type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
7/2017. (I. 6.) ME határozata a Magyarország Kormánya és a Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti pénzügyi együttműködési keretprogram kialakításáról szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter, valamint az igazságügyi miniszter előterjesztése alapján
 1. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Magyarország Kormánya és
a  Vietnami Szocialista Köztársaság Kormánya közötti pénzügyi együttműködési keretprogram kialakításáról szóló
megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás) bemutatott szövegének – a  megerősítés fenntartásával történő –
végleges megállapítására;
2. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás szövegének végleges megállapításához
szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
3. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, valamint az  igazságügyi minisztert, hogy a  Megállapodás
kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét a  Megállapodás szövegének végleges megállapítását követően
haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
13/2006. (III. 14.) BM rendelete a vívás sportedzői szakképesítés szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról.
A szakképzésről szóló 1993. évi LXXVI. törvény 5. §-a
(1) bekezdésének a) pontjában kapott felhatalmazás alapján – az oktatási miniszter egyetértésével – a következőket
rendelem el:
1. § A vívás sportedzői szakképesítés szakmai és vizsgakövetelményeit a rendelet mellékletében foglaltak szerint
határozom meg.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Dr. Lamperth Mónika s. k.,
belügyminiszter


text:
171/2010. (V. 13.) Korm. rendelete a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2006. LVII. törvény 25. § (1) bekezdésében meghatározott egyes testületek működésének felülvizsgálatáról.
A Kormány az Alkotmány 35. § (2) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés
c) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § Hatályát veszti
1. a természetes fürdővizek minőségi követelményeiről, valamint a természetes fürdőhelyek kijelöléséről és
üzemeltetéséről szóló 78/2008. (IV. 3.) Korm. rendelet 12. § (3) bekezdése, 15. § (4), (8) és (10) bekezdése,
2. a 2007–2013 programozási időszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alap, valamint az Előcsatlakozási Támogatási
Eszköz és az Európai Szomszédsági és Partnerségi Eszköz pénzügyi alapok egyes, a területi együttműködéshez
kapcsolódó programjaiból származó támogatások hazai felhasználásának intézményeiről szóló 49/2007. (III. 26.) Korm.
rendelet 4. §-ában az „az Európai Területi Együttműködés Tárcaközi Bizottság (a továb biak ban: ETE Tárcaközi
Bizottság) jóváhagyását köve tően, illetve véleményeltérés fennmaradása esetén” szöveg, 5. § (1) és (2) bekezdése,
3. az Országos Munkavédelmi és Munkaügyi Főfelügyelőségről szóló 295/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet 4. § d) pontjában
az „ , ille tő leg a Munkavédelmi Koordinációs Tárcaközi Bizottság” szövegrész,
4. a haditechnikai termékek gyártása és a haditechnikai szolgáltatások nyújtása engedélyezésének részletes szabályairól
 szóló 301/2005. (XII. 23.) Korm. rendelet 1. §-át megelőző alcíme, 1–2. §-a, 9. § (2) bekezdése, 14. §-a,
5. a kormányzati informatika koordinációjáról és a kapcsolódó eljárási rendről szóló 44/2005. (III. 11.) Korm. rendelet,
6. a Schengen Alap felhasználásának pénzügyi tervezési, lebonyolítási és ellenőrzési rendjének kialakításáról szóló
179/2004. (V. 26.) Korm. rendelet 2. § 5. pontja, 12. §-a, 13. § (1) bekezdés a) pontjában a „megvitatása, ” szövegrész,
13. § (1) bekezdés b) pontjában az „egyeztetése, megvitatása, ” szövegrész,
7. a kettős felhasználású termékek és technológiák külkereskedelmi forgalmának engedélyezéséről szóló 50/2004.
(III. 23.) Korm. rendelet 15. §-át megelőző alcíme, 15. §-a,
8. a haditechnikai eszközök és szolgáltatások kivitelének, behozatalának, transzferjének és tranzitjának
engedélyezéséről szóló 16/2004. (II. 6.) Korm. rendelet 3. §-át megelőző alcíme, 3. §-a, 4. §-át megelőző alcíme, 4. §
(1)–(8) bekezdése, 12. § (7) bekezdése, 17. § (1) és (2) bekezdése,
9. az Eximbank által folyósítható kötött segélyhitelek feltételeiről és a segélyhitelnyújtás részletes szabályairól szóló
232/2003. (XII. 16.) Korm. rendelet 3. § b) pontja, 4. §-a, 5. § (1) és (2) bekezdésében a „Szakértői Munkacsoport
javaslatával összhangban a” szövegrész, 24. §-ában az „a Szakértői Munkacsoport javaslatára” szöveg,
10. a mezőgazdasági biztosító egyesületek alapításának és működésének támogatásáról szóló 101/2001. (VI. 20.) Korm.
rendelet 9. § (1) bekezdésében a „ , rendelkezéseit a hatálybalépés után a Bizottsághoz beérkezett támogatási
kérelmek elbírálására kell alkalmazni” szövegrész,
11. a lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet 39. § (2) bekezdése, 39. § (3) bekezdésében
a „, továbbá a véleményezésre jogosultak javaslatait a döntést hozó miniszter részére” szövegrész,
12. a mezőgazdasági termelők kibontakozási hitelkonstrukciójáról és a gazdahitel programról szóló 30/2000. (III. 10.)
Korm. rendelet 4. § (2) bekezdésében az „és a 10. § (2) bekezdése alapján megalakult Tárcaközi Bíráló Bizottság
(a továb biak ban: Bizottság)” szövegrész, 8. § (5) bekezdésében az „és a 10. § (2) bekezdése alapján megalakult
Bizottság” szövegrész, 10. § (2) bekezdése, 1. számú mellékletében az „és a Tárcaközi Bíráló Bizottság” szövegrész,
13. a vegyifegyverek kifejlesztésének, gyártásának, felhalmozásának és használatának tilalmáról, valamint
megsemmisítéséről szóló egyezményből eredő nyilatkozattételi kötelezettségek végrehajtásáról és az ellenőrzés
rendjéről szóló 212/1998. (XII. 24.) Korm. rendelet 3. § (3) bekezdése,
14. a magyar légtér igénybevételéről szóló 4/1998. (I. 16.) Korm. rendelet 1/A. § (4) bekezdése,
15. a Magyar Köztársaság területén működő, a nemzetközi jog alapján kiváltságot és mentességet élvező diplomáciai és
konzuli képviseletek, valamint nemzetközi szervezetek objektumai őrzésének rendjéről szóló 43/1997. (III. 12.) Korm.
rendelet 1. § (5) bekezdése, 2. §-a, 3. § (1) és (2) bekezdése, 3. § (3) bekezdésében az „, ennek alapján a fenntartására
vagy megváltoztatására az igazságügyi és rendészeti miniszter részére javaslatot kell tenni” szövegrész, 4. §
(1) bekezdésében a „– ha a Bizottság összehívásával járó késedelem veszéllyel járna –” szövegrész, 4. §
(2) bekezdésében az „és a Bizottságot” szövegrész,
16. az áruknak, szolgáltatásoknak és anyagi értéket képviselő jogoknak a Magyar Köztársaság Oroszországgal szembeni
követeléseinek törlesztése keretében történő behozataláról szóló 85/1995. (VII. 12.) Korm. rendelet,
17. a Gazdaságbiztonsági Tartalékról szóló 84/1994. (V. 27.) Korm. rendelet 4. § (1)–(4) bekezdése, (6) bekezdése, 7. §-ában
az „az érintett miniszterekkel egyetértésben” szövegrész,
18. az elektronikus közszolgáltatás biztonságáról szóló 223/2009. (X. 14.) Korm. rendelet 6. (4) bekezdésében a „ , helyi
önkormányzat esetén a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szervét” szöveg,
19. a szociális és munkaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 170/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 4. § (6) bekezdése,
20. a nemzeti fejlesztési és gazdasági miniszter feladat- és hatásköréről szóló 134/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 7. §
l) pontjában a „ , részt vesz a Balatoni Tárcaközi Bizottság tevékenységében” szövegrész,
21. a külügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló 166/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 3. § (7) bekezdés a) pontjában
a „Nemzetközi Fejlesztési Együttműködési Tárcaközi Bizottságot működtet, amely” szövegrész.
2. § (1) A természetes fürdővizek minőségi követelményeiről, valamint a természetes fürdőhelyek kijelöléséről és
üzemeltetéséről szóló 78/2008. (IV. 3.) Korm. rendelet 12. § (4), (6)–(8) bekezdésében az „A Szakbizottság” szövegrész
helyébe az „Az országos tisztifőorvos” szöveg lép.
(2) A haditechnikai termékek gyártása és a haditechnikai szolgáltatások nyújtása engedélyezésének részletes szabályairól
 szóló 301/2005. (XII. 23.) Korm. rendelet 4. § (5) bekezdésében a „Hivatal” szövegrész helyébe a „Magyar Kereskedelmi
Engedélyezési Hivatal (a továb biak ban: Hivatal)” szöveg lép.
(3) A Schengen Alap felhasználásának pénzügyi tervezési, lebonyolítási és ellenőrzési rendjének kialakításáról szóló
179/2004. (V. 26.) Korm. rendelet 13. §-ában, 20. §-ában, 44. § (1) bekezdésében a „SATB” szövegrész helyébe
a „határrendészetért felelős miniszter” szöveg lép.
(4) Az Eximbank által folyósítható kötött segélyhitelek feltételeiről és a segélyhitelnyújtás részletes szabályairól szóló
232/2003. (XII. 16.) Korm. rendelet 7. § (1) bekezdésében a „Szakértői Munkacsoport” szövegrész helyébe
a „feladatkörrel rendelkező miniszter” szöveg lép.
(5) A mezőgazdasági biztosító egyesületek alapításának és működésének támogatásáról szóló 101/2001. (VI. 20.) Korm.
rendelet 3. § (1) bekezdés e) pontjában az „a Mezőgazdasági Biztosító Egyesületi Tárcaközi Bizottságot
(a továb biak ban: Bizottság)” szövegrész helyébe az „az agrárpolitikáért felelős minisztert és az államháztartásért
felelős minisztert” szöveg, 5. § (2) bekezdésében az „a Bizottság” szövegrész helyébe az „az államháztartásért felelős
miniszter” szöveg, 6. §-ában az „a Bizottság dönt, amely a Pénzügyminisztérium, a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési
Minisztérium és az Agrárkoordinációs Fórum képviselőiből áll” szövegrész helyébe az „az államháztartásért felelős
miniszter az agrárpolitikáért felelős miniszter egyetértésével, az Agrárkoordinációs Fórum véleményének kikérésével
dönt” szöveg, 7. § (1) bekezdésében az „A Bizottság” szövegrész helyébe az „Az államháztartásért felelős miniszter”
szöveg lép.
(6) A lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet 39. § (1) bekezdésében a „Tárcaközi Bizottság
(a továb biak ban: Bizottság) javaslata alapján miniszter” szövegrész helyébe az „a miniszter” szöveg lép.
(7) A mezőgazdasági termelők kibontakozási hitelkonstrukciójáról és a gazdahitel programról szóló 30/2000. (III. 10.)
Korm. rendelet
a) 11. § (1) bekezdésében, 11/H. § (6) bekezdésében a „Bizottság” szövegrész helyébe a „minisztérium” szöveg,
b) 11/A. § (3) bekezdésében a „Bizottság Titkárságának” szövegrész helyébe, (4) bekezdésében a „Bizottság
Titkárságához” szövegrész helyébe, 11/B. § (1) bekezdésében, 11/C. § (1) bekezdésében a „Bizottság Titkárságára”
szövegrész helyébe, 11/H. § (1) bekezdés b) pontjában a „Bizottsághoz” szövegrész helyébe, 11. §
(1) bekezdésében, 11/H. § (3) bekezdésében a „Bizottság részére” szövegrész helyébe a „minisztériumnak” szöveg,
c) 11/B. § (1) bekezdésében a „hitelintézet” szövegrész helyébe a „hitelintézetnek” szöveg
lép.
(8) A magyar légtér igénybevételéről szóló 4/1998. (I. 16.) Korm. rendelet 1/A. § (2) bekezdésében a „gazdasági és
közlekedési miniszter, a honvédelmi miniszter és a polgári nemzetbiztonsági szolgálatokat irányító miniszter által
kijelölt tárcaközi szakértői testület – a Nemzeti Légtér Koordinációs Bizottság (a továb biak ban: NLKB) –” szövegrész
helyébe a „közlekedésért felelős miniszter, a honvédelemért felelős miniszter és a polgári nemzetbiztonsági
szolgálatok irányításáért felelős miniszter együttesen” szöveg, 1/A. § (3) bekezdésében az „az NLKB tesz” szövegrész
helyébe az „a (2) bekezdésben meghatározott miniszterek együttesen tesznek” szöveg lép.
