text:
399/2012. (XII. 20.) Korm. rendelete a légi távérzékelés engedélyezésének és a távérzékelési adatok használatának rendjéről.
A Kormány a földmérési és térképészeti tevékenységről szóló 2012. évi XLVI. törvény 38. § (1) bekezdés e) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Légi távérzékelési engedélyeztetési eljárás 1. § (1) A légi távérzékelési (a továbbiakban: távérzékelési) engedély kiadása iránti kérelmet a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szervhez kell benyújtani. (2) A távérzékelési engedély iránti kérelemnek a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
törvényben felsorolt adatokon kívül tartalmaznia kell: a) a kérelmező személy (szerv) telefon- és telefax-számát, elektronikus levélcímét,
b) a távérzékelés, valamint a fel- és leszállás helyét, a tervezett repülési útvonalat térképen vagy térképmásolaton két
példányban, c) a végrehajtás tervezett időszakát, d) a légijármű típusát, üzemben tartójának nevét,
e) a távérzékelés végrehajtójának nevét, címét, f) a légiközlekedésről szóló törvény alapján kiadott légi távérzékelési tevékenységi engedélyének számát,
g) a távérzékelés felhasználási célját, h) a távérzékelés, a távérzékelő eszközök technikai paramétereit, valamint
i) a távérzékelés folyamata alatt a felvételező eszköz által vett vagy rögzített adatok, képek és jelek (a továbbiakban
együtt: távérzékelt adatok) távközlési úton való továbbítására vonatkozó kérelem előzetes engedélyhez kötött
megjelölését. (3) A (2) bekezdésben előírt engedély iránti kérelem az ügyfélkapun, vagy a szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltatások és az állam által kötelezően nyújtandó szolgáltatásokról szóló kormányrendelet szerint, más
szolgáltatás igénybevételével is benyújtható. (4) Váratlan támadás, rendkívüli állapot, szükségállapot, katasztrófa és katasztrófaveszély esetén, az azok elhárítására
elrendelt távérzékelés – a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szerv egyidejű értesítése mellett –
távérzékelési engedély nélkül is végezhető. Ebben az esetben a (2) bekezdésben meghatározott adatokat a feladat
végrehajtását követően haladéktalanul meg kell küldeni a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szervnek.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott esetben távérzékelési feladatot csak olyan szervezet végezhet, amely rendelkezik
a (6) bekezdésben előírt feltételekkel. (6) Olyan objektumok felett, melyek távérzékelése során minősített adatok keletkeznek, illetve annak valószínűsíthető
körzetében csak az végezhet távérzékelést, aki a távérzékelési engedélyen kívül
a) rendelkezik a minősített adat kezeléséhez a minősített adat védelméről szóló törvényben meghatározott
feltételekkel, b) a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szervével minősített adat kezelésére szerződést köt, valamint
c) igazolja a minősített adat védelméről szóló törvény szerinti állami vagy közfeladat ellátását.
(7) A kiadott engedélyekről a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szerv negyedévente, vagy megkeresés
esetén soron kívül tájékoztatja a földmérési és térinformatikai államigazgatási szervet, a katonai, illetve a polgári
nemzetbiztonsági szolgálatok irányításáért felelős minisztereket, valamint a katonai és a polgári nemzetbiztonsági
szolgálatok vezetőit. 2. § (1) A honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szervezet jogosult a távérzékelés folyamatának ellenőrzésére.
(2) E rendelet tekintetében a távérzékelés folyamata a távérzékelési engedély iránti kérelem benyújtásától a repülési
útvonal, a távérzékelés során leképződött adatok vagy a lefedett terület ellenőrzéséig tart, beleértve a repülőtéren
végrehajtott helyszíni ellenőrzést is. (3) Az 1. § (6) bekezdésében foglalt feltételek szerint kiadott engedély esetében a távérzékelés folyamata a távérzékelt
adatok minősítési eljárásának megkezdéséig tart. (4) Az engedélyes köteles legalább két munkanappal a felszállás napja előtt a honvédelem térképészeti támogatásáért
felelős szervnek írásban bejelenteni: a) a távérzékelési engedély számát,
b) a légijármű lajstromjelét, amennyiben rendelkezik azzal, c) a fel- és leszállás idejét, helyét,
d) a munkaterület megnevezését, e) a felvételező rendszer típusát, valamint
f) az adattároló, adathordozó eszközök azonosító számát. (5) A (4) bekezdés szerinti bejelentési kötelezettséget az engedélyes ügyfélkapun, vagy a szabályozott elektronikus
ügyintézési szolgáltatások és az állam által kötelezően nyújtandó szolgáltatásokról szóló kormányrendelet szerint,
más szolgáltatás igénybevételével is benyújtható. (6) Az engedélyes köteles biztosítani a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szerv ellenőre számára
a távérzékelés ellenőrzésének végrehajtásához szükséges technikai és technológiai feltételeket.
(7) Amennyiben a távérzékelt adatok között minősített adat leképződése valószínűsíthető, a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szerv ellenőre jogosult a leszállást követően az adatokat a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szerv székhelyére beszállíttatni. (8) Ha az engedélyes az engedélytől eltérően végezte a felvételezést, a minősített adatot tartalmazó távérzékelt adatokat
a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szerv – a Magyar Honvédség információvédelemért felelős
szervével történt egyeztetés után – kártalanítás nélkül, véglegesen visszatarthatja.
(9) A távérzékelést végrehajtó személy köteles a távérzékelésről adatlapot vezetni, amelynek tartalmaznia kell:
a) a távérzékelési engedély számát, b) a légijármű lajstromjelét, amennyiben rendelkezik azzal,
c) a fel- és leszállás tényleges idejét, helyét,
d) a munkaterület megnevezését és az eredeti felhasználás célját,
e) a felvételező rendszer eszközeinek típusát, gyártási számát,
f) az adattároló, adathordozó típusát, a távérzékelt adatok tárolási helyét,
g) az adattároló, adathordozó eszközök azonosító számát, h) az egyes, önálló sorszámmal rendelkező adathordozókon tárolt adatok által lefedett területek sarokpont
koordinátáit, és – ha ez lehetséges – a kezdő és a végső felvételek sorszámát, továbbá a készített felvételek
darabszámát, i) az adattároló, adathordozó eszközök esetleges cseréjének időpontját, valamint
j) az esetleges zavaró tényezőket, melyek az engedélytől való eltérést eredményezték.
(10) Az engedélyes köteles a (9) bekezdés szerinti adatlapot a leszállás utáni első munkanapon a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szervezethez eljuttatni, illetve a feladat végrehajtásának esetleges elmaradását bejelenteni.
Az adatlap a szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások és az állam által kötelezően nyújtandó
szolgáltatásokról szóló jogszabály szerint, más szolgáltatás igénybevételével is benyújtható.
(11) Azon légi távérzékelés esetén, amelynek eredményeként minősített adat leképződése nem valószínűsíthető, az
engedélyes köteles megküldeni a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szerv részére a repülési útvonal és
a távérzékelt adatokkal lefedett területet meghatározó adatokat legkésőbb a feldolgozás utáni első munkanapon.
(12) Mentesül a (11) bekezdés szerinti adatszolgáltatási kötelezettség alól a (2) bekezdés alapján repülőtéri ellenőrzésen
átesett engedélyes. 2. Távérzékelési adatok felhasználása 3. § (1) Az 1. § (6) bekezdésében foglalt feltételek szerint kiadott engedély esetében az engedélyes a távérzékelt adatok
minősítési eljárásának megkezdéséig is köteles gondoskodni a távérzékelt adatoknak a minősített adat védelméről
szóló törvény szerinti kezeléséről. (2) Az 1. § (6) bekezdésében foglalt feltételek szerint kiadott engedély esetében a távérzékelést végző személy köteles
a távérzékelt adatok kidolgozását (előhívását, feldolgozását) a kidolgozás előtt két munkanappal a honvédelem
térképészeti támogatásáért felelős szervnek írásban bejelenteni, és a kidolgozott adatokat a kidolgozás után egy
munkanappal minősítési eljárás céljából a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szervnek megküldeni.
(3) Az elkészített távérzékelt adatok a minősítési eljárás befejezéséig nem sokszorosíthatók és harmadik félnek nem
továbbíthatók, közzé nem tehetők, és kereskedelmi célra nem hasznosíthatók.
(4) Az engedélyes köteles biztosítani a távérzékelt adatok ellenőrzésének, minősítésének, valamint a védett információk
végleges eltávolításának végrehajtásához szükséges technikai és technológiai feltételeit.
(5) A távérzékelt adatok ellenőrzése után – a 2. § (8) bekezdésében foglalt eset kivételével – a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szerv haladéktalanul tájékoztatja az engedélyest, hogy a távérzékelési adatok a szerv
telephelyén átvehetők. 4. § (1) Az 1. § (6) bekezdésben foglalt feltételek szerint kiadott engedély esetében az engedélyes által készített, minősített
adatot tartalmazó távérzékelési adatot, amennyiben az az engedélyesnek nem adható át, a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szervnél kell tárolni, vagy meg kell semmisíteni.
(2) A távérzékelt adatok tulajdonosa, amennyiben rendelkezik a minősített adat szintjének megfelelő, a minősített adat
védelméről szóló törvényben előírt feltételekkel, és a minősített adatot tartalmazó távérzékelt adat a távérzékelés
eredeti felhasználási céljának megvalósulásához elengedhetetlenül szükséges, a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szervhez benyújtott kérelmére a (1) bekezdésben foglalt rendelkezés alól mentesíthető.
5. § A nem állami alapfeladatot képező, egyéb célú térképészeti tevékenység során készített, de az állami
alapfeladatokhoz, vagy nemzetgazdasági célra hasznosítható távérzékelt adatokról a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szerv félévente jegyzéket készít a földmérési és térinformatikai államigazgatási szervnek, illetve
megkeresésre tájékoztatást ad távérzékelt adatokat használó, a tárgyban érintett minisztériumok részére.
6. § (1) A honvédelmi vagy nemzetbiztonsági érdekből védendő objektumok, kritikus infrastruktúrák (a továbbiakban:
objektumok) használói, üzemeltetői, minősítői kötelesek megvizsgálni, hogy az objektumok légi távérzékelési eljárás
során esetlegesen leképződő adatai tartalmaznak-e a minősített adat védelméről szóló törvény alapján minősítéssel
védendő közérdek körébe tartozó adatot. (2) Amennyiben az objektumról leképződő adat az objektumok használói, üzemeltetői szerint minősített adatot
eredményez, a használóknak, üzemeltetőknek kezdeményezniük kell a védendő adat minősítését az arra jogosultnál.
(3) Az objektumok levegőből végzett távérzékelési eljárás során leképződő, minősítéssel védendő adatait
objektumonként egyértelműen azonosítható módon, pontos lehatárolással, űrfelvételen, légi felvételen vagy
térképen, valamint egyéb, az azonosításhoz és minősítéshez szükséges kiegészítésekkel, a minősítési szint esetleges
terepi, centiméterben megadott felbontáshoz való kötésével minősítve a minősítésre jogosult 2013. február 28-ig
köteles megküldeni a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szervnek.
(4) Az objektumok levegőből végzett távérzékelési eljárással leképezett adatai esetében a honvédelem térképészeti
támogatásáért felelős szerv a minősítő által adott (3) bekezdés szerinti tájékoztatás alapján a minősítés megismétlését
alkalmazza. (5) A (3) bekezdés szerint megküldött adatokat a minősítő köteles 5 évente, vagy változás esetén azonnal felülvizsgálni, és
a változásokról az új adatok egyidejű megküldésével a honvédelem térképészeti támogatásáért felelős szervet
30 napon belül tájékoztatni. 3. Záró rendelkezések 7. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – 2013. január 1-jén lép hatályba.
(2) Az 1–5. § 2013. március 1-jén lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
183/2017. (VII. 5.) Korm. rendelete a Szerencsejáték Felügyeletről.
A Kormány az Alaptörvény 15. cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
a 4.  § és az  5.  § tekintetében a  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény 38.  § (1b)  bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján,
a 6.  § tekintetében a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A.  §
(1) bekezdés a) és b) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 8. § tekintetében a szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény 38. § (1a) bekezdésében kapott felhatalmazás
alapján,
a 9.  § tekintetében a  Nemzeti Adó- és Vámhivatalról szóló 2010. évi CXXII. törvény 81.  § (1)  bekezdés b)  pontjában, valamint
a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A.  § (1)  bekezdés a) és
b) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. A Szerencsejáték Felügyelet jogállása 1. § (1) A  Szerencsejáték Felügyelet (a  továbbiakban: Felügyelet) a  szerencsejáték-szervezés állami felügyeletéért felelős
miniszter (a  továbbiakban: miniszter) irányítása alá tartozó, központi hivatalként működő központi költségvetési
szerv.
(2) A Felügyelet a hatáskörébe tartozó feladatokat az ország egész területére kiterjedő illetékességgel látja el.
2. § A Felügyeletet elnök vezeti. Az elnök tevékenységét elnökhelyettesek segítik.
3. § (1) A Felügyeletnél foglalkoztatottak kormányzati szolgálati jogviszonyban vagy munkaviszonyban állnak.
 (2) Az elnökhelyetteseket az elnök javaslatára a miniszter nevezi ki és menti fel, az egyéb munkáltatói jogokat az elnök
gyakorolja. A Felügyelet más alkalmazottai felett a munkáltatói jogkört az elnök gyakorolja.
2. A szerencsejáték-felügyeleti hatóság kijelölése 4. § A Kormány a  szerencsejáték szervezéséről szóló 1991. évi XXXIV. törvény (a  továbbiakban: Szjtv.) szerinti
szerencsejáték-felügyeleti hatóságként a Felügyeletet jelöli ki.
3. A Felügyelet feladatai 5. § (1) A  Felügyelet ellátja a  jogszabályokban hatáskörébe utalt, a  szerencsejáték-szervezés állami felügyelete körébe
tartozó feladatokat, így különösen
a) ellátja az  Szjtv. hatálya alá tartozó tevékenységek hatósági felügyeletét, ennek érdekében elősegíti
a szerencsejáték-szervezők joggyakorlását, folyamatosan felügyeli és ellenőrzi a szerencsejáték-piacot,
b) eljár a szerencsejáték-szervezéssel kapcsolatos engedélyezési, játékterv-módosítási eljárásokban,
c) a szerencsejáték-szervezők vonatkozásában ellenőrzi a  pénzmosás és a  terrorizmus finanszírozása
megelőzéséről és megakadályozásáról szóló törvény rendelkezéseinek a betartását; kiadja a szerencsejátékszervezők vonatkozásában előkészített pénzmosás elleni mintaszabályzatot,
d) ellátja a  szerencsejáték-felügyeleti tevékenységgel kapcsolatos hatósági tevékenységet; fellép az  illegális,
engedély nélküli szerencsejáték-szervezőkkel szemben,
e) ellátja a  szerencsejáték-felügyeleti tevékenységgel összefüggő nyilvántartási feladatokat; kezeli
a  szerencsejáték engedélyezésével, lebonyolításával és az  Szjtv. hatálya alá tartozó tevékenységgel
kapcsolatosan befolyt bevételeket, pénzforgalmi ügyleteket,
f ) ellátja a játékosvédelemmel, illetve felelős játékszervezéssel kapcsolatosan feladatkörébe tartozó feladatokat.
 (2) A Felügyelet az (1) bekezdés d) pontja szerinti feladatával összefüggésben büntetőeljárást kezdeményez, a megtett
feljelentések alapján indult eljárásokat nyomon követi, azok tárgyában, illetve a nyomozás során a nyomozóhatóság
által meghozott határozatokkal kapcsolatban szükséges intézkedéseket megteszi.
4. A jegyző szakhatóságként történő kijelölése egyes szerencsejáték engedélyezésével kapcsolatos
eljárásokban
6. § (1) A  Kormány szakhatóságként jelöli ki a  kártyaterem Szjtv. szerinti engedélyének kiadása iránti eljárásban
a  kártyaterem helye szerinti települési önkormányzat, a  főváros területén a  kerületi önkormányzat jegyzőjét,
a  fővárosi önkormányzat által közvetlenül igazgatott terület tekintetében a  fővárosi főjegyzőt annak elbírálása
tekintetében, hogy az  önkormányzat területén létesítendő kártyaterem az  Szjtv. 29/B.  § (6)  bekezdésében
foglaltaknak megfelel-e.
(2) Az  ügyfélnek a  kártyaterem Szjtv. szerinti engedély kiadása iránti eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére
a szakhatóság hat hónapig felhasználható előzetes szakhatósági állásfoglalást ad ki.
5. Záró rendelkezések 7. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
8. § (1) A  felelős játékszervezés részletes szabályairól szóló 329/2015. (XI. 10.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: R.) 27.  §-a
helyébe a következő rendelkezés lép:
„27.  § Az  államháztartásért felelős miniszter az  egészségügyért, valamint a  szociál- és nyugdíjpolitikáért felelős
miniszter, az  igazságügyért felelős miniszter és a  szerencsejáték-szervezés állami felügyeletéért felelős miniszter
egyetértésével és adatszolgáltatásának felhasználásával a tárgyévet követő február 20-ig jelentést készít a Kormány
részére a  felelős játékszervezés elvének érvényesüléséről, a  játékosvédelmi intézkedések gyakorlati alkalmazásáról
és továbbfejlesztési lehetőségeiről.”
(2) Az R.
a) 2.  § (1)  bekezdésében, 4.  § (1)  bekezdésében, 19.  § (3)  bekezdésében, 21.  § (1) és (2)  bekezdésében, 22.  §
(3) bekezdésében, 23. §-ában az „Az állami adóhatóság” szövegrész helyébe az „A szerencsejáték-felügyeleti
hatóság”,
b) 2.  § (2)  bekezdésében, 5.  § (2)  bekezdés záró szövegrészében, (4) és (5)  bekezdésében, 9.  § (3) és
(4)  bekezdésében, 13.  § (2)  bekezdésében, 17.  § (4)  bekezdésében, 20.  § (4), (5) és (7)  bekezdésében,
22.  § (1)  bekezdés nyitó szövegrészében, (1)  bekezdés a)  pontjában, (2) és (3)  bekezdésében, 23.  §-ában
az „az állami adóhatóság” szövegrész helyébe az „a szerencsejáték-felügyeleti hatóság”,
c) 5.  § (2)  bekezdésében és 30.  § (1)  bekezdésében az  „az állami adóhatósághoz” szövegrész helyébe
az „a szerencsejáték-felügyeleti hatósághoz”,
d) 20.  § (2)  bekezdésében az  „Az állami adóhatóság” szövegrészek helyébe az  „A szerencsejáték-felügyeleti
hatóság”
szöveg lép. 9. § Hatályát veszti a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal szerveinek hatásköréről és illetékességéről szóló 485/2015. (XII. 29.)
Korm. rendelet
a) 7. alcíme,
b) 13. §-a,
c) 21. alcíme és
d) X. fejezete.
10. § (1) A  Nemzeti Adó- és Vámhivatalból (a  továbbiakban: NAV) a  NAV Szervezeti és Működési Szabályzata szerinti
Szerencsejáték Felügyeleti Főosztály elnevezésű önálló szervezeti egysége – a  közfeladatok hatékonyabb ellátása
érdekében – kiválik. A Kormány a kiválással érintett önálló szervezeti egységből az e  rendelet kihirdetését követő
nappal Szerencsejáték Felügyelet elnevezéssel központi hivatalként működő központi költségvetési szervet alapít.
(2) A Felügyelet – mint a NAV-ból kiválással létrejövő központi hivatalként működő központi költségvetési szerv – a NAV
jogutódjának minősül a  4. és az  5.  §-ban meghatározott feladatok, valamint az  azokhoz kapcsolódó jogviszonyok
tekintetében.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1799/2014. (XII. 19.) Korm. határozata a 2014. hiánycél tartásához szükséges intézkedésekről szóló 1381/2014. (VII. 17.) Korm. határozat visszavonásáról.
A Kormány
 1. a 2014. évi hiánycél tartásához szükséges intézkedésekről szóló 1381/2014. (VII. 17.) Korm. határozatot
(a továbbiakban: Határozat) visszavonja;
 2. felhívja a  fejezetet irányító szervek vezetőit, hogy intézkedjenek a  teljesített befizetési kötelezettségek és
előirányzat-csökkentések visszarendezésére;
Felelős: fejezetet irányító szervek vezetői
Határidő: 2014. december 31.
3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Magyar Államkincstár útján intézkedjen a  zárolt előirányzatok
feloldásáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2014. december 31. 4. elrendeli, hogy a Határozat visszavonásával feloldásra kerülő, zárolt előirányzatok terhére új kötelezettséget vállalni
nem lehet, az  kizárólag a  már meglévő tartozásállomány csökkentésére, valamint egyéb, már fennálló fizetési
kötelezettségek teljesítésére használható fel;
Felelős: fejezetet irányító szervek vezetői
Határidő: 2014. december 31.
5. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy a  Kormányzati Ellenőrzési Hivatal bevonásával a  2. és
3.  pont alapján felszabaduló forrásokból teljesített kifizetések 4.  pontban foglalt feltételnek való megfelelésének
ellenőrzéséről készítsen jelentést a Kormány részére.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2015. március 31.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
40/2013. (II. 14.) Korm. rendelete az állatkísérletekről.
A Kormány az állatok védelméről és kíméletéről szóló 1998. évi XXVIII. törvény 49. § (3) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, az 58. § tekintetében az állatok védelméről és kíméletéről szóló 1998. évi XXVIII. törvény 49. § (3) bekezdés f) pontjában, valamint
a kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény 12. § (1) bekezdés b) és d) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az 59. § tekintetében az állatok védelméről és kíméletéről szóló 1998. évi XXVIII. törvény 49. § (3) bekezdés b) pontjában, valamint
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. § a) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, a 60. § tekintetében az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény 76. § (1) bekezdés c) pontjában
foglalt felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. § (1) E rendelet hatálya alá a kísérletek során felhasznált vagy ilyen felhasználásra szánt, valamint a kifejezetten szerveik
vagy szöveteik tudományos vagy oktatási célra történő felhasználásáért tenyésztett, szaporított (a továbbiakban
együtt: tenyésztett) a) élő gerincesek, beleértve aa) az önállóan táplálkozó lárvaállapotú állatokat, valamint
ab) az emlős magzatokat rendes fejlődésük utolsó harmadában;
b) élő lábasfejűek tartoznak. (2) E rendelet előírásai mindaddig alkalmazandók, amíg a rendelet hatálya alá tartozó állatot le nem ölik, újból ki nem
helyezik, vagy vissza nem juttatják egy megfelelő élőhelyre vagy állattartási rendszerbe.
(3) E rendelet előírásai a kísérletekben felhasznált olyan állatokra is alkalmazandók, amelyek, a kísérletet követően élik
meg az (1) bekezdés a) pontjában leírt fejlettségi szintet és az elvégzett kísérlet eredményeképpen életük későbbi
szakaszaiban valószínűsíthetően fájdalomban, szenvedésben, kínban vagy maradandó egészségkárosodásban lehet
részük. (4) E rendelet előírásai nem alkalmazandók az állatgyógyászati készítmény forgalomba hozatalának engedélyezéséhez
szükséges állatorvosi klinikai vizsgálatra és az elismert állattartási gyakorlatra. Az elismert állattartási gyakorlat nem
kísérleti jellegű mezőgazdasági vagy állatorvosi tevékenységnek minősül. (5) Ha e rendelet valamely rendelkezésétől tudományos indok alapján eltérést enged, az eltérés kizárólag olyan mértékű
lehet, amely e rendelet általános céljaival összeegyeztethető a kísérlettől várt tudományos eredmény érdekében.
2. § E rendelet alkalmazásában: 1. „projekt”: meghatározott tudományos vagy oktatási célból végrehajtott munkaprogram, amely egy vagy több
kísérletet foglal magában; 2. „létesítmény”: építmény, épület, épületcsoport vagy más objektum, amely csak részben zárt vagy fedett
helyiségeket, vagy mozgatható térelemeket is magában foglalhat; 3. „tenyésztő”: olyan természetes vagy jogi személy, aki kísérletben való felhasználás, vagy szervek vagy szövetek
tudományos vagy oktatási célú felhasználása céljából a 3. § (1) bekezdésében említett állatot tenyészt, szaporít
(a továbbiakban együtt: tenyészt), vagy elsősorban ilyen célból egyéb állatot tenyészt;
4. „felhasználó”: olyan természetes vagy jogi személy, aki kísérletben állatot használ fel;
5. „önfenntartó kolónia”: az a kolónia, amelyben az állatokat a kolónián belül tenyésztik vagy más kolóniákból
szerzik be, de nem vadon fogják be, és ahol az állatokat oly módon tartják, hogy megszokják az embereket;
6. „érzéstelenítéses-túlaltatásos kísérlet”: teljes mértékben általános érzéstelenítésben végzett kísérlet, amely
után az állat nem nyeri vissza az eszméletét;
7. „enyhe kísérlet”: olyan kísérlet, amely során az állatot valószínűsíthetően rövid ideig tartó enyhe fájdalom,
szenvedés vagy kín éri, valamint az olyan kísérlet, amelyek során az állat jóléte vagy általános állapota nem
romlik számottevően; 8. „mérsékelt kísérlet”: olyan kísérlet, amely során az állatot valószínűsíthetően rövid ideig tartó mérsékelt
fájdalom, szenvedés vagy kín vagy hosszú ideig tartó enyhe fájdalom, szenvedés vagy kín éri, valamint olyan
kísérlet, amely során az állat jóléte vagy általános állapota valószínűsíthetően mérsékelten romlik;
9. „súlyos kísérlet”: olyan kísérlet, amely során az állatot valószínűsíthetően súlyos fájdalom, szenvedés vagy kín,
vagy hosszú ideig tartó mérsékelt fájdalom, szenvedés vagy kín éri, valamint olyan kísérlet, amely során az állat
jóléte vagy általános állapota valószínűsíthetően jelentősen romlik; 10. „károsító klinikai állapot”: valamely személy normális fizikai vagy lelki működésre irányuló képességének
csökkenése; 11. „elismert állattartási gyakorlat”: az állatok tenyésztése vagy tartása során rutinszerűen alkalmazott minden
olyan eljárás, mely az állat szaporítását, valamint jólétének, megfelelő egészségi állapotának, és
fajtaazonosságának ellenőrzését és fenntartását szolgálja. II. FEJEZET
A KÍSÉRLETBEN FELHASZNÁLHATÓ ÁLLATOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
3. § (1) Az alább felsorolt fajok egyedét csak akkor lehet kísérlet során felhasználni, ha azt kifejezetten e célra tenyésztették:
a) egér (Mus musculus), b) patkány (Rattus norvegicus),
i) macska (Felis catus), j) a főemlős állatok összes faja,
k) dél-afrikai karmosbéka (Xenopus laevis), nyugati karmosbéka (Xenopus tropicalis), gyepi béka (Rana
(2) A fővárosi és megyei kormányhivatal Élelmiszerlánc-biztonsági és Állategészségügyi Igazgatósága (a továbbiakban:
élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság) a kísérlet engedélyezése során kérelemre tudományos
indokok alapján mentességet adhat az (1) bekezdés a)–i), illetve k)–l) pontjai alól.
4. § Amennyiben tudományos okból szükséges, ismert tartóval rendelkező kedvtelésből tartott állatok is felhasználhatók,
kizárólag enyhe besorolású kísérletben. A felhasználáshoz a tartó előzetesen írásban tett tájékozott beleegyező
nyilatkozata szükséges. 5. § Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az állatok védelméről és kíméletéről szóló 1998. évi
XXVIII. törvény (a továbbiakban: Ávtv.) 30. § (6) bekezdése szerinti jogkörében eljárva a kísérlet engedélyezése során
erre irányuló kérelemre mentességet adhat a háziasított állatfajok kóbor egyede vonatkozásában, amennyiben:
a) alapvető szükség van ezen állat egészségére és jólétére vonatkozó tanulmányokra, vagy jelentős veszély áll
fenn a környezetre, vagy az emberi vagy állati egészségre vonatkozóan; és
b) tudományos indokok alapján a kísérlet kizárólag gazdátlan vagy elvadult állat felhasználásával vezethet
eredményre. 6. § (1) Nem emberszabású főemlős állatok egyedeinek kísérletben való felhasználása – a (2) bekezdésben felsorolt fajok
kivételével – kizárólag abban az esetben engedélyezhető, ha:
a) a kísérlet megfelel az alábbi feltételek egyikének:
aa) a kísérlet az Ávtv. 26. § (2) bekezdés a) pontja szerinti célt szolgál, és a felhasznált állat fogságban
tenyésztett állat utóda, ab) a kísérlet az Ávtv. 26. § (2) bekezdés b) pontjának ba) alpontja, vagy c) pontja szerinti célt szolgál, és
a kísérletre károsító vagy potenciálisan életveszélyes emberi klinikai állapotok elkerülése, megelőzése,
diagnózisa vagy kezelése érdekében kerül sor, továbbá a felhasznált állat fogságban tenyésztett állat
utóda, ac) a kísérlet az Ávtv. 26. § (2) bekezdés e) pontja szerinti célt szolgál;
b) tudományos indokok alapján a kísérlet a főemlősökön kívül más állatfaj felhasználásával nem vezetne
eredményre; és c) az állatot korábban nem tartották állatkertben.
(2) A közönséges makákó (Macaca fascicularis) és a rhesusmajom (Macaca mulatta) egyedeinek kísérletben való
felhasználása kizárólag abban az esetben engedélyezhető, ha: a) a kísérlet megfelel az alábbi feltételek egyikének:
aa) a kísérlet az Ávtv. 26. § (2) bekezdés a) pontja szerinti célt szolgál, továbbá a felhasznált állat fogságban
tenyésztett, ab) a kísérlet az Ávtv. 26. § (2) bekezdés b) pontjának ba) alpontja, vagy c) pontja szerinti célt szolgál, és
a kísérletre károsító vagy potenciálisan életveszélyes emberi klinikai állapotok elkerülése, megelőzése,
diagnózisa vagy kezelése érdekében kerül sor, továbbá a felhasznált állat fogságban tenyésztett,
ac) a kísérlet az Ávtv. 26. § (2) bekezdés e) pontja szerinti célt szolgál,
b) tudományos indokok alapján a kísérlet a főemlősökön kívül más állatfaj felhasználásával nem vezetne
eredményre, és c) az állatot korábban nem tartották állatkertben.
7. § (1) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az Ávtv. 30. § (6) bekezdése szerinti jogkörében eljárva
a kísérlet engedélyezése során kérelemre mentességet biztosíthat a vadon befogott állat vonatkozásában,
amennyiben tudományos indokok alapján az adott kísérlet kísérletben való felhasználás céljából tenyésztett állatokon
vagy folyamatos állat-egészségügyi ellenőrzés alatt álló tenyészetből, telepről származó állatokon végezve nem
vezetne eredményre. (2) A vadon élő állat befogását hozzáértő személynek kell végeznie olyan módszerekkel, amelyek az állatnak nem okoznak
elkerülhető fájdalmat, szenvedést, kínt vagy maradandó egészségkárosodást. (3) Az elfogáskor vagy azt követően sérülten vagy rossz egészségi állapotban talált állatot állatorvosnak vagy más,
megfelelő szakértelemmel rendelkező személynek meg kell vizsgálnia, és intézkedéseket kell tenni az állat
szenvedésének minimalizálása érdekében. Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság a kísérlet
engedélyezése során kérelemre mentességet biztosíthat az állat szenvedésének minimalizálására irányuló
intézkedések meghozatalának követelménye alól tudományos indokok esetén. (4) Természetvédelmi oltalom alatt álló faj egyedei esetében az (1) bekezdés szerinti mentesség kizárólag
a természetvédelmi hatóság tartásra és hasznosításra vonatkozó engedélyének megléte esetén adható.
III. FEJEZET
A KÍSÉRLETRE VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS SZABÁLYOK 8. § (1) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az Ávtv. 26. § (1) bekezdése szerinti jogkörében eljárva
– tudományos, állatjóléti vagy állategészségügyi indokokra tekintettel – olyan kísérletet is engedélyezhet, melyet
nyilvántartásba vett intézményen kívül végeznek. (2) Kísérlet kizárólag projekt keretében végezhető.
9. § (1) Amennyiben egy adott kísérlet eredményessége élő állat felhasználását nem igénylő olyan módszerrel vagy vizsgálati
stratégiával is biztosítható, amelyet az uniós jog elismer, a kísérlet nem engedélyezhető és nem végezhető el.
(2) A kísérletek közötti választás során a kísérletet tervezőnek azt a kísérletet kell választani, amely:
a) minél kevesebb állat felhasználását igényeli; b) a fájdalomra, szenvedésre, kínra és maradandó egészségkárosodásra legkevésbé érzékeny állatok
felhasználásával történik; c) a legkevesebb fájdalmat, szenvedést, kínt vagy maradandó egészségkárosodást okozza; valamint
d) a legnagyobb valószínűséggel vezet kielégítő eredményre. (3) Amennyire lehetséges, el kell kerülni az állat kimúlását, mint a kísérlet végpontját, és a kísérletet még ezt megelőzően
kíméletes módon be kell fejezni. Amennyiben a végpont elkerülhetetlenül a kimúlás, a kísérletet úgy kell megtervezni,
hogy: a) annak során a lehető legkevesebb állat pusztuljon el; és
b) az állat a lehető legrövidebb ideig és a lehető legkevésbé szenvedjen, és a lehetséges mértékben biztosítva
legyen számára a fájdalommentes halál. 10. § (1) A kísérletet indokolt esetben általános vagy helyi érzéstelenítéssel kell végezni, vagy fájdalomcsillapítással vagy egyéb
megfelelő módszerrel a lehető legkisebbre kell csökkenteni a fájdalom, szenvedés és kín mértékét. A rendkívüli
fájdalmat okozni képes súlyos sérüléssel járó kísérlet kizárólag érzéstelenítéssel végezhető.
(2) Az érzéstelenítés alkalmazásának indokoltságára vonatkozó döntés meghozatalakor figyelembe kell venni, hogy:
a) az érzéstelenítés nem okoz-e előreláthatólag nagyobb traumát az állatnak, mint maga a kísérlet; és
b) az érzéstelenítés nem összeegyeztethetetlen-e a kísérlet céljával.
(3) Az állat csak a megfelelő szintű érzéstelenítés vagy fájdalomcsillapítás alkalmazása mellett kaphat bármilyen
gyógyszert, amely megakadályozza vagy korlátozza fájdalma kimutatásában. Az ilyen kezelés szükségességét
tudományosan meg kell indokolni, részletesen ismertetve az alkalmazott érzéstelenítés vagy fájdalomcsillapítás
módját. (4) Amennyiben a kísérlet céljaival összeegyeztethető, megelőző, vagy műtét utáni fájdalomcsillapító szerrel vagy egyéb
fájdalomcsillapító módszerrel kell kezelni azt az állatot, amely az érzéstelenítés hatásának elmúlásával vélhetően
fájdalmat fog érezni. (5) Amint a kísérlet célja teljesült, megfelelő intézkedéseket kell tenni az állat szenvedésének minimalizálása érdekében.
11. § (1) Az Ávtv. 28 § (1) bekezdése szerinti súlyossági kategóriát az alapján kell meghatározni, hogy az állatot várhatóan
milyen mértékű fájdalom, szenvedés, kín vagy maradandó egészségkárosodás éri a kísérlet során.
(2) A súlyossági kategória megállapításánál figyelembe kell venni az adott kísérlet során az állatot érő minden
beavatkozást vagy kezelést. A besorolásnak az állatot az alkalmazható tökéletesítési technikák használata mellett
valószínűsíthetően érő legsúlyosabb hatáson kell alapulnia. (3) A kísérlet besorolásakor mérlegelni kell:
a) a beavatkozást, a kezelés módját; b) a kísérlet (összes eleme) által okozott fájdalmat, szenvedést, kínt vagy maradandó egészségkárosodást,
valamint ezek intenzitását, időtartamát, gyakoriságát, továbbá az alkalmazott technikák sokféleségét;
c) a kísérlet során halmozódó szenvedést; d) a természetes viselkedés gyakorlásának akadályozását, ideértve az elhelyezésben, tartásban és gondozásban
megvalósuló korlátozásokat; e) az állat faját és genotípusát;
f) az állat korát, érettségét és nemét; g) az állat hozzászoktatását a kísérlethez;
h) ismételten felhasznált állat esetén a korábbi kísérletek tényleges súlyosságát;
i) a fájdalom, szenvedés és kín csökkentésére vagy megszüntetésére alkalmazott módszereket, beleértve
az elhelyezési, tartási és gondozási feltételek tökéletesítését; j) kíméletes végpontok alkalmazását.
(4) Olyan kísérlet lefolytatására, amely súlyos, várhatóan hosszú ideig tartó és nem enyhíthető fájdalommal, szenvedéssel
vagy kínnal jár, a Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatal (a továbbiakban: NÉBIH) adhat engedélyt. Az engedély
kizárólag akkor adható meg, amennyiben a kísérlet lefolytatása rendkívüli és tudományosan igazolható indokok
alapján szükséges. 12. § (1) Egy vagy több kísérlet során már előzőleg felhasznált állatot egy újabb kísérletben ismételten felhasználni olyan
esetben, amikor egy másik, kísérletben korábban még fel nem használt egyed is felhasználható lenne, kizárólag abban
az esetben lehet, ha: a) az előző kísérlet(ek) tényleges súlyossága „enyhe” vagy „mérsékelt” volt;
b) az állat általános egészségi állapota és jóléte helyreállt;
c) az új kísérlet súlyossági besorolása enyhe, mérsékelt vagy érzéstelenítéses-túlaltatásos; és
d) az ismételt felhasználás összhangban áll az állatorvosi javaslattal, amely figyelembe veszi az állatot teljes
életútja során érő hatásokat. (2) Rendkívüli körülmények esetén, az (1) bekezdés a) pontjában foglaltaktól eltérve az élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóság állatorvosi vizsgálatot követően dönthet úgy, hogy engedélyezi az újbóli felhasználást,
amennyiben az állatot csak egyszer használták fel súlyos fájdalommal, kínnal vagy azzal egyenértékű szenvedéssel járó
kísérletben. 13. § (1) A kísérlet akkor minősül befejezettnek, ha
a) további vizsgálatra már nincs szükség, vagy b) a géntechnológiailag módosított, új fajtavonalak esetében akkor, ha az utódokat már nem vizsgálják tovább,
vagy már nem várható, hogy őket a tűszúrás által okozottal azonos vagy annál magasabb szintű fájdalom,
szenvedés, kín vagy maradandó egészségkárosodás éri. (2) A kísérlet befejezésekor állatorvos vagy más, megfelelő szakértelemmel rendelkező személy dönt arról, hogy életben
hagyják-e az állatot. Az állatot le kell ölni, ha a kísérletet követően várhatóan továbbra is mérsékelt vagy súlyos
fájdalmat, szenvedést, kínt vagy maradandó egészségkárosodást él át.
(3) Az életben hagyott állatnak egészségi állapotának megfelelő gondozást és elhelyezést kell biztosítani.
14. § (1) Az állatot úgy kell leölni, hogy az az állat számára a lehető legkevesebb fájdalommal, szenvedéssel és kínnal járjon.
(2) Az állat leölésére csak a tenyésztő, beszállító vagy felhasználó valamely létesítményében kerülhet sor, és azt kizárólag
a 35. § (2) bekezdés d) pontjában meghatározott tevékenységhez kötött szakértelemmel rendelkező személy
végezheti. Terepvizsgálat során az állatot szakértelemmel rendelkező személy létesítmény területén kívül is leölheti.
(3) Az állat leölése során alkalmazható módszereket a 4. melléklet 1. táblázata tartalmazza. A felsoroltaktól eltérő módszer
alkalmazható: a) eszméletlen állapotú állaton, amennyiben az állat a halál beálltáig már nem nyeri vissza eszméletét;
b) a mezőgazdasági kutatásban használt állaton az állatok leölésük során való védelméről szóló, 2009. szeptember
24-i 1099/2009/EK tanácsi rendelet I. mellékletében meghatározott előírások szerint, amennyiben a kutatás
célja miatt fontos, hogy az állatot a kereskedelmi gazdaságok állattartási körülményeihez hasonló körülmények
között tartsák. (4) Az állat leölésének a következő módszerek egyikével kell zárulnia:
a) a keringés végleges leállásának megállapítása; b) az agy összeroncsolása;
c) a nyak diszlokációja; d) kivéreztetés; vagy e) a hullamerevség beálltának megállapítása.
(5) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság a kísérlet engedélyezése során kérelemre mentességet
biztosíthat a (3)–(4) bekezdésekben foglalt követelmények alól: a) egyéb módszer alkalmazása érdekében, amennyiben a tudományos bizonyítékok alapján e módszer legalább
annyira kíméletesnek tekintett; vagy b) amennyiben tudományos indokok alapján egy adott kísérlet célját a 4. mellékletben meghatározott leölési
módszerekkel nem lehetne elérni. (6) Az állatok leölése során törekedni kell arra, hogy az a többi állattól elkülönített módon, az állat kimúlására utaló
vizuális, szag- és hangingerek kizárásával történjen. (7) A (2)–(4) bekezdésekben foglaltakat nem kell alkalmazni, amennyiben az állat leölése állatjóléti, közegészségügyi,
közbiztonsági, állat-egészségügyi vagy környezeti szükséghelyzet következtében indokolt. 15. § (1) A kísérlet során felhasznált vagy ilyen felhasználásra szánt állat újból kihelyezhető vagy az adott fajnak megfelelő
élőhelyre vagy állattartási rendszerbe visszajuttatható (a továbbiakban együtt: kihelyezés), amennyiben:
a) az állat egészségi állapota ezt lehetővé teszi;
b) az nem veszélyezteti a közegészséget, az állati egészséget vagy a környezetet; és
c) az állat jólétének biztosításáról megfelelő intézkedések révén gondoskodtak.
(2) Az állatot kihelyező tenyésztő, beszállító és felhasználó előzetesen köteles az (1) bekezdés előírásait biztosító
kihelyezési akciótervet (a továbbiakban: akcióterv) kidolgozni. Az akciótervnek biztosítania kell az állat beilleszkedését
a kihelyezés helyén. Vadon élő állat esetén az állat egészségi állapotára, viselkedésére és kísérleti előéletére
figyelemmel, szükség szerint rehabilitációs programot kell végrehajtani az élőhelyre való visszajuttatás előtt.
(3) A (2) bekezdés szerinti akciótervet az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság hagyja jóvá.
Az akciótervet a kihelyezés várható időpontja előtt legalább 60 nappal be kell nyújtani az élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóságnak. (4) Állat kihelyezése kizárólag a (3) bekezdés szerint jóváhagyott akcióterv keretén belül történhet.
IV. FEJEZET
A TENYÉSZTŐK, BESZÁLLÍTÓK ÉS FELHASZNÁLÓK MŰKÖDÉSI KÖVETELMÉNYEI
1. A tenyésztők, beszállítók és felhasználók engedélyezése 16. § (1) Tenyésztő, beszállító és felhasználó kizárólag az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság
engedélyével működhet. Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az engedélyezett tenyésztőt,
beszállítót, felhasználót nyilvántartásába veszi. Az engedély iránti kérelmet az 1. melléklet szerint kell benyújtani.
Az engedély legfeljebb 10 évre szól. (2) Az engedélyben fel kell tüntetni az állatvédelmi jogszabályban foglaltak teljesülésének biztosításáért felelős személy
nevét, valamint a 36. § (1) bekezdésében és a 37. §-ban említett személy vagy személyek nevét, továbbá a munkahelyi
állatjóléti bizottság (a továbbiakban: MÁB) elnök vagy az állatjóléti felelős nevét.
(3) Az engedélyt módosítását kell kérni az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságtól a tenyésztő,
beszállító vagy felhasználó valamely létesítményének szerkezetében vagy funkciójában bekövetkezett minden olyan
jelentős változás esetén, amely az állatok jólétét hátrányosan érintheti.
(4) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságot értesíteni kell a (2) bekezdésben említett
személyekben beállt változásról, a változást követően 30 napon belül.
2. A létesítményre és a berendezésre vonatkozó követelmények
17. § (1) A tenyésztői, beszállítói és felhasználói létesítménynek rendelkeznie kell az elhelyezett állatfajok szükségleteinek
megfelelő, valamint – ha az adott létesítmény kísérletet is végez – a kísérletek lefolytatására alkalmas építményekkel és
berendezésekkel. (2) Az (1) bekezdésben említett építményeket és berendezéseket úgy kell megtervezni, kialakítani, és működtetni, hogy
a kísérletek a lehető leghatékonyabban legyenek elvégezhetőek, és a lehető legkevesebb állat felhasználásával,
valamint minimális fájdalom, szenvedés, kín vagy maradandó egészségkárosodás okozásával lehessen megbízható
eredményeket kapni. 18. § (1) Az állatok tartására szolgáló létesítmény kialakításakor figyelembe kell venni az ott elhelyezni kívánt állatfajok élettani
és etológiai szükségleteit. Úgy kell azokat kialakítani és működtetni, hogy illetéktelen személyek ne juthassanak be, és
állatok ne szökhessenek be vagy ki. (2) Egymással nem összeférő fajok nem tarthatók közös helyiségben, ragadozó és zsákmányállat esetében látó-, szagló
vagy hallótávolságon belül. (3) A létesítményekben biztosítani kell az újonnan érkező állatok elkülönítését egészségi állapotuk felméréséig és a már
beszoktatott állatokra jelentett lehetséges egészségügyi kockázatok értékeléséig, és minimalizálásáig.
(4) Külön elhelyezést kell biztosítani a beteg, vagy sérült állatoknak.
19. § (1) A létesítményekben gondoskodni kell a helyiségek rendszeres és hatékony takarításáról, valamint a megfelelő
higiéniai körülmények fenntartásáról. (2) A falakat és a padlót olyan anyaggal kell bevonni, amely ellenáll az állatok és a tisztítási eljárások okozta erős
igénybevételnek. Az anyag nem lehet káros az állatok egészségére, továbbá nem nyújthat módot arra, hogy az állatok
kárt tegyenek magukban. A berendezéseket és a szerelvényeket kiegészítő védelemmel kell ellátni, hogy az állatok ne
tehessenek kárt bennük vagy magukban. (3) A raktárhelyiségeket úgy kell kialakítani, használni és karbantartani, hogy az élelem és az alom minősége ne
károsodjon. A helyiségeknek kártevőktől és rovaroktól a lehető legnagyobb mértékben mentesnek kell lenniük.
A gyaníthatóan fertőzött vagy az állatokra és a gondozókra veszélyes anyagokat külön kell tárolni.
(4) A tisztító- és mosóhelyiség méretének kellően nagynak kell lennie ahhoz, hogy elférjenek benne a használt
berendezések fertőtlenítésére és tisztítására szolgáló eszközök. A tisztítás folyamatát úgy kell megszervezni, hogy
a tiszta és a szennyezett eszközök útja teljesen elkülönüljön, a megtisztított eszközöket ne lehessen beszennyezni.
(5) A létesítményekben gondoskodni kell az állati tetemek és hulladékok higiénikus tárolásáról és biztonságos
ártalmatlanításáról. 20. § (1) A létesítményeket fel kell szerelni alapvető laboreszközökkel egyszerű diagnosztikai vagy post mortem vizsgálatok
elvégzése és/vagy olyan minták levételének céljára, amelyeket azután másutt alaposabb laboratóriumi vizsgálatnak
vethetnek alá. Általános és különleges célú kísérletek végzésére alkalmas helyiségeket kell fenntartani olyan esetekre,
amikor a kísérletek vagy megfigyelések elvégzése nem kívánatos az állatok elhelyezésére szolgáló helyiségben.
(2) Ahol steril körülmények között végzett sebészeti kísérletekre is szükség van, egy vagy több megfelelően felszerelt
helyiséget, valamint a műtét utáni lábadozást elősegítő eszközöket is biztosítani kell.
21. § (1) Az állatok nem tehetők ki számukra káros időjárási viszonyoknak.
(2) Az állatok elhelyezésére szolgáló helyiség szigetelésének, fűtésének és szellőzésének biztosítania kell, hogy
a légkeringés, valamint a por és a gázok koncentrációja olyan határértéken belül maradjon, amely nem ártalmas
az elhelyezett állatokra nézve. (3) Az állatok elhelyezésére szolgáló helyiségek hőmérsékletét és relatív páratartalmát az ott elhelyezett állatfajok és
korcsoportok igényeinek megfelelően kell beállítani. A hőmérsékletet naponta mérni és naplózni kell.
(4) Ahol a természetes fényviszonyok nem teszik lehetővé a nappalok és éjszakák váltakozásának észlelését, mesterséges
világítással kell gondoskodni egyrészt az állatok biológiai szükségleteinek kielégítéséről, másrészt a megfelelő
munkakörülményekről. (5) A világítást az állattenyésztési műveleteknek és az állatok felügyeletének megfelelően kell megválasztani.
(6) Az állatfajok szükségleteinek megfelelő fényerősségről és szabályos foto-periodicitásról kell gondoskodni.
(7) Albínó állatok esetében a fényviszonyok megválasztásakor figyelembe kell venni az állatok fényérzékenységét.
(8) A zajszintek – beleértve az ultrahangot is – nem befolyásolhatják hátrányosan az állatok jólétét.
(9) A riasztóberendezések hangjának kívül kell esnie az állatok hallástartományának leginkább hallható részén,
amennyiben ez nem gátolja a hang ember általi érzékelését.
(10) Az állatok elhelyezésére szolgáló helyiségeket adott esetben megfelelő hangszigeteléssel és hangelnyelő
megoldásokkal kell ellátni. (11) Ahol az állatot tartási helyén tartós napsugárzás érheti, biztosítani kell az árnyékba vonulás és ott pihenés feltételeit.
22. § (1) A környezet szabályozása és védelme tekintetében elektromos vagy mechanikus berendezéseket használó
létesítményeknek rendelkezniük kell az alapvető szolgáltatásokat fenntartani képes tartalékrendszerrel és
vészhelyzeti világítással, valamint azt is biztosítaniuk kell, hogy maguknak a riasztóberendezéseknek a működése ne
álljon le. (2) A fűtő- és szellőztetőrendszereket felügyeleti és vészjelző eszközökkel kell ellátni.
(3) A vészhelyzeti eljárásokra vonatkozó egyértelmű utasításokat jól látható helyen ki kell függeszteni.
(4) A létesítményekben karbantartási programot kell életbe léptetni az épületek és berendezések állagmegóvása,
valamint az esetleges hibák elhárítása érdekében. 23. § Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság tudományos, állatjóléti vagy állategészségügyi okból
erre irányuló kérelemre mentességet adhat az 18–22. §-okban foglalt egyes előírások alkalmazása alól.
3. Az állatok tartására (elhelyezésére és gondozására) vonatkozó követelmények
24. § (1) Az állatnak az egészségi és jóléti állapotának megfelelő elhelyezést, élőhelyet, táplálékot, vizet és gondozást kell
biztosítani. (2) Az állat élettani és viselkedésbeli szükségleteinek kielégítését csak minimális mértékben lehet korlátozni.
(3) Szükség szerint, de legalább napi rendszerességgel ellenőrizni kell az állatok tenyésztésének, tartásának és
felhasználásának környezeti viszonyait. (4) Megfelelő intézkedésekkel kell felkészülni az esetlegesen feltárt hiányosságok, valamint az elkerülhető fájdalom,
szenvedés, kín vagy maradandó egészségkárosodás mielőbbi felszámolására. 25. § (1) A létesítményeknek stratégiával kell rendelkezniük az állatok jólétét és a tudományos követelmények teljesülését
biztosító egészségmegőrzés érdekében. E stratégia részeként rendszeres egészségügyi nyomon követést kell végezni,
mikrobiológiai felügyeleti programot és a betegségek kezelésére vonatkozó tervet kell kidolgozni, valamint meg kell
határozni az újonnan érkező állatok befogadásával kapcsolatos egészségügyi paramétereket és eljárásokat.
(2) Az állatokat legalább napi rendszerességgel hozzáértő személynek kell megvizsgálnia. Ezen vizsgálatoknak
biztosítaniuk kell, hogy a beteg vagy sérült állatokat azonosítsák, és megfelelő intézkedéseket tegyenek.
(3) Vadon befogott álatok esetében a befogás helyszínén az érintett állatfaj sajátosságainak megfelelően kialakított
szállítókonténert és szállítóeszközt kell biztosítani arra az esetre, ha az állatot vizsgálat vagy kezelés céljából el kellene
szállítani. (4) Külön figyelmet kell fordítani és megfelelő intézkedéseket kell tenni a vadon befogott állatok akklimatizálására,
elkülönítésére, elhelyezésére, tenyésztésére és gondozására, valamint adott esetben gondoskodni kell a kísérletek
végeztével történő szabadon engedésükről. (5) A természetben is magánosan élő állatok kivételével az állatokat társasan, egymással összeférő egyedek állandó
csoportjaiban kell elhelyezni. Ha a 28. §-sal összhangban engedélyezett az elkülönített elhelyezés, annak tartamát
a szükséges legrövidebb időre kell korlátozni, és az egyedeket látó-, halló-, szagló-, és tapintási távolságon belül kell
elhelyezni. Az összeférhetetlenséggel és a társas kapcsolatok felbomlásával kapcsolatos problémák elkerülése
érdekében gondosan figyelemmel kell kísérni az új egyedek beilleszkedését, valamint a korábban elkülönített
egyedek visszailleszkedését a már kialakult közösségbe. 26. § (1) Minden állatnak megfelelő nagyságú és kellően ingergazdag életteret kell biztosítani, ahol természetes
viselkedésmintáinak széles skáláját gyakorolhatja. Az állatoknak bizonyos fokú cselekvési szabadsággal és kontrollal
kell rendelkezniük környezetük felett a stresszhelyzeti megnyilvánulások mérséklése érdekében. A létesítményekben
az ingergazdag környezet kialakításához megfelelő technikákat kell alkalmazni, hogy az állat többféle tevékenységet
is végezhessen és a fajára jellemző testmozgással, gyűjtögetéssel, manipulatív vagy kognitív tevékenységekkel
növelje alkalmazkodóképességét. A tartásra szolgáló hely környezetét az adott állatfajra jellemzően és az egyed
egyéni szükségleteinek megfelelően kell gazdagítani. A környezetgazdagítási stratégiát a létesítményeknek
rendszeres időközönként felül kell vizsgálniuk és szükség szerint módosítaniuk.
(2) Az állatok tartására szolgáló hely nem készülhet olyan anyagból, amely káros az állat egészségére. Úgy kell kialakítani
és felépíteni, hogy az állatnak ne okozhasson sérülést. Amennyiben nem egyszer használatos, olyan anyagokból kell
készülnie, amelyek ellenállnak a tisztításnak és a fertőtlenítésnek. Az állat tartására szolgáló helyek padlózatát az állat
fajának és életkorának megfelelően kell kialakítani, és lehetővé kell tenni az ürülék gyors eltávolítását.
(3) Gondoskodni kell a különböző fajok szükségleteinek megfelelő alomról, alvóhelyről, beleértve a fészeképítéshez vagy
az utódneveléshez szükséges anyagokat és építményeket. (4) Az állatok tartására szolgáló helyen az adott faj szükségleteinek megfelelően minden állat számára szilárd és
kényelmes pihenőhelyet kell biztosítani. Minden alvóhelyet tisztán és szárazon kell tartani.
(5) Az akváriumokban és medencékben élő halak, kétéltűek és hüllők szükségleteinek és egyedi tűréshatárainak
megfelelő vízellátásról kell gondoskodni. (6) A létesítményeknek az állatoknak, az alkalmazott kísérleteknek és a projekt időtartamának megfelelő szoktatási és
idomítási programokat kell létrehozniuk. 27. § (1) A táplálék formája, az étrend és az etetés módja feleljen meg az állatok táplálkozási és etológiai igényeinek.
(2) Az állatok táplálékának az egyes fajok élettani igényeinek megfelelőnek és szennyeződéstől mentesnek kell lennie.
A nyersanyagok megválasztásakor, valamint a táplálék elkészítésekor és kihelyezésekor a létesítményeknek
intézkedéseket kell tenniük a vegyi, fizikai vagy mikrobiológiai szennyeződés minimalizálása érdekében.
(3) A táplálék a csomagolás, szállítás és tárolás folyamán szintén nem szennyeződhet, romolhat meg vagy károsodhat.
Az etetőket, itatókat és a táplálásra használt egyéb eszközöket rendszeresen tisztítani, és szükség esetén fertőtleníteni
kell. (4) A táplálkozáshoz minden állatnak elegendő helyet kell biztosítani, hogy versengés nélkül hozzá tudjanak férni
a táplálékhoz. (5) Az állatokat folyamatosan el kell látni szennyeződésmentes ivóvízzel.
(6) Automatikus itatórendszer használatakor annak működését a balesetek elkerülése érdekében rendszeres
időközönként ellenőrizni kell, valamint azt karban kell tartani és át kell öblíteni. Zárt padlózatú ketrec használata
esetén ügyelni kell az elárasztás kockázatának minimalizálására. 28. § (1) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság tudományos, állatjóléti vagy állat-egészségügyi okból
erre irányuló kérelemre mentességet adhat a 24. § (1) bekezdésben és a 25–27. §-okban foglalt egyes előírások
alkalmazása alól. (2) Természetvédelmi oltalom alatt álló fajok egyedeit a védett állatfajok védelméről, tartásának, bemutatásának és
hasznosításának részletes szabályairól szóló kormányrendelet előírásai szerint kell elhelyezni.
(3) Természetvédelmi oltalom alatt álló faj esetében az (1) bekezdés szerinti mentesség kizárólag a természetvédelmi
hatóság által kiadott tartási és hasznosítási engedéllyel összhangban adható meg. Ez esetben az (1) bekezdés szerinti
kérelemhez csatolni kell a természetvédelmi hatóság által kiadott tartási és hasznosítási engedély másolatát.
29. § (1) Az állatokat a 3. mellékletben foglalt elhelyezési és gondozási előírások szerint kell tartani.
(2) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság tudományos, állatjóléti vagy állategészségügyi okból
erre irányuló kérelemre mentességet adhat a 3. mellékletben foglalt elhelyezési és gondozási előírások alkalmazása
alól. (3) Természetvédelmi oltalom alatt álló faj esetében a (2) bekezdés szerinti mentesség kizárólag a természetvédelmi
hatóság által kiadott tartási és hasznosítási engedéllyel összhangban adható meg. Ez esetben a (2) bekezdés szerinti
kérelemhez csatolni kell a természetvédelmi hatóság által kiadott tartási és hasznosítási engedély másolatát.
4. Az állatok nyilvántartására vonatkozó követelmények 30. § (1) A tenyésztő, beszállító és felhasználó köteles nyilvántartást vezetni:
a) a tenyésztett, beszerzett, kiszállított, kísérletekben felhasznált, szabadon engedett vagy újból kihelyezett
állatok számáról és fajáról; b) az állatok eredetét igazoló adatokról, és annak tényéről, hogy kísérletben való felhasználásra tenyésztették-e
azokat; c) az állatok beszerzésének, kiszállításának, szabadon engedésének vagy újbóli kihelyezésének időpontjáról;
d) az egyes létesítményekben elpusztult vagy leölt állatok számáról és fajáról, valamint a halál okáról, amennyiben
az ismert; és e) a felhasználók esetében az állatokat felhasználó projektekről.
(2) Az (1) bekezdésben említett nyilvántartásban szereplő adatokat a létesítmény öt évig köteles megőrizni.
31. § (1) A tenyésztő, beszállító és felhasználó köteles minden kutyával, macskával és főemlős állattal kapcsolatban
nyilvántartást vezetni: a) az állatok azonosító adatairól; b) az állatok születési helyéről és idejéről, amennyiben ismert;
c) az állatok azon jellemzőjéről, hogy kísérletben való felhasználásra tenyésztették-e;
d) főemlős állat esetében azon jellemzőről, hogy fogságban tenyésztett főemlős állat utóda-e.
(2) Minden kutyáról, macskáról és főemlős állatról egyéni eseménynaplót kell vezetni mindaddig, amíg az állatot
az e rendelet szerinti célokból tartják. Az eseménynapló a születéstől vagy az azt követő lehető legkorábbi időponttól
kezdődik, és tartalmazza az adott állat szaporodására, egészségi állapotára, vakcinázottságára és közösségi helyzetére
vonatkozó releváns adatokat, valamint azon projektek adatait, amelyekben az állatot felhasználták.
(3) A nyilvántartásban szereplő adatokat a létesítmény az állat kimúlásától vagy újbóli kihelyezésétől számított három
évig köteles megőrizni. Újbóli kihelyezés esetén az állatot a (2) bekezdésben említett egyedi eseménynaplóból
származó, az állatorvosi ellátásra és a közösségi helyzetre vonatkozó tájékoztatás kíséretében kell kihelyezni.
32. § (1) Minden kutyát és macskát legkésőbb elválasztásuk időpontjában tartós egyedi azonosító jellel kell ellátni a lehető
legkevesebb fájdalommal járó módon. (2) Amennyiben egy kutyát vagy macskát elválasztása előtt átszállítják egy másik tenyésztőhöz, beszállítóhoz vagy
felhasználóhoz, és megjelölése ezt megelőzően nem kivitelezhető, az átvevő az állat megjelöléséig köteles megőrizni
annak dokumentációját, különös tekintettel az anyjára vonatkozó adatokra.
(3) A tenyésztő, beszállító vagy felhasználó által átvett, elválasztott és azonosító jellel nem rendelkező kutyát és macskát
a lehető leghamarabb tartós és a lehető legkevesebb fájdalommal járó módon meg kell jelölni.
(4) A főemlősöket a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelmét szabályozó nemzetközi és
európai közösségi jogi aktusok végrehajtásának egyes szabályairól szóló kormányrendelet előírásai szerint kell
megjelölni. (5) A tenyésztő, beszállító vagy felhasználó az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság kérésére
köteles megindokolni, ha egy kutyán, macskán vagy főemlősön nincs azonosító jelzés.
33. § A főemlős állatok tenyésztői kötelesek stratégiát kidolgozni annak érdekében, hogy növeljék azon felhasznált főemlős
állatok arányát, amelyek fogságban tenyésztett főemlős állatok utódai.
5. Az állatok szállítására vonatkozó követelmények 34. § (1) Az állatok szállítására kizárólag olyan szállítóeszköz használható, amely megfelel a következő feltételeknek:
a) az állatokat megvédi az időjárás kedvezőtlen hatásaitól, azoknak sérülést nem okoz, és alkalmas arra, hogy
a szállítás során az állatok szökését lehetetlenné tegye, és abból semmiféle anyag ne hullhasson ki;
b) tisztítható és fertőtleníthető; c) az állatok ellenőrzésére és szükség szerinti ellátására alkalmas, és belsejében az állatokat a légcsere
akadályozása nélkül el lehet helyezni; d) a légcsere és a rendelkezésre álló légtér összhangban áll a szállítás feltételeivel és az állatok fajának igényeivel;
e) aljzata vízszintes helyzetben áll, szilárd és csúszásmentes;
f) a padozatot a bélsár és a vizelet megkötésére alkalmas alomanyaggal kell borítani, kivéve, ha a trágyát
rendszeresen eltávolítják. (2) A rágcsálókat zártfalú, de a szállítás ideje alatt is megfelelően szellőző dobozban vagy ládában, puha alomanyagon,
hosszabb úton ivóvízzel vagy ezt helyettesítő egyéb anyaggal, takarmánnyal ellátva, 16–26 °C közötti hőmérsékleten
tartva kell a lehető legrövidebb idő alatt a rendeltetési helyére szállítani. A dobozolásnak és az átrakásnak a kiindulási
(feladási) és a rendeltetési (átrakási) helyen megfelelő higiéniai feltételek mellett kell történnie.
(3) A szállítóeszközt olyan jelzéssel kell ellátni, amely utal arra, hogy abban élő állatot szállítanak.
(4) A beléptető állategészségügyi határállomásokon az állatok kórokozó-mentességét igazoló, SPF, VAF és egyéb hasonló
jelzéssel ellátott szállítmányok ellenőrzése – az izoláló doboz indokolatlan megbontása nélkül – kizárólag
a dokumentációra és az azonosításra vonatkozó vizsgálatra terjed ki.
6. A személyzetre vonatkozó követelmények 35. § (1) A tenyésztő, beszállító és felhasználó megfelelő számú személyzetet köteles foglalkoztatni a létesítményben.
(2) A személyzetnek megfelelő képzésben és oktatáson kell részt vennie az alábbi tevékenységek bármelyikének végzését
megelőzően: a) állat gondozása; b) állaton végzett kísérlet;
c) kísérlet és projekt megtervezése; d) állat leölése.
(3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti tevékenység folytatásához az intézményben az állatok jólétének és gondozásának
felügyeletéért felelős személy által a helyi igényeknek megfelelően vezetett elméleti és gyakorlati oktatáson kell részt
venni, melynek végén sikeres szóbeli és gyakorlati vizsgát kell tenni a MÁB előtt. A MÁB tanúsítványt ad ki a sikeres
vizsgáról. Az iskolarendszerű képzésben megszerzett, az intézményben tartott állatfajokhoz illeszkedő állattenyésztő
illetve állatgondozó bizonyítvánnyal rendelkező személyek, valamint a (2) bekezdés b) pontja és (2) bekezdés c) pontja
szerinti tevékenységek végzésre jogosult személyek az ebben a bekezdésben leírt oktatás és vizsga nélkül is jogosultak
a (2) bekezdés a) pontja szerinti tevékenység végzésére.
(4) A (2) bekezdés b) pontja szerinti tevékenység folytatásához érettségi bizonyítvány továbbá az 5. melléklet szerinti
tananyagot oktató akkreditált tanfolyam vagy iskolarendszerű képzés sikeres elvégzése szükséges. A tanfolyamot,
képzést záró sikeres vizsgáról a tanfolyamot, képzést tartó intézmény bizonyítványt ad ki.
(5) A (2) bekezdés c) pontja szerinti tevékenység folytatásához az 5. mellékletben felsorolt felsőfokú képesítések
valamelyike, továbbá az 5. melléklet szerinti tananyagot oktató akkreditált tanfolyam vagy iskolarendszerű képzés
sikeres elvégzése szükséges. A tanfolyamot, képzést záró sikeres vizsgáról a tanfolyamot, képzést tartó intézmény
bizonyítványt ad ki. A (2) bekezdés c) pontja szerinti tevékenység folytatásához a vizsgálni kívánt állatfaj speciális
tartási, élettani igényeivel kapcsolatos ismeretekkel is rendelkezni kell.
(6) A (2) bekezdés d) pontja szerinti tevékenység folytatásához a (3)–(5) bekezdésben szereplő oktatások valamelyikének
elvégzése szükséges. (7) A (2) bekezdés a), b) és d) pontjaiban említett tevékenységet végző személynek mindaddig felügyelet mellett kell
ellátnia a feladatát, amíg nem igazolta a szükséges szakértelmét.
(8) A (3)–(6) bekezdések szerint megszerzett szakértelem és a hozzájuk kapcsolódó tevékenység végzéséhez való
jogosultság fenntartásához az éves MÁB oktatáson kell részt venni. A tevékenység két évet meghaladó megszakítása
esetén a jogosultság megszűnik. A jogosultság újra megszerezhető a MÁB előtt a 39. § (1) bekezdés f) pontja szerinti
tananyagból tett sikeres vizsgával, amiről a MÁB tanúsítványt ad ki. A tevékenység 5 évet meghaladó megszakítása
esetén a jogosultságot csak a (3)–(6) bekezdésekben leírt módokon lehet újra megszerezni.
36. § (1) A tenyésztőnek, beszállítónak és felhasználónak foglalkoztatnia kell egy vagy több olyan személyt a létesítményben,
aki a) felelős a létesítményben található állatok jólétének és gondozásának felügyeletéért;
b) biztosítja a hozzáférést az állatokkal foglalkozó személyzet számára a létesítményükben elhelyezett
állatfajokkal kapcsolatos információkhoz; c) felelős annak biztosításáért, hogy a személyzet megfelelően felkészített és hozzáértő legyen és folyamatos
képzésben részesüljön, és gondoskodik a személyzet felügyeletéről mindaddig, amíg nem igazolták
a szükséges szakértelmüket. (2) A 44. § (2) bekezdés b) pontjában meghatározott személyeknek:
a) gondoskodniuk kell arról, hogy az állatot valamely kísérlet során érő bárminemű szükségtelen fájdalom,
szenvedés, kín vagy maradandó egészségkárosodás megszakításra kerüljön; és
b) gondoskodniuk kell arról, hogy a projektek a projektengedélyben szereplő feltételek szerinti lebonyolódjanak,
és biztosítaniuk kell, hogy a feltételek teljesítésének elmulasztása esetén megfelelő lépések történjenek
a hiányosság orvoslására, és erről jegyzőkönyv készüljön. 37. § A tenyésztő, beszállító és felhasználó köteles a laborállat-gyógyászatban jártas állatorvost vagy egy megfelelően
képzett, felsőfokú végzettségű szakértőt (a továbbiakban: kijelölt állatorvos vagy szakértő) alkalmazni, aki tanácsadói
feladatokat lát el az állatok jólétével és kezelésével kapcsolatban.
38. § (1) A tenyésztő, beszállító és felhasználó köteles MÁB-ot felállítani. A MÁB működési feltételeit a tenyésztő, beszállító,
felhasználó köteles biztosítani. (2) A MÁB tagjait az intézmény vezetője bízza meg. A MÁB ügyrendjét maga állapítja meg. A MÁB tagjai közül elnököt kell
kijelölni. (3) A MÁB-nak tagja az állatok jólétéért és gondozásáért felelős személy vagy személyek, valamint a felhasználók
esetében egy tudományos munkatárs, aki rendelkezik a 35. § (2) bekezdés c) pontjához szükséges képzettséggel.
A MÁB munkáját a kijelölt állatorvos vagy szakértő segíti.
(4) A tíz személynél kevesebbet foglalkoztató tenyésztők, beszállítók és felhasználók a 39. § (1) bekezdésében említett
feladatokat egy állatjóléti felelős kijelölésével is elláthatják. 39. § (1) A MÁB feladata
a) az intézmény állatkísérleti szabályzatának elkészítése; b) az intézmény állatkísérleti szabályzata végrehajtásának ellenőrzése;
c) az intézmény kísérleteinek állatjóléti felügyelete, beleértve azon elemek meghatározását, amelyek révén
tovább fokozható a helyettesítés, csökkentés és tökéletesítés követelményének való megfelelés;
d) az intézményben a kísérlet vezetésére és végzésére, az állatok gondozására jogosult személyek oktatásának,
képzésének szervezése; e) a 35. § (3) és (8) bekezdésében említett vizsgák lebonyolítása;
f) a tanácsadás állatjóléti kérdésekben a személyzet számára a következő témákban:
fa) az állatok beszerzését, elhelyezését, gondozását és felhasználását érintő állatjóléti kérdések,
fb) a helyettesítés, csökkentés és tökéletesítés követelményének alkalmazására vonatkozó technikai és
tudományos fejlemények, fc) az állatok újbóli kihelyezését elősegítő rendszerekkel kapcsolatban, beleértve a kihelyezendő állatnak
a közösségbe való megfelelő visszailleszkedését is; g) a kísérletek 41. § (2) bekezdése szerinti előzetes jóváhagyása.
(2) Az (1) bekezdés g) pontja szerinti jóváhagyás a kísérletekben alkalmazott anyagoknak és módszereknek a kísérlet
céljának való megfelelőségére vonatkozik, és magába foglalja a kísérletek előzetes súlyossági besorolására vonatkozó
javaslatot. (3) A jóváhagyáshoz a MÁB részére be kell mutatni
a) a kísérlet célját, a tudományos megalapozottságára vonatkozó adatokat;
b) az állatok faját, genetikai és mikrobiológiai státusát, tervezett létszámát;
c) az állatok elhelyezésének körülményeit, sorsát a kísérlet befejezésekor;
d) az alkalmazott vizsgálati eljárásokat, mérési módszereket; e) a kísérleti elrendezést;
f) a kísérlet várható időtartamát; g) az állatnak okozható fájdalmat, szenvedést, kínt, károsodást, illetve ezek megelőzését, elhárítását célzó
intézkedéseket. (4) A MÁB-nak – az (1) bekezdés b)–c) pontja alapján – az adott kísérlet ellenőrzését, felügyeletét végző tagja a kísérlet
végzésében nem vehet részt. (5) A MÁB által jóváhagyott kísérletekről, az intézményben folyó állatvédelmi oktatásról (az oktatás tematikája,
a résztvevők névsora), a MÁB által lebonyolított vizsgákról, valamint a MÁB által nyújtott szaktanácsadásról és
a tanácsok nyomán meghozott döntésekről jegyzőkönyvet kell készíteni, és e jegyzőkönyvet 3 évig meg kell őrizni.
V. FEJEZET
AZ ÁLLATKÍSÉRLETI TEVÉKENYSÉG ENGEDÉLYEZÉSE 40. § (1) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság előzetes engedélye nélkül projekt nem folytatható le.
(2) A projektek elvégzésére akkor kerülhet sor, ha az Állatkísérleti Tudományos Etikai Tanács (a továbbiakban: ÁTET)
a projektet a 42. § szerinti projektértékelés során kedvezően bírálja el.
41. § (1) A felhasználó vagy a projektért felelős személy köteles projektengedély iránti kérelmet benyújtani
az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatósághoz. (2) A kérelem csak akkor nyújtható be, ha a projektben szereplő kísérleteket ezt megelőzően a MÁB jóváhagyta.
(3) A kérelmet a NÉBIH által – a 2. mellékletben foglalt adattartalommal – rendszeresített és a NÉBIH honlapján található
elektronikus űrlapon kell benyújtani. (4) Az igazgatóság a hiánytalan és formailag megfelelő kérelmet projektértékelés céljából a kérelem beérkezésétől
számított 5 napon belül továbbítja az ÁTET-nek. 42. § (1) A projektértékelést az ÁTET-nek a projekt típusának megfelelő részletességgel kell elvégezni, és annak meg kell
állapítania, hogy a projekt teljesíti-e a következő előírásokat:
a) a projekt tudományos vagy oktatási szempontból megalapozott vagy jogszabályban előírt;
b) a projekt célja indokolttá teszi állat felhasználását; és
c) a projekt kialakítása lehetővé teszi a kísérletek lehető legkíméletesebb és legkörnyezetkímélőbb végrehajtását.
(2) A projektértékelés magában foglalja: a) a projekt célkitűzéseinek, várható tudományos hasznának vagy az oktatásban betöltött szerepének értékelését;
b) a projekt értékelését a helyettesítés, csökkentés és tökéletesítés követelményének teljesítése szempontjából;
c) a kísérletek súlyossági besorolásának értékelését és megállapítását;
d) a projekt elemzését ártalom és haszon szempontjából, azaz annak megállapítása, hogy az állatoknak szenvedés,
fájdalom vagy félelemformájában okozott ártalmat indokolttá teszi-e a várt eredmény – az etikai
megfontolásokat is figyelembe véve –, és végeredményben az emberek, állatok és a környezet javát
szolgálhatja-e; e) a 3–7., 11., 12., 14. és 28. §-ban említett indokolás értékelését; és
f) annak megállapítását – figyelemmel a 46. § (2) és (3) bekezdésére –, hogy szükség van-e a projekt
visszamenőleges értékelésére, és ha igen, ennek időpontját. (3) A projektértékelés során különösen a következő szakterületek szempontjait kell figyelembe venni:
a) az állatok felhasználási célja szerinti tudományos szakterületek, beleértve az adott szakterülethez kapcsolódó
helyettesítést, csökkentést és tökéletesítést; b) kísérleti tervezés, beleértve adott esetben a statisztikát;
c) laborállat-tudomány területén vagy adott esetben a vadon élő állatokon megszerzett állatorvosi gyakorlat;
d) állattenyésztés és állatgondozás a felhasználni kívánt fajok vonatkozásában.
(4) A projektértékelés folyamatának átláthatónak kell lennie. A projektértékelést a szellemi tulajdon és a bizalmas
információk védelmére figyelemmel, részrehajlás nélkül kell végezni, és a független felek véleményét is magában
foglalhatja. (5) A projektértékelés eredményéről az ÁTET a kérelem beérkezésétől számított 35 munkanapon belül értesíti
az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságot. 43. § (1) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az engedélyezésről szóló határozatot – az ÁTET
véleményének figyelembe vételével – legkésőbb a hiánytalan és megfelelő kérelem kézhezvételétől számított
40 munkanapon belül meghozza, és azt a kérelmezővel közli. Nem adható meg az engedély, amennyiben az ÁTET nem
javasolja az állatkísérlet engedélyezését. (2) Amennyiben a projekt összetettsége vagy multidiszciplináris jellege indokolttá teszi, az élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóság egy alkalommal, legfeljebb 15 munkanapos időtartammal meghosszabbíthatja
a határidőt. A meghosszabbításnak és időtartamának kellően megalapozottnak kell lennie, és azokról a kérelmezőt az
(1) bekezdésben említett határidő lejárta előtt értesíteni kell.
(3) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság a projekt engedélyezési eljárást lezáró döntést
másodpéldányban megküldi az eljárásban közreműködő MÁB elnökének. 44. § (1) A projektengedély azokra a kísérletekre érvényes, amelyek
a) részét képezték a projektértékelésnek; és b) súlyossági besorolásuk megtörtént.
(2) A projektengedélynek tartalmaznia kell: a) a projektet végrehajtó felhasználó megnevezését;
b) a projekt általános megvalósításáért, valamint a projektengedélyben foglalt feltételeknek való megfeleléséért
felelős személyek nevét; c) adott esetben a projekt végrehajtásának helyéül szolgáló létesítmények megnevezését;
d) a projektértékelést követően esetlegesen meghatározott egyéb előírásokat, beleértve azt is, hogy a projektet
a 46. § szerint visszamenőleg értékelik-e, és ha igen, ennek időpontját;
e) a projektértékelés eredményét. (3) Projektengedély legfeljebb 5 évre adható.
(4) Az ugyanazon felhasználó által végrehajtott több azonos típusú projekt együttesen is engedélyezhető, amennyiben e
projektek célja jogszabályban meghatározott kötelezettség teljesítése, vagy ha a projektek termelési vagy
diagnosztikai célból, bevált módszerek alkalmazásával használnak fel állatokat.
45. § (1) Az engedélyezésre benyújtott projektről a kérelmezőnek egy nem szakmai jellegű összefoglalót kell készítenie.
(2) A szellemi tulajdon és a bizalmas információk védelmére figyelemmel a projektek nem szakmai jellegű
összefoglalásának a következőket kell tartalmaznia: a) a projekt célkitűzéseire vonatkozó információk, beleértve a várható ártalmakat és előnyöket, valamint
a felhasználni kívánt állatok számát és faját; b) a helyettesítésre, csökkentésre és tökéletesítésre vonatkozó előírás teljesítésének tanúsítása.
(3) A nem szakmai jellegű projekt-összefoglalók nem tartalmazzák a felhasználónak és személyzetének nevét és címét.
(4) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság közzéteszi az engedélyezett projektek nem szakmai
jellegű összefoglalóit és azok módosításait. 46. § (1) A 42. § (2) bekezdés f) pontja alapján az ÁTET visszamenőleges értékelést folytat.
(2) A visszamenőleges értékeléshez a felhasználónak az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatósághoz
be kell nyújtania: a) a projekt célkitűzéseinek megfelelő eredmények összefoglalóját;
b) a projektben felhasznált állatok faját és számát kísérletenkénti és éves bontásban;
c) a projektben alkalmazott kísérletek tényleges súlyossági adatait;
d) a projekt végrehajtása során alkalmazott helyettesítési, csökkentési és tökéletesítési módszerek összefoglaló
leírását. (3) A felhasználó által benyújtott dokumentáció alapján az ÁTET vizsgálja:
a) a projekt kitűzött céljainak teljesülését; b) az állatokat érő ártalmakat, tekintettel többek között a felhasznált állatfajokra és a felhasznált egyedek számára,
valamint a kísérletek súlyosságára; és c) a helyettesítés, csökkentés és tökéletesítés követelményének további alkalmazásához esetlegesen hozzájáruló
tényezőket. (4) A főemlős állatok felhasználásával járó, vagy a „súlyos” besorolású kísérleteket – beleértve a 11. § (4) bekezdése alapján
engedélyezett kísérleteket is – magukban foglaló projekteket visszamenőleges értékelésnek kell alávetni.
(5) A kizárólag „enyhe” vagy „érzéstelenítéses-túlaltatásos” besorolású kísérleteket magukban foglaló projektek esetében
– a (4) bekezdés sérelme nélkül – nem kell visszamenőleges értékelést végezni.
(6) A visszamenőleges értékelés eredményéről az ÁTET értesíti az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi
igazgatóságot, amely tájékoztatja a felhasználót és a MÁB-ot.
47. § (1) A felhasználó kérelmezheti a projektengedély módosítását az eredeti engedély egy vagy több feltételének
megváltoztatása céljából. A módosítási kérelemben meg kell jelölni a módosítandó engedély számát, a módosítás
tárgyát és indokát valamint az erre vonatkozó MÁB jóváhagyást. Szükség esetén a projekt megfelelően módosított
nem szakmai jellegű összefoglalóját is mellékelni kell. (2) Amennyiben az engedélyben meghatározott feltételekben bekövetkezett változás mértéke nem indokolja új
engedély kiadását, az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság a projektengedélyt módosíthatja.
A projektengedély módosítására egy újabb projektértékelés kedvező eredménye esetén kerül sor.
(3) Az engedély meghosszabbítását kell kérelmezni, amennyiben az abban meghatározott feltételekben nem következik
be változás, de az engedély hatályának meghosszabbítása szükséges. A kérelmet legkésőbb az engedély hatályának
lejárta előtt 60 nappal kell benyújtani. A kérelemben meg kell jelölni a meghosszabbítani kívánt engedély számát.
(4) 10 évnél régebbi keltezésű engedélyt és visszamenőleges értékelésre kijelölt projekt engedélyét meghosszabbítani
nem lehet. (5) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az engedély módosításáról vagy meghosszabbításról
szóló határozatot legkésőbb a befogadott kérelem kézhezvételétől számított 40 munkanapon belül meghozza, és azt
a kérelmezővel közli. Az engedély módosítása nem változtatja meg az engedély hatályának lejáratát.
(6) Amennyiben az engedélyben meghatározott feltételekben bekövetkezett változás mértéke új engedély kiadását
indokolja, a felhasználó kérelmezheti a projektengedély megújítását. A megújítási kérelem formai és tartalmi elemei
megegyeznek a 41. és 45. §-ban leírtakkal. A megújítási kérelem elbírálásakor az élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóság úgy jár el, mint az új engedélykérelmek esetében.
(7) A projektengedély módosítását vagy megújítását kell kérelmezni a projektben bekövetkező, az állatok jólétét
esetlegesen hátrányosan érintő bármely változás esetén. 48. § (1) Valamennyi vonatkozó dokumentációt, beleértve a projektengedélyeket és a projektértékelés eredményét,
a projektengedély lejárati időpontjától vagy az elutasító határozat kézhezvételétől számított 3 évig meg kell őrizni.
(2) Azon projektek esetében, amelyeket visszamenőleges értékelésnek vetnek alá, a dokumentációt a visszamenőleges
értékelés befejezéséig meg kell őrizni. 7. Ellenőrzések és jogkövetkezmények
49. § (1) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság a tenyésztőket, beszállítókat, felhasználókat és ezek
létesítményeit rendszeresen ellenőrzi. (2) Az ellenőrzések gyakoriságát az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság az egyes létesítményekről
készült kockázatelemzések alapján határozza meg, figyelembe véve: a) a létesítményben tartott állatok számát és faját;
b) a tenyésztő, beszállító vagy felhasználó e rendelet előírásainak való megfeleléséről nyilvántartott adatokat;
c) az adott felhasználó által végrehajtott projektek számát és típusát; és
d) az e rendeletnek való megfelelés hiányára utaló bármely információt.
(3) Minden évben ellenőrizni kell a felhasználók legalább egyharmadát, valamint minden felhasználót legalább három
évente ellenőrizni kell, a (2) bekezdésben említett kockázatelemzésnek megfelelően. A főemlős állatok tenyésztőit,
beszállítóit és felhasználóit legalább évente egyszer ellenőrizni kell.
(4) Az ellenőrzések egy részét – a (2) bekezdésben említett kockázatelemzés alapján – előzetes figyelmeztetés nélkül kell
végrehajtani. (5) Az ellenőrzésekről készült jegyzőkönyveket 5 évig meg kell őrizni.
(6) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságnak az ellenőrzés során tekintettel kell lennie
az ellenőrzött egység higiéniai, üzemelési és biztonsági előírásaira.
VI. FEJEZET
ÁLLATKÍSÉRLETI TUDOMÁNYOS ETIKAI TANÁCS 50. § (1) Az ÁTET az Ávtv. 32. § (4) bekezdése szerinti szakértői testület.
(2) Az ÁTET-et a NÉBIH működteti. (3) Az ÁTET
a) feladata a 42. §, 46. § és 47. § szerinti projektértékelés végrehajtása;
b) tanácsot ad a miniszternek az állatkísérletekre vonatkozó jogi szabályozás tekintetében;
c) tanácsot ad a NÉBIH-nek, az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságnak és a MÁB-oknak
a kísérleti állatok beszerzésével, tenyésztésével, elhelyezésével, gondozásával és felhasználásával kapcsolatos
kérdésekben; d) ajánlásokat, irányelveket dolgoz ki; e) elősegíti a legjobb gyakorlatok megosztását;
f) nemzetközi kapcsolatokat épít, tapasztalatot cserél az Európai Unió országainak hasonló testületeivel.
(4) A NÉBIH az ÁTET működéséről évente összefoglalót tesz közzé a honlapján.
(5) Az ÁTET a (3) bekezdés a) pontja szerinti feladatkörében a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános
szabályairól szóló törvény szerinti szakértőként jár el. 51. § (1) A NÉBIH gyűjti és összesíti a 3. § (1) bekezdése, a 33. §, a 38. §, a 42. §, a 45. §, a 46. §, a 49. § és a 2010/63/EU irányelv
46. cikke szerinti adatokat. Az országos főállatorvos az összesített adatokról 5 évente tájékoztatja az Európai
Bizottságot. (2) Az országos főállatorvos évente tájékoztatja az Európai Bizottságot a 14. § (6) bekezdés a) pontja szerinti
mentességekről. (3) A felhasználó minden év február 28-ig megküldi – a NÉBIH honlapján közzétett táblázatok szerint –
az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóságnak az állatok kísérletekben történt felhasználására
vonatkozó statisztikai adatokat, köztük az alkalmazott kísérletek tényleges súlyosságára, valamint a felhasznált
főemlős állatok eredetére és fajaira vonatkozó információkat is. Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi
igazgatóság összesíti az információkat és minden év április 15-ig megküldi a NÉBIH-nek, amely az összesített adatokat
minden év május 31-ig közzéteszi a honlapján. Az országos főállatorvos az összesített adatokról tájékoztatja az Európai
Bizottságot. (4) A 11. § (4) bekezdése szerinti engedély kiadásáról és annak indokairól az országos főállatorvos haladéktalanul
tájékoztatja az Európai Bizottságot és a többi tagállamot.
(5) Az országos főállatorvos tájékoztatja az Európai Bizottságot a 2010. november 9-én hatályban lévő, a tudományos
célokra felhasznált állatok védelméről szóló 2010/63/EU irányelv hatálya alá tartozó állatok ezen irányelvben
foglaltaknál kiterjedtebb védelmének biztosítását célzó nemzeti rendelkezésekről. (6) Az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság – ha jogszabály másként nem rendelkezik –
felhasználhat más tagállami adatokat, ha azok európai uniós jogi aktus vagy azt átültető tagállami jogszabály által
elismert eljárásból származnak. VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 52. § (1) E rendelet – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével – 2013. április 15-én lép hatályba.
(2) A 3. melléklet 1–5., 7–11. pontja 2017. január 1-jén lép hatályba.
53. § (1) A rendelet hatálybalépése előtt engedélyezett projektekre az engedély hatályának lejártáig nem alkalmazandóak
a 40–48. §-okban foglalt rendelkezések. (2) Azon géntechnológiailag módosított fajtavonalak fenntartását, amelyek esetében az állatok a helyes állatorvosi
gyakorlat szerint kivitelezett tűszúrás által okozottal egyenértékű vagy annál magasabb szintű fájdalmat, szenvedést,
kínt vagy maradandó károsodást élhetnek meg, és amely fajtavonalak e rendelet hatálybalépésekor fenntartó
tenyészetben voltak, 2014. december 31-ig a projektengedélyeztetés szabályai szerint engedélyeztetni kell.
54. § (1) Annak a személynek, aki jelen rendelet hatálybalépésekor a 35. § (2) bekezdése szerinti tevékenységekhez kapcsolódó
munkakörben igazolhatón legalább 5 évet eltöltött, a szakértelmét igazoltnak kell tekinteni, így oktatás és vizsga
nélkül is jogosult az említett tevékenységek felügyelet nélküli végzésére. Az így megszerzett jogosultságról a MÁB
tanúsítványt ad ki. (2) Annak a személynek, aki jelen rendelet hatálybalépésekor a 35. § (2) bekezdése szerinti tevékenységekhez kapcsolódó
munkakörben igazolhatón legalább 2, de kevesebb mint 5 évet eltöltött, és nem rendelkezik az előírt bizonyítvánnyal
(tanúsítvánnyal), a rendelet hatályba lépésétől számított 3 éven belül meg kell azt szereznie. Ez alatt az idő alatt
a munkakört az addigi jogosultságai változatlanul hagyása mellett betöltheti.
(3) Amennyiben a (2) bekezdés szerinti személy megfelelő szakmai tapasztalattal rendelkezik, a MÁB erre irányuló
kérelmére az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság egyedi mérlegelés alapján eltekinthet
a (2) bekezdésben előírtak alkalmazásától és hozzájárulhat az adott személy (1) bekezdés szerinti
jogosultság-szerzéséhez. (4) A 35. § (4)–(5) bekezdések szerinti tanfolyammal vagy képzéssel egyenértékű, de nem akkreditált képzésekről
2014. december 31-ig kiállított bizonyítvány a 35. § (4) és (5) bekezdése szerinti bizonyítványnak tekintendő.
(5) A tanfolyam vagy képzés egyenértékűségét a szervező intézmény igazolja.
55. § E rendelet hatálybalépésekor az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság nyilvántartásában
szereplő, működési engedéllyel rendelkező tenyésztő, beszállító, felhasználó a rendelet hatálybalépését követő
2 éven belül köteles a 16. § (1) bekezdése szerinti engedély iránti kérelmet benyújtani.
56. § (1) A 3. melléklet 6. pontja szerinti elhelyezési feltételeket e rendelet hatálybalépésekor tenyésztési célra tartott, valamint
e rendelet hatálybalépését követően kísérleti célra beszerzett vagy szaporított állatok tartására vonatkozóan kell
alkalmazni. (2) E rendelet hatálybalépésekor kísérleti célra tartott állatok vonatkozásában a 3. melléklet 6. pontja szerinti elhelyezési
feltételeket 2017. január 1-jétől kell alkalmazni. 57. § Ez a rendelet a tudományos célokra felhasznált állatok védelméről szóló, 2010. szeptember 22-i 2010/63/EU európai
parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja. 58. § (1) A kedvtelésből tartott állatok tartásáról és forgalmazásáról szóló 41/2010. (II. 26.) Korm. rendelet [a továbbiakban:
41/2010. (II. 26.) Korm. rendelet] 4. számú mellékletében foglalt táblázat harmadik sora helyébe a következő
rendelkezés lép: „ kimenetele körülményei (3) a) (3) b) (3) c) (3) d) (4) a) (4) b)”
(2) A 41/2010. (II. 26.) Korm. rendelet a) 4. § (2) bekezdés a) pontjában, valamint a 17/B. § (4) és (6) bekezdéseiben a „magánállatorvossal” szövegrész
helyébe a „szolgáltató állatorvossal”, b) 17/B. § (1)–(3), (8) és (12) bekezdéseiben a „magánállatorvos” szövegrész helyébe a „szolgáltató állatorvos”,
c) 17/E. § (1) bekezdésében a „45 nap” szövegrész helyébe a „60 nap”,
d) 17/M. § (5) bekezdésében az „Állatvédelmi Tanácsadó Testület” szövegrész helyébe az „Országos Állatvédelmi
és Állatjóléti Tanács” szöveg lép. 59. § (1) Az állatvédelmi hatóság kijelöléséről szóló 334/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet [a továbbiakban: 334/2006. (XII. 23.)
Korm. rendelet] 2. § (1) bekezdése helyébe az alábbi rendelkezés lép:
„(1) Az Ávt. 19/A. § (2) és 45. § (1) bekezdéseiben foglaltak tekintetében állatvédelmi hatóságként
az élelmiszerlánc-biztonsági és állategészségügyi igazgatóság jár el.” (2) A 334/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet 2. § (2) bekezdése helyébe az alábbi rendelkezés lép:
„(2) Az Ávt. 30. § (1) és (6) bekezdéseiben, a 31. § (1) és (2) bekezdésében, 32. § (1)–(3) bekezdéseiben és a 33. §
(1)–(3) bekezdéseiben foglaltak tekintetében állatvédelmi hatóságként az élelmiszerlánc-biztonsági és
állategészségügyi igazgatóság jár el.” (3) A 334/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a következő 4. §-sal egészül ki:
„4. § Az Ávt. 45/B. § (1) és (2) bekezdésében foglaltak tekintetében állatvédelmi hatóságként a tartás helye szerint
illetékes települési, a fővárosban a kerületi önkormányzat jegyzője jár el.”
(4) A 334/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a következő 6. és 6/A. §-sal egészül ki:
„6. § Az Ávt. 48/A. § (3) és (4) bekezdésében foglaltak tekintetében állatvédelmi hatóságként a befogás helye szerint
illetékes települési, a fővárosban a kerületi önkormányzat jegyzője jár el.
6/A. § A Kormány a kísérlet során felhasznált vagy ilyen felhasználásra szánt állat természetes élőhelyre vagy
állatkertbe történő kihelyezésére irányuló engedélyezési eljárásban – annak elbírálása kérdésében, hogy
a tevékenység a természet védelmére vonatkozó nemzeti és közösségi jogi követelményeknek az akciótervben
foglaltak szerint vagy további feltételek mellett megfelel-e – a környezetvédelmi, természetvédelmi és vízügyi
felügyelőséget szakhatóságként jelöli ki.” 60. § Az élelmiszerlánc területén kötelező előírások és ajánlott szakmai irányelvek gyűjteményei kiadásának rendjéről szóló
220/2008. (VIII. 30.) Korm. rendelet 4. § (2) bekezdésében az „Állatvédelmi Tanácsadó Testület” szövegrész helyébe
az „Országos Állatvédelmi és Állatjóléti Tanács” szöveg lép.
61. § Hatályát veszti az állatkísérletek végzéséről szóló 243/1998. (XII. 31.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
13/2017. (V. 26.) MNB rendelete a „Kiegyezés” ezüst emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – az  osztrák–magyar kiegyezés 150. évfordulója alkalmából – „Kiegyezés” megnevezéssel
20 000 forintos címletű ezüst emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2017. május 29. 2. § (1) Az emlékérme 925 ezrelék finomságú ezüstből készült, súlya 77,76 gramm, átmérője 52,5 mm, széle egyedi módon
recézett, a recék csúcsa homorúan ívelt.
(2) Az emlékérme előlapján, a  bal oldali mezőben, ovális keretben Deák Ferenc féloldalas portréjának ábrázolása
látható. A  portré alatt, az  ovális keret vonalát követve a  „ DEÁK FERENC ” mikroméretű betűkkel vert felirat
olvasható. A portréhoz jobbról – félig takarásban – az Osztrák–Magyar Monarchia kiscímere jobb oldali részletének
ábrázolása kapcsolódik. Az  ábrázolás fölötti három vízszintes sorban a „20 000” értékjelzés, a „FORINT” felirat és
a „2017” verési évszám, az ábrázolás alatt a „BP.” verdejel olvasható. A verdejelben legalább tízszeres nagyítás esetén
látható, a verdejel adott betűjével megegyező betűket ábrázoló mikroírás került elhelyezésre. Az emlékérme szélét
gyöngysorszegély díszíti, amelyet lent visszahajló belső peremvonal szakít meg. Az  emlékérme alsó szélének
közepén, félköriratban a „MAGYARORSZÁG” felirat, alatta a „JOBBAN TUDOM SZERETNI A  HAZÁT, MINT GYŰLÖLNI
ELLENSÉGEINKET.” mikroméretű betűkkel vert felirat olvasható. Az  emlékérme előlapjának képét az  1.  melléklet
tartalmazza.
(3) Az emlékérme hátlapján, a  jobb oldali mezőben, ovális keretben Erzsébet királyné és I. Ferenc József féloldalas
portréjának ábrázolása látható. A portrék alatt, az ovális keret vonalát követve az „ ERZSÉBET I. FERENC JÓZSEF ”
mikroméretű betűkkel vert felirat olvasható. A portrékhoz balról – félig takarásban – az Osztrák–Magyar Monarchia
kiscímere bal oldali részletének ábrázolása kapcsolódik. Az ábrázolás fölött, középen látható pecsétszerű formában,
két vízszintes sorban az  „1867” és a  „2017” évszám olvasható, melyeket a  hetes számjegy köt össze egymással.
Az ábrázolás alatt, középen Kósa István tervezőművész mesterjegye található. Az emlékérme szélét gyöngysorszegély
díszíti, amelyet lent visszahajló belső peremvonal szakít meg. Az  emlékérme alsó szélének közepén, félköriratban
a „KIEGYEZÉS” felirat olvasható. Az emlékérme hátlapjának képét a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 5000 darab készíthető, különleges – ún. proof – technológiával.
4. § Ez a rendelet 2017. május 29-én lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
280/2010. (XI. 12.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséről és megbízásáról.
A külügyminiszter előterjesztésére dr. Grúber Károlyt kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté, és megbízom a Magyar
Köztársaság Európai Unió brüsszeli Állandó Képviselete Kül- és Biztonságpolitikai Hivatalának vezetésével.
Budapest, 2010. szeptember 16. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
22/2018. (X. 16.) OGY határozata a Tájékoztató az Állami Számvevőszék 2017. szakmai tevékenységéről és beszámoló az intézmény működéséről az Országgyűlés részére című beszámoló elfogadásáról.
1. Az Országgyűlés megállapítja, hogy az Állami Számvevőszék törvényi kötelezettségeit teljesítette, a gazdálkodását
független könyvvizsgáló ellenőrizte, illetve erre vonatkozó pénzügyi beszámolóját hitelesnek minősítette, ezért
a szervezet 2017. évi ellenőrzési tevékenységéről, működéséről, gazdálkodásáról készített beszámolót elfogadja.
2. Az Országgyűlés a  közpénzügyek átláthatóságát és a  nemzeti vagyonnal való – Alaptörvényben foglalt – felelős
gazdálkodást azzal erősíti meg, hogy támogatja az Állami Számvevőszék 2017. évi beszámolójának azon felvetését,
mely szerint az  Állami Számvevőszék által feltárt hiányosságok felszámolása érdekében az  Állami Számvevőszék
megállapításainak nagyobb ráhatása legyen a belső ellenőrzésre annak eredményessége növelése érdekében.
Dr. Latorcai János s. k.,
az Országgyűlés alelnöke


text:
91/2011. (VI. 24.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. június 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. B. és dr. Sch. A. magánszemélyek (a továbbiakban: beadványozók) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozók 2011. május 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a munkáltató rendes felmondása esetén a felmondási idő legalább 30 nap legyen?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos népszavazáson feltenni kívánt kérdés nem felel meg
az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti,
hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár
a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni.
A kérdés egyértelműségének vizsgálatakor az Országos Választási Bizottságnak határozata meghozatala során
figyelemmel kell lennie arra is, hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés – a hatályban lévő
jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség, ha igen, milyen jogalkotásra köteles.
[51/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2001, 392, 396.; 25/2004. (VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381, 386.; 105/2007.
(XII. 13.) AB határozat, ABH 2007, 891, 895.] A kérdés egyértelműsége annak tükrében dönthető el, hogy az a hatályos
jogi szabályozáshoz képest milyen jogalkotásra irányul.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény
(a továbbiakban: Mt.) 92. § (1) bekezdése szerint „A felmondási idő legalább harminc nap, az egy évet azonban nem
haladhatja meg; ettől érvényesen eltérni nem lehet.” A népszavazásra feltenni kívánt kérdés a hatályos jogi
szabályozással megegyező szabályozás kialakítását célozza. A kérdés az átlagos választópolgárnak azt sugallja, hogy
„igen” szavazatával a fennálló jogszabályi helyzet megváltoztatására szavaz. Valójában azonban a kérdésre adott
„igen” válasszal a mai jogi szabályozást erősítenék meg, míg a „nem” válasz értelmetlen lenne.
Fentiek értelmében a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek, így
a Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Mt. 92. § (1) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, 10. § c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról
szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
114/2012. (V. 2.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
A Magyarország Köztársasági Elnökének Érdemérme és Magyarország Köztársasági Elnökének Díszoklevele Éremmel kitüntetések
alapításáról szóló 23/2012. (I. 16.) KE határozat 3. pontjában foglaltak alapján
a magyar–koreai gazdasági kapcsolatok fejlesztése, illetve a hazai munkahelyteremtés szempontjából meghatározó
jelentőségű beruházások létrejötte érdekében végzett tevékenysége elismeréseként
Lee Kun-hee, a Samsung Electronics Co. Ltd. elnöke részére a
MAGYARORSZÁG KÖZTÁRSASÁGI ELNÖKÉNEK ÉRDEMÉRME kitüntetést adományozom. Budapest, 2012. március 22.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
84/2011. (VI. 24.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. június 20-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Sz. B. és dr. Sch. A. magánszemélyek (a továbbiakban: beadványozók) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozók 2011. május 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a munkaviszonyban járó szabadság kiadására vonatkozó szabályok a 2011. január 1-jén
hatályos szabályok szerint legyenek?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezésben foglalt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy
a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár
a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni.
Az Országos Választási Bizottság szerint a választópolgárok számára nem egyértelmű, hogy mi értendő a kérdésben
meghatározott „2011. január 1-jén hatályos szabályok” alatt. A választópolgároktól ugyanis nem várható el, hogy
a jogszabályok részletes tartalmával tisztában legyenek. Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint magából
a népszavazási kérdésből ki kell derülnie, hogy a választópolgár aláírásával, illetve szavazatával milyen kérdést
támogat.
Fentiek értelmében mivel a népszavazásra feltenni kívánt kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt
követelményeknek, így a Bizottság az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án és a 10. § c) pontján, 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke