text:
2011. CXI. törvény az alapvető jogok biztosáról.
Az Országgyűlés az alapvető jogok hatékony, egységes szemléletű és legteljesebb védelmének megteremtése érdekében az
Alaptörvény végrehajtására, az Alaptörvény 30. cikk (5) bekezdése alapján a következő törvényt alkotja:
I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Az alapvető jogok biztosának és helyetteseinek feladat- és hatásköre
1. § (1) Az alapvető jogok biztosa – az Alaptörvényben meghatározott feladat- és hatásköre mellett – független, nemzeti
megelőző, illetve ellenőrző jogvédelmi feladatokat lát el, ha erre nemzetközi szerződésben vállalt kötelezettség
teljesítése érdekében kijelölik. (2) Az alapvető jogok biztosa tevékenysége során – különösen hivatalból indított eljárások lefolytatásával –
megkülönböztetett figyelmet fordít a) a gyermekek jogainak, b) az Alaptörvény P) cikkében meghatározott értékeknek (a továbbiakban: a jövő nemzedékek érdekei),
c) az Alaptörvény XXIX. cikkében meghatározott jogoknak (a továbbiakban: a Magyarországon élő nemzetiségek
jogai), valamint d) a leginkább veszélyeztetett társadalmi csoportok jogainak
a védelmére. 2. § (1) Az alapvető jogok biztosa áttekinti és elemzi az alapvető jogok magyarországi helyzetét, és az alapvető jogokkal
összefüggő, Magyarországon történt jogsértésekről statisztikai kimutatást készít. Az egyenlő bánásmód
követelményének érvényesülését ellenőrző közigazgatási szerv, a Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság
Hatóság, a Független Rendészeti Panasztestület, valamint az oktatási jogok biztosa az alapvető jogok biztosának
megkeresése alapján a statisztikai kimutatáshoz személyes adatokat nem tartalmazó összesített adatokat szolgáltat.
(2) Az alapvető jogok biztosa véleményezi a feladat- és hatáskörét érintő jogszabályok tervezetét, a hosszú távú
fejlesztési, területrendezési és a jövő nemzedékek életminőségét egyébként közvetlenül érintő terveket és
koncepciókat, valamint javaslatot tehet az alapvető jogokat érintő jogszabályok módosítására, megalkotására, illetve
nemzetközi szerződés kötelező hatályának elismerésére. (3) Az alapvető jogok biztosa kezdeményezheti a jogszabályok Alaptörvénnyel való összhangjának felülvizsgálatát az
Alkotmánybíróságnál. (4) Az alapvető jogok biztosa közreműködik a feladat- és hatáskörét érintő nemzetközi szerződések alapján készülő
nemzeti jelentések előkészítésében, figyelemmel kíséri és értékeli e szerződések magyar joghatóság alá tartozó
érvényesülését. (5) Az alapvető jogok biztosa tevékenysége során együttműködik azon szervezetekkel, amelyek célja az alapvető jogok
védelmének előmozdítása. 3. § (1) Az alapvető jogok biztosának a jövő nemzedékek érdekeinek védelmét ellátó helyettese figyelemmel kíséri a jövő
nemzedékek érdekeinek érvényesülését, és a) rendszeresen tájékoztatja az alapvető jogok biztosát a jövő nemzedékek érdekeinek érvényesülésével
kapcsolatos tapasztalatairól, b) felhívja az alapvető jogok biztosának figyelmét a természetes személyek nagyobb csoportját érintő jogsértés
veszélyére, c) az alapvető jogok biztosának hivatalbóli eljárás megindítását javasolhatja,
d) közreműködik az alapvető jogok biztosának vizsgálatában, e) javasolhatja, hogy az alapvető jogok biztosa az Alkotmánybírósághoz forduljon.
A törvényt az Országgyűlés a 2011. július 11-i ülésnapján fogadta el.
(2) Az alapvető jogok biztosának a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó helyettese figyelemmel
kíséri a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak érvényesülését, és
a) rendszeresen tájékoztatja az alapvető jogok biztosát a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak
érvényesülésével kapcsolatos tapasztalatairól, b) felhívja az alapvető jogok biztosának figyelmét a természetes személyek nagyobb csoportját érintő jogsértés
veszélyére, c) az alapvető jogok biztosának hivatalbóli eljárás megindítását javasolhatja,
d) közreműködik az alapvető jogok biztosának vizsgálatában, e) javasolhatja, hogy az alapvető jogok biztosa az Alkotmánybírósághoz forduljon.
(3) Ha az alapvető jogok biztosának a helyettese az (1) bekezdés a) pontjában vagy a (2) bekezdés a) pontjában
meghatározott feladatkörében tesz javaslatot arra, hogy az alapvető jogok biztosa hivatalból járjon el vagy forduljon
az Alkotmánybírósághoz, az alapvető jogok biztosa köteles ennek megfelelően eljárni, vagy az elutasítás indokairól
éves beszámolójában az Országgyűlést tájékoztatni. II. FEJEZET AZ ALAPVETŐ JOGOK BIZTOSÁNAK ÉS HELYETTESEINEK MEGBÍZATÁSA
2. Az alapvető jogok biztosának és helyetteseinek megválasztása
4. § (1) Az Országgyűlés az alapvető jogok biztosának a javaslatára választja meg az alapvető jogok biztosának a jövő
nemzedékek érdekeinek védelmét ellátó helyettesét, valamint az alapvető jogok biztosának a Magyarországon élő
nemzetiségek jogainak védelmét ellátó helyettesét. (2) Az alapvető jogok biztosának helyettese felett – a megbízatás létrejöttének és megszüntetésének kivételével –
a munkáltatói jogokat az alapvető jogok biztosa gyakorolja.
5. § (1) Alapvető jogok biztosának és helyettesének minden olyan jogász végzettségű, az országgyűlési képviselők
választásán választható magyar állampolgár megválasztható, aki az e szakaszban előírt követelményeknek megfelel.
(2) Az Országgyűlés az alapvető jogok biztosát azok közül a kiemelkedő tudású elméleti vagy legalább tízévi szakmai
gyakorlattal rendelkező jogászok közül választja meg, akik harmincötödik életévüket betöltötték, és az alapvető
jogokat érintő eljárások lefolytatásában, felügyeletében vagy tudományos elméletében jelentős tapasztalatokkal
rendelkeznek. (3) Az Országgyűlés az alapvető jogok biztosának a jövő nemzedékek érdekeinek védelmét ellátó helyettesét azok közül a
harmincötödik életévüket betöltött jogászok közül választja meg, akik kiemelkedő elméleti tudással vagy legalább
tízéves szakmai gyakorlattal rendelkeznek, és a jövő nemzedékek érdekeit érintő eljárások lefolytatásában,
felügyeletében vagy tudományos elméletében jelentős tapasztalatokkal rendelkeznek. (4) Az Országgyűlés az alapvető jogok biztosának a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó
helyettesét azok közül a harmincötödik életévüket betöltött jogászok közül választja meg, akik kiemelkedő elméleti
tudással vagy legalább tízéves szakmai gyakorlattal rendelkeznek, és a Magyarországon élő nemzetiségek jogait
érintő eljárások lefolytatásában, felügyeletében vagy tudományos elméletében jelentős tapasztalatokkal
rendelkeznek. (5) Nem lehet az alapvető jogok biztosa vagy helyettese az, aki a választásra irányuló javaslat megtételének időpontját
megelőző négy évben országgyűlési képviselő, európai parlamenti képviselő, köztársasági elnök, a Kormány tagja,
államtitkár, közigazgatási államtitkár, helyettes államtitkár, önkormányzati képviselő, polgármester, alpolgármester,
nemzetiségi önkormányzat tagja, jegyző, a Magyar Honvédség hivatásos állományú tagja, a rendvédelmi szervek és
rendvédelmi feladatot ellátó szervek hivatásos állományú tagja, párt tisztségviselője vagy alkalmazottja volt.
6. § (1) A köztársasági elnök az alapvető jogok biztosának a személyére az alapvető jogok biztosa megbízatási idejének a
lejártát megelőző kilencven napon belül, de legkésőbb a megbízatási idő lejártát megelőző negyvenötödik napon tesz
javaslatot. (2) Ha az alapvető jogok biztosának a megbízatása a 16. § (1) bekezdés b)–g) pontjában meghatározott okból szűnt meg, a
köztársasági elnök a megbízatás megszűnésétől számított harminc napon belül tesz javaslatot az alapvető jogok
biztosának a személyére. (3) Ha a javasolt személyt az Országgyűlés nem választja meg, a köztársasági elnök legkésőbb harminc napon belül új
javaslatot tesz. (4) Az alapvető jogok biztosának javasolt személyt az Országgyűlés – az alapvető jogok biztosa feladatkörét érintően –
hatáskörrel rendelkező bizottsága meghallgatja. (5) Az alapvető jogok biztosa egyszer újraválasztható.
7. § (1) Az alapvető jogok biztosa a helyettesének a személyére a helyettes megbízatási idejének a lejártát megelőző kilencven
napon belül, de legkésőbb a megbízatási idő lejártát megelőző negyvenötödik napon tesz javaslatot.
(2) Ha az alapvető jogok biztosa helyettesének a megbízatása a 17. § (1) bekezdés b)–g) pontjában meghatározott okból
szűnt meg, az alapvető jogok biztosa a megbízatás megszűnésétől számított harminc napon belül tesz javaslatot az
alapvető jogok biztosa helyettesének a személyére. (3) Ha az alapvető jogok biztosa helyettesének javasolt személyt az Országgyűlés nem választja meg, az alapvető jogok
biztosa legkésőbb harminc napon belül új javaslatot tesz.
(4) Az alapvető jogok biztosa a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó helyettesének személyére
vonatkozó javaslatának megtétele előtt kikéri az országos nemzetiségi önkormányzatok véleményét.
(5) Az alapvető jogok biztosa helyettesének javasolt személyt az Országgyűlésnek a helyettes feladatkörét érintően
hatáskörrel rendelkező bizottsága meghallgatja. (6) Az alapvető jogok biztosának helyettese egyszer újraválasztható.
3. Összeférhetetlenség 8. § (1) Az alapvető jogok biztosának és helyettesének a megbízatása összeegyeztethetetlen minden más állami,
önkormányzati, társadalmi és politikai tisztséggel vagy megbízatással. (2) Az alapvető jogok biztosa és helyettese más keresőtevékenységet nem folytathat, és egyéb tevékenységéért
– a tudományos, oktatói, művészeti, szerzői jogi védelem alá eső, valamint lektori és szerkesztői tevékenységet
kivéve – díjazást nem fogadhat el. (3) Az alapvető jogok biztosa és helyettese nem lehet gazdasági társaság vezető tisztségviselője, felügyelőbizottságának
tagja, valamint gazdasági társaság személyes közreműködésre kötelezett tagja.
4. Vagyonnyilatkozat 9. § (1) Az alapvető jogok biztosa és helyettese a megválasztását követő harminc napon belül, majd ezt követően minden
évben január 31-ig, valamint a megbízatásának megszűnését követő harminc napon belül az országgyűlési képviselők
vagyonnyilatkozatával azonos tartalmú vagyonnyilatkozatot tesz. (2) Az alapvető jogok biztosa és helyettese a vagyonnyilatkozatához csatolni köteles a vele közös háztartásban élő házas
vagy élettársának, gyermekeinek (a továbbiakban együtt: családtag) az alapvető jogok biztosa és helyettese
vagyonnyilatkozatával azonos tartalmú vagyonnyilatkozatát. (3) A vagyonnyilatkozat-tétel elmulasztása esetén – a vagyonnyilatkozat benyújtásáig – az alapvető jogok biztosa és
helyettese megbízatását nem gyakorolhatja, javadalmazásban nem részesül. (4) A családtag vagyonnyilatkozata kivételével a vagyonnyilatkozat nyilvános, oldalhű másolatát – a családtag személyes
adatai kivételével – az Alapvető Jogok Biztosa Hivatalának (a továbbiakban: Hivatal) főtitkára a Hivatal honlapján
haladéktalanul közzéteszi. A vagyonnyilatkozat a honlapról az alapvető jogok biztosa, illetve helyettese
megbízatásának megszűnését követő egy év elteltével távolítható el.
(5) A vagyonnyilatkozatokat a Hivatal főtitkára kezeli. (6) A családtag vagyonnyilatkozatába csak az Országgyűlés összeférhetetlenségi ügyekkel foglalkozó bizottságának
(a továbbiakban: összeférhetetlenségi bizottság) tagjai tekinthetnek be az alapvető jogok biztosa vagy helyettese
vagyonnyilatkozatával kapcsolatos eljárás során. (7) Az alapvető jogok biztosa vagy helyettese vagyonnyilatkozatával kapcsolatos eljárást az összeférhetetlenségi
bizottság elnökénél bárki kezdeményezheti a vagyonnyilatkozat konkrét tartalmára vonatkozó olyan tényállítással,
amely pontosan megjelöli a vagyonnyilatkozat kifogásolt részét és tartalmát. Ha a kezdeményezés nem felel meg az e
bekezdésben foglalt követelményeknek, nyilvánvalóan alaptalan, vagy az ismételten benyújtott kezdeményezés új
tényállítást vagy adatot nem tartalmaz, az összeférhetetlenségi bizottság elnöke az eljárás lefolytatása nélkül elutasítja
a kezdeményezést. A vagyonnyilatkozatban foglaltak valóságtartalmát az összeférhetetlenségi bizottság ellenőrzi.
(8) A vagyonnyilatkozattal kapcsolatos eljárás során az összeférhetetlenségi bizottság felhívására az alapvető jogok
biztosa, illetve helyettese köteles a saját, illetve családtagja vagyonnyilatkozatában feltüntetett vagyoni, jövedelmi és
érdekeltségi viszonyokat igazoló adatokat haladéktalanul, írásban bejelenteni. Az igazoló adatokba csak az
összeférhetetlenségi bizottság tagjai tekinthetnek be. Az ellenőrzés eredményéről az összeférhetetlenségi bizottság
elnöke tájékoztatja az Országgyűlés elnökét, aki az összeférhetetlenségi bizottság által megállapított tényekről a soron
következő ülésen tájékoztatja az Országgyűlést. (9) Az alapvető jogok biztosa és helyettese által benyújtott igazoló adatokat a vagyonnyilatkozattal kapcsolatos eljárás
lezárulását követő harmincadik napon törölni kell. A Hivatal főtitkára a volt alapvető jogok biztosa és helyettese,
valamint családtagja vagyonnyilatkozatát az alapvető jogok biztosa, illetve helyettese megbízatásának a megszűnését
követő egy évig őrzi. 5. Az alapvető jogok biztosának és helyetteseinek jogállása és javadalmazása
10. § (1) Az alapvető jogok biztosa és helyettese az elődje megbízatásának megszűnésekor, vagy ha elődje megbízatásának
megszűnését követően választották meg, a megválasztásával lép hivatalba.
(2) Az alapvető jogok biztosa és helyettese a megválasztását követően az Országgyűlés előtt esküt tesz.
11. § Az alapvető jogok biztosa eljárása során független, csak a törvénynek van alárendelve, tevékenységével
összefüggésben nem utasítható. 12. § (1) Az alapvető jogok biztosa miniszteri illetményre és juttatásokra jogosult azzal, hogy a vezetői illetménypótlék mértéke
a miniszteri vezetői illetménypótlék másfélszerese. (2) Az alapvető jogok biztosának helyettese államtitkári illetményre és juttatásokra jogosult.
(3) Az alapvető jogok biztosát és helyettesét naptári évenként negyven munkanap szabadság illeti meg.
13. § (1) Az alapvető jogok biztosa és helyettese a társadalombiztosítás ellátásaira való jogosultság szempontjából
közszolgálati jogviszonyban foglalkoztatott biztosítottnak minősül. (2) Az alapvető jogok biztosa és helyettese megbízatásának időtartama közigazgatási szervnél közszolgálati
jogviszonyban töltött időnek számít. 6. Mentelmi jog 14. § (1) Az alapvető jogok biztosát és helyettesét az országgyűlési képviselővel azonos mentelmi jog illeti meg.
(2) A mentelmi joggal kapcsolatos eljárásra az országgyűlési képviselők mentelmi jogával kapcsolatos eljárási szabályokat
kell alkalmazni. 7. Az alapvető jogok biztosának helyettesítése
15. § Ha az alapvető jogok biztosa akadályoztatva van, vagy e tisztség nincs betöltve, az alapvető jogok biztosának jogkörét
az általa kijelölt, ennek hiányában a korban idősebb helyettese gyakorolja.
8. Az alapvető jogok biztosa és helyettesei megbízatásának megszűnése
16. § (1) Az alapvető jogok biztosának a megbízatása megszűnik
a) a megbízatási időtartam leteltével, b) a halálával,
c) a lemondásával, d) ha a megválasztásához szükséges feltételek már nem állnak fenn,
e) az összeférhetetlenség kimondásával, f) a felmentésével vagy
g) a tisztségtől való megfosztással. (2) Az alapvető jogok biztosa megbízatásának a megszűnését az (1) bekezdés b) és c) pontja esetében az Országgyűlés
elnöke állapítja meg. Az (1) bekezdés d)–g) pontja esetében a megbízatás megszűnéséről az Országgyűlés határoz.
(3) A lemondást írásban kell közölni az Országgyűlés elnökével. Az alapvető jogok biztosának a megbízatása a
lemondásában megjelölt napon, ennek hiányában a lemondás közlésének a napján szűnik meg. A lemondás
érvényességéhez elfogadó nyilatkozat nem szükséges. (4) Ha az alapvető jogok biztosa az összeférhetetlenséget a megválasztásától számított harminc napon belül nem szünteti
meg, vagy a tisztsége gyakorlása során vele szemben összeférhetetlenségi ok merül fel, az Országgyűlés bármely
országgyűlési képviselő írásbeli indítványára – az összeférhetetlenségi bizottság véleményének a kikérése után – az
indítvány kézhezvételétől számított harminc napon belül dönt az összeférhetetlenség kimondásának a kérdésében.
Ha az összeférhetetlenségi eljárás ideje alatt az alapvető jogok biztosa a vele szemben fennálló összeférhetetlenségi
okot megszünteti, az összeférhetetlenség megállapítását mellőzni kell. (5) Felmentéssel szűnhet meg az alapvető jogok biztosának a megbízatása, ha az alapvető jogok biztosa neki fel nem
róható okból kilencven napon túlmenően nem képes eleget tenni megbízatásából eredő kötelezettségeinek.
A felmentést bármely országgyűlési képviselő indítványozhatja. Felmentés esetén az alapvető jogok biztosa
háromhavi külön illetményre jogosult. (6) Tisztségtől való megfosztással szűnhet meg az alapvető jogok biztosának a megbízatása, ha az alapvető jogok biztosa
neki felróható okból kilencven napon túlmenően nem tesz eleget megbízatásából eredő kötelezettségeinek,
vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségét szándékosan elmulasztja, vagy a vagyonnyilatkozatban lényeges adatot,
tényt szándékosan valótlanul közöl. A tisztségtől való megfosztást az arra alapot adó okok vizsgálatát követően az
összeférhetetlenségi bizottság indítványozhatja. 17. § (1) Az alapvető jogok biztosa helyettesének megbízatása megszűnik
a) a megbízatási időtartam leteltével, b) a halálával,
c) a lemondásával, d) ha a megválasztásához szükséges feltételek már nem állnak fenn,
e) az összeférhetetlenség kimondásával, f) a felmentésével vagy
g) a tisztségtől való megfosztással. (2) Az alapvető jogok biztosának a helyettese megbízatásának a megszűnését az (1) bekezdés b) és c) pontja esetében az
Országgyűlés elnöke állapítja meg. Az (1) bekezdés d)–g) pontja esetében a megbízatás megszűnésének kérdésében
az Országgyűlés határoz. (3) Az alapvető jogok biztosának helyettese a lemondást – az alapvető jogok biztosa útján – írásban közli az Országgyűlés
elnökével. Az alapvető jogok biztosa helyettesének a megbízatása a lemondásában megjelölt napon, ennek
hiányában a lemondás közlésének napján szűnik meg. A lemondás érvényességéhez elfogadó nyilatkozat nem
szükséges. (4) Ha az alapvető jogok biztosának helyettese az összeférhetetlenséget a megválasztásától számított harminc napon
belül nem szünteti meg, vagy a tisztsége gyakorlása során vele szemben összeférhetetlenségi ok merül fel, az
Országgyűlés bármely országgyűlési képviselő írásbeli indítványára – az alapvető jogok biztosa, valamint az
összeférhetetlenségi bizottság véleményének kikérése után – az indítvány kézhezvételétől számított harminc napon
belül dönt az összeférhetetlenség kimondásának kérdésében. Ha az összeférhetetlenségi eljárás ideje alatt az alapvető
jogok biztosának helyettese a vele szemben fennálló összeférhetetlenségi okot megszünteti, az összeférhetetlenség
megállapítását mellőzni kell. (5) Felmentéssel szűnhet meg az alapvető jogok biztosa helyettesének a megbízatása, ha neki fel nem róható okból
kilencven napon túlmenően nem képes eleget tenni megbízatásából eredő feladatainak. A felmentést az alapvető
jogok biztosa, valamint bármely országgyűlési képviselő indítványozhatja. Felmentés esetén az alapvető jogok
biztosának helyettese háromhavi külön illetményre jogosult. (6) Tisztségtől való megfosztással szűnhet meg az alapvető jogok biztosa helyettesének a megbízatása, ha az alapvető
jogok biztosának helyettese neki felróható okból kilencven napon túlmenően nem tesz eleget megbízatásából eredő
feladatainak, vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségét szándékosan elmulasztja, vagy a vagyonnyilatkozatban
lényeges adatot, tényt szándékosan valótlanul közöl. A tisztségtől való megfosztást az arra alapot adó okok vizsgálatát
követően az alapvető jogok biztosa vagy az összeférhetetlenségi bizottság indítványozhatja.
III. FEJEZET AZ ALAPVETŐ JOGOK BIZTOSÁNAK ELJÁRÁSA ÉS INTÉZKEDÉSEI
9. Az alapvető jogok biztosának eljárása 18. § (1) Az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint
a) közigazgatási szerv, b) helyi önkormányzat, c) nemzetiségi önkormányzat,
d) kötelező tagság alapján működő köztestület, e) a Magyar Honvédség,
f) rendvédelmi szerv, g) közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében,
h) nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve,
i) közjegyző, j) megyei bírósági végrehajtó, k) önálló bírósági végrehajtó vagy
l) közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy
annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási
jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy
jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. (2) Közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik –
a) az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv,
b) a közüzemi szolgáltató, c) az egyetemes szolgáltató,
d) az állami vagy európai uniós támogatás nyújtásában vagy közvetítésében közreműködő szervezet,
e) a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet, valamint
f) a jogszabályban előírt, kötelezően igénybeveendő szolgáltatást nyújtó szervezet.
A közszolgáltatást végző szerv kizárólag e tevékenységével összefüggésben vizsgálható.
(3) Az alapvető jogok biztosa nem vizsgálhatja a) az Országgyűlés,
b) a köztársasági elnök, c) az Alkotmánybíróság, d) az Állami Számvevőszék,
e) a bíróság, valamint f) az ügyészség nyomozást végző szerve kivételével az ügyészség
tevékenységét. (4) Az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság
megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan
meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének
átfogó vizsgálatára irányulhat. (5) Ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az alapvető jogok biztosához ennek közlésétől számított egy
éven belül lehet beadvánnyal fordulni. (6) Az alapvető jogok biztosának a vizsgálati lehetősége az 1989. október 23-át követően indult eljárásokra terjed ki.
(7) Az alapvető jogok biztosa nem járhat el olyan ügyben, amelyben a határozat felülvizsgálata iránt bírósági eljárás
indult, vagy amelyben jogerős bírósági határozat született. (8) A beadványt benyújtó személy kilétét az alapvető jogok biztosa csak akkor fedheti fel, ha ennek hiányában a vizsgálat
nem lenne lefolytatható. Ha a beadványt benyújtó személy kéri, kilétét az alapvető jogok biztosa nem fedheti fel.
Az alapvető jogok biztosához fordulása miatt senkit sem érhet hátrány.
19. § Az alapvető jogok biztosának eljárása ingyenes, a vizsgálat költségeit a Hivatal előlegezi és viseli.
20. § (1) Az alapvető jogok biztosa a hozzá benyújtott beadvány alapján – a (2) és (3) bekezdésben foglalt kivétellel – vizsgálatot
folytat, és az e törvényben meghatározott intézkedést alkalmazza.
(2) Az alapvető jogok biztosa a beadványt elutasítja, ha
a) az nem felel meg a 18. § (1) bekezdésében, (3) bekezdésében vagy (5)–(7) bekezdésében meghatározott
feltételeknek, b) az nyilvánvalóan alaptalan, c) az ismételten előterjesztett, és érdemben új tényt, adatot nem tartalmaz, vagy
d) a beadvány előterjesztője kérte, hogy kilétét ne fedjék fel, és anélkül a vizsgálat nem folytatható le.
(3) Az alapvető jogok biztosa a beadványt elutasíthatja, ha
a) azt névtelenül nyújtották be, vagy b) megítélése szerint a beadványban szereplő visszásság csekély jelentőségű.
(4) A beadvány elutasítását minden esetben indokolni kell. Az alapvető jogok biztosa a beadvány elutasításáról a
beadványtevőt értesíti. (5) Az alapvető jogok biztosa a hatáskörébe nem tartozó ügyre vonatkozó beadványt – a beadványtevő egyidejű
értesítése mellett – az arra hatáskörrel rendelkező szervhez átteszi, ha a rendelkezésére álló adatok alapján a
hatáskörrel rendelkező szerv kiléte megállapítható. Ha az alapvető jogok biztosa hatáskörébe nem tartozó ügyre
vonatkozó beadvány alapján az alapvető jogok biztosa azt állapítja meg, hogy az ügyben bírósági eljárás
kezdeményezésének van helye, erről a beadványtevőt értesíti. 10. Az alapvető jogok biztosának vizsgálata
21. § (1) Az alapvető jogok biztosa vizsgálata során
a) a vizsgált hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és
felvilágosítást kérhet, valamint a keletkezett iratokról másolat készítését kérheti,
b) vizsgálat lefolytatására kérheti fel a vizsgált hatóság vezetőjét, felügyeleti szervének vezetőjét, vagy az annak
lefolytatására a jogszabály által egyébként feljogosított szerv vezetőjét,
c) közmeghallgatáson részt vehet, valamint d) helyszíni ellenőrzést folytathat.
(2) Az alapvető jogok biztosának az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott megkeresésének az alapvető jogok
biztosa által megállapított határidőn belül eleget kell tenni. A határidő nem lehet rövidebb tizenöt napnál.
22. § (1) A helyszíni ellenőrzés során az alapvető jogok biztosa vagy a felhatalmazása alapján a vizsgálatot végző munkatársa
a) – jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – a vizsgált hatóság helyiségeibe beléphet,
b) a dokumentumokba és az informatikai eszközökkel kezelt adatnyilvántartó rendszerek adatállományába
betekinthet, azokról másolatot, kivonatot készíthet, és c) a vizsgált hatóság bármely munkatársát meghallgathatja.
(2) Az alapvető jogok biztosának vagy a felhatalmazása alapján a vizsgálatot végző munkatársának a helyszíni ellenőrzés
során a Magyar Honvédség, a katonai nemzetbiztonsági szolgálatok, a rendvédelmi szervek, a Nemzeti Adó- és
Vámhivatal vámhatósági feladatokat ellátó szervei, valamint bűnügyi főigazgatósága és annak alsó- és középfokú
szervei működésére szolgáló területekre történő belépésének, tartózkodásnak és kilépésének rendjét a
honvédelemért felelős miniszter, a rendvédelmi szerv irányításáért felelős miniszter, illetve a Nemzeti Adó- és
Vámhivatal felügyeletére kijelölt miniszter határozza meg. (3) A vizsgált hatóság helyiségébe való belépést szabályozó jogszabály a helyszíni ellenőrzést érdemben nem
akadályozhatja. (4) A vizsgált hatóság munkatársa a meghallgatás során a válaszadást megtagadhatja, ha
a) az a személy, akit az alapvető jogok biztosa vizsgálatának az alapját képező beadvány érint, a polgári
perrendtartásról szóló törvény szerinti hozzátartozója, vagy b) a válaszadás során magát vagy a polgári perrendtartásról szóló törvény szerinti hozzátartozóját bűncselekmény
elkövetésével vádolná, az azzal kapcsolatos kérdésben. 23. § (1) Az alapvető jogok biztosa a Magyar Honvédséget érintő vizsgálata során nem tekinthet be
a) a Magyarország védelmét szolgáló, honvédelmi szempontból kiemelkedő fontosságú találmányra, gyártmányra,
védelmi beruházásra, valamint a védelmi képesség fejlesztésére vonatkozó olyan iratba, amelyből azok lényege
megismerhető, b) a Magyar Honvédség hadrendje hadrendi kivonatát seregtestszintig bezárólag tartalmazó, valamint a hadászati
anyagi készletek megalakítására, fenntartására és széttelepítésére vonatkozó összesített adatokat tartalmazó
iratba, c) a Magyar Honvédség különleges jogrend időszakában történő alkalmazására vonatkozó terveket tartalmazó
iratba, d) az állami és a katonai felsővezetés védett vezetési rendszerére vonatkozó iratba,
e) a Magyar Honvédség harckészültségi, riasztási és értékesítési rendszerével kapcsolatos iratba, a mozgósítási
készségről, a hadrafoghatóság szintjéről szóló összesített iratba, valamint a katonai területek, a velük azonos vagy
magasabb szintű katonai szervezetek összesített harckészültségi terveibe és az ehhez kapcsolódó, az egész
szervezetre vonatkozó iratba, f) a honvédelemért felelős miniszter által vezetett minisztérium és a Magyar Honvédség híradása
megszervezésének összesített tervébe, a rendszeresített vagy alkalmazott különleges információvédelmi
eszközök kulcs- és egyéb dokumentációiba, g) a Magyar Honvédség részletezett költségvetési, számítási, fejlesztési anyagába,
h) nemzetközi együttműködési megállapodásba és tervbe, valamint a haditechnikai eszközök azon adataiba, amit a
nemzetközi együttműködésben részt vevő felek kölcsönösen „Szigorúan titkos!” minősítési szintű adatnak
minősítettek, valamint i) a hadászati felderítés eszközeire, azok működésére vonatkozó iratba, valamint a Magyar Honvédség felderítés
elleni védelmére vonatkozó összesített adatokat tartalmazó iratba. (2) Az alapvető jogok biztosa a nemzetbiztonsági szolgálatokat érintő vizsgálata során nem tekinthet be
a) a nemzetbiztonsági szolgálatokkal együttműködő magánszemélyek azonosítására szolgáló nyilvántartásba,
b) a nemzetbiztonsági szolgálatok által titkos információgyűjtésre használt eszközök és módszerek működésének és
működtetésének műszaki-technikai adatait tartalmazó vagy az azokat alkalmazó személyek azonosítását
lehetővé tevő iratba, c) a rejtjeltevékenységgel és kódolással kapcsolatos iratba,
d) a nemzetbiztonsági szolgálatok objektumaival és állományával kapcsolatos biztonsági dokumentumokba,
e) a biztonsági okmányvédelemmel és technológiai ellenőrzéssel kapcsolatos iratba,
f) olyan iratba, amelynek megismerése az információforrás azonosítását lehetővé tenné, valamint
g) olyan iratba, amelynek megismerése a nemzetbiztonsági szolgálatok külföldi partnerszolgálatok irányában vállalt
kötelezettségeit sértené. (3) Az alapvető jogok biztosa a rendőrséget érintő vizsgálata során nem tekinthet be
a) más országok rendőri szervével, nemzetközi szervezettel kötött nemzetközi együttműködési megállapodásba és
tervbe, a nemzetközi együttműködés során hozott együttes intézkedésbe és az együttműködés során
keletkezett, a rendőrség valamely szerve rendelkezésére bocsátott adatokba, információkba, amennyiben a
szerződő felek azok minősített adatként történő védelmét kérik,
b) a nemzetközi kapcsolatokra vonatkozó azon minősített megállapodásokba, amelyek a nemzetközi szervezett
bűnözés (ideértve a kábítószer-kereskedelmet, a pénzmosást és a terrorcselekményeket) felderítésére és a
cselekmények megelőzésére vonatkozó konkrét kötelezettségvállalást tartalmazzák, c) a nemzetbiztonsági szolgálatoknak a rendőrséggel történő együttműködésével kapcsolatos, és az abból
származó vagy arra vonatkozó minden, a (2) bekezdésben meghatározott adatot tartalmazó iratba,
d) a rendőrség által védett objektumok, valamint a rendőrség által védett személyek őrzés-védelmi terveibe, a
védelmi berendezésekre, őrségekre, őrhelyekre vonatkozó dokumentációkba, leírásokba, e) a rendőrséggel titkosan együttműködő magánszemélyek azonosítását lehetővé tevő iratba, kivéve ha a
jogsérelem az együttműködő személyt érte, és a kivizsgálást maga kéri,
f) a rendőrség által titkos információgyűjtésre használt eszközök és módszerek működésének és működtetésének
műszaki-technikai adatait tartalmazó vagy az azokat alkalmazó személyek azonosítását lehetővé tevő
dokumentumba, g) a rendőrség rejtjeles híradásával kapcsolatos iratba, valamint a kormányzati célú frekvencia nyilvántartásával
kapcsolatos összesített adatokat tartalmazó iratba, h) a tanú személyi adataiba, ha azok zárt kezelését a büntetőeljárásról szóló törvény alapján elrendelték, valamint
i) a Magyar Honvédséggel, a nemzetbiztonsági szolgálatokkal kötött együttműködési megállapodásba, amelyet a
felek „Szigorúan titkos!” minősítési szintű adatnak minősítettek. (4) Az alapvető jogok biztosa a Nemzeti Adó- és Vámhivatal vámhatósági feladatokat ellátó szerveit és bűnügyi
főigazgatóságát érintő vizsgálata során nem tekinthet be a) más országok vámszerveivel, nemzetközi szervezettel kötött nemzetközi együttműködési megállapodásba és
tervbe, a nemzetközi együttműködés során hozott együttes intézkedésbe és az együttműködés során
keletkezett, a Nemzeti Adó- és Vámhivatal érintett szerve rendelkezésére bocsátott adatokba, információkba,
amennyiben a szerződő felek azok minősített adatként történő védelmét kérik,
b) a nemzetközi kapcsolatokra vonatkozó azon minősített megállapodásokba, amelyek a nemzetközi szervezett
bűnözés (ideértve a kábítószer-kereskedelmet, a pénzmosást és a terrorcselekményeket) felderítésére és a
cselekmények megelőzésére vonatkozó konkrét kötelezettségvállalást tartalmazzák, c) a nemzetbiztonsági szolgálatoknak a Nemzeti Adó- és Vámhivatal érintett szervével történő együttműködésével
kapcsolatos, és az abból származó vagy arra vonatkozó minden, a (2) bekezdésben meghatározott adatot
tartalmazó iratba, d) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal által védett objektumok és személyek őrzésvédelmi terveibe, a védelmi
berendezésekre, őrségekre, őrhelyekre vonatkozó dokumentációkba, leírásokba, e) a rejtjeles híradással kapcsolatos iratba, valamint a kormányzati célú frekvencia nyilvántartásával kapcsolatos
összesített adatot tartalmazó iratba, f) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal érintett szervével titkosan együttműködő magánszemélyek azonosítását lehetővé
tevő iratba, kivéve, ha a jogsérelem az együttműködő személyt érte, és a kivizsgálást maga kéri,
g) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal érintett szerve által titkos információgyűjtésre használt eszközök és módszerek
működésének és működtetésének műszaki-technikai adatait tartalmazó vagy az azokat alkalmazó személyek
azonosítását lehetővé tevő iratba, h) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal érintett szerve által végzett felderítés eszközeire, működésére vonatkozó
összesített adatokat tartalmazó iratba, valamint i) a zár- és adójegyek védelmével kapcsolatban a Nemzeti Adó- és Vámhivatal érintett szerve által alkalmazott
módszerek adataiba, valamint a nemzetközileg ellenőrzött termékek és technológiák forgalmára, az ellenőrzési
tervekre, a megfigyelésekre és a körözések elrendelésére, illetve a katonai ügyekre vonatkozó adatokat
tartalmazó iratba. (5) Az alapvető jogok biztosa az ügyészség nyomozást végző szervét érintő vizsgálata során nem tekinthet be
a) a tanú személyi adataiba, ha azok zárt kezelését a büntetőeljárásról szóló törvény alapján elrendelték,
b) az ügyészség nyomozást végző szervének titkos információgyűjtése során keletkezett iratba,
c) az ügyészség nyomozást végző szervének a titkos információgyűjtést végző szervekkel történő
együttműködésével kapcsolatos, és az abból származó vagy arra vonatkozó minden, a (2)–(4) bekezdésben a
titkos információgyűjtést végző szervekkel kapcsolatban meghatározott iratba, d) a rendőrséggel titkosan együttműködő magánszemélyek azonosítását lehetővé tevő iratba, kivéve, ha a
jogsérelem az együttműködő személyt érte, és a kivizsgálást maga kéri.
(6) Az alapvető jogok biztosa a Nemzeti Biztonsági Felügyeletnek a minősített adat védelméről szóló törvényben
meghatározott feladatait érintő vizsgálata során nem tekinthet be a rejtjeltevékenység szakirányításával és hatósági
engedélyezésével, felügyeletével kapcsolatos iratba. (7) Ha az alapvető jogok biztosa az ügy teljes körű feltárása érdekében az (1)–(6) bekezdésben meghatározott iratok
megvizsgálását is szükségesnek tartja, a feladatkörrel rendelkező minisztertől kérheti azok megvizsgálását.
A feladatkörrel rendelkező miniszter köteles az alapvető jogok biztosa által megkívánt vizsgálatot elvégezni vagy
elvégeztetni, és a vizsgálat eredményéről az alapvető jogok biztosát az általa megállapított határidőn belül
tájékoztatni. A határidő nem lehet rövidebb harminc napnál.
24. § (1) Ha alappal tehető fel, hogy az alapvető jogok biztosa intézkedésének késedelme esetén természetes személyek
nagyobb csoportjának alapvető jogai súlyosan sérülnének, az alapvető jogok biztosának a felhatalmazása alapján
vizsgálatot végző munkatársa a jogsérelem veszélyét a vizsgált hatóság vezetőjének jelezheti, egyidejűleg az alapvető
jogok biztosának az intézkedését kezdeményezi. A jelzést az ügyiraton rögzíteni kell.
(2) Ha az alapvető jogok biztosa vizsgálata során olyan körülményt észlel, amelyből a kényszerintézkedés elrendelésének
jogszerűtlenségére lehet következtetni, erről a legfőbb ügyész útján haladéktalanul értesíti az illetékes ügyészt. Ha a
kényszerintézkedést az ügyészség rendelte el, az alapvető jogok biztosa a bíróságot is értesíti.
25. § (1) Az alapvető jogok biztosa vizsgálatainak lefolytatása, illetve a vizsgálat megtervezése érdekében a vizsgált hatóság,
a vizsgált hatóság vezetője, a vizsgált hatóság felügyeleti szervének vezetője, a kért vizsgálat lefolytatására jogszabály
által egyébként feljogosított szerv vezetője, valamint a vizsgált hatóság munkatársa a 21. § (1) bekezdésében
meghatározott esetekben az alapvető jogok biztosával együttműködik. (2) Ha a vizsgált hatóság az együttműködéssel kapcsolatos kötelezettségét megalapozott indok nélkül nem vagy
késedelmesen teljesíti, az alapvető jogok biztosa e tényt jelentésében rögzíti, és azt az éves beszámolójában külön
kiemeli. 26. § (1) Az alapvető jogok biztosa vizsgálatainak lefolytatása érdekében az e törvény szerint hatóságnak nem minősülő
szervezet vagy személy, valamint a vizsgálattal nem érintett hatóság közreműködésre köteles.
(2) Az alapvető jogok biztosa az általa vizsgált ügyben a közreműködésre köteles szervezettől vagy személytől, illetve a
szervezet munkatársától írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot, felvilágosítást vagy véleményt kérhet.
(3) Ha a közreműködésre kötelezett szervezet vagy személy a közreműködéssel kapcsolatos kötelezettségét
megalapozott indok nélkül nem vagy késedelmesen teljesíti, az alapvető jogok biztosa e tényt jelentésében rögzíti, és
azt az éves beszámolójában külön kiemeli. 27. § (1) Az alapvető jogok biztosa eljárása során az annak lefolytatásához szükséges mértékben kezelheti mindazokat a
személyes adatokat, valamint törvény által védett titoknak és hivatás gyakorlásához kötött titoknak minősülő
adatokat, amelyek a vizsgálattal összefüggnek, illetve amelyek kezelése a vizsgálat eredményes lefolytatása
érdekében szükséges. (2) Az alapvető jogok biztosa vizsgálata során a vizsgálat lefolytatásához szükséges minősített adatokat megismerheti,
arról kivonatot és másolatot készíthet, és a minősített adatot birtokában tarthatja.
(3) Az alapvető jogok biztosának a vizsgálata során beszerzett iratok és tárgyi bizonyítási eszközök nem nyilvánosak.
(4) Az alapvető jogok biztosa és a hatóság, a közreműködésre kötelezett szervezet vagy személy, valamint a kivételes
vizsgálattal érintett szervezet között a kapcsolat elektronikus aláírással ellátott elektronikus dokumentum
alkalmazásával is fenntartható. 28. § (1) Az alapvető jogok biztosa az általa lefolytatott vizsgálatról jelentést készít, amely tartalmazza a feltárt tényeket, az
ezeken alapuló megállapításokat és következtetéseket. (2) Az alapvető jogok biztosának a jelentése nyilvános. A nyilvánosságra hozott jelentés nem tartalmazhat személyes
adatot, minősített adatot, a törvény által védett titkot és hivatás gyakorlásához kötött titkot.
(3) Az alapvető jogok biztosának a titkosszolgálati eszközök és módszerek alkalmazására jogosult szervek e
tevékenységével kapcsolatos vizsgálatáról készült jelentése nem tartalmazhat olyan adatot, amelyből a szerv adott
ügyben folytatott titkos információgyűjtő tevékenységére lehetne következtetni. (4) Az alapvető jogok biztosának a beadványt elutasító döntésével, valamint a jelentésével szemben jogorvoslatnak nincs
helye. 29. § Az alapvető jogok biztosa a lefolytatott vizsgálat eredményéről, illetve esetleges intézkedéséről a beadványtevőt
értesíti. 30. § Az alapvető jogok biztosa az általa lefolytatott vizsgálatok szakmai szabályait és módszereit normatív utasításban
határozza meg. 11. Az alapvető jogok biztosának intézkedései
31. § (1) Ha az alapvető jogok biztosa a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alapvető jogokkal
kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására – a vizsgált hatóság egyidejű tájékoztatása mellett – ajánlást tehet a
vizsgált hatóság felügyeleti szervének. A felügyeleti szerv az ajánlás tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról,
illetve a megtett intézkedésről az ajánlás kézhezvételétől számított harminc napon belül értesíti az alapvető jogok
biztosát. (2) Ha a felügyeleti szerv az ajánlásban foglaltakkal nem értett egyet, az erre vonatkozó közlés kézhezvételétől számított
tizenöt napon belül az alapvető jogok biztosa tájékoztatja a felügyeleti szervet az ajánlás fenntartásáról, módosításáról
vagy visszavonásáról. (3) Ha az alapvető jogok biztosa az ajánlást módosítja, azt a megteendő intézkedések szempontjából új ajánlásnak kell
tekinteni. (4) Ha a vizsgált hatóságnak nincs felügyeleti szerve, az alapvető jogok biztosa a vizsgált hatóság számára tesz ajánlást.
32. § (1) Ha a rendelkezésre álló adatok szerint az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásságot a vizsgált hatóság saját
hatáskörben meg tudja szüntetni, az alapvető jogok biztosa kezdeményezheti a vizsgált hatóság vezetőjénél a
visszásság orvoslását. Az ilyen kezdeményezés rövid úton – távbeszélőn, szóban vagy elektronikus levélben – is
történhet, ez esetben a kezdeményezés időpontját, módját és lényegét az ügyiraton kell rögzíteni.
(2) A vizsgált hatóság a kezdeményezés tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről a
kezdeményezés kézhezvételétől számított harminc napon belül, környezetet károsító tevékenység esetén
haladéktalanul tájékoztatja az alapvető jogok biztosát. (3) Ha a vizsgált hatóság a kezdeményezéssel nem ért egyet, – a 31. § (4) bekezdésében meghatározott hatóság
kivételével – a kezdeményezés kézhezvételétől számított harminc napon belül köteles azt véleményével ellátva
felügyeleti szervéhez felterjeszteni. A felügyeleti szerv a felterjesztés kézhezvételétől számított harminc napon belül
köteles állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről az alapvető jogok biztosát értesíteni.
(4) A felügyeleti szerv, illetve az alapvető jogok biztosa további eljárására a 31. § (1)–(3) bekezdésében foglaltak
megfelelően irányadóak azzal, hogy az alapvető jogok biztosa arról értesíti a felügyeleti szervet, hogy
a kezdeményezést változatlan vagy módosított formában ajánlásként tartja-e fenn.
33. § (1) Az alapvető jogok biztosa a feltárt alapvető joggal összefüggő visszásság orvoslása érdekében a legfőbb ügyész útján
az illetékes ügyésznél törvényességi felügyeleti eljárást kezdeményezhet. Az illetékes ügyész a törvényességi
felügyeleti eljárás kezdeményezésével kapcsolatos álláspontjáról, esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti
az alapvető jogok biztosát. (2) Ha az alapvető jogok biztosa vizsgálata során alapvető joggal összefüggő visszásságot nem állapít meg, de
jogszabálysértésre utaló körülményt észlel, a beadványt a legfőbb ügyész útján megküldheti az illetékes ügyésznek.
(3) Az alapvető jogok biztosa a környezet állapotával összefüggő közigazgatási döntés bírósági felülvizsgálata során a
perben beavatkozóként részt vehet. 34. § Az alapvető jogok biztosa az Alkotmánybíróságról szóló törvényben meghatározottak szerint az
Alkotmánybírósághoz fordulhat. 35. § (1) Ha az alapvető jogok biztosa vizsgálata során bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúját észleli, büntetőeljárást
kezdeményez az annak megindítására jogosult szervnél. Ha az alapvető jogok biztosa vizsgálata során szabálysértés
vagy fegyelmi vétség elkövetésének alapos gyanúját észleli, szabálysértési, illetve fegyelmi eljárást kezdeményez a
szabálysértési, illetve a fegyelmi eljárás lefolytatására jogosult szervnél.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szerv az eljárás megindításával kapcsolatos álláspontjáról – törvény eltérő
rendelkezése hiányában – harminc napon belül, az eljárás eredményéről pedig az annak befejezését követő harminc
napon belül tájékoztatja az alapvető jogok biztosát. 36. § Ha az alapvető jogok biztosa vizsgálata során a személyes adatok védelméhez, illetve a közérdekű vagy a közérdekből
nyilvános adatok megismeréséhez való joggal összefüggő visszásságot észlel, bejelentéssel fordul a Nemzeti
Adatvédelmi és Információszabadság Hatósághoz. 37. § Ha az alapvető jogok biztosa álláspontja szerint a visszásság valamely jogszabály vagy közjogi szervezetszabályozó
eszköz felesleges, nem egyértelmű vagy nem megfelelő rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának
hiányára vagy hiányosságára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra
vagy a közjogi szervezetszabályozó eszköz kiadására jogosult szervnél jogszabály vagy közjogi szervezetszabályozó
eszköz módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását, illetve a jogszabály előkészítőjénél jogszabály
előkészítését. A megkeresett szerv állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti az
alapvető jogok biztosát. 38. § (1) Ha a vizsgált hatóság vagy felügyeleti szerve az érdemi állásfoglalás kialakítását, és az annak megfelelő intézkedés
megtételét elmulasztja, vagy az alapvető jogok biztosa az állásfoglalással, a megtett intézkedéssel nem ért egyet, az
ügyet az éves beszámoló keretében az Országgyűlés elé terjeszti, és – a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel – kérheti,
hogy az ügyet az Országgyűlés vizsgálja ki. Ha megállapítása szerint a visszásság kirívóan súlyos, illetve a természetes
személyek nagyobb csoportját érinti, indítványozhatja, hogy az Országgyűlés az adott kérdés megtárgyalását már az
éves beszámolót megelőzően tűzze napirendre. A napirendre tűzés kérdésében az Országgyűlés dönt.
(2) Az (1) bekezdés szerinti esetben, ha az alapvető jogok biztosa a 34. §-ban meghatározott intézkedést tette, illetve a
37. §-ban meghatározott esetben az Országgyűlést kereste meg, az alapvető jogok biztosa az intézkedését, illetve a
megkeresett szerv intézkedését vagy annak elmulasztását az éves beszámolóban jelzi.
(3) Az (1) bekezdés szerinti esetben, ha a visszásság feltárása minősített adatot érintene, az ügyet az alapvető jogok
biztosa éves beszámolójával egyidejűleg, vagy – ha a visszásság kirívóan súlyos, illetve a természetes személyek
nagyobb csoportját érinti – az éves beszámolót megelőzően, a minősített adat védelméről szóló törvényben
meghatározott minősítési szintű jelentésben az Országgyűlés hatáskörrel rendelkező bizottsága elé terjeszti.
A napirendre tűzés kérdéséről a bizottság zárt ülésen dönt.
12. Kivételes vizsgálat 39. § (1) Ha a beadvány alapján feltehető, hogy – a 18. § (3) bekezdésben megjelölt szervek kivételével – a hatóságnak nem
minősülő szervezet tevékenysége vagy mulasztása természetes személyek nagyobb csoportjának alapvető jogait
súlyosan sérti, az alapvető jogok biztosa kivételesen eljárhat (a továbbiakban: kivételes vizsgálat).
(2) A kivételes vizsgálatra a 18. § (5)–(8) bekezdését, a 19. §-t, a 20. §-t, a 27. § (1), (3) és (4) bekezdését, a 28–30. §-t és a
34–37. §-t kell alkalmazni. (3) A kivételes vizsgálat lefolytatása érdekében a hatóságnak nem minősülő szervezet együttműködésre köteles.
(4) Az alapvető jogok biztosa a hatóságnak nem minősülő szervezettől – a kivételes vizsgálat lefolytatása céljából –
írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot, felvilágosítást vagy véleményt kérhet. Környezetet károsító tevékenység esetén
az alapvető jogok biztosa helyszíni ellenőrzést folytathat. (5) Az alapvető jogok biztosa a kivételes vizsgálat eredménye alapján a hatáskörrel rendelkező hatóság eljárását
kezdeményezheti. A hatóság a kezdeményezés alapján az eljárást haladéktalanul megindítja.
IV. FEJEZET AZ ALAPVETŐ JOGOK BIZTOSÁNAK ÉVES BESZÁMOLÓJA
40. § (1) Az alapvető jogok biztosa az éves beszámolót a tárgyévet követő év március 31-ig terjeszti az Országgyűlés elé.
(2) Az alapvető jogok biztosa az éves beszámolóban
a) tájékoztat az alapjogvédelmi tevékenységéről, külön fejezetben bemutatva az 1. § (2) bekezdésében
meghatározottak szerinti tevékenységét is, b) tájékoztat az általa tett kezdeményezések, ajánlások fogadtatásáról és eredményéről, valamint
c) az alapvető jogokkal kapcsolatos jogsértésekről készült statisztikai kimutatás alapján értékeli az alapvető jogok
helyzetét. (3) Az Országgyűlés a beszámolót benyújtásának évében megtárgyalja.
(4) Az alapvető jogok biztosának a beszámolóját az országgyűlési határozathozatalt követően a Hivatal honlapján közzé
kell tenni. V. FEJEZET AZ ALAPVETŐ JOGOK BIZTOSÁNAK HIVATALA
41. § (1) Az alapvető jogok biztosának a feladatával kapcsolatos ügyvitel és előkészítés teendőit a Hivatal látja el.
(2) A Hivatalt az alapvető jogok biztosa irányítja, és a főtitkár vezeti.
(3) A Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatát az alapvető jogok biztosa normatív utasításban állapítja meg.
(4) A Hivatal a központi költségvetés szerkezetében önálló fejezet, a fejezetet irányító szerv vezetőjének jogosítványait a
főtitkár gyakorolja. (5) Az alapvető jogok biztosa a kiadmányozási jogot a Szervezeti és Működési Szabályzatban a helyettesekre, intézkedést
nem tartalmazó irat esetén a főtitkárra vagy a Hivatal vezetői megbízással rendelkező köztisztviselőjére átruházhatja.
42. § (1) A főtitkár felett a munkáltatói jogokat az alapvető jogok biztosa gyakorolja.
(2) A főtitkár államtitkári illetményre és juttatásokra jogosult, naptári évenként negyven munkanap szabadság illeti meg.
(3) A Hivatalban foglalkoztatott köztisztviselőt az alapvető jogok biztosa, a (4) bekezdésben meghatározott köztisztviselő
esetében az alapvető jogok biztosának helyettese nevezi ki és menti fel, a munkáltatói jogokat egyebekben felette a
főtitkár gyakorolja. (4) A Szervezeti és Működési Szabályzatban meg kell határozni azon köztisztviselők létszámkeretét, akik az alapvető jogok
biztosa helyettesének irányítása alá tartoznak. VI. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
13. Felhatalmazó rendelkezések 43. § (1) Felhatalmazást kap a honvédelemért felelős miniszter, hogy az alapvető jogok biztosának a Magyar Honvédség és a
katonai nemzetbiztonsági szolgálatok működésére szolgáló területre való belépésének, tartózkodásának és
kilépésének a rendjét rendeletben határozza meg. (2) Felhatalmazást kap a rendvédelmi szerv irányításáért felelős miniszter, hogy az alapvető jogok biztosának a
rendvédelmi szerv működésére szolgáló területre való belépésének, tartózkodásának és kilépésének a rendjét
rendeletben határozza meg. (3) Felhatalmazást kap a Nemzeti Adó- és Vámhivatal felügyeletére kijelölt miniszter, hogy az alapvető jogok biztosának a
Nemzeti Adó- és Vámhivatal vámhatósági feladatokat ellátó szervei, valamint bűnügyi főigazgatósága és annak alsó
és középfokú szervei működésére szolgáló területre való belépésének, tartózkodásának és kilépésének a rendjét
rendeletben határozza meg. 14. Hatályba léptető rendelkezés 44. § Ez a törvény 2012. január 1-jén lép hatályba.
15. Átmeneti rendelkezések 45. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának, a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosának és a
jövő nemzedékek országgyűlési biztosának jogutódja az alapvető jogok biztosa.
(2) E törvény nem érinti a hatálybalépésekor hivatalban lévő állampolgári jogok országgyűlési biztosának megbízatását
azzal, hogy a) tisztségének elnevezése alapvető jogok biztosa,
b) megbízatására a 8. §-ban, a 9. §-ban, a 11–16. §-ban foglalt rendelkezéseket alkalmazni kell, és
c) megbízatásának megszűnése után alapvető jogok biztosának egyszer választható meg.
(3) A hivatalban lévő nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa e törvény hatálybalépésétől az alapvető
jogok biztosának a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak védelmét ellátó helyettese; a hivatalban lévő jövő
nemzedékek országgyűlési biztosa e törvény hatálybalépésétől az alapvető jogok biztosának a jövő nemzedékek
érdekeinek védelmét ellátó helyettese; megbízatásukra e törvénynek az alapvető jogok biztosának helyettesére
vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni azzal, hogy a) megbízatásuk megszűnésére a 17. § (1) bekezdés b)–g) pontja alapján vagy az alapvető jogok biztosa
megbízatásának megszűnésével kerülhet sor, és b) megbízatásuk megszűnése után az alapvető jogok biztosa helyettesének egyszer választhatók meg.
(4) A Hivatal az Országgyűlési Biztos Hivatalának jogutódja.
(5) E törvény hatálybalépésétől az Országgyűlési Biztos Hivatala vezetője tisztségének elnevezése főtitkár.
(6) A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény 14. § (1) bekezdés c) pontjának alkalmazása szempontjából
az Országgyűlési Biztos Hivatala jogutódjának a Hivatalt kell tekinteni.
16. Az Alaptörvény sarkalatosságra vonatkozó követelményének való megfelelés
46. § E törvény 47. §-a és 49. §-a az Alaptörvény 46. cikk (6) bekezdése alapján sarkalatosnak minősül.
17. Módosító rendelkezések 47. § A nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 30. § (3) bekezdésében az „Országgyűlési Biztos”
szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának” szöveg, 1. számú melléklet 9. pontjában az „országgyűlési biztos”
szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa és helyettese” szöveg lép.
48. § (1) A Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény 137. § 1. pont f) alpontjában az „országgyűlési biztos”
szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa és helyettese” szöveg, 137. § 1. pont j) alpontjában az „Országgyűlés
Hivatalánál” szövegrész helyébe az „Országgyűlés Hivatalánál és az Alapvető Jogok Biztosának Hivatalánál” szöveg
lép. (2) A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény
a) 1. § (2) bekezdésében az „országgyűlési biztos hivatala” szövegrészek helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának
Hivatala”, b) 44. § (5) bekezdésében az „országgyűlési biztos hivatalában” szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának
Hivatalában”, és c) 49/N. § (2) bekezdésében az „országgyűlési biztost” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosát”
szöveg lép. (3) Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 2/A. § (3) bekezdés i) pontjában az „Országgyűlési Biztosok”
szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának” szöveg lép.
(4) A köziratokról, a közlevéltárakról és a magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény 17. §
(1) bekezdésében az „országgyűlési biztosok hivatalainak” szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosa
Hivatalának” szöveg lép. (5) A hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény 51. § (2) bekezdés k) pontjában az
„országgyűlési biztossal” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosával” szöveg lép.
(6) A külföldre utazásról szóló 1998. évi XII. törvény
a) 12. § (1) bekezdés c) pontjában az „országgyűlési biztos” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa és
helyettese”, és b) 14. § (1) bekezdés a) pontjában az „Országgyűlési Biztos” szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának”
szöveg lép. (7) A fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény 4. § f) pont
fa) alpontjában az „országgyűlési biztosok” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa” szöveg lép.
(8) A jogi személlyel szemben alkalmazható büntetőjogi intézkedésekről szóló 2001. évi CIV. törvény 1. §
(2) bekezdésében az „Országgyűlési Biztos” szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának” szöveg lép.
(9) A biztosítókról és a biztosítási tevékenységről szóló 2003. évi LX. törvény 157. § (1) bekezdés q) pontjában az
„országgyűlési biztossal” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosával” szöveg lép.
(10) Az egyenlő bánásmódról és az esélyegyenlőség előmozdításáról szóló 2003. évi CXXV. törvény 15. § (6) bekezdésében
az „országgyűlési biztos” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa” szöveg lép.
(11) Az Európai Parlament magyarországi képviselőinek jogállásáról szóló 2004. évi LVII. törvény 8. § (2) bekezdés
f) pontjában az „országgyűlési biztos” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa, az alapvető jogok biztosának
helyettese” szöveg lép. (12) A befektetési vállalkozásokról és az árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az általuk végezhető tevékenységek
szabályairól szóló 2007. évi CXXXVIII. törvény 118. § (3) bekezdés j) pontjában az „országgyűlési biztossal” szövegrész
helyébe az „alapvető jogok biztosával” szöveg lép. (13) A viszontbiztosítókról szóló 2007. évi CLIX. törvény 88. § (1) bekezdés o) pontjában az „országgyűlési biztossal”
szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosával” szöveg lép.
(14) A magyar jelnyelvről és a magyar jelnyelv használatáról szóló 2009. évi CXXV. törvény 2. § e) pontjában az
„országgyűlési biztosok” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa” szöveg lép.
(15) A minősített adat védelméről szóló 2009. évi CLV. törvény
a) 4. § (1) bekezdés j) pontjában az „országgyűlési biztos” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa”, és
b) 13. § (3) bekezdés g) pontjában az „országgyűlési biztos” szövegrész helyébe az „alapvető jogok biztosa”
szöveg lép. (16) A Nemzeti Adó- és Vámhivatalról szóló 2010. évi CXXII. törvény 53. § (4) bekezdésében az „Országgyűlési Biztos”
szövegrész helyébe az „Alapvető Jogok Biztosának” szöveg lép.
18. Hatályon kívül helyező rendelkezések 49. § Hatályát veszti a nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló 1995. évi CXXV. törvény 52. §-a.
50. § (1) Hatályát veszti az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény.
(2) Hatályát veszti a) a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 95/A. § (12) bekezdése,
b) a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 11. § (2) bekezdése, és
c) a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény 107. § (4) bekezdése.
Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1067/2012. (III. 20.) Korm. határozata a szociális szövetkezetekkel kapcsolatos egyes feladatokról.
1. A Kormány felhívja a) a nemzetgazdasági minisztert, hogy vizsgálja meg a szociális szövetkezet személyesen közreműködő tagjának
személyes közreműködéséért nem pénzben juttatott bevétel adó- és járulékmentességére vonatkozó
szabályozás kialakításának lehetőségét; Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2012. március 31.
b) a nemzetgazdasági minisztert, hogy a Munka Törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény 153. § (2) bekezdése
alapján készítsen előterjesztést a Kormány számára a szociális szövetkezet személyesen közreműködő tagja
részére fizetendő, 2012. július 1-jétől hatályos legkisebb munkabérről és az ahhoz kapcsolódó adó- és
járulékfizetési kötelezettségről; Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2012. július 1.
c) a vidékfejlesztési minisztert, hogy dolgozza ki a hazai forrásból támogatott szövetkezetek támogathatóságának, a
forrás igénylésének szabályait, továbbá tegye lehetővé a szociális szövetkezetek Agrár Széchenyi Programból
történő finanszírozhatóságát, összhangban a hasonló célra az Új Széchenyi Tervből biztosított pályázati forrással;
Felelős: vidékfejlesztési miniszter Határidő: 2012. április 15. d) a nemzetgazdasági minisztert, hogy az önfoglalkoztató jogi fogalmát dolgozza ki;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2012. július 1. e) a nemzetgazdasági minisztert, hogy vizsgálja meg a szociális szövetkezetek tevékenységében munkaviszony,
megbízási vagy vállalkozási jogviszony keretében személyesen közreműködő tagok milyen szabályok szerint
fizessenek járulékot; Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2012. március 31.
f) a nemzetgazdasági minisztert és a nemzeti erőforrás minisztert, hogy vizsgálja meg a foglalkoztatási
szövetkezetben tagként részt vevő személyek foglalkoztatását helyettesítő támogatásra való jogosultságának
jelenlegi szabályozási rendszerét, továbbá szükség esetén tegyen javaslatot a szociális igazgatásról és szociális
ellátásokról szóló törvény módosítására. Felelős: nemzetgazdasági miniszter nemzeti erőforrás miniszter
Határidő: 2012. március 31. 2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
2011. C. törvény a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról.
PREAMBULUM A magyarországi egyházak és vallási közösségek a társadalom kiemelkedő fontosságú értékhordozó és
közösségteremtő tényezői, amelyek hitéleti tevékenységük mellett, nevelési, oktatási, felsőoktatási, egészségügyi,
karitatív, szociális, család-, gyermek-és ifjúságvédelmi, valamint kulturális, környezetvédelmi, sport- és más
tevékenységükkel, valamint a nemzeti tudat ápolásával is jelentős szerepet töltenek be az ország és a nemzet
életében. Magyarország elismeri és támogatja a külhoni magyar közösségek életében meghatározó szerepet játszó
egyházak és vallási közösségek tevékenységét is.
Az Országgyűlés
– a lelkiismereti és vallásszabadság érvényre juttatása, a mások meggyőződését tiszteletben tartó és ennek
biztosítékaként az egyházak önállóságának biztosítása, az állammal fennálló kapcsolatainak szabályozása céljából;
– figyelemmel az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatára, az Emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló
egyezményre, valamint a lelkiismereti és vallásszabadság alapvető emberi jogával kapcsolatban megfogalmazott
nemzetközi dokumentumokra, valamint arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 17. cikke szerint
az Európai Unió tiszteletben tartja és nem változtatja meg az egyházak és vallási egyesületek vagy közösségek
tagállamokban meglévő státuszát;
– az Alaptörvényben foglaltakkal összhangban, az állam és egyház különvált működésének alkotmányos
követelményét figyelemben tartva, de az együttmunkálkodás kölcsönös előnyökön alapuló elveit megfelelően
érvényesítve;
– folytatva a vallásszabadságot biztosító törvényekben, különösen a lelkiismereti és vallásszabadságról, valamint
az egyházakról szóló 1990. évi IV. törvényben testet öltő hagyományt;
– tekintettel az állam világnézeti semlegességére és a felekezetek közötti békés együttélésre való törekvésre;
– tiszteletben tartva az egyházakkal megkötött megállapodásokat;
– felismerve, hogy a közjó előmozdításának kulcsa az emberi személy méltóságának a tisztelete, amely lehetővé teszi
nemcsak az emberek és a családok számára, hanem az egyházak részére is, hogy szabadon teljesítsék küldetésüket;
– külön is elismerve Magyarország történelmében és kultúrájában folyamatosan meghatározó jelentőséggel bíró
egyházak kiemelkedő szerepét
az Alaptörvény végrehajtására, az Alaptörvény VII. cikk (3) bekezdése alapján, a következő törvényt alkotja:
I. FEJEZET
A LELKIISMERETI ÉS VALLÁSSZABADSÁG JOGA 1. § (1) Magyarország elismeri a lelkiismeret és a vallás szabadságát.
(2) A lelkiismereti és vallásszabadság joga magában foglalja a vallás vagy más lelkiismereti meggyőződés szabad
megválasztását vagy elfogadását, megváltoztatását, valamint a meggyőződés kinyilvánításának és megvallásának
jogát.
(3) A lelkiismereti és vallásszabadság joga magában foglalja továbbá azt a szabadságot, hogy vallását vagy más
meggyőződését bármely természetes személy vallásos cselekmények, szertartások és más cselekmények végzése
útján vagy egyéb módon, akár egyénileg, akár másokkal közösen, nyilvánosan, akár kommunikációs eszköz útján vagy
a magánéletben kinyilvánítsa, gyakorolja, tanítsa vagy kinyilvánítását mellőzze.
2. § (1) A lelkiismereti és vallásszabadság gyakorlását az oktatási, egészségügyi, szociális, család-, gyermek- és ifjúságvédelmi
intézményben ellátott, valamint a büntetés-végrehajtási intézetben fogva tartott számára egyéni és közösségi szinten
is lehetővé kell tenni.
A törvényt az Országgyűlés a 2011. július 11-i ülésnapján fogadta el.
(2) A lelkiismereti és vallásszabadság joga a rendvédelmi és a honvédelmi szerveknél szolgálati jogviszonyban állók
számára szolgálatteljesítésük során – a szervezet működési rendjével és a honvédelmi kötelezettség teljesítésével
összhangban – szabadon gyakorolható.
3. § A szülőnek, gyámnak joga van ahhoz, hogy a kiskorú gyermek erkölcsi, vallási neveléséről, vallásos oktatásáról döntsön
és arról megfelelően gondoskodjék.
4. § (1) A lelkiismereti vagy vallási meggyőződés megválasztása, elfogadása, kinyilvánítása és megvallása, továbbá annak
megváltoztatása, illetve gyakorlása miatt senkit előny vagy hátrány nem érhet.
(2) A lelkiismereti és vallásszabadság jogának gyakorlása csak az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésében foglaltak szerint
korlátozható.
5. § A lelkiismereti és vallásszabadság jogával összefüggésben az állami hatóságok adatokat nem gyűjthetnek és
nyilvántartást nem vezethetnek. A népszámlálás során nem kötelező jelleggel, azonosításra alkalmatlan módon
kérhető adat a vallási hovatartozásról.
II. FEJEZET
AZ EGYHÁZAK, VALLÁSFELEKEZETEK ÉS VALLÁSI KÖZÖSSÉGEK JOGÁLLÁSA
A vallási tevékenység 6. § (1) E törvény alkalmazásában vallási tevékenység olyan világnézethez kapcsolódó tevékenység, mely természetfelettire
irányul, rendszerbe foglalt hitelvekkel rendelkezik, tanai a valóság egészére irányulnak, valamint az erkölcsöt és az
emberi méltóságot nem sértő sajátos magatartás követelményekkel az emberi személyiség egészét átfogja.
(2) Önmagában nem tekinthető vallási tevékenységnek a
a) politikai és érdekérvényesítő;
b) pszichikai vagy parapszichikai;
c) gyógyászati;
d) gazdasági-vállalkozási;
e) nevelési;
f) oktatási;
g) felsőoktatási;
h) egészségügyi;
i) karitatív;
j) család-, gyermek- és ifjúságvédelmi;
k) kulturális;
l) sport;
m) állat-, környezet- és természetvédelmi;
n) hitéleti tevékenységhez szükségesen túlmenő adatkezelési;
o) szociális
tevékenység.
Az egyház 7. § (1) Az egyház, vallásfelekezet, vallási közösség (a továbbiakban: egyház) azonos hitelveket valló, természetes
személyekből álló, önkormányzattal rendelkező, autonóm szervezet, mely elsődlegesen vallási tevékenység
gyakorlása céljából működik. E törvény alkalmazása során egyháznak minősülnek a vallásfelekezetek és vallási
közösségek is.
(2) Az azonos hitelveket valló, Magyarországon lakóhellyel rendelkező cselekvőképes természetes személyek vallásuk
gyakorlása céljából egyházat hozhatnak létre.
(3) Az egyház kizárólag olyan vallási tevékenységet gyakorolhat, amely az Alaptörvénnyel nem ellentétes, jogszabályba
nem ütközik, nem sérti más közösségek jogait és szabadságát, valamint az emberi méltóságot.
(4) Az egyház elnevezést csak e törvény szerint nyilvántartásba vett szervezet viselheti.
8. § (1) Magyarországon az állam és az egyház különváltan működik.
(2) Az állam a közösségi célok érdekében együttműködik az egyházzal.
(3) A kiemelkedő jelentőségű társadalmi támogatottságú, történelmi és kulturális értékeket megőrző, nevelési, oktatási,
felsőoktatási, egészségügyi, karitatív, szociális, család-, gyermek- és ifjúságvédelmi, valamint kulturális,
sportintézményeket fenntartó (a továbbiakban: közcélú tevékenység) egyházakkal működésük biztosítása érdekében
az állam – illetékes szervei útján – megállapodásokat köthet.
9. § (1) Az egyházakat azonos kötelezettségek terhelik és azonos jogok illetik.
(2) Az egyházak tényleges társadalmi szerepét, az általuk ellátott közcélú tevékenységet az állam az egyházak társadalmi
szerepéhez kapcsolódó további jogszabályok megalkotásánál és a velük való kapcsolattartás során figyelembe veheti.
10. § (1) Magyarországon az állam az egyházak irányítására, felügyeletére szervet nem működtethet és nem hozhat létre.
(2) Az egyház hitelvei és belső szabályai, illetve szervei által hozott határozatok érvényre juttatására állami kényszer nem
alkalmazható, azokat az állami hatóságok nem vizsgálhatják. Az egyházi jogi személy belső egyházi szabályokon
alapuló döntését állami szerv nem módosíthatja vagy bírálhatja felül, a jogszabályban nem szabályozott belső
jogviszonyokból eredő jogviták elbírálására állami szervnek nincs hatásköre.
(3) Az egyház a vallási tevékenységhez kapcsolódó személyes adatokat belső szabályai szerint kezeli, az érintett
hozzájárulása nélkül – egyházon kívül – nyilvánosságra nem hozhatja, valamint másnak át nem adhatja.
Az egyházi jogi személy 11. § (1) Az egyház jogi személy, amely jogalanyiságát nyilvántartásba vétellel nyeri el. Az egyesület egyházként történő
elismeréséhez az országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.
(2) Az egyház belső szabályai szerint jogi személyiséggel rendelkező egysége vagy szervezete jogi személy (belső egyházi
jogi személy).
(3) Nem minősül egyházi jogi személynek az egyházak belső szabályai szerint egyházi jogi személyiséggel nem
rendelkező, az egyház által létrehozott, külön jogszabály alapján jogalanyisággal rendelkező szervezet (egyesülési jog
alapján létrejött civil szervezet, alapítvány, gazdasági társaság).
(4) Az egyes belső egyházi jogi személyeket az egyházakkal való kapcsolattartásért felelős miniszter (a továbbiakban:
miniszter) az egyház egészének vagy legfőbb szervének képviselője kérelmére külön nyilvántartásba veszi.
A nyilvántartás a belső egyházi jogi személyeket az adott egyház szerveiként tünteti fel.
(5) A (4) bekezdésben nem említett, más belső egyházi jogi személyek jogi személyiségét az egyház egészének, illetve
legfőbb szervének, vagy az adott jogi személy közvetlen felettes egyházi szervének a miniszternél bejelentett
képviselője, belső rendje szerint erre feljogosított tisztségviselője igazolja.
Az egyházi intézmény 12. § (1) Az egyházi jogi személy nevelési, oktatási, felsőoktatási, egészségügyi, karitatív, szociális, család-, gyermek- és
ifjúságvédelmi, valamint kulturális, sporttevékenységet végző intézményt létesíthet és tarthat fenn. Ezen
intézmények az egyház belső szabályai szerint rendelkezhetnek egyházi jogi személyiséggel.
(2) Az egyházi intézmény világnézeti szempontból elkötelezett, így a felvételnél és a foglalkoztatásra irányuló jogviszony
létesítésénél, fenntartásánál és megszüntetésénél a sajátos identitás megőrzéséhez szükséges feltételek határozhatók
meg.
Az egyházi személy 13. § (1) Az egyházi személy az egyház belső szabályai szerinti szolgálatban álló természetes személy, akit az egyház illetékes
képviselője annak minősít.
(2) Az egyházi személy szolgálatát sajátos egyházi szolgálati viszonyban, munkaviszonyban vagy egyéb jogviszonyban
látja el.
(3) Az egyházi személy a hitéleti szolgálata során tudomására jutott, személyiségi jogot érintő információkat nem köteles
állami hatóság tudomására hozni.
(4) Az egyházi személyek fokozott szabálysértési és büntetőjogi védelemben részesülnek.
III. FEJEZET
AZ EGYHÁZ NYILVÁNTARTÁSBA VÉTELÉRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK
14. § (1) Az egyház nyilvántartásba vételére irányuló kérelmet (a továbbiakban: kérelem) a vallási tevékenységet is végző
egyesület képviselője a miniszterhez nyújtja be.
(2) A törvény mellékletében szereplő egyházakat a miniszter e törvény 33. § (1) bekezdésében meghatározott módon
veszi nyilvántartásba. Az e törvény melléklete tartalmazza az Országgyűlés által elismert egyházakat.
(3) Az egyház nyilvántartásba vételére irányuló kérelem akkor nyújtható be, ha
a) az egyesület elsődlegesen vallási tevékenységet végez;
b) tanításának lényegét tartalmazó hitvallással és rítussal rendelkezik;
c) legalább húsz éve, szervezett formában, egyesületként működik Magyarországon. Az időtartamba beszámít az e
törvény hatálybalépése előtt egyházként történő működés is;
d) az alapszabályát, létesítő okiratát, belső törvényét, szervezeti és működési szabályzatát vagy azoknak megfelelő
más szabályzatot elfogadta;
e) a szervezet az ügyintéző és képviseleti szerveit megválasztotta, vagy kijelölte;
f) tagjai nyilatkoznak arról, hogy az általuk létrehozott szervezet tevékenysége nem ellentétes az Alaptörvénnyel,
jogszabályba nem ütközik, valamint nem sérti más jogait és szabadságát.
15. § (1) Az egyházi nyilvántartásba vételre irányuló kérelemhez csatolni kell
a) tanításának lényegét tartalmazó hitvallását vagy legfőbb vallási tanainak összefoglalását;
b) annak igazolását, hogy a szervezet 14. § (3) bekezdésének c) pontjában meghatározott idő óta működik;
c) a legalább ezer természetes személy tag nevét, magyarországi lakóhelyét, aláírását tartalmazó aláírási ívet;
d) az alapszabályát, létesítő okiratát, belső törvényét, szervezeti és működési szabályzatát vagy azoknak megfelelő
más szabályzatot, legfőbb szervének alakuló üléséről felvett jegyzőkönyvet és az erről készült jelenléti ívet,
valamint a székhely használat jogcímét igazoló okirat másolatát;
e) a szervezet ügyintéző és képviseleti szervei tagjai személyazonosításra alkalmas adatait;
f) tagjai nyilatkozatát arról, hogy az általuk létrehozott szervezet tevékenysége nem ellentétes az Alaptörvénnyel,
jogszabályba nem ütközik, valamint nem sérti más jogait és szabadságát;
g) képviseleti szerve nyilatkozatát arról, hogy elnevezése, jelképrendszere, szertartásrendje a már nyilvántartásba
vett egyház nevével, jelképrendszerével, szertartásrendjével nem azonos vagy összetéveszthető;
h) legalább 5 éves egyszerűsített beszámolót vagy egyszerűsített éves beszámolót, vagy azzal egyenértékű
beszámolót;
i) a személyi adat- és lakcímnyilvántartó hatóság által kiadott, a benyújtott adatok valódiságáról szóló igazolást.
(2) Az egyház nyilvántartásba vételére irányuló kérelmet benyújtó személynek saját személyazonosító adatait is meg kell
adnia a kérelemben.
(3) A benyújtott kérelemben feltüntetett adatok valódiságáért a kérelmező büntetőjogi felelősséggel tartozik.
(4) A nyilvántartás az alábbi adatokat tartalmazza:
a) nyilvántartási szám;
b) az egyház neve, esetleg rövidített neve, illetve a köznyelvben meghonosodott elnevezése;
c) az egyház székhelye;
d) az egyház képviselőjének neve, lakóhelye és a képviselet módja;
e) az egyház, címerének és logójának tartalmi leírása.
(5) A nyilvántartásba szükség szerint bejegyzendő adatok:
a létesítő okirat módosítása esetén
a) a létesítő okirat módosításának időpontja,
b) a módosítás nyilvántartásba vételéről szóló határozat száma, jogerőre emelkedésének napja.
16. § (1) Amennyiben az egyesület a 14. §-ban foglalt feltételeknek megfelel, a miniszter az egyház nyilvántartásba vételére
irányuló kérelmet az Országgyűlés elé terjeszti.
(2) A nyilvántartásba bejegyzett adatok változását – a változástól számított tizenöt napon belül – a miniszternek kell
bejelenteni.
(3) A miniszter a nyilvántartásba vételi kérelmet elutasítja, ha a 14. §-ban foglalt feltételek nem állnak fenn. A feltételek
hiánya esetén a nyilvántartásba vételi kérelemről az Országgyűlés nem dönt.
(4) A 14. §-ban foglalt feltételek teljesítése mellett sem jegyezhető be egyházként olyan közösség, amellyel szemben
működése során az illetékes állami szerv nemzetbiztonsági kockázatot állapított meg.
(5) Ha a nyilvántartásba vételi kérelmet elutasító döntés közlését követően nyolc napon belül ismételten kérik az egyház
nyilvántartásba vételét, az elutasításhoz fűződő jogkövetkezmények nem alkalmazhatóak, és a korábbi eljárás során
benyújtott okiratok egy alkalommal ismételten felhasználhatók. A határidő elmulasztása miatt igazolásnak nincs
helye.
(6) Az egyház nyilvántartásba vételének elutasítása esetén, a bejegyzési kérelem egy éven belül ismételten nem
terjeszthető elő.
(7) Belső egyházi jogi személy nyilvántartásba vételére, valamint a nyilvántartásba bejegyzett adatok változására az
egyház nyilvántartásba vételére vonatkozó szabályokat az alábbi eltérésekkel kell alkalmazni:
a) a nyilvántartásba vétel az egyház egészének, illetve legfőbb szervének vagy az adott jogi személy közvetlen
felettes egyházi szervének képviselője kérelmére történik;
b) a nyilvántartás az egyház nyilvántartási száma alatt történik;
c) a miniszter a nyilvántartásba vétel iránti kérelmet kizárólag formai szempontból vizsgálja.
17. § A miniszter a benyújtó egyház kérelmének Országgyűlés elé terjesztését megelőzően, külön jogszabályban
meghatározott feltételek alapján szakértőt rendelhet ki a törvényben foglalt vallási tevékenységgel kapcsolatos
feltételek fennállása megállapításának tisztázására. Nem kérhető fel szakértőként egyház vagy egyházi jogi személy
ügyintéző és képviseleti szervének tagja.
18. § Az egyház e törvényben meghatározott nyilvántartásba bejegyzett adatai nyilvánosak.
IV. FEJEZET
AZ EGYHÁZAK MŰKÖDÉSE 19. § (1) Az egyház elsősorban vallási tevékenységet végez, saját hitelvei és szertartási rendje szerint működik.
(2) Az egyház részt vállalhat a társadalom értékteremtő szolgálatában, ennek érdekében közcélú tevékenységet
végezhet.
(3) Az egyház céljai megvalósítása érdekében jogosult más, jelen törvény szerint gazdasági-vállalkozási tevékenységnek
nem minősülő tevékenységet, valamint alaptevékenysége mellett gazdasági-vállalkozási tevékenységet is folytatni.
Jogosult továbbá vállalkozásokat, civil szervezeteket létrehozni, abban részt venni.
(4) Az egyházak közcélú tevékenysége és intézményei a hasonló tevékenységet folytató állami, önkormányzati
intézményekkel azonos mértékű államháztartási finanszírozásra jogosultak. Ezen intézményekben a munkaviszony
tartalma a munkabér, a munkaidő és a pihenőidő vonatkozásában a közalkalmazotti jogviszonyhoz igazodik.
(5) Az állami vagy önkormányzati intézmények foglalkoztatottaira vonatkozó központi bérpolitikai intézkedések az
egyházi fenntartók (4) bekezdésben említett intézményeinek foglalkoztatottaira is azonos feltételekkel terjednek ki.
(6) Az egyházak külön ágazati jogszabályok alapján az államháztartás alrendszereiből, európai uniós forrásokból vagy
nemzetközi megállapodás alapján finanszírozott programokból származó, pályázati úton vagy pályázati rendszeren
kívül, egyedi döntés alapján támogatásban részesülhetnek.
(7) A jelen fejezet rendelkezéseit az egyházi jogi személyekre is megfelelően alkalmazni kell.
20. § (1) Az egyházak bevételei elsősorban természetes személyek, jogi személyek, jogi személyiség nélküli szervezetek
adományaiból és egyéb hozzájárulásaiból tevődnek össze.
(2) Az egyházak a polgári jogviszonyokban korlátozás nélkül vehetnek részt.
(3) Az egyházi jogi személy – az egyház belső törvényeiben és szabályaiban meghatározott módon – adományokat
gyűjthet.
(4) Az egyházak vonatkozásában – ide nem értve e törvény 6. § (2) bekezdését – nem minősül gazdasági-vállalkozási
tevékenységnek:
a) hitéleti, nevelési, oktatási, felsőoktatási, egészségügyi, karitatív, szociális, család-, gyermek- és ifjúságvédelmi,
valamint kulturális, sportintézmény működtetése, valamint ezek és a környezetvédelmi tevékenység folytatása;
b) üdülő hasznosítása egyházi személy részére történő szolgáltatásnyújtás révén;
c) hitélethez szükséges kiadvány, kegytárgy előállítása, értékesítése;
d) egyházi célra használt ingatlan részleges hasznosítása;
e) temető fenntartása;
f) a kizárólag hitéleti, nevelési, oktatási, felsőoktatási, egészségügyi, karitatív, szociális, család-, gyermek- és
ifjúságvédelmi, valamint kulturális, sport és környezetvédelmi tevékenységet szolgáló immateriális jószág, tárgyi
eszköz és készlet értékesítése (ideértve a munkaruha megtérítését is);
g) hitéleti, nevelési, oktatási, felsőoktatási, egészségügyi, karitatív, szociális, család-, gyermek- és ifjúságvédelmi,
valamint kulturális, sport és környezetvédelmi tevékenységhez kapcsolódó kiegészítő szolgáltatásnyújtás,
a tevékenységet szolgáló eszköz nem nyereségszerzési célú hasznosítása;
h) az államtól vagy önkormányzattól átvállalt közfeladat ellátása során létrehozott termék, jegyzet, tankönyv,
kiadvány, tanulmány előállítása és értékesítése;
i) a szabad pénzeszközök betétbe, értékpapírba elhelyezése után a hitelintézettől, az értékpapír kibocsátójától
kapott kamatnak, osztaléknak, illetve az értékpapír hozamának olyan része, amelyet a gazdasági-vállalkozási
tevékenységnek nem minősülő tevékenység bevétele az összes bevételben képvisel;
j) az egyházi személyek öngondoskodása céljára létrehozott nyugdíjintézet vagy nyugdíjalap működtetése.
(5) Az egyházak adókedvezményben és azzal egy tekintet alá eső más kedvezményekben részesíthetők.
21. § (1) Az egyházak hitéleti célú bevételeit és azok felhasználását állami szerv nem ellenőrizheti. Hitéleti célú bevételnek
minősül a személyi jövedelemadó meghatározott részének egyház számára történő felajánlása, annak költségvetési
kiegészítése, illetve az ennek esetleg helyébe lépő juttatás, valamint az ingatlanjáradék és annak kiegészítése is.
(2) Az egyház és a belső egyházi jogi személy a meghatározott nem hitéleti célra adott állami támogatásból származó
bevételét és annak felhasználását a számvitelről és az államháztartásról szóló törvény rendelkezései, valamint
a könyvvezetéshez kapcsolódó egyéb jogszabályok szerint tartja nyilván.
(3) Az egyházaknak nem hitéleti, de meghatározott célra adott állami támogatás felhasználásának törvényességi
szempontok szerinti ellenőrzését az Állami Számvevőszék végzi, az állami vagy önkormányzati költségvetésből, illetve
a nemzetközi forrásokból az állam részvételével juttatott támogatások felhasználásának ellenőrzését jogszabály
határozza meg.
22. § Az állam lehetőséget biztosít az egyházaknak – külön jogszabályban meghatározott eljárás keretein belül – hogy részt
vegyenek a jogalkotás kapcsán a jogszabálytervezetek és jogalkotási koncepciók véleményezésében.
23. § Az egyházak, különösen az egyházi szertartások és az egyházkormányzat zavartalan működése, illetve a templomok,
temetők és más szent helyek fokozott szabálysértési és büntetőjogi védelemben részesülnek.
24. § (1) Az egyházak az állam, önkormányzat által fenntartott nevelési és oktatási intézményekben – a tanulók és a szülők
igényei szerint – hitoktatást tarthatnak, továbbá a felsőoktatási intézményekben hitéleti tevékenységet folytathatnak.
A közoktatási intézmény köteles a dologi feltételeket és más, kötelező iskolai foglalkozásokkal nem ütköző időpontot,
az egyházi jogi személy pedig a hitoktató, illetve a hittanár személyét biztosítani. A hitoktatás költségeit – külön
törvény, illetve az egyházakkal kötött megállapodások alapján – az állam biztosítja.
(2) Az egyházak külön jogszabályban meghatározott rendben végzett tábori lelkészi, valamint börtön- és kórházlelkészi
szolgálatot vagy más szolgálatot végezhetnek.
25. § (1) Az egyház elnevezése, jelképrendszere, szertartásrendje, valamint közismerten használt neve fokozott
jogvédelemben részesül. Más szervezet elnevezése és jelképei nem kelthetnek olyan benyomást, hogy a szervezet,
illetve tevékenysége más, korábban nyilvántartásba vett egyház működéséhez kapcsolódik.
(2) Amennyiben valamely egyházi személy nem egyháztag számára végez szolgálatot vagy szolgáltatást és akár
közvetlen, akár közvetett módon a tevékenysége egyházával kapcsolatba hozható, köteles az adott egyház nevét
a szolgálat vagy szolgáltatás felajánlása előtt jól látható módon feltüntetni, nyilvánvalóvá tenni.
(3) Az egyház elnevezését, a hozzá közvetlenül köthető jelképrendszerét és a köznyelvben meghonosodott elnevezését
– erre vonatkozó kifejezett írásbeli hozzájárulás nélkül – más szervezet nem használhatja.
V. FEJEZET
AZ EGYHÁZAK MEGSZŰNÉSE 26. § (1) Az egyház jogutódlással, az egyház képviselőjének kérelmére szűnik meg más egyházzal való egyesülése (beolvadás,
összeolvadás) esetén.
(2) Ha egyházból személyek vagy személyek csoportjai kiválnak, de a nyilvántartásba vett egyház fennmarad, a kiválással
keletkező új szervezetet a korábbi egyház vagyonából részesedés nem illeti meg.
27. § Az egyház jogutód nélkül szűnik meg, ha feloszlását legfőbb szerve kimondta.
28. § A miniszter az Országgyűlés elé terjeszti az egyház megszüntetésére és törlésére vonatkozó javaslatot, ha
tevékenységével felhagy és vagyonáról nem rendelkezik.
29. § Az egyház jogutód nélkül megszűnése esetén vagyona – a hitelezők követeléseinek kielégítése után – a Magyar Állam
tulajdonába kerül és közcélú tevékenységre kell fordítani.
30. § (1) Az egyház jogutód nélküli megszűnése esetén a belső egyházi jogi személyek is jogutód nélkül megszűnnek.
(2) Belső egyházi jogi személy megszűnése esetén a vagyoni kérdéseket az egyház belső szabályai rendezik.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 1. Felhatalmazó rendelkezések 31. § (1) A Kormány a jelen törvény hatályba lépéséig a közcélú tevékenységet végző egyházakkal megkötött megállapodások
tiszteletben tartása mellett azokat áttekinti és szükség szerint új megállapodásokat kezdeményez.
(2) A Kormány az e törvény alapján egyháznak nem minősülő – közfeladatot ellátó – szervezetekkel a megállapodásokat
legkésőbb 2011. december 31-ig megkötheti.
32. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy az egyházi jogi személyek beszámoló készítési és könyvvezetési
kötelezettségének sajátosságairól szóló szabályokat rendeletben megállapítsa.
33. § (1) A miniszter a jelen törvény mellékletében szereplő egyházak és az általuk meghatározott önálló, illetve az e törvény
11. § (2) bekezdésében megjelölt belső egyházi jogi személyeket 30 napon belül nyilvántartásba veszi.
(2) A mellékletben szereplő egyház és az (1) bekezdésben meghatározott belső egyházi jogi személy a bejegyzés
időpontjától függetlenül jogfolytonosan működik.
(3) A miniszter az (1) bekezdés szerinti bejelentésre a nyilvántartásba vétel során új, a szervezet országosan egyedi
azonosítására alkalmas nyilvántartási számot állapít meg és ad ki az egyház részére, továbbá erről értesíti.
34. § Felhatalmazást kap a miniszter, hogy
a) az egyházak nyilvántartásának ügyviteli szabályait, a nyilvántartásba vétel iránti kérelem részét képező
formanyomtatványok tartalmi kellékeit, a nyilvántartásba bejegyzendő technikai és egyéb adatokat, valamint
az egyház adatairól kért elektronikus kivonat tartalmára vonatkozó szabályokat;
b) az egyházak nyilvántartásával kapcsolatos eljárásban a szakértőkre, valamint – az államháztartásért felelős
miniszterrel egyetértésben – a szakértői díjra vonatkozó szabályokat rendeletben megállapítsa.
2. Hatályba léptető rendelkezések 35. § (1) E törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) E törvény 1–30. §-a, 32–34. §-ai és 36–38. §-ai, valamint a melléklete 2012. január 1-jén lép hatályba.
3. Átmeneti rendelkezések 36. § (1) A törvény hatálybalépését követően – a jelen törvény mellékletében foglalt egyházak kivételével – valamennyi
korábban egyházként nyilvántartásba vett szervezet – amennyiben a törvényi feltételeknek megfelel –
kezdeményezheti a miniszternél, hogy az egyházi nyilvántartásba vétel iránti kérelmet terjessze az Országgyűlés elé,
vagy bejelentheti a külön törvény szerinti nyilvántartásba vételhez szükséges adatokat, különös tekintettel a névre,
székhelyre, képviseletre és az alapító tagokra.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak elmulasztása esetén, továbbá amennyiben a továbbműködésről nemlegesen nyilatkozik,
a szervezet jelen törvény rendelkezései alapján jogutód nélkül megszüntetésre kerül.
(3) Amennyiben a szervezet 2011. december 31-én jogosult képviselője a továbbműködésről nyilatkozik, úgy az
(1) bekezdésben foglaltakat kell az eljárás során irányadónak tekinteni.
(4) Az (1) bekezdés szerint nyilvántartásba vett szervezet az e törvény hatályba lépésétől kezdődően a korábban
nyilvántartásba vett szervezet általános jogutódja.
(5) Az e törvény alapján egyesületté váló közösségek a személyi jövedelemadó meghatározott részének az adózó
rendelkezése szerinti felhasználásáról szóló törvény értelmében civil szervezeteknek tekintendők, és a civil szervezetek
részére felajánlható egy százalékra lesznek jogosultak, feltéve, hogy az egyesületekre vonatkozó jogszabályok által
támasztott feltételeket 2012. június 30-ig teljesítik.
(6) E törvény hatályba lépését követően csak az e törvényben foglalt szabályoknak megfelelő egyháznak nyújtható
egyházi célú költségvetési támogatás. A 2011. december 31-én nyilvántartásban szereplő, az (1) bekezdés szerint
átalakuló egyházak által e törvény kihirdetésekor fenntartott közoktatási intézmények működését 2012.
augusztus 31-ig a központi költségvetés biztosítja.
4. Módosuló jogszabályok 37. § (1) A szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 4. § (1) bekezdés mb) pontja a következők
szerint módosul:
[E törvény alkalmazásában]
„mb) a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek jogállásáról
szóló 2011. évi C. törvény (a továbbiakban: Ehtv.) szerinti, magyarországi székhelyű egyház, illetve az Ehtv. 11. §-a szerinti
magyarországi székhelyű egyházi jogi személy; nem minősül egyházi fenntartónak az a jogi személy, amely más típusú
szervezetként jogalanyisággal rendelkezik, így különösen a civil szervezet, annak alapszabályban jogi személlyé
nyilvánított szervezeti egysége, az alapítvány, annak alapító okiratban jogi személlyé nyilvánított szervezeti egysége,
a gazdasági társaság;”
(2) A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 5. § sb) pontja a következők szerint
módosul:
[E törvény alkalmazásában]
„s) fenntartó:) sb) a lelkiismereti és vallásszabadság jogáról, valamint az egyházak, vallásfelekezetek és vallási közösségek
jogállásáról szóló 2011. évi C. törvény (a továbbiakban: Ehtv.) szerinti, magyarországi székhelyű egyház, illetve az Ehtv.
11. §-a szerinti magyarországi székhelyű egyházi jogi személy; nem minősül egyházi fenntartónak az a jogi személy, amely
más típusú szervezetként jogalanyisággal rendelkezik, így különösen a civil szervezet, annak alapszabályban jogi személlyé
nyilvánított szervezeti egysége, az alapítvány, annak alapító okiratban jogi személlyé nyilvánított szervezeti egysége,
a gazdasági társaság;”
5. Az Alaptörvény sarkalatosságra vonatkozó követelményének való megfelelés
38. § E törvény II–V. fejezete, 38. §-a, továbbá melléklete az Alaptörvény VII. cikk (3) bekezdése alapján sarkalatosnak
minősül.
Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
171/2019. (V. 8.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Kovács Piroskát 2019. november 20-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2019. április 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
343/2013. (IX. 25.) Korm. rendelete egyes elektronikus hírközlési tárgyú kormányrendeletek hatályon kívül helyezéséről.
A Kormány a  jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31.  § (1)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § Hatályát veszti
a) az  Egyetemes Elektronikus Hírközlési Támogatási Kassza működésére, felügyeletére, felhasználására,
megszüntetésére és forrásaira vonatkozó részletes szabályokról szóló 134/2004. (IV. 29.) Korm. rendelet,
b) az  Egyetemes Elektronikus Hírközlési Támogatási Kassza működésére, felügyeletére, felhasználására,
megszüntetésére és forrásaira vonatkozó részletes szabályokról szóló 134/2004. (IV. 29.) Korm. rendelet
módosításáról szóló 222/2005. (X. 13.) Korm. rendelet,
c) az  Egyetemes Elektronikus Hírközlési Támogatási Kassza működésére, felügyeletére, felhasználására,
megszüntetésére és forrásaira vonatkozó részletes szabályokról szóló 134/2004. (IV. 29.) Korm. rendelet
módosításáról szóló 81/2006. (IV. 6.) Korm. rendelet,
d) az  egyetemes elektronikus hírközlési szolgáltatás nyújtásának részletes pénzügyi és műszaki feltételeiről és
követelményeiről szóló 97/2010. (III. 31.) Korm. rendelet.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1111/2019. (III. 12.) Korm. határozata a Modern Városok Program keretében a szegedi atlétikai centrum megvalósítása érdekében szükséges intézkedésekről.
1. A  Kormány a  Magyarország Kormánya és Szeged Megyei Jogú Város Önkormányzata közötti együttműködési
megállapodás végrehajtásával összefüggő feladatokról szóló 1151/2017. (III. 20.) Korm. határozat 6. pont c) alpontja
végrehajtása érdekében
1.1. a  szegedi sportfejlesztések megvalósítása érdekében egyetért a  szegedi atlétikai központ (a  továbbiakban:
Beruházás) előkészítésére vonatkozó fejlesztési koncepcióval, amely állami beruházásként kerül
megvalósításra az alábbiak szerint
a) a Szeged belterület 20323/1 helyrajzi számú ingatlanon kialakításra kerül egy új atlétikai centrum,
b) a Szeged belterület 25853/1 helyrajzi számon található atlétikai pálya felújításra kerül;
1.2. egyetért azzal, hogy a  Beruházás előkészítési fázisainak megvalósítója a  Nemzeti Sportközpontok
(a  továbbiakban: NSK) legyen, amellyel összefüggésben mentesíti az  NSK-t a  Kormány irányítása alá
tartozó fejezetek költségvetési szerveinek eszközbeszerzéseiről szóló 1982/2013. (XII. 29.) Korm. határozat
1. pontjában foglalt tilalom alól;
1.3. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy az  NSK útján, a  Magyar Atlétikai Szövetséggel, a  Szegedi
Tudományegyetemmel, valamint a  Szegedi Vasutas Sport Egyesülettel együttműködve tegye meg
a  szükséges intézkedéseket a  Beruházás előkészítése, az  engedélyezési és kivitelezési terveinek elkészítése
érdekében;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
1.4. felhívja a  nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert, hogy az  állami magasépítési
beruházásokról szóló 299/2018. (XII. 27.) Korm. rendelet 13. §-ában foglaltaknak megfelelően a kiviteli tervek
elkészültét követően tegye meg a szükséges intézkedéseket a Beruházás megvalósítása érdekében;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: a kiviteli tervek elkészültét követően azonnal
1.5. egyetért azzal, hogy a  Beruházás előkészítése a  Modern Városok Program keretében a  szegedi atlétikai
centrum megvalósítása érdekében szükséges intézkedésekről szóló 1114/2018. (III. 19.) Korm. határozat
(a  továbbiakban: Korm. határozat) 4.  pontjában foglalt 60 000 000 forint költségvetési támogatáson felül
további 32 000 000 forint forrásból valósuljon meg;
1.6. az  államháztartásról szóló 2011.  évi CXCV.  törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva,
a  Beruházás előkészítéséhez a  2019.  évben szükséges többletforrásként 32 000 000 forint egyszeri
átcsoportosítását rendeli el a  Magyarország 2019.  évi központi költségvetéséről szóló 2018.  évi L.  törvény
(a  továbbiakban: Kvtv.) 1.  melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 30. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
1. Célelőirányzatok alcím, 78. Modern Városok Program jogcímcsoport terhére, a Kvtv. 1. melléklet XX. Emberi
Erőforrások Minisztériuma fejezet, 3. Nemzeti Sportközpontok cím javára, az 1. melléklet szerint.
Felelős: pénzügyminiszter
Miniszterelnökséget vezető miniszter
emberi erőforrások minisztere Határidő: azonnal
 2. A  Korm. határozat 4.  pontjában a „Beruházás” szövegrész helyébe a „szegedi atlétikai központ (a  továbbiakban:
Beruházás)” szöveg lép.
 3. A Kormány visszavonja a Korm. határozat 1–3. és 6. pontját.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
134/2013. (III. 14.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés e) pontja, valamint a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 4. § (3) bekezdése alapján – a belügyminiszter javaslatára – Kampel Oszkár
János tűzoltó ezredest 2013. március 15-ei hatállyal tűzoltó dandártábornokká kinevezem.
Budapest, 2013. március 8. Áder János s. k.,
köztársasági elnök