(9) A Gazdaságbiztonsági Tartalékról szóló 84/1994. (V. 27.) Korm. rendelet 2. § (2) bekezdés b) pontjában az „a
Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium” szövegrész helyébe az „az agrárpolitikáért felelős miniszter által
vezetett központi államigazgatási szerv” szöveg, 4. § (5) bekezdésében az „A GTTB” szövegrész helyébe az „Az
agrárpolitikáért felelős miniszter a gazdaságpolitikáért felelős miniszter egyetértésével” szöveg, 4. § (7) bekezdésében,
5. § (1) bekezdésében, 7. §-ában az „a földművelésügyi és vidékfejlesztési” szövegrész helyébe az „az agrárpolitikáért
felelős” szöveg, 4. § (7) bekezdésében, 5. § (1) bekezdésében a „gazdasági miniszterrel” szövegrész helyébe
a „gazdaságpolitikáért felelős miniszterrel” szöveg lép.
(10) Az elektronikus közszolgáltatás biztonságáról szóló 223/2009. (X. 14.) Korm. rendelet 5. § (4) bekezdésében az „az
elektronikus közszolgáltatást” szövegrész helyébe az „a helyi önkormányzat vagy szerve kivételével az elektronikus
közszolgáltatást” szöveg lép.
3. § Az oktatási és kulturális miniszter feladat- és hatásköréről szóló 167/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 7. §-a a következő
(7) bekezdéssel egészül ki:
„(7) A miniszter a kultúráért való felelőssége körében, a külpolitikáért felelős miniszterrel együttműködve ellátja
a II. világháború során és azt köve tően Magyarország területéről jogellenesen elvitt kulturális javak
visszaszolgáltatásának elérése érdekében Oroszországgal 1992. november 11-én aláírt Megállapodás végrehajtását.”
4. § Hatályát veszti
a) a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium egyes támogatási programjainak részletes szabályairól szóló 19/2004.
(II. 27.) GKM rendelet 7. § (3) bekezdése,
b) a közforgalmú, közútpótló folyami révek, kompok és az azokhoz szükséges parti létesítmények, kiszolgáló utak
fenntartási, felújítási, valamint új eszköz beszerzési támogatása igénybevételének részletes szabályairól szóló
22/2009. (V. 11.) KHEM rendelet 11. § (10) bekezdésében az „önkormányzat a kérelmét a Tárcaközi Bizottság
(a továb biak ban: Bizottság) felé írásban jelezze, illetve a Bizottság javaslatára – az” szövegrész, 12. §-a, 13. §-ában
az „a Bizottság javaslat alapján” szövegrész, 14. § (3) bekezdése, 21. § (5) bekezdésében az „a Bizottság javaslat
alapján” szövegrész,
c) a könyvtári szakfelügyeletről szóló 14/2001. (VII. 5.) NKÖM rendelet 3. § (5) bekezdésében az „a miniszter által
létrehozott, az iskolai könyvtárakkal foglalkozó Tárcaközi Bizottság javaslata alapján” szövegrész.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését köve tően megalakuló első Kormány megalakulásával egyidejűleg lép hatályba, és
a hatálybalépését követő napon hatályát veszti.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
409/2016. (X. 28.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés e)  pontja, valamint a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 16.  § (1)  bekezdése és 32.  § (1)  bekezdése
alapján – a belügyminiszter javaslatára – dr. Budai István büntetés-végrehajtási ezredest 2016. október 23-ai hatállyal
büntetés-végrehajtási dandártábornokká kinevezem.
Budapest, 2016. október 17. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2015. XCI. törvény a Magyarország és a Luxemburgi Nagyhercegség között a jövedelem- és a vagyonadók területén a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Magyarország és a  Luxemburgi Nagyhercegség között
a  jövedelem- és a  vagyonadók területén a  kettős adóztatás elkerüléséről és az  adóztatás kijátszásának
megakadályozásáról szóló Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„EGYEZMÉNY MAGYARORSZÁG ÉS A LUXEMBURGI NAGYHERCEGSÉG KÖZÖTT A KETTŐS ADÓZTATÁS
ELKERÜLÉSÉRŐL ÉS AZ ADÓZTATÁS KIJÁTSZÁSÁNAK MEGAKADÁLYOZÁSÁRÓL A JÖVEDELEM- ÉS
A VAGYONADÓK TERÜLETÉN
Magyarország és a  Luxemburgi Nagyhercegség, attól az  óhajtól vezérelve, hogy Egyezményt kössenek a  kettős
adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról a jövedelem- és vagyonadók területén, és
hogy kapcsolatukat továbbfejlesszék és előmozdítsák,
az alábbiak szerint állapodtak meg: 1. Cikk
Személyi hatály
Ez az  Egyezmény azokra a  személyekre terjed ki, akik az  egyik vagy mindkét Szerződő Államban belföldi
illetőségűek.
2. Cikk
Az egyezmény hatálya alá tartozó adók
1. Ez  az  Egyezmény azokra a  jövedelem- és vagyonadókra terjed ki, amelyeket az  egyik Szerződő Állam vagy annak
helyi hatóságai vetnek ki, a beszedés módjára való tekintet nélkül.
2. Jövedelem- és vagyonadóknak tekintendők mindazok az  adók, amelyeket a  teljes jövedelem vagy teljes vagyon,
illetve a  jövedelem vagy vagyon részei után vetnek ki, beleértve az  ingó vagy ingatlan vagyon elidegenítéséből
származó nyereség utáni adókat, a vállalkozások által fizetett bérek és fizetések teljes összege utáni adókat, valamint
a tőke értéknövekedésének adóját.
3. Azok a jelenleg létező adók, amelyekre az Egyezmény különösen kiterjed:
(a) Magyarország esetében:
(i) a személyi jövedelemadó;
(ii) a társasági adó;
(iii) a telekadó; és
(iv) az építményadó;
(a továbbiakban: „magyar adó”);
(b) Luxemburg esetében: (i) a magánszemélyek jövedelemadója;
(ii) a társasági adó;
(iii) a vagyonadó; és
(iv) a kommunális kereskedelmi adó;
(a továbbiakban: „luxemburgi adó”). A törvényt az Országgyűlés a 2015. június 23-i ülésnapján fogadta el.
4. Az  Egyezmény kiterjed minden olyan azonos vagy lényegét tekintve hasonló adóra is, amelyet az  Egyezmény
aláírása után a jelenleg létező adók mellett vagy azok helyett vezetnek be. A Szerződő Államok illetékes hatóságai
értesíteni fogják egymást az adójogszabályaikban végrehajtott bármely lényeges változásról.
3. Cikk
Általános meghatározások 1. Az Egyezmény alkalmazásában, ha a szövegösszefüggés mást nem kíván:
(a) a „Magyarország” kifejezés a nemzetközi joggal összhangban lévő magyar jogszabályok által meghatározott
földrajzi területet jelenti;
(b) a „Luxemburg” kifejezés a  Luxemburgi Nagyhercegséget, és földrajzi értelemben használva a  Luxemburgi
Nagyhercegség területét jelenti;
(c) az „egyik Szerződő Állam” és a „másik Szerződő Állam” kifejezés Magyarországot vagy Luxemburgot jelenti
a szövegösszefüggésnek megfelelően;
(d) a  „személy” kifejezés magában foglalja a  természetes személyt, a  társaságot és bármely más személyi
egyesülést;
(e) a  „társaság” kifejezés bármely jogi személyt vagy egyéb olyan jogalanyt jelent, amely az  adóztatás
szempontjából a jogi személyekkel azonos módon kezelendő;
(f ) a „vállalkozás” kifejezés bármely üzleti tevékenység végzésére vonatkozik;
(g) az „egyik Szerződő Állam vállalkozása” és „a másik Szerződő Állam vállalkozása” kifejezések az egyik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személy, illetve a  másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy által
folytatott vállalkozást jelentik;
(h) a „nemzetközi forgalom” kifejezés az  egyik Szerződő Államban tényleges üzletvezetési hellyel rendelkező
vállalkozás által üzemeltetett hajó, légi vagy közúti jármű igénybevételével végzett bármilyen szállítást
jelent, kivéve, ha a hajót, légi vagy közúti járművet kizárólag a másik Szerződő Államban lévő helyek között
üzemeltetik;
(i) az „illetékes hatóság” kifejezés a következőt jelenti:
(i) Magyarország esetében az adópolitikáért felelős minisztert vagy meghatalmazott képviselőjét;
(ii) Luxemburg esetében a pénzügyminisztert vagy meghatalmazott képviselőjét;
(j) az „állampolgár” kifejezés, egy Szerződő Állam vonatkozásában, a következőt jelenti:
(i) bármely természetes személyt, aki annak a Szerződő Államnak az állampolgárságával rendelkezik; és
(ii) bármely jogi személyt, személyegyesítő társaságot, egyesülést vagy egyéb olyan jogalanyt, amely
ezt a jogállását abban a Szerződő Államban hatályos jogszabályokból nyeri;
(k) az „üzleti tevékenység” kifejezés magában foglalja a szabad foglalkozás vagy más önálló jellegű tevékenység
végzését;
(l) a  „tényleges üzletvezetés helye” az  a  hely, ahol a  jogalany üzletvezetéséhez szükséges kulcsfontosságú
vezetési és kereskedelmi döntéseket lényegében meghozzák. A  tényleges üzletvezetés helye rendszerint
az  a  hely lesz, ahol a  legmagasabb rangú személy vagy személyek csoportja döntéseit meghozza,
és a  mindennapi vezetési tevékenységet végzik, a  hely, ahol a  jogalany egésze által végrehajtandó
intézkedéseket meghatározzák.
2. Az  Egyezménynek az  egyik Szerződő Állam által bármely időpontban történő alkalmazásánál az  Egyezményben
meghatározás nélkül szereplő kifejezéseknek – ha a  szövegösszefüggés mást nem kíván – olyan jelentésük van,
mint amit ennek az  államnak a  jogszabályaiban abban az  időpontban jelentenek azokra az  adókra vonatkozóan,
amelyekre az  Egyezmény alkalmazást nyer; ennek az  államnak az  adójogszabályaiban foglalt meghatározások
az irányadók ennek az államnak az egyéb jogszabályaiban foglalt meghatározásokkal szemben.
4. Cikk
Belföldi illetőségű személy 1. Az  Egyezmény alkalmazásában az „egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy” kifejezés olyan személyt
jelent, aki ennek a  Szerződő Államnak a  jogszabályai szerint lakóhelye, székhelye, üzletvezetési helye, bejegyzési
helye vagy bármely más hasonló ismérv alapján adóköteles, beleértve az államot és annak bármely helyi hatóságát,
valamint az  abban az  Államban létrehozott kollektív befektetési eszközt. Ez  a  kifejezés azonban nem foglalja
magában azokat a személyeket, akik ebben az államban kizárólag az ebben az államban lévő forrásokból származó
jövedelem vagy az ott lévő vagyon alapján adókötelesek.
2. Amennyiben egy természetes személy az  1. bekezdés rendelkezései értelmében mindkét Szerződő Államban
belföldi illetőségű, helyzetét az alábbiak szerint kell meghatározni:
(a) csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben állandó lakóhellyel rendelkezik;
amennyiben mindkét államban rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az államban tekintendő belföldi
illetőségűnek, amellyel személyi és gazdasági kapcsolatai szorosabbak (a létérdekek központja);
(b) amennyiben nem határozható meg, hogy melyik államban van létérdekeinek a  központja, vagy ha egyik
államban sem rendelkezik állandó lakóhellyel, csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek,
amelyben szokásos tartózkodási helye van;
(c) amennyiben mindkét államban van szokásos tartózkodási helye, vagy egyikben sincs, csak abban
az államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelynek állampolgára;
(d) amennyiben mindkét Szerződő Állam állampolgára, vagy egyiké sem, a Szerződő Államok illetékes hatóságai
kölcsönös egyetértéssel rendezik a kérdést.
3. Amennyiben az  1. bekezdés rendelkezései értelmében valamely nem természetes személy mindkét Szerződő
Államban belföldi illetőségű, csak abban az  államban tekintendő belföldi illetőségűnek, amelyben a  tényleges
üzletvezetésének helye található.
5. Cikk
Telephely 1. Az  Egyezmény alkalmazásában a  „telephely” kifejezés olyan állandó üzleti helyet jelent, amelyen keresztül
a vállalkozás üzleti tevékenységét egészben vagy részben kifejti.
2. A „telephely” kifejezés magában foglalja különösen:
(a) az üzletvezetés helyét;
(b) a fióktelepet;
(c) az irodát;
(d) a gyártelepet;
(e) a műhelyt; és
(f ) a  bányát, az  olaj- és a  földgázkutat, a  kőfejtőt és a  természeti kincsek kiaknázására szolgáló bármely más
telepet.
 3. Az építési terület, az építkezési, szerelési, beszerelési vagy kotrási munkálatok telephelyet keletkeztetnek, de csak ha
12 hónapnál tovább tartanak.
 4. E cikk előző rendelkezéseire tekintet nélkül nem minősül „telephelynek”:
(a) létesítmények használata kizárólag a  vállalkozás javainak vagy áruinak raktározása, kiállítása vagy
kiszolgáltatása céljára;
(b) készletek tartása a vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag raktározás, kiállítás vagy kiszolgáltatás céljára;
(c) készletek tartása a  vállalkozás javaiból vagy áruiból kizárólag abból a  célból, hogy azokat egy másik
vállalkozás feldolgozza;
(d) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a  célra, hogy a  vállalkozás részére javakat vagy árukat
vásároljanak vagy információkat szerezzenek;
(e) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a célra, hogy a vállalkozás részére bármilyen más előkészítő vagy
kisegítő jellegű tevékenységet folytassanak;
(f ) állandó üzleti hely fenntartása kizárólag arra a  célra, hogy az  a)–e)  pontokban említett tevékenységek
bármely kombinációját végezze, feltéve, hogy az  állandó üzleti helynek az  ilyen kombinációból származó
teljes tevékenysége előkészítő vagy kisegítő jellegű.
5. Tekintet nélkül az  1. és 2. bekezdések rendelkezéseire, ha egy személy – kivéve a  független képviselőt, akire
a 6. bekezdés rendelkezése alkalmazandó – egy vállalkozás számára tevékenykedik és az egyik Szerződő Államban
meghatalmazása van, amellyel ott rendszeresen él, arra, hogy a  vállalkozás nevében szerződéseket kössön, úgy
ez  a  vállalkozás telephellyel bírónak tekintendő ebben az  államban minden olyan tevékenység tekintetében,
amelyet ez a személy a vállalkozás részére kifejt, kivéve, ha az ilyen személy tevékenysége a 4. bekezdésben említett
tevékenységekre korlátozódik, amelyek, ha azokat egy állandó üzleti helyen keresztül fejtenék ki, az  említett
bekezdés rendelkezései értelmében nem tennék ezt az állandó üzleti helyet telephellyé.
6. Egy vállalkozást nem lehet úgy tekinteni, mintha annak az egyik Szerződő Államban telephelye lenne csupán azért,
mert tevékenységét ebben az államban alkusz, bizományos vagy más független képviselő útján fejti ki, feltéve, hogy
ezek a személyek rendes üzleti tevékenységük keretében járnak el.
7. Az  a  tény, hogy az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság olyan társaságot ellenőriz, vagy olyan
társaság ellenőrzése alatt áll, amely a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű, vagy üzleti tevékenységet fejt ki
ebben a másik államban (akár telephely útján, akár más módon), önmagában még nem teszi egyik társaságot sem
a másik telephelyévé.
6. Cikk
Ingatlan vagyonból származó jövedelem 1. Az  a  jövedelem, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy a  másik Szerződő Államban
fekvő ingatlan vagyonból szerez (beleértve a  mezőgazdaságból és az  erdőgazdálkodásból származó jövedelmet),
megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az „ingatlan vagyon” kifejezésnek olyan jelentése van, amit annak a Szerződő Államnak jogszabályai szerint jelent,
amelyikben a  szóban forgó vagyon fekszik. Ez  a  kifejezés minden esetben magában foglalja az  ingatlan vagyon
tartozékának minősülő vagyont, az  állatállományt és a  mezőgazdaságban és az  erdőgazdálkodásban használatos
berendezéseket, azokat a  jogokat, amelyekre a  földtulajdonra vonatkozó magánjogi rendelkezések nyernek
alkalmazást, az  ingatlan vagyon haszonélvezeti jogát, valamint az  ásványlelőhelyek, források és más természeti
erőforrások kitermelésének vagy kitermelési jogának ellenértékeként járó változó vagy állandó kifizetésekhez való
jogot; hajók, belvízi hajók és légi járművek nem tekintendők ingatlan vagyonnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései ingatlan vagyon közvetlen használatából, bérbeadásából, vagy hasznosításának
bármely más formájából származó jövedelemre is alkalmazandók.
4. Az 1. és 3. bekezdés rendelkezései a vállalkozás ingatlan vagyonából származó jövedelemre is alkalmazandók.
7. Cikk
Vállalkozási nyereség 1. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának nyeresége csak ebben az  államban adóztatható, kivéve, ha a  vállalkozás
a másik Szerződő Államban egy ott lévő telephelyen keresztül fejt ki üzleti tevékenységet. Amennyiben a vállalkozás
ily módon fejt ki üzleti tevékenységet, a  telephelynek a  2. bekezdés rendelkezéseinek megfelelően betudható
nyereség megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  e  cikk és a  23.  cikk alkalmazásában, az  egyik Szerződő Államban lévő, 1. bekezdésben meghatározott
telephelynek betudható nyereségnek azt a  nyereséget kell tekinteni, amelyet akkor érhetne el, különösen
a  vállalkozás más részeivel folytatott ügyleteiben, ha önálló és elkülönült vállalkozásként azonos vagy hasonló
tevékenységet végezne azonos vagy hasonló feltételek mellett, figyelembe véve a  vállalkozás által a  telephelyen
vagy a vállalkozás más részein keresztül elvégzett feladatokat, felhasznált eszközöket és vállalt kockázatokat.
3. Amennyiben az  egyik Szerződő Állam a  2. bekezdéssel összhangban megállapítja az  egyik Szerződő Állam
vállalkozása telephelyének betudható nyereséget, és ennek megfelelően megadóztatja a  vállalkozás olyan
nyereségét, amely a  másik államban adókötelezettség alá esett, a  másik állam, az  e  nyereséget terhelő kettős
adóztatás elkerülése érdekében a szükséges mértékben megfelelő kiigazítást tesz az erre a nyereségre számított adó
összegére vonatkozóan. Ennek a  kiigazításnak a  megállapításánál a  Szerződő Államok illetékes hatóságai szükség
esetén konzultálnak egymással.
4. Amennyiben a  nyereség olyan jövedelemtételeket tartalmaz, amelyekkel a  jelen Egyezmény más cikkei külön
foglalkoznak, úgy azoknak a cikkeknek a rendelkezéseit e cikk rendelkezései nem érintik.
8. Cikk
Hajózás, belvízi szállítás és légi szállítás
1. A  nyereség, amely a  vízi vagy légi járművek nemzetközi forgalomban történő üzemeltetéséből származik csak
abban a Szerződő Államban adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
2. A  nyereség, amely a  belvízi szállítást végző hajók üzemeltetéséből származik csak abban a  Szerződő Államban
adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
3. Ha egy hajózási vállalkozás vagy egy belvízi szállítást végző vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye egy vízi
jármű vagy hajó fedélzetén van, akkor azt abban a Szerződő Államban találhatónak kell tekinteni, ahol a vízi jármű
vagy hajó lajstromozási kikötője található, vagy ha nincs ilyen kikötő, akkor abban a Szerződő Államban, ahol a vízi
jármű vagy hajó üzemeltetője belföldi illetőségű.
4. Az  1. bekezdés rendelkezései alkalmazandók azokra a  nyereségekre is, amelyek valamely poolban, közös
üzemeltetésben vagy nemzetközi üzemeltetésű szervezetben való részvételből származnak.
9. Cikk
Kapcsolt vállalkozások 1. Amennyiben
(a) az  egyik Szerződő Állam vállalkozása közvetlenül vagy közvetve a  másik Szerződő Állam vállalkozásának
vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesedik, vagy
(b) ugyanazok a  személyek közvetlenül vagy közvetve az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának és a  másik
Szerződő Állam vállalkozásának vezetésében, ellenőrzésében vagy tőkéjében részesednek,
és bármelyik esetben a  két vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolataiban olyan
feltételekben állapodik meg vagy olyan feltételeket szab, amelyek eltérnek azoktól, amelyekben független
vállalkozások egymással megállapodnának, úgy az  a  nyereség, amelyet a  vállalkozások egyike e  feltételek nélkül
elért volna, de e  feltételek miatt nem ért el, beszámítható ennek a  vállalkozásnak a  nyereségébe, és megfelelően
megadóztatható.
2. Ha az egyik Szerződő Állam ezen állam valamely vállalkozásának a nyereségéhez olyan nyereséget számít hozzá – és
adóztat meg ennek megfelelően –, amelyet a másik Szerződő Állam vállalkozásánál megadóztattak ebben a másik
államban, és az  így hozzászámított nyereség olyan nyereség, amelyet az  elsőként említett állam vállalkozása ért
volna el, ha a  két vállalkozás olyan feltételekben állapodott volna meg, mint amelyekben független vállalkozások
egymással megállapodnának, úgy ez  a  másik állam megfelelően kiigazítja az  ilyen nyereségre ott kivetett adó
összegét. Az ilyen kiigazítás megállapításánál kellően figyelembe kell venni jelen Egyezmény egyéb rendelkezéseit,
és a Szerződő Államok illetékes hatóságai szükség esetén egyeztetnek egymással.
10. Cikk
Osztalék 1. Az  osztalék, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság a  másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személynek fizet, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Mindazonáltal ez az osztalék abban a Szerződő Államban is megadóztatható, és annak az államnak a  jogszabályai
szerint, amelyben az  osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű, ha azonban az  osztalék haszonhúzója a  másik
Szerződő Államban belföldi illetőségű személy, az így megállapított adó nem haladhatja meg:
(a) az  osztalék bruttó összegének 0 százalékát, ha a  haszonhúzó egy olyan társaság (a nem adóköteles
személyegyesítő társaság kivételével), amely az osztalékot fizető társaság tőkéjében legalább 10 százalékos
közvetlen részesedéssel bír;
(b) az osztalék bruttó összegének 10 százalékát minden más esetben.
E bekezdés rendelkezései nem érintik a társaság adóztatását azon nyereség után, amelyből az osztalékot fizetik.
3. E  cikk alkalmazásában az  „osztalék” kifejezés részvényekből, élvezeti jegyekből vagy élvezeti jogokból,
bányarészjegyekből, alapítói részvényekből vagy más nyereségből való részesedést biztosító jogokból – kivéve
a  hitelköveteléseket – származó jövedelmet, valamint olyan más társasági jogokból származó jövedelmet jelent,
amelyet annak az  Államnak az  adózási jogszabályai, amelyben a  nyereséget felosztó társaság belföldi illetőségű,
a részvényekből származó jövedelemmel azonos adóztatási elbánás alá vetnek.
4. Az  1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha az  osztaléknak egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben az  osztalékot fizető társaság belföldi illetőségű,
egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és az érdekeltség, amelyre tekintettel az osztalékot fizetik,
ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Ha az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság nyereséget vagy jövedelmet élvez a  másik Szerződő
Államból, úgy ez a másik állam nem adóztathatja meg a társaság által kifizetett osztalékot, kivéve, ha az osztalékot
ebben a  másik államban belföldi illetőségű személynek fizetik, vagy ha az  érdekeltség, amelyre tekintettel
az  osztalékot fizetik, ténylegesen a  másik államban lévő telephelyhez kapcsolódik, sem pedig a  társaság fel nem
osztott nyereségét nem terhelheti a  társaság fel nem osztott nyeresége után kivetett adóval, még akkor sem, ha
a  kifizetett osztalék vagy a  fel nem osztott nyereség egészben vagy részben ebben a  másik államban keletkező
nyereségből vagy jövedelemből áll.
11. Cikk
Kamat 1. A  kamat, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelynek haszonhúzója a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személy, csak ebben a másik államban adóztatható.
2. E cikk alkalmazásában a „kamat” kifejezés mindenfajta követelésből származó jövedelmet jelent, akár van jelzáloggal
biztosítva, akár nem, és akár ad jogot az  adós nyereségéből való részesedésre, akár nem, és magában foglalja
különösen az  állami értékpapírokból származó jövedelmet, a  kötvényekből és az  adósságlevelekből származó
jövedelmet, beleértve az  ilyen értékpapírokhoz, kötvényekhez vagy adósságlevelekhez kapcsolódó prémiumokat
és díjakat, de nem fogalja magában a 10. cikkben említett jövedelmet. E cikk alkalmazásában a késedelmes fizetés
utáni büntető terhek nem tekintendők kamatnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a  kamat egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben a  kamat keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a követelés, amely után a kamatot fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik.
Ebben az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
4. Ha a  kamatot fizető személy és a  haszonhúzó közötti, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges
kapcsolat miatt a kamat összege ahhoz a követeléshez viszonyítva, amely után fizetik, meghaladja azt az összeget,
amelyben a  kamatot fizető személy és a  haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodtak volna, úgy e  cikk
rendelkezéseit csak az  utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az  esetben a  kifizetett többletösszeg
mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, az Egyezmény egyéb rendelkezéseinek kellő
figyelembevételével.
12. Cikk
Jogdíj 1. A  jogdíj, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelynek haszonhúzója a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű személy, csak ebben a másik államban adóztatható.
2. E cikk alkalmazásában a „jogdíj” kifejezés bármely olyan jellegű kifizetést jelent, amelyet irodalmi, művészeti vagy
tudományos művek (ideértve a filmalkotást) szerzői jogának, bármilyen szabadalomnak, védjegynek, formatervezési
vagy más mintának, tervnek, titkos formulának vagy eljárásnak a hasznosításáért vagy hasznosítási jogáért, valamint
ipari, kereskedelmi vagy tudományos tapasztalatokra vonatkozó információért ellenértékként kapnak.
3. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók, ha a  jogdíj egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
haszonhúzója a  másik Szerződő Államban, amelyben a  jogdíj keletkezik, egy ott lévő telephely útján üzleti
tevékenységet folytat, és a jog vagy vagyoni érték, amely után a jogdíjat fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez
kapcsolódik. Ebben az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
4. Ha a jogdíjat fizető személy és a haszonhúzó, vagy kettejük és egy harmadik személy közötti különleges kapcsolat
miatt a  jogdíj összege azon hasznosításhoz, joghoz vagy információhoz mérten, amiért fizetik, meghaladja
azt az  összeget, amelyben a  jogdíjat fizető személy és a  haszonhúzó ilyen kapcsolat hiányában megállapodott
volna, úgy e  cikk rendelkezéseit csak az  utóbb említett összegre kell alkalmazni. Ebben az  esetben a  kifizetett
többletösszeg mindkét Szerződő Állam jogszabályai szerint megadóztatható marad, az  Egyezmény egyéb
rendelkezéseinek kellő figyelembevételével.
13. Cikk
Elidegenítésből származó nyereség 1. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek a  6.  cikkben meghatározott és a  másik Szerződő
Államban fekvő ingatlan vagyona elidegenítéséből származó nyeresége megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek olyan részvények vagy hasonló érdekeltségek
elidegenítéséből származó nyeresége, amelyek értékének több mint 50 százaléka közvetlenül vagy közvetve a másik
Szerződő Államban fekvő ingatlan vagyonból származik, megadóztatható ebben a másik államban.
3. Az  e  cikk 2. bekezdésében nem említett egyéb nyereség, amely olyan ingó vagyon elidegenítéséből származik,
amely az  egyik Szerződő Állam vállalkozása másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti vagyonának része,
beleértve az  ilyen telephelynek (önmagában vagy az  egész vállalkozással együtt történő) elidegenítéséből elért
nyereséget, megadóztatható ebben a másik államban.
4. A  nemzetközi forgalomban üzemeltetett vízi vagy légi járművek, illetve belvízi szállítást végző hajók
elidegenítéséből, vagy az  ilyen vízi járművek, légi járművek vagy hajók üzemeltetését szolgáló ingó vagyon
elidegenítéséből származó nyereség csak abban a  Szerződő Államban adóztatható, ahol a  vállalkozás tényleges
üzletvezetésének helye található.
5. Az  1., 2., 3. és 4. bekezdésekben nem említett bármely vagyon elidegenítéséből származó nyereség csak abban
a Szerződő Államban adóztatható, amelyben az elidegenítő belföldi illetőségű.
14. Cikk
Munkaviszonyból származó jövedelem 1. A  15., 17., 18. és 20.  cikkek rendelkezéseinek fenntartásával a  fizetés, a  bér és más hasonló díjazás, amelyet
az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy munkaviszonyra tekintettel kap, csak ebben az  államban
adóztatható, kivéve, ha a munkát a másik Szerződő Államban végzik. Amennyiben a munkát ott végzik, úgy az ezért
kapott díjazás megadóztatható ebben a másik államban.
2. Tekintet nélkül az 1. bekezdés rendelkezéseire, az a díjazás, amelyet az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
személy a  másik Szerződő Államban végzett munkára tekintettel kap, csak az  elsőként említett államban
adóztatható, ha:
(a) a  kedvezményezett a  másik államban nem tartózkodik egyfolytában vagy megszakításokkal összesen
183 napnál hosszabb időszakot az  adott naptári évben kezdődő vagy végződő bármely tizenkét hónapos
időtartamon belül, és
(b) a  díjazást olyan munkaadó fizeti, vagy azt olyan munkaadó nevében fizetik, aki nem belföldi illetőségű
a másik államban, és
(c) a díjazást nem a munkaadónak a másik államban lévő telephelye viseli.
 3. Tekintet nélkül e cikk előző rendelkezéseire, a nemzetközi forgalomban üzemeltetett vízi, légi vagy közúti járművön
vagy belvízi szállítást végző hajó fedélzetén végzett munkáért kapott díjazás megadóztatható abban a  Szerződő
Államban, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
15. Cikk
Igazgatók tiszteletdíja
Az igazgatói tiszteletdíj és más hasonló kifizetés, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű társaság igazgatótanácsának vagy felügyelőbizottságának tagjaként
kap, megadóztatható ebben a másik államban.
16. Cikk
Művészek és sportolók 1. Tekintet nélkül a  7. és a  14.  cikkek rendelkezéseire, az  a  jövedelem, amelyet az  egyik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személy előadóművészként, mint színpadi, film-, rádió- vagy televíziós művész vagy zeneművész,
vagy sportolóként élvez a  másik Szerződő Államban ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből,
megadóztatható ebben a másik államban.
2. Amennyiben egy előadóművész vagy egy sportoló által ilyen minőségében kifejtett személyes tevékenységéből
származó jövedelem nem az előadóművésznél vagy sportolónál magánál, hanem egy másik személynél jelentkezik,
úgy ez  a  jövedelem, tekintet nélkül a  7. és a  14.  cikkek rendelkezéseire, megadóztatható abban a  Szerződő
Államban, amelyben az előadóművész vagy a sportoló a tevékenységét kifejti.
3. Az  1. és 2. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a  művészek és sportolók egyik Szerződő Államban
kifejtett tevékenységéből származó jövedelmére, ha az  abba az  Államba tett látogatást az  egyik vagy mindkét
Szerződő Állam vagy helyi hatóságaik teljes egészében vagy nagyrészben közalapjaiból támogatják. Ilyen esetben
a jövedelem csak abban a Szerződő Államban adóztatható, amelyben a művész vagy sportoló belföldi illetőségű.
17. Cikk
Nyugdíjak
A nyugdíj és más hasonló térítés, amely az  egyik Szerződő Államban keletkezik, és amelyet a  másik Szerződő
Államban belföldi illetőségű személynek fizetnek, csak az elsőként említett államban adóztatható.
18. Cikk
Közszolgálat 1. (a) A fizetések, bérek és más hasonló díjazások, amelyeket az egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága
fizet természetes személynek az  ezen államnak vagy hatóságnak teljesített szolgálatért, csak ebben
az államban adóztathatók.
(b) Ezen fizetések, bérek és más hasonló díjazások azonban csak a  másik Szerződő Államban adóztathatók,
ha a  szolgálatot ebben a  másik államban teljesítették, és a  természetes személy ebben az  államban olyan
belföldi illetőségű személy, aki:
(i) ennek az államnak az állampolgára; vagy
(ii) nem kizárólag a szolgálat teljesítése céljából vált ebben az államban belföldi illetőségű személlyé.
2. Az  egyik Szerződő Állam vagy annak helyi hatósága által folytatott üzleti tevékenységgel kapcsolatosan
teljesített szolgálatért fizetett fizetésekre, bérekre és más hasonló díjazásokra a 14., 15. és 16. cikkek rendelkezései
alkalmazandók.
19. Cikk
Tanulók
Azok a kifizetések, amelyeket olyan tanuló, ipari és kereskedelmi tanuló vagy gyakornok kap ellátására, tanulmányi
vagy képzési célokra, aki közvetlenül az  egyik Szerződő Államba való utazás előtt a  másik Szerződő Államban
belföldi illetőségű volt, vagy jelenleg is az, és aki az elsőként említett államban kizárólag tanulmányi vagy képzési
célból tartózkodik, nem adóztatható meg ebben az  államban, amennyiben az  ilyen kifizetések ezen az  államon
kívüli forrásból származnak.
20. Cikk
Oktatók, tanárok és kutatók 1. Egy természetes személy, aki az egyik Szerződő Államot az abban az Államban lévő egyetemen, főiskolán, iskolában
vagy más elismert oktatási intézetben való tanítás vagy kutatás folytatása céljából látogatja meg, és aki közvetlenül
ezen látogatás előtt a  másik Szerződő Államban belföldi illetőségű volt, vagy jelenleg is az, az  elsőként említett
Szerződő Államban mentes az adó alól az  ilyen tanításért vagy kutatásért kapott díjazás után az e célból tett első
látogatásának időpontjától számított két évet meg nem haladó időtartamra.
2. Ezen cikk 1. bekezdésének rendelkezései nem alkalmazandók a kutatásból származó díjazásra, ha az ilyen kutatást
nem a  köz érdekében, hanem elsősorban egy meghatározott személy vagy személyek egyéni haszna érdekében
végzik.
21. Cikk
Egyéb jövedelem 1. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy jövedelmének az Egyezmény előző cikkeiben nem tárgyalt
részei, bárhol is keletkeznek, csak ebben az államban adóztathatók.
2. Az  1. bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a  6.  cikk 2. bekezdésében meghatározott ingatlan vagyonból
származó jövedelmen kívüli jövedelemre, ha az ilyen jövedelemnek az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű
kedvezményezettje a  másik Szerződő Államban egy ott lévő telephely útján üzleti tevékenységet fejt ki, és a  jog
vagy vagyoni érték, amelyre tekintettel a jövedelmet fizetik, ténylegesen ehhez a telephelyhez kapcsolódik. Ebben
az esetben a 7. cikk rendelkezéseit kell alkalmazni.
22. Cikk
Vagyon 1. A  6.  cikkben említett olyan ingatlan vagyon, amely az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy
tulajdonát képezi és a másik Szerződő Államban fekszik, megadóztatható ebben a másik államban.
2. Az  ingó vagyon, amely az egyik Szerződő Állam vállalkozásának a másik Szerződő Államban lévő telephelye üzleti
vagyonának részét képezi, megadóztatható ebben a másik államban.
3. A nemzetközi forgalomban üzemeltetett vízi és légi járművekből és a belvízi szállítást végző hajókból álló vagyon, és
az ilyen vízi járművek, légi járművek és hajók üzemeltetésére szolgáló ingó vagyon csak abban a Szerződő Államban
adóztatható, amelyben a vállalkozás tényleges üzletvezetésének helye található.
4. Az  egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű személy minden más vagyonrésze csak ebben az  államban
adóztatható.
23. Cikk
A kettős adóztatás elkerülése 1. Magyarországon a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
(a) Amennyiben egy Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, vagy olyan vagyona
van, amely ezen Egyezmény rendelkezései szerint megadóztatható Luxemburgban, Magyarország a (b) és (c)
albekezdésben foglalt rendelkezések fenntartásával mentesíti az ilyen jövedelmet vagy vagyont az adó alól.
(b) Amennyiben egy Magyarországon belföldi illetőségű személy olyan jövedelemtételeket élvez, amelyek
a  10.  cikk és a  13.  cikk 2. bekezdésének rendelkezései szerint megadóztathatók Luxemburgban,
Magyarország megengedi az  ilyen belföldi illetőségű személy jövedelmét terhelő adóból azon összeg
levonását, amely megegyezik a  Luxemburgban megfizetett adóval. Az  így levont összeg azonban nem
haladhatja meg a  levonás előtt számított adónak azt a  részét, amely a  Luxemburgból származó ilyen
jövedelemtételekre esik.
(c) Amennyiben ezen Egyezmény bármely rendelkezése szerint valamely, Magyarországon belföldi illetőségű
személy által élvezett jövedelem, vagy a  tulajdonát képező vagyon mentesül az  adó alól Magyarországon,
Magyarország mindazonáltal ennek a belföldi illetőségű személynek a többi jövedelme vagy vagyona utáni
adó kiszámításánál figyelembe veheti a mentesített jövedelmet vagy vagyont.
(d) Az  (a) albekezdés rendelkezései nem alkalmazandók egy Magyarországon belföldi illetőségű személy
jövedelmére vagy vagyonára, ha Luxemburg ezen Egyezmény rendelkezéseit alkalmazva mentesíti az  ilyen
jövedelmet vagy vagyont az  adó alól, vagy az  ilyen jövedelemre a  10.  cikk 2. bekezdése rendelkezéseit
alkalmazza.
2. A  kettős adóztatás elkerülésére vonatkozó luxemburgi jog rendelkezéseinek fenntartásával, amelyek nem érintik
a bemutatott általános alapelvet, a kettős adóztatást a következő módon kell elkerülni:
(a) Amennyiben egy Luxemburgban belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, vagy olyan vagyona
van, amely ezen Egyezmény rendelkezései szerint megadóztatható Magyarországon, Luxemburg a (b) és (c)
albekezdésben foglalt rendelkezések fenntartásával mentesíti az ilyen jövedelmet vagy vagyont az adó alól,
mindazonáltal a  belföldi illetőségű személynek a  többi jövedelme vagy vagyona utáni adó kiszámításánál
ugyanazokat az adókulcsokat alkalmazhatja, mintha a jövedelem vagy vagyon nem lett volna mentesítve.
(b) Amennyiben egy Luxemburgban belföldi illetőségű személy olyan jövedelmet élvez, amely a  10.  cikk,
a 13. cikk 2. bekezdésének és a 16. cikk rendelkezései szerint megadóztatható Magyarországon, Luxemburg
megengedi az ilyen belföldi illetőségű személy jövedelmét terhelő személyi jövedelemadóból vagy társasági
adóból azon összeg levonását, amely megegyezik a  Magyarországon megfizetett adóval. Az  így levont
összeg azonban nem haladhatja meg a levonás előtt számított adónak azt a részét, amely a Magyarországról
származó ilyen jövedelemtételekre esik.
(c) Az  (a) albekezdés rendelkezései nem alkalmazandók egy Luxemburgban belföldi illetőségű személy
jövedelmére vagy vagyonára, ha Magyarország ezen Egyezmény rendelkezéseit alkalmazva mentesíti az ilyen
jövedelmet vagy vagyont az  adó alól, vagy az  ilyen jövedelemre a  10.  cikk 2. bekezdése rendelkezéseit
alkalmazza.
24. Cikk
Egyenlő elbánás 1. Az  egyik Szerződő Állam állampolgárai nem vethetők a  másik Szerződő Államban olyan adóztatás, vagy azzal
összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az az adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség,
amelynek e másik állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel a belföldi illetőségre – alá
vannak vagy alá lehetnek vetve. Ez a rendelkezés, tekintet nélkül az 1. cikk rendelkezéseire, azokra a személyekre is
alkalmazandó, akik nem belföldi illetőségűek az egyik vagy mindkét Szerződő Államban.
2. Az egyik Szerződő Államban belföldi illetőségű hontalan személyek egyik Szerződő Államban sem vethetők olyan
adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely más vagy terhesebb, mint az  az adóztatás vagy azzal
összefüggő kötelezettség, amelynek az adott állam állampolgárai azonos körülmények között – különös tekintettel
a belföldi illetőségre – alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
3. Az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának a  másik Szerződő Államban lévő telephelyét ebben a  másik államban
nem lehet kedvezőtlenebb adóztatás alá vetni, mint ennek a  másik államnak azonos tevékenységet folytató
vállalkozásait. Ez a rendelkezés nem értelmezendő akként, mintha az egyik Szerződő Államot arra kötelezné, hogy
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személyeknek a polgári jogállás vagy családi kötelezettségek alapján
adózási célból olyan személyi kedvezményeket, mentességeket és levonásokat nyújtson, amelyeket a saját belföldi
illetőségű személyeinek nyújt.
4. Az egyik Szerződő Állam vállalkozása által a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű személynek fizetett kamat,
jogdíj és más kifizetések az  ilyen vállalkozás adóköteles nyereségének megállapításánál ugyanolyan feltételek
mellett vonhatók le, mintha azokat az elsőként említett államban belföldi illetőségű személy részére fizették volna,
kivéve, ha a  9.  cikk 1. bekezdésének, a  11.  cikk 4. bekezdésének vagy a  12.  cikk 4. bekezdésének rendelkezései
alkalmazandók. Hasonlóképpen az  egyik Szerződő Állam vállalkozásának a  másik Szerződő Államban belföldi
illetőségű személlyel szemben fennálló tartozásai az  ilyen vállalkozás adóköteles vagyonának megállapításánál
ugyanolyan feltételek mellett vonhatók le, mintha azok az elsőként említett Szerződő Államban belföldi illetőségű
személlyel szemben álltak volna fenn.
5. Az egyik Szerződő Állam olyan vállalkozásai, amelyeknek tőkéje teljesen vagy részben, közvetlenül vagy közvetve,
a másik Szerződő Államban belföldi illetőségű egy vagy több személy tulajdonában vagy ellenőrzése alatt van, nem
vethetők az  elsőként említett Szerződő Államban olyan adóztatás vagy azzal összefüggő kötelezettség alá, amely
más vagy terhesebb, mint az az adóztatás és azzal összefüggő kötelezettség, amelynek az elsőként említett állam
más hasonló vállalkozásai alá vannak vagy alá lehetnek vetve.
6. E  cikk rendelkezései, tekintet nélkül a  2.  cikk rendelkezéseire, bármilyen fajtájú és megnevezésű adóra
alkalmazandók.
25. Cikk
Kölcsönös egyeztető eljárás 1. Ha egy személy véleménye szerint az egyik vagy mindkét Szerződő Állam intézkedései rá nézve olyan adóztatáshoz
vezetnek vagy fognak vezetni, amely nem felel meg ezen Egyezmény rendelkezéseinek, úgy ezeknek az államoknak
a  belső jogszabályai által biztosított jogorvoslati lehetőségektől függetlenül, ügyét előterjesztheti annak
a Szerződő Államnak az  illetékes hatóságához, amelyben belföldi illetőségű, vagy ha ügye a 24. cikk 1. bekezdése
alá tartozik, annak a Szerződő Államnak az illetékes hatóságához, amelynek állampolgára. Az ügyet az Egyezmény
rendelkezéseinek meg nem felelő adóztatáshoz vezető intézkedésre vonatkozó első értesítést követő három éven
belül kell előterjeszteni.
2. Az  illetékes hatóság, amennyiben a  kifogást megalapozottnak találja, és önmaga nem képes kielégítő
megoldást találni, törekedni fog arra, hogy az  ügyet a  másik Szerződő Állam illetékes hatóságával együtt
kölcsönös egyetértéssel rendezze azzal a  céllal, hogy elkerüljék az  olyan adóztatást, amely nem áll összhangban
az  Egyezménnyel. Az  így létrejött megállapodást a  Szerződő Államok belső jogszabályaiban előírt határidőktől
függetlenül végre kell hajtani.
3. A  Szerződő Államok illetékes hatóságai törekedni fognak arra, hogy az  Egyezmény értelmezésével vagy
alkalmazásával kapcsolatos nehézségeket vagy kétségeket kölcsönös egyetértéssel oldják fel. Közös
tanácskozásokat tarthatnak annak érdekében, hogy olyan esetekben is elkerüljék a  kettős adóztatást, amelyekről
az Egyezmény nem rendelkezik.
4. A Szerződő Államok illetékes hatóságai közvetlenül érintkezhetnek egymással, beleértve egy saját magukból vagy
képviselőikből álló közös bizottságot, abból a célból, hogy az előző bekezdések értelmében egyetértésre jussanak.
26. Cikk
Információcsere 1. A  Szerződő Államok illetékes hatóságai tájékoztatni fogják egymást a  jelen Egyezmény rendelkezéseinek
végrehajtásához, vagy a  Szerződő Államok vagy azok helyi hatóságai által kivetett, bármilyen fajtájú vagy
megnevezésű adóra vonatkozó belső jogszabályi rendelkezések végrehajtásához és érvényesítéséhez
előreláthatóan fontos információról, amennyiben az ezek alapján való adóztatás nem ellentétes az Egyezménnyel.
Az információcserét az 1. és a 2. cikk nem korlátozza.
2. A  Szerződő Államnak az  1. bekezdés alapján kapott bármely információt ugyanúgy titokként kell kezelnie, mint
az  ennek az  államnak a  saját belső jogszabályai alapján megszerzett információkat és csak olyan személyek
vagy hatóságok (beleértve a  bíróságokat és a  közigazgatási szerveket) részére szabad felfednie, amelyek
az  1. bekezdésben említett adók megállapításával vagy beszedésével, ezek érvényesítésével és a  vonatkozó
peres eljárással, vagy az  ezekkel az  adókkal kapcsolatos jogorvoslat elbírálásával vagy a  fentiek felügyeletével
foglalkoznak. Ezek a  személyek vagy hatóságok az  információt csak ilyen célokra használhatják fel. Nyilvános
bírósági tárgyalásokon vagy bírósági határozatokban az információt nyilvánosságra hozhatják.
3. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy, mintha valamelyik Szerződő Államot
arra köteleznék, hogy:
(a) az  egyik vagy a  másik Szerződő Állam jogszabályaitól vagy államigazgatási gyakorlatától eltérő
államigazgatási intézkedést hozzon;
(b) olyan információt nyújtson, amely az  egyik vagy másik Szerződő Állam jogszabályai szerint, vagy
az államigazgatás szokásos rendjében nem szerezhető be;
(c) olyan információt nyújtson, amely bármely szakmai, üzleti, ipari, kereskedelmi vagy foglalkozási titkot vagy
szakmai eljárást fedne fel, vagy amelynek felfedése sértené a közrendet.
 4. Ha az  egyik Szerződő Állam a  jelen cikknek megfelelően információt kér, a  másik Szerződő Állam saját
információszerzési intézkedéseit alkalmazza a  kért információ megszerzése érdekében, még akkor is, ha a  másik
Államnak az  információra saját adóügyi céljaira nincs szüksége. A  megelőző mondatban foglalt kötelezettségre
a  3. bekezdés korlátozásai vonatkoznak, de ezek a  korlátozások semmilyen esetben sem értelmezhetők úgy,
hogy a  Szerződő Állam számára megengedik az  információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert
az információhoz nem kapcsolódik hazai érdeke.
5. A  3. bekezdés rendelkezései semmilyen esetben nem értelmezhetők úgy, hogy a  Szerződő Állam számára
megengedik az  információszolgáltatás megtagadását kizárólag azért, mert az  információ banknak, más
pénzintézetnek, kijelölt személynek vagy képviselői vagy bizalmi minőségben eljáró személynek áll rendelkezésére,
vagy mert az egy személyben lévő tulajdonosi érdekeltségre vonatkozik.
27. Cikk
Diplomáciai és konzuli képviseletek tagjai
Az Egyezmény semmilyen módon nem érinti a  diplomáciai vagy konzuli képviseletek tagjait a  nemzetközi jog
általános szabályai szerint vagy külön egyezmények rendelkezései alapján megillető adózási kiváltságokat.
28. Cikk
Hatálybalépés 1. Az  egyes Szerződő Államok írásban, diplomáciai úton értesítik egymást arról, hogy az  ezen Egyezmény
hatálybalépéséhez szükséges belső követelményeknek eleget tettek.
2. Az Egyezmény az 1. bekezdésben említett értesítések közül a későbbi kézhezvételének időpontját követő 30. napon
lép hatályba, és rendelkezései mindkét Szerződő Államban alkalmazandók:
(a) a  forrásnál levont adók tekintetében az  Egyezmény hatálybalépésének évét követő első naptári év
január 1-jén vagy azt követően keletkezett jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelemadók és a vagyonadók tekintetében az Egyezmény hatálybalépésének évét követő első
naptári év január 1-jén vagy azután kezdődő bármely adóévre kivethető adókra.
 3. Ezen Egyezmény hatálybalépésekor a Magyar Köztársaság és a Luxemburgi Nagyhercegség között a kettős adózás
elkerüléséről a  jövedelem- és vagyonadók tekintetében, Budapesten, 1990. január hó 15. napján aláírt Egyezmény
és Jegyzőkönyv hatályát veszíti és nem kell alkalmazni:
(a) a forrásnál levont adók tekintetében ezen Egyezmény hatálybalépésének évét követő első naptári év
január 1-jén vagy azt követően keletkezett jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelem- és a  vagyonadók tekintetében ezen Egyezmény hatálybalépésének évét követő első
naptári év január 1-jén vagy azután kezdődő bármely adóévre kivethető adókra.
29. Cikk
Felmondás 1. Ez az Egyezmény mindaddig hatályban marad, ameddig az egyik Szerződő Állam fel nem mondja. Az Egyezményt
annak hatályba lépésétől számított öt éves időszak lejártától kezdődően bármelyik Szerződő Állam felmondhatja
úgy, hogy legalább hat hónappal bármely naptári év vége előtt a felmondásról diplomáciai úton értesítést küld.
2. Ebben az esetben ez az Egyezmény mindkét Szerződő Államban hatályát veszti:
(a) a forrásnál levont adók tekintetében az értesítés átadásának évét követő első naptári év január 1-jén vagy azt
követően keletkezett jövedelmekre;
(b) az egyéb jövedelem- és a  vagyonadók tekintetében az  értesítés átadásának évét követő első naptári év
január 1-jén vagy azután kezdődő bármely adóévre kivethető adókra.
ENNEK HITELÉÜL az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak ezt az Egyezményt aláírták.
Készült két példányban Brüsszelben, 2015. március 10. napján magyar, francia és angol nyelven, mindegyik szöveg
egyaránt hiteles. Eltérő értelmezés esetén az angol nyelvű szöveg irányadó.
Magyarország nevében a Luxemburgi Nagyhercegség nevében (aláírások) Jegyzőkönyv
A Magyarország és a Luxemburgi Nagyhercegség között a jövedelem- és a vagyonadók területén a kettős adóztatás
elkerüléséről és az  adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló Egyezmény aláírásának pillanatában a  felek
a következő rendelkezésekben állapodtak meg, amelyek az Egyezmény szerves részét alkotják:
I. A 4. cikk 1. bekezdésének tekintetében:
Megállapításra került, hogy a „kollektív befektetési eszköz” kifejezés a következőt jelenti:
(a) Magyarország esetében bármely befektetési alapot, amit a kollektív befektetési formákról és kezelőikről szóló
törvény alapján hoztak létre;
(b) Luxemburg esetében, (i) egy nyíltvégi befektetési társaságot;
(ii) egy zártvégű befektetési társaságot;
(iii) egy kockázati tőke befektetési társaságot;
(iv) egy kollektív befektetési alapot,
valamint bármely olyan valamelyik Szerződő Államban létrehozott kollektív befektetési eszközt, amit a  Szerződő
Államok illetékes hatóságai megegyezésük alapján ezen bekezdés céljából kollektív befektetési eszköznek
tekintenek.
E bekezdés nem értelmezendő úgy, hogy az  bármely formában korlátozná egy Szerződő Állam jogát arra, hogy
az abban az államban belföldi illetőséggel bírókat adóztassa.
II. A 8. cikk 1. és 4. bekezdéseinek, a 13. cikk 4. bekezdésének és a 22. cikk 3. bekezdésének tekintetében:
A Szerződő Államok megállapodtak, hogy a  „nemzetközi forgalom” kifejezés nem terjed ki a  nemzetközi
forgalomban szereplő közúti járművekre.
III. A 26. cikk tekintetében:
A megkereső Állam illetékes hatóságának biztosítania kell a következő információkat a megkeresett Állam illetékes
hatóságának, amikor az Egyezmény alapján információt kér annak érdekében, hogy alátámassza, hogy a kéréshez
az információ előreláthatólag releváns:
(a) annak a személynek az azonosító adatait, akivel szemben a vizsgálatot vagy a nyomozást folytatják;
(b) egy nyilatkozatot a kért információ természetére és formájára vonatkozóan, amelyben a megkereső Állam azt
meg kívánja kapni a megkeresett Államtól;
(c) azt az adózási célt, amelyre az információt keresik;
(d) azt az időszakot, amelyre vonatkozóan az információt kérik;
(e) az indokokat, amelyek alapján feltételezhető, hogy a  kért információ a  megkeresett Államnál van, vagy
a megkeresett Állam joghatósága alatt levő személy birtokában vagy ellenőrzése alatt;
(f ) az ismert mértékig bármely személy nevét és címét, akiről úgy hiszik, hogy a kért információ birtokában van;
(g) nyilatkozatot arról, hogy a megkereső Állam minden elérhető eszközt foganatosított a saját hatáskörén belül
az információ megszerzésére, kivéve, ahol ez aránytalan nehézségeket okozna.
IV. Az Európai Unió jogi aktusai:
Megállapításra került, hogy az  Egyezmény nem befolyásolja az  Európai Unió jogi aktusait és a  Szerződő Államok
ezekhez kapcsolódó rendelkezéseit.
ENNEK HITELÉÜL az arra kellő meghatalmazással rendelkező alulírottak ezt a Jegyzőkönyvet aláírták.
Készült két példányban Brüsszelben, 2015. március 10. napján magyar, francia és angol nyelven, mindegyik szöveg
egyaránt hiteles. Eltérő értelmezés esetén az angol nyelvű szöveg irányadó.
(i) the personal income tax (személyi jövedelemadó);
(ii) the corporate tax (társasági adó);
(iii) the land parcel tax (telekadó); and
(iv) the building tax (építményadó);
(signatures)” 4. § (1) Ez a törvény – a (2) és a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és 3. §, valamint az 5. § az Egyezmény 28. Cikk (2) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az Egyezmény, a  2.  § és 3.  §, valamint az  5.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter
– annak ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
(4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az adópolitikáért felelős miniszter gondoskodik.
5. § Hatályát veszti a  Magyar Köztársaság és a  Luxemburgi Nagyhercegség között a  kettős adóztatás elkerülésére
a jövedelem- és vagyonadók területén Budapesten, 1990. évi január hó 15. napján aláírt egyezmény kihirdetéséről
szóló 1990. évi XCV. törvény.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
283/2011. (XI. 10.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény
2. § (1) bekezdése alapján a miniszterelnök előterjesztésére
a Kárpát-medencei magyar kisvállalkozásokat támogató bolthálózat létrehozásáért és eredményes működtetése
érdekében végzett tevékenysége elismeréseként Baldauf Lászlónak, a CBA Kereskedelmi Kft. elnökének,
az 1956-os budapesti forradalmárok élelmiszerrel történő ellátásában való részvételéért, a futballutánpótlás,
különösen a fiatal magyar sportolók nevelése érdekében végzett sokoldalú munkája elismeréseként
Tóth-Zele Józsefnek, labdarúgónak, edzőnek a MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND tisztikeresztje
polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2011. október 13.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
2018. LVII. törvény a Magyarország biztonsági érdekét sértő külföldi befektetések ellenőrzéséről.
1. Értelmező rendelkezések 1. § E törvény alkalmazásában
1. külföldi befektető:
a) az  Európai Unión, az  Európai Gazdasági Térségen, valamint a  Svájci Államszövetségen kívüli állam
állampolgára vagy ilyen államban bejegyzett jogi személy vagy egyéb szervezet,
b) a 2. § (4) bekezdésében meghatározott tevékenységet folytató, magyarországi székhelyű gazdasági
társaságban a 2. § (1) bekezdésében meghatározott tulajdonrészt, illetve befolyást szerző belföldön,
az  Európai Unió más tagállamában, az  Európai Gazdasági Térség más tagállamában vagy a  Svájci
Államszövetségben bejegyzett jogi személy is, ha a jogi személyben a Polgári Törvénykönyvről szóló
törvény (a  továbbiakban: Ptk.) szerinti többségi befolyással rendelkező személy az  Európai Unión,
az Európai Gazdasági Térségen, valamint a Svájci Államszövetségen kívüli állam állampolgára vagy
ilyen államban bejegyzett jogi személy vagy egyéb szervezet;
2. tulajdonszerzés: a  2.  § (4)  bekezdésében meghatározott tevékenységet folytató, magyarországi székhelyű
gazdasági társaságban a  2.  § (1) és (2)  bekezdésében meghatározott tulajdonrész-, illetve befolyásszerzés
gazdasági társaság alapításával vagy részesedésszerzés útján, továbbá a  2.  § (3)  bekezdése szerinti
fióktelep-létesítés.
2. A külföldi befektető bejelentési kötelezettsége 2. § (1) A külföldi befektető a (4) bekezdésben meghatározott tevékenységet folytató, magyarországi székhelyű gazdasági
társaságban – gazdasági társaság alapításával vagy részesedésszerzés útján –
a) közvetlenül vagy közvetett módon 25%-ot – nyilvánosan működő részvénytársaság esetén 10%-ot –
meghaladó tulajdonrészt, vagy
b) a Ptk. szerinti meghatározó befolyást
a Kormány rendeletében kijelölt miniszterhez (a  továbbiakban: miniszter) történő bejelentést és a  bejelentés
tudomásulvételének visszaigazolását követően szerezhet.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti bejelentési kötelezettség akkor is fennáll, ha a  külföldi befektető 25%-ot el nem érő
tulajdonszerzése azt eredményezné, hogy a (4) bekezdésben meghatározott tevékenységet folytató, magyarországi
székhelyű gazdasági társaságban – a  nyilvánosan működő részvénytársaság kivételével – a  külföldi befektetők
együttes tulajdonrésze összességében meghaladná a 25%-ot.
(3) Külföldi befektető által a  (4)  bekezdésben meghatározott tevékenységre Magyarországon fióktelep akkor
létesíthető, ha a külföldi befektető
a) megfelel a Magyarországon fióktelep létesítéséhez szükséges, jogszabályban meghatározott feltételeknek, és
b) a  fióktelep létesítése előtt teljesítette az  (1)  bekezdés szerinti bejelentési kötelezettségét és a  miniszter
a bejelentés tudomásulvételét visszaigazolta.
 (4) Az (1)–(3) bekezdés szerinti bejelentéshez kötött tevékenységek a következők:
a) fegyver- és lőszergyártás, valamint az engedélyköteles haditechnikai eszközök előállítása,
b) kettős felhasználású termék előállítása,
c) a haditechnikai tevékenység engedélyezésének és a vállalkozások tanúsításának részletes szabályairól szóló
kormányrendeletben meghatározott titkosszolgálati eszközök előállítása,
d) a  hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló törvényben meghatározott pénzügyi szolgáltatás
nyújtása és a kiegészítő pénzügyi szolgáltatások közül a fizetési rendszer működtetése,
A törvényt az Országgyűlés a 2018. október 2-i ülésnapján fogadta el.
e) a villamos energiáról szóló törvény hatálya alá tartozó szolgáltatások,
f ) a földgázellátásról szóló törvény hatálya alá tartozó szolgáltatások,
g) a víziközmű-szolgáltatásról szóló törvény hatálya alá tartozó szolgáltatások,
h) az elektronikus hírközlésről szóló törvény hatálya alá tartozó szolgáltatások,
i) az  állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló törvény hatálya alá tartozó
elektronikus információs rendszerek kialakítása, fejlesztése vagy működtetése
tevékenységi körökön belül a Kormány rendeletében meghatározott egyes tevékenységek.
(5) A  (4)  bekezdés e)–h)  pontja alapján a  Kormány az  e  törvény felhatalmazása alapján kiadott rendeletében
azon tevékenységet határozhatja meg, amely közvetlenül érinti a  létfontosságú rendszerek és létesítmények
azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló törvény alapján meghatározott valamely nemzeti létfontosságú
rendszerelemet vagy európai létfontosságú rendszerelemet.
3. § A külföldi befektető a miniszterhez történő bejelentés és a bejelentés tudomásulvételének visszaigazolását követően
szerezheti meg a  2.  § (4)  bekezdésében meghatározott tevékenység folytatásához nélkülözhetetlen infrastruktúrák,
berendezések és eszközök használati vagy működtetési jogát (a továbbiakban együtt: üzemeltetési jog).
4. § (1) A  külföldi befektetőnek a  2.  § (1)  bekezdés a)  pontjában vagy (2)  bekezdésében meghatározott mértéket elérő
tulajdonrésze, illetve a 2. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott befolyása mellett működő gazdasági társaság
a 2. § (4) bekezdése szerinti tevékenység folytatását (a továbbiakban: újonnan felvett tevékenység) a miniszterhez
történő bejelentés és a bejelentés tudomásulvételének visszaigazolását követően kezdheti meg.
(2) Az (1) bekezdés szerinti kötelezettség a 2. § (4) bekezdésében meghatározott tevékenységnek a gazdasági társaság
főtevékenységeként vagy további tevékenységi köreként a cégnyilvántartásba történő bejegyzésével keletkezik.
5. § (1) A  külföldi befektető a  tulajdonszerzésre vagy az  üzemeltetési jog megszerzésére irányuló jogügylet létrejöttét,
illetve az  újonnan felvett tevékenységnek a  cégjegyzékbe történő bejegyzését a  miniszterhez írásban,
kormányrendeletben meghatározott határidőn belül jelenti be.
(2) A  bejelentésben a  külföldi befektetőnek be kell mutatnia eddigi gazdasági tevékenységét, és csatolnia kell
minden olyan okiratot, amely alapján megállapítható a külföldi befektető és a külföldi befektetőben részesedéssel
rendelkező jogi személyek tulajdonosi szerkezete, valamint a  pénzmosás és a  terrorizmus finanszírozása
megelőzéséről és megakadályozásáról szóló törvény szerint meghatározott tényleges tulajdonos.
(3) A  külföldi befektető köteles a  bejelentési kötelezettség alá eső adatok változásáról kormányrendeletben
meghatározott határidőn belül a miniszternek adatszolgáltatást teljesíteni.
(4) A bejelentésre vonatkozó részletes szabályokat, így különösen a bejelentés kötelező tartalmi elemeit, mellékleteit,
a  bejelentés határidejét, valamint a  (3)  bekezdés szerinti adatszolgáltatási kötelezettséggel összefüggő részletes
szabályokat a Kormány rendeletben állapítja meg.
3. A miniszter eljárása 6. § (1) A  miniszter eljárásának e  törvényben nem rendezett részletes szabályait – így különösen az  eljárási határidőket –
a Kormány rendeletben állapítja meg.
(2) A bejelentés megérkezéséről a miniszter haladéktalanul, de legfeljebb 8 napon belül értesíti a külföldi befektetőt.
 (3) A miniszter a bejelentés alapján megvizsgálja, hogy a külföldi befektető által a tulajdonszerzés vagy az üzemeltetési
jog megszerzése vagy az újonnan felvett tevékenység folytatása sérti-e Magyarország biztonsági érdekét.
 (4) A  miniszter a  bejelentés megérkezését követően haladéktalanul ellenőrzi, hogy a  bejelentés megfelel-e
az  5.  §-ban meghatározott követelményeknek, továbbá megvizsgálja, hogy fennáll-e a  külföldi befektető általi
tulajdonszerzéssel, az üzemeltetési jog külföldi befektető általi megszerzésével vagy az újonnan felvett tevékenység
folytatásával összefüggésben a  (3)  bekezdésben meghatározott körülmény. A  miniszter legkésőbb a  bejelentés
megérkezésétől számított 60 napon – vagy az (5) bekezdés szerinti esetben az ott meghatározott határidőn – belül,
ha a (3) bekezdésben meghatározott körülmény
a) nem áll fenn, a bejelentés tudomásulvételét írásban visszaigazolja, vagy
b) fennáll, a miniszter a tulajdonszerzést, az üzemeltetési jog megszerzését vagy az újonnan felvett tevékenység
megkezdését megtiltja (a továbbiakban együtt: tiltó döntés).
 (5) Különösen indokolt esetben a  miniszter a  (4)  bekezdés szerinti ellenőrzés időtartamát legfeljebb 60 nappal
meghosszabbíthatja, amelyről a külföldi befektetőt – a 60 napos határidő letelte előtt – írásban értesíti.
(6) Tiltó döntés az  1.  § 1.  pont b)  alpontja szerinti külföldi befektető esetén akkor hozható, ha megalapozottan
feltehető, hogy a  2.  § (4)  bekezdésében meghatározott tevékenységet folytató, magyarországi székhelyű
gazdasági társaságban a  2.  § (1) vagy (2)  bekezdésében meghatározott tulajdonrészt, illetve befolyást szerző jogi
személy a  (3)  bekezdésben meghatározott körülmény fennállásának elfedésére, az  ellenőrzés elnehezítésére,
az  e  törvényben meghatározott eljárás megkerülésére létesült vagy arra szolgál. Ilyennek minősül különösen, ha
a  jogi személy a  bejegyzése szerinti államban tényleges gazdasági tevékenységet nem folytat, tartós gazdasági
tevékenységére utaló körülmények – különösen gazdasági létesítmények, foglalkoztatottak – fennállása nem
igazolható.
(7) A miniszter az egyszerűsített indokolást tartalmazó tiltó döntését írásban közli a külföldi befektetővel.
 (8) A  külföldi befektető a  tiltó döntést az  eljárás lényeges szabályainak megsértése miatt, valamint a  (6)  bekezdés
szerinti minősítéssel összefüggésben közigazgatási perben megtámadhatja. A  perre a  Fővárosi Törvényszék
kizárólagosan illetékes.
(9) A  bíróság a  keresetlevélről egyszerűsített perben dönt. Ha a  bíróság a  jogsértést megállapítja, a  határozatot
hatályon kívül helyezi, és a minisztert új eljárásra kötelezi. A perben azonnali jogvédelem biztosításának nincs helye.
(10) A miniszter a külföldi befektető személyes adatait az eljárás során, valamint a bejelentés ellenőrzése céljából
a) tiltó döntés meghozatala esetén a bejelentés benyújtását követő 5 évig, bírósági jogorvoslati eljárás esetén
annak jogerős befejezésétől számított 5 évig,
b) a  bejelentés tudomásulvételének visszaigazolása esetén a  2.  § (1)  bekezdés a)  pontja vagy (3)  bekezdése
szerinti tulajdonrész, a  2.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti befolyás, a  2.  § (3)  bekezdése szerinti fióktelep,
a 3. § szerinti üzemeltetési jog fennálltának idejéig vagy az újonnan felvett tevékenységnek a cégjegyzékből
való törléséig
kezeli.
 (11) A (10) bekezdés szerint kezelt személyes adatokat a miniszter az eljárás lefolytatása érdekében a Kormány rendelete
szerint bevont szervek részére továbbíthatja. 4. A miniszter eljárásának kapcsolata a hatósági eljárásokkal
7. § (1) A  2.  § (4)  bekezdése alapján kormányrendeletben meghatározott, az  e  törvény szerinti bejelentési kötelezettség
körébe tartozó tevékenységekkel kapcsolatos, jogszabályban meghatározott, tulajdonszerzés engedélyezésére
irányuló eljárásokban meghozható döntés feltétele az  e  törvény szerinti bejelentés tudomásulvételének
visszaigazolása.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti eljárás hiányában a  2.  § (4)  bekezdése alapján kormányrendeletben meghatározott,
az  e  törvény szerinti bejelentési kötelezettség körébe tartozó tevékenység engedélyezésére irányuló eljárásokban
meghozható döntés feltétele az e törvény szerinti bejelentés miniszter általi tudomásulvételének visszaigazolása.
(3) A  Kormány rendeletben állapítja meg azon – egyes tevékenységek engedélyezésére irányuló – eljárások körét,
amelyek esetében az e törvény szerinti bejelentést meg kell tenni.
(4) A miniszter a  tiltó döntést, valamint az ellenőrzésre nyitva álló határidő meghosszabbításáról szóló döntését közli
a bejelentésben megjelölt, az (1) vagy (2) bekezdés szerinti eljárásban eljáró hatósággal.
5. A miniszter eljárásával összefüggő egyes jogkövetkezmények 8. § (1) A  2.  § szerinti esetben a  magyarországi székhelyű gazdasági társaság részvénykönyvébe, illetve tagjegyzékébe
való bejegyzésre irányuló kérelmet a  bejelentés tudomásulvétele visszaigazolásának birtokában lehet benyújtani.
A  3.  § szerinti esetben az  üzemeltetési jogra vonatkozó szerződés hatálya – ha e  törvény szerinti bejelentés alá
tartozó tevékenységekkel kapcsolatos jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik – a bejelentés tudomásulvételének
napjával áll be.
(2) Ha a külföldi befektető az e törvény szerinti bejelentési kötelezettségének nem tett eleget, a miniszter a bejelentés
tudomásulvételét nem igazolta vissza vagy a  miniszter tiltó döntést hozott, a  szerző fél a  részvénykönyvbe nem
jegyezhető be, illetve a  tagjegyzékben nem tüntethető fel, a  részesedései tekintetében a  gazdasági társasággal
szemben jogot nem gyakorolhat.
(3) Ha a  (2)  bekezdés szerinti körülmény a  részvénykönyvbe, illetve a  tagjegyzékbe történő bejegyzést követően
jut a  magyarországi székhelyű gazdasági társaság tudomására, a  magyarországi székhelyű gazdasági társaság
tudomásszerzését követően a külföldi befektető a magyarországi székhelyű gazdasági társasággal szemben tagsági
jogait a továbbiakban nem gyakorolhatja.
(4) Hatálytalan az  az üzemeltetési jog megszerzésére irányuló jogügylet, amely az  e  törvény szerinti bejelentés
elmaradásával vagy a  bejelentés tudomásulvételének visszaigazolása hiányában jött létre, illetve amellyel
összefüggésben a  miniszter tiltó döntést hozott. A  jogügylet hatálytalanságával kapcsolatos peres eljárást
a miniszter és az indíthat, akinek ehhez jogi érdeke fűződik.
(5) A gazdasági társaságnak a tiltó döntéssel érintett újonnan felvett tevékenységét a cégjegyzékből törölni kell.
9. § (1) Az e törvény szerinti bejelentési kötelezettség teljesítését a Kormány rendeletében kijelölt szerv ellenőrzi.
 (2) Ha az  (1)  bekezdés szerinti ellenőrzés során megállapítást nyer, hogy a  külföldi befektető az  e  törvény szerinti
kötelezettségeit nem teljesítette – ideértve azt az  esetet is, ha a  külföldi befektető a  bejelentés előírt adataiban
bekövetkezett változás bejelentését elmulasztotta –, a miniszter a 10. § szerinti bírságot szab ki, és ha
a) a  külföldi befektető általi tulajdonszerzéssel, az  üzemeltetési jog külföldi befektető általi megszerzésével
vagy az újonnan felvett tevékenység folytatásával összefüggésben nem áll fenn a 6. § (3) bekezdése szerinti
körülmény, a bejelentés tudomásulvételét írásban visszaigazolja,
b) a külföldi befektető általi tulajdonszerzéssel, az üzemeltetési jog külföldi befektető általi megszerzésével vagy
az újonnan felvett tevékenység folytatásával összefüggésben fennáll a 6. § (3) bekezdése szerinti körülmény,
és ezt a 6. § (6) bekezdésében foglalt rendelkezés sem zárja ki, tiltó döntést hoz.
(3) A 2. § szerinti esetben a miniszter a  (2) bekezdés b) pontja szerinti döntésében a külföldi befektetőnek legfeljebb
3 hónapos határidőt biztosít a  magyarországi székhelyű gazdasági társaságban fennálló tulajdonrészének
értékesítésére, befolyásának megszüntetésére, a  fióktelep megszüntetésére vagy tevékenységi körének
módosítására. Az értékesítés során a magyar államot elővásárlási jog illeti meg.
(4) Ha a (3) bekezdésben meghatározott határidő eredménytelenül telt el, a miniszter határozatban kijelöli azt az állami
szervet, amely a határozatban megjelölt határidőig a külföldi befektető helyett és nevében intézkedik a befektető
részesedésének értékesítése iránt. Az értékesítés során a magyar államot elővásárlási jog illeti meg.
(5) A  3.  § szerinti esetben a  miniszter a  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti döntésével egyidejűleg megindítja
az üzemeltetési jog megszerzésére irányuló jogügylet hatálytalanságával kapcsolatos peres eljárást.
(6) A 4. § szerinti esetben a miniszter a (2) bekezdés b) pontja szerinti döntésében 30 napos határidőt biztosít arra, hogy
a  magyarországi székhelyű gazdasági társaság tevékenységi körei közül a  tiltó döntéssel érintett újonnan felvett
tevékenységi kör törlésre kerüljön.
(7) Az  (1)  bekezdés szerinti ellenőrzés határidejére a  6.  § (4) és (5)  bekezdésének rendelkezéseit kell megfelelően
alkalmazni.
(8) Nem folytatható hatósági ellenőrzés, illetve a  jogsértés megállapítására irányuló eljárás az  e  törvény szerinti
bejelentés elmulasztása miatt, ha
a) a tulajdonszerzésnek vagy az üzemeltetési jog megszerzésének,
b) a  2.  § (4)  bekezdése alapján kormányrendeletben meghatározott, az  e  törvény szerinti bejelentési
kötelezettség körébe tartozó tevékenység engedélyezésére irányuló eljárásokban meghozható döntés
véglegessé válásának, vagy
c) az újonnan felvett tevékenység cégjegyzékbe való bejegyzésének
az ellenőrzésre jogosult szerv tudomására jutásától számított 6 hónap, de legkésőbb az  a) és b)  pontban
meghatározott körülményektől számított 5 év eltelt.
(9) A  (2)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben a  6.  § (10)  bekezdés b)  pontjában foglalt rendelkezést megfelelően
alkalmazni kell, továbbá a (2) bekezdés b) pontja szerinti esetben a 6. § (10) bekezdés a) pontjának első fordulatában
meghatározott határidőt az ellenőrzés megindításától kell számítani.
6. Bírságfizetési kötelezettség 10. § (1) Azt, aki az  e  törvény szerinti, a  bejelentéssel, illetve az  5.  § (3)  bekezdése szerinti adatszolgáltatással összefüggő
kötelezettségét megszegi, a  miniszter – az  eset összes körülményének vizsgálatával – a  Kormány rendeletében
meghatározott, természetes személy külföldi befektető esetén legfeljebb 1 000 000 forint, jogi személy külföldi
befektető esetén legfeljebb 10 000 000 forint összegű bírság megfizetésére kötelezi.
(2) A bírság megfizetésére fizetési kedvezmény nem engedélyezhető.
 (3) A bírság a központi költségvetés bevételét képezi.
7. Záró rendelkezések 11. § Ez a törvény 2019. január 1-jén lép hatályba.
12. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben megállapítsa
a) a miniszter kijelölésére vonatkozó rendelkezéseket,
b) a  2.  § (4)  bekezdésében meghatározott tevékenységi körökön belül az  e  törvény szerinti bejelentés alá
tartozó tevékenységeket,
c) a  külföldi befektető általi tulajdonszerzés, az  üzemeltetési jog külföldi befektető általi megszerzése, illetve
az  újonnan felvett tevékenység bejelentésének és a  miniszter bejelentéssel összefüggő eljárásának,
az  eljárásba bevonható szervek körének és a  bevont szervek eljárásának, a  külföldi befektető 5.  §
(3) bekezdése szerinti adatszolgáltatási kötelezettségének részletes szabályait, valamint az ellenőrzést végző
szerveket és az ellenőrzés részletes szabályait,
d) azon tevékenységek engedélyezésére irányuló eljárásokat, amelyek esetében a  7.  § (2)  bekezdése
alkalmazásának van helye,
e) a 10. § szerinti bírság megállapításának szempontrendszerét és kiszabásának eljárására vonatkozó részletes
szabályokat.
13. § E törvény rendelkezéseit az e törvény hatálybalépését követően
a) létrejött, 2. § (1)–(3) bekezdése és 3. § szerinti jogügyletek esetében,
b) újonnan felvett tevékenységet folytatni kívánó gazdasági társaságok tekintetében, illetve
c) megkezdett hatósági eljárásban, megindított ellenőrzés során
kell alkalmazni.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
55/2011. (III. 16.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdése j) pontja, valamint a Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi XXXI. törvény 2. §
(1) bekezdése alapján a miniszterelnök előterjesztésére az állam és az egyház kapcsolatrendszere, az egyházigazgatás újjászervezése, a szentszéki kapcsolatok helyreállítása
érdekében végzett munkássága elismeréseként dr. Seregély István nyugalmazott egri érseknek, a Magyar Katolikus Püspöki Konferencia volt elnökének a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND nagykeresztje, polgári tagozata; több évtizedes tudományos munkássága, oktató-nevelő tevékenysége elismeréseként
Bolberitz Pál Széchenyi-díjas teológusnak, a Pázmány Péter Katolikus Egyetem tanszékvezető egyetemi tanárának,
a római és az itáliai magyar közösség lelki egységének megőrzése érdekében végzett tevékenységéért, a magyar
szellemi értékek hiteles képviseletéért és széles körű terjesztéséért, egyház és közösségszervező munkásságáért,
valamint nemzetközileg is elismert tudományos életművéért Zakar Ferenc Polikárpnak, a Pázmány Péter Katolikus Egyetem Kánonjogi Posztgraduális Intézete egyetemi tanárának,
a Ciszterci Rend Zirci Kongregációja főapátjának a MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND
középkereszt a csillaggal, polgári tagozata; a metamorf kőzettan területén végzett, nemzetközileg is számon tartott példaértékű tudományos és kutatói
munkássága elismeréseként Árkai Péter Széchenyi-díjas geológusnak, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, a Magyar Tudományos
Akadémia Geokémiai Kutatóintézet kutatóprofesszorának, a rákkutatás, a daganatellenes szerek és a sebészeti onkológia terén végzett sokoldalú munkássága, szakmai-közéleti
tevékenysége, példaértékű életpályája elismeréseként Besznyák István Széchenyi-díjas orvosnak, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, a Semmelweis Egyetem
professor emeritusának, a gazdaságpolitika terén végzett több évtizedes sokirányú tudományos, oktató-nevelő munkássága, szakmai közéleti
tevékenysége elismeréseként dr. Bod Péter Ákosnak, a közgazdaságtudomány kandidátusának, a Budapesti Corvinus Egyetem
Közgazdaságtudományi Kar tanszékvezető egyetemi tanárának, a magyar népegészségügyért végzett áldozatos munkájáért, az általa meghonosított, korszakújító, új műtéti
megoldásokat kifejlesztő munkássága elismeréseként dr. Csókay Andrásnak, a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kórház idegsebészeti osztályvezető főorvosának,
nemzetközileg is nagyra becsült hidrobiológiai kutatásaiért, oktatói és tudományos ismeretterjesztői
tevékenységéért, példaértékű életpályája elismeréseként dr. Entz Béla Állami-díjas biológusnak, a Magyar Tudományos Akadémia Balatoni Limnológiai Kutatóintézet
nyugalmazott tudományos főmunkatársának, a növényökológia, a vegetációtan és a természetvédelmi biológia területén végzett több évtizedes értékteremtő
munkássága, tudományos, tudománypolitikai, szakmai-közéleti, valamint oktatói tevékenysége elismeréseként
Fekete Gábor Széchenyi-díjas ökológusnak, botanikusnak, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, a Magyar
Tudományos Akadémia Ökológiai és Botanikai Kutatóintézete kutatóprofesszorának, a közérdeklődésre számot tartó, kiemelkedően bonyolult tényállású és jogi megítélésű ügyekben folytatott
nyomozások során nyújtott teljesítménye, továbbá eredményes ügyészi és vezetői pályafutása elismeréseként
dr. Keresztes Imrének, a Központi Nyomozó Főügyészség főügyészének,
számtalan művészeti érték megjelenítéséhez hozzájáruló intézményvezetői tevékenysége elismeréseként
Kiss Imrének, a Művészetek Palotája Kulturális Szolgáltató Kft. vezérigazgatójának,
a magyar kartográfia terén végzett több évtizedes tudományos, kutatói munkássága, térképész-utánpótlás nevelői,
egyetemvezetői, szakmai közéleti tevékenysége elismeréseként Klinghammer Istvánnak, Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, az Eötvös Loránd Tudományegyetem
Informatikai Kar egyetemi tanárának, tudományos és közéleti munkássága, értelmiségnevelő tevékenysége, életútja elismeréseként
dr. Korzenszky Richárd Miklósnak, a Tihanyi Bencés Apátság vezetőjének,
az elektronmikroszkópos vizsgálatok daganatkutatási célokra történő széles körű alkalmazásának bevezetéséért,
határainkon túl is számon tartott tudományos, kutatói és egyetemvezetői tevékenysége, példaértékű életpályája
elismeréseként Lapis Károly Széchenyi-díjas orvosnak, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának , a Semmelweis Egyetem
I. sz. Patológiai és Kísérleti Rákkutató Intézet professor emeritusának,
lelkipásztori és egyházvezetői tevékenysége, életútja elismeréseként dr. Márkus Mihálynak, a Dunántúli Református Egyházkerület nyugalmazott püspökének,
több évtizedes, az agyi vérkeringés és az idegsebészet terén végzett új műtéti technikákat bevezető, nemzetközileg is
számon tartott tudományos, oktatói, szakmai-közéleti tevékenysége, példaértékű életpályája elismeréseként
Pásztor Emil Széchenyi-díjas idegsebésznek, Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjának, az Országos
Idegsebészeti Tudományos Intézet professor emeritusának, papnevelői, egyházkormányzati tevékenységéért, az igazságért való bátor kiállásáért, példaértékű életútja
elismeréseként dr. Szendi Józsefnek, nyugalmazott veszprémi érseknek a
MAGYAR KÖZTÁRSASÁGI ÉRDEMREND középkeresztje, polgári tagozata kitüntetést adományozom.
Budapest, 2011. március 1. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1049/2019. (II. 18.) Korm. határozata az erdélyi intézmények működésének és beruházásainak finanszírozásához szükséges forrás biztosításáról.
A Kormány felhívja a pénzügyminisztert, hogy – a miniszterelnök általános helyettese bevonásával – gondoskodjon
az  erdélyi intézmények működésének és beruházásainak finanszírozása érdekében a  2019.  évben szükséges
legfeljebb 1 145 500 000 forint központi költségvetési forrás biztosításáról a  Magyarország 2019.  évi központi
költségvetéséről szóló 2018. évi L.  törvény 1. melléklet XLII. A költségvetés közvetlen bevételei és kiadásai fejezet,
42. Alapok támogatása cím, 2. Bethlen Gábor Alap támogatása alcím javára.
Felelős: pénzügyminiszter
a miniszterelnök általános helyettese Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
18/2014. (XII. 5.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és az Európai Rendőrakadémia (CEPOL) közötti Székhely-megállapodás kihirdetéséről szóló 2014. XLIII. törvény 2. és 3. §-ának hatálybalépéséről.
A 2014. évi XLIII. törvénnyel a Magyar Közlöny 2014. október 6-ai, 137. számában kihirdetett, a  Magyarország
Kormánya és az Európai Rendőrakadémia (CEPOL) közötti Székhely-megállapodás 21. cikk (1) bekezdése az alábbiak
szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„A jelen Székhely-megállapodás azon dátumot követő 10. (tizedik) napon lép hatályba, amikor Magyarország
és az  Ügynökség értesítik egymást azon eljárásaik befejezéséről, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a  Székhelymegállapodást magukra nézve kötelezőnek ismerhessék el.”
Az utolsó értesítés megérkezésének napja: 2014. október 28.
A Megállapodás hatálybalépésének napja: 2014. november 7.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2014. évi XLIII. törvény 4. § (3) bekezdésével megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és az  Európai Rendőrakadémia (CEPOL) közötti Székhely-megállapodás kihirdetéséről szóló 2014. évi
XLIII. törvény 2. és 3. §-a 2014. november 7-én, azaz kettőezer-tizennégy november hetedikén hatályba lépett.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
108/2018. (VIII. 31.) ME határozata a Magyarország Kormánya és a Bolgár Köztársaság Kormánya között a Bolgár Köztársaság budapesti diplomáciai képviseletének ingatlanszükségleteit illető kérdések rendezéséről szóló Megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek a  Magyarország Kormánya és a  Bolgár Köztársaság Kormánya között a  Bolgár Köztársaság budapesti
diplomáciai képviseletének ingatlanszükségleteit illető kérdések rendezéséről szóló Megállapodás (a továbbiakban:
Megállapodás) létrehozásával;
2. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy – az  érintett miniszterekkel egyetértésben –
a tárgyalásokon részt vevő személyeket kijelölje;
3. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások
eredményeként előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
4. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
5. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert és az  igazságügyi minisztert, hogy a  Megállapodás létrehozását
követően a  Megállapodás szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét
haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1410/2013. (VII. 2.) Korm. határozata a TIOP-1.1.3-12/1-2013-0001 azonosító számú [a „Végponti kapcsolatok fejlesztése a közoktatásban (központi szolgáltatás-fejlesztés a közoktatási hálózatban)”című] kiemelt projekt akciótervi nevesítéséről és támogatásának jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az  1.  melléklet szerint a TIOP-1.1.3-12/1-2013-0001 azonosító számú, „Végponti kapcsolatok fejlesztése
a  közoktatásban (központi szolgáltatás-fejlesztés a  közoktatási hálózatban)” című, egymilliárd forintot meghaladó
támogatási igényű projektjavaslatot,
2. elfogadja az 1. melléklet szerint az 1. pontban megjelölt projekt kiemelt projektként történő nevesítését,
 3. hozzájárul, hogy az  1.  pontban meghatározott projekt támogatási szerződését a  Nemzeti Fejlesztési Ügynökség
Humán Erőforrás Programok Irányító Hatósága megkösse.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a támogathatósági feltételek teljesítését követő 30 napon belül
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
116/2010. (VI. 30.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 357/2009. (VIII. 14.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján kifogás érkezett
az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 357/2009. (VIII. 14.) OVB határozata
(a továbbiakban: OVBh.) ellen.
A kifogástevők 2009. augusztus 3-án országos népszavazás kezdeményezésére irányulóan aláírásgyűjtő ív
mintapéldányát nyújtották be az OVB-hez hitelesítés céljából, amely aláírásgyűjtő íven az alábbi kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés törvényben szabályozza azt, hogy az 1997. évi C. törvény (Ve.) 84. §
(6) bekezdés szerinti bíróság előtti nemperes eljárásban a kérelmezőt és az ellenérdekű felet a szóbeli nyilatkozattétel
során az alábbi jogok megilletik:
– kérhetik jogorvoslati kérelmükben a választási eljárásban keletkezett iratoknak a választási szerv által részükre
történő kézbesítését, a bírósági eljárásban pedig azoknak a bíróság által történő ismertetését;
– kérhetik a másik fél nyilatkozatának megismerését;
– kérhetik a választási bizottság határozata ellen benyújtott több bírósági felülvizsgálat iránti kérelemnek bíróság
előtti egyesítését és a kérelmeknek egy eljárásban történő elbírálását;
– kérhetik, hogy a szóbeli nyilatkozatot a bíróság szó szerint vegye jegyzőkönyvbe?”
Az OVB az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadta. Az OVBh. indokolása megállapítja, hogy
a kezdeményezés nem felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény
(a továbbiakban: Nsztv.) 13. § (1) bekezdésében foglalt egyértelműségi követelménynek. A kezdeményezés ugyanis
több kérdést tartalmaz, amelyekről a választópolgárnak nincs lehetősége külön-külön döntenie. A kezdeményezés
számos kérdést von egybe, amelyek külön-külön is megválaszolhatóak. Emellett a kérdés megfogalmazása
önellentmondást is tartalmaz, mivel a szóbeli nyilatkozattételről szólva a jogorvoslati kérelembe foglalható
indítványról rendelkezik.
A kifogástevők álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés arra irányul, hogy akarja-e a választópolgár,
hogy az Országgyűlés törvényt alkosson azokról a jogokról, amelyek a választópolgárt a Ve. 84. § (6) bekezdésben
foglalt eljárás során – eredményes népszavazás esetén – megilletik. Álláspontjuk szerint a kérdésnek nincs olyan
hiányossága, amely alátámasztaná az Nsztv. 10. § c) pontjában és a 13. § (1) bekezdésében foglaltakat, mely alapján
a kérdést meg lehetett volna tagadni. Kifejtik továbbá, hogy sem az Alkotmány, sem más törvények nem tiltják
a kérdés olyan módon történő megfogalmazását, hogy annak tartalma több tényt vagy körülményt összefoglalva
határozzon meg, és az egyébként egyértelmű „igen” vagy „nem” válasz ezen több körülmény együttes elfogadására
vagy együttes elvetésére vonatkozzon. Ezért a határozat jogszabálysértő voltára tekintettel kérik az Alkotmánybíróságtól az OVBh. megsemmisítését, és az OVB új eljárásra utasítását.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontjában foglaltaknak
megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján lefolytatott eljárása jogorvoslati
eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban – a beérkezett
kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi
feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek
megfelelően járt-e el.
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében rögzített egyértelműség követelményének. Az Alkotmánybíróság a Ve. 130. §-ában meghatározott
hatáskörében – jogorvoslati fórumként – az OVB kifogással támadott határozatát vizsgálja felül. Az OVB határozatában
foglalt indokolással egyetértve az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta megalapozottnak, és a 357/2009. (VIII. 14.)
OVB határozatot az abban foglalt indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. június 28. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
306/2016. (IX. 2.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény
9.  §-a alapján – a  belügyminiszter BM/12551-2/2016. számú előterjesztésére – Káloci Nedda (születési neve:
Djipanov  Nedda; születési hely, idő: Zombor [Jugoszlávia], 1986. november 9.) magyar állampolgárságát
visszavonom.
Budapest, 2016. augusztus 19. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök