type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
32/2003. (IV. 3.) OGY határozata a gyermekek és az ifjúság helyzetéről, életkörülményeik alakulásáról és az ezzel összefüggésben a 2001. évben megtett kormányzati intézkedésekről szóló jelentés elfogadásáról.
Az Országgyűlés tudomásul veszi a Kormány által előterjesztett 2001. évről szóló jelentést a gyermekek és az
ifjúság helyzetéről, életkörülményeik alakulásáról és az
ezzel összefüggésben a 2001. évben megtett kormányzati
intézkedésekről.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
162/2011. (XII. 15.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kitűzésére irányuló aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának, illetve az azon szereplő kérdés hitelesítésével kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott
kifogás alapján meghozta a következő határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 482/2009. (XII. 11.) OVB határozatát megsemmisíti, és az
Országos Választási Bizottságot új eljárásra utasítja. Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 482/2009. (XII. 11.) OVB határozatában (a továbbiakban: OVBh.;
kihirdetve: 2009. december 11-én a Magyar Közlöny 2009. évi 180. számában) megtagadta a hitelesítését annak
az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának, amelyen a következő kérdés
szerepelt: „[e]gyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt arról, hogy a polgármester nem lehet
országgyűlési képviselő?”.
2. Az OVBh. indokolásában megállapította, hogy a hitelesítésre benyújtott aláírásgyűjtő ív mintapéldánya nem felel meg
az országos népszavazás, illetve népi kezdeményezés során alkalmazandó aláírásgyűjtő ív tartalmát a választási
eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 118. § (3)–(5) bekezdései alapján meghatározó, a választási
eljárásról szóló 1997. évi C. törvénynek az országos népszavazási kezdeményezésen és az országos népi
kezdeményezésen történő végrehajtásáról szóló 11/2008. (III. 1.) ÖTM rendelet (a továbbiakban: R.) mellékletének,
mivel a mellékletben található mintától eltérően a táblázat első, sorszámot tartalmazó rovata nem folyamatos
számozást tartalmaz.
A kifogást tevők az OVBh. megsemmisítését és az OVB új eljárásra utasítását kérik, mivel – álláspontjuk szerint –
az OVBh. több szempontból is jogsértő. Indokolásukban kifejtették, hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítését
anélkül nem tagadhatta volna meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény
(a továbbiakban: Nsztv.) 10. § e) pontjára hivatkozással, hogy előzetesen ne jelezte volna az OVB vagy az Országos
Választási Iroda a kezdeményezőknek az aláírásgyűjtő ív hibáját, hiánypótlási felhívással egybekötve. Az OVB
véleményük szerint a Ve 3. § d) pontjának megsértésével járt el, amikor nem tájékoztatta a kezdeményezőket – még
a kérdés hitelesítéséről szóló döntés előtt – az aláírásgyűjtő ív szerkesztési rendellenességéről, és nem adott
lehetőséget a beadvány kicserélésére. Ezen túl arra is hivatkoztak a kifogást tevők, hogy nem szolgálhat a hitelesítés
megtagadásának indokául a számítógépes szerkesztés következtében előálló, az ügy érdemét nem érintő formai hiba.
Kifogásolták továbbá azt is, hogy az Nsztv. 10. § e) pontja arról rendelkezik, hogy az aláírásgyűjtő ív hitelesítését az OVB
akkor tagadja meg, ha az nem felel meg a Ve.-ben foglalt rendelkezéseknek, és a Ve. 118. § (3)–(5) bekezdése nem
tartalmazza a „sorszámozást”, tehát ezen sorszámozás hiányában vagy téves sorszámozás esetén is hitelesítenie kell
az OVB-nek az aláírásgyűjtő ívet. Véleményük szerint az R. rendelkezéseinek e tekintetben nincs jogi relevanciájuk,
de az R. egyébként sem tartalmaz arra vonatkozó utalást, hogy a mellékletben szereplő mintától eltérő sorszámozás
kizárja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését.
II. 1. Az Nsztv. vonatkozó rendelkezése:
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
(…)
e) az aláírásgyűjtő ív nem felel meg a választási eljárásról szóló törvényben foglalt követelményeknek.”
3. A Ve. alkalmazott szabályai:
„3. § A választási eljárás szabályainak alkalmazása során a választásban érintett résztvevőknek érvényre kell juttatniuk
az alábbi alapelveket:
d) jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás”
(…)
„77. § (2) A kifogásnak tartalmaznia kell
a) a jogszabálysértés megjelölését,
b) a jogszabálysértés bizonyítékait,
(...)
(5) Ha a kifogás elkésett, vagy nem tartalmazza a (2) bekezdés a)–c) pontjában foglaltakat, a kifogást érdemi vizsgálat
nélkül el kell utasítani. Ha a kifogás áttételére kerül sor, a kifogás határidőben történt benyújtásának vizsgálatakor azt
az időpontot kell figyelembe venni, amikor az első választási bizottsághoz beérkezett.”
(…)
„118. § (3) Valamennyi aláírásgyűjtő ívet a népszavazásra javasolt kérdéssel kell kezdeni. Egy aláírásgyűjtő íven egy
kérdés szerepelhet. Az aláírásoknak a kérdéssel azonos oldalon kell szerepelniük.
(4) Az aláírásgyűjtő íveken a saját kezű aláírás mellett – az aláírás hitelességének ellenőrzése céljából – fel kell tüntetni a
kezdeményező olvasható családi és utónevét, lakcímét, valamint személyi azonosítóját.
(5) Az aláírásgyűjtő ívet az aláírást gyűjtő polgár az aláírásával látja el.”
(…)
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
(...)
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
4. Az R. érintett rendelkezése:
„Melléklet a 11/2008. (III. 1.) ÖTM rendelethez
ALÁÍRÁSGYŰJTŐ ÍV
(…)
Olvasható családi és utónév Személyi azonosító Lakcím Saját kezű aláírás
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15. ” III. A kifogás az alábbiak szerint megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy a beérkezett
kifogás megfelel-e a Ve.-ben és az Nsztv.-ben foglalt feltételeknek, és az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában
az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342,
344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is alkotmányos jogállásával és rendeltetésével
összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az Alkotmánybíróság előzetesen megvizsgálta, hogy a jelen ügyben előterjesztett kifogás megfelel-e a törvényi
feltételeknek. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a kifogást a törvényes határidőn belül [Ve. 130. §
(1) bekezdés], és a kifogásra előírt tartalmi követelményeknek [Ve. 77. § (2) bekezdés] megfelelően,
2009. december 21-én nyújtották be. Ebből következően a kifogás érdemi elbírálásra alkalmas.
3. Az Alkotmánybíróság a 49/2008. (IV. 22.) AB határozatában rámutatott arra, hogy a népszavazási kezdeményezésben
való részvétel jogának érvényesülését a törvény többek között olyan, az aláírásgyűjtő ívvel szemben támasztott formai
előírásokkal biztosítja, amelyek garanciát nyújtanak arra, hogy az aláírásgyűjtő ívet aláíró választópolgár
eredményesen támogassa a kérdés országos népszavazásra bocsátását. Ezért különös jelentősége van annak, hogy
az aláírásgyűjtő ív a legapróbb részletekig megfeleljen a törvény formai előírásainak (ABH 2008, 488, 492.).
A Ve. részletesen meghatározza, hogy mit kell tartalmaznia az országos népszavazás kezdeményezésére szolgáló
aláírásgyűjtő ívnek. Az aláírásoknak a kérdéssel azonos oldalon kell szerepelniük. Az aláírásgyűjtő íveken szerepelnie
kell a kezdeményezést támogató választópolgár saját kezű aláírásának és – az aláírás hitelességének ellenőrzése
céljából – fel kell tüntetni a kezdeményező olvasható családi és utónevét, lakcímét, valamint személyi azonosítóját.
E szabályok meghatározzák azt is, hogy minden egyes aláírásgyűjtő íven szerepelnie kell az aláírásokat gyűjtő személy
aláírásának is. Az R. melléklete az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtés során használható
aláírásgyűjtő ív mintáját tartalmazza. Az Nsztv. 3. § (1) bekezdése szerint a népszavazás kitűzésére irányuló
állampolgári kezdeményezés támogatására a hitelesített mintapéldánnyal megegyező aláírásgyűjtő íveken lehet
aláírást gyűjteni. Hasonló rendelkezést tartalmaz a Ve. 118. § (1) bekezdése, amely alapján az aláírásgyűjtést csak a
hitelesítési záradékkal ellátott aláírásgyűjtő ív másolatával lehet megkezdeni. E rendelkezésekből következően
az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát olyan formában kell benyújtani hitelesítésre, hogy az alkalmas legyen az
aláírásgyűjtésre. Jelen ügyben az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az aláírásgyűjtő íven szerepel az országos népszavazásra
feltenni kívánt kérdés, a kezdeményezést támogató választópolgár saját kezű aláírásának, családi és utónevének,
lakcímének, valamint személyi azonosítójának sora, illetve fel van tüntetve az aláírást gyűjtő személy aláírásának helye
is. Az Alkotmánybíróság az 58/2011. (VI. 30.) AB határozatában – amelyben arról foglalt állást, hogy a népszavazási
kezdeményezés törvényességét érinti-e az a tény, hogy a hitelesítést kérő táblázata az R. szerinti mintában szereplő
15+1 sor helyett 20+1 soros – kifejtette, hogy „az OVB-hez hitelesítés céljából benyújtott aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának az R. mellékletében közzétett mintától való formai eltérése érdemben nem befolyásolta az ív
hitelesíthetőségét” (ABK 2011. június, 569, 572.). Az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának vizsgálata kapcsán
megállapítható, hogy az mindössze annyiban tér el az R. mellékletében meghatározott mintától, hogy a táblázat első,
sorszámot tartalmazó rovata nem folyamatos számozást tartalmaz, ami kizárólag formai, a konkrét ügyben a
kezdeményezés törvényességét nem érintő eltérés. Az Alkotmánybíróság mindezekre tekintettel megállapította, hogy az OVBh.-ban kifejtett indokok alapján nincs helye
az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya hitelesítése megtagadásának. A fentiek alapján az Alkotmánybíróság megsemmisítette a 482/2009. (XII. 11.) OVB határozatot, és új eljárás
lefolytatására utasította az Országos Választási Bizottságot. Az Alkotmánybíróság e határozatának közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el. Budapest, 2011. december 13. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
76/2011. (X. 28.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság alkotmányjogi panasz, valamint folyamatban lévő ügyekben alkalmazandó alkotmányellenes jogszabály alkalmazási tilalmának kimondására irányuló bírói indítványok tárgyában meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 2010. december 31. napjáig hatályos 46. §-a
„közlekedési” szövegrészének alkalmazását a folyamatban lévő perekben kizárja.
2. Az Alkotmánybíróság a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 2010. december 31. napjáig hatályos 46. §-a
„közlekedési” szövegrészének alkotmányellenességére irányuló alkotmányjogi panaszt visszautasítja.
3. Az Alkotmánybíróság a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 2010. december 31. napjáig hatályos 46. §-a
„közlekedési” szövegrészének alkotmányellenességének megállapítására irányuló indítványok tárgyában az eljárást
megszünteti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A Zala Megyei Bíróság bírái és a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróság bírája fordult az Alkotmánybírósághoz és
alkotmányjogi panasz alapján is indult eljárás a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (a továbbiakban: Kkt.)
2010. december 31. napjáig hatályos 46. §-a alkotmányellenességével és konkrét perekben való alkalmazhatóságával
összefüggésben.
Az indítványokból kitűnő történeti tényállás szerint a megközelítőleg azonos időben, 2010 áprilisában,
a rendőrhatóság az általa foganatosított ellenőrzések során, a Kkt. egyes rendelkezései alapján bírság szankciót
alkalmazott a jogsértőkkel szemben. A közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálatára irányuló, 2010 őszén
megindult peres eljárásokban a közigazgatási határozatok jogszerűségét a bíróságok többek között azon az alapon is
vizsgálták, hogy a hatóságok nem alkalmazták a Kkt. 46. §-t a közigazgatási eljárás során, jóllehet az abban foglalt
feltéteknek az ügyfelek mindenben megfeleltek volna.
A bírói kezdeményezésekben és az alkotmányjogi panaszban foglaltak értelmében a Kkt. a közlekedési hatóságot
megalapozott indok nélkül privilegizálja, amely azonban hátrányos megkülönböztetést eredményez ugyanazon
magatartást tanúsító, a párhuzamos hatáskörben eljáró más hatóságok eljárásában ügyfélként résztvevő személyek
esetében. Az Alkotmánybíróság korábbi határozatában foglaltakra tekintettel indítványozzák a támadott, már nem
hatályos rendelkezés alkotmányellenességének megállapítását, de legalábbis perbeli alkalmazásának kizárását.
Az indítványozók egy része kifejezetten hivatkozik az Alkotmánybíróság 5/2011. (I. 28.) AB határozatára (ABK,
2011. január, 17., a továbbiakban: Abh.1.). Az Abh.1. – szintén bírói kezdeményezések és alkotmányjogi panasz
alapján – megállapította a Kkt. 46. § hatóságra vonatkozó „közlekedési” jelzőjének alkotmányellenességét és kizárta
annak az alkotmánybírósági eljárás alapját adó perekben történő alkalmazását.
Az Alkotmánybíróság az indítványok tárgyának azonosságára való tekintettel, és figyelemmel az Alkotmánybíróság
ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009.
(I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3., a továbbiakban: Ügyrend). 28. § (1) bekezdésére is, elrendelte az ügyek
együttes vizsgálatát és elbírálását.
II. Az Alkotmány indítványokkal érintett rendelkezése:
„50. § (1) A Magyar Köztársaság bíróságai védik és biztosítják az alkotmányos rendet, a természetes személyek, a jogi
személyek és a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetek jogait és törvényes érdekeit, büntetik a
bűncselekmények elkövetőit.”
„57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene
emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan
bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el.”
Az Abtv. indítványokkal érintett rendelkezése:
„43. § (1) Azt a jogszabályt vagy a közjogi szervezetszabályozó eszközt, amelyet az Alkotmánybíróság a határozatában
megsemmisít, az erről szóló határozatnak a hivatalos lapban való közzétételét követő naptól nem lehet alkalmazni.”
„43. § (2) A jogszabálynak vagy a közjogi szervezetszabályozó eszköz megsemmisítése, – (3) bekezdésben foglalt eset
kivételével – nem érinti a határozat közzététele napján vagy azt megelőzően létrejött jogviszonyokat, s a belőlük
származó jogokat és kötelezettségeket.”
(…)
„43. § (4) Az Alkotmánybíróság a 42. § (1) bekezdésében, valamint a 43. § (1)–(2) bekezdésében meghatározott
időponttól eltérően is meghatározhatja az alkotmányellenes jogszabály hatályon kívül helyezését vagy konkrét
esetben történő alkalmazhatóságát, ha ezt a jogbiztonság, vagy az eljárást kezdeményező különösen fontos érdeke
indokolja.”
A Kkt. 2010. december 31. napjáig hatályban volt érintett rendelkezése:
„46. § A 18. § (7) bekezdésében, a 20. § (1) bekezdésében és a 29/A. § (1) bekezdésében meghatározott esetekben
a közlekedési hatóság a bírság kiszabását akkor mellőzi, ha a bírság kiszabására okot adó tevékenység vagy mulasztás
az életet, a testi épséget, a vagyonbiztonságot, a közlekedés biztonságát vagy a közteherviselési kötelezettség
teljesítését közvetlenül nem veszélyezteti, harmadik személynek kárt nem okoz, a tevékenység vagy mulasztás
tekintetében a rosszhiszeműség, a hatóság félrevezetésének szándéka nem állapítható meg, és a tevékenység vagy
mulasztás első ízben fordul elő.”
III. 1. Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az alkotmányjogi panasz érdemben befogadható-e. Az Abtv. 48. §
(1) bekezdése szerint „[a]z Alkotmányban biztosított jogainak megsértése miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat
az Alkotmánybírósághoz az, akinek a jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be,
és egyéb jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, illetőleg más jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva”.
A (2) bekezdés értelmében „[a]z alkotmányjogi panaszt a jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon
belül lehet írásban benyújtani”.
Az Alkotmánybíróság a csatolt iratok (a keresetet érdemben eldöntő jogerős ítélet és az annak kézbesítését igazoló
tértivevény) alapján megállapította, hogy a panaszos indítványát törvényi határidőben nyújtotta be.
Az Ügyrend 29. § e) pontja értelmében az Alkotmánybíróság az indítványt visszautasítja, „ha megállapítható, hogy
a benyújtott alkotmányjogi panasz nem felel meg az Abtv. 48. § (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételeknek”. Mivel
a panaszos ügyében a Kkt. 46. §-át nem alkalmazták, ezért a panaszos állított jogsérelme nem hozható összefüggésbe
a jogerős érdemi ítéletben alkalmazott jogszabályok alkotmányosságával.
Így az Alkotmánybíróság az alkotmányjogi panaszt az Ügyrend 29. § e) pontja alapján érdemi vizsgálat nélkül
visszautasította.
2. Az indítványokban hivatkozott Abh.1.-ben az Alkotmánybíróság már megállapította azt is, hogy a támadott jogszabály
2010. december 31. napján hatályát vesztette. A hatályon kívül helyezés azonban nem akadálya annak, hogy a jogszabály
hatálya idején keletkezett jogviszonyokból származó igényeket bíróság előtt – az adott jogszabály alkalmazásával –
érvényesíteni lehessen. Az Abh.1. azonban megállapította a támadott jogszabály alkotmányellenességét és a
kezdeményező bírák előtt folyamatban lévő perek vonatkozásában kizárta az alkalmazás lehetőségét.
2.1. Az Ügyrend 31. § c) pontja értelmében „az Alkotmánybíróság az eljárást megszünteti, ha az indítvány az
Alkotmánybíróság által érdemben már elbírált jogszabállyal azonos jogszabály (jogszabályi rendelkezés)
felülvizsgálatára irányul, és az indítványozó az alkotmánynak ugyanarra a §-ára, illetőleg alkotmányos elvére (értékére)
– ezen belül – azonos alkotmányos összefüggésre hivatkozva kéri az alkotmánysértést megállapítani („ítélt dolog”)”.
Mivel az indítványozó bírák által támadott jogszabály „közlekedési” szövegrészének alkotmányellenességét az
Abh.1.-ben megjelölt alkotmányos rendelkezésekre és alkotmányos összefüggésre alapították, ezért az
alkotmányosság tekintetében ismételt alkotmánybírósági eljárás lefolytatására nincs mód. Az alkotmányellenesség
ismételt megállapítására vonatkozó bírói indítványok tárgyában az Alkotmánybíróság az eljárást megszüntette.
2.2. Az Alkotmánybíróság 35/2011. (V. 6.) AB határozatában (ABK, 2011. május, 396., a továbbiakban: Abh.2.) értelmezte
az Abtv. 43. § (1)–(2), illetve (4) bekezdéseit. Korábbi gyakorlatát megváltoztatva az alábbi megállapításokat tette:
Az Alkotmánybíróság gyakorlata a jog kiszámítható működését tartja szem előtt.
Ugyanakkor megállapította azt is, hogy a testület alkotmányvédelmi feladatának egyik lényeges célja az, hogy
alkotmányellenes norma ne érvényesülhessen a jogrendben. A bíró az Alkotmány 50. § (1) bekezdése szerinti
alkotmányos kötelezettségét akkor tudja maradéktalanuk teljesíteni, ha az alkotmányos jog alkalmazásával,
értelmezésével dönt az elé tárt jogvitákban. A két döntéshozó bírói szerv közötti kapcsolatot tehát az alkalmazandó
jog alkotmányosságának garantálása teremti meg, eszköze pedig az Abtv. 38. § (1) bekezdése szerinti bírói
kezdeményezés. A jogvitában döntést hozó bíró tehát az alkotmányos jogszabály alkalmazása révén tesz eleget
Alkotmányból folyó kötelezettségének, az Alkotmánybíróság pedig akkor, ha érdemben bírál el minden elé tárt bírói
kezdeményezést. Ezek eredményeként állhat elő az a helyzet, hogy a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog
alapján keletkezett jogviszonyok hasonló elbírálást nyerhetnek a bíróság előtt (ABK, 2011. május, 401.).
Az Abh.2.-ben a jogbiztonság elvének érvényesítése érdekében, az Alkotmánybíróság egyéni alkotmányvédelemben
fennálló alkotmányos kötelezettsége, valamint a bíróság előtti egyenlőség alkotmányos eljárási elve alapján az
Alkotmánybíróság arra a következtetésre jutott, hogy hatásköri szabályai megadják a lehetőséget a bírói
kezdeményezések esetében az alkotmányellenes jogszabály alkalmazási tilalmának általános, minden folyamatban
lévő perre kiterjedő kizárására, illetve arra is, hogy korábban megállapított alkotmányellenesség esetén az alkalmazási
tilalomról önállóan döntsön.
Az eljárást kezdeményező bírák olyan jogszabály perbeli alkalmazásának kizárását kérik, amely jogszabály a jogviták
bíróságok általi elbírálásának idején hatályon kívül helyezés folytán kikerült a jogrendből, emellett az
Alkotmánybíróság megállapította alkotmányellenességét is. A bíró az Alkotmány 50. § (1) bekezdése alapján
az alkotmányos jog érvényre juttatására köteles, ugyanakkor nem rendelkezik az ismerten alkotmányellenes jog
mellőzésének hatáskörével. Ezért az alkalmazandó jog alkotmányellenességének észlelésekor köteles az
Alkotmánybírósághoz fordulni, aki viszont köteles a bírói kezdeményezést érdemben vizsgálni.
Az Alkotmánybíróság az indítványokból és a csatolt iratokból megállapította, hogy az elbírálás alapjául szolgáló
közigazgatási jogviszonyok az Abh.1. alapját képező jogviszonyokkal egyező időben jöttek létre, az alapeljárások minden
esetben a közigazgatási hatóságok által meghozott bírság megfizetésére kötelező határozatok jogszerűségének
felülvizsgálatára irányultak. Önmagában az a tény, hogy a jelen eljárásban vizsgált indítványok az Abh.1-ben megállapított
alkotmányellenesség kimondása és a határozat kihirdetésének időpontja után érkeztek az Alkotmánybíróságra, nem
eredményezheti azt, hogy a jogaikat a peres bíróság előtt érvényesíteni kívánó személyek jogvitája bizonyos esetekben
alkotmányos, bizonyos esetekben pedig ismerten alkotmányellenes jog alapján ítéltessenek meg.
A kifejtettekre tekintettel az Alkotmánybíróság az Abtv. 43. § (1) és (4) bekezdése alapján elrendelte a Kkt.
2010. december 31. napjáig hatályos 46. §-a szerinti hatóság „közlekedési” jelzőjének általános alkalmazási tilalmát.
Az általános alkalmazási tilalom eredményeként valamennyi folyamatban lévő perben, amelyben a Kkt. már nem
hatályos 46. §-át még alkalmazni kell, a „közlekedési” jelzőt figyelmen kívül kell hagyni.
Budapest, 2011. október 25. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
1561/2014. (X. 2.) Korm. határozata az Új Széchenyi Terv struktúraváltás támogatása az onkológiai centrumok, a járó- és fekvőbeteg ellátás fejlesztésével című, TIOP 2.2.6/12/1/A és TIOP 2.2.6/12/1/B, valamint az egészségügyi alapellátás, egészségházak és járóbeteg-szakellátás fejlesztése című, ÉMOP-4.1.1/B-12 és NYDOP-5.2.1/A-12 konstrukciók pályázataival összefüggő többletkapacitás kérelmek előzetes befogadásáról.
A Kormány – az  egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló 2006. évi CXXXII. törvény 11/A.  § (2)  bekezdése
alapján – jóváhagyja az Új Széchenyi Tervnek a struktúraváltás támogatása az onkológiai centrumok fejlesztésével
című pályázata, valamint a  struktúraváltás támogatása a  járó- és fekvőbeteg ellátás fejlesztésével című pályázata,
továbbá az  egészségügyi alapellátás, egészségházak és járóbeteg-szakellátás fejlesztését célzó pályázat kapcsán
az  1.  mellékletben meghatározott többletkapacitások előzetes befogadását, azzal, hogy a  többletkapacitásbefogadás finanszírozási igénye nem ronthatja az Egészségbiztosítási Alapnak a Kormány által a 2015–2016. évekre
jóváhagyott költségvetési egyenlegét.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2016. CXC. törvény a Magyarország Kormánya és Montenegró Kormánya között a minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről szóló egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Magyarország Kormánya és Montenegró Kormánya között
a  minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről szóló egyezmény (a  továbbiakban: Egyezmény) kötelező
hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„EGYEZMÉNY
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS MONTENEGRÓ KORMÁNYA KÖZÖTT
A MINŐSÍTETT ADATOK CSERÉJÉRŐL ÉS KÖLCSÖNÖS VÉDELMÉRŐL
Magyarország Kormánya és Montenegró Kormánya (a továbbiakban: Felek)
Elismerve a Felek közötti kölcsönös együttműködés jelentőségét,
Felismerve, hogy a Felek közötti jó együttműködés során szükség lehet minősített adatok cseréjére,
Elismerve, hogy azonos szintű védelmet biztosítanak a minősített adatok számára,
Kívánatosnak tartva, hogy a  közöttük vagy joghatóságuk alá tartozó jogi személyek vagy természetes személyek
között kicserélt minősített adatok megfelelő védelemben részesüljenek,
Kölcsönösen tiszteletben tartva a nemzeti érdekeket és a biztonságot, az alábbiakban állapodtak meg:
1. CIKK
AZ EGYEZMÉNY CÉLJA ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLETE
Jelen Egyezmény célja, hogy védelmet biztosítson a Felek, valamint joghatóságuk alá tartozó jogi személyek vagy
természetes személyek közötti együttműködés során kicserélt vagy keletkezett minősített adatok számára.
A törvényt az Országgyűlés a 2016 . december 12-i ülésnapján fogadta el .
2. CIKK
FOGALOM-MEGHATÁROZÁSOK
Jelen Egyezmény alkalmazásában:
a) a minősített adat biztonságának megsértése: olyan, jelen Egyezménnyel vagy a Felek nemzeti jogszabályaival
és egyéb szabályainak rendelkezéseivel ellentétes tevékenység vagy mulasztás, ami a  minősített adat
jogosulatlan nyilvánosságra hozatalához, elvesztéséhez, megsemmisüléséhez, jogosulatlan felhasználásához,
megszerzéséhez vagy egyéb módon történő megsértéséhez vezethet;
b) minősített szerződés: olyan szerződés, amely minősített adatot tartalmaz, vagy amely alapján minősített
adathoz való hozzáférés szükséges;
c) minősített adat: megjelenési formájától, természetétől függetlenül minden olyan adat, amelyet bármelyik Fél
nemzeti jogszabályai és egyéb szabályainak rendelkezései szerint védelemben kell részesíteni a  minősített
adat biztonságának megsértésével szemben, és amelyet ennek megfelelően minősítettek;
d) szerződő: olyan természetes személy vagy jogi személy, aki a  nemzeti jogszabályok és egyéb szabályok
rendelkezéseivel összhangban rendelkezik a minősített szerződések megkötésére irányuló képességgel;
e) telephely biztonsági tanúsítvány: a  nemzeti biztonsági hatóság azon döntése, amely megállapítja, hogy
a  jogképességgel rendelkező jogi személy a  nemzeti jogszabályok és egyéb szabályok rendelkezéseivel
összhangban rendelkezik a  minősített adatok kezelésére és tárolására vonatkozó fizikai és szervezeti
képességekkel;
f ) nemzeti biztonsági hatóság: az  az állami szerv, amely jelen Egyezmény alkalmazásáért és felügyeletéért
felelős;
g) szükséges ismeret: az  a  követelmény, amely alapján a  minősített adathoz való hozzáférés csak annak
a  személynek biztosítható, akinek az  adott minősített adathoz való hozzáférés hivatali kötelessége vagy
meghatározott feladata ellátásához igazoltan szükséges;
h) átadó fél: az a Fél – beleértve a joghatósága alá tartozó jogi személyeket, egyéb szervezeti egységeket vagy
természetes személyeket –, amelyik a nemzeti minősített adatot átadja;
i) személyi biztonsági tanúsítvány: a  nemzeti biztonsági hatóság azon döntése, amely szerint egy természetes
személy a  nemzeti jogszabályok és egyéb szabályok rendelkezéseivel összhangban jogosult hozzáférni
minősített adatokhoz;
j) átvevő fél: az a Fél – beleértve a joghatósága alá tartozó jogi személyeket, egyéb szervezeti egységeket vagy
természetes személyeket –, amelyik a nemzeti minősített adatot átveszi;
k) alvállalkozói szerződés: a  szerződő által, egy másik szerződővel (alvállalkozóval) kötött, termékek
szolgáltatására vagy szolgáltatások nyújtására irányuló szerződés;
l) alvállalkozó: olyan természetes személy vagy jogi személy, aki a  szerződővel az  alvállalkozói szerződést
megköti;
m) harmadik fél: bármely olyan állam – beleértve a  joghatósága alá tartozó jogi személyeket, egyéb szervezeti
egységeket vagy természetes személyeket –, vagy nemzetközi szervezet, amely nem részese jelen
Egyezménynek.
3. CIKK
NEMZETI BIZTONSÁGI HATÓSÁGOK (1) A Felek nemzeti biztonsági hatóságai:
Magyarországon:
Nemzeti Biztonsági Felügyelet
Montenegróban:
Minősített Adatvédelmi Igazgatóság (Nemzeti Biztonsági Felügyelet)
Direkcija za zaštitu tajnih podataka
(2) A  nemzeti biztonsági hatóságok tájékoztatják egymást hivatalos elérhetőségi adataikról, és a  nemzeti biztonsági
hatóságokkal kapcsolatos valamennyi későbbi változásról.
4. CIKK
MINŐSÍTÉSI SZINTEK ÉS JELÖLÉSEK
Az egyes nemzeti minősítési szintek és jelölések az alábbiak szerint feleltethetők meg egymásnak:
Magyarországon Montenegróban Angol nyelvű megfelelőjük „Szigorúan titkos!” “STROGO TAJNO” TOP SECRET
„Titkos!” “TAJNO” SECRET „Bizalmas!” “POVJERLJIVO” CONFIDENTIAL „Korlátozott terjesztésű!” “INTERNO” RESTRICTED
5. CIKK
MINŐSÍTETT ADATHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS
Jelen Egyezmény alapján minősített adathoz kizárólag olyan természetes személyek kaphatnak hozzáférést, akik
a  szükséges ismeret elvének megfelelnek, és akik az  érintett Fél nemzeti jogszabályaival és egyéb szabályainak
rendelkezéseivel összhangban erre megfelelő felhatalmazást kaptak.
6. CIKK
BIZTONSÁGI ALAPELVEK (1) Az átadó fél:
a) biztosítja, hogy a minősített adaton a nemzeti jogszabályok és egyéb szabályok rendelkezéseinek megfelelő
minősítési szint feltüntetésre kerüljön;
b) tájékoztatja az átvevő felet a minősített adat felhasználásával kapcsolatos esetleges feltételekről;
c) haladéktalanul, írásban tájékoztatja az  átvevő felet az  adat minősítésében vagy a  minősítés érvényességi
idejében bekövetkezett későbbi változásokról.
 (2) Az átvevő fél:
a) biztosítja, hogy a minősített adaton feltüntetésre kerüljön a jelen Egyezmény 4. Cikke alapján meghatározott
egyenértékű minősítési szint;
b) ugyanolyan szintű védelemben részesíti a minősített adatot, mint amelyet a saját, azonos minősítési szintű
nemzeti minősített adata számára biztosít;
c) mindaddig biztosítja a  minősített adat minősítési szintjének megfelelő védelmet, amíg az  átadó féltől
a  minősített adat minősítésének megszüntetéséről vagy minősítési szintjének vagy érvényességi idejének
megváltoztatásáról írásban tájékoztatást nem kap;
d) biztosítja, hogy az  átadó fél előzetes írásbeli hozzájárulása nélkül a  minősített adatot harmadik fél részére
nem adja át;
e) a minősített adatot kizárólag az  átadás során megjelölt célra használja fel, betartva az  átadó fél által
a felhasználással kapcsolatban meghatározott feltételeket.
7. CIKK
BIZTONSÁGI EGYÜTTMŰKÖDÉS (1) Az  összeegyeztethető szintű biztonsági követelmények fenntartása érdekében a  nemzeti biztonsági hatóságok
tájékoztatják egymást a  minősített adat védelmével kapcsolatos nemzeti jogszabályaikról és egyéb szabályaikról,
valamint mindezek gyakorlati alkalmazásáról.
(2) Megkeresés esetén, a  nemzeti biztonsági hatóságok, nemzeti jogszabályaik és egyéb szabályaik rendelkezéseivel
összhangban kölcsönösen segítséget nyújtanak egymásnak a  személyi biztonsági tanúsítványokkal és a  telephely
biztonsági tanúsítványokkal kapcsolatos eljárások során.
(3) A  Felek megkeresés esetén a  nemzeti jogszabályaik és egyéb szabályaik rendelkezéseivel összhangban elismerik
a  másik Fél által kibocsátott személyi biztonsági tanúsítványokat és telephely biztonsági tanúsítványokat. Jelen
Egyezmény 4. cikkében foglaltak ennek megfelelően alkalmazandók.
(4) A nemzeti biztonsági hatóságok haladéktalanul értesítik egymást az elismert személyi biztonsági tanúsítványokkal
és telephely biztonsági tanúsítványokkal kapcsolatos változásokról, különösen azok visszavonásáról.
5) Jelen Egyezmény alapján megvalósuló együttműködés angol nyelven történik.
8. CIKK
MINŐSÍTETT SZERZŐDÉSEK (1) A minősített szerződéseket a Felek saját nemzeti jogszabályainak és egyéb szabályainak rendelkezései alapján kell
megkötni és teljesíteni. A nemzeti biztonsági hatóságok megkeresésre megerősítik, hogy a  lehetséges szerződők/
alvállalkozók, valamint a  szerződéskötést megelőző tárgyalásokban vagy a  minősített szerződések teljesítésében
részt vevő természetes személyek rendelkeznek megfelelő személyi biztonsági tanúsítvánnyal vagy telephely
biztonsági tanúsítvánnyal.
(2) A nemzeti biztonsági hatóság kérheti a másik Fél nemzeti biztonsági hatóságától biztonsági ellenőrzés lefolytatását
a  másik Fél országának területén működő létesítményben a  minősített adat folyamatos védelmének biztosítása
céljából.
(3) A  minősített szerződések részét képezi a  projekt biztonsági utasítás, amely a  biztonsági követelményeket és
a  minősített szerződés valamennyi elemének minősítési szintjével kapcsolatos rendelkezéseket határozza meg.
A  projekt biztonsági utasítás másolatát azon Fél nemzeti biztonsági hatósága részére kell továbbítani, amelynek
joghatósága alatt a minősített szerződés teljesítése történik.
9. CIKK
A MINŐSÍTETT ADAT TOVÁBBÍTÁSA (1) A  minősített adat továbbítása az  átadó fél nemzeti jogszabályainak és egyéb szabályainak rendelkezésivel
összhangban, diplomáciai úton történik.
(2) A  Felek, a  nemzeti biztonsági hatóságok által írásban jóváhagyott eljárási rend szerint, elektronikus úton is
továbbíthatnak minősített adatot.
10. CIKK
A MINŐSÍTETT ADAT SOKSZOROSÍTÁSA, KIVONATOLÁSA, FORDÍTÁSA ÉS MEGSEMMISÍTÉSE
(1) Jelen Egyezmény alapján átadott minősített adatról készült másolatokon, kivonatokon és fordításokon fel kell
tüntetni a  megfelelő minősítési jelölést és az  így készült adatot ugyanolyan védelemben kell részesíteni, mint
az  eredeti minősített adatot. A  sokszorosított példányok számát a  hivatalos célból szükséges mértékre kell
korlátozni.
(2) Jelen Egyezmény alapján átadott minősített adat fordítása során keletkező példányokon fel kell tüntetni a fordítás
nyelvén azt, hogy az átadó fél minősített adatát tartalmazza.
(3) Jelen Egyezmény alapján átadott „Szigorúan titkos!”/ “STROGO TAJNO”/ TOP SECRET minősítésű adat csak az átadó
fél előzetes, írásbeli engedélyével sokszorosítható, kivonatolható vagy fordítható.
(4) A minősített adatot olyan válsághelyzet esetén, amely lehetetlenné teszi a minősített adat védelmét, vagy az átadó
félhez való visszajuttatását, haladéktalanul meg kell semmisíteni. A minősített adat megsemmisítéséről az átvevő fél
nemzeti biztonsági hatósága az átadó fél nemzeti biztonsági hatóságát írásban értesíti.
11. CIKK
LÁTOGATÁSOK (1) Minősített adathoz való hozzáférést igénylő látogatásra az  érintett Fél nemzeti biztonsági hatóságának előzetes
írásbeli jóváhagyása alapján kerülhet sor.
(2) A  látogatást kezdeményező Fél nemzeti biztonsági hatósága látogatási kérelem formájában legalább húsz nappal
a látogatás kezdő időpontja előtt értesíti a fogadó Fél nemzeti biztonsági hatóságát a tervezett látogatásról. Sürgős
esetben, a  nemzeti biztonsági hatóságok közötti előzetes egyeztetést követően a  látogatási kérelem a  látogatás
kezdetéhez közelebbi időpontban is benyújtható.
(3) A látogatási kérelem az alábbiakat tartalmazza:
a) a látogató neve, születési helye és ideje, állampolgársága, útlevelének vagy más személyazonosító
igazolványának száma;
b) a látogató beosztásának és a látogató által képviselt jogi személy vagy egyéb szervezeti egység megjelölése;
c) a látogató személyi biztonsági tanúsítványának szintje és érvényességi ideje;
d) a látogatás időpontja és időtartama, visszatérő látogatások esetén az  egyes látogatások összesített
időtartama,
e) a látogatás célja, beleértve a  látogatással érintett legmagasabb minősítési szintű minősített adat minősítési
szintjének megjelölését; f ) a meglátogatandó minősített adatokat kezelő szerv neve és címe, valamint a  kapcsolattartójának neve,
telefonszáma, fax száma, e-mail címe;
g) dátum, aláírás és a nemzeti biztonsági hatóság hivatalos pecsétjének lenyomata.
 (4) A  nemzeti biztonsági hatóságok közösen meghatározhatják a  visszatérő látogatásra jogosult személyek listáját.
A visszatérő látogatók listájának nemzeti biztonsági hatóságok által való elfogadása után a látogatások időpontjairól
a látogató és fogadó fél közvetlenül állapodik meg.
(5) A  látogató által megismert minősített adatot úgy kell tekinteni, mint a  jelen Egyezmény alapján átvett minősített
adatot.
(6) A Felek a nemzeti jogszabályaik és egyéb szabályaik rendelkezéseivel összhangban biztosítják a látogatók személyes
adatainak védelemét.
12. CIKK
A MINŐSÍTETT ADAT BIZTONSÁGÁNAK MEGSÉRTÉSE (1) A  nemzeti biztonsági hatóságok haladéktalanul, írásban tájékoztatják egymást a  minősített adat biztonságának
megsértéséről vagy annak gyanújáról.
(2) Azon Fél nemzeti biztonsági hatósága, ahol a minősített adat biztonságának megsértésére sor került, haladéktalanul
intézkedik a minősített adat biztonsága megsértésének kivizsgálása iránt.
(3) Az  átvevő fél nemzeti biztonsági hatósága minden esetben írásban tájékoztatja az  átadó fél nemzeti biztonsági
hatóságát a  minősített adat biztonságának megsértésével kapcsolatos körülményekről, a  valószínűsített kár
mértékéről, a kár enyhítése érdekében megtett intézkedésekről, valamint a vizsgálat eredményéről.
13. CIKK
KÖLTSÉGEK VISELÉSE
A Felek maguk viselik a jelen Egyezmény végrehajtásával összefüggésben felmerült költségeiket.
14. CIKK
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK (1) Jelen Egyezmény határozatlan időre jön létre. Jelen Egyezmény a  Feleknek az  Egyezmény hatálybalépéshez
szükséges nemzeti jogi feltételek teljesítésére vonatkozó, diplomáciai úton küldött utolsó értesítése
kézhezvételének napját követő második hónap első napján lép hatályba.
(2) Jelen Egyezmény a Felek kölcsönös egyetértésével írásban módosítható.
 (3) Bármelyik Fél jogosult jelen Egyezményt bármikor írásban felmondani. Felmondás esetén az  Egyezmény
a felmondásról szóló írásbeli értesítés másik Fél általi kézhezvételétől számított hat hónap elteltével hatályát veszti.
 (4) Jelen Egyezmény megszűnésétől függetlenül az  annak alapján kicserélt vagy keletkezett valamennyi minősített
adatot az  Egyezményben meghatározott rendelkezések szerint kell védelemben részesíteni, mindaddig, amíg
az átadó fél írásban felmentést nem ad az átvevő fél részére ezen kötelezettség alól.
(5) Felek a jelen Egyezmény értelmezéséből vagy végrehajtásából fakadó vitákat a Felek közötti egyeztetés és tárgyalás
útján, külső igazságszolgáltatási fórum igénybevétele nélkül kötelesek rendezni.
Fentiek tanúbizonyságául, az alulírott és az erre felhatalmazott megbízottak jelen Egyezményt aláírásukkal látták el.
Készült Budapesten, 2016. október 6-án, két eredeti példányban magyar, montenegrói és angol nyelven, valamennyi
szöveg egyaránt hiteles. Eltérő értelmezés esetén az angol nyelvű szöveg az irányadó.
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § az Egyezmény 14. cikk (1) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az  Egyezmény, illetve a  2.  § és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) Az  e  törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a  minősített adatok védelmének szakmai felügyeletéért
felelős miniszter gondoskodik. Áder János s. k., Lezsák Sándor s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
63/2015. (XI. 2.) NFM rendelete a Millenáris Tudományos Kulturális Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság és a Millenáris Széllkapu Beruházó, Fejlesztő és Üzemeltető Nonprofit Kft. felett az államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összességét gyakorló szervezet kijelöléséről szóló 20/2015. (IV. 23.) NFM rendelet hatályon kívül helyezéséről.
Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 71.  § (2)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 109.  § 3.  pontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva a következőket rendelem el:
1. § Hatályát veszti a Millenáris Tudományos Kulturális Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság és a Millenáris Széllkapu
Beruházó, Fejlesztő és Üzemeltető Nonprofit Kft. felett az  államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek
összességét gyakorló szervezet kijelöléséről szóló 20/2015. (IV. 23.) NFM rendelet.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
244/2011. (XI. 22.) Korm. rendelete a vasúti pályahálózat működtetésének az állam által meg nem térített költségei finanszírozására felvett hitelre és annak ügyleti kamataira történő állami kezességvállalás szabályairól.
A Kormány a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény 88. § (1) bekezdés m) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § Az e rendeletben nem szabályozott kérdések tekintetében az állam által vállalt kezesség előkészítésének és a kezesség
beváltásának eljárási rendjéről szóló 110/2006. (V. 5.) Korm. rendeletnek a jogszabályi állami kezességvállalásra
vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni. 2. § (1) Az állami kezességvállalás érdekében a közlekedésért felelős miniszter az államháztartásért felelős miniszterrel
együttesen hiteljogviszonyonként a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény (a továbbiakban: Vtv.)
28/A. §-a szerint nyújt be előterjesztést a Kormányhoz.
(2) Az európai uniós szabályoknak megfelelő, támogatástartalmat nem, vagy azt az európai uniós támogatási
szabályokkal összeegyeztethető módon tartalmazó kezességvállalási díj megállapítása érdekében az előterjesztés
benyújtása a hitelnyújtó kiválasztását és a hitelkonstrukció lényeges elemeinek – így különösen: kamatfeltétel,
futamidő, visszafizetés ütemezése – meghatározását követően történhet meg.
(3) Amennyiben az állami kezesség alapjául szolgáló szerződéshez kapcsolódóan a közbeszerzésekről szóló törvény
(a továbbiakban: Kbt.) szerinti eljárás lefolytatása nem kötelező, akkor a hitelnyújtót nyilvános pályázat útján kell
kiválasztani. (4) Amennyiben a hitelnyújtó kiválasztása során a Kbt. szerinti eljárás lefolytatása kötelező, a Vtv. 28/A. § (5) bekezdése
alapján a közreműködő Államadósság Kezelő Központ Zrt. (a továbbiakban: ÁKK Zrt.) a szerződések és egyéb
dokumentumok pénzügyi feltételekre vonatkozó részeit előzetesen véleményezi, továbbá teljes jogú tagként részt
vesz a Kbt. szerinti bírálóbizottságban. (5) A hitelnyújtó (4) bekezdéstől eltérő módon történő kiválasztásakor nyilvános pályázat kiírása esetén az ÁKK Zrt.
a kötelezett képviseletében eljárva elvégzi az ajánlatkérés teljes körű lebonyolítását, továbbá pénzügyi szempontból
véleményezi a kapcsolódó szerződéseket és egyéb dokumentumokat. 3. § (1) Az előterjesztésben közlekedés-szakmai és pénzügyi szempontból is indokolni kell a vasúti pályahálózat
működtetésének az állami költségvetés keretein kívüli finanszírozása szükségességét.
(2) Az előterjesztés a közlekedés-szakmai szempontok közül legalább a következőket tartalmazza:
a) annak feltüntetését, hogy a kötelezett rendelkezik-e a Vtv. 28. §-a szerinti, a Magyar Állammal kötött hatályos
pályaműködtetési szerződéssel, b) annak feltüntetését, hogy a kötelezett eleget tesz-e a pályaműködtetési szerződésből eredő kötelezettségeinek,
c) a forrásbevonással elérni kívánt cél bemutatását, a cél elérésének lehetséges ellenőrzési pontjait, valamint
d) a forrásbevonás elmaradása esetén lehetséges alternatívákat, hatásokat.
(3) Az előterjesztésben legalább a következő pénzügyi szempontokat be kell mutatni:
a) az állami készfizető kezességvállalás mellett felvehető hitel összegét (forintban, más deviza alapú hitelfelvétel
esetében annak devizanemében is), b) a hitelkonstrukció lényeges elemeit, így különösen a tervezett futamidőt, a visszafizetés tervezett ütemezését,
a tervezett kamatfeltételeket, c) javaslatot a kezességvállalási díj mértékére és annak indokolását,
d) a fejlesztéspolitikáért felelős miniszternek az európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal
kapcsolatos eljárásról és a regionális támogatási térképről szóló kormányrendelet szerinti álláspontját,
e) a hitelvisszafizetés valószínűségének és forrásának bemutatását, valamint a kezesség beváltásának
valószínűségéről szóló tájékoztatást, f) a hitelfelvétel, továbbá a hiteltörlesztés forrása biztosításának költségvetési, valamint az államháztartásról szóló
törvény szerinti maastrichti adósságmutatóra és maastrichti elsődleges egyenlegmutatóra gyakorolt várható
hatását, g) a Magyar Állammal kötött hatályos pályaműködtetési szerződés alapján az állam által indokoltnak elismert
költségek megtérítési összegét az adott évben, h) annak bemutatását, hogy miért nem került sor az állam által indokoltnak elismert költségek részben vagy
egészben történő megtérítésére, i) a finanszírozás költségeinek bemutatását és összehasonlítását a hasonló futamidejű magyar államkötvény
hozamával, amennyiben ilyen nincs, akkor a főbb kondíciókban (futamidő, devizanem, kamatozás módja) egyező
finanszírozás költségével, továbbá j) a kötelezett pénzügyi helyzetére vonatkozó, (4) bekezdés szerinti adatokat.
(4) A kötelezett pénzügyi helyzetével kapcsolatos adatok a következők:
a) a kötelezettnek a hitel futamidejére tervezett eredmény- és mérlegadatai,
b) a kötelezett adósságszolgálati fedezeti rátája, c) a kötelezettnél az utolsó lezárt üzleti év végén fennálló, hitelviszonyon alapuló tartozások állománya, külön
bemutatva az állami kezesség melletti állományokat, valamint d) a kötelezett javára az előző 5 évben történt állami kezességvállalás tényéről és körülményeiről szóló tájékoztatás.
4. § A kezességvállalási díj megfizetésének idejéről és módjáról – a Kormány határozatában foglaltaknak megfelelő
tartalommal – a kötelezettel kötött szerződésben az államháztartásért felelős miniszter állapodik meg.
5. § A kötelezett a) a hitelszerződés megkötéséről – az abban általa vállalt visszafizetési és járulékfizetési kötelezettség mértékének,
esedékességének megjelölésével –, továbbá b) a hiteljogviszony megszűnéséről – a megszűnés okának megjelölésével – a megkötést, valamint a megszűnést
követő 15 naptári napon belül tájékoztatja a közlekedésért felelős minisztert és az államháztartásért felelős
minisztert. 6. § (1) A hitelnyújtó a fizetési kötelezettség esedékességét követően köteles írásban
a) felszólítani a hitelfelvevőt a teljesítésre, és b) tájékoztatni a közlekedésért felelős minisztert és az államháztartásért felelős minisztert a fizetés teljesítésének
elmaradásáról. (2) A hitelnyújtó az (1) bekezdés szerinti kötelezettségeinek teljesítését követő 30. naptól érvényesítheti az állami
kezességet. 7. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
374/2015. (HK 12.) HVKF parancsa a Magyar Honvédség Törzsszolgálati Szabályzata I. rész című szolgálati könyv kidolgozásáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 49. § (1) bekezdése, továbbá a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek
végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet
11. § (3) bekezdés alapján a következő
parancsot adom ki: 1. A parancs hatálya a Honvéd Vezérkar főnöke (a továbbiakban: HVKF) közvetlen alárendeltségébe tartozó
honvédelmi minisztériumi szervekre és a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire terjed ki.
2. A Magyar Honvédség Törzsszolgálati Szabályzata
I. rész című szolgálati könyv (a továbbiakban: Szabályzat)
5–6. pontja szerinti kidolgozó csoport a 85-240/2015.
nyilvántartási számú Ütemtervben meghatározott határidők alapján látja el a feladatát.
3. A Szabályzat kidolgozását az MH Kiképzési és Doktrinális Központ (a továbbiakban: MH KDK) parancsnoka
irányítja.
4. A Szabályzat kidolgozásának szakmai felelőse a
Honvéd Vezérkar Hadműveleti Csoportfőnökség (a továbbiakban: HVK HDMCSF).
5. A kidolgozó csoport
a) vezetője a HVK HDMCSF Hadműveleti Osztály osz
tályvezetője és
b) vezető helyettese a HVK HDMCSF Hadműveleti
Osztály osztályvezető helyettese. 6. A kidolgozó csoport tagjai
a) a HVK Személyzeti Csoportfőnökség,
b) a HVK HDMCSF,
c) a HVK Logisztikai Csoportfőnökség,
d) a HVK Haderőtervezési Csoportfőnökség,
e) a HVK Híradó, Informatikai és Információvédelmi
Csoportfőnökség,
f) az MH Összhaderőnemi Parancsnokság,
g) az MH Hadkiegészítő és Központi Nyilvántartó Pa
rancsnokság,
h) az MH vitéz Szurmay Sándor Budapest Helyőrség
Dandár,
i) az MH Geoinformációs Szolgálat,
j) az MH Ludovika Zászlóalj,
k) az MH Altiszti Akadémia,
l) az MH Logisztikai Központ és
m) az MH Egészségügyi Központ
állományából kijelölt szakállomány. 7. Felkérem a HM Közigazgatási Államtitkárát, hogy
a HM Tervezési és Koordinációs Főosztály állományából egy fő, és a HM Kabinetfőnökét, hogy az NKE
Hadtudományi és Honvédtisztképző Kar állományából
egy fő a kidolgozó csoport munkájában vegyen részt.
8. A Szabályzat kidolgozása során az alábbi követelményeket kell érvényesíteni:
a) a szabályzat legyen alkalmas a megváltozott biztonsági környezetből adódó új kihívások kezelésére, vegye figyelembe az MH KÖZÖS AKARAT, HATÁROZOTT
FELLÉPÉS 2015, BALATON 2015 gyakorlatok, és az
Ideiglenes Biztonsági Határzár építése során felhalmozott
tapasztalatokat,
b) a fejezetek tartalma legyen összhangban a jelenleg
hatályban lévő, a szakterületre vonatkozó szabályzókkal,
c) biztosítsa a feladatok tevékenységének tervezését,
szervezését, végrehajtását,
d) biztosítsa a személyi állomány állandó, magas szintű
oktatását, képzését,
e) feleljen meg az MH-ban bevezetett, vonatkozó
NATO egységesítési egyezmények előírásainak és követelményeinek és
f) feleljen meg a hatályos és normatív módon kötelező
NATO és magyar terminológiának.
9. A Szabályzat egységesítése, véglegesítése érdekében
az MH KDK parancsnoka a kidolgozó csoport tagjai részére a szolgálati út betartásával szakmai összevonást kezdeményezhet.
10. A Szabályzat hatálybalépésének tervezett időpontja
2016. szeptember 16.
11. A lektor a szakmai felelős szerv illetve szervezet vezetője által kijelölt vagy felkért személy vagy személyek.
Kijelölés vagy felkérés hiányában a lektor a kidolgozó
csoport vezetője. A lektorálási feladatokat végző személy
vagy személyek feladatukat szolgálati tevékenységük keretében végzik.
12. A kidolgozó csoport a parancs hatályba lépését követően, a módosított Ütemtervnek megfelelően végezze
munkáját.
13. Ez a parancs az aláírás napját követő napon lép hatályba, és 2017. december 31-én hatályát veszti.
A távollévő HVKF helyett: Dr. Orosz Zoltán altábornagy s. k.,
Honvéd Vezérkar főnök helyettes


text:
2010. XXXII. törvény a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Általános Konferenciája 81. ülésszakán elfogadott, a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló 175. számú egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e törvénnyel felhatalmazást ad a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Általános Konferenciája
81. ülésszakán elfogadott, a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló 175. számú egyezmény (a továbbiakban:
Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére. 2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles, angol nyelvű szövege, valamint annak hivatalos, magyar nyelvű fordítása a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2010. február 22-i ülésnapján fogadta el.
„175. számú Egyezmény
a részmunkaidős foglalkoztatásról A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Általános Konferenciája,
Amelyet a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal Igazgató Tanácsa hívott össze Genfbe, és amely 1994. június 7-én
nyolcvanegyedik ülésszakára ült össze, Figyelembe véve az egyenlő díjazásról szóló 1951. évi Egyezmény, a hátrányos megkülönböztetésről (foglalkoztatás és
foglalkozás) szóló 1958. évi Egyezmény és a családi kötelezettségekkel bíró munkavállalókról szóló 1981. évi
Egyezmény és Ajánlás rendelkezéseinek jelentőségét a részmunkaidős munkavállalókra vonatkozóan, valamint
Figyelembe véve a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliség elleni védelemről szóló 1988. évi Egyezmény és
a foglalkoztatáspolitikáról szóló 1984. évi Ajánlás (kiegészítő rendelkezések) rendelkezéseinek jelentőségét ezen
munkavállalókra vonatkozóan, valamint Felismerve a hatékony és szabadon választható foglalkoztatás fontosságát minden munkavállaló számára,
a részmunkaidős foglalkoztatás gazdasági jelentőségét, az olyan foglalkoztatáspolitika iránti igényt, amely számításba
veszi a részmunkaidős foglalkoztatás szerepét a további foglalkoztatási lehetőségek biztosításában; valamint
felismerve, hogy szükség van a részmunkaidős munkavállalók védelmére a munkához jutás, a munkafeltételek és
a társadalombiztosítás területén, Miután úgy határozott, hogy különböző javaslatokat fogad el a részmunkaidős foglalkoztatásra vonatkozóan, amely
kérdés az ülésszak napirendjének negyedik pontjaként szerepelt, és
Miután úgy döntött, hogy ezeket a javaslatokat egy nemzetközi Egyezmény formájában adja közre;
a mai napon, 1994. június 24-én elfogadja az alábbi Egyezményt, amely „a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló
1994. évi Egyezmény” néven idézhető: 1. cikk
A jelen Egyezmény szempontjából:
(a) a „részmunkaidős munkavállaló” kifejezés azt a foglalkoztatott személyt jelenti, akinek szokásos munkaideje
kevesebb, mint az összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállalók munkaideje;
(b) az (a) pontban említett szokásos munkaidőt heti alapon, vagy a foglalkoztatás valamilyen adott időszakának
átlagára is ki lehet számítani; (c) „az összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállaló” kifejezés olyan teljes munkaidős
munkavállalóra vonatkozik, aki: (i) ugyanolyan típusú munkaviszonyban áll;
(ii) ugyanolyan vagy hasonló munkát végez, vagy ugyanolyan vagy hasonló foglalkozású; és
(iii) ugyanannál a létesítménynél, illetve ha nincs összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős
munkavállaló az adott létesítménynél, akkor ugyanannál a vállalatnál, illetve ha nincs összehasonlításként
figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállaló az adott vállalatnál, ugyanabban az ágazatban dolgozik,
mint az érintett részmunkaidős munkavállaló; (d) azok a részleges munkanélkülinek számító teljes munkaidős munkavállalók, akik gazdasági, műszaki vagy
strukturális okokból, csoportosan és átmenetileg a rendes munkaidőhöz képest csökkentett munkaidőben
dolgoznak, nem tartoznak a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalókhoz. 2. cikk
A jelen Egyezmény nem befolyásolja a más nemzetközi munkaügyi egyezmények által megállapított, a részmunkaidős
munkavállalókra vonatkozó kedvezőbb rendelkezéseket. 3. cikk
1. A jelen Egyezmény minden részmunkaidős munkavállalóra vonatkozik. A tagállam azonban, az érintett munkáltatók
és munkavállalók képviseleti szervezeteivel folytatott konzultációk után, a munkavállalók vagy a létesítmények
bizonyos kategóriáit – teljesen vagy részben – kivonhatja az Egyezmény hatálya alól, amennyiben annak alkalmazása
jelentős problémákat vetne fel. 2. Az a tagállam, amely a jelen Egyezményt megerősítette, és a fenti bekezdésben biztosított lehetőséggel él,
a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Alapokmányának 22. cikke alapján az Egyezmény alkalmazásáról készített
jelentéseiben közölje a munkavállalók vagy a létesítmények azon kategóriáit, melyeket kizárt, valamint az okokat,
amelyek a kizárást indokolták, vagy még mindig indokolják.
4. cikk
Intézkedéseket kell életbe léptetni annak érdekében, hogy a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók
az összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállalókkal azonos védelemben részesüljenek
az alábbiak vonatkozásában: (a) szervezkedési jog, a kollektív tárgyaláshoz való jog, illetve a munkavállalók képviseletéhez való jog;
(b) munkahelyi biztonság és egészség; (c) foglalkoztatásból és a foglalkozásból eredő megkülönböztetés.
5. cikk
A nemzeti törvényekkel és gyakorlattal összhangban lévő intézkedésekkel kell biztosítani, hogy a részmunkaidőben
foglalkoztatott munkavállalónak munkaórával, teljesítménnyel vagy darabszámmal arányos módon meghatározott
alapbére nem lehet alacsonyabb az összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállalók
ugyanazon módon kiszámított alapbérénél, pusztán amiatt, mert részmunkaidőben dolgozik.
6. cikk
Olyan szakmai alapú, törvény által szabályozott társadalombiztosítási rendszert kell kialakítani, amely azonos
feltételeket biztosít a részmunkaidős és az összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállalók
részére; ezen feltételeket a munkaidő, a hozzájárulások vagy a keresetek arányában, vagy a nemzeti törvényekkel és
gyakorlattal összhangban lévő más egyéb módszerek segítségével lehet meghatározni.
7. cikk
Intézkedéseket kell életbe léptetni annak érdekében, hogy a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalókra
az összehasonlításként figyelembe vehető teljes munkaidős munkavállalókkal azonos feltételek vonatkozzanak
az alábbi területeken: (a) anyasági védelem; (b) foglalkoztatás megszüntetése;
(c) fizetett éves szabadság és fizetett munkaszüneti napok; és
(d) betegszabadság, ahol a pénzbeli jogosultságok a munkaórák vagy a keresetek arányában kerülhetnek megállapításra.
8. cikk
1. Azon részmunkaidős munkavállalókat, akiknek munkaideje vagy keresete nem ér el egy meghatározott határértéket,
a tagállam kizárhatja: (a) a 6. cikkben említett törvényes társadalombiztosítási rendszer bármely területéről, az üzemi balesetek esetén járó
ellátások kivételével; (b) a 7. cikkben felsorolt területek vonatkozásában megtett bármely intézkedés köréből, a társadalombiztosítási
rendszeren kívül biztosított anyavédelmi intézkedések kivételével. 2. Az 1. bekezdésben említett határértéket kellően alacsonyan kell megállapítani, nehogy a részmunkaidős
munkavállalók indokolatlanul nagy hányada legyen kizárva. 3. Az a tagállam, amely a fenti 1. bekezdés szerinti lehetőséggel él:
(a) köteles rendszeresen felülvizsgálni az érvényben lévő határértéket;
(b) a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet Alapokmányának 22. cikke alapján az Egyezmény alkalmazásáról készített
jelentéseiben ismertetnie kell az érvényben lévő határértéket, meg kell indokolnia annak nagyságát, valamint be
kell mutatnia, hogy tett-e lépéseket a védelem fokozatos kiterjesztésére a kizárt munkavállalók vonatkozásában.
4. A jelen cikkben említett határérték megállapítását, felülvizsgálatát és módosítását meg kell tárgyalni
a legreprezentatívabb munkaadói és munkavállalói szervezetekkel. 9. cikk
1. Intézkedéseket kell hozni az olyan hatékony és szabadon választható részmunkaidős foglalkoztatáshoz történő
hozzájutás elősegítése érdekében, amely mind a munkáltatók, mind a munkavállalók érdekeinek megfelel, feltéve,
hogy a 4–7. cikkek szerinti védelmet biztosítják. 2. Ezen intézkedések közé az alábbiak tartoznak:
(a) azon törvények és jogszabályok felülvizsgálata, amelyek megakadályozhatják, illetve meggátolhatják
a részmunkaidős foglalkoztatás bevezetését, illetve elfogadását; (b) a foglalkoztatási szolgálatok, ahol vannak ilyenek, bevonása a részmunkaidős munkalehetőségek feltárásába és
publikálásába tájékoztatási és munkaközvetítési tevékenységeik során; (c) különleges figyelem fordítása a foglalkoztatáspolitikában bizonyos csoportok, például a munkanélküliek,
a családi kötelezettségekkel bíró munkavállalók, az idős munkavállalók, a megváltozott munkaképességű
munkavállalók, továbbá a képzésben vagy oktatásban részt vevő munkavállalók igényeire és preferenciáira.
3. Ezen intézkedések része lehet a kutatás és ismeretterjesztés is, olyan mértékben, amennyiben a részmunkaidős
foglalkoztatás megfelel a munkaadók és a munkavállalók gazdasági és szociális céljainak.
10. cikk
Intézkedéseket kell hozni, ahol az helyénvaló, annak érdekében, hogy a teljes és részmunkaidős foglalkoztatás között
oda-vissza történő átállás önkéntes alapon történjen, összhangban a nemzeti törvényekkel és gyakorlattal.
11. cikk
A jelen Egyezmény rendelkezéseit törvények, illetve rendeletek útján kell végrehajtani, kivéve amennyiben hatályukat
kollektív megállapodások útján, vagy az adott országban szokásos más módon biztosítják. A munkáltatók és
munkavállalók legreprezentatívabb szervezeteivel egyeztetni kell az ilyen törvények vagy rendeletek elfogadása előtt.
12. cikk
A jelen Egyezmény hivatalos ratifikációit a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal főigazgatójával kell közölni nyilvántartásba
vétel céljából. 13. cikk
1. A jelen Egyezmény a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet tagállamai közül csak azokra nézve kötelező, amelyeknek
ratifikációit a főigazgató nyilvántartásba vette. 2. Az Egyezmény azon időponttól számított tizenkét hónap múlva lép hatályba, amikor két tagállam részéről történt
ratifikációt a főigazgató nyilvántartásba vette. 3. A továbbiakban a jelen Egyezmény minden tagállamra nézve tizenkét hónappal azután lép hatályba, hogy a tagállam
ratifikációját nyilvántartásba vették. 14. cikk
1. A jelen Egyezményt ratifikáló tagállam azt a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal főigazgatójával egy nyilvántartásba vétel
céljából közölt nyilatkozat útján mondhatja fel az Egyezmény első hatálybalépésének időpontjától számított tíz év
elteltével. Az ilyen felmondás a nyilvántartásba vételét követő egy év elteltével válik hatályossá.
2. Az a tagállam, amely a jelen Egyezményt ratifikálta, és amely az előző bekezdésben említett tízéves időszak lejárta
utáni egy éven belül nem él a jelen cikkben biztosított felmondási jogával, újabb tízéves időszakra kötelezettségben
marad. Ezt követően minden tíz év elteltével mondhatja fel a jelen Egyezményt a jelen cikkben előírt feltételek szerint.
15. cikk
1. A Nemzetközi Munkaügyi Hivatal főigazgatója a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet valamennyi tagállamát köteles
értesíteni a Szervezet tagállamai által vele közölt valamennyi ratifikálás, illetve felmondás nyilvántartásba vételéről.
2. A főigazgató a második ratifikáció nyilvántartásba vételéről küldött értesítésével egyidejűleg felhívja a Szervezet
tagállamainak a figyelmét az Egyezmény hatálybalépésének időpontjára is.
16. cikk
A Nemzetközi Munkaügyi Hivatal főigazgatója az előző cikkek rendelkezéseivel összhangban nyilvántartásba vett
ratifikációkat és felmondásokat az Egyesült Nemzetek Alapokmányának 102. cikke szerint valamennyi részletükben
nyilvántartásba vétel céljából megküldi az Egyesült Nemzetek főtitkárának.
17. cikk
A Nemzetközi Munkaügyi Hivatal Igazgató Tanácsa az általa szükségesnek ítélt időpontokban jelentést terjeszt
az Általános Konferencia elé a jelen Egyezmény helyzetéről, és megvizsgálja, kívánatos-e a Konferencia napirendjére
tűzni az Egyezmény részleges vagy teljes módosításának kérdését.
18. cikk
1. Ha a Konferencia a jelen Egyezményt részben vagy egészében módosító új Egyezményt fogad el, az új Egyezmény
eltérő rendelkezése hiányában – (a) az új módosító Egyezmény valamely tagállam által történő ratifikálása, tekintet nélkül a fenti 14. cikk
rendelkezéseire, ipso jure magában foglalja a jelen Egyezmény azonnali felmondását, amennyiben és amikor az új
módosító Egyezmény hatályba lép; (b) az új módosító Egyezmény hatálybalépésekor lezárul a jelen Egyezmény ratifikálásának lehetősége a tagállamok
előtt. 2. A jelen Egyezmény jelenlegi formájában és tartalmával mindenképpen érvényben marad mindazon tagállamokra
nézve, amelyek a jelen Egyezményt ratifikálták, de a módosító Egyezményt nem.
19. cikk
A jelen Egyezmény szövegének angol és francia változata egyaránt hiteles.”
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) A 2. és 3. § az Egyezmény 13. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
(3) Az Egyezmény, illetve a 2. és 3. § hatálybalépésének naptári napját, annak ismertté válását követően, a külpolitikáért
felelős miniszter a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett, egyedi határozatával állapítja meg.
(4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a foglalkoztatáspolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
Sólyom László s. k., Dr. Katona Béla s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
17/2015. (IV. 17.) OGY határozata a Magyar Honvédségnek az Iszlám Állam elnevezésű terrorszervezet elleni nemzetközi fellépésben való részvételéről.
Az Országgyűlés,
– figyelemmel arra, hogy Magyarország érdekelt a  nemzetközi béke és biztonság előmozdítására tett
erőfeszítésekben és a terrorizmus elleni küzdelemben;
– figyelemmel arra, hogy Magyarország az Iszlám Állam elnevezésű terrorszervezet ellen szervezett nemzetközi
koalíció elkötelezett tagja;
– figyelemmel Magyarországnak az  Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) Alapokmányából fakadó
kötelezettségeire, elsősorban az  ENSZ Biztonsági Tanácsának 2014. augusztus 15-én hozott 2170. és 2014.
szeptember 24-én hozott 2178. számú határozataira, továbbá az Iraki Köztársaság Kormánya által 2014. június
25-én az ENSZ tagállamaihoz intézett felkérésre;
– az Iszlám Állam elnevezésű terrorszervezet által folytatott emberi jogi jogsértések, különösen az  Irak
területén élő keresztény és más vallási kisebbségek sérelmére elkövetett népirtás és más emberiesség elleni
bűncselekmények megakadályozásának elősegítése érdekében
az Alaptörvény 47. cikk (2) bekezdésében foglalt jogkörében eljárva az alábbi határozatot hozza:
 1. Az Országgyűlés hozzájárulását adja ahhoz, hogy a Magyar Honvédség az Iszlám Állam elnevezésű terrorszervezet
elleni nemzetközi koalíciós műveletek elősegítése érdekében, partnerképesség-építési, őrző-védő és csapatkísérő
feladatoknak az  Iraki Köztársaság területén történő ellátására egy, legfeljebb 150 – váltási időszakban 300 – fős,
a  szükséges technikai eszközökkel, fegyverzettel, felszereléssel ellátott katonai kontingense (a  továbbiakban:
Kontingens) kerüljön létrehozásra, az  erbili kiképző központ illetékességi területére kitelepítésre és
állomásoztatásra. A hozzájárulás kiterjed a magyar szerepvállalással összhangban álló, és az erbili kiképző központ
illetékességi területén kívül eső törzs- és biztosító beosztásoknak – a  Kontingens létszámának terhére történő –
betöltésére is.
2. Az Országgyűlés felhatalmazza a  Kormányt, hogy a  jelen határozat alapján szükségessé váló intézkedéseket saját
hatáskörében haladéktalanul tegye meg.
3. Az Országgyűlés felhívja a  Kormányt, hogy döntéseiről és intézkedéseiről, valamint a  Kontingens működéséről
az  Országgyűlés Külügyi bizottságát, valamint Honvédelmi és rendészeti bizottságát igény szerint, de rendes
ülésszakonként legalább egy alkalommal tájékoztassa.
4. Az Országgyűlés hozzájárulását adja, hogy a Kontingens feladatát 2017. december 31-ig lássa el.
 5. Ez a határozat az elfogadásakor lép hatályba.
Lezsák Sándor s. k.,
az Országgyűlés alelnöke


text:
2/2019. (II. 7.) BM utasítása a belügyminiszter irányítása alatt álló rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának és rendvédelmi igazgatási alkalmazottainak 2019. választható béren kívüli juttatásairól és bankszámla-hozzájárulásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában meghatározott hatáskörömben eljárva – figyelemmel
a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 163.  §
(4)  bekezdésére, 176.  § (1) és (6)  bekezdésére, 289/E.  § (3)  bekezdésére, 289/G.  § (1) és (2)  bekezdésére, valamint 362/G.  §
(7) bekezdésére – a 2019. évre vonatkozóan a személyi juttatás terhére teljesítendő egyes kifizetésekkel kapcsolatban az alábbi
utasítást adom ki:
1. Az utasítás hatálya 1. § Ezen utasítás hatálya a belügyminiszter irányítása alatt álló rendvédelmi feladatokat ellátó szervekre (a továbbiakban:
rendvédelmi szerv) és az  azokkal hivatásos szolgálati jogviszonyban, valamint rendvédelmi igazgatási szolgálati
jogviszonyban állókra terjed ki.
2. Választható béren kívüli juttatások 2. § A  választható béren kívüli juttatások (a továbbiakban: cafetéria-juttatások) éves összege 2019. évben bruttó
200 000 forint/fő.
3. § A  cafetéria-juttatások köre: a  személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény 71.  § (1)  bekezdésében
meghatározott juttatások.
4. § A cafetéria-juttatásokra vonatkozó választás Cafetéria Nyilatkozattal történik, amelynek érvényessége a 2019. évre
szól.
3. Bankszámla-hozzájárulás 5. § (1) A  hivatásos állomány tagja és a  rendvédelmi igazgatási alkalmazott az  illetményének fizetési számlára történő
átutalása esetén évi bruttó 4000 forint összegű bankszámla-hozzájárulásra jogosult, amelyet a munkáltató legkésőbb
a 2019. november havi illetmény kifizetésével egyidejűleg köteles megfizetni.
(2) A  hivatásos szolgálati jogviszony vagy rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszony megszűnése esetén
– az (1) bekezdéstől eltérően – a bankszámla-hozzájárulás időarányos összegét legkésőbb a jogviszony megszűnésekor
köteles a rendvédelmi szerv teljesíteni.
(3) Az  időarányos összeg megállapításakor a  bankszámla-hozzájárulás alapjául szolgáló foglalkoztatási jogviszony
minden megkezdett hónapjának egészét bankszámla-hozzájárulásra jogosító időtartamként kell figyelembe venni.
4. Záró rendelkezések 6. § Ez  az  utasítás a  közzétételét követő napon lép hatályba, rendelkezéseit a  hivatásos szolgálati jogviszonyban állók
vonatkozásában 2019. január 1-jétől, a  rendvédelmi igazgatási szolgálati jogviszonyban állók vonatkozásában
2019. február 1-jétől kell alkalmazni.
7. § A  rendvédelmi szerv vezetője a  jelen utasítás végrehajtására az  utasítás közzétételét követő 8 napon belül belső
szabályzatot ad ki.
8. § A  rendvédelmi szerv vezetője az  utasítás közzétételét követő 15 napon belül gondoskodik az  irányítása alatt álló
rendvédelmi szervnél foglalkoztatott munkavállalók, valamint – a  2019. évi időarányos jogosultságra tekintettel –
közalkalmazotti vagy kormányzati szolgálati jogviszonyban állók vonatkozásában a cafetéria-juttatások mértékének
és a választható juttatások körének, valamint a bankszámla-hozzájárulás mértékének – az alkalmazandó jogszabályok
keretei között történő – meghatározására.
9. § Hatályát veszti a belügyminiszter irányítása alatt álló rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának
2018. évi választható béren kívüli juttatásairól és bankszámla-hozzájárulásáról szóló 2/2018. (II. 6.) BM utasítás.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
1/2016. (I. 7.) NGM utasítása a nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatok kezeléséről és felhasználásáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja alapján a következő utasítást adom ki:
1. § (1) A Magyarország 2016. évi központi költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. mellékletébe
sorolt, a nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatokhoz kapcsolódó pénzügyi
ellenjegyzésre, utalványozásra és érvényesítésre jogosultak körét az 1. melléklet szerint állapítom meg.
(2) Ezen utasítás hatálya nem terjed ki a  Kvtv. 1.  melléklet XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezetbe sorolt,
a nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatokra.
2. § (1) Az utalványozás a 2. melléklet szerinti utalványminták alkalmazásával, azok kitöltésével történik.
 (2) A pénzügyi ellenjegyzésre, utalványozásra és érvényesítésre jogosultak aláírásmintáját a 3. melléklet tartalmazza.
 (3) Az utalványhoz csatolni kell a kifizetés jogalapját igazoló dokumentumokat, jogszabályon alapuló kifizetés esetén
a jogszabály megjelölésével.
 (4) Az utalványozást úgy kell végrehajtani, hogy a teljesítési határidő előtt öt munkanappal a Nemzeti Adó- és Vámhivatal
és a Magyar Államkincstár (a továbbiakban: Kincstár) az utalványt teljesítésre megkapja. A határidő elmulasztásából
eredő késedelmi kamat, kötbér arra hárítható át, aki a mulasztásért felelős, ha megállapítható, hogy az utalványozás
végrehajtásához szükséges döntés és információ időben, hiánytalanul az  utalványozó rendelkezésére állt. Ennek
megállapíthatósága érdekében minden aláírásra jogosultnak fel kell tüntetnie az  intézkedés keltezését, továbbá
a késedelem okát.
3. § (1) A  kifizetés teljesítését megelőzően a  kifizető az  utalvány szabályszerűségi vizsgálatán túlmenően előirányzati
fedezetvizsgálatot végez. A fedezetvizsgálat során ellenőrizni kell, hogy a kifizetés elrendeléséig történt kifizetéseket
figyelembe véve rendelkezésre áll-e az  utalványnak megfelelő összegű előirányzat. A  fedezetlen vagy nem
szabályszerű utalvány teljesítését meg kell tagadni és felülvizsgálatra az  utalványozást végzőnek haladéktalanul
visszaadni.
(2) A tárgyévi költségvetési törvény azon előirányzatai esetében, amelyek előirányzat-módosítási kötelezettség nélkül
túlteljesíthetőek, az  utalványozó az  előirányzat túlteljesüléséről az  utalványozásra és az  érvényesítésre jogosult
személy tevékenységét irányító helyettes államtitkárt és államtitkárt haladéktalanul tájékoztatja.
(3) Az  1000 millió forintot meghaladó összegű kifizetésekről – az  Európai Unió költségvetéséhez való hozzájárulás,
valamint az  Egyéb lakástámogatások előirányzat kivételével – az  államháztartásért felelős államtitkárt, a  Nemzeti
Adó- és Vámhivatalt és a  Kincstárt az  utalványozó írásban a  kifizetést megelőzően legalább 2 héttel, illetve
a tájékoztatáshoz szükséges információk rendelkezésre állását követően haladéktalanul tájékoztatja.
(4) A Kvtv. 1. melléklet XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet szerinti, a nemzetgazdasági miniszter
irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatoknál a  pénzügyi ellenjegyző a  Költségvetési Összefoglaló
Főosztály (a továbbiakban: KÖF).
4. § A kötelezettségvállaláshoz, utalványozáshoz és érvényesítéshez a Nemzeti Adó- és Vámhivatal és a Kincstár havonta
az  aktuális előirányzat, a  felhasználás, továbbá az  előirányzat terhére vállalt kötelezettségek adatait tartalmazó
jelentést küld a KÖF részére.
5. § (1) A  Kvtv. 53.  § (1)  bekezdése alapján teljesített állami kezesség érvényesítési kiadások esetén az  utalványozó
a feladatkörében érintett főosztály, az érvényesítő a KÖF. Egyedi kezességbeváltás esetében a 2007. január 1-je előtt
vállalt kezességek beváltásának jogi akadályáról az  utalványozást és az  az érvényesítést megelőzően a  Jogi és
Kodifikációs Főosztály (a továbbiakban: JKF) vagy a  jogi és koordinációs ügyekért felelős helyettes államtitkár
(a továbbiakban: JKHÁT) nyilatkozik. A 2007. január 1-je után vállalt kezességek beváltása esetén a kifizetés a NAV
útján történik.
(2) A  Kvtv. 53.  § (2)  bekezdése alapján teljesített kiadások esetén az  utalványozó a  feladatkörében érintett főosztály,
az érvényesítő a KÖF.
6. § A Magyar Nemzeti Bank (a továbbiakban: MNB) és a  központi költségvetés közti elszámolásokban a  KÖF szakmai
feladatköre szerint felelős osztálya utalványozza az  MNB által benyújtásra kerülő számlát, és a  monetáris politikai
kérdésekben feladatkörében érintett adó- és pénzügyekért felelős államtitkár érvényesíti azt.
7. § A Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról szóló 2001. évi XX. törvény 5. § (2) bekezdése alapján kötött árfolyamfedezeti megállapodásokból eredő, a  Magyar Fejlesztési Bank Zrt. (a továbbiakban: MFB) felé teljesítendő fizetési
kötelezettség teljesítése a Kincstár útján a KÖF szakmai igazolása alapján történik, amelyben rendelkezik a Kincstár
Nemzetgazdasági Elszámolások Osztálya felé az  MFB által benyújtott határidős beszedési megbízás teljesítéséről
vagy elutasításáról.
8. § A jogszabályban előírt, nemzetközi pénzügyi szervezetekben való tagsággal kapcsolatos kötelezvényeket a Kincstár
állítja ki a 2. mellékletben szereplő 3. utalványminta alapján.
9. § Ez az utasítás 2016. január 15-én lép hatályba.
10. § Hatályát veszti a  nemzetgazdasági miniszter irányítása alá tartozó központi kezelésű előirányzatok kezeléséről
és felhasználásáról szóló 5/2015. (III. 18.) NGM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


text:
423/2013. (X. 9.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséről és megbízásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külügyminiszter előterjesztésére – Pósa Krisztiánt
kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté, és megbízom Magyarország podgoricai nagykövetségének
vezetésével.
Budapest, 2013. június 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök