vizsgálat tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal Az előterjesztés és a jelentés tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere Határidő: 2013. április 16.
3. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy a 2013–2020. évi magyarországi rendezésű sport világeseményekről
jelentésben számoljon be a Kormány részére; Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2013. április 16. 4. felhívja a közigazgatási és igazságügyi minisztert és az emberi erőforrások miniszterét, hogy az érintett miniszterek
közreműködésével vizsgálják meg a sportági országos szakszövetségek részéről felmerült, a sporttevékenység
zavartalan végzéséhez szükséges, az egyes miniszterek feladat- és hatáskörébe tartozó jogszabály-módosítások iránti
igényeket, továbbá a vizsgálat eredményeként szükségessé váló jogszabály-módosításokról készítsenek előterjesztést
a Kormány részére; A vizsgálat tekintetében: Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal Az előterjesztés tekintetében:
Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2013. április 16. 5. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy
a Magyar Olimpiai Bizottság közreműködésével a kiemelt sportági országos szakszövetségek teljes körű, részletes,
költségnemenként meghatározott sportágfejlesztési koncepcióit, valamint az állami támogatás szakszövetségi
kezelésének szervezeti és finanszírozási elképzeléseit bemutató szakmai tervezet kidolgozásra kerüljön;
Felelős: emberi erőforrások minisztere Határidő: 2013. április 16.
6. felkéri a Magyar Olimpiai Bizottságot, hogy az 1., 2. és az 5. pont szerinti feladat végrehajtásában működjön közre.
7. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
64/2011. (XI. 29.) NEFMI rendelete az orvosok, fogorvosok, gyógyszerészek és az egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképesítéssel rendelkezők folyamatos továbbképzéséről.
Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 247. § (2) bekezdés i) pont ie) alpontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet
41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Az egészségügyi tevékenységet végző,
a) orvos, fogorvos, gyógyszerész szakképzettséggel, illetve b) – az a) pontban foglaltakon túlmenően – egészségügyi felsőfokú szakirányú szakmai képzés során szerzett
képzettséggel [az a) és b) pont szerinti képzettség a továbbiakban együtt: szakképesítés] rendelkező személy (a továbbiakban:
továbbképzésre kötelezett) folyamatos szakmai továbbképzésben (a továbbiakban: továbbképzés) köteles részt
venni. (2) A továbbképzési időszak alatt a továbbképzésre kötelezettnek szakképesítésenként e rendelet szerinti kötelező és
szabadon választható elméleti, valamint gyakorlati továbbképzési formákban kell részt vennie. Az egyes elméleti
továbbképzési formák elismerhető legmagasabb pontértékét az 1. melléklet tartalmazza.
2. § (1) A továbbképzési időszak teljesítéséhez a továbbképzésre kötelezettnek szakképesítésenként e rendelet szerinti,
a) a szakképesítésének megfelelő, szakterületenként szervezett kötelező szintentartó továbbképzésen,
b) szabadon választható elméleti továbbképzésen és c) gyakorlati továbbképzésen
kell részt vennie. (2) A továbbképzésre kötelezettnek egy továbbképzési időszak alatt szakképesítésenként legalább 250 pontot kell
teljesítenie. (3) A továbbképzésekre működési nyilvántartási számmal, ennek hiányában – figyelemmel az egészségügyről szóló
1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) 113. § (6) bekezdése szerinti esetre – alapnyilvántartási számmal lehet
a képzést szervezőnél bejelentkezni. (4) Egy évben – az Eütv. 113. § (6) bekezdése szerinti eset kivételével – szakképesítésenként 100 pontnál több elméleti
pontérték nem ismerhető el. Egy továbbképzési időszakból a következő időszakba legfeljebb 50 – a továbbképzési
időszak utolsó évében szerzett – továbbképzési pont vihető át. Az így átvitt pontérték szabadon választható elméleti
pontként kerül elismerésre. 2. Kötelező szintentartó továbbképzés 3. § (1) A továbbképzési időszak alatt a továbbképzésre kötelezettnek szakképesítésenként legalább 50 pontot kötelező
szintentartó továbbképzés teljesítésével kell megszereznie. (2) Azon továbbképzésre kötelezett esetében, aki több szakképesítésének megfelelő szakmát önállóan gyakorol, az általa
teljesített kötelező szintentartó továbbképzés pontértéke valamennyi olyan szakképesítése tekintetében elismerésre
kerül, amely a teljesített továbbképzés célcsoportjában szerepel. (3) A kötelező szintentartó továbbképzést a (7) bekezdés alapján meghatározott témakörök alapján
a) az egészségügyi felsőoktatási intézmények (a továbbiakban: felsőoktatási intézmény) és
b) az adott szakma szerinti országos szakmai intézmények
szervezik és bonyolítják le. (4) A (3) bekezdés szerinti intézmények kötelesek valamennyi szakképesítésre legalább évente egy alkalommal kötelező
szintentartó továbbképzést meghirdetni. A (3) bekezdés szerinti intézmények kötelező szintentartó továbbképzést
együttesen is meghirdethetnek. (5) A kötelező szintentartó továbbképzés írásbeli tudásszint felmérő teszttel zárul, és azt úgy kell megszervezni, hogy
az azon való részvétellel – sikeres tudásszint felmérő teszt esetén – megszerezhető legyen 50 pont. A kötelező
szintentartó továbbképzés minden esetben magában foglalja a reanimációra vonatkozó továbbképzési elemet.
(6) A kötelező szintentartó továbbképzés szervezője a továbbképzés szervezésével és lebonyolításával összefüggésben
anyagi támogatást gyógyszert vagy gyógyászati segédeszközt gyártó, illetve forgalmazó gazdálkodó szervezettől
nem fogadhat el. A kötelező szintentartó továbbképzés reklám vagy üzleti érdeket szolgáló programelemet nem
tartalmazhat. (7) Az egészségügyért felelős miniszter a (3) bekezdés szerinti intézmények javaslatára legalább ötévenként
meghatározza a kötelező szintentartó továbbképzések kiemelt témaköreit, és azt az általa vezetett minisztérium
honlapján közzéteszi. (8) A továbbképzési időszak alatt egy kötelező szintentartó továbbképzés a továbbképzésre kötelezett számára
térítésmentes, amelyre vonatkozó költségvetési támogatás a (3) bekezdés szerinti intézmény részére utólag kerül
biztosításra. 3. Szabadon választható elméleti továbbképzés 4. § (1) Szabadon választható elméleti továbbképzésnek minősül:
a) a 6. § (2) bekezdése szerinti, minősített elméleti továbbképzési tanfolyam,
b) munkahelyen belül szervezett rendszeres továbbképzés, c) szakmai célú tanulmányút,
d) az adott szakterületen végzett tudományos tevékenység, e) egyéni továbbképzés.
(2) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti továbbképzések minősítése előzetesen történik, az (1) bekezdés b)–e) pontja szerinti
továbbképzések minősítését az 1. mellékletben foglaltak alapulvételével a felsőoktatási intézmények utólag végzik.
(3) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti tanfolyamok távoktatási formában is megszervezhetők. A távoktatással szerzett
pontokból évente legfeljebb 20 pont számítható be. (4) E rendelet alkalmazásában távoktatás az a sajátos információtechnológiai és kommunikációs taneszközök, valamint
ismeretátadási-tanulási módszerek használatával az oktató és a továbbképzésen résztvevő interaktív kapcsolatára és
önálló munkára épülő, tudásszint felmérő teszttel záruló képzési forma, ahol a tudásszint felmérése a szolgáltató
birtokában lévő adatbázisból egyénenként véletlenszerűen kiválasztott kérdéssor alapján történik. A szintfelmérést
meghatározott időtartam alatt, megszakítás nélkül kell teljesíteni. A programot a munkahelyen kívüli továbbképzési
programmal azonos módon kell elismertetni. (5) A továbbképzési időszak alatt a továbbképzésre kötelezettnek szakképesítésenként legalább 25 pontot olyan,
az (1) bekezdés a) pontja szerinti tanfolyam teljesítésével kell megszereznie, amelynek a célcsoportjában
a továbbképzésre kötelezett szakképesítése (szakképesítései) szerepel (szerepelnek). 5. § (1) A 4. § (1) bekezdés a) pontja szerinti tanfolyamot bármely gazdálkodó szervezet szervezhet.
(2) A továbbképzés szervezője a felsőoktatási intézményhez évente 2 alkalommal – január 15-ig és szeptember 1-jéig –
nyújthatja be a továbbképzési programját. A továbbképzési program leghamarabb az e bekezdés szerinti határidők
lejárta előtt 90 nappal nyújtható be. (3) A továbbképzési programnak tartalmaznia kell a továbbképzés
a) címét, b) formáját, c) célcsoportját, d) részletes szakmai tartalmát,
e) előadóit, f) szervezőjét és annak elérhetőségét, g) helyét,
h) idejét, i) díját, j) tudásszint felmérő tesztjének a módját (ha ilyen teszt a továbbképzéshez kapcsolódik),
k) jelentkezési határidejét és l) jelentkezési helyét. (4) A továbbképzési program befogadásáról a felsőoktatási intézmény dönt. A felsőoktatási intézmény a hiányosan, vagy
a határidő lejártát követően benyújtott programot elbírálás nélkül visszaküldi, a szakmailag elfogadhatatlan
színvonalú, a bizonyíthatóan reklám vagy üzleti érdeket szolgáló programot indoklás megjelölésével visszautasítja.
(5) Aki a 10. § (3) és (4) bekezdésében írtakat nem, vagy nem határidőre teljesítette, attól – annak pótlásáig – nem
fogadható el új továbbképzési program. 6. § (1) A felsőoktatási intézmény az 1. mellékletben foglaltak figyelembevételével pontszámajánlással látja el az egyes
továbbképzési programokat, és valamennyi hozzá benyújtott, elbírált programot január 31-ig, illetve szeptember
15-ig közvetlenül megküld a Szakmai Kollégium illetékes tagozatának, valamint az Egészségügyi Szakképzési és
Továbbképzési Tanács illetékes bizottságának (a továbbiakban: Bizottság). (2) A programra és a pontértékére a Szakmai Kollégium illetékes tagozata február 15-ig, illetve szeptember 30-ig tehet
észrevételt a Bizottságnak. A pontértékekről a Bizottság dönt a Szakmai Kollégium és a felsőoktatási intézmény
javaslata alapján az 1. mellékletben foglaltak szerint adható pontértékek figyelembevételével. A Bizottság elnöke
a jóváhagyott továbbképzési pontértékeket március 1-jéig, valamint október 15-ig elektronikus úton, a felsőoktatási
intézmények, a továbbképzés szervezője, valamint a továbbképzésre kötelezettek számára hozzáférhetővé teszi.
(3) A Bizottság elnöke a minősített továbbképzési programok 5. § (3) bekezdése szerinti adatait, valamint a megállapított
pontértéket – az egészségügyben működő szakmai kamarákról szóló 2006. évi XCVII. törvény (a továbbiakban: Ekt.)
2. § k) pontja szerinti közzétételi kötelezettség teljesítése érdekében – megküldi az illetékes szakmai kamarának.
(4) A továbbképzés szervezője köteles a továbbképzési program 5. § (3) bekezdése szerinti adatait, valamint
a megszerezhető pontértéket az oktatási évhez igazodóan az érintettek számára hozzáférhető formában közzétenni.
7. § (1) A 4. § (1) bekezdés b), c) és e) pontja szerinti továbbképzés pontértékének elismerése akkor lehetséges
a) munkahelyen belül szervezett rendszeres továbbképzési tevékenység esetén, ha
aa) a munkahely vagy szervezeti egysége egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképzés végzésére akkreditált
és ab) a továbbképzésen tudományos fokozattal rendelkező személy, vagy gyógyszerészek részére szervezett
továbbképzés esetében szakgyógyszerészi szakvizsgával és legalább öt éves szakmai gyakorlattal
rendelkező személy üléselnökként vagy előadóként vesz részt, b) szakmai célú tanulmányút, illetve egyéni továbbképzés esetén, ha
ba) a továbbképzés a szakmai képzés biztosításához szükséges személyi és tárgyi feltételekkel rendelkező
felsőoktatási intézményben, illetve oktató vagy gyakorló egészségügyi szolgáltatónál történik és
bb) a továbbképzésről kiállított írásos igazolás annak tematikáját is tartalmazza.
(2) Az (1) bekezdés szerinti értékelést a felsőoktatási intézmény félévente legalább egy alkalommal végzi.
4. Gyakorlati továbbképzés 8. § (1) A továbbképzési időszak gyakorlati részének teljesítéséhez a továbbképzésre kötelezettnek legalább 3 évet kell hazai
vagy külföldi foglalkoztatónál a szakképesítése (szakképesítései) szerinti szakterületnek megfelelő munkakörben
eltöltenie. Egy év gyakorlati idő értéke 20 pont.
(2) A gyakorlat időtartamát munkavégzésre irányuló jogviszonyban álló kérelmező esetén a foglalkoztató, ennek
hiányában a működési engedély kiállítója igazolja. A munkáltató lehet a foglalkoztatástól függően a kérelmező
jelenlegi vagy korábbi munkáltatója. Az igazolás tartalmazza a kérelmező természetes személyazonosító adatait,
a gyakorolt szakképesítés (szakképesítések) megnevezését és a gyakorlat időtartamát. A gyakorlat időtartamát
a kérelmező foglalkoztatójának jogutód nélküli megszűnése esetén szerződés vagy a munkavégzés igazolására
alkalmas és a gyakorlat időtartamát alátámasztó egyéb dokumentum igazolja.
(3) A továbbképzési pontok számításánál egy évnél rövidebb gyakorlati idő is figyelembe vehető, amennyiben
a továbbképzésre kötelezett a (2) bekezdés szerinti módon igazolja, hogy legalább két egymást követő hónapon át
hazai vagy külföldi egészségügyi szolgáltatónál a szakképesítése (szakképesítései) szerinti szakterületnek megfelelő
munkakörben végzett egészségügyi tevékenységet. Az így teljesített gyakorlati idő értéke kéthavonként 3 pont.
(4) Részmunkaidőben történő foglalkoztatás esetén az (1) bekezdés szerinti pontszám a teljes munkaidőhöz mérten,
időarányosan kerül beszámításra. (5) Aki a továbbképzési időszak alatt az (1), a (3) és a (4) bekezdés szerinti módon a szükséges 60 pontot nem szerezte meg,
a gyakorlati rész teljesítését felsőoktatási intézményben vagy oktató-gyakorló egészségügyi szolgáltatónál
1–3 hónapig tartó, felügyelet mellett végzett kiegészítő gyakorlati továbbképzéssel pótolhatja. Az így teljesített
gyakorlati idő értéke havonta 20 pont. (6) Az Eütv. 110. § (3) bekezdése szerinti felügyeletet ellátó személy e tevékenységéért havonta 10 szabadon választható
elméleti továbbképzési pontra jogosult. 9. § (1) Annak a továbbképzésre kötelezettnek, aki a továbbképzési időszak alatt kizárólag külföldön végzett ténylegesen és
jogszerűen egészségügyi tevékenységet és a külföldi államban az egészségügyi tevékenység végzéséhez szükséges
elméleti és e rendelet szerinti gyakorlati továbbképzési kötelezettségét teljesítette, ennek – a továbbképzés elméleti
részének igazolására az adott államban jogosult szerv által kiállított igazolással történő – igazolása esetén
a továbbképzési időszaka teljesítettnek minősül. (2) Annak a továbbképzésre kötelezettnek, aki a továbbképzési időszak alatt kizárólag külföldön végzett ténylegesen és
jogszerűen egészségügyi tevékenységet, azonban a külföldi állam joga alapján kötelező elméleti továbbképzésen
nem vett részt, a gyakorlati továbbképzés e rendelet szerinti igazolása, valamint a szakképesítésének megfelelő,
e rendelet szerinti kötelező szintentartó továbbképzés teljesítése esetén a továbbképzési időszaka teljesítettnek
minősül. (3) Az (1) és (2) bekezdésben foglalt igazolásokat elismerés céljából a 10. § (1) bekezdése szerinti felsőoktatási intézmény
részére kell benyújtani. 5. A továbbképzési pontok nyilvántartása
10. § (1) A továbbképzésre kötelezett továbbképzésre az általa választott hazai felsőoktatási intézményhez jelentkezik be.
A továbbképzésre kötelezett a bejelentkezéssel egyidejűleg nyilatkozik arról, hogy hozzájárul a (4) bekezdés szerinti
adatainak a kezeléséhez és a működési nyilvántartás vezetése érdekében történő továbbításához.
(2) A felsőoktatási intézmény a továbbképzésre kötelezetteknek az egyes továbbképzési formákban szerzett pontjait
folyamatosan nyilvántartja, és az adott szakképesítés (szakképesítések) tekintetében teljesített továbbképzésekről
folyamatosan, de legalább havonta egy alkalommal értesíti a működési nyilvántartási szervet.
(3) A továbbképzés szervezője – legkésőbb a továbbképzést követő 5. napon – a programon való részvételért járó
pontértékről aláírásával ellátott igazolást ad a résztvevőnek. Az igazolás tartalmazza:
a) a résztvevő aa) természetes személyazonosító adatait, ab) működési, ennek hiányában alapnyilvántartási számát,
ac) szakképesítését (szakképesítéseit), b) a továbbképzés szervezőjének nevét,
c) a továbbképzés ca) helyét, cb) idejét, cc) címét,
cd) nyilvántartási számát, ce) típusát (kötelező, szabadon válaszható) és
d) a továbbképzés teljesítésével megszerzett pontértéket. (4) A továbbképzés lebonyolítását követő 30 napon belül a szervező összesített kimutatást készít, feltüntetve
a (3) bekezdés szerinti adatokat, és megküldi azt annak a felsőoktatási intézménynek, amelyhez a továbbképzésre
kötelezett bejelentkezett. (5) A pontérték meghatározásának alapjául szolgáló dokumentumokat az adatszolgáltató a pontérték megállapításától
számított 10 évig köteles megőrizni. 11. § (1) A továbbképzési programoknak a 6. § szerinti továbbítása minden esetben elektronikus úton és papír alapon történik.
A 10. § (2) és (4) bekezdése szerinti adatátadás minden esetben elektronikus úton történik.
(2) A működési nyilvántartást vezető szerv a 10. § (2) bekezdése szerinti értesítés megérkezését követő 30 napon belül
honlapján hozzáférhetővé teszi a továbbképzésre kötelezett számára a működési nyilvántartásban szereplő
szakképesítése (szakképesítései) tekintetében a továbbképzési kötelezettsége teljesítésére vonatkozó adatokat.
12. § (1) Adott továbbképzési időszakban PhD fokozat vagy habilitáció megszerzése esetén a továbbképzési időszak elméleti
része teljesítettnek minősül. (2) Akadémiai doktori cím megszerzése esetén az adott továbbképzési időszak teljesítettnek minősül.
(3) Annak a továbbképzésre kötelezettnek az esetében, aki folyamatban lévő továbbképzési időszak ideje alatt szerez
újabb szakképesítést, az újabb szakképesítés tekintetében a működési nyilvántartás első alkalommal történő
megújítása a folyamatban lévő továbbképzési időszak lejártakor történik. A folyamatban lévő továbbképzési
időszakban megszerzett új szakképesítés vonatkozásában a működési nyilvántartás első alkalommal történő
megújításakor a továbbképzési időszak – az új szakképesítés megszerzésére figyelemmel – teljesítettnek minősül.
13. § A Magyar Orvosi Kamara és a Magyar Gyógyszerészi Kamara az Ekt. 2. § k) pontjában foglaltak alapján folyamatosan
ellenőrzi, figyelemmel kíséri, elemzi és értékeli a továbbképző helyeket és a továbbképző helyek által lefolytatott
képzési programok minőségét. A Magyar Orvosi Kamara és a Magyar Gyógyszerészi Kamara az általa lefolytatott
utólagos értékelésről szóló beszámolót minden naptári negyedév végégig megküldi a Bizottság részére.
6. Záró rendelkezések 14. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
15. § (1) E rendelet rendelkezéseit – a (2)–(5) bekezdésben foglaltak figyelembevételével – az e rendelet hatálybalépésekor
folyamatban lévő továbbképzési időszakok esetében is alkalmazni kell.
(2) A 3. § (8) bekezdésében foglaltak a 2012. január 1-jét követően lefolytatott továbbképzésekre alkalmazhatók.
(3) Az e rendelet hatálybalépését megelőzően pontértékeléssel ellátott tanfolyamok az alábbiak szerint kerülnek
beszámításra a továbbképzésre kötelezettek továbbképzésének teljesítésébe: a) az 1. § (1) bekezdés a) pontja szerinti továbbképzésre kötelezettek, valamint a klinikai szakpszichológusok
számára aa) kötelező szintentartó továbbképzésként meghirdetett továbbképzés pontértéke e rendelet szerinti
kötelező szintentartó továbbképzésként, ab) kötelezően választható tanfolyamként meghirdetett továbbképzés a 4. § (1) bekezdés a) pontja szerinti
szabadon választható tanfolyamként, ac) a szabadon választható továbbképzés pontértéke e rendelet szerinti szabadon választható
továbbképzésként; b) a klinikai szakpszichológusok kivételével az 1. § (1) bekezdés b) pontja szerinti továbbképzésre kötelezettek
számára meghirdetett továbbképzési tanfolyamok pontértéke e rendelet szerinti kötelező továbbképzésként.
(4) A klinikai szakpszichológusok kivételével az 1. § (1) bekezdés b) pontjában foglalt azon továbbképzésre
kötelezetteknek, akiknek a folyamatban lévő továbbképzési időszakukból e rendelet hatálybalépésekor 3 év vagy
annál kevesebb idő van hátra, a továbbképzési kötelezettség teljesítéséhez a továbbképzési időszak alatt az
e rendeletben foglaltak szerint 100 pont teljesítését kell igazolniuk.
(5) A kötelező szintentartó tanfolyamok az orvosok, fogorvosok, gyógyszerészek és klinikai szakpszichológusok
folyamatos továbbképzéséről szóló 52/2003. (VIII. 22.) ESZCSM rendelet e rendelet hatálybalépését megelőző napon
hatályos 3. § (1) bekezdése szerint meghatározott tematika alapján 2012. június 30-ig szervezhetőek.
16. § (1) A klinikai sugárfizikus egészségügyi felsőfokú szakirányú szakképesítés megszerzéséről szóló 19/2007. (IV. 17.) EüM
rendelet a) 1. §-ában az „Eütv. 116. §-ának (3) bekezdése szerinti intézményekre” szövegrész helyébe az „egészségügyi
felsőoktatási intézményekre” szöveg, b) 2. § (2) bekezdésében az „az Eütv. 116. §-ának (3) bekezdésében előírt feltételeknek megfelelő” szövegrész
helyébe az „a klinikai sugárfizikus szakképzés végzésére akkreditált” szöveg
lép. (2) Hatályát veszti a) az orvosok, fogorvosok, gyógyszerészek és klinikai szakpszichológusok folyamatos továbbképzéséről szóló
52/2003. (VIII. 22.) ESZCSM rendelet és b) az orvosok, fogorvosok, gyógyszerészek és klinikai szakpszichológusok folyamatos továbbképzéséről szóló
52/2003. (VIII. 22.) ESZCSM rendelet módosításáról szóló 51/2006. (XII. 28.) EüM rendelet.
Dr. Réthelyi Miklós s. k.,
nemzeti erőforrás miniszter


text:
2019. V. törvény a Magyarország és az Argentin Köztársaság között az ideiglenesen munkát vállaló turisták programjáról szóló Megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a Magyarország és az Argentin Köztársaság között az ideiglenesen
munkát vállaló turisták programjáról szóló Megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) kötelező hatályának
elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a Megállapodást e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„MEGÁLLAPODÁS MAGYARORSZÁG ÉS AZ ARGENTIN KÖZTÁRSASÁG KÖZÖTT AZ IDEIGLENESEN
MUNKÁT VÁLLALÓ TURISTÁK PROGRAMJÁRÓL
Magyarország és az Argentin Köztársaság (a továbbiakban együttesen Felek),
annak érdekében, hogy a két ország közötti kapcsolatot szorosabbra fűzzék, és
attól az  óhajtól vezérelve, hogy elősegítsék a  magyar ideiglenes tartózkodási engedély vagy az  argentin turista
munkavállaló vízum megadását (a továbbiakban, „magyar ideiglenes tartózkodási engedély vagy argentin
munkavállalási turista vízum”) azoknak a fiataloknak, akik a két országba szeretnének belépni és a másik Fél területén
tartózkodni szabadságuk eltöltése vagy turizmus céljából, egyúttal felajánlják számukra a  lehetőséget, hogy
javadalmazott tevékenységeket végezhessenek a  tartózkodásukhoz kapcsolódó költségek fedezésére, bővíthessék
munkatapasztalataikat, és javíthassák a másik ország nyelvére, kultúrájára és társadalmára vonatkozó ismereteiket,
Az alábbiakban állapodtak meg az ideiglenesen munkát vállaló turisták programjáról (a továbbiakban Program):
1. CIKK
Mindkét Fél a másik Fél állampolgárai részére, jogrendszerüknek megfelelve, többszöri belépésre jogosító magyar
ideiglenes tartózkodási engedélyt vagy argentin munkavállalási turista vízumot állít ki tizenkét (12) hónapra, feltéve
ha az alábbi feltételeknek megfelelnek a programra való jelentkezéskor:
a. magyarországi állandó lakcímmel rendelkező magyar állampolgárok, vagy argentin állampolgárok, akik
állandó lakcímmel rendelkeznek az Argentin Köztársaságban;
b. tizennyolc (18) és harmincöt (35) év közöttiek, mindkét életkort beleértve;
c. állampolgárságuknak megfelelő útlevéllel rendelkeznek, amely a tartózkodásuk teljes idejére érvényes;
d. nem utaznak tőlük függő családtagokkal;
e. korábban nem vettek részt a Programban;
f. visszaútra szóló jeggyel vagy annak megváltására elegendő forrással rendelkeznek;
g. a kezdeti időszakban létfenntartásukra ésszerűen elegendő forrással rendelkeznek;
h. viselik az  argentin munkavállalási turista vízumra vagy magyar ideiglenes tartózkodási engedélyre történő
jelentkezéshez szükséges költségeket;
i. tartózkodásuk alatt érvényes átfogó egészségügyi vagy kórházi biztosítással rendelkeznek, beleértve
a hazaszállítást betegség, baleset vagy halál esetére; és
j. büntetlen előéletűek.
2. CIKK
Bármely Fél állampolgára az  illetékes magyar vagy argentin nagykövetségnél és konzulátusnál igényelhet magyar
ideiglenes tartózkodási engedélyt vagy argentin munkavállalási turista vízumot. Mindkét ország állampolgárainak,
akik a  másik fél területére kívánnak belépni e  program keretében, meg kell felelniük mindkét országban
az okiratokra vonatkozó hatályos rendelkezéseknek.
A törvényt az Országgyűlés a 2019. március 5-i ülésnapján fogadta el.
3. CIKK
Mindkét Fél engedélyezi a másik Fél azon állampolgárainak, akik magyar ideiglenes tartózkodási engedéllyel vagy
argentin turista munkavállaló vízummal rendelkeznek, hogy a  területükön 12 (tizenkét) hónapos időtartamig
tartózkodjanak, a munkához való hozzáférésüket a körülményekhez képest biztosítani kell, de nem ez tartózkodásuk
elsődleges célja.
4. CIKK
A magyar ideiglenes tartózkodási engedéllyel vagy argentin munkavállalási turista vízummal rendelkezők legfeljebb
6 (hat) hónapos időtartamra vállalhatnak munkát tartózkodásuk 12 hónapos időszaka alatt.
5. CIKK
A magyar ideiglenes tartózkodási engedéllyel vagy argentin munkavállalási turista vízummal rendelkezők legfeljebb
6 (hat) hónapos időtartamra beiratkozhatnak képzésre vagy más tanulmányi kurzusra tartózkodásuk 12 hónapos
időszaka alatt.
6. CIKK
Az egyik Fél azon állampolgárainak, akik magyar ideiglenes tartózkodási engedély vagy argentin munkavállalási
turista vízum birtokában a  másik területére lépnek, meg kell felelniük a  vonatkozó törvényeknek és
rendelkezéseknek tartózkodásuk alatt, és nem férhetnek hozzá olyan munkához, amely ellentétes a  jelen
Megállapodás céljával.
7. CIKK
Mindkét Fél fenntartja magának a  jogot, hogy elutasítsa a  jelen Megállapodás keretében benyújtott vízum vagy
ideiglenes tartózkodási engedély iránti kérelmeket. A két Fél jogszabályainak megfelelően a programban részt vevő
személytől megtagadható az országba való belépés vagy hazaszállítható.
8. CIKK
A magyar ideiglenes tartózkodási engedélyek és argentin munkavállalási turista vízumok maximális száma évente
200 (kétszáz). Mindkét Fél írásban értesíti a  másik Felet e  maximális szám módosításáról, amely nem tekintendő
e  Megállapodás hivatalos módosításának, kivéve, ha ezt a  számot csökkenteni szándékoznak. Ebben az  esetben
a 9.3 cikket kell alkalmazni.
9. CIKK
1. E Megállapodás jobb végrehajtása érdekében a  Felek tanácskozást folytathatnak az  értelmezéséről.
A  tanácskozásokat diplomáciai úton keresztül javasolják, és a  meghívott fél erre 60 (hatvan) napon belül
válaszol.
2. E Megállapodást a  hatálybelépéstől számított 2 (két) évet követően, illetve attól kezdve bármelyik Fél
kérésére felülvizsgálják.
3. E Megállapodás a Felek egyetértésével lehet módosítani diplomáciai úton történő jegyzékváltás útján, amely
meghatározza e módosítások hatálybalépésének időpontját.
10. CIKK
Bármelyik Fél ideiglenesen felfüggesztheti e  Megállapodás alkalmazását, teljesen vagy részlegesen, biztonsági
vagy közrendi okokból. Minden felfüggesztésről diplomáciai úton értesítik a  másik Felet, ideértve a  felfüggesztés
hatályba lépésének dátumát, és ha lehetséges, annak időtartamát.
11. CIKK
Bármelyik Fél felmondhatja e  Megállapodást, a  másik Felet a  felmondás időpontja előtt legalább 3 (három)
hónappal diplomáciai úton írásban értesítve.
12. CIKK
Hacsak a  Felek másképp nem állapodnak meg, e  Megállapodás felmondása, teljes vagy részleges felfüggesztése
nem akadályozza meg a  felmondás vagy felfüggesztés időpontjában magyar ideiglenes tartózkodási engedéllyel
vagy argentin munkavállalási turista vízummal rendelkező személyt a  másik fél területére történő belépésben,
ott tartózkodásban és a  munkavégzés folytatásában az  ilyen ideiglenes tartózkodási engedély vagy vízum
e Megállapodással összhangban való lejártáig.
13. CIKK
E Megállapodás azon utolsó, diplomáciai úton küldött értesítés kézhezvételétől számított 30. (harmincadik)
napon lép hatályba, amelyen keresztül Magyarország és az  Argentin Köztársaság tájékoztatja egymást arról,
hogy megfeleltek az e Program hatályba lépéséhez szükséges nemzeti előírásoknak, és hogy elfogadták az ehhez
szükséges jogszabályokat és egyéb szabályokat.
Kelt Budapest, 2018. okt. 16., két eredeti példányban magyar, spanyol és angol nyelven, amelynek mindegyike
egyaránt hiteles. Bármilyen eltérő értelmezés esetén az angol nyelvű változat az irányadó.
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA AZ ARGENTIN KÖZTÁRSASÁG KORMÁNYA
 RÉSZÉRŐL RÉSZÉRŐL”
For Hungary For the Argentine Republic” 4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § a Megállapodás 13. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A  Megállapodás, illetve a  2.  § és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
5. § Az e törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az idegenrendészetért és menekültügyért felelős miniszter
gondoskodik.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
95/2010. (V. 7.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezésről és megbízásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Gilyán Györgyöt
kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté és megbízom a Magyar Köztársaság moszkvai nagykövetségének
vezetésével, valamint a Magyar Köztársaság Üzbég Köztársaságban való képviseletével.
Budapest, 2008. október 2. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
1263/2010. (XI. 30.) Korm. határozata a Népművészet Mestere díj 2010. adományozásáról.
A Magyar Köztársaság Kormánya 2010-ben Cselényi József néptáncosnak,
Csepeli István faragó Népi iparművésznek,
Cz. Tóth Hajnalka hímző, Gránátalma díjas Népi iparművésznek,
Hideg Istvánné (Lakatos Anna) énekes, mesemondónak,
Nagy Mária és Vidák István alkotóművészeknek a Népművészet Ifjú Mestereinek (megosztva),
Réti János néptáncosnak,
Schneider Péterné (Haraszti Mária) bútorfestő Népi iparművésznek, a Népművészet Ifjú Mesterének,
Tímár János (Tímár Ioan) gyimesi népzenésznek,
Toldi István mesemondónak és
Verseghy Ferenc fazekas Népi iparművésznek, a Népművészet Ifjú Mesterének
a Népművészet Mestere díjat adományozza. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1714/2018. (XII. 17.) Korm. határozata a hulladékgazdálkodási közszolgáltatási rendszer finanszírozása érdekében szükséges előirányzatátcsoportosításról.
A Kormány
 1. egyetért az NHKV Nemzeti Hulladékgazdálkodó és Vagyonkezelő Zártkörűen Működő Részvénytársaság (székhelye:
1036 Budapest, Lajos utca 103., cégjegyzékszám: 01-10-048725) finanszírozási helyzetének rendezésével,
 2. az 1.  pont érdekében az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva 5 000 000 000 forint átcsoportosítását rendeli el a  Magyarország 2018. évi központi
költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos
bevételek és kiadások fejezet, 2. Az  állami vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 1. Ingatlanokkal és ingóságokkal
kapcsolatos kiadások alcím, 1. Ingatlan-beruházások, ingatlanvásárlás jogcímcsoport, 1. Az  MNV Zrt. ingatlanberuházásai, ingatlanvásárlásai jogcím és a  2. Társaságokkal kapcsolatos kiadások alcím, 2. Állami tulajdonú
társaságok támogatása jogcímcsoport, 2. Az MNV Zrt. tulajdonosi joggyakorlásába tartozó társaságok támogatása
jogcím terhére, a Kvtv. 1. melléklet XXII. Miniszterelnöki Kormányiroda fejezet, 21. Központi kezelésű előirányzatok
cím, 1. Az NVTNM tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek és kiadások alcím, 9. Az NVTNM tulajdonosi
joggyakorlása alá tartozó társaságok támogatása jogcímcsoport javára, az 1. melléklet szerint.
Felelős: pénzügyminiszter
nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök