text:
45/2016. (XI. 29.) NGM rendelete a jövedéki adóról szóló 2016. LXVIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról.
A jövedéki adóról szóló 2016.  évi LXVIII.  törvény 148.  § (2)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány tagjainak
feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 90.  § 1.  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában:
1. beszállókártya száma: a  nemzetközi repülésben alkalmazott bármilyen okmánynak vagy azzal egyenértékű
számítástechnikai alkalmazásnak az  utas nevét, a  repülés úti célját, valamint nemzetközi kereskedelmi
repülés esetén a járatszámot tartalmazó adata;
2. fajtakód: a  jövedéki termék adómérték szerinti besorolását jelölő, állami adó- és vámhatóság által
megállapított azonosítószám;
3. felelős üzemvezető: a jövedéki adóról szóló 2016. évi LXVIII. törvény (a továbbiakban: Jöt.) 20. § (4) bekezdése
vagy 31. § (2) bekezdése szerint kijelölt személy;
4. felhasználási arányszám: az  a  Jöt.-ben meghatározott adó alapjául szolgáló mértékegységben megadott
hányados, ami az  adott termék egységnyi mennyiségének felhasználói engedélyes általi előállításához
szükséges jövedéki termék – beleértve az  előállítással összefüggő gyártási veszteséget is – mennyiségi
arányát mutatja a belőle előállított termékre előírt szabványoknak megfelelően;
5. hitelesített: a mérésügyről szóló törvény szerint hitelesnek minősülő;
6. szesz: cukor- vagy keményítőtartalmú mezőgazdasági termékből, gyümölcsből és bogyóból, csendes és
habzóborból, egyéb csendes és habzó erjesztett italból, köztes alkoholtermékből, borászati melléktermékből,
gabonából erjesztéssel, lepárlással vagy alkoholtermékből átfinomítással előállított alkoholtermék;
7. szeszmérő gép: az előállított szesz mennyiségének mérésére szolgáló mérőberendezés.
I. FEJEZET
ENGEDÉLYEK 2. Engedélyezés 2. § (1) A Jöt. szerinti engedély iránti kérelem az  állami adó- és vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon
nyújtható be.
(2) Az engedély iránti kérelemhez csatolni kell
a) adóraktár engedélyese és felhasználói engedélyes esetében a  végezni kívánt tevékenységet részletesen
bemutató leírást,
b) a tevékenység végzésére használni kívánt ingatlan, helyiség, jármű, telephely berendezései használati
jogcímének, valamint a vízi jármű lajstromjelének megállapítására alkalmas okirat másolatát,
c) a tevékenység végzésére használni kívánt telephelyen használt tárolótartály, mérőeszköz helyére, típusára
vonatkozó leírás másolatát,
d) az alapanyag és a  tárolt, előállított jövedéki termék készletre vétele, tevékenység végzésére használni
kívánt telephelyen belüli felhasználása, egyéb készletváltozása – a  Jöt.-ben és az  e  rendeletben előírt
követelményeknek megfelelő – nyilvántartási és bizonylati rendszere leírásának másolatát,
e) felhasználói engedély iránti kérelem esetében az előállított, felhasznált mennyiségek alátámasztása céljából
a  felhasználási arányszámot, amely – az  alapanyag minősége vagy a  technológia által indokolt esetben és
mértékben – tűréshatárokkal is megadható,
f ) a tevékenység végzésére használni kívánt telephelyen folytatott tevékenységhez jogszabályban előírt
engedélyek, igazolások listáját telephelyenkénti összeállításban (kiadó vagy nyilvántartásba vevő hatóság,
engedély vagy igazolás megnevezése, száma, kiadásának időpontja),
g) a nyilvántartás alapbizonylataként használt egyéb bizonylat, az  üzemszünet ideje alatt alkalmazott
papíralapú okmány, valamint a  szabad forgalomban nem szabadforgalomba bocsátáskor vagy nem
tagállami szállítás esetén alkalmazott bizonylat kivételével a Jöt. 90. §-a szerinti okmányok aláírására jogosult
személy közokiratba foglalt aláírásmintáját, kivéve ha az  aláírásra jogosult aláírásmintáját az  állami adó- és
vámhatóság képviselőjének jelenlétében megadja vagy ha az  engedély iránti kérelemmel egyidejűleg
az  engedélyes aláírásával egyenértékű, az  elektronikus vagy elektronikusan kiállított papíralapú EKO
hitelességét igazoló, az  állami adó- és vámhatóság által engedélyezett, a  8.  melléklet szerinti bélyegző
(a továbbiakban: különleges bélyegző) alkalmazásának engedélyezését is kéri,
h) – a Jöt. 18. § (15) bekezdése és 21. § (7) bekezdése szerinti esetek kivételével – a felajánlott jövedéki biztosíték
számításának levezetését,
i) a pénzügyi biztosítékról kiállított eredeti okiratot,
j) – kezességvállalás formájában nyújtott jövedéki biztosíték esetén – a  kezességvállalási engedéllyel
rendelkező személy eredeti kezességvállalási nyilatkozatát,
k) – ha az  adófelfüggesztéssel történő termékszállításnál az  adóraktár engedélyese helyett a  Jöt. 18.  §
(12)  bekezdése szerinti személyek közül többen együttesen kívánnak jövedéki biztosítékot nyújtani –
a kérelmet benyújtó személy részére adott megbízás másolatát,
l) az engedélyes vagy az  engedélyes által jövedéki ügyintézőként foglalkoztatott vagy megbízott személy
jövedéki ügyintézői szakképesítést igazoló bizonyítványának vagy a  6.  § (1)  bekezdés szerinti egyéb
szakképesítést, szakmai végzettséget igazoló bizonyítványának, továbbá – megbízott személy esetén –
a jövedéki ügyintézői tevékenység ellátásáról kiállított megbízásnak a másolatát,
m) az alkalmazott denaturálási eljárás leírását, valamint a  118.  § (1)  bekezdésben meghatározottól eltérő
részleges denaturálási eljárás alkalmazása esetén a Jöt. 133. § (2) bekezdése szerinti iratok másolatát,
n) bejegyzett kereskedői engedélykérelem esetében egyéb ellenőrzött ásványolaj felhasználói engedélyes
vagy nyilvántartásba vett felhasználó részére történő beszerzése esetében, a  felhasználói engedélyes,
nyilvántartásba vett felhasználó kérelmező részére kiállított nyilatkozatának másolatát egyéb ellenőrzött
ásványolaj beszerzésére adott megbízásáról és az  egyéb ellenőrzött ásványolajnak a  nyilatkozatot tevő
telephelyén történő átvételéről.
(3) Az engedélyt kérőnek az  engedélyezési feltételek helyszíni hatósági ellenőrzésekor a  helyszínen rendelkeznie kell
az  alábbi dokumentumokkal és azok másolatát a  helyszíni ellenőrzés alkalmával elektronikus formában az  állami
adó- és vámhatóság rendelkezésére kell bocsátania:
a) a tevékenység végzésére használni kívánt telephely helyszínrajza,
b) – adóraktár engedélyese és felhasználói engedélyes esetében – a  tevékenység végzésére használni kívánt
telephely berendezéseinek technológiai rajza és a technológiai folyamatábra,
c) – amennyiben jogszabály vagy az  állami adó- és vámhatóság előírja hitelesített eszközök alkalmazását –
a  tevékenység végzésére használni kívánt telephelyen használt tárolótartályra, mérőeszközre vonatkozó
hitelesítési bizonylat,
d) – egyéb csendes és habzó erjesztett ital, köztes alkoholtermék és alkoholtermék előállítása, valamint csendes
és habzóbor, egyéb csendes és habzó erjesztett ital, köztes alkoholtermék és alkoholtermék felhasználása –
ide nem értve a termék önálló tárolását – esetén – a (2) bekezdés e) pontja szerinti kivétellel – az előállított,
felhasznált mennyiségek alátámasztása céljából
da) a  végtermék jogszabály által előírt gyártmánylapja, amelyen megadható a  gyártmánylapon
feltüntetett összetevők egységnyi végtermék előállításához szükséges mennyisége – az alkalmazott
gyártási technológiától függően tól–ig mennyiséggel is –,
db) – ha a  csendes és habzóbor, egyéb csendes és habzó erjesztett ital, köztes alkoholtermék és
alkoholtermék felhasználási célja nem termék-előállítás vagy a  csendes és habzóbor, egyéb
csendes és habzó erjesztett ital, köztes alkoholtermék és alkoholtermék nem válik az  előállított
termék részévé vagy az  előállított termékről jogszabály nem teszi kötelezővé gyártmánylap
kiállítását – a  csendes és habzóbor, egyéb csendes és habzó erjesztett ital, köztes alkoholtermék
és alkoholtermék felhasználásának – az  alkalmazott gyártási technológiától függően tól–ig
mennyiséggel is megadható – mennyiségi levezetése,
e) a Jöt. 20. § (2) bekezdés b) pontja szerinti esetben a mintavételi szabályzat,
f ) – adózott és adózatlan jövedéki termék azonos telephelyen történő tárolása esetén – a készletek elkülönített
elhelyezésének kialakításáról készített helyszínrajz.
 (4) Ha a kérelmező kizárólag a Jöt. 37. § (4) bekezdése szerinti berendezés tesztelését, kipróbálását végzi és az előállított
jövedéki terméket megsemmisíti vagy megsemmisítteti, az  engedélykérelemhez csak a  (2)  bekezdés a) és
b)  pontjában foglalt dokumentumokat kell csatolni és a  (3)  bekezdésben meghatározottak közül csak az  a) és
b) pont szerinti kötelezettségeket kell teljesíteni.
(5) Egyszerűsített adóraktári engedély iránti kérelem esetén
a) nem kell csatolni a (2) bekezdés a), c) és d) pontjában felsorolt iratokat,
b) a (3)  bekezdésbeliből csak az  a)  pont szerinti kötelezettséget kell teljesíteni, amelynek teljesítésekor
a dokumentumon fel kell tüntetni a tárolóedények űrtartalmát, helyét és azonosításra alkalmas jelét, és
c) – a  19.  § szerinti esetben – csatolni kell az  egyszerűsített adóraktár helyszínrajzát, amelyen pontosan fel
van tüntetve a  kérelmező által adóraktárként használt pincerész, azon belül a  tárolóedények pontos helye,
azonosításra alkalmas jele, darabszáma, űrtartalma.
3. § (1) Bejegyzett kereskedői engedély iránti kérelemben telephelyként olyan hely jelölhető meg és engedélyezhető,
a) amely a kérelmező telephelye vagy székhelye,
b) amelynek használatára vasúttársasággal vagy vasúti iparvágánnyal rendelkező személlyel a  kérelmező
írásban megállapodást kötött, vagy
c) amely egyéb ellenőrzött ásványolaj felhasználói engedélyes vagy nyilvántartásba vett felhasználó részére
történő beszerzése esetében a  felhasználói engedélyes vagy a  nyilvántartásba vett felhasználó 2.  §
(2) bekezdés n) pontja szerinti nyilatkozatában megjelölt telephelye.
(2) Az (1)  bekezdés c)  pontja szerinti esetben az  (1)  bekezdés a)  pontja szerint engedélyezett helyszín is szolgálhat
az egyéb ellenőrzött ásványolaj átmeneti tárolására.
(3) Ha a  bejegyzett kereskedői engedélyt kérelmező felhasználói engedéllyel rendelkezik vagy nyilvántartásba vett
felhasználó is és kizárólag az engedélyezett vagy nyilvántartásba vett tevékenységi körében beszerezhető jövedéki
termékre kér bejegyzett kereskedői engedélyt, csak felhasználói engedélyének számát vagy a  nyilvántartásba
vételi számát kell megadnia a  bejegyzett kereskedői engedély iránti kérelméhez. A  kérelemről az  állami adó- és
vámhatóság 15 napon belül dönt.
4. § (1) A Jöt. 16. § (3) bekezdése szerinti adatváltozás esetén csatolni kell
a) a változást igazoló irat másolatát, vagy annak megjelölését, hogy azt további telephelyen végzett
tevékenység vagy engedélyezési eljárás kapcsán korábban már bemutatták, és
b) jogi személy jogutódlása esetén a  cégbírósághoz benyújtott cégbejegyzés vagy változásbejegyzés iránti
kérelem másolatát is,
c) öröklés esetén az  elhunyt engedélyes halotti anyakönyvi kivonatának és az  örökös adóraktárra vonatkozó
használati jogcímének megállapítására alkalmas okirata másolatát is.
 (2) A Jöt. 24.  § (1)  bekezdése szerint adatszolgáltatásra nem kötelezett engedélyes a  Jöt. 16.  § (3)  bekezdése szerinti
adatváltozást a 2. § (1) bekezdése szerinti nyomtatványon jelenti be.
5. § (1) Az állami adó- és vámhatóság az  engedélyezési eljárás során az  adóraktár, a  felhasználói engedélyes üzem
berendezéseiről, tárolótartályairól és az  alkalmazott hatósági zárakról műszaki leírást készít, melyet megküld
az engedélyesnek.
(2) Az engedélyes
a) a berendezést a műszaki leírásban rögzített állapotban tartja,
b) a berendezésen végrehajtani kívánt változtatásról legkésőbb a  változtatást megelőző 3. napon bejelentést
tesz az állami adó- és vámhatóságnak,
c) az üzemben alkalmazott hatósági zárak épségben tartásáért felelősséggel tartozik.
(3) A műszaki leírás tartalmazza
a) az engedélyezett telephely üzemi helyiségeinek alaprajzát, feltüntetve benne a  berendezések felülnézeti
vázrajzát és jelzését (indokolt esetben folyamatábrát),
b) a berendezések, tartályok jegyzékét (azonosító jelét, méretét és űrtartalmát),
c) az alkalmazott hatósági zárak jegyzékét (a sorszám, a  berendezés számjele, megnevezése, az  alkalmazott
zárak feltüntetésével),
d) a kérelmező, az engedélyes tájékoztatását a (2) bekezdés szerinti kötelezettségekről.
(4) A hitelesített berendezést az  állami adó- és vámhatóság annak egyedi beazonosíthatósága hiányában azonosító
jellel látja el.
6. § (1) Jövedéki ügyintézői szakképesítésnek minősül
a) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal hivatásos szolgálati jogviszonyhoz, rendészeti szakvizsgához kötött
munkaköreiről, továbbá az  alapfokú és középfokú szaktanfolyammal kapcsolatos egyes kérdésekről szóló
miniszteri rendelet szerinti, a jövedéki szakterületnek megfelelő középfokú szaktanfolyami végzettség,
b) a Vám- és Pénzügyőri Iskola és a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal Képzési, Egészségügyi és Kulturális
Intézete által kiállított bizonyítvánnyal elismert középfokú szakmai végzettség vagy az  1998. január 1. és
2010.  december  31. között a  Vám- és Pénzügyőrség, 2010. december 31-ét követően a  Nemzeti Adó- és
Vámhivatal jövedéki szakterületén érdemi ügyintézőként vagy oktatásban részt vevőként letöltött legalább
három év szolgálati viszony.
(2) Az (1)  bekezdés b)  pontja alkalmazásában érdemi ügyintézőnek a  jövedéki szakterületen közhatalmi, irányítási,
felügyeleti, ellenőrzési tevékenységhez kapcsolódó feladatokat ellátó hivatalos személy, oktatásban részt vevőnek
a  Vám- és Pénzügyőrség, 2010. december 31-ét követően a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal hivatásos állományú
tagjainak alap- és továbbképzését végző hivatásos állományú személy minősül.
7. § A Jöt. szerinti engedélyek mintáját a 20. melléklet tartalmazza.
3. Jövedéki biztosíték 8. § (1) A jövedéki biztosíték összegének elfogadását vagy módosítását az állami adó- és vámhatóság internetes honlapján
közzétett nyomtatványon kell kérelmezni.
(2) Az állami adó- és vámhatóság határozattal dönt a  jövedéki biztosítékra felajánlott összeg elfogadásáról vagy
a  kérelmezettől eltérő összegben történő megállapításáról, ha ez  az ügy érdeme, egyéb esetben végzést hoz
a kérelem tárgyában.
(3) Készpénzben nyújtott jövedéki biztosítéknak minősül minden olyan egyedileg azonosított összeg, amely az állami
adó- és vámhatóság rendelkezése alatt áll és jövedéki adótartozás fedezetére különítettek el. A letétként befizetett
összeg akkor kerül az állami adó- és vámhatóság rendelkezése alá, ha azt a központi letéti számlán jóváírták.
(4) Az egyedileg nem azonosított, továbbá a  felszabadított összeggel a  befizető szabadon rendelkezik. Ha a  befizető
a  szabad rendelkezés alatt álló összeg egy részének vagy egészének visszautalását kéri, az  állami adó- és
vámhatóság a visszautalást 15 napon belül teljesíti. 15 napon túli visszautalás esetén az állami adó- és vámhatóság
kamatot fizet. A  visszautalni kért szabad rendelkezés alatt álló jövedéki letét a  befizetőnek az  állami adó- és
vámhatóság felé fennálló tartozása erejéig visszatartható.
(5) Készpénzben nyújtott jövedéki biztosíték esetén a  jövedéki adó és az  egyéb terhek kiegyenlítése jogcímenként
a központi letéti számlán elhelyezett letét terhére történik.
(6) Jövedéki biztosítékként olyan pénzügyi biztosíték fogadható el, amelyben a  garanciát vállaló hitelintézet,
biztosító arra vállal kötelezettséget, hogy az  állami adó- és vámhatóság igénybejelentése alapján, feltétel nélkül
– bankgarancia esetén a banki forgalom szabályozására vonatkozó előírások szerint, de legfeljebb 3 munkanapon
belül – az igénybejelentésben megjelölt államháztartási számlára megfizeti a megbízója lejárt tartozását.
(7) A pénzügyi biztosítéknak tartalmaznia kell
a) a pénzügyi biztosítékot nyújtó megnevezését, bankszámlaszámát,
b) a megbízó nevét, címét, fizetési számlaszámát, adószámát,
c) a pénzügyi biztosíték egyedi azonosítóját, valamint összegét számmal és betűvel,
d) a pénzügyi biztosíték érvényességének kezdő és végső időpontját és
e) a (6) bekezdés szerinti kötelezettségvállalást.
(8) A magyar, angol, német vagy francia nyelvtől eltérő nyelven kiállított pénzügyi biztosíték csak hiteles magyar
fordítással ellátva fogadható el.
(9) A pénzügyi biztosíték kötelező adattartalmát az állami adó- és vámhatóság internetes honlapján teszi közzé.
 (10) Ha a  pénzügyi biztosítékról és a  kezességvállalás formájában nyújtott biztosítékról kiállított eredeti okirat papír
alapú, akkor – a  2.  § (2)  bekezdésétől eltérően – e  tényről a  kérelemben nyilatkozni kell és az  eredeti okiratot el
kell juttatni az  állami adó- és vámhatósághoz. Ha a  benyújtott okiratot az  állami adó- és vámhatóság elfogadja,
az okiratot bevonja.
(11) A kezességvállalási nyilatkozat elfogadása esetén az  állami adó- és vámhatóság a  kezességvállalási engedélyhez
nyújtott biztosítékból a  kezességi nyilatkozatban vállalt összeget elkülönítetten kezeli és az  elkülönítéssel
egyidejűleg értesítést küld a kezességvállaló részére.
(12) A kezességvállalás formájában nyújtott jövedéki biztosíték esetén vagy ha az  adófelfüggesztéssel történő
termékszállításhoz az  adóraktár engedélyese vagy a  bejegyzett feladó helyett a  Jöt. 18.  § (12)  bekezdése szerinti
személy nyújt jövedéki biztosítékot, az  állami adó- és vámhatóság a  döntését a  kérelmezőnek megküldéssel
egyidejűleg megküldi az  adóraktár engedélyesének vagy a  bejegyzett feladónak. Az  adóraktár engedélyese vagy
a bejegyzett feladó az adófelfüggesztési eljárás keretében feladandó szállítmány beazonosítása érdekében az e-TKO
tervezeten feltünteti a jövedéki biztosíték átvállalását engedélyező határozat számát is.
(13) A telefaxon adott kezességi nyilatkozat esetén az okmány eredeti példányát az állami adó- és vámhatóság részére
3 napon belül igazoltan el kell juttatni.
(14) A kezességvállalás alapján elkülönített biztosítékösszeg felszabadításáról az állami adó- és vámhatóság elektronikus
értesítést küld a kezességvállaló részére.
4. Nyilvántartásvezetés, bizonylat kiállítás 9. § (1) A Jöt.-ben és az  e  rendeletben meghatározott nyilvántartás vezetésére szolgáló számítógépprogram
(a  továbbiakban: nyilvántartó program) és a  Jöt. 90.  §-a szerinti okmányok elektronikus előállítását és kitöltését
végző számítógépprogram (a  továbbiakban: bizonylat-kiállító program) jövedéki célra való felhasználásának
feltétele, hogy
a) a program a  felhasználókat és azok hozzáférési jogosultságát nyilvántartsa, a  felhasználók körében,
jogosultságában beállt változásokat nyomon kövesse, és
b) a felhasználó által végzett munkafolyamat (tevékenység vagy művelet) bármely időszakra vonatkozóan
naplózva legyen.
 (2) A nyilvántartó program jövedéki célra való felhasználásának feltétele az  (1)  bekezdésben meghatározott
követelményeken túl, hogy
a) a program biztosítsa a nyilvántartás hatályos jogszabályi rendelkezéseknek megfelelő adattartalommal való
vezetését;
b) a nyilvántartás adatainak utólagos módosítását a program naplózza;
c) a program mentett adatainak visszatöltése bármikor ellenőrizhető és kinyomtatható legyen az  alábbi
adattartalommal:
ca) a visszatöltés időpontja,
cb) a visszatöltés indoka,
cc) a visszatöltést végző felhasználó neve, jogosultsága,
cd) a visszatöltött adatok archiválásának időpontja;
d) a program tegye lehetővé, hogy az  (1)  bekezdésben és a  c)  pontban szereplő adatok bármikor
lekérdezhetőek és kinyomtathatóak legyenek.
(3) A bizonylat-kiállító program jövedéki célra való felhasználásának feltétele az  (1)  bekezdésben meghatározott
követelményeken túl, hogy a program
a) által készített bizonylat formátuma, tartalma, kiállításának és feldolgozásának rendje megfeleljen
a jogszabályi rendelkezéseknek,
b) a felhasznált sorszám (ideértve a stornózott sorszámot is) ismételt felhasználását ne engedélyezze, és
c) a – szállítólevél, valamint azon okmány kivételével, amelyet az állami adó- és vámhatóságtól eltérő hatóság
forgalmaz és hitelesít – az állami adó- és vámhatóság által az adott időszakra – az állami adó- és vámhatóság
által rendszeresített formanyomtatványon benyújtott kérelemre – kiadott sorszámok felhasználását
emelkedő számsorrendben, kizárólag egy alkalommal tegye lehetővé a bizonylat kiállítása során és az állami
adó- és vámhatóság által kiadott sorszámok esetén önálló sorszámgenerálást vagy ugyanazon számsorrend
újbóli felhasználását ne tegye lehetővé.
10. § (1) A program használója a  nyilvántartó és a  bizonylat-kiállító program módosított változatának használatára való
áttérést a  módosított program jövedéki célra történő használatbavételének időpontját megjelölve, legkésőbb
a használatbavételt megelőző 3. napon bejelenti az állami adó- és vámhatóságnak.
(2) Az (1) bekezdés szerinti bejelentéshez csatolni kell
a) a programmódosítás részletes leírását,
b) a használat jogcímének igazolását tartalmazó okirat másolatát, és
c) a telepített program adatbázis fájljának vagy fájljainak elérési útvonalát.
11. § A nyilvántartó program adatbázisának helyreállítása az állami adó- és vámhatósághoz megtett bejelentést követően
végezhető el. A bejelentésnek tartalmaznia kell az adatbázis helyreállításának okát, pontos helyét és idejét.
12. § A 13.  §, a  Jöt. 136.  § (1)  bekezdése és 137.  § (2)  bekezdése szerinti kivétellel a  papíralapú nyilvántartást az  állami
adó- és vámhatóság a nyilvántartás benyújtását követő 3 munkanapon belül hitelesíti.
13. § A földgáz, a  villamos energia és a  szén vonatkozásában az  adóalany, valamint az  adó-visszaigénylésre jogosult
személy az adó megállapítására, bevallására és elszámolására alkalmas nyilvántartást vezet.
5. Készletbevallás, készletfelvétel 14. § (1) Az engedélyes a  Jöt. 17.  § (3)  bekezdése szerinti, az  állami adó- és vámhatóság jelenlétében végzett
készletfelvételhez, valamint az  üzemanyag forgalmazását végző jövedéki kiskereskedő a  Jöt. 72.  § (3)  bekezdése
szerinti kötelezettségének állami adó- és vámhatóság általi ellenőrzése során készletbevallást készít és azt
a készletfelvétel megkezdésekor átadja az állami adó- és vámhatóságnak.
(2) Az engedélyes a  készletbevallásban a  telephelyen tárolt minden adózott, adófelfüggesztési eljárás alatt álló és
adófizetési kötelezettség alól mentesült jövedéki terméket tárolóegységenként részletezve feltünteti.
(3) A készletbevallás tartalmazza
a) a tárolóhely megnevezését;
b) a tárolóegységek (tárolótartály, hordó, palack, gyűjtőcsomag, bála, karton stb.) tételszámát, megnevezését és
számjelét;
c) a tárolóegységekben lévő jövedéki termék megnevezését, KN-kódját, mennyiségét (az adó alapjául szolgáló
mértékegységben);
d) a készletbevallás elkészítésének időpontját;
e) a nyilatkozatot arról, hogy a  telephelyen a  készletbevallásban feltüntetett helyeken kívül nem tárolnak
máshol jövedéki terméket. 15. § (1) Az állami adó- és vámhatóság a készletfelvétel során tételes ellenőrzést végez, ha olyan jogszabálysértő cselekmény
elkövetésének gyanúja merül fel, amely az engedélyes adófizetési kötelezettségének változását vonhatja maga után,
továbbá, ha az engedélyes ellen csőd-, felszámolási vagy végelszámolási eljárás indult.
(2) A készletfelvételi jegyzőkönyv tartalmazza az  ellenőrzés tényét, módját és eredményét, így különösen a  tételes
vizsgálat alá vont termékek mennyiségét, azonosító adatát és a vizsgálatot végző megállapításait.
6. Adóraktár működése 16. § Az adóraktárban adófelfüggesztési eljárás alatt álló és adózott jövedéki termék felhasználása, elfogyasztása esetén
a számvitelről szóló törvény szerinti számviteli bizonylatot kell kiállítani, amely tartalmazza
a) a felhasznált, elfogyasztott jövedéki termék
aa) megnevezését,
ab) KN-kódját,
ac) mennyiségét (a jövedéki adó alapjául szolgáló mértékegységben, a gyártási hulladék kivételével),
b) a felhasználás, elfogyasztás
ba) célját,
bb) jogcímét,
bc) időpontját.
17. § (1) Az adóraktár engedélyese az előállított szesz mennyiségének mérésére hitelesített szeszmérő gépet alkalmaz.
 (2) Az adóraktárban a szeszmérő gépet pontos mérést biztosító módon, az állami adó- és vámhatóság jelenlétében kell
fel- vagy leszerelni.
 (3) A Beschorner- és Weszyczki-félétől eltérő típusú szeszmérő gép mérési pontosságának hatósági helyszíni
ellenőrzését a  mérésügyi szerv az  állami adó- és vámhatóság képviselőjének jelenlétében, próbaméréssel
folytatja le.
(4) Ha a  szeszmérő gép ellenőrzésekor a  maximált hőmérő +70 °C-nál magasabb hőmérsékletet jelez, a  szeszmérő
gép mérési pontosságának ellenőrzése céljából azonnal próbamérést kell tartani és a  próbaszesz tényleges
alkoholtartalmát szakértői vizsgálattal kell megállapítani.
(5) A Jöt. 88.  § (3)  bekezdése szerinti zavar, rendellenesség esetén a  szeszmérő gép mérődobja a  helyszínen nem
cserélhető, nem javítható.
(6) Az állami adó- és vámhatóság a szeszmérő gépet mérési célra alkalmatlanná nyilvánítja és használatát megtiltja, ha
a) az ellenőrzés során a  mérési pontosságot befolyásoló olyan hibát észlel, amelyet a  szeszmérő gép
kitisztításával vagy helyszíni javításával nem lehet megszüntetni,
b) a próbaméréskor a szeszmérő gép mérési pontatlansága az 1%-ot meghaladja, vagy
c) a próbaszesz számított és tényleges mennyisége közötti különbözet a számított mennyiség 30%-ánál több.
(7) Az állami adó- és vámhatóság a (6) bekezdés a) és b) pontja alapján hozott döntéséről a mérésügyi szervet értesíti.
 (8) A (6) bekezdés szerinti döntés elleni fellebbezés tárgyában a másodfokú hatóság 3 napon belül dönt, a másodfokú
döntés jogerőre emelkedéséig a szeszmérő gép nem használható.
18. § Az alkoholterméket meg kell semmisíteni, ha a  benne lévő etil-alkohol nem a  vonatkozó rendelkezések szerint
keletkezett.
19. § (1) A Jöt. 134.  § (6)  bekezdésének alkalmazásában nem minősül közösen használt helynek az  a  pince, amelyen belül
a  külön-külön egyéni vállalkozóként működő közeli hozzátartozók és élettársak által külön használt pincerészek
elhatárolását, és az  ott tartott tárolóedényeknek az  adott közeli hozzátartozó általi kizárólagos használatát
egyértelműen azonosítható módon jelölik.
(2) Egy pincén belül nem a  Jöt. 134.  § (6)  bekezdése szerint használt pincerészek esetén is biztosítani kell
a pincerészekre vonatkozóan az (1) bekezdésben meghatározott feltételeket.
20. § (1) Ha az adóraktár engedélyese kizárólag a Jöt. 37. § (4) bekezdése szerinti berendezés tesztelését, kipróbálását végzi
és az előállított jövedéki terméket megsemmisíti, megsemmisítteti, nem kell teljesítenie
a) a Jöt. 20. § (1) bekezdés a) pontjában,
b) a Jöt. 20. § (3) bekezdésében,
c) az 5. §-ban,
d) a 17. §-ban és
e) a 21–22. §-ban
meghatározott követelményeket.
(2) Az (1) bekezdés szerinti adóraktár engedélyese esetében
a) az állami adó- és vámhatóság nem alkalmazhatja a Jöt. 22. § (2) bekezdése szerinti előírást, és
b) az e  tevékenységhez használt, jövedéki termék előállítására alkalmas berendezésen végzett módosításhoz
nem szükséges az állami adó- és vámhatóság engedélye.
 (3) Az (1) bekezdés szerinti adóraktár engedélyese nyilvántartást vezet, amely tartalmazza
a) az adóraktárban lévő, jövedéki termék előállítására alkalmas berendezés előállításának időpontját,
b) a jövedéki termék előállítására alkalmas berendezés tesztelésének, kipróbálásának kezdő és befejező
időpontját,
c) a berendezésenként előállított jövedéki termék megnevezését, KN-kódját, mennyiségét az  adó alapjául
szolgáló mennyiségi egységben, és
d) az előállított jövedéki termék megsemmisítésére vonatkozó adatokat (megsemmisítés helye, módja, dátuma).
7. Adóraktár nyilvántartása, adatszolgáltatás 21. § (1) Az adóraktár nyilvántartása a nyilvántartandó készletet a következő készlettípusok szerinti bontásban tartalmazza:
a) biztosítékköteles jövedéki termékkészlet,
aa) a  Jöt. 21.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti, adófelfüggesztési eljárás keretében tárolt, nem
az adóraktár engedélyese által előállított jövedéki termék,
ab) a  Jöt. 21.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti, adófelfüggesztési eljárás keretében – energiatermék
csővezetékes szállításának, valamint a  Jöt. 21.  § (6)  bekezdése szerinti adóraktár engedélyesének
saját telephelyei közötti szállításai kivételével – szállított jövedéki termék,
ac) jövedéki termék, mely után az adóraktár engedélyese a Jöt. 21. § (1) bekezdés c) pontja szerint még
nem teljesítette adófizetési kötelezettségét,
b) biztosítékmentes jövedéki termékkészlet,
ba) adófelfüggesztési eljárás keretében tárolt, az adóraktár engedélyese által előállított jövedéki termék,
bb) a  Jöt. 21.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti, adófelfüggesztési eljárás keretében, csővezetéken
szállított energiatermék, és a  Jöt. 21.  § (6)  bekezdése szerint adóraktár engedélyesének saját
telephelyei között szállított jövedéki termék,
bc) a Jöt. 21. § (4) bekezdése szerinti jövedéki termék,
c) adózott jövedéki termékkészlet,
d) a (3) bekezdés c)–d) pontja szerinti nem jövedéki termékkészlet és
e) zárjegykészlet
[az a)–e) pontok e rendelet alkalmazásában együtt adóraktári készlettípusok].
(2) Az adóraktár engedélyese a  jövedéki termék mennyiségéről telephelyenként és adóraktári készlettípusonként
vezetett, az  1.  melléklet szerinti adatokat tartalmazó nyilvántartást – a  gyártási hulladék kivételével – a  jövedéki
adó alapjául meghatározott mértékegységben, az energiaterméknél legalább három tizedesjegy, az üzemanyagok
adaléka esetében legalább négy tizedesjegy, az  alkoholterméknél legalább négy tizedesjegy, a  sör, az  egyéb
csendes és habzó erjesztett ital, a  habzóbor és a  köztes alkoholtermék esetében legalább két tizedesjegy
pontossággal vezeti.
(3) Az adóraktár nyilvántartása tartalmazza
a) a jövedéki termék azonosítására vonatkozó adatokat,
b) a készletváltozásokat növekedési-csökkenési jogcímenként és összesítve,
c) a jövedéki termék előállításához felhasznált, a  gyártmánylapon szereplő nem jövedéki termékre vonatkozó
mennyiségi adatot,
d) a jövedéki termék adófizetési kötelezettség alóli mentesülést eredményező felhasználásával előállított
termékre vonatkozó mennyiségi adatot,
e) a zárjegykészlet-változásokat növekedési-csökkenési jogcímenként és összesítve és
f ) a Jöt. szerinti készletfelvétel alkalmával kimutatott készleteltéréseket (többlet vagy hiány).
(4) A nyilvántartást úgy kell kialakítani, hogy az megfeleljen a számvitelről szóló törvény bizonylati elvre és bizonylati
fegyelemre vonatkozó előírásainak. Az  alapbizonylatokon rögzített termelési, készletezési és felhasználási
műveletek során bekövetkező változásokat, eseményeket a  nyilvántartásba folyamatosan, az  események
sorrendiségének megfelelően kell rögzíteni. A  vezetett nyilvántartást a  Jöt. szerinti készletfelvétel alkalmával le
kell zárni, meg kell állapítani a  készletváltozásokat és a  zárókészlet mennyiségét és a  készletfelvétel tényleges
készletadatait az állami adó- és vámhatóság rendelkezésre kell bocsátani, ha a készletfelvétel nem az állami adó- és
vámhatóság jelenlétében történt. A nyilvántartásban csak azokat a jogcímeket kell szerepeltetni, amelyek kapcsán
az adóraktár engedélyese ténylegesen tevékenységet folytat.
(5) A nyilvántartás vezetéséhez szükséges – az  1.  melléklet alapján az  állami adó- és vámhatóság által kialakított  –
jogcímkódokat, és fajtakódokat az  állami adó- és vámhatóság évente, év közbeni változás esetén a  változást
megelőző 15. napig közzéteszi internetes honlapján.
(6) Az adóraktár engedélyese a jövedéki termék előállításához beszerzett és felhasznált anyagok származását, eredetét
bizonylattal, import esetén vámokmánnyal, saját termelés esetén a  számviteli törvény számviteli bizonylatra
vonatkozó rendelkezései szerint kiállított belső okmánnyal igazolja.
(7) A Honvédelmi Minisztérium adóraktári engedéllyel rendelkező, vám- és határforgalmi feladatok végrehajtásáért
felelős szervezeti egysége és a  rendőrség adóraktári engedéllyel rendelkező szervezeti egysége a  23.  melléklet
szerinti adattartalmú nyilvántartást vezet és adatszolgáltatást teljesít.
22. § Az adóraktár engedélyese – a  20.  § és a  21.  § (7)  bekezdése szerinti eset kivételével – a  Jöt. 24.  §-a szerinti
adatszolgáltatást – az 56. § (3) bekezdése szerinti eltéréssel – az 1. melléklet szerinti adattartalommal teljesíti.
8. Felhasználói engedélyes tevékenység 23. § (1) A felhasználói engedélyesnek a  2.  melléklet szerinti adattartalmú nyilvántartást folyamatosan, telephelyenként és
termékenként, a denaturált terméket a teljes denaturálás típusa szerint is megbontva kell vezetnie.
(2) A Jöt. 31.  § (4) és (5)  bekezdése szerinti adatszolgáltatásban és elszámolásban az  egyéb ellenőrzött ásványolaj,
megfigyelt termék megnevezése, KN-kódja, denaturált termék esetén a  teljes denaturálás típusa szerinti
részletezésben ki kell mutatni a  tárgyidőszaki nyitókészletet, a  tárgyidőszakban előállított, beszerzett, kiszerelt,
felhasznált és értékesített mennyiséget és – figyelembe véve az elszámolható veszteséget is – a nyilvántartás szerinti
zárókészletet. A  felhasználói engedélyes az  adatszolgáltatást az  állami adó- és vámhatóság internetes honlapján
közzétett nyomtatványon teljesíti.
(3) Ha a  készletfelvétellel megállapított tényleges zárókészlet kisebb, mint az  elszámolásban kimutatott nyilvántartás
szerinti zárókészlet, a különbözetre az adót a denaturált termék esetén a tárgyévben beszerzett teljesen denaturált
termék átlagos tényleges alkoholtartalma alapján kell megállapítani.
(4) A felhasználói engedélyes a denaturált terméket a teljes denaturálás típusa szerint elkülönítve tárolja.
II. FEJEZET
NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL 9. Nyilvántartásba vétel 24. § (1) A Jöt. szerinti nyilvántartásba vételi kérelmet az állami adó- és vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon kell
benyújtani.
(2) A Jöt. szerinti nyilvántartásba vételek mintáját a 19. melléklet tartalmazza.
25. § A másik tagállamban nyilvántartásba vett csomagküldő kereskedő adóügyi képviselője a  nyilvántartásba vételi
kérelemhez csatolja
a) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését,
b) a másik tagállamban engedélyezett csomagküldő kereskedő által a közreműködésre adott írásos megbízás és
magyar nyelvű fordításának másolatát. 26. § A jövedéki termék előállítására alkalmas berendezés előállításának, értékesítésének vagy birtoklásának Jöt. szerinti
nyilvántartásba vételi kérelemhez csatolni kell a készülék fajtáját, űrtartalmát vagy méretét, valamint főbb részeinek
a leírását tartalmazó dokumentumot.
27. § (1) A Jöt. 38.  § (1)  bekezdése szerinti nyilvántartásba vételi kérelemhez a  kérelmező csatolja a  beszerzett, felhasznált
mennyiségről vezetni tervezett nyilvántartása leírását.
(2) A nyilvántartásba vett felhasználónak az 5. melléklet szerinti adattartalommal nyilvántartást kell – folyamatosan és
göngyölítve – telephelyenkénti bontásban vezetnie és tárgyévenként lezárnia.
28. § (1) A kereskedelmi jármű belföldön székhellyel, telephellyel vagy fiókteleppel nem rendelkező üzembentartója, bérlője
nyilvántartásba vételi kérelmét angol, német vagy francia nyelven is benyújthatja.
(2) A kereskedelmi jármű üzembentartója, bérlője nyilvántartásba vételi kérelméhez csatolja
a) telephelyen történő tankolás esetén a  telephely használati jogcímének megállapítására alkalmas okirat
másolatát,
b) üzemanyagtöltő állomáson történő tankolás esetén az üzemanyagkártya használatára vonatkozó szerződés
másolatát,
c) az adó-visszaigénylési jog érvényesítésével érintett kereskedelmi járművek forgalmi engedélyének másolatát,
bérelt kereskedelmi jármű esetén a bérleti szerződés másolatát is,
d) a közúti árufuvarozási vagy személyszállítási tevékenység folytatására jogosító engedély másolatát, saját
számlás szállítás esetén a közúti áruszállítási vagy közúti személyszállítási igazolvány másolatát és
e) pénzügyi képviselő alkalmazása esetén a pénzügyi képviselővel kötött szerződés másolatát.
(3) A (2) bekezdés szerinti, nem angol, német vagy francia nyelvű okiratok hiteles magyar nyelvű fordítását vagy azok
rövid magyar nyelvű kivonatát is csatolni kell a kérelemhez.
(4) A kérelmezőnek nem kell csatolnia a (2) bekezdés c) és d) pontja szerinti dokumentumokat, ha az Uniós Vámkódex
létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezett
gazdálkodói tanúsítvánnyal (a továbbiakban: AEO tanúsítvány) rendelkezik. A kérelemnek tartalmaznia kell az AEO
tanúsítvány számát.
29. § (1) Az üzemi motorikusgáztöltő-állomás nyilvántartásba vételi kérelemhez csatolni kell
a) az üzemi motorikusgáztöltő-állomás használati jogcímének megállapítására alkalmas okirat másolatát;
b) a tárolótartályok jegyzékét (helye, mérete, azonosító jele), a  tárolótartályok engedélyeinek és kútoszlop(ok)
hitelesítési bizonylatainak listáját (kiadó hatóság, a bizonylat száma, kiadásának időpontja);
c) az LPG beszerzéséről, felhasználásáról vezetni tervezett nyilvántartása leírását.
(2) Az üzemi motorikusgáztöltő-állomás forgalmáról az  üzemeltető az  állami adó- és vámhatóság által jóváhagyott
nyilvántartást vezet, amelybe naponta bejegyzi a  gáztartály szintmérő műszeréről leolvasott százalékos érték
alapján a  nyitó-záró készletet. A  beszerzett mennyiséget szállítónként és azon belül annak a  telephelynek
a feltüntetésével kell kimutatni, ahonnan a szállítás történt. A felhasznált mennyiséget a kimérő szerkezet számlálója
szerint, a  számláló induló és záró állásának feltüntetésével, ezen belül továbbá saját felhasználás és – azonos
telephelyen a  tartályt szerződés alapján használó esetében – használónkénti felhasználás szerinti részletezésben
adja meg. Nem rendeltetésszerű használatból eredő készletcsökkenés esetén az  állami adó- és vámhatósághoz
történt bejelentést követően, jegyzőkönyv alapján történik a készletcsökkenés rögzítése a nyilvántartásban.
30. § (1) A nyilvántartásba vett adatok változása esetén a 4. § (1) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni azzal az eltéréssel,
hogy engedélyezési eljárás alatt nyilvántartásba vételi eljárást, engedélyes alatt nyilvántartásba vettet kell érteni.
(2) A nyilvántartásba vett személy az adatváltozást a 24. § (1) bekezdése szerinti nyomtatványon jelenti be.
III. FEJEZET
BEJELENTÉSEK 10. Bejelentéshez kötött tevékenység 31. § A Jöt. 43–52.  §-a szerinti, valamint a  Jöt.-ben és e  rendeletben meghatározott egyéb bejelentéseket az  arra
kötelezett személy az állami adó- és vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon teszi meg.
32. § (1) A Jöt. 44. §-a szerinti tudományos és oktatási célú desztillálóberendezés bejelentéséhez csatolni kell
a) a desztillálóberendezés megszerzését igazoló okirat másolatát, és
b) a tudományos és oktatási tevékenységet igazoló okirat (alapító okirat, alapszabály) másolatát.
(2) A tudományos és oktatási célú desztillálóberendezésen történő termék-előállításról készített jegyzőkönyv
tartalmazza
a) az előállító nevét, címét,
b) az előállítás címét, ha az az a) pontban megjelölt címtől eltér,
c) az előállítás időpontját,
d) az előállított alkoholtermék fajtáját, mennyiségét (literben), tényleges alkoholtartalmát, és
e) a felhasználásra, megsemmisítésre vonatkozó adatokat (a felhasználás vagy megsemmisítés módja, dátuma).
(3) A Jöt. 45.  §-a szerinti rekultivációs tevékenység megkezdésének bejelentéséhez csatolni kell az  energiatermék
kinyerését eredményező tevékenység rövid műszaki leírását.
(4) A Jöt. 46.  §-a szerinti légiutas-ellátási tevékenység bejelentéséhez csatolni kell a  légijárművek ellátásáról szóló
megállapodás másolatát és a készletváltozásokat alátámasztó szigorú számadású bizonylatok mintáját.
(5) A légiutas-ellátási tevékenységet végző személy e tevékenységéről a 6. melléklet szerinti adattartalmú nyilvántartást
vezet és zár le havonta.
(6) A légiutas-ellátási tevékenység során feleslegessé vált jövedéki termék a  Jöt. 87.  § (2)  bekezdésében foglaltak
figyelembevételével semmisíthető meg.
(7) A Jöt. 49.  §-a szerinti bejelentésre kötelezett személy bejelentését választása szerint magyar, angol, német vagy
francia nyelven teszi meg.
(8) A Jöt. 50.  §-a szerinti nemzetközi légi forgalomban részt vevő légijármű karbantartását végző személy
a  karbantartási céllal eltávolított repülőgép-üzemanyagról olyan nyilvántartást vezet, amely naprakészen
tartalmazza
a) a repülőgép-üzemanyag mennyiségi adatait, a  lefejtés időpontját, a  légijármű üzemben tartójának
megnevezését és a légijármű lajstromjelét, b) az eltávolított repülőgép-üzemanyag légijárműbe történő visszatöltése esetén az  üzemanyag mennyiségi
adatait, a visszatöltés időpontját, a légijármű üzemben tartójának megnevezését és a légijármű lajstromjelét,
és
c) az eltávolított repülőgép-üzemanyag elszállítása esetén az  üzemanyagot átvevő megnevezését, a  szállítási
bizonylat sorszámát, az üzemanyag mennyiségi adatait és az elszállítás időpontját.
(9) A Jöt. 52.  §-a szerinti bejelentésről az  állami adó- és vámhatóság soron kívül tájékoztatja a  műszaki biztonsági
hatóságot és a földgáz ellátását biztosító szolgáltatót.
(10) A műszaki biztonsági hatóság a  lakossági energiafogyasztó által létesített sűrített gáztöltő berendezés üzembe
helyezéséről soron kívül tájékoztatja az állami adó- és vámhatóságot.
(11) Ha a  lakossági energiafogyasztó a  Jöt. 52.  §-a alapján tett bejelentésben szereplőnél több üzemanyagot állított
elő, a különbözet mennyiségéről a sűrítés megtörténtét követő 3 munkanapon belül tájékoztatja az állami adó- és
vámhatóságot.
IV. FEJEZET
JÖVEDÉKI TERMÉK SZÁLLÍTÁSA ADÓFELFÜGGESZTÉSI ELJÁRÁS KERETÉBEN
11. Adófelfüggesztési eljárás keretében történő szállítás esetén alkalmazott jövedéki okmány
33. § (1) Az okmány alkalmazására kötelezett nyilvántartásában és adatszolgáltatásában
a) e-TKO esetében az AHK-szám,
b) üzemszünet alatt kiállított okmány esetében a feladó által az okmányhoz rendelt helyi hivatkozási szám
azonosítja az okmányt.
(2) Az e-TKO tervezetében kiegészítő adatként meg kell adni
a) a jövedéki termék fajtakódját,
b) a jövedéki termék mennyiségét az adó alapjául szolgáló mennyiségi egységben,
c) dohánygyártmány esetében a kiszerelési egységet és a kiskereskedelmi eladási árat,
d) az adóraktárból feladott jövedéki termék adóraktári készlettípusát és a feladás jogcímkódját, és
e) a Jöt. 18. § (12) bekezdése szerinti esetben az ott meghatározott, az állami adó- és vámhatóság által kiadott
engedély azonosító számát.
 (3) Az e-TKO tervezetben ki kell tölteni
a) a  2008/118/EK tanácsi irányelvnek a  jövedéki termékek jövedékiadó-felfüggesztéssel történő szállításához
kapcsolódó számítógépes eljárások tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2009. július 24-i 684/2009/EK
bizottsági rendelet (a továbbiakban: EK rendelet) I. melléklet 1. táblázat 9.c, 12.a–b, valamint a 17.p rovatát,
b) a rendeltetési hely megváltoztatása esetén az alkalmazandó üzenetben az EK rendelet I. melléklet 3. táblázat
2.f rovatát is.
(4) Az elektronikus átvételi elismervényben kiegészítő adatként meg kell adni
a) a jövedéki termék fajtakódját,
b) a jövedéki termék mennyiségét az adó alapjául szolgáló mennyiségi egységben,
c) dohánygyártmány esetében a kiszerelési egységet és a kiskereskedelmi eladási árat, és
d) az adóraktárban átvett jövedéki termék adóraktári készlettípusát és az átvétel jogcímkódját.
34. § (1) Az adófelfüggesztési eljárás keretében végzett szállításnál alkalmazott elektronikus okmányok elektronikus
benyújtásának feltétele, hogy az  okmányt alkalmazni kívánó személy az  állami adó- és vámhatósághoz az  első
elektronikus dokumentum küldését megelőzően bejelentse, hogy elektronikus dokumentumainak benyújtására
a Jöt. 84. § (1) bekezdésében meghatározott kapcsolattartási módok melyikét kívánja alkalmazni, és
a) – közvetlen kapcsolati rendszer választása esetén – igazolja, hogy a felhasználói jogosultságát az állami adó
és vámhatóság regisztrálta,
b) – az állami adó-és vámhatóság által biztosított információs rendszer választása esetén –
ba) rendelkezzen az  állami adó-és vámhatóság által biztosított információs rendszer használatához
szükséges, regisztrációs eljárás során képzett felhasználónévvel és az általa meghatározott jelszóval,
és
bb) az  állami adó- és vámhatóság részére benyújtott, az  állami adó- és vámhatóság által rendszeresített
nyomtatvánnyal igazolja az elektronikus dokumentumok benyújtására szóló képviseleti jogosultságát.
(2) Az állami adó- és vámhatóság az  (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben a bejelentő felhasználói jogosultságának
regisztrálását a megjelent személy azonosítását követően haladéktalanul elvégzi.
(3) Az ügyfél az  (1) bekezdés szerinti bejelentésében a Jöt. 84. § (1) bekezdése szerinti mindkét kapcsolattartási mód
alkalmazásáról nyilatkozhat, azonban meg kell jelölnie az  általa elsődlegesen alkalmazni kívánt kapcsolattartási
módot (a továbbiakban: elsődleges kapcsolattartási mód).
(4) Az állami adó- és vámhatóság az  elektronikus üzeneteit az  (1)  bekezdés szerint bejelentett kapcsolattartási
módon, vagy az  elsődleges kapcsolattartási módon küldi az  ügyfélnek, kivéve az  ügyfél által nem az  elsődleges
kapcsolattartási módon beküldött elektronikus dokumentumokra adott válaszüzenetet.
(5) A kapcsolattartási mód és az elsődleges kapcsolattartási mód az állami adó- és vámhatósághoz történő (1) bekezdés
szerinti bejelentéssel bármikor megváltoztatható.
35. § A Jöt. 120. § (2) bekezdés szerinti jegyzőkönyv adattartalmát a 9. melléklet tartalmazza.
V. FEJEZET
SZABADFORGALOMBA BOCSÁTOTT JÖVEDÉKI TERMÉK SZÁLLÍTÁSA, ÉRTÉKESÍTÉSE
12. Szabadforgalomban történő szállítás és szabadforgalomba bocsátás esetén alkalmazott
jövedéki okmány
36. § (1) A Jöt. 64. § szerinti okmányként, valamint ha a szabadforgalomba bocsátás a jövedéki termék közvetlen átadásával
valósul meg, a szabadforgalomba bocsátás bizonylataként olyan bizonylat fogadható el, amely tartalmazza
a) a szállító, átadó
aa) megnevezését,
ab) adószámát,
ac) engedélyszámát, b) a jövedéki termék
ba) megnevezését,
bb) – a csendes bor és dohánygyártmány kivételével – KN-kódját,
bc) mennyiségi adatait,
c) a kiszállítás, átadás
ca) telephelyének címét,
cb) időpontját (év, hó, nap),
cc) célját (így különösen értékesítés, átszállítás másik telephelyre, megsemmisítésre szállítás),
d) a szállítás címzettjének vagy az átvevőnek
da) nevét,
db) címét,
dc) nem magánszemély esetén adószámát, és
e) adóraktárból történt termék kiszállítás esetén
ea) az adóraktári készlettípust és a kiszállítás jogcímkódját,
eb) a jövedéki termék fajtakódját,
ec) a mennyiséget alkoholtermék és sör esetében űrtartalom, darabszám és tényleges alkoholtartalom
megadásával vagy az  adó alapjául szolgáló mennyiségi egységben, dohánygyártmány esetében
kiszerelési egység és a  kiskereskedelmi eladási ár megadásával, egyéb jövedéki termék esetében
az adó alapjául szolgáló mennyiségi egységben,
ed) a címzett engedélyszámát (ha engedélyes).
 (2) Nem kell tartalmaznia az (1) bekezdés szerinti bizonylatnak a termék KN-kódját és az (1) bekezdés d) pontja szerinti
adatokat, ha a vevő magánszemély végfelhasználó.
 (3) A Jöt. 9. § (1) bekezdés a) pontja szerinti adóraktár engedélyese által kiállított bizonylatnak nem kell tartalmaznia
a termék KN-kódját és az (1) bekezdés d) pont db) alpontjában az átvevő címe helyett a beszállókártya számát kell
feltüntetni.
(4) Az adóraktár engedélyese a  nem saját tulajdonú energiatermék szabadforgalomba történő kiszállításakor
az  (1) bekezdés d) pontjában szereplő adatok helyett a termék felett rendelkezni jogosult tulajdonos nevét, címét
és a  vevő által előzetesen megadott, a  szállítás címére vonatkozó diszpozíció számot tünteti fel. A  fuvarozónak
ebben az esetben rendelkeznie kell az energiatermék tulajdonosa által a fuvarozásra adott meghatalmazással, amely
az (1) bekezdés szerinti bizonylat elválaszthatatlan részét képezi.
(5) Ha az  adóraktár engedélyese által szabadforgalomba bocsátott jövedéki terméket a  kiszállítást követő 72 órán
belül részben vagy teljes mennyiségében visszaszállítják az adóraktárba, az adóraktár engedélyese a visszaszállított
jövedéki termékről bizonylatot állít ki, amely tartalmazza
a) az adóraktári készlettípust és a kiszállítás jogcímkódját,
b) a jövedéki termék megnevezését,
c) a jövedéki termék – a csendes bor kivételével – KN-kódját,
d) a jövedéki termék fajtakódját,
e) a jövedéki termék mennyiségi adatait az (1) bekezdés e) pont ec) alpontja szerinti módon és
f ) az (1) bekezdés szerinti bizonylat azonosító számát.
(6) Az (5)  bekezdés szerinti bizonylat szolgál az  adófelfüggesztés alatt álló jövedéki termék készlet növekedésének
alapbizonylataként, melyet a  Jöt. 24.  § (3)  bekezdése szerint a  szabadforgalomba bocsátásról az  azzal egyidejű
adatküldést választó adóraktár engedélyese a  bizonylat kiállításával egyidejűleg megküld az  állami adó- és
vámhatóság részére.
(7) Az LPG közúti tartálykocsiban történő, szabadforgalomba bocsátás céljából végzett kiszállítása esetén, ha az  LPG
értékesítése előre pontosan nem ismert mennyiségekben, különböző adómértékeken valósul meg, az  adóraktár
engedélyese az  LPG mennyiségével a  szabadforgalomba történő kiszállítást követően legkésőbb 72 órán belül
számol el az értékesítésről kiállított számlák, nyugták alapján.
(8) Az EKO papíralapú példányait az állami adó- és vámhatóság állítja elő és forgalmazza.
37. § A Jöt. 24.  § (3)  bekezdése szerint a  szabadforgalomba bocsátásról, valamint az  (5)  bekezdése szerinti
visszaszállításról az  azzal egyidejű adatküldést választó adóraktár engedélyese által megküldendő bizonylat
adattartalmát az állami adó- és vámhatóság közzéteszi internetes honlapján.
38. § (1) Az adóraktár engedélyese által a benzin, a gázolaj és a petróleum szabadforgalomba történő közúti, vasúti vagy vízi
szállításáról kiállított bizonylat a 36. § (1) bekezdése szerinti adatokon kívül tartalmazza
a) a termék tényleges hőmérsékletét,
b) a termék környezeti hőmérsékleten mért tényleges térfogatban, a vasúti, közúti és tartályhajóval történő vízi
szállítás esetén mért vagy számított tömegét,
c) a termék 15 °C hőmérséklethez tartozó sűrűségét,
d) a termék 15 °C hőmérséklethez tartozó térfogatát,
e) a termék minőségét, műszaki leírásra vagy szerződésben rögzített specifikációra való hivatkozással, és
f ) az üzemanyagnak a 13. mellékletben előírt minőségi követelménynek való megfelelés tanúsítását.
(2) Nem kell alkalmazni az  (1)  bekezdés rendelkezését, ha a  kiszállított vagy átadott mennyiséget olyan
mérőberendezéssel mérik, amely a  környezeti hőmérséklettől függetlenül a  15 °C hőmérséklethez tartozó
térfogatot adja meg és az alkalmazott okmány tartalmazza az (1) bekezdés szerinti adatokat.
39. § (1) A Jöt. 62. § (1) bekezdése szerinti EKO-t magyar nyelven kell kitölteni.
 (2) Az EKO 1. és 4. rovatában megnevezett szám alatt az állami adó- és vámhatóság által kiadott közösségi adószámot
kell érteni.
 (3) Az EKO különleges bélyegzővel is ellátható.
13. Jövedéki termék szabadforgalomban folytatott kereskedelme 40. § (1) A jövedéki engedélyes kereskedő a  3.  melléklet szerinti adattartalmú nyilvántartást vezet és adatszolgáltatást
teljesít.
(2) A Jöt. 67. § (4) bekezdése és 68. § (2) bekezdése szerinti kérelemről az állami adó- és vámhatóság 10 munkanapon
belül dönt. A határozat tartalmazza a termék beszerzésének feltételeit.
(3) Ha a  Jöt. 68.  § (2)  bekezdése szerinti esetben a  kérelem másik jövedéki kiskereskedőtől történő jövedéki
termékbeszerzésre vagy másik jövedéki kiskereskedő részére történő jövedéki termékátadásra irányul, a kérelemhez
csatolni kell az  érintett jövedéki termékkészletről készített részletes kimutatást (leltárt), valamint a  termékkészlet
származását igazoló dokumentum, bizonylat, okmány másolatát. Az engedély megadása esetén az átadás-átvételről
jegyzőkönyvet kell felvenni, amely a terméket átvevő bizonylata.
(4) A jövedéki engedélyes kereskedő a  2710 19 43 és a  2710 20 11 KN-kód alatti gázolaj esetében az  (1)  bekezdés
szerinti nyilvántartásában, a szállítólevélen és a számlán választása szerint a 2710 19 43 vagy a 2710 20 11 KN-kódot
is feltüntetheti.
41. § (1) A Jöt. 69.  § (1)  bekezdése szerinti, az  állami adó- és vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon megtett
bejelentés tartalmazza
a) a jövedéki kiskereskedő
aa) nevét,
ab) adószámát,
ac) működési engedély számát vagy nyilvántartásba vételi számát,
b) az ellátott települések, értékesítési megállóhelyek
ba) megnevezését és helyét,
bb) megközelítési útvonalát,
bc) nyitvatartási idejét,
c) a forgalmazott jövedék termék raktározására szolgáló címet (helyrajzi számot),
d) a tevékenység megkezdésének időpontját,
e) a mozgóboltként üzemelő közúti gépjármű típusát, forgalmi rendszámát és
f ) a forgalmazott jövedéki termék megnevezését.
(2) A Jöt. 70. § (1) bekezdése szerinti jövedéki kiskereskedő az ott meghatározott termékből az üzletben akkor tarthat
2  liter alatti kiszerelésű termékből választékonként ötnél, 2 literes vagy azt meghaladó kiszerelésű termékből
választékonként egynél több bontott kiszerelést, ha a  kereskedelmi tevékenységek végzésének feltételeiről szóló
kormányrendelet szerinti alkalmi rendezvényen történő értékesítést végez, a  bontott kiszerelésű termékeket
az üzlet elkülönített részében tartja, és az elkülönítetten tartott termékekről olyan nyilvántartást vezet naprakészen
és zár le havonta, amely tartalmazza
a) az alkalmi rendezvény
aa) időpontját,
ab) helyét, b) a bontott termék beazonosítható módon megadott adatait (márka, kiszerelés, darabszám) és
c) a bontott termék felhasználásának időpontját.
(3) A Jöt. 70. § (3) bekezdése szerinti bejelentés tartalmazza
a) jövedéki kiskereskedő
aa) nevét,
ab) címét,
ac) adószámát,
ad) működési engedély számát vagy nyilvántartásba vételi számát,
b) az értékesítés
ba) kereskedelmi szabályok szerinti formáját,
bb) helyét,
bc) kezdésének tervezett időpontját,
c) rendszeres időközönként ismétlődő értékesítés esetén az  értékesítési napokat és az  egyes napokon
az értékesítés kezdő és befejező időpontját,
d) a forgalmazott jövedék termék raktározására szolgáló címet (helyrajzi számot) és
e) a forgalmazott jövedéki termék megnevezését.
42. § (1) Jövedéki kiskereskedő az  üzemanyagtöltő állomás forgalmáról a  4.  melléklet szerinti adattartalmú nyilvántartást
vezet naponta, műszakonkénti bontásban, amelyből a Jöt. 72. § (3) bekezdése szerinti adatszolgáltatását az állami
adó- és vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon teljesíti.
(2) Az üzemanyagtöltő állomáson a forgalmazott üzemanyag tárolására hitelesített tárolótartályt kell alkalmazni.
 (3) Jövedéki engedélyes kereskedő és jövedéki kiskereskedő által forgalmazható üzemanyag minőségi követelményeit
a 13. melléklet tartalmazza.
 (4) Az adózott üzemanyagoknak a  fuvarozás során vagy az  üzemanyagtöltő állomáson, a  jövedéki engedélyes
kereskedő, valamint a  végfelhasználó telephelyén a  lefejtéskor bekövetkezett keveredése esetén a  keveredett
termék az  MSZ EN ISO/IEC 17025. számú szabvány szerint, független akkreditált laboratórium szakvéleménye
alapján vehető nyilvántartásba és forgalmazható, a keveredés észleléskor megállapított mennyiség tekintetében.
VI. FEJEZET
ELJÁRÁSI SZABÁLYOK 14. Jövedéki ügyek elektronikus úton történő intézése
43. § A Jöt. 84. § (1) bekezdésében meghatározott elektronikus ügyintézés keretében
a) az állami adó- és vámhatósággal létesített közvetlen kapcsolati rendszeren keresztül intézhető
aa) a Jöt. 24. § szerinti adatszolgáltatás,
ab) a Jöt. 62. § (1) bekezdés szerinti EKO,
ac) a Jöt. 64. § bekezdése szerinti szállítólevél,
ad) az  uniós számítógépes rendszerben, adófelfüggesztési eljárás keretében végzett szállításnál
alkalmazott elektronikus okmányok
 megküldése,
b) az állami adó- és vámhatóság által biztosított információs rendszeren keresztül intézhető
ba) az a) pont alá tartozó, vagy
bb) az elektronikusan intézhető, a) pont alá nem tartozó egyéb
jövedéki ügyek. 44. § (1) A jövedéki ügyek közvetlen kapcsolati rendszeren keresztül az ügyfél vagy képviselője felhasználói jogosultságának
az állami adó- és vámhatóságnál történt regisztrációját követően intézhetőek.
(2) Az állami adó- és vámhatóság tájékoztatóban teszi közzé a  közvetlen kapcsolati rendszeren keresztül történő
ügyintézéshez szükséges technikai specifikációt és a regisztrációs eljárás szabályait.
15. Jövedéki termék mennyiségének megállapítása 45. § A jövedéki termék mennyiségének megállapításakor a hitelesített mérőeszköz vagy hitelesített tárolótartály mérési
bizonytalanságát az ügyfél javára kell figyelembe venni.
46. § (1) A szesz mennyiségét
a) gyártáskor a szeszmérő gép által mért térfogat és az összegyűjtött próbaszesz vagy próbaszesz gyűjtésének
hiányában az előállított termék tényleges alkoholtartalma szorzataként,
b) egyéb esetben a rendelkezésre álló feltételek figyelembevételével,
ba) a  hitelesített mérlegen mért tiszta tömeg – figyelembe véve a  mért termék hőmérsékletét és
sűrűségét – és a tényleges alkoholtartalom alapján,
bb) a hitelesített tárolótartály folyadékállást jelző mércén mért térfogat és a tényleges alkoholtartalom
alapján,
bc) a hitelesített szállítótartályban mért térfogat és a tényleges alkoholtartalom alapján, vagy
bd) nem hitelesített tartály alkalmazása esetén a  töltéshez használt hitelesített átfolyásmérőn mért
térfogat – figyelembe véve a méréskori hőmérsékletet – és a tényleges alkoholtartalom alapján
 kell megállapítani.
(2) Szeszből hideg úton előállított alkoholtermék mennyiségét
a) gyártáskor a  mért vagy a  gazdálkodó által vezetett nyilvántartás alapján számított térfogat és a  gyártott
termék tényleges alkoholtartalma szorzataként,
b) egyéb esetben a rendelkezésre álló feltételek figyelembevételével,
ba) a  hitelesített mérlegen mért tiszta tömeg – figyelembe véve a  mért termék hőmérsékletét és
sűrűségét – és a tényleges alkoholtartalom alapján,
bb) a hitelesített tárolótartály folyadékállást jelző mércén mért térfogat és a tényleges alkoholtartalom
alapján,
bc) a hitelesített szállítótartályban mért térfogat és a tényleges alkoholtartalom alapján, vagy
bd) nem hitelesített tartály alkalmazása esetén a  töltéshez használt hitelesített átfolyásmérőn mért
térfogat – figyelembe véve a méréskori hőmérsékletet – és a tényleges alkoholtartalom alapján
 kell megállapítani.
(3) Ha az  (1) és (2)  bekezdés szerinti esetben a  mérőeszköz a  mérési eredmény 20 °C hőmérsékletre történő
átszámítására nem alkalmas, etil-alkohol és víz elegye mennyiségének mérése esetén a 20 °C hőmérsékletre történő
átszámítást a hivatalos szeszátszámítási táblázatok alkalmazásával kell elvégezni.
(4) Az előállított nagytisztaságú, analitikai minőségű alkohol mennyiségét a  palackok űrtartalma és darabszáma
szorzataként adódó litermennyiség és a  vonatkozó szabvány szerinti vagy más, azzal egyenértékű reprezentatív
mintavétel alapján meghatározott tényleges alkoholtartalom figyelembevételével kell megállapítani.
(5) A palackozott alkoholtermék mennyiségét a  kiszerelések űrtartalma és darabszáma szorzataként, tényleges
alkoholtartalmát a kiszerelésen feltüntetett alkoholtartalom alapján kell megállapítani.
(6) Az alkoholtermék mennyiségét szakértői vizsgálat alapján kell megállapítani, ha
a) a próbaszesz mennyisége a tényleges alkoholtartalom megállapításához nem elég;
b) a próbaszesz tényleges alkoholtartalmát az adóraktár engedélyese vitatja;
c) a próbaszesz tényleges alkoholtartalma a  szabvány vagy a  vonatkozó termékleírás szerinti legalacsonyabb
mértéket nem éri el;
d) gyanú merül fel arra, hogy a  próbaszesz sűrűségét vegyszerek hozzáadásával vagy más módon
megváltoztatták;
e) a készleten lévő alkoholtermék tényleges alkoholtartalma, minősége, fajtája más módon nem állapítható
meg, vagy erre nézve az ellenőrzéssel megbízott és az adóraktár engedélyese között vita merül fel;
f ) gyanú merül fel arra, hogy az előállított szeszbe jogszabálysértő módon cukrot vagy ízesítő anyagot (aromát)
kevertek.
 (7) Ha a  próbaszesz mennyisége a  szakértői vizsgálathoz nem elég, a  gyártott szesz mennyiségét a  gazdálkodó által
vezetett nyilvántartás adatai alapján kell megállapítani.
 (8) A tényleges alkoholtartalom megállapítása történhet
a) hitelesített szeszfokmérővel vagy hitelesített alkoholsűrűség-mérővel, – ha a berendezés nem végzi el a 20 °C
hőmérsékletre történő átszámítást – a  leolvasott értéknek 20 °C hőmérsékletre a hivatalos szeszátszámítási
táblázat alkalmazásával történő átszámításával, vagy
b) – ha a  tényleges alkoholtartalom megállapítására az  a)  pont szerinti mérési módszer a  termék összetétele
vagy más jellemzője következtében nem alkalmas, vagy a mérést végző választása szerint – más, a vonatkozó
jogszabály szerinti vizsgálati módszerrel.
47. § (1) A gyártott sör térfogatmennyiségének megállapítása hitelesített üzemi berendezéssel, eszközzel történik. A  sör
tényleges alkoholtartalmának megállapítása a vonatkozó szabvány szerinti vagy más, azzal egyenértékű vizsgálati
módszerrel történik.
(2) A palackozott sör mennyiségét a  kiszerelések űrtartalma és darabszáma szorzataként, tényleges alkoholtartalmát
a kiszerelésen feltüntetett alkoholtartalom alapján kell megállapítani.
(3) A sör mennyiségét szakértői vizsgálat alapján kell megállapítani, ha a tényleges alkoholtartalom, minőség, fajta más
módon nem állapítható meg, vagy erre nézve az ellenőrzéssel megbízott és az adóraktár engedélyese között vita
merül fel.
(4) Azokat a  rozsdamentes acélhordókat (KEG), amelyeken domborított vagy nyomott formában szerepel a  hordó
gyártója és a hordó térfogata, nem kell hitelesíttetni.
48. § Ha a szennyezett jövedéki termék mennyiségének laboratóriumi vizsgálat alapján történő megállapítása műszakilag
nem oldható meg vagy jelentős költségtöbblettel jár, az állami adó- és vámhatóság a mennyiség megállapításának
más módját is engedélyezheti.
16. Szemledíj, költségtérítés 49. § (1) A Jöt. 85. §-a szerinti szemledíj összege szemlekérelmenként 5000 forint. A szemledíj készpénzben is megfizethető,
melyről az állami adó- és vámhatóság nyugtát állít ki. A szemledíjat az köteles megfizetni, aki az eljárást kérelmezte.
(2) Az állami adó- és vámhatóság hivatalos helyén kívüli szemle iránti kérelmet az állami adó- és vámhatósághoz tett
bejelentéssel kell kezdeményezni.
(3) Ha az  állami adó- és vámhatóság hivatalos helyén kívüli helyre kért eljárás a  kérelmezőnek felróhatóan elmarad,
1  órát meghaladó várakozás után kezdhető meg vagy folytatható, felemelt összegű szemledíjat kell fizetni.
A felemelt összegű szemledíj a várakozás minden teljes órája (hatvan perc) után 10 000 forint.
(4) Ha az  állami adó- és vámhatóság hivatalos helyén kívüli helyre kért eljárás az  állami adó- és vámhatóságnak
felróható okból 1 órát meghaladó várakozás után kezdhető meg vagy folytatható, szemledíjat az  állami adó- és
vámhatóság nem állapíthat meg.
(5) A kérelmezőnek felróható okból meghiúsult eljárás esetén – ha a  szemledíj összegét az  ügyfél vitatja – az  esetről
készített jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell a  szemle elmaradásának okát és a  várakozás idejét (óra perctől
óra percig), valamint a  felmerült kiküldetési költséget. A  10 000 forint szemledíjat akkor is meg kell fizetni, ha
a várakozás az egy órát nem haladja meg. Meghiúsult eljárásnak kell tekinteni, ha a szemle kért helyén a kérelmező
nem jelenik meg.
(6) A Jöt. 85. §-a szerinti költségtérítés, vizsgálati díj összegeit az állami adó- és vámhatóság tájékoztatásban közzéteszi,
az alkalmazott mértékről döntést hoz.
(7) Az állami adó- és vámhatóság annak, aki átlagosan havonta legalább tíz alkalommal kér költségtérítés
megfizetésével járó eljárást, engedélyezheti, hogy a  költségtérítést havonta összesítve fizesse meg. Ebben
az esetben az állami adó- és vámhatóság a  tárgyhónapban végzett eljárásai után fizetendő költségtérítésről szóló
határozatát a tárgyhónapot követő 3 munkanapon belül hozza meg. Az állami adó- és vámhatóság visszavonhatja
a havi költségtérítés-fizetésre vonatkozó engedélyét, ha az engedélyes fizetési kötelezettségének nem tesz eleget.
(8) Az állami adó- és vámhatóság által végzett vizsgálat díjait az állami adó- és vámhatóság tájékoztatásban teszi közzé.
 (9) Kérelemre végzett kötelező érvényű KN-kód besorolás esetén a  termékminta szolgáltatásának, valamint az  állami
adó- és vámhatóság által elvégzett vizsgálatnak a  költsége a  kérelmezőt terheli. A  költségtérítés mértékéről,
megfizetésének módjáról az állami adó- és vámhatóság végzést hoz.
(10) A szemlebejelentés esetén alkalmazandó formanyomtatványt a 20. melléklet tartalmazza.
17. Szakértői vizsgálat 50. § (1) A jövedéki ügybeli ügyfél és az  állami adó- és vámhatóság között a  jövedéki termék mennyiségének vagy
minőségének megállapításával kapcsolatban felmerülő vita esetén olyan szakértői vélemény vehető figyelembe,
amelyhez az állami adó- és vámhatóság által vett minta vizsgálata
a) a Nemzeti Akkreditáló Hatóság által – a  minta vita eldöntése szempontjából lényeges jellemzőjének,
összetevőjének, tulajdonságának vizsgálatára – akkreditált laboratóriumban,
b) pálinka és csendes bor esetében az állami adó- és vámhatóság vagy a borászati hatóság laboratóriumában,
c) csendes bor kivételével a  jövedéki termék gyártójának, forgalmazójának ISO 9000 szabványok szerinti
minősítéssel rendelkező laboratóriumában, vagy
d) a vizsgálatra jogszabály által feljogosított más laboratóriumban
történt.
(2) Több, egymástól eltérő vizsgálati eredmény esetében a mérések eredményeinek értékelése a vonatkozó MSZ EN ISO
4259 szabvány vagy ezzel egyenértékű műszaki megoldás alkalmazásával történik.
(3) Az (1)  bekezdésben meghatározott esetben, ha a  szakértői vizsgálat eredménye az  állami adó- és vámhatóság
álláspontját igazolja, a szakértői vizsgálat költsége a gazdálkodót terheli.
18. Kötelező érvényű KN-kód besorolás 51. § (1) A kötelező érvényű KN-kód besorolás iránti kérelem a 12. mellékletben meghatározott adattartalmú, az állami adóés vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon nyújtható be.
(2) A kötelező érvényű KN-kód besorolás iránti kérelemhez csatolni kell:
a) a besorolandó termék leírását, összetételét tartalmazó dokumentumot (termékspecifikációt, analízis
bizonyítványt),
b) a besorolandó termék – kivéve csendes bor – gyártmánylapját, energiatermék esetében az  előállítás
technológiai leírását,
c) a besorolandó termék kiszerelési egységét és módját, valamint felhasználási területét és módját tartalmazó
leírást,
d) a besorolást elősegítő további iratokat. (3) Ha a  kötelező érvényű KN-kód besorolást az  állami adó- és vámhatóság kezdeményezte, az  adóalany köteles
a (2) bekezdésben foglalt információkat az állami adó- és vámhatóság rendelkezésére bocsátani.
19. Megsemmisítés 52. § (1) Jövedéki termék és jövedéki ügyben megsemmisítendő más dolog megsemmisítését olyan módon kell elvégezni,
hogy a  megsemmisítést követően a  jövedéki terméket, más dolgot ne lehessen azonos célra felhasználhatóan
visszanyerni.
(2) A megsemmisítésről az állami adó- és vámhatóság által készített jegyzőkönyv tartalmazza
a) a megsemmisítés helyét, idejét, módját és körülményeit, és
b) a megsemmisített jövedéki termék megnevezését, mennyiségét, származásának igazolását.
(3) A megsemmisítési jegyzőkönyv a gazdálkodói nyilvántartás mellékletét képezi.
20. Hatósági zár 53. § (1) Az állami adó- és vámhatóság az  engedélyes üzemi és mérőberendezésén, csővezetékén, tárolótartályán, egyéb
berendezésén úgy helyezi el a  hatósági zárat, hogy a  jövedéki terméket az  üzemi berendezés zárt rendszeréből
a  mérőberendezés kikerülésével vagy a  hatósági zár megsértése nélkül kivenni, valamint az  üzemi berendezést
rendeltetésétől eltérően használni ne lehessen és a hatósági zár más hatóság által felhelyezett jelzést (bélyegzést)
ne takarjon, ne sértsen meg.
(2) A hatósági zárral biztosított üzemi berendezést és a  hatósági zárat a  műszaki leírásban rögzített állapotban kell
tartani.
(3) A hatósági zár levételét – a  levétel időpontjának feltüntetésével – a  műszaki leírásba be kell vezetni és a  levett
hatósági zárat az állami adó- és vámhatóságnak át kell adni.
(4) Ha a hatósági zár azonnali levétele a Jöt. 88. § (2) bekezdése szerinti ok miatt válik szükségessé, a levételről az állami
adó- és vámhatóságot az ok megjelölésével haladéktalanul tájékoztatni kell.
(5) Ha az engedély felfüggesztéséről hozott hatósági döntés hatálya a termékelőállításra is kiterjed, valamint a Jöt. 22. §
(4) bekezdése szerinti esetben az állami adó- és vámhatóság az üzem berendezésein termelést akadályozó hatósági
zárat helyez el, amelyet a felfüggesztés hatályvesztésekor, a Jöt. 22. § (4) bekezdése szerinti esetben az engedélyes
kérelmében megjelölt időpontban távolít el.
(6) A jövedéki termék előállítására alkalmas berendezésen az  állami adó- és vámhatóság hatósági zárat helyezhet el
a berendezés jogellenes használatának megakadályozása érdekében.
21. Mintavétel 54. § (1) Minőség-ellenőrzési, hatósági ellenőrzési célra, továbbá kötelező érvényű KN-kód besorolás vagy szakértői vizsgálat
céljára minta az  engedélyes mintavételi szabályzatában meghatározott módon és nyilvántartásába bejegyezve
vehető. A nyilvántartás vezetési módjának és adattartalmának biztosítania kell a mintavételek tetszőleges időszakú
tételes vagy összesített ellenőrizhetőségét.
(2) Az állami adó- és vámhatóság által vett mintát a  hatóság mintavételi szabályzatában meghatározott módon kell
venni, ha az  adóalanynak, ellenőrzöttnek nincs mintavételi szabályzata vagy azt az  állami adó- és vámhatóság
hivatalból nem ismeri.
(3) Az állami adó- és vámhatóság mintát az  engedélyes vagy más ellenőrzött személy jelenlétének hiányában csak
hatósági tanú alkalmazásával vehet. Az  engedélyes vagy más ellenőrzött személy a  hatósági mintavételhez
szükséges, rendelkezésére álló mintát, eszközt díjmentesen köteles az  állami adó- és vámhatóság rendelkezésére
bocsátani.
(4) A mintavételről kiállított bizonylat egy példánya a  mintát kíséri, ha a  minta vizsgálata a  mintavétel telephelyétől
eltérő helyen történik.
VII. FEJEZET
MENTESÜLÉS AZ ADÓFIZETÉSI KÖTELEZETTSÉG ALÓL, ADÓ-VISSZAIGÉNYLÉS
22. Adófizetési kötelezettség alóli mentesülés igazolása 55. § (1) A Jöt. 9.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti adóraktár üzlete és az  üzlet ellátását biztosító raktár között történő
árumozgás az állami adó- és vámhatóság által jóváhagyott adattartalmú bizonylat alkalmazásával történhet.
(2) Az (1)  bekezdés szerinti adóraktár engedélyese a  beszállókártya számát – az  adófizetési kötelezettség alóli
mentesülést eredményező értékesítés esetén – köteles feltüntetni az értékesítésről kibocsátott bizonylaton, továbbá
nyilvántartásában szerepeltetni.
56. § (1) A Jöt. 9. § (1) bekezdés b) pontja szerinti tevékenységet végző adóraktár raktára és a  légijárművek ellátását végző
gépjármű együttese egy technológiai egységként kezelendő.
(2) Az (1)  bekezdés szerinti tevékenységet végző adóraktár engedélyese által átadott jövedéki termékről kiállított
bizonylat tartalmazza az átadás időpontját és az átadott jövedéki termék kereskedelmi megnevezését, kiszerelését,
sör, csendes és habzóbor, egyéb csendes és habzó erjesztett ital, köztes alkoholtermék és alkoholtermék esetén
tényleges alkoholtartalmát, darabszámát.
(3) Az (1)  bekezdés szerinti tevékenységet végző adóraktár engedélyese az  általa a  (2)  bekezdés szerint átadott
jövedéki termékről, valamint a  légijármű fedélzetéről utántöltési céllal ideiglenesen levett, tárolt és a  légijármű
fedélzetére felvitt jövedéki termékről a jövedéki termékek megnevezését, mennyiségi adatait a (2) bekezdés szerinti
bontásban, a (2) bekezdés szerinti bizonylat sorszámát, a légijármű lajstromjelét és a légijármű üzemben tartójának
megnevezését tartalmazó adatokat is vezeti a nyilvántartásában.
57. § (1) A Jöt. 112. § (1) bekezdés a) pontja szerinti felhasználás esetén a Honvédelmi Minisztérium adóraktári engedéllyel
rendelkező, vám- és határforgalmi feladatok végrehajtásáért felelős szervezeti egysége a repülőgép-üzemanyagnak
a) a  Magyar Honvédség (a  továbbiakban: MH) kötelékébe tartozó légijárműbe történő kiszolgálását
a  Honvédelmi Minisztérium és az  MH vonatkozó belső rendelkezéseinek és a  vonatkozó jövedéki
előírásoknak megfelelően kiállított számviteli bizonylattal,
b) az Észak-atlanti Szerződés részes államainak és az 1995. évi CII.  törvényben kihirdetett Békepartnerség más
részt vevő államainak Magyarországon tartózkodó fegyveres erői kötelékébe tartozó légijárműbe történő
kiszolgálását a  kölcsönös logisztikai segítségnyújtás NATO szabványos előírásairól szóló STANAG 2034
„ANNEX A” melléklet szerinti, szabályszerűen kitöltött feltöltési bizonylattal
dokumentálva számolja el.
 (2) A  Jöt. 112.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti felhasználás esetén a  rendőrség adóraktári engedéllyel rendelkező
szervezeti egysége a  repülőgép-üzemanyagnak a  rendőrség kötelékébe tartozó légijárműbe történő kiszolgálását
a  rendőrség vonatkozó belső rendelkezéseinek és a  vonatkozó jövedéki előírásoknak megfelelően kiállított
számviteli bizonylattal dokumentálva számolja el.
(3) Repülőgép-üzemanyagnak az  adóraktárból a  Jöt. 112.  § (2)  bekezdés b)  pontja szerinti üzemanyagtöltő pontra,
valamint az  üzemanyagtöltő pontról az  adóraktárba történő szállítása az  adóraktár technikai készletmozgásaként
az adóraktár által az MH, valamint a rendőrség vonatkozó belső rendelkezéseinek megfelelően kiállított számviteli
bizonylattal történik.
(4) Az  üzemanyagtöltő ponton a  repülőgép-üzemanyag átvétele és légijárműbe történő töltése során hitelesített
átfolyásmérőt kell alkalmazni.
58. § (1) A Jöt. 112. § (1) bekezdés a) pontja szerinti adófizetési kötelezettség alóli mentesülés érvényesítéséhez – az 57. §
(1) és (2)  bekezdése szerintitől eltérő adóraktár engedélyese vagy az  57.  § (1) és (2)  bekezdése szerinti adóraktár
engedélyese repülőgép-üzemanyagnak az  ott meghatározottól eltérő légijárműbe történő kiszolgálása esetén –
a 10. melléklet szerinti adatokat tartalmazó bizonylatot állítja ki.
(2) Az (1)  bekezdés szerinti adóraktár engedélyese a  légijárműből lefejtett és az  adófelfüggesztési eljárás alatt álló
készletébe átvett repülőgép-üzemanyagról a 10. melléklet szerinti adatokat tartalmazó bizonylatot állítja ki.
59. § (1) A Jöt. 112.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti adóraktár engedélyese a  jelölt gázolaj kiszolgálását hitelesített
átfolyásmérő alkalmazásával végzi.
(2) A Jöt. 112. § (3) bekezdés szerint a kikötőt hajótöltési céllal elhagyó hajó az állomásozás helyének elhagyásáról és
az oda visszatérésről nyilvántartást vezet.
(3) A Jöt. 112. § (1) bekezdés b) pontja szerinti adófizetési kötelezettség alóli mentesülés érvényesítéséhez az adóraktár
engedélyese a 11. melléklet szerinti adatokat tartalmazó bizonylatot állítja ki, melynek egy példányát átadja a hajó
üzemeltetője vagy a képviseletére jogosult személy részére.
60. § A Jöt. 112.  § (1)  bekezdés c)  pontja szerinti adófizetési kötelezettség alóli mentesülés az  alábbi okmányok
birtokában érvényesíthető:
a) az energiatermék ott megjelölt célra történt felhasználását igazoló belső számviteli bizonylat,
b) az összesen beszerzett energiaterméknek adófizetési kötelezettség alóli mentesülésre jogosító és adófizetési
kötelezettség alóli mentesülésre nem jogosító felhasználásonkénti elszámolása. 23. Elismert mennyiségű hiány, többlet
61. § (1) A Jöt. 9.  § (4)  bekezdés b)  pontja szerinti elismert mennyiségű hiány a  tényleges hiánynak habzóbor esetében
legfeljebb az  agrárpolitikáért felelős miniszter rendeletében, más jövedéki termék esetében legfeljebb
a  7.  mellékletben meghatározott mértéke. Tárolás esetében elismert mennyiségű hiány a  Jöt. 17.  §-a szerinti
nyilvántartás szerinti készlet elszámolási időszakra vetített átlagára számolható el.
(2) Az állami adó- és vámhatóság kérelemre és hivatalból előírhatja az  (1)  bekezdésben meghatározott mértéktől
eltérő mérték alkalmazását és az (1) bekezdésben meghatározott eseteken túl más esetekben elismert mennyiségű
hiány alkalmazását, amennyiben azt a műszaki-technológiai feltételek indokolják, a helyszíni mérés adatai, az állami
adó- és vámhatóság által szükségesnek tartott esetben az  állami adó- és vámhatóság jelenlétében elvégzett
próbagyártás, valamint szakértői vélemény alátámasztja.
(3) A jövedéki engedélyes kereskedelemben a Jöt. 7. § (1) bekezdés k) pontja szerinti elismert mennyiségű különbözet
a  hitelesített kimérőszerkezeten keresztül forgalmazott üzemanyag mért többlete, de legfeljebb az  utolsó
készletfelvétel óta a nyilvántartás szerint forgalmazott mennyiség 0,5%-a.
(4) A jövedéki kiskereskedelemben az utolsó készletfelvétel óta a hitelesített kimérőszerkezeten keresztül forgalmazott
üzemanyagnak a  mért többlete, de legfeljebb az  utolsó készletfelvétel óta a  nyilvántartás szerint forgalmazott
mennyiség 0,5%-a számolható el.
24. Teljes megsemmisülés vagy helyrehozhatatlan károsodás 62. § (1) A Jöt. 9. § (3) bekezdése szerinti bejelentést követően az állami adó- és vámhatóság haladéktalanul vizsgálatot tart
a megsemmisülés, károsodás helyszínén és a vizsgálat eredményéről jegyzőkönyvet készít.
(2) A megsemmisülési jegyzőkönyv tartalmazza
a) a megsemmisülés helyét, idejét, módját és körülményeit;
b) a megsemmisült jövedéki termék megnevezését, származásának igazolására vonatkozó információt;
c) a megsemmisült jövedéki termék mennyiségét, a mennyiség megállapításának adatait és módját;
d) a megsemmisült jövedéki termék bejelentett jövedéki termékkel való azonosságának vagy
különbözőségének megállapítását.
 (3) A megsemmisülési jegyzőkönyv a gazdálkodói nyilvántartás mellékletét képezi.
25. Adó-visszaigénylés 63. § Az adó-visszaigénylési jogosultság a jövedéki termék jövedéki adót tartalmazó áron történt beszerzéséről kiállított
számviteli bizonylat birtokában érvényesíthető.
26. Adózott jövedéki termék exportálása 64. § (1) A Jöt. 12. § a) pontja szerinti adó-visszaigénylési jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) az Európai Unió tagállamának vámhatósága által az  áru Unió vámterületéről történt kilépéséről kiállított
igazolás,
b) a Jöt. 77. § (2) bekezdése szerinti esetben a jogszabályban meghatározott NATO Vámokmány vagy – a nem
NATO tagállamokba történő kiszállítás esetében – az  Egységes Vámokmány, amelyben exportőrként
a  Honvédelmi Minisztérium vagy az  MH kijelölt szerve, címzettként a  külföldön szolgálatot teljesítő
MH egysége, alegysége, köteléke szerepel.
(2) Az adó-visszaigénylési jogosultság abban az esetben is érvényesíthető, ha az ügyfél által megadott MRN azonosító
alapján a váminformatikai rendszerben megállapítható az Unió vámterületéről történő kilépés ténye.
27. Fogyasztásra alkalmatlan termék, szabadforgalomból visszaszállított dohány 65. § A Jöt. 12. § b) pontja szerinti adó-visszaigénylési jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a fogyasztásra alkalmatlanná válás tényét és körülményeit tartalmazó, a visszaszállítást kezdeményező által
készített jegyzőkönyv;
b) a jövedéki termék megsemmisítéséről az 52. § szerint felvett jegyzőkönyv;
c) a jövedéki termék előállításához történő felhasználás esetén a felhasználást igazoló számviteli bizonylat.
66. § A Jöt. 77. § (3) bekezdése szerinti adó-visszaigénylési jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a dohánygyártmány megsemmisítéséről az 52. § szerint felvett jegyzőkönyv száma,
b) a dohánygyártmány újrafeldolgozása esetén a felhasználást igazoló számviteli bizonylat.
28. Egyes katonai célú felhasználások utáni adó-visszaigénylés 67. § A Jöt. 12. § c) és i) pontjában meghatározott esetben üzemanyag katonai célú felhasználása utáni adó-visszaigénylés
a  kölcsönös logisztikai segítségnyújtás NATO szabványos előírásairól szóló STANAG 2034 „ANNEX A” melléklet
szerinti, szabályszerűen kitöltött feltöltési bizonylat és a  külföldi fegyveres erő magyarországi csapatmozgására
kiadott engedély birtokában érvényesíthető.
29. Szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék másik tagállamba történő szállítása
68. § A Jöt. 12. § d) és e) pontja szerinti adó-visszaigénylési jogosultság érvényesítéséhez benyújtott, a címzett tagállam
hatóságának igazolása valóságtartalmának ellenőrzése érdekében az  állami adó- és vámhatóság az  adóbevallás
beérkezésétől számított 5 munkanapon belül – a  jövedéki adók területén való közigazgatási együttműködésről
és a 2073/2004/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2012. május 2-i 389/2012/EU tanácsi rendelet szerint
eljárva – megkereséssel élhet a címzett tagállam illetékes hatósága felé.
30. Adózott jövedéki termék felhasználása olyan tevékenységhez, amelyre adófizetési kötelezettség
alóli mentesülés érvényesíthető
69. § (1) A Jöt. 12.  § g)  pontja szerinti adó-visszaigénylési jogosultság a  jövedéki termék adófizetési kötelezettség alóli
mentesülést eredményező célra történő felhasználást igazoló, a számviteli törvény számviteli bizonylatra vonatkozó
rendelkezései szerint kiállított okmány birtokában érvényesíthető.
(2) Az adóraktár engedélyese kivételével az  adó-visszaigénylési jog érvényesíthetőségének feltétele a  földgázon,
a  villamos energián és a  szénen kívüli jövedéki termékek esetében, hogy a  vásárlási szándékot a  jövedéki termék
beszerzése előtt legalább 5 nappal korábban az  állami adó- és vámhatósághoz bejelentsék. A  bejelentésnek
a  beszerzendő jövedéki termék mennyiségén kívül a  pontos felhasználási célt, a  felhasználási arányszámot vagy
a 2. § (3) bekezdés d) pontja szerinti adatokat, a felhasználás telephelyét, az elszámoláshoz szükséges, a mérésügyi
törvényben meghatározott hitelesítéseket, a  vezetendő nyilvántartást, valamint a  szükséges engedélyeket is
tartalmaznia kell. Arra a  termékre vonatkozóan, amelyre adó-visszaigénylést érvényesítenek, olyan nyilvántartást
kell vezetni, amely tartalmazza a termék beszerzésének (időpont, szállító, mennyiség) és felhasználásának (időpont,
a  felhasználás jogcíme, mennyiségi adatai) részletezését. A  nyilvántartás adatait havonta le kell zárni, meg kell
állapítani a  tárgyhavi készletváltozásokat és az  adófizetési kötelezettség alól mentesült termék zárókészletének
mennyiségét.
31. Másik tagállamba utazó utastól visszavásárlás 70. § A Jöt. 12.  § h)  pontja szerinti adó-visszaigénylési jogosultság az  értékesítésről a  36.  § (3)  bekezdése szerinti és
a visszavásárlásról kiállított bizonylat birtokában érvényesíthető.
32. Közlekedéshez kapcsolódó adó-visszaigénylés 71. § A repülőgép-üzemanyagnak nem magáncélú légiközlekedési tevékenységet végző légijármű részére
történő kiszolgálásakor Jöt. 112.  § (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott felhasználási célhoz kapcsolódó
adó-visszaigénylési jogosultság esetében a jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a légijármű típusát és lajstromjelét tartalmazó kimutatás;
b) a repülés adatait, időtartamát és célját tartalmazó, jogszabályban vagy légiközlekedési hatóság által előírt
formátumú dokumentum;
c) a repülés teljesítésének igazolására alkalmas dokumentum.
72. § (1) A Jöt. 112.  § (1)  bekezdés b)  pontjában meghatározott felhasználási célhoz kapcsolódó adó-visszaigénylési
jogosultság esetében a  hajóban felhasznált gázolajhoz és a  Jöt. 113.  § (1) és (2)  bekezdésében meghatározott
esetben a vasúti közlekedés során és az úszómunkagépben felhasznált gázolajhoz kapcsolódó adó-visszaigénylési
jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a tevékenységhez használt szállítóeszköz vagy úszómunkagép megnevezését és azonosításának módját, jelét
tartalmazó kimutatás;
b) olyan nyilvántartás, amely folyamatosan tartalmazza – szállítójárművenként vagy úszómunkagépenként és
összesítve – a felhasznált gázolaj mennyiségét;
c) a tényleges vagy átlagfogyasztás, továbbá a  megtett és felszámításra jogosító idő vagy távolság
megállapítására alkalmas dokumentum;
d) a felhasználásra kiadott, és az  ebből ténylegesen visszaigénylésre is jogosító gázolaj mennyiségről szóló
számviteli bizonylatok.
 (2) A Jöt. 112.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti adófizetési kötelezettség alóli mentesülés és a  hozzá kapcsolódó
adó-visszaigénylés, valamint a  Jöt. 113.  § (1)  bekezdés szerinti adó-visszaigénylés más állami támogatással és
csekély összegű (de minimis) támogatással nem halmozható.
73. § A Jöt. 113.  § (3)  bekezdése szerinti esetben, az  ott meghatározott járműkategóriába tartozó autóbuszokban
felhasznált földgázhoz kapcsolódó adó-visszaigénylési jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a személyszállításhoz használt M2 és M3 járműkategóriába tartozó földgázzal üzemelő autóbuszok forgalmi
rendszámát tartalmazó kimutatás;
b) telephelyi tankolás esetén a  felhasználásra kiadott, és az  ebből ténylegesen visszaigénylésre is jogosító
földgáz mennyiségét, a kiadás dátumát, az autóbusz forgalmi rendszámát részletező kimutatás.
74. § A Jöt. 113. § (4) bekezdése szerinti esetben, az ott meghatározott szervek által felhasznált földgázhoz kapcsolódó
adó-visszaigénylési jogosultság a  közfeladat ellátásával közvetlen összefüggésben használt gépjárművek forgalmi
rendszámát tartalmazó kimutatás birtokában érvényesíthető.
75. § (1) A Jöt. 113.  § (5)  bekezdésében meghatározott esetben az  adó-visszaigénylési jogosultság az  alábbi okmányok
birtokában érvényesíthető:
a) a Jöt. 113.  § (5)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  gázolaj adózottan történt beszerzését a  beszerzés
helye és időpontja szerint is részletező, a  kereskedelmi jármű forgalmi rendszámát is tartalmazó,
az üzemanyagkártya kibocsátója által kiállított számla,
b) a Jöt. 113. § (5) bekezdés b) pontja szerinti esetben a telephelyen történt tankolásokat a tankolás dátumát,
a tankolt üzemanyag mennyiségét és a forgalmi rendszámot tartalmazó kimutatás.
(2) Ha az  adó-visszaigénylési kérelem benyújtását megelőzően a  jogosult nem teljesítette a  Jöt. 40.  §-a szerinti
kötelezettségét, az állami adó- és vámhatóság hiánypótlásra szólítja fel.
33. Minősített földgázellátási üzemzavar 76. § A Jöt. 114. §-a szerinti adó-visszaigénylési jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a földgázkereskedővel kötött szerződés másolata,
b) a földgázellátási üzemzavar bekövetkezésének hónapját megelőző hónapra számított átlagos napi
földgázfelhasználásának levezetése azokra a felhasználási helyekre (ezen belül gázfogyasztó készülékenkénti
és gázfelhasználó-technológia céljára történt felhasználásonkénti részletezésben) lebontva és összesítve,
ahol földgáz helyett gázolajat használ fel,
c) kimutatás a felhasználási időszak kezdő napján meglevő gázolaj-nyitókészletről a b) pont szerinti bontásban
és összesen,
d) kimutatás a  felhasználási időszak alatt felhasznált gázolaj mennyiségéről, valamint a  felhasználási időszak
utolsó napján meglévő gázolaj-zárókészletről a b) pont szerinti bontásban és összesen,
e) a gázolaj földgáz helyett történő felhasználását dokumentáló belső bizonylat.
34. Motorfejlesztés 77. § (1) A motorfejlesztés esetében a  Jöt. 115.  §-a szerinti adó-visszaigénylés feltétele, hogy az  adó-visszaigénylésre
jogosult a  tevékenységéről legkésőbb a  motorfejlesztés megkezdését 30 nappal megelőzően az  állami adó- és
vámhatósághoz bejelentést tegyen.
(2) Az adó-visszaigénylési jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) a motorfejlesztéshez a tárgyidőszakban történt üzemanyag-felhasználást igazoló számviteli bizonylat,
b) elszámolás a (3) bekezdés szerinti költségekről, ráfordításokról,
c) olyan nyilvántartás, amely folyamatosan tartalmazza – motoronként és összesítve – a felhasznált üzemanyag
mennyiségét,
d) a Szerződés 107. és 108.  cikke alkalmazásában bizonyos támogatási kategóriáknak a  belső piaccal
összeegyeztethetővé nyilvánításáról szóló, 2014. június 17-ei 651/2014/EU bizottsági rendelet 25.  cikk
(3)  bekezdése szerinti, a  kísérleti fejlesztéshez kapcsolódó tárgyévi vagy tárgynegyedévi támogatható
költségekről és támogatásokról vezetett – belső bizonylatokkal alátámasztott – nyilvántartás,
e) biodízel felhasználása esetében a fenntarthatósági bizonyítvány.
 (3) A motorfejlesztéshez nyújtott támogatás keretében elszámolható
a) a kutatók, technikusok és egyéb kisegítő személyzet személyi jellegű ráfordítása a  projektben való
foglalkoztatásuk mértékéig,
b) az eszközök, berendezések költsége a  projekt céljaira való használatuk mértékéig és idejére azzal, hogy
ahol ezeket az  eszközöket és felszereléseket nem a  teljes élettartamuk alatt használják a  projekthez,
csak az  általános számviteli elvek alapján elfogadott, a  projekt idejére számított amortizációs költségek
számolhatóak el,
c) az épületek és a  földterület költsége a  projekt céljaira való használatuk mértékéig és idejére azzal, hogy
az  épületek esetén csak az  általános számviteli elvek alapján elfogadott, a  projekt idejére számított
amortizációs költségek, földterület esetén a  kereskedelmi és a  ténylegesen felmerülő beruházási költségek
számolhatóak el,
d) a szerződéses kutatás, a külső forrásokból szokásos piaci feltételek mellett megvásárolt vagy licencia tárgyát
képező műszaki ismeretek és szabadalmak költsége, valamint a  tanácsadás és hasonló szolgáltatások
költsége, ha azokat kizárólag a projekthez veszik igénybe,
e) a további általános és egyéb működési költség, beleértve az anyagok, a fogyóeszközök és hasonló termékek
költségeit, amelyek közvetlenül a projekt folyamán merülnek fel.
(4) A tárgyidőszakban visszaigényelhető jövedéki adó maximális összege a  (3)  bekezdés szerinti költségek 25%-ának
a motorfejlesztés azonos elszámolható költségeihez kapcsolódó egyéb támogatások tárgyidőszakra eső összegével
csökkentett összege.
35. Egyéb ipari felhasználás 78. § (1) Az egyéb ipari felhasználásoknak a Jöt. 116. §-a szerinti eseteiben, valamint a Jöt. 112. § (1) bekezdés c) pontjában
meghatározott felhasználási célhoz kapcsolódó adó-visszaigénylési jogosultság esetében az  adó-visszaigénylési
jogosultság az alábbi okmányok birtokában érvényesíthető:
a) az energiatermék ott megjelölt célra történt felhasználását igazoló belső számviteli bizonylat,
b) az összesen beszerzett energiaterméknek adó-visszaigénylésre jogosító és adó-visszaigénylésre nem jogosító
felhasználásonkénti elszámolása,
c) a Jöt. 116. § (2) bekezdése szerinti esetben az adó-visszaigénylés alapjául szolgáló mennyiség levezetése.
(2) A 63.  § szerinti számlaként olyan számla is elfogadható, amelyet az  adózottan beszerzett, jogszerűen és
szerződésszegésnek nem minősülő módon továbbadott energiáról állított ki a  továbbadást végző felhasználó, és
amelynek mellékletét képezi a  továbbadást végző nevére kiállított, a  továbbadott energia adóalanytól történt
beszerzéséről szóló számla másolata.
36. A mezőgazdaságban felhasznált gázolaj utáni adó-visszaigénylés 79. § (1) A Jöt. 117. §-a szerinti, mezőgazdaságban felhasznált gázolaj utáni adó-visszaigénylés gépi bérmunka-szolgáltatás
igénybevétele esetén a gépi bérmunka-szolgáltatás igénybevételéről a mezőgazdasági termelő nevére szóló számla
birtokában érvényesíthető.
(2) Nem érvényesíthető az adó-visszaigénylési jogosultság, ha a mezőgazdasági termelő az adott erdő vonatkozásában
az  erdő felújítására vagy a  felújítás befejezésére jogszabályban, vagy az  erdészeti hatóság határozatában
megállapított határidőt túllépte.
(3) Amennyiben a  naptári éven belül változik a  mezőgazdasági termelő által megművelt földterület, felújított erdő,
és a  használatban tartott halastó területe, a  Jöt. 117.  § (1)  bekezdése alkalmazásában a  hektáronként legfeljebb
figyelembe vehető gázolajmennyiség egytizenketted része és a terület mezőgazdasági termelő általi használatának
hónapjai szorzataként számított, egész literre kerekített mennyiség vehető legfeljebb figyelembe. A  megkezdett
hónapot a területet a hónapban elsőként használó mezőgazdasági termelőnél kell figyelembe venni.
(4) A halastó vízjogi üzemeltetési engedélyében az  üzemeltetésre megjelölt időszaki korlátozás nem csökkenti
a  jövedékiadó-visszatérítésnél figyelembe veendő, a  (3)  bekezdés szerinti, hektáronként legfeljebb figyelembe
vehető gázolajmennyiséget.
(5) Az adóbevallási nyomtatványon a  mezőgazdasági termelő köteles feltüntetni az  adó-visszaigénylést – és
a  (6)  bekezdés szerinti mezőgazdasági termelő esetében a  szőlő- és gyümölcsös ültetvények műveléséhez
nyújtott mezőgazdasági csekély összegű (de minimis) támogatást is – alátámasztó, gázolaj vásárlásáról vagy a gépi
bérmunka-szolgáltatás igénybevételéről kiállított számla adatait.
(6) A szőlő- és gyümölcsös ültetvények műveléséhez nyújtott mezőgazdasági csekély összegű (de minimis)
támogatást is igénylő mezőgazdasági termelő az  erre irányuló szándékáról, valamint a  kapcsolódó számlák
adatairól az  adóbevallási nyomtatványon külön nyilatkozik. Az  állami adó- és vámhatóság ezen mezőgazdasági
termelői kör szőlő- és gyümölcsös ültetvények műveléséhez nyújtott mezőgazdasági csekély összegű (de minimis)
támogatási kérelmének adatait, továbbá az  adózás rendjéről szóló 2003.  évi XCII.  törvény (a  továbbiakban:
Art.) 54.  § (1)  bekezdés a)  pontja alapján a  jövedékiadó-visszatérítéssel kapcsolatos, az  agrárpolitikáért felelős
miniszter a  szőlő- és gyümölcsös ültetvények műveléséhez nyújtott mezőgazdasági csekély összegű (de minimis)
támogatásról szóló rendeletében meghatározott adatokat a  jövedékiadó-visszatérítési igény elbírálását követő
5  napon belül továbbítja a  mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szerv részére. Az  állami adó- és
vámhatóság a szőlő- és gyümölcsös ültetvények műveléséhez nyújtott mezőgazdasági csekély összegű (de minimis)
támogatási kérelem adatainak a mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szerv részére történő továbbításáról
5 napon belül értesíti a mezőgazdasági termelőt.
(7) Az adó-visszaigényléssel érintett termőföldterület, erdő, halastó nagyságát – a  kerekítés általános szabályainak
megfelelően – hektárban, két tizedesjegy pontossággal kell meghatározni.
37. A magánfőzőtől és a bérfőzetőtől megvásárolt párlat utáni adó-visszaigénylés
80. § (1) Az adóraktár engedélyese a  magánfőzőtől megvásárolt párlat utáni adó-visszaigénylést – a  63.  § rendelkezésétől
eltérően – az alábbi okmányok birtokában érvényesítheti:
a) a párlat magánfőzőtől történt felvásárlásáról kiállított adásvételi szerződés,
b) a párlatról kiállított párlat adójegy és
c) az adózott párlat felhasználását igazoló, 16. § szerinti okmány.
(2) Az adóraktár engedélyese adózott párlat bérfőzetőtől történt felvásárlása esetén megvásárolt párlat utáni
adó-visszaigénylést – a 63. § rendelkezésétől eltérően – az alábbi okmányok birtokában érvényesítheti:
a) a párlat bérfőzetőtől történt felvásárlásáról kiállított adásvételi szerződés,
b) a párlat származási igazolása és
c) az adózott párlat felhasználását igazoló, 16. § szerinti okmány.
VIII. FEJEZET
ELLENŐRZÉS, JOGKÖVETKEZMÉNYEK 38. Ellenőrzés 81. § (1) Az állami adó- és vámhatóság a Jöt.-ben és e rendeletben foglalt szabályok betartását jövedéki ellenőrzés keretében
az Art. adatok gyűjtését célzó ellenőrzés szabályainak alkalmazásával ellenőrzi.
(2) Az ellenőrzött személy az ellenőrzés során az ellenőrzést végzővel együttműködésre köteles.
82. § (1) A határozattal elrendelt, folyamatos jelenléttel és vizsgálattal történő ellenőrzés esetén az  ellenőrzött
együttműködési kötelezettsége keretében ellenszolgáltatás nélkül gondoskodik
a) a hatóság ellenőrzéssel megbízott képviselője részére az  ellenőrzött telephely területén megfelelő
irodahelyiség és pihenőszoba rendelkezésre bocsátásáról, világításáról, takarításáról, szükség esetén
fűtéséről, és
b) az állami adó- és vámhatóság által telepített technikai eszköz biztonságos tárolásáról, valamint
az üzemeltetéséhez szükséges feltételek biztosításáról.
(2) Az engedély iránti kérelemben megadott felhasználási arányszám vagy a 2. § (3) bekezdés d) pontja szerinti adatok
próbagyártással vagy szakértői vizsgálattal történő ellenőrzése üzemi körülmények között, a technológiai leírásban
foglaltak szerint történik.
(3) A technikai eszköz felszerelésével folyamatos vizsgálatot lehetővé tevő, a Jöt. 96. § (5) bekezdése szerint elrendelt
ellenőrzéshez az ellenőrzött személy által kiépített technikai eszköz is alkalmazható, ha az ellenőrzött személy
a) hozzájárult a  technikai eszköz állami adó- és vámhatóság által történő alkalmazásához és hozzáféréséhez,
valamint technikai eszköz üzemeltetési és mentési naplóinak állami adó- és vámhatóság kérésére és részére
történő átadásához,
b) vállalja, hogy a technikai eszközön a folyamatos kommunikációt megszakító előre tervezett módosítás esetén
legkésőbb a  módosítást megelőző harmadik munkanapon, a  folyamatos kommunikációt megszakító előre
nem tervezhető eseményekről pedig az  esemény bekövetkezését követően haladéktalanul tájékoztatja
az állami adó- és vámhatóságot.
(4) A Jöt. 96. § (10) bekezdése szerinti egyszerűsített jegyzőkönyv tartalmazza az ellenőrzés helyét és időpontját, az ügy
tárgyát és az ügyiratszámot, az eljáró szerv megnevezését, az ellenőrzött nevét, engedélyszámát vagy adóazonosító
jelét vagy adószámát, az  eljárás során közreműködő nevét, adóazonosító jelét vagy adószámát és eljárásjogi
helyzetét, a jogokra és kötelezettségekre való figyelmeztetés megtörténtét, a vizsgált kötelezettségek rövid leírását,
az  ellenőrzés megállapítását, az  eljáró ügyintéző nevét és aláírását, az  eljáró szerv bélyegzőlenyomatát, valamint
az eljárási cselekményben érintett személy aláírását.
83. § (1) A 14. § szerinti készletfelvétel ellenőrzése történhet tételes vagy egyszerűsített eljárásban. Az egyszerűsített eljárás
lehet szúrópróbaszerű vagy adminisztratív.
(2) Az ellenőrzést a készletfelvétel céljából adott készletbevallás adatainak alapulvételével kell elvégezni.
 (3) A  tételes ellenőrzés külső és belső termékvizsgálatból áll. A  külső termékvizsgálat a  termékek darabszámának,
azonosságának megállapításából, továbbá az  alkalmazott azonossági jelek vizsgálatából áll. A  belső
termékvizsgálat kiterjed a  termék minőségének, mennyiségének, megnevezésének, KN-kódjának, származási
helyének ellenőrzésére, továbbá azoknak az  adatoknak, okmányoknak és iratoknak a  megvizsgálására, amelyek
a készletfelvételhez és az adóbevalláshoz szükségesek.
(4) Az egyszerűsített ellenőrzés lehet:
a) szúrópróbaszerű, amely teljes körű külső termékvizsgálatból és a kiválasztott jövedéki termékekre kiterjedő
tételes ellenőrzésből, vagy
b) adminisztratív, amely a vezetni rendelt nyilvántartás és a készletbevallás vizsgálatából
áll.
(5) Amennyiben az  egyszerűsített ellenőrzés alkalmazása során a  készletbevallás és a  vezetni rendelt nyilvántartás
adatai között bármilyen eltérés tapasztalható, tételes ellenőrzést kell tartani.
(6) Az  ellenőrzés tényét és módját, annak eredményét – így különösen a  termékvizsgálat alá vont termékek
mennyiségét, azonosító adatát és a  vizsgálatot végző megállapításait – a  készletfelvételi jegyzőkönyvbe be kell
jegyezni.
84. § (1) Az állami adó- és vámhatóság a  Jöt. 117.  §-a szerinti, a  mezőgazdaságban felhasznált gázolaj utáni
adó-visszaigénylési jogosultságot az ellenőrzési és kockázatelemzési tevékenysége keretében
a) a Jöt. 117. § (1) bekezdés a) pontja szerinti mezőgazdasági termelő vonatkozásában a mezőgazdasági munka
elvégzését illetően a  megművelt termőföld helyrajzi száma alapján a  területileg illetékes mezőgazdasági
igazgatási szervként eljáró megyei kormányhivatal (a továbbiakban: mezőgazdasági igazgatási szerv),
b) a Jöt. 117. § (1) bekezdés b) pontja szerinti mezőgazdasági termelő vonatkozásában a felújított erdő erdészeti
azonosítója alapján a  visszaigénylés alapjául szolgáló tevékenység elvégzése szerinti év június 30-i vagy
december 31-i nyilvántartási állapota alapján az erdőfelújítási kötelezettség alatt álló erdő nagyságát, az erdő
felújítására vagy az  erdő felújításának befejezésére megállapított határidő betartását, a  használó személyét
illetően a területileg illetékes erdészeti hatóságként eljáró megyei kormányhivatal (a továbbiakban: erdészeti
hatóság),
c) a Jöt. 117.  § (1)  bekezdés c)  pontja szerinti mezőgazdasági termelő vonatkozásában a  halastóra kiadott
– a  halastó területi adatait is tartalmazó – vízjogi üzemeltetési engedély meglétét és a  halgazdálkodási
tevékenység folytatását illetően a  halastó vízjogi üzemeltetési engedélyét kibocsátó, területileg illetékes
vízügyi hatóság (a továbbiakban: vízügyi hatóság)
által a  munkaműveletek elvégzésének igazolásául – az  állami adó- és vámhatóság elektronikus úton megküldött
megkeresésére – rendelkezésre bocsátott információk alapján vizsgálja.
(2) A mezőgazdasági igazgatási szerv és a  vízügyi hatóság a  mezőgazdasági munka elvégzésének igazolása céljából
a  mezőgazdaságilag meg nem munkált termőföldterületekről, halastóterületekről nyilvántartást vezet, amely
nyilvántartásból szolgáltatja az  (1)  bekezdés a) és c)  pontja szerinti információkat az  állami adó- és vámhatóság
részére. Amennyiben a  nyilvántartás nem tartalmazza az  állami adó- és vámhatóság megkeresésével érintett
termőföldterületet vagy annak egy részét, úgy a nyilvántartásban nem szereplő termőföldterületet a  jövedékiadóvisszatérítés szempontjából megmunkáltnak kell tekinteni, kivéve, ha ennek ellenkezője hitelt érdemlően a hatóság
tudomására jutott.
(3) A mezőgazdasági igazgatási szerv a  meg nem munkált termőföldterületek nyilvántartását a  Magyar Agrár-,
Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamara (a  továbbiakban: NAK) által is szolgáltatott adatok alapján vezeti.
A  nyilvántartás vezetéséhez szükséges helyszíni ellenőrzéseket a  mezőgazdasági igazgatási szerv szükség esetén
a NAK bevonásával végzi. A NAK a Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamara által működtetett
falugazdász-hálózat igazgatási és egyéb feladatainak a  meghatározásáról szóló 525/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet
3.  § (1)  bekezdésének d)  pontja szerint, az  agrárigazgatási hatósági feladatai körében eljáró falugazdász-hálózat
útján működik közre a  meg nem munkált termőföldterületek felmérésében, ennek keretében a  mezőgazdasági
igazgatási szerv megkeresése nyomán helyszíni szemle jegyzőkönyvet készít, amelyet a  megkeresés beérkezését
követő 7 napon belül elektronikusan, térítésmentesen átad a mezőgazdasági igazgatási szervnek.
(4) Az állami adó- és vámhatóság a  jövedékiadó-visszatérítésre vonatkozó igényjogosultság megállapítása érdekében
a  (2)  bekezdés szerinti megmunkált termőföldterület nagyságát és a  Jöt. 117.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti
mezőgazdasági termelő tekintetében a  jogszerű földhasználat tényét a  TakarNet Földhivatali Információs
Rendszerben szereplő adatok alapján ellenőrizheti.
(5) A jövedékiadó-visszatérítésre vonatkozó igényjogosultság (1)–(4)  bekezdések szerinti ellenőrzése a  mező- és
erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti
szabályokról szóló 2013.  évi CCXII.  törvény 99.  § (5)  bekezdés a)  pontja szerint hatóság megkeresésére történő,
hivatalból indított eljárásnak minősül.
(6) Az állami adó- és vámhatóság (1) bekezdés szerinti megkeresésére a mezőgazdasági igazgatási szerv, az erdészeti
hatóság és a vízügyi hatóság a megkeresés beérkezését követő 10 napon belül hatósági bizonyítvány elektronikus
úton történő megküldésével adatot szolgáltat az állami adó- és vámhatóság részére.
39. Gyorsított eljárás lefolytatása 85. § (1) A jövedéki bírság a Jöt. 100. § (4) bekezdése szerinti gyorsított eljárásban történő kiszabása feltételeinek megléte
esetén, ha az  ellenőrzést végző a  gyorsított eljárás lefolytatása mellett dönt, ezt közli a  jogsértő természetes
személlyel, egyúttal tájékoztatja a gyorsított eljárás lefolytatásának törvényi feltételeiről és a jogkövetkezményekről.
(2) A jogsértő személy a gyorsított eljárás lefolytatása és annak jogkövetkezményei tudomásul vételét külön nyilatkozat
aláírásával ismeri el.
(3) A jogsértő személy beleegyező nyilatkozata esetén az ellenőrzést végző a felvett jegyzőkönyv alapján a helyszínen
határozatot hoz.
(4) A határozat eredeti példányát és a  kiszabott bírság megfizetésének tényét igazoló nyugtát a  jogsértő személy
részére igazoltan át kell adni. Az  átadott nyugta tartalmazza a  határozatot hozó szerv megnevezését, a  jövedéki
bírság kiszabásáról rendelkező határozat számát, a  jogsértő személy nevét és adóazonosító számát, annak
hiányában a  személyazonosító igazolvány (útlevél) számát, az  államháztartási számla számlaszámát és a  kiszabott
jövedéki bírság összegét.
40. Lefoglalás, elkobzás 86. § (1) Lefoglalásnál – a gyorsított eljárás és az elháríthatatlan akadály kivételével – hatósági tanút kell alkalmazni.
 (2) Ha hatósági tanú alkalmazására nem kerül sor, az indokot a felvett jegyzőkönyvben kell feltüntetni.
 (3) Az állami adó- és vámhatóság a lefoglalt dolgot a jövedéki eljárás lefolytatása során történő azonosításra alkalmas
módon azonosító jellel, jelzéssel látja el.
 (4) Ha a  borászati hatóság a  tevékenysége során bevizsgált termékről megállapítja, hogy az  a  borászati szakmai
szabályoktól eltérően került előállításra vagy kezelésre, és minőségvédelmi bírság kiszabásának nincs helye, erről
értesíti az állami adó- és vámhatóságot és részére átadja a minőségvizsgálat eredményét.
87. § (1) A lefoglalásról készített jegyzőkönyv tartalmazza
a) a lefoglalt termék mennyiségét,
b) a lefoglalt termék értékét,
c) az alkalmazott azonosítójel, jelzés leírását,
d) a lefoglalt termékkel kapcsolatos intézkedéseket, így a tárolás helyét, módját,
e) a lefoglalt termék átadás-átvételének elismerését, továbbá minden olyan körülményt, amelynek az  eljárás
további lefolytatása során jelentősége lehet és
f ) a lefoglalást elszenvedő panaszjogára való felhívást.
(2) A lefoglalt termék értékeként a  termékre vonatkozóan kötött jogügylet igazolásául szolgáló okiraton feltüntetett
érték, ennek hiányában a  lefoglalást elszenvedő által adott értéknyilatkozat adata vehető figyelembe. Ha
a  lefoglalást elszenvedő nem ad értéknyilatkozatot vagy az  általa adott értéknyilatkozat a  piaci árakra tekintettel
nem fogadható el, a lefoglalt termék értékét az állami adó- és vámhatóság becsléssel állapítja meg.
(3) A jegyzőkönyv lefoglalást elszenvedő által történő aláírásának megtagadása a  lefoglalásnak nem akadálya, de
az aláírás megtagadását a jegyzőkönyvben fel kell tüntetni.
(4) A jegyzőkönyv egyik példánya a hatóság, másik példánya a lefoglalást elszenvedő példánya.
88. § (1) Az állami adó- és vámhatóság a lefoglalt dolgot annak tárolására alkalmas és jogosult raktárba szállítja.
 (2) Ha az  (1)  bekezdés szerinti elszállításnak akadálya van, az  állami adó- és vámhatóság a  lefoglalás helyén
gondoskodik a  biztonságos megőrzésről, valamint a  használatot és az  elidegenítést megtiltja és a  szabályok
betartásának ellenőrzése érdekében a  lefoglalt dolgot vagy annak csomagolását, tárolótartályát, tárolóhelyiségét
hatósági zárral látja el.
(3) Ha a  (2)  bekezdés szerinti esetben a  lefoglalt dolog értéke az  5 millió forintot meghaladja, az  állami adóés vámhatóság gondoskodik az  őrzésről, egyéb esetben az  ügy összes körülményére figyelemmel dönt
a vagyonvédelem módjáról.
89. § Az állami adó- és vámhatóság a  kiadni rendelt lefoglalt dolgot akkor adhatja ki, ha az  átvételre jogosult személy
a  tárolási költségekről rendelkező végzés szerinti fizetési kötelezettségének eleget tett. A  megfizetett tárolási
költség összegéről az állami adó- és vámhatóság nyugtát állít ki és ad át a megfizető személynek.
90. § (1) Az állami adó- és vámhatóság által alkalmazott megsemmisítés költségét az állam viseli.
 (2) A jövedéki termék megsemmisítése, felhasználása, ha az a tevékenységet végző részére anyagi haszonnal jár, csak
a  piaci árviszonyokra tekintettel megállapított ellenszolgáltatás ellenében, szerződés alapján történhet. Az  így
keletkező bevételt az állami adó- és vámhatóság értékesítések árbevétele számláján kell elszámolni.
91. § (1) A Jöt. 102. § (6) bekezdése és 103. § (5) bekezdés c) pontja szerinti értékesítést az állami adó- és vámhatóság az Art.
ingóárverésre vonatkozó szabályai szerint végzi.
(2) Az elkobzott dolog értékesítésből befolyt összegből elsődlegesen az  értékesítéssel kapcsolatos költségeket,
majd a  lefoglalt dolog tárolásával, őrzésével, szállításával kapcsolatos költségtartozást és a  szakértői vizsgálat
díjtartozását, ezt követően az  adótartozást kell kiegyenlíteni, végül a  fennmaradó összeget az  állami adó- és
vámhatóság értékesítések árbevétele számláján kell elszámolni.
(3) A kiadni rendelt, de át nem vett lefoglalt dolog értékesítéséből befolyt ellenértékből az  értékesítési, valamint
a  lefoglalás megszüntetéséről rendelkező végzés közlésének napját követő nap és az  értékesítés napja közötti
időtartamra eső tárolási költség levonását követően fennmaradt összeg adható ki az átvételre jogosult személynek.
(4) Az állami adó- és vámhatóság a  (2)  bekezdés szerinti elszámolásról rendelkező döntés közlésével tájékoztatja
az átvételre jogosult személyt az átadható összegről, az átvétel pontos helyéről, valamint a jogkövetkezményekről.
(5) Ha a  Jöt. 102.  § (7)  bekezdésében meghatározott határidő eredménytelenül telik el, a  befolyt ellenértéket
a (2) bekezdés rendelkezései szerint kell elszámolni, és az ott meghatározott költségek és köztartozások levonását
követően fennmaradt összeg adható át a  magyar állam számára. A  Jöt. szerint kiadni rendelt, de nem a  jövedéki
jogsértést elkövető személy tulajdonát képező lefoglalt eszköz értékesítéséből befolyt ellenértékből a  jövedéki
adó-, bírság- és pótléktartozás összege nem vonható le, ha az eszköz tulajdonosának nem volt tudomása az eszköz
jogellenes használatáról, vagy akarata ellenére használták az eszközt a jogsértés során.
92. § A lefoglalt termékről az állami adó- és vámhatóság által vezetett nyilvántartás tartalmazza
a) az ügyfél nevét, adatait, székhelye (lakhelye) pontos címét;
b) a lefoglalt termék megnevezését, mennyiségét, értékét;
c) a lefoglalás időpontját, helyét;
d) a lefoglalt termék őrzési helyét, az azonosításához szükséges adatokat;
e) a lefoglalás megszüntetését elrendelő végzés számát, keltét;
f ) a termék kiadásának időpontját, ennek hiányában a részére kifizetett összeget;
g) az elkobzást elrendelő jogerős döntés számát, keltét;
h) a megsemmisítés időpontját, helyét, módját;
i) a megsemmisítés módját, az állami adó- és vámhatóság jelenlétében történt megsemmisítés esetén helyét,
idejét;
j) az értékesítésre történő átadás időpontját, helyét, az értékesítéssel megbízott adatait;
k) az értékesítés időpontját, adatait;
l) a lefoglalt termékkel kapcsolatban felmerült költséget, bevételt és annak rendezettségét.
93. § (1) Az elkobzott energiatermék és az energiatermékből vett, állami adó- és vámhatóság által tárolt és megsemmisítésre
váró minta a Jöt. 103. § (6) bekezdése szerinti átadását az állami adó- és vámhatóság felügyelete mellett, hatósági
tanú jelenlétében kell elvégezni és az átadás-átvételről jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell
a) az elkobzást vagy mintavételt elrendelő döntés(ek) számát;
b) az átadott-átvett energiatermék pontos megnevezését, mennyiségét, azonosító adatait, a  lefoglalt vagy
mintavétel tárgyát képező dologgal való azonosságának megállapítását, az átadás módját;
c) a felmerült költséget.
(2) A Jöt. 103.  § (6)  bekezdés b)  pontja szerinti elszámolás módját az  állami adó- és vámhatóság vezetője egyedileg
határozza meg, a Jöt. 103. § (6) bekezdés b) pont bb) alpontja szerinti esetben belső rendelkezésben szabályozza.
IX. FEJEZET
BÉRFŐZÉS, MAGÁNFŐZÉS 41. Bérfőzés 94. § (1) A bérfőzető a gyümölcs, gyümölcsből származó alapanyag (együtt: gyümölcscefre) adóraktárnak történő átadásakor
nyilatkozik annak fajtájáról és mennyiségéről. A nyilatkozat hiányában vagy ha a nyilatkozat nyilvánvalóan valótlan
tartalmú, az adóraktár felelős üzemvezetője állapítja meg a gyümölcscefre fajtáját, mennyiségét.
(2) A gyümölcscefre lepárlását megelőzően a bérfőzető nyilatkozik arról, hogy
a) a kierjedt gyümölcscefre nem tartalmaz hozzáadott mesterséges vagy természetes eredetű cukorból,
izocukorból vagy mézből származó alkoholt,
b) a bérfőzető vagy háztartásának tagja rendelkezik gyümölcstermő területtel (gyümölcsössel, gyümölcsfával),
és c) sem a  bérfőzető, sem a  vele egy háztartásban élők nem állítottak elő tárgyévben magánfőzés keretében
párlatot.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott nyilatkozat hiányában a gyümölcscefre bérfőzés keretében nem főzhető le.
 (4) A bérfőzető a bérfőzött párlat átvételét megelőzően nyilatkozik az adóraktárnak
a) arról, hogy háztartásának tagjai a  tárgyévben az  átvétel időpontjáig milyen mennyiségű kedvezményes
adómértékű párlatot vettek át és
b) a Jöt. 140. § (5) bekezdés b) pontja szerinti adatról.
95. § (1) A bérfőzött párlat csak emberi fogyasztásra alkalmas minőségben adható ki a bérfőzetőnek. Ha a bérfőzött párlat
emberi fogyasztásra alkalmatlan és a minőségének javítására irányuló eljárás nem vezet eredményre, a párlat csak
alkoholtermék előállítását végző adóraktárnak adható fel vagy át.
(2) Nem adható ki a bérfőzött párlat kedvezményes adómértékkel, ha a bérfőzető
a) a 112. § (4) bekezdése szerinti nyilatkozattételt elmulasztja, vagy
b) a tárgyévben kedvezményes adómértékkel lefőzethető mennyiséget túllépte.
(3) A bérfőzött párlat származási igazolás adattartalmát az  1.  melléklet IV. rész 6.  pontja tartalmazza. Származási
igazolásnak minősül az  olyan kereskedelmi okmány is, amely az  1.  melléklet IV. rész 6.  pontja szerinti adatokat
az állami adó- és vámhatóság által rendszeresített nyomtatvány rovatszámozásának megfelelő számmal azonosítva
tartalmazza.
(4) A származási igazolás csak akkor fogadható el a  párlat eredetének igazolására, ha a  párlat fajtája azonosítható és
a  származási igazoláson feltüntetett tényleges alkoholtartalomhoz képest fahordóban tárolás esetén évenként 2,
legfeljebb azonban 7 egész foknál, egyéb edényben tárolás esetén évenként 1, legfeljebb azonban 3 egész foknál
nagyobb eltérés nincs.
(5) A bérfőzött párlat és a származási igazolás átvételét a bérfőzető a párlat átvételekor igazolja.
 (6) A bérfőzető által értékesített bérfőzött párlat származási igazolását az  adóraktárnak történő értékesítés esetén
az  adóraktár engedélyese részére át kell adni. Ha a  bérfőzető nem tudja a  bérfőzött párlat teljes mennyiségét
egy adóraktárnak értékesíteni, a  származási igazolás visszaadása mellett kérheti azonos összmennyiségre több
származási igazolvány kiadását. Az  adóraktár engedélyesének a  bérfőzető által visszaadott származási igazolást
érvénytelenítenie kell és elévülési időn belül meg kell azt őriznie. Az  újonnan kiadott származási igazolásokon
az eredeti származási igazolás számát is fel kell tüntetni.
(7) A bérfőzetőnek a bérfőzött párlat birtokban tartásáig kell megőriznie a bérfőzött párlat származási igazolást.
96. § (1) A kizárólag bérfőzést végző adóraktár a  bérfőzésről az  1.  melléklet IV. része szerinti adattartalmú nyilvántartást
vezet bérfőzetőnként és bérfőzésenként az  állami adó- és vámhatóság által rendszeresített, az  előállítási
költség megtérítése ellenében rendelkezésre bocsátott nyomtatványon vagy elektronikusan, és a  nyilvántartás
mellékletben megjelölt adatait küldi meg az állami adó- és vámhatóságnak.
(2) A kizárólag bérfőzést végző adóraktár az állami adó- és vámhatóság felé évente legalább egyszer, az állami adó- és
vámhatósággal előzetesen egyeztetett időpontban számol el.
(3) Az állami adó- és vámhatóság az  adóraktár engedélyesével egyeztetett időpontban résztermelés költségmentes
megállapítását végezheti el évi egyszeri alkalomnál gyakrabban is.
(4) Az adóraktár engedélyese a bérfőzetőktől szabadforgalomból adózottan felvásárolt párlatot az adózatlan bérfőzött
párlattól elkülönítetten, egyértelműen beazonosítható jelzéssel ellátva köteles tárolni.
42. Magánfőzés 97. § (1) A párlat adójegy a  17.  melléklet szerinti adattartalmú, az  állami adó- és vámhatóság által rendszeresített
nyomtatványon igényelhető.
(2) A Jöt. 143. § (8) bekezdése szerinti esetben a javasolt megsemmisítési időpontot legalább 3 munkanappal előre kell
bejelenteni, megadva
a) a bejelentő
aa) nevét,
ab) adóazonosító jelét,
ac) postai, telefonos vagy elektronikus elérhetőségét,
b) a megsemmisítendő párlat mennyiségét literben, és c) a megsemmisítés javasolt
ca) helyszínét,
cb) módját,
cc) időpontját naptári nap, óra, perc pontossággal.
(3) A Jöt. 143.  § (8)  bekezdése szerinti esetben a  bejelentő által javasolt megsemmisítés csak az  állami adó- és
vámhatóság – tervezett megsemmisítési időpontig történt – kifejezett hozzájárulása esetén kezdhető meg.
A  megsemmisítés az  állami adó- és vámhatóság részvételének hiányában az  állami adó- és vámhatóság erre
vonatkozó kifejezett hozzájárulása esetén végezhető el.
X. FEJEZET
KISÜZEMI BORTERMELÉS, DENATURÁLÁS 43. Kisüzemi bortermelői feltételeknek megfelelés
98. § A kisüzemi bortermelői feltételeknek megfelelő egyszerűsített adóraktár engedélyese az  állami adó- és
vámhatóság által rendszeresített nyomtatványon nyilatkozhat az  állami adó- és vámhatóságnak, ha mentesülni
kíván az egyszerűsített adóraktári követelmények alól, a nyilatkozatban megjelölve, hogy milyen időponttól kíván
élni mentesülési jogával. A nyilatkozatban megjelölt időpont nem lehet a nyilatkozat megtételét követő 8. napnál
korábbi.
44. Denaturálás 99. § (1) A teljes vagy részleges denaturálásról készített jegyzőkönyv egy példánya az  adóraktár engedélyes
nyilvántartásának mellékletét képezi.
(2) A jegyzőkönyv tartalmazza
a) a denaturálni kívánt termék mennyiségét (liter vagy kilogramm) és tényleges alkoholtartalmát
(alkoholtermék esetén hektoliterfokban);
b) a denaturáláshoz felhasznált anyagok megnevezését és mennyiségét (liter, kilogramm), részleges denaturálás
esetén a denaturálószer típusát is megjelölve;
c) a denaturált termék mennyiségét (liter vagy kilogramm) és tényleges alkoholtartalmát.
(3) A denaturált termék felhasználói engedélyes vagy nyilvántartásba vett felhasználó részére történő értékesítésekor
a mennyiséget literben és kilogrammban is fel kell tüntetni a kiállított bizonylaton.
100. § (1) A részleges denaturáláshoz – a  Jöt. 133. § (2) bekezdésében foglalt eltéréssel – az etil-alkoholt tartalmazó termék
egy hektoliter 100 térfogatszázalékos etil-alkohol tartalmára számítva
a) – 3303 00 10-3303 00 90, 3307 10 00-3307 90 00 KN-kódú termék gyártásához készülő, illat- vagy
aromás anyagot tartalmazó, 20%-ot meghaladó tényleges alkoholtartalmú alkoholos folyadék
előállításához – legalább
aa) 1 liter izo-propil-alkoholt és 1 gramm denatónium benzoátot (AA típusú részleges denaturálószer),
vagy
ab) 78 gramm terc-butil alkoholt és 1 gramm denatónium benzoátot (AB típusú részleges
denaturálószer),
b) – 3306 10 00 és 3306 90 00 KN-kódú termék gyártásához készülő, száj- vagy fogápolási célú, 5%-ot
meghaladó tényleges alkoholtartalmú alkoholos folyadék előállításához – legalább
ba) 1 liter izo-propil-alkoholt (BA típusú részleges denaturálószer), vagy
bb) 78 gramm terc-butil alkoholt (BB típusú részleges denaturálószer),
c) – kizárólag etil-acetát gyártásához – legalább 3 tömegszázalék etil-acetátot (C típusú részleges
denaturálószer),
d) – kizárólag acetoklór gyártásához – legalább 3 tömegszázalék xilolt (D típusú részleges denaturálószer),
e) – bioetanol előállításához –,
ea) legalább 1 tömegszázalék etil-tercier-butil-étert (EA típusú részleges denaturálószer),
eb) ha a bioetanol az E85 előállításához kerül felhasználásra, legalább 2 tömegszázalék izo-butilalkoholt
(EB típusú részleges denaturálószer), ec) ha a  fogadó tagállam vonatkozó szabályozása a  bioetanol előállításához az  ea)–eb)  alpontokban
foglalttól eltérő denaturálási eljárást határoz meg, az állami adó- és vámhatóság által engedélyezett
eljárás,
f ) – az  a)–e)  pontbelitől eltérő célra – legalább 0,79 gramm denatónium benzoátot (F típusú részleges
denaturálószer,
g) – az a)–e) pontbelitől eltérő célra – legalább 0,36 liter dietilftalátot (G típusú részleges denaturálószer),
h) – az a)–e) pontbelitől eltérő célra – legalább 0,5 liter metil-etil-ketont (H típusú részleges denaturálószer),
i) – az  a)–e)  pontbelitől eltérő célra – legalább 2 tömegszázalék izo-propil-alkoholt, 1 tömegszázalék tercier
butil-alkoholt és 0,001 tömegszázalék denatónium benzoátot (I típusú részleges denaturálószer)
kell alkalmazni.
(2) Az adóraktár által a  részlegesen denaturált termék feladása, értékesítése esetén kiállított bizonylat tartalmazza
a  részlegesen denaturált termék mennyiségét (literben és kilogrammban) és tényleges alkoholtartalmát,
a  felhasznált denaturálószer megnevezését és a  denaturálás során hozzákevert mennyiségét grammban vagy
literben.
101. § (1) A bioetanolt előállító, valamint a  2207 10 00 KN-kódú, legalább 99 térfogatszázalék etil-alkohol-tartalmú
víztelenített alkoholterméket beszerző adóraktár engedélyesének abban az esetben, ha a bioetanol előállításához
nem kizárólag olyan alkoholterméket használ, amelyet az  Európai Unió valamely tagállamában termelt
alapanyagból állítottak elő vagy ha a bioetanol nem minősül fenntartható módon előállítottnak, a bioetanolt olyan
módon kell nyilvántartania, hogy az összesen előállított mennyiséget a felhasznált alapanyag és a fenntarthatósági
követelmények szempontjából
a) az Európai Unió területén előállított alapanyagból gyártott és a  fenntartható bioüzemanyag termelés
követelményeiről és igazolásáról szóló Korm. rendelet szerinti fenntarthatósági igazolással (a továbbiakban:
fenntarthatósági igazolás) rendelkező, és
b) ettől eltérő termék
bontásban kell szerepeltetnie, elkülönített tárolást azonban nem kell alkalmaznia.
(2) Az adóraktár engedélyese a  bioetanol célra előállított 2207 10 00 KN-kódú, legalább 99 térfogatszázalék
etil-alkohol-tartalmú alkoholtermék gyártásához felhasznált alapanyag fajtájáról és az  Európai Unió területén
történt előállításáról alkoholtermék- és bioetanol-szállítmányonként nyilatkozatot állít ki az  E85 terméket előállító
adóraktár engedélyese számára, és azt, valamint a fenntarthatósági igazolást, továbbá – bioetanol szállítása esetén –
az alkoholtermék denaturálásáról felvett jegyzőkönyv másolatát átadja a beszerző adóraktár engedélyese részére.
(3) Az adóraktár engedélyese a bioetanol célra előállított 2207 10 00 KN-kódú, legalább 99 térfogatszázalék etil-alkoholtartalmú alkoholtermék gyártásához felhasznált alapanyag mennyiségét és fajtáját – az  alapanyag termelésének
(előállításának) helye (ország) szerinti bontásban – nyilvántartja.
102. § (1) Az E85 adómértékének megállapításához szükséges okmányok:
a) a bioetanol gyártásához felhasznált 2207 10 00 KN-kódú, legalább 99 térfogatszázalék etil-alkohol-tartalmú
alkoholtermék alapanyagának mezőgazdasági eredetéről és az Európai Unió területén történt előállításáról
aa) belföldről beszerzett alkoholtermékre és bioetanolra a  feladó adóraktár (2)  bekezdés szerinti
nyilatkozata,
ab) az  adóraktárban előállított alkoholtermék esetében az  adóraktár (2)  bekezdése szerinti adatot
tartalmazó nyilvántartása,
ac) egyéb esetben a bioetanol vagy az E85 gyártójának nyilatkozata;
b) a 2207 10 00 KN-kódú, legalább 99 térfogatszázalék etil-alkohol-tartalmú alkoholtermék bioetanol
előállításához felhasználás céljából történő denaturálásáról a  denaturálásról készített jegyzőkönyv vagy
annak másolata, – ha a denaturálást nem belföldön végezték – a tagállam vagy a harmadik ország illetékes
hatósága (szerve) által a  denaturálásról készített, a  (2)  bekezdése szerinti adatokat tartalmazó jegyzőkönyv
eredeti példánya vagy annak hiteles másolata;
c) az E85 gyártmánylapja, vagy az  E85 minőségi bizonyítványa, vagy az  EN ISO/IEC 17025 szerint akkreditált
laboratórium vagy az  E85 előállítását végző, ISO 9001 minőségirányítási rendszerrel rendelkező gyártó
laboratóriuma által kiállított olyan igazolás, amelyből megállapítható az  E85-ben lévő bioetanol
térfogatszázalékban vagy a külön jogszabály szerint meghatározott energiatartalom százalékában kifejezett
aránya és a bekevert bioetanol 15 °C hőmérséklethez tartozó sűrűsége és térfogata;
d) az E85 fenntarthatósági igazolása. (2) Az E85-öt szabadforgalomba bocsátó adóraktár engedélyese a  Jöt. 94.  § (2)  bekezdése szerinti nyilatkozatot
adóbevallásában teszi meg.
103. § Az adóraktár engedélyese, a  jövedéki engedélyes kereskedő, a bejegyzett kereskedő, az  importáló és az exportáló
E85 szállítása során alkalmazott vagy az értékesítésekor kiállított bizonylaton feltünteti az E85 térfogatszázalékban
kifejezett bioetanol tartalmát.
XI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 45. Hatályba léptető rendelkezések
104. § (1) Ez a rendelet – a (2)–(3) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) Az 1–44. és a 47. alcím, valamint az 1–21. melléklet 2017. április 1-jén lép hatályba.
 (3) A 118. § (1) bekezdés i) pontja 2017. augusztus 1-jén lép hatályba.
46. Átmeneti rendelkezések 105. § 2017. március 31-ét követően az  elektronikus átvételi elismervényen kiegészítő adatként fel kell tüntetni, ha
a dohánygyártmányra adójegy van felhelyezve.
106. § (1) Ha a  2017. március 31-én hatályos kötelező érvényű vámtarifabesorolás alapján nem egyértelmű a  termék
2017. április 1-jétől irányadó adójogi besorolása és a 2017. március 31-én végzettel azonos tevékenység végzéséhez
a jogszabály 2017. április 1-jétől kötelező érvényű KN-kód besorolás meglétét írja elő feltételként, a tevékenységet
végző 2017. március 31-ig köteles az  állami adó- és vámhatóságnál kötelező érvényű KN-kód besorolás iránti
kérelmet előterjeszteni, amelyről az  állami adó- és vámhatóság költségmentesen döntést hoz és a  kérelemről
történő döntésig a tevékenység a kötelező érvényű vámtarifabesorolás birtokában folytatható.
(2) Ha a  2017. március 31-én hatályos kötelező érvényű vámtarifabesorolás alapján egyértelmű a  termék
2017. április 1-jétől irányadó adójogi besorolása és a 2017. március 31-én végzettel azonos tevékenység végzéséhez
2017. április 1-jétől kötelező érvényű KN-kód besorolás nyújtható be, akkor a  tevékenység a  kötelező érvényű
vámtarifabesorolás birtokában is végezhető.
107. § A gazdálkodó a  2017. április 1-jét megelőzően a  jövedéki termékek veszteségnormáiról szóló 43/1997. (XII. 30.)
PM  rendelet 1.  § (3)  bekezdése szerint engedélyezett veszteségelszámolást 2017. március 31-ét követően is
alkalmazhatja.
108. § (1) A Jöt. 150.  § (5)  bekezdésének alkalmazása esetén vagy a  2017. március 31-ét követő bármely engedélyezési,
nyilvántartásba vételi eljárás során a kérelmező kérheti a 2017. április 1-jét megelőzően hatályos szabályok szerinti
engedélyezési vagy nyilvántartásba vételi eljárás során papír alapon az  állami adó- és vámhatósághoz benyújtott
dokumentumainak az  állami adó- és vámhatóság által a  kérelem elbírálásakor történő figyelembevételét.
Az  állami adó- és vámhatóság az  engedélyezési vagy nyilvántartásba vételi eljáráshoz felhasználható papíralapú
dokumentumokról elektronikus másolatot készít.
(2) A Jöt. 150.  § (5)  bekezdésének alkalmazása esetén a  kérelmező az  adóraktári engedély kiadásáig is nyújthat
a 2017. április 1-jétől hatályos szabályoknak megfelelő összegű jövedéki biztosítékot.
47. Hatályon kívül helyező rendelkezések 109. § Hatályát veszti
a) a jövedéki termékek veszteségnormáiról szóló 43/1997. (XII. 30.) PM rendelet,
b) az adójegy igénylésére, visszavételére, alkalmazására vonatkozó részletes szabályokról szóló 14/1998. (IV. 30.)
PM rendelet,
c) a hordós és kannás borra előírt hivatalos zár alkalmazásának, valamint elszámolásának részletes szabályairól
szóló 41/2002. (XII. 6.) PM rendelet, d) a jövedéki adóról és a  jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003.  évi
CXXVII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 8/2004. (III. 10.) PM rendelet,
e) a jövedéki adóról és a  jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003.  évi
CXXVII. törvényben megjelölt vámtarifaszámok alkalmazásáról szóló 13/2004. (III. 25.) PM rendelet,
f ) a zárjegy alkalmazásának, a  zárjeggyel való elszámolásnak a  részletes szabályairól szóló 43/2009. (XII. 29.)
PM rendelet,
g) az egyes, katonai célú felhasználással kapcsolatos jövedéki rendelkezések részletes szabályairól szóló
12/2010. (III. 31.) PM–HM együttes rendelet.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter