text:
10/2016. (IV. 5.) NGM rendelete a munkaeszközök és használatuk biztonsági és egészségügyi követelményeinek minimális szintjéről.
A munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény 88.  § (4)  bekezdés d)  pont dc)  alpontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90.  § 6.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva – a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 48. § 3. pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró emberi erőforrások miniszterével egyetértésben – a következőket rendelem el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § E rendelet hatálya a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Mvt.) 87. § 4. pontja szerinti
munkaeszköznek az Mvt. 87. § 9. pontja szerinti szervezett munkavégzés során történő használatára terjed ki.
2. § E rendelet alkalmazásában:
a) ellenőrző felülvizsgálat: az  Mvt. 21.  § (2)  bekezdésének hatálya alá nem tartozó munkaeszköz szerelését
követő, illetve az  üzemeltetés megkezdését, valamint az  új munkahelyen történő felállítást megelőző
– az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos körülmények meglétét ellenőrző – vizsgálat;
b) időszakos ellenőrző felülvizsgálat: az Mvt. 21. § (2) bekezdésének hatálya alá nem tartozó olyan munkaeszköz
– munkáltató által meghatározott gyakoriságú – felülvizsgálata, amely a károsító hatások lehetősége miatt,
a munkavállalók munkahelyi biztonságát és egészségét veszélyeztető helyzetet idézhet elő;
c) kezelő: az a munkavállaló, akinek a feladata a munkaeszköz használata;
d) magasban levő munkahelyen ideiglenesen végzett munka: az 1 méternél nagyobb szintkülönbségen – kivéve,
ha e  rendelet eltérően nem rendelkezik – végzett, nem állandó jellegű, rövid ideig tartó munka, ahol
a biztonsági és ergonómiai követelményeknek megfelelő munkahelyi körülmények nem biztosítottak, ezért
egyedi kockázatmegelőző intézkedések megtétele szükséges;
e) megbízott személy: az a munkavállaló vagy polgári jogi szerződés alapján munkát végző külső szakember, akit
a munkáltató meghatározott feladatok elvégzésére írásban megbíz, és aki rendelkezik a feladat elvégzéséhez
szükséges szakmai képesítéssel, tapasztalattal és gyakorlattal;
f ) munkaeszköz használata: a  munkaeszközzel vagy a  munkaeszközön végzett tevékenység, beleértve
az  elindítást, leállítást, alkalmazást, szállítást, javítást, átalakítást, karbantartást, szervizelést, valamint
a tisztítást;
g) rendeltetés szerinti használat: az  a  tevékenység, amely az  üzemeltetési  dokumentációban előírtak szerint,
a vonatkozó munkavédelmi szabályok figyelembevétele mellett történik;
h) rendkívüli munkavégzési körülmény: az átlagostól jelentősen eltérő esemény, körülmény, természeti jelenség,
illetve munkavégzéssel kapcsolatos mentési, katasztrófa-elhárítási tevékenység;
i) szabványossági felülvizsgálat: az  érintésvédelem olyan részletes – a  méréseket és azok számszerű
eredményének kiértékelését is tartalmazó – ellenőrzése, amely alkalmas arra, hogy kimutassa, teljesíti-e
az érintésvédelem a vonatkozó szabványok valamennyi előírását;
j) szerelői ellenőrzés: villamos gépen, berendezésen az  érintésvédelem alapvető hibáinak kimutatása céljából,
erősáramú villamos szakember által végrehajtott, műszeres mérést nem igénylő ellenőrzés;
k) új vagy új létesítésű érintésvédelmi berendezés: olyan berendezés, amelynek működése még független a  már
meglévő – és ellenőrzött – érintésvédelmi berendezéstől;
l) új vagy új létesítésű villamos berendezés: olyan berendezés, amelynek hálózati táplálása még nem kapcsolódik
össze fémesen más, használatban lévő berendezések hálózati táplálásával;
m) veszélyes tér: bármely tér a  munkaeszközön belül vagy annak környezetében, ahol a  munkavállaló és
a munkavégzés hatókörében tartózkodó más személy egészsége, illetve testi épsége veszélynek lehet kitéve;
n) veszélynek kitett munkavállaló: bármely munkavállaló, aki egészben vagy részben a  veszélyes térben
tartózkodik;
o) villamos üzemi próba: az  első üzembe helyezést megelőző vagy az  üzembe helyezett erősáramú villamos
berendezéseken később szükségessé váló, olyan kapcsolási műveletek, amelyek feszültség alá helyezéssel
járnak, de nem céljuk a berendezés illetve a berendezésrész üzemeltetése, hanem csupán a kipróbálása.
II. FEJEZET
A MUNKAESZKÖZÖKRE ÉS HASZNÁLATUKRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS KÖVETELMÉNYEK
1. A munkaeszközökre vonatkozó általános követelmények 3. § A munkáltató köteles a  munkavállaló munkavégzéséhez olyan munkaeszközt rendelkezésre bocsátani, amely
kialakításában, felépítésében és az  alkalmazott védelmi megoldások tekintetében megfelel a  munkavédelemre
vonatkozó szabályoknak, és alkalmas az adott munkahelyi körülmények között az egészséget nem veszélyeztető és
biztonságos használatra.
4. § A munkaeszközt úgy kell kialakítani és elhelyezni, hogy
a) megvédje a munkavállalót és a munkavégzés hatókörében tartózkodót a munkaeszköz kigyulladásától vagy
túlhevülésétől, illetve a munkaeszközben keletkező, használt vagy tárolt gáz, por, folyadék, gőz vagy egyéb
anyag munkakörnyezetbe történő kijutásától;
b) alkalmas legyen a benne keletkező, használt vagy tárolt anyag robbanásának megelőzésére és
c) biztosítsa a  munkavállaló és a  munkavégzés hatókörében tartózkodó védelmét az  áramütés ellen mind
üzemszerű körülmények, mind meghibásodás esetén. 5. § (1) A munkaeszközt indítani az indító berendezés szándékos működtetésével lehet. Ez vonatkozik:
a) az üzemszünet utáni újraindítás műveletére, függetlenül attól, hogy az üzemszünet milyen okból következett
be és
b) az  üzemállapot jelentős változására, ha az  újraindítás vagy az  üzemállapot jelentős változása az  érintett
személyre nézve veszélyt jelent.
 (2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott követelmény nem vonatkozik arra az  esetre, ha a  munkaeszköz újraindítása,
vagy a működési feltételek változása automatikus ciklusok szabályos, egymást követő ritmusának a következménye.
6. § (1) A  munkaeszköz azon vezérlőberendezéseinek, amelyek hatással vannak a  biztonságra, jól láthatóaknak és
azonosíthatóaknak kell lenniük és ahol szükséges, azokat megfelelő – tartós módon elhelyezett – jelzéssel kell
ellátni. A  vezérlőberendezést lehetőség szerint a  veszélyes téren kívül és olyan módon kell elhelyezni, hogy
működtetése – ideértve a kezelő akaratától független vagy váratlan működtetést is – ne jelentsen veszélyt.
(2) Annak a  vezérlőberendezésnek, amely a  munkaeszköz kezelője részére biztosítja az  automatikusan működő
biztonsági jelzést, biztonságosnak kell lennie, meghibásodása vagy megrongálódása nem idézhet elő veszélyes
helyzetet. A  vezérlőberendezés kiválasztásakor figyelembe kell venni azokat a  meghibásodásokat, zavarokat és
korlátokat, amelyekre a tervezett használat során számítani lehet.
7. § (1) A munkaeszközt el kell látni olyan kezelőelemmel, amely azt biztonságosan működteti és veszély esetén is biztosítja
a munkaeszköz biztonságos állapotba kerülését, annak teljes vagy részleges leállításával.
(2) A  munkaeszköz indító berendezésének kiválasztásánál figyelembe kell venni a  várható üzemzavarokat, valamint
az üzemeltetési kieséseket.
(3) A  munkaeszközt – az  (1)  bekezdésben meghatározottakon túl – a  várható veszélytől és a  rendes leálláshoz
szükséges időtől függően el kell látni megfelelő számú vészkikapcsoló berendezéssel. Amikor a munkaeszköz vagy
annak veszélyes részei leálltak, az érintett működtető egység energiaellátását a vezérlésnek meg kell szakítania.
(4) Műszaki megoldással kell biztosítani, hogy a  berendezést leállító rendelkezésnek elsőbbsége legyen az  indító
rendelkezéssel szemben.
(5) A  vészkikapcsoló berendezés kezelőelemeit úgy kell elhelyezni, hogy azt a  kezelő, vagy más, a  veszély
bekövetkezését észlelő személy könnyen elérje és veszélytelenül tudja működtetni.
8. § (1) A  leeső vagy kivágódó tárgy veszélyével járó munkaeszközt el kell látni a veszély jellegének megfelelő biztonsági
berendezéssel.
(2) A gáz, gőz, aeroszol, folyadék vagy por kibocsátásával veszélyt okozó munkaeszközt el kell látni megfelelő felfogó,
elvezető, illetve elszívó berendezéssel a keletkezési helyen.
9. § (1) A  munkaeszközt vagy annak részeit rögzítéssel vagy más módon stabilizálni kell, ha ezt a  munkavállaló védelme
szükségessé teszi.
(2) Megfelelő védőintézkedést kell tenni, ha a munkaeszköz törése vagy szétesése veszélyeztetheti a munkavállalót.
 (3) A munkaeszköz mozgó részeit el kell látni biztonsági berendezéssel, amely elhatárolja a veszélyes teret, vagy leállítja
a veszélyes rész mozgását a veszélyes tér elérése előtt. Olyan biztonsági berendezést kell alkalmazni, amely
a) stabil kialakítású;
b) nem okoz többletkockázatot;
c) nem távolítható el, vagy nem hatástalanítható könnyen;
d) a mozgó résztől megfelelő távolságot biztosít;
e) nem akadályozza a munkaeszköz működésének figyelemmel kísérését, és
f ) lehetővé teszi a  szereléshez vagy a  karbantartáshoz szükséges műveletek elvégzését anélkül, hogy
a biztonsági berendezéseket leszerelnék, valamint a hozzáférést arra a területre korlátozza, ahol a munkát el
kell végezni.
10. § A munkaeszköz kezelésére, szerelésére, karbantartására szolgáló területet az  elvégzendő művelethez szükséges
mértékben kell megvilágítani.
11. § A munkaeszköznek a  magas vagy alacsony hőmérsékletű részeit elsősorban olyan védelemmel kell ellátni, amely
megakadályozza az érintést vagy a túlzott megközelítést.
12. § A munkavállaló biztonsága érdekében alkalmazott jelölésnek, figyelmeztető jelzésnek, illetve berendezésnek
egyértelműnek, könnyen észrevehetőnek és a munkavállaló által érthetőnek kell lennie.
13. § Karbantartási műveletet csak a munkaeszköz leállított állapotában szabad végezni, ha ez nem lehetséges, megfelelő
védőintézkedést kell tenni, vagy biztosítani kell, hogy az ilyen művelet a veszélyes téren kívül elvégezhető legyen.
14. § A munkaeszközt el kell látni könnyen felismerhető szerkezettel, amellyel leválasztható az  energiaforrásról.
Az energia visszatérése, a visszakapcsolás nem jelenthet veszélyt a munkavállalóra.
2. A munkaeszközök használatára vonatkozó általános követelmények 15. § A munkaeszköz kezelője a  fő kezelőhelyen meggyőződik arról, hogy senki sem tartózkodik a veszélyes térben. Ha
ez nem lehetséges, akkor – hangjelzés vagy világító jelzés formájában – automatikusan működő biztonsági jelzést
kell adni a  munkaeszköz elindítása előtt. A  munkaeszköz indítása, leállítása idején a  veszélyes térben tartózkodó
munkavállaló számára biztosítani kell, hogy a veszélyes teret biztonságban elhagyhassa.
16. § Munkaeszközt csak a rendeltetésének megfelelő célra és körülmények között szabad használni.
17. § (1) Veszélyesnek nem minősülő munkaeszköz esetében – ha annak biztonsága függhet a  szerelés körülményeitől –
a szerelést követően, de még a használatba vétel előtt és minden egyes új telephelyre vagy munkahelyre történő
mozgatás után a  megbízott személy ellenőrző felülvizsgálat keretében meggyőződik a  biztonságos szerelésről,
az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos működés feltételeiről és körülményeiről.
(2) Az ellenőrző felülvizsgálat elvégzésének módját írásban kell meghatározni. A vizsgálat megállapításait és a megtett
intézkedéseket jegyzőkönyvben kell rögzíteni.
18. § (1) Gondoskodni kell az  időszakos ellenőrző felülvizsgálat megbízott személy általi elvégzéséről annak érdekében,
hogy a biztonsági és egészségügyi előírások betartásra kerüljenek, az esetleges károsodások időben észlelhetőek,
a megelőző intézkedések bevezethetőek legyenek.
(2) Az időszakos ellenőrző felülvizsgálatra kötelezett munkaeszközt, a felülvizsgálat gyakoriságát és módját írásban kell
meghatározni, figyelemmel az  üzemeltetés körülményeire, a  munkaeszközt érintő szabványokban foglaltakra és
a gyártó által összeállított használati utasítás, üzemeltetési, karbantartási dokumentáció előírásaira. A leghosszabb
felülvizsgálati időszak nem haladhatja meg az öt évet.
(3) A  felülvizsgálat megállapításait, a  megtett intézkedéseket jegyzőkönyvben kell rögzíteni, amelyet a  következő
időszakos ellenőrző felülvizsgálat időpontjáig meg kell őrizni és annak egy példányát – telepített munkaeszköz
esetén – a helyszínen kell tartani.
(4) A  legutóbbi időszakos ellenőrző felülvizsgálat elvégzéséről a  munkaeszközön elhelyezett, jól látható jelzéssel
tájékoztatást kell nyújtani, ha a munkaeszközt a telephelyen kívül használják.
19. § (1) A  kisfeszültségű erősáramú villamos berendezés (a  továbbiakban: villamos berendezés) közvetett érintés elleni
védelmének, valamint az  érintésvédelmi berendezés megfelelőségének ellenőrző felülvizsgálatairól szerelői
ellenőrzés, illetve szabványossági felülvizsgálat keretében kell gondoskodni.
(2) Szerelői ellenőrzés elvégzése szükséges a villamos berendezés, illetve érintésvédelmi berendezés
a) létesítése, bővítése, átalakítása és javítása után a szerelés befejező műveleteként;
b) érintésvédelmének hibájára vagy hiányosságára visszavezethető rendellenesség észlelése esetén első
lépésként;
c) minden érintésvédelmi szabványossági felülvizsgálata alkalmával, annak bevezető részeként; vagy
d) jogszabályban meghatározott gyakoriságú időszakos ellenőrző felülvizsgálatok esetén.
(3) Szabványossági felülvizsgálat elvégzése szükséges
a) új villamos berendezés létesítésekor az üzemszerű használatbavétel előtt;
b) a villamos berendezés bővítése, átalakítása és javítása alkalmával, a szerelői ellenőrzés elvégzése után;
c) az  érintésvédelem hibájára vagy hiányosságára visszavezethető, minden olyan rendellenesség észlelése
esetén, amelynél a  rendellenességi ok meghatározása, a  javításhoz szükséges hiba behatárolása szerelői
ellenőrzéssel nem volt elvégezhető; vagy
d) jogszabályban meghatározott gyakoriságú időszakos ellenőrző felülvizsgálat esetén.
 (4) Rendkívüli munkavégzési körülmények esetén villamos üzemi próba elvégzése is elegendő – az  érintésvédelmi
szabványossági felülvizsgálat helyett – a  rendkívüli munkavégzési körülmény elhárításának időtartamára
ideiglenesen telepített villamos berendezésekre vonatkozóan, ha azokat független aggregátorról táplálják, vagy
az  ideiglenes csatlakozó berendezésbe áram-védőkapcsolót szereltek. A  villamos működési próbát az  üzemszerű
használatbavétel előtt kell elvégezni.
(5) Működési próbát kell végezni:
a) áram-védőkapcsolón és a korábban létesített feszültség-védőkapcsolón háromhavonta;
b) ideiglenesen telepített munkahely esetén az  áram-védőkapcsolón és korábban létesített feszültség
védőkapcsolón a telepítéskor és azt követően havonta.
 (6) Az időszakos ellenőrző felülvizsgálatot szerelői ellenőrzéssel legalább a következő gyakorisággal kell elvégezni:
a) kéziszerszámokon és hordozható biztonsági transzformátorokon évente;
b) a  Kommunális- és Lakóépületek Érintésvédelmi Szabályzatáról szóló 8/1981. (XII. 27.) IpM rendelet
(a továbbiakban: KLÉSZ) alkalmazási körébe tartozó villamos berendezéseken hatévente;
c) azon villamos berendezésrészen, amelyre a fentiek szerint nincs külön gyakoriság előírva, az érintésvédelmi
szabványossági felülvizsgálat alkalmával, annak bevezető részeként háromévente.
 (7) Az  időszakos ellenőrző felülvizsgálatot – a  KLÉSZ hatálya alá tartozó villamos berendezések kivételével –
szabványossági felülvizsgálattal rendszeresen, legalább háromévente kell elvégezni a  munkahelynek minősülő
helyen.
(8) A vizsgált berendezés vizsgálati eredményét írásban kell dokumentálni, amely tartalmazza:
a) hogy a felülvizsgálat mely berendezésre terjedt ki;
b) a  vizsgálatot végző felelős személy nevét és az  érintésvédelmi szabványossági felülvizsgálói
vizsgabizonyítványának számát;
c) hogy milyen ok miatt került sor a vizsgálatra;
d) hogy mikor végezték a vizsgálatot és
e) az irat végén a hitelesítést, amely a dátumot és a vizsgálatot végző aláírását foglalja magába.
(9) Az  érintésvédelmi szerelői ellenőrzésről és a  villamos üzemi próba eredményéről készülő iratnak a  (8)  bekezdés
a)–e)  pontjában felsoroltakon kívül tartalmaznia kell legalább a  vizsgált berendezés minősítését, amely lehet
megfelelő, vagy nem megfelelő.
(10) Az  érintésvédelmi szabványossági felülvizsgálati ellenőrzésről készülő érintésvédelmi minősítő irat a  (8)  bekezdés
a)–e) pontjában felsoroltakon kívül legalább a következőket tartalmazza:
a) a  felülvizsgálat befejezésekor fennmaradó hibákat, amelyeket a  részletes felsoroláson túl legalább
a  közvetlen életveszélyes, vagy a  soron kívül javítandó csoportokba kell besorolni és ezt a  minősítést
az iratban egyértelműen jelölni kell;
b) a mérési eredmények számszerű értékeit tartalmazó, rövidített jegyzőkönyvet, mellékletként.
 (11) Az érintésvédelmi minősítő iratban a vizsgált berendezést minden esetben az irat kiállítása idején érvényes előírások
szerint kell minősíteni.
 (12) A  felülvizsgálat megállapításait, a  megtett intézkedéseket jegyzőkönyvben rögzíteni kell, amit a  következő
időszakos ellenőrző felülvizsgálat időpontjáig meg kell őrizni és annak egy példányát a helyszínen kell tartani.
20. § Az Mvt. 21.  §-ában meghatározott újraindítási feltételek alá nem tartozó munkaeszközt, ha azzal az  Mvt. 23.  §
(2)  bekezdés b)  pontjában nevesített rendkívüli körülmények következtek be, akkor lehet ismételten használatba
venni, ha azt – az  Mvt. 23.  § (2)  bekezdésében foglaltakra figyelemmel – a  megbízott személy megvizsgálta és
írásban nyilatkozott a munkaeszköz alkalmasságáról.
21. § Gondoskodni kell arról, hogy az alkalmazásra szánt biztonságos munkaeszköz megválasztásánál és az üzemeltetés
helyének kijelölésénél a munkaeszköz használata során
a) a  munkavállaló testtartása megfeleljen az  egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés
követelményeinek;
b) a  munkaeszköz elégítse ki a  sugárvédelmi, villamosbiztonsági és ergonómiai követelményeket, illetve
használata ne vezessen kóroki tényezők egészségkárosító hatásához és
c) biztosítsa a munkavégzés hatókörében tartózkodók védelmét.
22. § (1) A  munkaeszközt kizárólag annak kezelője használhatja, ha a  munkaeszköz használata a  kockázatértékelés szerint
veszélyt jelent a munkavállalók, illetve a hatókörben tartózkodók biztonságára vagy egészségére.
(2) Javítást, átalakítást, karbantartást csak külön oktatásban részesített megbízott személy végezhet.
23. § (1) A munkavállalókat a munkaeszköz használatával összefüggésben tájékoztatni kell legalább
a) a munkaeszköz egészséget nem veszélyeztető és biztonságos használatának körülményeiről, feltételeiről;
b) a rendeltetésszerű használat során az előrelátható meghibásodási lehetőségekről és a meghibásodás esetén
szükséges tennivalókról;
c) az esetleges téves kezelésről és annak következményeiről;
d) a  körülmények megváltozásáról, még abban az  esetben is, ha a  változás olyan munkavállaló közvetlen
környezetében történik, aki az érintett munkaeszközt nem használja, és
e) a munkaeszköz használata során szerzett tapasztalatokból levonható következtetésekről.
(2) A  tájékoztatást az  érintett munkavállaló részére az  általa értett nyelven, érthetően, ahol szükséges, írásban kell
megadni.
24. § A munkavállalót munkába álláskor, a  munkaeszköz átalakításakor, új munkaeszköz használatba vételekor vagy
üzembe helyezésekor munkavédelmi oktatás keretében, a  munkaeszközök használatával összefüggésben
tájékoztatni kell legalább
a) a munkaeszköz üzembe helyezéséről, használatáról;
b) a  többfunkciós és a  cserélhető munkaeszköz vagy a  kiegészítő berendezés fel- és leszereléséről,
működtetéséről;
c) a  munkaeszköz meghibásodási lehetőségeiről, a  munkavállalónak a  hiba elhárításával kapcsolatos
feladatáról;
d) a rendkívüli körülmények bekövetkezése esetén szükséges teendőkről;
e) a különböző alkalmazási célú védőburkolatokról és biztonsági berendezésekről;
f ) a munkaeszköz rendeltetésellenes használatáról és annak következményeiről;
g) a veszélyes terek megközelítéséről, az alkalmazott védelmi megoldásokról;
h) a munkavállaló munkakörébe tartozó beállítási feladatokról;
i) a munkaeszköz használatához szükséges egyéni védőeszközök és használatuk követelményeiről, és
j) a munkaeszköz üzemeltetéséből adódó helyi sajátosságokról.
25. § A munkáltatónak az  Mvt. VI. fejezetében meghatározott, az  egészséget nem veszélyeztető és biztonságos
munkavégzés érdekében folytatott tanácskozáson, valamint a  munkáltatói intézkedések előzetes megvitatása
során konzultálnia kell a  munkavállalókkal, illetve munkavédelmi képviselőikkel a  munkaeszközökkel kapcsolatos
kérdésekről.
26. § A munkaeszköz kiválasztásánál figyelembe kell venni a munkakörülmények sajátosságait, a munkavégzés jellemzőit,
lehetséges veszélyeit, valamint a  munkakörülményekből adódó kockázatok mellett a  munkaeszköz használatából
származó további kockázatokat.
27. § Zárt technológia alkalmazásával, ha ez nem oldható meg, akkor kollektív műszaki védelem, szervezési intézkedések,
egyéni védőeszközök – szükség szerinti együttes – alkalmazásával a  kockázatot minimálisra kell csökkenteni, ha
az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés körülményeit a munkaeszköz használata során nem
lehet a munkavállaló számára teljes mértékben biztosítani.
28. § Meg kell határozni a  karbantartáshoz szükséges intézkedéseket és biztosítani kell a  karbantartási feladatok
elvégzéséhez szükséges feltételeket annak érdekében, hogy a  munkaeszköz teljes élettartalma alatt megfeleljen
az egészséget nem veszélyeztető és biztonságos munkavégzés követelményeinek.
29. § (1) A munkavállalót veszélyeztető kockázatok csökkentése érdekében a munkaeszközt úgy kell elhelyezni, felállítani és
használni, hogy a mozgó elemek között elegendő hely álljon rendelkezésre, valamennyi felhasznált, illetve előállított
energiaforma és anyag biztonságosan kerüljön a munkaeszközhöz továbbításra, illetve onnan elvezetésre.
(2) A  munkaeszköz felállítását és leszerelését csak biztonságos körülmények között szabad elvégezni, figyelemmel
a gyártó által az üzemeltetési dokumentációban meghatározott előírásokra.
(3) Azt a  munkaeszközt, amelyet a  használata alatt villámcsapás érhet, megfelelő berendezés alkalmazásával, illetve
intézkedés megtételével e hatástól meg kell védeni.
30. § Kockázatkezelő intézkedés megtétele szükséges, ha a munkaeszközt olyan munkahelyen használják, ahol
a) közvetlenül a  munkavégzés helye mellett vagy alatt – függetlenül a  szintkülönbségtől – olyan anyag van,
amelynél fennáll a belefulladás veszélye;
b) a munkaeszköz kiszolgálása dobogóról, állványról vagy emelvényről történik.
31. § A karbantartási utasítással rendelkező munkaeszközről naprakész karbantartási naplót, egyéb munkaeszköz
biztonságot befolyásoló karbantartásáról naprakész nyilvántartást kell vezetni.
32. § (1) Biztosítani kell, hogy a  munkavállaló biztonságosan bejuthasson és ott tartózkodhasson minden olyan területen,
amely szükséges a munkaeszközzel történő munkavégzéshez.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni a munkaeszköz beállítása és karbantartása során is.
III. FEJEZET
A KÜLÖNLEGES MUNKAESZKÖZÖKRE ÉS HASZNÁLATUKRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
3. A mozgó munkaeszközökre és használatukra vonatkozó többletkövetelmények
33. § (1) A  mozgó – önjáró és nem önjáró – munkaeszközt úgy kell kialakítani és felszerelni, hogy a  rajta elhelyezkedő
munkavállaló egészségét, testi épségét fenyegető kockázat megszüntethető vagy csökkenthető legyen az  üzem
közbeni helyváltoztatás során, ideértve a  kerékkel való érintkezés, illetve a  kerék vagy lánctalp közé történő
beszorulás kockázatát is.
(2) A munkaeszköz megfelelő kialakításával vagy átalakításával kell elhárítani, hogy a mozgó munkaeszköz és a hozzá
csatlakozó kiegészítő berendezés, illetve vontatmány között az  energiaátvivő rendszerben hirtelen blokkolás
következzen be, és emiatt kockázat alakuljon ki. Ha a  blokkolás nem küszöbölhető ki, a  veszély elhárításához
szükséges intézkedéseket meg kell tenni.
(3) A mozgó munkaeszköz egységei közötti energiaátvitelt biztosító berendezést felfüggesztő szerkezettel kell ellátni
annak érdekében, hogy a  talajjal ne érintkezzen, illetve ne szennyeződjék. Ha ez  nem valósítható meg, a  tisztítás,
javítás lehetőségét biztosítani kell.
(4) Azt a  mozgó munkaeszközt, amelyben munkavállaló tartózkodik, úgy kell kialakítani, hogy a  rendeltetésszerű
használat során a felborulásból, illetve átfordulásból eredő veszélyek csökkenjenek, ezért ezeket el kell látni
a) olyan biztonsági berendezéssel, amely kizárja, hogy a  munkaeszköz billenése meghaladja a  negyed
fordulatot;
b) olyan berendezéssel, amely lehetővé teszi, hogy a  benne, illetve rajta tartózkodó munkavállaló részére
elegendő szabad hely maradjon, ha a  negyed fordulatot meghaladó billenésből eredően szerkezeti
összenyomódás következik be; vagy
c) egyéb, az a) vagy b) pontban meghatározott védelmi hatékonyságot biztosító berendezéssel.
 (5) A  (4)  bekezdésben meghatározott berendezés a  munkaeszköz részeként vagy önállóan is alkalmazható.
A berendezés alkalmazása mellőzhető,
a) ha a munkaeszköz csak a szükséges stabilitás megteremtése után válik használhatóvá, vagy
b) ha a kialakítása olyan, amely lehetetlenné teszi az átfordulást, illetve felborulást.
(6) Ahol fennáll annak a veszélye, hogy a munkaeszközön a kezelővel együtt ott tartózkodó munkavállaló a felborulás,
illetve átfordulás miatt a  munkaeszköz részei közé beszorulhat, részére olyan műszaki megoldást kell alkalmazni,
amely biztosítja ilyen esetekben a pozícióban maradást.
34. § (1) Önjáró munkaeszközt csak a  borulás kockázatát megszüntető, illetve csökkentő olyan megoldással lehet
üzemeltetni, amely
a) megakadályozza a munkaeszköz borulását;
b) biztosítja, hogy felborulás esetén az  önjáró munkaeszközön helyet foglaló munkavállaló részére az  eszköz
elemei, illetve az elemek és a padozat között elegendő szabad tér maradjon; vagy
c) lehetővé teszi a  munkavállaló pozícióban tartását úgy, hogy a  felboruló munkaeszköz részeivel ne
kerülhessen érintkezésbe.
 (2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott követelmény helyettesíthető vezetőfülke alkalmazásával is.
35. § Annak az  önjáró munkaeszköznek, amelynek mozgása a  munkavállalóra kockázatot jelenthet, az  alábbi
követelményeknek kell megfelelnie:
a) berendezés alkalmazásával meg kell akadályozni a munkaeszköz illetéktelen személy által történő elindítását;
b) berendezéssel kell kiküszöbölni a  pályához kötött munkaeszközök egyidejű mozgása során ezek
összeütközését;
c) a munkaeszközt fék- és rögzítő berendezéssel kell felszerelni;
d) a  munkaeszközön könnyen hozzáférhető helyen olyan kezelőelemnek vagy automatikusan kioldódó
vészkikapcsoló berendezésnek kell lennie, amely a fő működtető rendszer meghibásodása esetén biztosítja
a berendezés lefékezését és megállítását, ha ez biztonsági szempontból szükséges;
e) a munkaeszköz kezelője részére megfelelő látóteret kell biztosítani kockázatértékelés alapján meghatározott
segédeszköz alkalmazásával;
f ) éjszakai vagy nem megfelelő látási viszonyok között alkalmazott munkaeszköznek rendelkeznie kell
a munkavállaló biztonságos munkavégzésének és az elvégzendő munka követelményeinek megfelelő olyan
világító berendezéssel, amely elegendő biztonságot nyújt a munkavállaló számára;
g) tűz leküzdéséhez szükséges eszköznek rendelkezésre kell állni, ha a  munkaeszköz, illetve a  hozzákapcsolt
pótkocsi, vagy a rajta elhelyezett rakomány tűzveszély kockázatát rejti magában, és ezáltal veszélyeztetheti
a munkavállalót a munkaeszközön vagy az alkalmazás helyén;
h) a távvezérelt munkaeszköznek automatikusan le kell állni, ha az ellenőrzött vezérlési zóna határára ér;
i) annak a  távvezérelt munkaeszköznek, amely rendeltetésszerű alkalmazási körülmények között
a  munkavállalónak ütközhet, vagy őt valaminek nekiszoríthatja, rendelkeznie kell olyan biztonsági
berendezéssel, amely az összeütközés és összenyomás veszélyét kiküszöböli vagy csökkenti.
36. § (1) Azt a  teher emelésére tervezett munkaeszközt, amelyet a  munkavállaló emelésére vagy mozgatására használnak,
úgy kell kialakítani, hogy
a) a személytartó szerkezet lezuhanásából keletkező kockázatot az erre alkalmas berendezés kiküszöbölje;
b) a munkavállalónak a személytartó szerkezetből történő kiesését kizárja;
c) a munkavállaló beszorulását, összenyomását, illetve a tárgyakkal történő nem szándékos érintkezését kizárja;
d) a  berendezés meghibásodása esetén a  függve maradó személytartóban helyet foglaló munkavállaló ne
kerüljön veszélybe és mentése biztosítható legyen.
 (2) A  személytartót a  teherfelvevő eszközhöz úgy kell rögzíteni, hogy az  a  teherfelvevő eszközről történő véletlen
elmozdulás ellen biztosított legyen.
 (3) Ha az  (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott kockázat a  biztonsági berendezéssel nem elhárítható, megnövelt
biztonsági tényező figyelembevételével alkalmazott tartókötelet kell felszerelni, és annak jó állapotát minden
munkakezdés előtt ellenőrizni kell.
37. § (1) Önjáró munkaeszközt csak az  arra előírt vezetői, illetve kezelői engedéllyel rendelkező munkavállaló vezethet és
kezelhet.
Előírás hiányában a  23. és 24.  § szerinti tartalommal, dokumentált módon kell gondoskodni a  kezelő oktatásáról.
A  biztonságos működtetés érdekében az  utasításokat írásban kell megadni. A  dokumentumot a  folyamatos
hozzáférhetőség biztosítása érdekében a munkaterületen kell tartani.
(2) Az  önjáró munkaeszköz munkaterületen történő használatához szükséges közlekedési szabályokat írásban kell
meghatározni.
(3) Szervezési intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy az önjáró munkaeszköz munkakörzetébe senki ne léphessen be.
 (4) Megfelelő intézkedésekkel kell kizárni a  mozgó munkaeszközzel okozott sérülés lehetőségét, ha a  munkaeszköz
munkakörzetében munkavégzés vagy gyalogos közlekedés történik.
 (5) A  munkavállaló akkor tartózkodhat mozgásban lévő munkaeszközön, ha erre a  célra biztonságos tartózkodási
helyet alakítottak ki. A  munkaeszközön annak mozgása közben munka akkor végezhető, ha a  munkaeszköz
sebessége ennek megfelelően választható meg.
(6) A  belső égésű motorral kialakított önjáró munkaeszközt akkor lehet zárt térben használni, ha az  egészséget
nem veszélyeztető, a  munkahelyek munkavédelmi követelményeinek minimális szintjéről szóló jogszabályban
meghatározott elegendő mennyiségű és minőségű levegő áll rendelkezésre.
4. A teher emelésére használt munkaeszközökre és használatukra vonatkozó többletkövetelmények
38. § (1) Teher emelés céljára olyan munkaeszköz használható, amely az  alkalmazás teljes időtartama alatt stabilitását
és terhelhetőségét – különös figyelemmel az  emelendő teherre, a  terhelés felfüggesztési és a  teherviselő elemek
csatlakozási pontjaira – megőrzi.
(2) A  tehermozgatáshoz szükséges, teher emelésére használt munkaeszköz kiválasztásánál figyelembe kell venni
az emelendő teher tömegét, alakját, a teher felfüggesztési és a teherviselő elemek csatlakozási pontjait, a függesztő
eszközök alkalmazhatóságát és az emelés idején fennálló környezeti viszonyokat.
(3) Az emelési művelet végrehajtásában résztvevőnek ipari védősisakot kell viselni, ha fejsérülés veszélye áll fenn.
 (4) Teher emelésére használt munkaeszközhöz naplót kell rendszeresíteni és abba be kell jegyezni
a) a használat előtt elvégzett ellenőrzések tényét és eredményét;
b) a feltárt hibákat és azok elhárításának tényét és eredményét;
c) az elvégzett időszakos vizsgálatok tényét és eredményét.
39. § A tartósan helyhez kötött, teher emelésére használt munkaeszközt úgy kell telepíteni, hogy a teher munkavállalóval
történő ütközésének, lezuhanásának, az  emelő horogból és a  teherfelvevő eszközből véletlenül történő
kiakadásának, illetve a nem kívánt egyéb veszélyek kialakulásának a kockázata csökkenjen.
40. § Teher emelésére használt munkaeszközön egyértelműen, jól látható módon fel kell tüntetni a névleges teherbírás
értékét. A  munkaeszköz egyes üzemállapotaira engedélyezett tényleges teherbírás értékeit a  teher emelésére
használt munkaeszköz kezelője által jól látható helyre felszerelt táblán kell rögzíteni.
41. § (1) A teherfelvevő és függesztő eszközöket úgy kell jelölni, hogy a biztonságos használatukhoz szükséges információk
– azonosító, névleges teherbírás, utolsó teherpróba – felismerhetőek legyenek.
(2) A  teher emelésére használt munkaeszközt, a  teherfelvevő és függesztő eszközöket úgy kell tárolni, hogy
károsodásuk ne következhessen be. Az  egészséget nem veszélyeztető és biztonságos állapotukról minden
munkakezdés alkalmával meg kell győződni.
42. § Az alkalmazási területet jól felismerhető és egyértelmű jelöléssel kell jelezni, ha a  munkaeszközt nem személy
emelésére alakították ki és rendeltetése nem egyértelmű.
43. § Mozgó vagy szétszerelhető teher emelésére használt munkaeszközt úgy kell felállítani és használni, hogy stabilitása
az üzemeltetés során – minden előre látható veszélyre és a talaj jellegére is figyelemmel – biztosított legyen, és ne
álljon fenn a borulás, illetve a megcsúszás veszélye.
44. § (1) A munkavállalót az erre a célra kialakított teher emelésére használt munkaeszközzel, illetve kiegészítő berendezéssel
lehet emelni.
(2) Technológiai, kármegelőzési okból kivételesen az  (1)  bekezdésben foglaltaktól eltérően is lehet emelni
a munkavállalót, ha a munkáltató megfelelő intézkedéseket tesz a biztonságos emelés feltételeinek maradéktalan
megvalósítására és biztosítja az emelés idejére a szükséges felügyeletet.
(3) Amíg a  munkavállaló a  személytartó szerkezetben tartózkodik, a  teher emelésére használt munkaeszköz vezérlő
állását annak kezelője nem hagyhatja el. A kezelő és a személytartó szerkezetben tartózkodó között az emelés teljes
időtartama alatt a szóbeli kommunikáció lehetőségét biztosítani kell.
(4) Az emelés megkezdése előtt a mentés feltételeit meg kell tervezni, és biztosítani kell, hogy a munkavégzés teljes
ideje alatt a mentéshez szükséges, megfelelő biztonságot nyújtó eszközök rendelkezésre álljanak.
45. § Függő teher alatt senki nem tartózkodhat, ezt a  teher emelésére használt munkaeszközön elhelyezett
figyelmeztetés alkalmazásával kell jelezni. A  szükséges biztonsági intézkedéseket írásban kell meghatározni és
intézkedést kell tenni az  ennek megfelelő munkavégzésre, ha a  munkát nem lehet más módon elvégezni, mint
a  megemelt teher munkavállalók feletti mozgatásával. A  dokumentumban leírtakat az  érintett munkavállalóval
ismertetni kell és a  dokumentumot a  helyszínen kell tartani. Ilyen esetben erőzárás elvén működő megfogó
szerkezet, vákuumos vagy mágnes emelő nem alkalmazható.
46. § Írásban kell meghatározni azokat az  intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy a  teher és a  munkaeszköz
szerkezeti elemeinek összeütközése ne következhessen be, ha két vagy több, helyhez kötött teher emelésére
használt munkaeszközt állítanak fel, illetve szerelnek össze úgy, hogy azok egymás hatósugarába kerülhetnek.
Az intézkedéseket az érintettekkel ismertetni kell és az intézkedéseket tartalmazó dokumentumot a helyszínen kell
tartani.
47. § Mozgó munkaeszközzel történő teheremelés esetén a  gyártó által meghatározott, a  helyi körülmények
figyelembevételével alkalmazott kitámasztó eszköz és egyéb segédeszköz alkalmazásával kell megakadályozni
a  teher emelésére használt munkaeszköz megbillenését, felborulását, elmozdulását, megcsúszását. Az  emelés
megkezdése előtt a stabilitás meglétét a munkaeszköz kezelője ellenőrzi.
48. § Irányító személyt kell biztosítani, ha a teher emelésére kialakított munkaeszköz kezelője a teher emelésének teljes
folyamata alatt nem tudja annak biztonságos mozgását közvetlenül vagy megfelelő segédeszköz alkalmazásával
folyamatosan figyelemmel kísérni. Biztosítani kell a  munkaeszköz kezelője és az  irányítást végző személy között
a  folyamatos, közvetlen kommunikáció lehetőségét. Intézkedést kell tenni az  emelt tehernek személlyel, illetve
környezettel történő ütközése megelőzésére.
49. § A teheremelés munkafolyamatát úgy kell megszervezni, hogy a  tehernek a  teherfelvevő eszközre kézzel történő
felfüggesztése vagy levétele az e feladatot ellátó munkavállaló által biztonságosan legyen elvégezhető.
50. § Valamennyi emelési műveletet körültekintően kell megtervezni és oly módon megvalósítani, illetve felügyelni, hogy
a munkavállaló és a munkavégzés hatókörében tartózkodó más személy egészségének és biztonságának védelme
biztosítva legyen.
51. § (1) Az együttes munkavégzés biztonsága érdekében külön technológiai utasítást kell kiadni, ha a terhet egyidejűleg két
vagy több munkaeszközzel emelik.
(2) Az együttes emeléshez irányító személyt kell kijelölni.
52. § (1) Teher emelésére kizárólag olyan munkaeszköz alkalmazható, amely az emelt terhet a részleges vagy teljes energiakimaradás esetén is biztosan megtartja. Ha ez  teljes biztonsággal nem lehetséges, akkor intézkedést kell tenni
a fenyegető veszélyek megelőzése érdekében.
(2) Függő terhet nem szabad felügyelet nélkül hagyni, kivéve, ha a veszélyes térbe történő belépést műszaki eszközök
alkalmazásával megakadályozták, az  emelő szerkezeten a  teher rögzítése biztonságosan megtörtént, és a  teher
megtartása biztosított.
(3) A teher emelésére használt munkaeszköz elhagyása után a kezelő gondoskodik
a) a teher emelésére használt munkaeszköz használati utasításban előírt helyzetbe, illetve állapotba hozásáról
és
b) az illetéktelen személy által történő használat megakadályozásáról.
53. § A teher mozgatására szabadban használt munkaeszközzel végzett tevékenységet le kell állítani, ha a munkaeszköz
működésének biztonságát és biztonságos használatát az  időjárási körülmények veszélyeztetik. Ilyen esetben
a  munkaeszköz használati tájékoztatója által meghatározott intézkedéseket kell megtenni, különös tekintettel
a munkaeszköz felborulásának megelőzésére.
54. § A teher emelésére használt munkaeszköz részletes üzemeltetési követelményeit az  üzemeltetési dokumentáció,
az Emelőgép Biztonsági Szabályzat, illetve a vonatkozó nemzeti szabványok tartalmazzák.
5. A magasban lévő munkahelyen ideiglenesen végzett munkánál használt munkaeszközökre és
használatukra vonatkozó többletkövetelmények
55. § (1) Magasban lévő munkahelyen, ahol ideiglenesen végeznek munkát, és a  munka elvégzéséhez szükséges
biztonságos és ergonómiai feltételeket kielégítő munka- vagy tartózkodási területet nem lehet biztosítani, olyan
eszközt kell a  munkavállaló rendelkezésére bocsátani, amely megfelel az  elvégzendő munka jellegének, az  előre
látható igénybevételnek és lehetővé teszi a veszélytelen közlekedést.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott kötelezettség teljesítése során az  egyéni védelem alkalmazásával szemben
elsősorban kollektív műszaki védelmet kell biztosítani. Ez  a  kockázatok megelőzésére és kiküszöbölésére
alkalmas berendezés megválasztásával, használatával, a  használatra vonatkozó speciális képzéssel, a  berendezés
meghatározott időszakonkénti kiegészítő vizsgálatával történhet.
(3) A  munkahely megközelítésének módját, illetve az  oda történő feljutást biztosító legalkalmasabb eszközt
az  igénybevétel gyakorisága, az  áthidalandó magasságkülönbség és a  használat várható időtartamának
figyelembevételével kell megválasztani. Veszély esetére biztosítani kell a menekülés és mentés lehetőségét.
(4) A  munkahelyre történő feljutást biztosító munkaeszközről a  munkaszintre, az  állványok járólapjára, járószintjére
történő átlépés és onnan való visszalépés nem növelheti a lezuhanás kockázatát.
(5) A lezuhanást megakadályozó rendszernek kellő szilárdságúnak és olyan kialakításúnak kell lennie, hogy a magasból
történő lezuhanást megakadályozza, illetve a  munkavállalónak sérülést ne okozzon. A  kollektív műszaki védelem
csak létra becsatlakozási pontjánál, illetve lépcső bejáratánál szakítható meg.
(6) Hatékony kiegészítő biztonsági megoldást kell alkalmazni, ha a  technológia miatt a  lezuhanást megakadályozó
kollektív műszaki védelmi rendszert átmenetileg el kell távolítani. A  munkát csak akkor szabad megkezdeni, ha
a  kiegészítő védelmet kialakították. A  lezuhanást megakadályozó kollektív műszaki védelmi rendszert az  eredeti
állapotának megfelelően kell visszaállítani, ha a munkát befejezték vagy átmenetileg abbahagyták.
56. § Magasban ideiglenes munkavégzésre csak akkor kerülhet sor, ha az időjárási feltételek a munkavállaló egészségét és
biztonságát nem veszélyeztetik.
57. § A létra fellépői, illetve fokai munkaszintként akkor használhatók, ha más biztonságosabb munkaeszköz alkalmazása
kockázatértékelés alapján nem indokolt a kockázat alacsony szintje, a tervezett használat rövid ideje, vagy a helyszín
olyan adottságai miatt, amelyeket a munkáltató nem tud megváltoztatni.
58. § (1) A létrát úgy kell felállítani, hogy az a használata során stabil legyen. A hordozható létra lábait tartós, erős, megfelelő
méretű szilárd alapra kell helyezni úgy, hogy a  létrafokok vízszintes helyzetben maradjanak. A  támasztó, illetve
függesztett létrákat – a kötéllétra kivételével – elcsúszás és kilengés ellen biztosítani kell.
(2) A kétágú, valamint a kétágú, fellépővel és korláttal ellátott létra lábainak szétcsúszását a használat teljes időtartama
alatt a  lábak alsó részeinek rögzítésével vagy a  szétcsúszást megakadályozó elemmel, illetve más egyenértékű
megoldással kell megakadályozni.
(3) A  munkaszintek megközelítését lehetővé tevő létrát úgy kell megválasztani és elhelyezni, hogy az  egyéb
kapaszkodási lehetőség hiányában legalább 1 méterre nyúljon ki az elérendő munkaszint fölé.
(4) A  kitolható, az  átalakítható illetve az  egymásba illeszthető létrát úgy szabad használni, hogy a  létraelemek
egymáshoz képest ne mozdulhassanak el. A vontatható létrát használat előtt elmozdulás ellen biztosítani kell.
(5) A létrát úgy kell használni, hogy a kapaszkodás és a biztonságos állás lehetősége mindenkor biztosított legyen. Nem
korlátozhatja a kapaszkodás lehetőségét, ha a létrára teherrel kell felmenni.
(6) A  létrát a használat megkezdése előtt szemrevételezéssel ellenőrizni kell. Sérült, deformálódott, hiányos létra nem
használható.
(7) A támasztólétrának a vízszinteshez képest 60–75°-os szöget kell bezárnia a létra típusától függően.
59. § (1) Olyan munkaállványt szabad használni, amelyet a  vonatkozó nemzeti szabvány előírásai vagy azzal legalább
egyenértékű műszaki megoldás szerint terveztek, méreteztek, és a stabilitását ellenőrizték.
(2) Szilárdsági és állékonysági számításokat kell végezni, ha a  választott munkaállvány méretezési adatai nem állnak
rendelkezésre vagy a méretezési adatok a tervezett szerkezeti összetételnek nem felelnek meg, kivéve, ha a gyártó
által előírt módon vagy szabványos elemekből kialakított munkaállványra vonatkozó építési szabályoknak
megfelelően épült.
(3) A munkaállványt a megbízott személy által készített építési és bontási terv szerint kell felépíteni, használatba venni,
illetve lebontani, figyelembe véve a használati útmutató előírásait is. Típusterv is készülhet a nemzeti szabványban
meghatározottak alapján vagy azzal legalább egyenértékű, olyan műszaki megoldás szerint, amely tartalmazza
az alkalmazás helyén fennálló körülményekre vonatkozó követelményeket.
(4) A  munkaállvány elemeinek méretét, formáját és elhelyezését az  elvégzendő munka követelményeinek megfelelően
kell meghatározni. Az  elemeknek alkalmasnak kell lenniük a  munkaműveletekből adódó terhelés viselésére,
biztosítaniuk kell a biztonságos munkavégzést és közlekedést. Az állványelemeket úgy kell elhelyezni és összeszerelni,
hogy az egyes elemek a használat során ne tudjanak elcsúszni. A munkaállvány egyes elemei és a leesés elleni védelem
elemei között nem lehet a munkavállalók életét vagy testi épségét veszélyeztető közbenső nyílás vagy tér.
(5) A  munkaállvány padozaton lévő feljáró nyílások nem helyezkedhetnek el egymás fölött. Nem közlekedés céljára
készült állványelemeket közlekedési célra használni nem szabad.
60. § (1) Munkaállványt a munkáltató által írásban megbízott felelős személy közvetlen irányításával lehet építeni, bontani,
vagy azon jelentős átalakítást végezni. A felelős személyt szakmai jártassága és gyakorlata figyelembevételével kell
kiválasztani.
(2) Munkaállvány építését, átalakítását, illetve bontását végző munkavállalót az  e  tevékenységek biztonságos
elvégzéséhez szükséges szakmai ismeretekről, lehetséges veszélyekről, kockázatokról, és a  védekezés módjáról ki
kell oktatni.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott oktatás legalább az alábbiak ismertetésére terjed ki:
a) a munkaállvány építési, bontási, illetve átépítési terve;
b) a munkaállvány építési, bontási, illetve átépítési munkáinak biztonságos elvégzésére vonatkozó műszaki és
biztonsági követelmények; c) személyek és tárgyak lezuhanásának megelőzése érdekében szükséges intézkedések;
d) előírások, amelyeket az  állványzatot veszélyeztető kedvezőtlen, viharos időjárási körülmények között meg
kell tartani;
e) a megengedett terhelhetőség és
f ) az  építés, bontás, illetve átalakítás során felmerülő, a  munkavállalók életét, testi épségét veszélyeztető
kockázatok.
 (4) Az  (1)  bekezdésben meghatározott felelős személynek és az  érintett munkavállalónak rendelkeznie kell
a munkaállvány építési és bontási tervével, illetve a szükséges utasításokkal.
61. § (1) Munkaállvány tartó elemeinek elcsúszását a felfekvési területen történő rögzítéssel vagy elcsúszást megakadályozó
elemmel, illetve más hasonló, azonos értékű megoldással kell biztosítani. A terhelt felület teherviselő képességének
meg kell felelnie az  állványosztálynak. A  munkaállvány állékonyságát biztosítani kell. A  gördíthető munkaállványt
akaratlan elmozdulás ellen e célra kialakított rögzítő berendezéssel kell stabilizálni.
(2) Az  állványelemeket az  illetéktelenek belépését tiltó jelöléssel kell ellátni és megközelítésüket elkerítéssel
megakadályozni, ha a  munkaállvány egyes elemei az  állvány építése, átalakítása, vagy bontása során még nem
használhatóak.
62. § Az építőipari kivitelezés során alkalmazott munkaállványra vonatkozó részletes követelményeket az  építési
munkahelyeken és az  építési folyamatok során megvalósítandó minimális munkavédelmi követelményekről szóló
rendelet, illetve a vonatkozó nemzeti szabványok tartalmazzák.
63. § (1) A  munkahely kötél segítségével történő megközelítése és kötéllel történő pozicionálás akkor használható, ha
a  kockázatértékelés szerint a  munka biztonságosan elvégezhető és más, biztonságosabb munkaeszköz vagy
módszer alkalmazása nem indokolt.
(2) A kockázatértékelés alapján – figyelembe véve az elvégzendő munka időtartamát és az ergonómiai szempontokat –
megfelelő munkapadot kell alkalmazni.
(3) Az  (1)–(2)  bekezdés alapján kiválasztott munkaeszköz biztonságos alkalmazásának feltételeit – annak típusától
függően – úgy kell meghatározni, hogy a munka során a munkavállalót fenyegető veszélyt a lehető legalacsonyabb
szinten lehessen tartani. Szükség esetén a munkavállaló lezuhanását megakadályozó rendszert kell alkalmazni.
64. § Ha a magasban lévő ideiglenes munkahelyre a feljutást és a munkaeszköz munkavégzési helyzetbe állítását kötelek
segítségével valósítják meg, az alábbi követelményeket kell teljesíteni:
a) a  munkavégzéshez két, egymástól független rögzítési ponttal rendelkező kötelet kell biztosítani, amelyből
az egyik az ereszkedő kötél, a másik a biztosító kötél;
b) a  munkavállaló részére a  biztosító kötélhez csatlakoztatott teljes testhevederzetet kell biztosítani, azt
a munkát végző köteles használni;
c) az  ereszkedő kötelet a  szükséges irányú haladást lehetővé tevő, a  leesés megelőzésére szolgáló önzáró
eszközzel kell ellátni arra az esetre, ha a munkát végző elveszíti az ellenőrzést saját mozgása felett. A biztosító
kötelet szinkronizált mozgású, a munkavállaló haladását követő, lezuhanását megakadályozó rendszerrel kell
ellátni;
d) a  munkavállaló által a  munkavégzés során használt munkaeszközöket és egyéb segédeszközöket
a munkahelyzet-rendszerhez vagy a segédkötélhez kell rögzíteni;
e) a munkát előzetesen meg kell tervezni, és a munkavégzés alatt folyamatosan felügyeletet kell biztosítani oly
módon, hogy a  felügyeletet ellátó személy szükség szerint bármikor segítséget tudjon nyújtani. Biztosítani
kell, hogy a veszélyes helyzetbe került munkavállalót menteni lehessen;
f ) az  érintett munkavállalót a  munkavégzéshez szükséges ismeretekre és az  alkalmazott munkafolyamatra
vonatkozóan elméleti és gyakorlati oktatásban kell részesíteni, ideértve a  szükséges mentési eljárás
megismertetését is;
g) a  munkáltató írásos engedélye alapján – rendkívüli körülmények között, amikor a  kockázatértékelés
megállapítása szerint a  két kötél alkalmazása a  munka során fokozott veszélyt jelentene – megengedhető
egy kötél használata. Ilyen esetben a munkavégzés felelős irányítója a munkavégzést, annak teljes időtartama
alatt személyesen felügyeli.
65. § Az ipari alpintechnikai tevékenységre vonatkozó részletes követelményeket az  ipari alpintechnikai tevékenység
biztonsági szabályzatáról szóló rendelet, illetve a vonatkozó nemzeti szabványok tartalmazzák.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 66. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba.
67. § Hatályát veszti a munkaeszközök és használatuk biztonsági és egészségügyi követelményeinek minimális szintjéről
szóló 14/2004. (IV. 19.) FMM rendelet.
68. § Ez a  rendelet a  munkavállalók által a  munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi
minimumkövetelményeiről szóló 2009. szeptember 16-i, 2009/104/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való
megfelelést szolgálja.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
28/2015. (VI. 22.) HM utasítása a szolgálati beosztások rendszeresítésével kapcsolatos szabályokról.
A honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi
CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2. § (5) bekezdése alapján a következő
utasítást adom ki:
1. § (1) Az utasítás hatálya
a) a Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM),
b) a honvédelemért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) irányítása alá tartozó központi hivatalokra,
c) a miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre
[a továbbiakban az a)–c) pont együtt: HM szervezetek],
d) a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) hadrendje szerinti szervezetekre
[a továbbiakban az a)–d) pont együtt: honvédségi szervezetek] és
e) a Kratochvil Károly Honvéd Középiskola és Kollégiumra (a továbbiakban: HKK)
terjed ki.
(2) A 2. § (2) bekezdésére figyelemmel az utasítás rendelkezéseit az MH rendelkezési állományára és az MH ideiglenes
katonai szervezeteire is alkalmazni kell.
(3) Az utasítás
a) 1.  melléklete a  honvédségi szervezetek és az  egyes beosztások rövidítésének jegyzékét, valamint az  egyéb
rövidítéseket,
b) 2.  melléklete a  honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról
szóló 9/2013. (VIII. 12.) HM rendelet (a továbbiakban: R.) 4.  mellékletében nem szereplő, a  HM szervezetek
munkaköri jegyzékében és a  katonai tanácsokkal rendelkező bíróságokon rendszeresíthető szolgálati
beosztásokat és
c) 3. melléklete az R. 5. mellékletében nem szereplő, az MH hadrendje szerinti szervezetek állománytáblájában,
a  Nemzeti Közszolgálati Egyetem Hadtudományi és Honvédtisztképző Karán és a  HKK-nál rendszeresíthető
szolgálati beosztásokat
határozza meg. 2. § (1) A szolgálati beosztások az R. 4. és 5. melléklete, valamint a 2. és a 3. melléklet szerint kerülnek a munkaköri jegyzékekben
és az állománytáblákban rendszeresítésre.
(2) Az  MH rendelkezési állománya és az  MH ideiglenes katonai szervezetei állománytáblájában – a  6.  §-ban
meghatározottak figyelembevételével – az utasítás rendelkezései szerint rendszeresíthetők a szolgálati beosztások.
(3) Ha az  utasítás a  szolgálati beosztások R. szerinti általános megnevezését a  szolgálatteljesítés helyére, a  szolgálati
beosztás szakmai jellegére, funkciójára történő és a  katonai hagyományokon alapuló utalással egészíti ki, akkor
a munkaköri jegyzékekben és az állománytáblákban ezt kell alkalmazni.
3. § A HM szervezetek legfeljebb osztály vagy azzal azonos szintű, legalább négy rendszeresített beosztással rendelkező
szervezeti elemeinél legfeljebb egy, a  szervezeti elem vezetőjének helyettesítési feladatait ellátó vezetői beosztás
rendszeresíthető.
4. § Az R. 69. § (3) bekezdésére figyelemmel a 2. és a 3. melléklet szerint a helyettesítési feladatokat ellátó vezetői szolgálati
beosztások
a) a tábornoki rendfokozattal rendszeresített vezetői beosztások esetén kettővel alacsonyabb,
b) a miniszter irányítása alá tartozó központi hivataloknál és a  miniszter közvetlen alárendeltségébe tartozó
szervezeteknél egyes szakirányú alezredesi, illetve annál alacsonyabb rendfokozattal rendszeresített vezetői
beosztások esetén, valamint az MH Egészségügyi Központnál, az MH Légi Vezetési és Irányítási Központnál és
az  MH Logisztikai Központnál rendszeresített szolgálati beosztások esetén a  szervezeti elem parancsnoki,
vezetői beosztására meghatározott rendfokozattal azonos
rendfokozattal is rendszeresítésre kerülhetnek. 5. § Az MH hadrendje szerinti szervezetek szervezeti elemeinél az altiszti beosztások ezredes vagy alezredes rendfokozatú
vezető esetén legfeljebb törzszászlós, őrnagy vagy százados vezető esetén legfeljebb zászlós, főhadnagy rendfokozatú
vezető esetén legfeljebb főtörzsőrmester rendfokozattal rendszeresíthetők.
6. § (1) Az MH rendelkezési állománya és az MH ideiglenes katonai szervezetei szolgálati beosztásai, valamint az MH hadi
állománytábláiban rendszeresített szolgálati beosztások az  R. 5.  melléklete és a  3.  melléklet szerinti szolgálati
beosztások megnevezésétől, előmenetelétől és rendszeresített rendfokozatától eltérhetnek.
(2) A  2. és a  3.  mellékletben meghatározott szolgálati beosztások esetén, ha e  mellékletek megjelölnek valamely
honvédségi szervezetet, szervezeti elemet vagy szakterületet, akkor az adott beosztás csak a megjelölt honvédségi
szervezetnél, szervezeti elemnél, illetve szakterületnél rendszeresíthető.
7. § (1) Ez az utasítás – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a közzétételét követő napon lép hatályba.
 (2) A 9. § 2015. július 1-jén lép hatályba.
 (3) Az utasítás rendelkezéseit első alkalommal a 2015. július 1-jén hatályba lépő munkaköri jegyzékek és állománytáblák
előkészítése során kell alkalmazni. 8. § Az MH hadrendje szerinti szervezeteknél a 3. melléklet szerint létrehozásra kerülő, tisztesi rendfokozattal rendszeresített
legénységi beosztások szintezését és az  arra vonatkozó eljárásrendet tartalmazó intézkedést – a  munkakörgazdálkodással kapcsolatos feladatokról szóló 9/2014. (II. 12.) HM utasítás 3.  melléklete szerinti szakmai felelős
szervezet és a  HM Humánpolitikai Főosztály szakmai javaslatának figyelembevételével – a  Honvéd Vezérkar
Haderőtervezési Csoportfőnökség az  utasítás közzétételét követő harmincadik napig előkészíti, és jóváhagyásra
felterjeszti a Honvéd Vezérkar főnöke részére.
9. § Hatályát veszti a  szolgálati beosztások rendszeresítésével kapcsolatos szabályokról szóló 47/2013. (VIII. 23.)
HM utasítás.
Dr. Hende Csaba s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
1847/2013. (XI. 19.) Korm. határozata az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között az európai műholdas navigációs programokról szóló együttműködési megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között az európai műholdas
navigációs programokról szóló együttműködési megállapodás (a  továbbiakban: megállapodás) bemutatott
szövegével;
2. felhatalmazza a  nemzeti fejlesztési minisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  megállapodás bemutatott
szövegének – a jóváhagyás fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a  külügyminisztert, hogy a  megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
4. jóváhagyja a  megállapodás kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét, és elrendeli a  megállapodás
szövegének végleges megállapítását követően annak a Magyar Közlönyben történő kihirdetését.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
194/2012. (VII. 16.) KE határozata közigazgatási államtitkári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja, valamint a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény
215. § (2) bekezdése alapján – a miniszterelnök javaslatára – Poprády Gézát a Vidékfejlesztési Minisztérium
közigazgatási államtitkárává 2012. július 16-ai hatállyal kinevezem.
Budapest, 2012. július 12. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
1022/2010. (II. 5.) Korm. határozata a Magyar–Román Kisebbségügyi Együttműködési Szakbizottság VII. és a Magyar–Szlovák Kisebbségi Vegyes Bizottság IX. ülésén elfogadott ajánlások jóváhagyásáról.
1. A Kormány
a) jóváhagyólag tudomásul veszi a Magyar Köztársaság és Románia Aktív Együttműködési és Partnerségi
Kormányközi Vegyes Bizottsága Kisebbségügyi Együttműködési Szakbizottsága 2007. július 3-án Bukarestben
megnyitott, 2007. szeptember 25-én Budapesten, majd 2008. május 7–8-án Bukarestben folytatott, és 2009. július
14-én Bukarestben lezárt VII. ülésén, továbbá a Magyar–Szlovák Kisebbségi Vegyes Bizottság 2009. július 17-én
Budapesten megtartott IX. ülésén kidolgozott és elfogadott ajánlásokat,
b) felhívja a társadalompolitika összehangolásáért felelős tárca nélküli minisztert, hogy a kisebbségi vegyes
bizottságok ajánlásainak tudomásul vételéről – a jelen határozat közzétételétől számított 30 napon belül –
értesítse az érintett feleket,
c) felhívja az érintett minisztereket az ajánlásokban foglalt intézkedéseknek a kormányzati prioritások szerinti
folyamatos végrehajtására, illetve a továbbra is hatályos feladatok esetén az ezekhez szükséges források
biztosítására a minisztériumok költségvetésében, a mindenkori költségvetési keretek terhére.
Felelős: Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter
társadalompolitika összehangolásért felelős tárca nélküli miniszter
pénzügyminiszter
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter
igazságügyi és rendészeti miniszter
környezetvédelmi és vízügyi miniszter
közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter
külügyminiszter
nemzeti fejlesztési és gazdasági miniszter
oktatási és kulturális miniszter
önkormányzati miniszter
szociális és munkaügyi miniszter
Határidő: folyamatos
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
135/2017. (VI. 9.) Korm. rendelete a fás szárú ültetvényekről.
A Kormány az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
a 12. § (2) bekezdés c) pontja tekintetében a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (1) bekezdés a) pontjában kapott
felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
a) fás szárú ültetvény: legalább 5000 négyzetméter összefüggő területi kiterjedésű, az  1.  mellékletben
meghatározott alapfafajok és azok erdészeti és energetikai célra engedélyezett fajtáikból álló, legfeljebb
20 évig fenntartott, energetikai hasznosításra szánt hengeres energetikai célú fás szárú ültetvény, energetikai
hasznosításra szánt legfeljebb 5 éves vágásfordulóval kezelt sarjaztatásos energetikai célú fás szárú ültetvény
és a faipari alapanyag termelését szolgáló ipari célú fás szárú ültetvény;
b) intenzíven terjedő idegenhonos fafaj: az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi
XXXVII. törvény (a  továbbiakban: Evt.) és a  végrehajtására kiadott rendelet értelmében intenzíven terjedő
fafajnak minősülő fafaj.
2. Fás szárú ültetvény telepítése 2. § (1) Tilos fás szárú ültetvényt telepíteni
a) az Evt. szerinti erdő- és erdőgazdálkodási tevékenységet közvetlenül szolgáló földterületen,
b) borszőlő termőhelyi kataszterbe, valamint gyümölcs termőhelyi kataszterbe tartozó földrészleten, valamint
c) védett természeti területen, valamint
d) Natura 2000 területen a szántó művelési ágú földterület kivételével.
(2) Természetes vagy természetszerű erdő, valamint nem szántó, nem erdő és nem fásított terület művelési ágú védett
természeti terület, illetve Natura 2000 terület 100 méteres körzetében intenzíven terjedő idegenhonos fafajjal fás
szárú ültetvényt telepíteni tilos, kivéve, ha a terjedését természetes vagy mesterséges akadály gátolja.
(3) Folyók nagyvízi medrében fás szárú ültetvényt telepíteni csak a  víz és a  jég megfelelő lefolyásának biztosítása
mellett, a  nagyvízi meder, a  parti sáv, a  vízjárta és a  fakadó vizek által veszélyeztetett területek használatáról,
hasznosításáról, valamint a  folyók esetében a  nagyvízi mederkezelési terv készítésének rendjére és tartalmára
vonatkozó szabályokról szóló kormányrendeletnek megfelelően, továbbá, amennyiben a  terület vonatkozásában
van hatályos nagyvízi mederkezelési terv, annak betartásával lehet.
(4) Fás szárú ültetvény telepítéséhez kizárólag a  termőhelynek megfelelő, igazolt minőségű és származású
szaporítóanyag használható fel.
3. § (1) Fás szárú ültetvény telepítését – a  tervezett telepítés megkezdését megelőzően – a  Nemzeti Élelmiszerláncbiztonsági Hivatal (a  továbbiakban: NÉBIH) honlapján közzétett formanyomtatványon az  erdészeti hatósági
hatáskörrel rendelkező járási hivatalnak (a  továbbiakban: erdészeti hatóság) kell bejelenteni. A  bejelentés akkor
jogosít a  telepítési tevékenység elvégzésére, ha az  tartalmazza a  (2)  bekezdés szerinti adatokat és az  erdészeti
hatóság a telepítést nem tiltotta meg.
(2) Az (1) bekezdés szerinti bejelentésnek (a továbbiakban: telepítési bejelentés) a következő adatokat kell tartalmaznia:
a) a  földhasználati nyilvántartásba bejegyzett és a  telepítés végrehajtására jogosult földhasználó
(a továbbiakban: földhasználó) neve, címe vagy székhelye, adószáma vagy adóazonosító jele,
b) a  telepítéssel érintett földrészlet ingatlan-nyilvántartás szerinti területazonosító adatai (helység, fekvés,
helyrajzi szám, alrészlet), művelési ága, területe, valamint a  tervezett telepítés töréspontjainak egységes
országos vetületi rendszer (a továbbiakban: EOV) szerinti koordinátáit 2 méteres pontossággal,
c) a telepíteni tervezett fafajok, illetve fajták megnevezése.
 (3) A  telepítési bejelentéshez mellékelni kell az  egyszerűsített telepítési-kivitelezési tervet két példányban, melynek
a következőket kell tartalmaznia:
a) a telepíteni tervezett ültetvény típusa,
b) a  telepítendő földterület termőhelyi viszonyainak bemutatása, valamint az  alkalmazni kívánt fafajok
alkalmasságának alátámasztása az  erdészeti termőhely feltárásról szóló külön jogszabály szerinti
termőhelyleírásnak megfelelő adattartalommal,
c) a telepíteni tervezett fafajok, illetve fajták,
d) az ültetési hálózat, a felhasználni kívánt szaporítóanyag minősége és mennyisége, a talaj-előkészítés módja,
e) a  telepítéssel érintett ingatlan tulajdonosának, valamint az  ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett
vagyonkezelői, földhasználati, haszonélvezeti, illetve használati jog jogosultjának közokiratba, vagy teljes
bizonyító erejű magánokiratba foglalt, a telepítéséhez való hozzájáruló nyilatkozata, azzal, hogy tulajdonosi
hozzájárulásnak minősül – külön nyilatkozat megtétele nélkül – a  telepítéssel érintett ingatlan használati
jogosultságának átengedésére vonatkozó írásbeli megállapodás, ha abban rögzítésre került a  fás szárú
ültetvény telepítésére vonatkozó megengedő feltétel.
4. § (1) A telepítési bejelentés beérkezésétől számított 8 napon belül az erdészeti hatóság
a) hiányosan benyújtott telepítési bejelentés esetén a  bejelentőt a  bejelentés hiányainak megjelölése mellett
tájékoztatja arról, hogy a  hiányos bejelentés nem jogosítja fel a  telepítés megkezdésére, és figyelmezteti
a bejelentés nélküli telepítés jogkövetkezményeire,
b) hiánytalan telepítési bejelentés beérkezéséről igazolást állít ki.
 (2) A telepítés a hiánytalan telepítési bejelentés beérkezését követő 21 nap elteltét követően kezdhető meg, kivéve, ha
azt az erdészeti hatóság megtiltotta. Az erdészeti hatóság a bejelentés beérkezését követő 21 napon belül megtiltja,
korlátozza vagy feltételhez köti a fás szárú ültetvény telepítését, ha a bejelentésben foglaltak ellentétesek e rendelet
előírásaival.
(3) Ha a  Natura 2000 területnek minősülő szántó művelési ágú földterületen történő telepítés a  Natura 2000 jelölő
fajokra kedvezőtlen hatást gyakorol, az erdészeti hatóság a természet és a táj védelmére vonatkozó nemzeti és uniós
jogi követelmények természetvédelmi szakkérdésének vizsgálata alapján megtiltja, korlátozza vagy feltételhez köti
a fás szárú ültetvény telepítését.
5. § (1) Fás szárú ültetvény telepítésének végrehajtását annak befejezését követő 15 napon belül a  NÉBIH honlapján
közzétett formanyomtatványon be kell jelenteni az erdészeti hatóság részére.
(2) Az (1) bekezdés szerinti bejelentésnek (a továbbiakban: telepítés végrehajtási bejelentés) a következő adatokat kell
tartalmaznia:
a) a földhasználó neve, címe vagy székhelye, adószáma vagy adóazonosító jele,
b) a  telepítéssel érintett földrészlet ingatlan-nyilvántartás szerinti területazonosító adatai (helység, fekvés,
helyrajzi szám, alrészlet),
c) fás szárú ültetvény telepítésének bejelentéséről kiállított igazolás száma,
d) amennyiben a telepítési bejelentéstől eltér, a telepítéssel érintett terület nagysága, felhasznált ültetési anyag
(fafaj, tőszám), valamint
e) a földhasználó nyilatkozata arról, hogy a bejelentett adatok a valóságnak megfelelnek.
(3) A telepítés végrehajtási bejelentéshez mellékelni kell a fás szárú ültetvény telepítésének végrehajtásához felhasznált
szaporítóanyag származásának igazolására szolgáló származási bizonylat egy másolati példányát. A földhasználónak
a származási bizonylat eredeti példányát a fás szárú ültetvény kitermelésének befejezéstől számított egy évig meg
kell őriznie.
(4) A  telepítés végrehajtási bejelentéshez mellékelni kell a  fás szárú ültetvény végrehajtott tevékenységi terület
töréspontjainak EOV szerinti koordinátáit 2 méteres pontossággal, amennyiben azok a  telepítési bejelentésben
megadottaktól eltérnek.
(5) A fás szárú ültetvény telepítésének eredményeként a földrészlet művelési ága nem változik meg.
3. Fás szárú ültetvények nyilvántartása 6. § (1) Az erdészeti hatóság a telepítés végrehajtásának bejelentését követően hivatalból nyilvántartásba veszi a fás szárú
ültetvényt, és annak alábbi adatairól nyilvántartást vezet:
a) a fás szárú ültetvény
aa) azonosító adatai,
ab) területe és
ac) térképi ábrázolása,
b) a fás szárú ültetvény által érintett földrészlet, illetve alrészlet ingatlan-nyilvántartási azonosító adatai,
c) a fás szárú ültetvényt alkotó fafaj, illetve fafajok,
d) a fás szárú ültetvény telepítésének éve,
e) a  fás szárú ültetvény kitermelésére vonatkozó adatok (év, kitermelt nettó fatömeg, kitermeléssel érintett
terület nagysága).
 (2) A  fás szárú ültetvényekről (1)  bekezdés szerinti nyilvántartás adatai nyilvánosak, azokba – elektronikus úton is –
betekintés biztosítható, illetve hiteles másolat adható. 4. A fás szárú ültetvény kitermelése, megszüntetése
7. § (1) A fás szárú ültetvény faállomány teljes vagy részleges kitermelésének tényét előzetesen be kell jelenteni az erdészeti
hatóság részére, a NÉBIH honlapján közzétett formanyomtatványon.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti bejelentésnek (a  továbbiakban: kitermelési bejelentés) a  következő adatokat kell
tartalmaznia:
a) a földhasználó neve, címe vagy székhelye, adószáma vagy adóazonosító jele,
b) a  fás szárú ültetvény telepítésének bejelentéséről kiállított igazolás száma, vagy amennyiben a  fás szárú
ültetvény telepítésére a  fás szárú energetikai ültetvényekről szóló 71/2007. (IV. 14.) Korm. rendelet alapján
került sor, telepítési engedélyének száma,
c) a tervezett fakitermeléssel érintett fás szárú ültetvény ingatlan-nyilvántartás szerinti területazonosító adatai
(helység, fekvés, helyrajzi szám, alrészlet jel),
d) a tervezett fakitermeléssel érintett terület nagysága,
e) a tervezett fakitermelés várható megkezdése és befejezése.
(3) A kitermelési bejelentés beérkezésétől számított 8 napon belül az erdészeti hatóság
a) a hiánytalan kitermelési bejelentés beérkezéséről igazolást állít ki;
b) hiányosan benyújtott kitermelési bejelentés esetén a bejelentőt a bejelentés hiányainak megjelölése mellett
tájékoztatja arról, hogy a hiányos bejelentés nem jogosítja fel a kitermelés megkezdésére.
 (4) A bejelentő a hiánytalan kitermelési bejelentés beérkezését követő 21 nap elteltét követően jogosult a kitermelés
megkezdésére és elvégzésére.
 (5) A kitermelési bejelentés szerinti fakitermelés a benyújtás évét követő év végéig hajtható végre.
 (6) Ha a  fás szárú ültetvény részterülete kerül kitermelésre, akkor az  (1) bekezdésben foglalt bejelentéshez mellékelni
kell a tervezett tevékenységi terület töréspontjainak EOV szerinti koordinátáit 2 méteres pontossággal.
8. § (1) Fás szárú ültetvény teljes vagy részleges kitermelésének végrehajtását a  NÉBIH honlapján közzétett
formanyomtatványon 15 napon belül be kell jelenteni az erdészeti hatóság részére.
(2) A kitermelési végrehajtási bejelentésnek a következő adatokat kell tartalmaznia:
a) a földhasználó neve, címe vagy székhelye, adószáma vagy adóazonosító jele,
b) a fás szárú ültetvény kitermelési bejelentéséről kiállított igazolás száma,
c) a  fakitermeléssel érintett földrészlet ingatlan-nyilvántartás szerinti területazonosító adatai (helység, fekvés,
helyrajzi szám, alrészlet jel),
d) amennyiben a kitermelési bejelentéstől eltér, a elvégzett tevékenységgel érintett terület nagysága,
e) a kitermelt faanyag nettó fatérfogata fafajonkénti bontásban.
(3) Ha a  tevékenységgel érintett terület eltér az  előzetesen bejelentett területtől, akkor az  (1)  bekezdésben foglalt
bejelentéshez mellékelni kell a tevékenységgel érintett terület töréspontjainak EOV szerinti koordinátáit 2 méteres
pontossággal.
9. § (1) A fás szárú ültetvény területét a megszüntetését követően
a) a termőföld védelméről szóló törvényben foglalt talajvédelmi szempontok figyelembevételével, valamint
b) a területen található faegyedek továbbterjedésének megakadályozásával
az eredeti művelési ágnak megfelelő állapotba kell hozni.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglaltaktól abban az  esetben lehet eltérni, ha a  földhasználó a  fás szárú ültetvény ismételt
telepítését vagy megújítását a 3. §-ban foglaltak szerint bejelentette.
10. § (1) Az erdészeti hatóság a  fás szárú ültetvény részleges vagy teljes kitermelésére és az eredeti állapot helyreállítására
kötelezi a földhasználót, ha
a) a  fás szárú ültetvényt a  bejelentésben foglaltaktól eltérően telepítették, és a  megvalósult telepítést annak
bejelentése esetén meg kellett volna tiltani, vagy
b) a  fás szárú ültetvény telepítése óta eltelt 20 év, és az  ültetvény ismételt telepítését vagy megújítását
a  földhasználó nem jelentette be a  3.  §-ban foglaltak szerint, vagy az  ültetvény területének az  Országos
Erdőállomány Adattárban erdőként vagy dió fajok és annak fajtái esetén gyümölcsös művelési ágként való
nyilvántartásba vételét nem kezdeményezte.
(2) Ha az  ültetvény a  környező ökoszisztémát veszélyeztetően az  ültetvény területén túlterjeszkedik, az  erdészeti
hatóság felszólítja a  földhasználót, hogy a  túlterjeszkedést a  felszólítás kézhezvételétől számított harminc napon
belül szüntesse meg.
5. Záró rendelkezések 11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
12. § (1) A fás szárú növények védelméről szóló 346/2008. (XII. 30.) Korm. rendelet 1. § (2) bekezdésének b) pontja helyébe
a következő rendelkezés lép:
(E rendelet hatálya nem terjed ki)
„b) a fás szárú ültetvényekről szóló kormányrendelet szerint létesített ültetvényekre;”
(2) Hatályát veszti
a) a fás szárú energetikai ültetvényekről szóló 71/2007. (IV. 14.) Korm. rendelet,
b) a  földművelésügyi hatósági és igazgatási feladatokat ellátó szervek kijelöléséről szóló 383/2016. (XII. 2.)
Korm. rendelet 29. alcíme,
c) a  fás szárú energetikai ültetvények telepítésének engedélyezése, telepítése, művelése és megszüntetése
részletes szabályairól, valamint ezen eljárások igazgatási szolgáltatási díjáról szóló 45/2007. (VI. 11.)
FVM rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
9/2018. (III. 26.) KKM utasítása a külügyi és külgazdasági szakmai ismeretek megszerzését és ágazati szakmai kutatási és tudományos tevékenységet támogató ösztöndíjprogramról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23.  § (4)  bekezdés c)  pontjában foglaltak alapján, figyelemmel a  személyi
jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény 1. melléklet 4.38. pontjában foglaltakra, a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről
szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 89. § (2) bekezdés o)–p) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következő
utasítást adom ki:
1. § (1) A  külügyi és külgazdasági szakmai ismeretek megszerzése és fejlesztése, a  külpolitika, a  külgazdaság, valamint
a külügyi igazgatás iránt érdeklődő fiatal szakemberek bevonásának az elősegítése, a külügyi és külgazdasági ágazati
szakmai kutatási, tudományos és publikációs tevékenység támogatása érdekében a külgazdasági és külügyminiszter
(a továbbiakban: miniszter) ösztöndíjprogramot (a továbbiakban: ösztöndíjprogram) működtet.
(2) Az ösztöndíjprogram keretében az (1) bekezdésben meghatározott külügyi és külgazdasági célkitűzések érvényesítése
érdekében
a) szakmai gyakorlati ösztöndíj, valamint
b) tudományos és kutatói ösztöndíj
adható.
(3) A (2) bekezdés a)–b) pontja szerinti célra külön nyílt ösztöndíjpályázatot kell meghirdetni.
 (4) A (2) bekezdés b) pontja szerinti ösztöndíj a pályázati felhívásban meghatározott egyedi tematikus tudományos vagy
kutatói célkitűzésre vonatkozóan is meghirdethető. 2. § (1) Az ösztöndíjprogram irányításáért, működtetéséért és szakmai felügyeletéért a miniszter által vezetetett minisztérium
közigazgatási államtitkára (a továbbiakban: közigazgatási államtitkár) a felelős.
(2) A közigazgatási államtitkárt az  (1) bekezdés szerinti tevékenységében – ideértve különösen a pályázatok bírálatát
és értékelését – az 1. § (2) bekezdés b) pontja szerinti ösztöndíj esetében Bíráló Bizottság (a továbbiakban: Bizottság)
támogatja.
(3) Az ösztöndíjprogram végrehajtását a miniszter által vezetett minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) látja el.
 (4) A  közigazgatási államtitkár az  1.  § (2)  bekezdés a)–b)  pontja szerinti, évente meghirdethető ösztöndíjpályázatok
alapján az  ösztöndíjpályázatonként kiosztható ösztöndíjak számát – az  1.  §  (2)  bekezdés a)–b)  pontja szerinti
ösztöndíjanként – a mindenkori pénzügyi fedezet, illetve költségvetési források figyelembevételével határozza meg.
(5) A  miniszter által nyújtott ösztöndíj forrása a  mindenkori központi költségvetésről szóló törvény 1.  melléklet
XVIII. Külgazdasági és Külügyminisztérium fejezet 1. Külgazdasági és Külügyminisztérium központi igazgatása cím.
3. § (1) A közigazgatási államtitkár – a miniszter által átruházott hatáskörben –
a) kidolgozza az  1.  § (2)  bekezdés a)–b)  pontja szerinti ösztöndíjanként az  ösztöndíj odaítéléséhez szükséges
pályázati felhívást, és a miniszter jóváhagyását követően gondoskodik a pályázati felhívásoknak a minisztérium
hivatalos honlapján történő közzétételéről,
b) kijelöli a 2. § (2) bekezdése szerinti Bizottság elnökét és tagjait,
c) gondoskodik a pályázati eljárás lefolytatásáról,
d) dönt az ösztöndíj odaítéléséről,
e) ellátja az ösztöndíjas szerződés megkötésével, módosításával, megszüntetésével kapcsolatos feladatokat.
(2) A pályázati felhívás tartalmazza
a) a pályázati feltételeket,
b) a pályázat benyújtásának határidejét,
c) a pályázat benyújtásának módját,
d) a pályázati dokumentáció kötelező tartalmát,
e) az ösztöndíjasnak biztosítandó ösztöndíj mértékét,
f ) az 1. § (4) bekezdésében meghatározott esetleges célkitűzést, valamint
g) a pályázati és kiválasztási eljárással, továbbá az ösztöndíjjal összefüggő egyéb követelményeket.
4. § (1) Az 1. § (2) bekezdés a) pontja szerinti ösztöndíjra az a személy pályázhat, aki a pályázat benyújtásának időpontjában,
illetve az ösztöndíj folyósításának időtartama alatt:
a) a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Nftv.) 1. mellékletben meghatározott
felsőoktatási intézménnyel aktív hallgatói jogviszonnyal rendelkezik és az Nftv. 3. § (1) bekezdés a)–c) pontja
szerinti képzési szinten tanulmányokat folytat, és
b) angol, francia, német, olasz, spanyol, orosz, arab vagy kínai nyelv valamelyikéből legalább komplex, középfokú
(B2) államilag elismert nyelvvizsga eredményt igazoló bizonyítvánnyal vagy azzal egyenértékű okirattal,
c) tartósan jó tanulmányi átlaggal, továbbá
d) a minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvényben meghatározott, érvényes, kockázati tényezőt
nem tartalmazó nemzetbiztonsági ellenőrzöttséggel rendelkezik, illetve ennek hiánya esetén vállalja
a nemzetbiztonsági ellenőrzés lefolytatását.
(2) A meghirdetett szakmai gyakorlati ösztöndíjpályázat elbírálása során előnyt élvez az a pályázó, aki
a) a 4.  § (2)  bekezdés b)  pontja szerinti nyelvek valamelyikéből vagy több nyelvből komplex, felsőfokú (C1)
államilag elismert nyelvvizsga eredményt igazoló bizonyítvánnyal vagy azzal egyenértékű okirattal rendelkezik;
b) a 4.  § (2)  bekezdés b)  pontja szerinti követelményeken túl más élő idegen nyelvből, ide értve különösen
a Magyarországgal szomszédos államok valamelyikének hivatalos nyelvéből legalább komplex, középfokú (B2)
államilag elismert nyelvvizsga eredményt igazoló bizonyítvánnyal vagy azzal egyenértékű okirattal rendelkezik;
c) a minisztérium szakmai gyakorlati programjában korábban kiváló értékelést kapott;
d) igazolható tudományos vagy kutatói, illetőleg publikációs tevékenységet folytat.
(3) Az 1. § (2) bekezdés b) pontja szerinti ösztöndíjra az a személy pályázhat, aki a pályázat benyújtásának időpontjában,
illetve az ösztöndíj folyósításának időtartama alatt:
a) az Nftv. 1. mellékletben meghatározott felsőoktatási intézménnyel aktív hallgatói jogviszonnyal rendelkezik
és az Nftv. 3. § (1) bekezdés c) pontja szerinti képzési szinten tanulmányokat folytat, vagy
b) oktató, illetve kutató esetében az  Nftv. 1.  mellékletében meghatározott felsőoktatási intézménnyel
munkavégzésre irányuló jogviszonyban, illetve munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyban áll, vagy
c) a minisztériummal kormányzati szolgálati jogviszonyban áll.
5. § Az 1. § (2) bekezdés a) és b) pontja szerinti ösztöndíjban az a személy részesülhet, aki
a) magyar állampolgár,
b) büntetlen előéletű,
c) a pályázati felhívásban meghatározott dokumentumokat hiánytalanul és határidőn belül beküldte,
d) az utasításban és a pályázati kiírásban meghatározott feltételeknek megfelel,
e) részére a közigazgatási államtitkár az ösztöndíj odaítéléséről döntött, és
f ) vállalja a minisztériummal ösztöndíjszerződés megkötését.
6. § A pályázatot a pályázati felhívásban foglaltak szerint a minisztériumhoz kell benyújtani.
7. § (1) A Bizottság a közigazgatási államtitkár által felkért szakértőkből álló legalább ötfős szakértői testület.
 (2) A Bizottság az 1. § (2) bekezdés b) pontja szerinti ösztöndíj vonatkozásában a 2. § (2) bekezdésében meghatározott
feladatkörében javaslatot tesz a  közigazgatási államtitkárnak az  érvényes pályázatok elbírálására vonatkozóan.
A Bizottság elnöke és tagja a testületben végzett tevékenységéért díjazásban nem részesül.
8. § (1) A pályázat eredményéről és az ösztöndíjasok kiválasztásáról miniszter által átruházott hatáskörben a közigazgatási
államtitkár dönt.
(2) Az (1) bekezdés szerinti döntést a minisztérium hivatalos honlapján kell közzétenni.
9. § (1) Az  adómentes ösztöndíj csak a  pályázatot elnyert személy és a  minisztérium közötti, az  ösztöndíj folyósításával
összefüggő jogokat és kötelezettségeket tartalmazó, ösztöndíjszerződés megkötését követően folyósítható.
(2) Az ösztöndíjast a jogosulatlanul felvett összeget illetően az államháztartásról szóló törvény végrehajtására vonatkozó
szabályok szerint visszafizetési kötelezettség terheli.
10. § (1) Az ösztöndíjas jogviszony megszűnik, amennyiben az ösztöndíjas
a) a pályázat benyújtásához szükséges feltételeknek már nem felel meg, illetve ezek a feltételek már nem állnak
fenn,
b) nem teljesíti a szerződésben vállalt bármely kötelezettségét, vagy
c) az ösztöndíjról lemond.
(2) Az  ösztöndíjas jogviszony megszűnése esetén – az  államháztartásról szóló törvény végrehajtására vonatkozó
szabályok szerint – a közigazgatási államtitkár az ösztöndíjszerződést felmondja.
11. § (1) Az utasítás szerinti személyes adatokat a minisztérium az ösztöndíj megállapítása, az ösztöndíjszerződés megkötése,
a felhasználás ellenőrzése során, az ezzel összefüggő elszámolás elfogadásától vagy a szerződéses jogviszony egyéb
módon történő megszűnésétől számított 2 évig kezeli.
(2) Az utasítás szerinti adatok statisztikai célra felhasználhatók, és statisztikai felhasználás céljára személyazonosításra
alkalmatlan módon átadhatók.
12. § Az  1.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti ösztöndíj a  felsőoktatási intézményektől külügyminisztériumi szakmai
gyakorlatra jelentkező hallgatók fogadásának rendjéről szóló 13/2012. (VIII. 3.) KüM utasítás szerinti eljárásrendben
gyakorlatukat megkezdő hallgatók részére is megítélhető.
13. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
1161/2016. (IV. 5.) Korm. határozata az Integrált Közlekedésfejlesztési Operatív Program 2. és 3. prioritása keretében megvalósuló egyes kiemelt projektek támogatásának növeléséről, valamint az IKOP-2.1.0-15-2016-00008 azonosító számú („Szántód– Kőröshegy–Balatonszentgyörgy vasútvonal korszerűsítése és kiegészítő munkák elvégzése” című) nagyprojekt-javaslat jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja a) az IKOP-2.1.0-15-2016-00008 azonosító számú, „Szántód–Kőröshegy–Balatonszentgyörgy vasútvonal
korszerűsítése és kiegészítő munkák elvégzése” című, és
b) az IKOP-3.2.0-15-2016-00003 azonosító számú, „Fonyód–Kaposvár vasútvonal korszerűsítése” című
kiemelt projekt (a továbbiakban: projektek) támogatásának növelését az 1. melléklet szerint,
2. jóváhagyja az 1. pont a) alpontja szerinti nagyprojekt-javaslatot az 1. melléklet szerint,
 3. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjon az  1.  pont a)  alpontja szerinti nagyprojekt-javaslat
támogatására irányuló kérelemnek az Európai Bizottsághoz történő benyújtásáról,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: az 1. pont a) alpontja szerinti projekt megvalósításához szükséges vállalkozási szerződések
megkötését követően legkésőbb 2016. december 31-éig
 4. hozzájárul a  projektek támogatási szerződésének az  1.  mellékletben meghatározottak szerint történő
megkötéséhez,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 5. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy az  Integrált Közlekedésfejlesztési Operatív Program (a továbbiakban:
IKOP) éves fejlesztési keretének elfogadására irányuló javaslatában vegye figyelembe a  projektek 1.  mellékletben
meghatározott költségeit.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
342/2013. (VII. 26.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 90.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel
dr. Takács Péter Attilát 2013. július 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2013. július 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
511/2013. (XII. 20.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Horváth-Papp
Esztert 2014. január 1. napjától 2016. december 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2013. december 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök