text:
124/2003. (VIII. 15.) Korm. rendelete az Európai Unió által nyújtott egyes pénzügyi támogatások felhasználásával megvalósuló programok monitoring rendszerének kialakításáról.
Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
124. § (2) bekezdés l) pontjában kapott felhatalmazás
alapján a Kormány a következőket rendeli el:
Bevezető rendelkezések 1. § (1) E rendelet szabályozza az Európai Unió által támogatott programok végrehajtásának megfigyelő és értékelő
(a továbbiakban: monitoring) rendszerét.
(2) E rendelet hatálya kiterjed mindazon természetes
személyekre, jogi személyekre, továbbá jogi személyiséggel
nem rendelkező gazdasági társaságokra, társadalmi szervezetekre — kivéve a pártokat — akik programjaik végrehajtásához az Európai Unió által nyújtott támogatásokat,
illetve az ezekhez társuló központi költségvetési forrásokat használják fel.
(3) E rendelet alkalmazásában
a) monitoring: a források, az eredmények és a teljesít
mények mindenre kiterjedő és rendszeres vizsgálata, amely a központi költségvetésből, nemzetközi segélyből vagy
támogatásból, illetve az Európai Unió által nyújtott támogatásokkal végrehajtandó programok eredményes, tervszerű és hatékony megvalósítása érdekében történik.
A monitoring kiterjed annak vizsgálatára is, hogy a programok megvalósítása megfelelt-e azoknak a célkitűzéseknek, amelyek a támogatás elnyerését lehetővé tették;
b) monitoring rendszer: e rendelet alkalmazásában a
monitoring tevékenység folytatása céljából létrehozott
intézmények, szervezetek és eszközök, valamint az ezek
működtetése érdekében foganatosított intézkedések
összessége;
c) európai uniós alapok: a strukturális alapok (Európai
Regionális Fejlesztési Alap, Európai Szociális Alap, Halászati Pénzügyi Eszköz, valamint az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garancia Alap Orientációs Részlege),
valamint a Kohéziós Alap;
d) monitoring bizottság: a program végrehajtásának
hatékonyságát és minőségét felügyelő, a a program megvalósításában részt vevő partnerek képviselőiből álló szervezet. Partnerek az irányító hatóság, a támogatást nyújtó
állami szervek képviselői, valamint a program megvalósításában részt vevő nem kormányzati (társadalmi, szakmai,
érdekképviseleti) szervezetek;
e) Központi Monitoring Bizottság (a továbbiakban:
KMB): az országban rendelkezésre álló nemzetközi és
nemzeti támogatással megvalósuló programok végrehajtásával kapcsolatos figyelemmel kísérő, koordináló, értékelő
szervezet;
f) Monitoring Vegyes Bizottság: az Európai Unió és a
magyar szakértők által közösen elvégzendő monitoring
tevékenység ellátására létrehozott szervezet, amely felügyeli és koordinálja az Európai Unió által finanszírozott
segélyprogramok (PHARE, ISPA, SAPARD) célkitűzései
megvalósításának folyamatát;
g) Szektor Monitoring Albizottság: a Monitoring Vegyes
Bizottság albizottsága, mely egy konkrét fejlesztési terület
célkitűzéseinek megvalósításához biztosított források felhasználásának megfigyelését végző szervezet;
h) Operatív Program (a továbbiakban: OP) — Közösségi
Támogatási Keret (a továbbiakban: KTK) — monitoring
bizottságok: minden egyes közösségi támogatási keret vagy
egységes programozási dokumentum és minden egyes operatív program végrehajtását felügyelő szervezet;
i) jelentéstevő: az adott szektor monitoring jelentéseinek összeállításáért felelős tisztviselő;
j) nemzeti támogatás: kiemelt feladatok megvalósítására
szolgáló célzott magyar központi költségvetésből származó támogatás, melynek elnyerése pályázathoz kötött;
k) nemzetközi segély, támogatás: a nem magyar központi
költségvetésből származó, nemzetközi megállapodás alapján a Magyar Köztársaságnak juttatott pénzügyi támogatás;
l) végrehajtó szervezet: a PHARE esetében a Központi
Pénzügyi és Szerződéskötő Egység, a Magyar Regionális
Fejlesztési és Urbanisztikai Közhasznú Társaság (VÁTI
Kht.), az Európai Szociális Alap Végrehajtó Ügynökség,
az ISPA esetében a Környezetvédelmi és Vízügyi Minisztérium, valamint a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium
ISPA végrehajtó szervezetei, a SAPARD esetében a
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal;
m) irányító hatóság: a SAPARD esetében a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium, a strukturális alapok és a Kohéziós Alap vonatkozásában a Kormány által
kijelölt szervezetek; az irányító hatóság az Európai Unió
által nyújtott támogatások bonyolítását végző bármely, a
tagállam által kijelölt köz- vagy magánszervezet, hatóság
országos, regionális vagy helyi szinten;
n) közreműködő szervezetek: az irányító hatóság által
átruházott feladatkörben a strukturális alapok kezelése
során eljáró szervezet;
o) kifizető hatóság: nemzeti, regionális vagy helyi hatóság vagy szervezet a fizetési kérelmek összeállítására és
benyújtására, valamint a kifizetések fogadására az Európai
Unió Bizottságától; az Európai Unió strukturális alapjai
és a Kohéziós Alap fogadására alkalmas kifizető hatósági
feladatok ellátása tekintetében a Pénzügyminisztérium, a
SAPARD esetében a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési
Hivatal;
p) végső kedvezményezett: olyan szervezetek, állami vagy
magáncégek, amelyek a műveletek megbízóiként szerepelnek; állami támogatás és a tagállam által kijelölt szervezetek által nyújtott támogatás esetében a támogatást nyújtó
szervezet;
q) programkiegészítő dokumentum: a támogatási stratégia és prioritások megvalósításáról szóló dokumentum,
mely intézkedésekre bontva részletezi azok elemeit;
r) prioritás: a KTK-ban elfogadott stratégiai irányvonal,
melyhez a strukturális alapokból és a tagállam kapcsolódó
pénzügyi forrásaiból származó hozzájárulás, illetve meghatározott célok rendszere van hozzárendelve;
s) intézkedés: olyan eszköz, amelynek segítségével egy
prioritás több éven keresztül megvalósul, s amely lehetővé
teszi a műveletek finanszírozását;
t) a programok végrehajtásáért felelős szervezeti egységek:
a PHARE irodák, a végrehajtó szervezetek, az irányító
hatóságok és a lebonyolító szervezet, valamint a közreműködő szervezetek;
u) a monitoring egységek: olyan államigazgatási szervezeti egységek, amelyek a maguk szakterületén monitoring
szakmai eszközök és módszerek felhasználásával támogatják a döntés-előkészítő tevékenységet;
v) PHARE irodák: a programfelelős tárcák PHARE
végrehajtó szervezetei;
w) Magyar Egységes Monitoring Rendszer (MEMOR):
az előcsatlakozási eszközök monitoring feladatainak ellátását szolgáló egységes információtechnológiai rendszer;
x) átmeneti segítségnyújtás: a csatlakozást követő időszak átmeneti támogató pénzügyi eszközei a további, az
Európai Unió által meghatározott intézményfejlesztési
feladatok támogatására;
y) projekt: olyan gazdaságilag oszthatatlan munkafázisok sora, amelyek pontos technikai funkciót látnak el, és
világosan meghatározott célokkal rendelkeznek;
z) program: meghatározott célrendszer érdekében végrehajtandó feladatok és azok végrehajtására kidolgozott
keretfeltételek egysége.
(4) Az itt nem szereplő fogalommeghatározások úgy,
mint előcsatlakozási eszköz, PHARE és ISPA előcsatlakozási alap, SAPARD program, Nemzeti Alap, Nemzeti
Programengedélyező Tisztviselő, lebonyolító szervezet, kiterjesztett decentralizáció (EDIS), az Európai Uniós előcsatlakozási eszközök támogatásai felhasználásának pénzügyi tervezési, lebonyolítási és ellenőrzési rendjéről szóló
80/2003. (VI. 7.) Korm. rendeletben foglaltak szerint értelmezendők.
Az előcsatlakozási alapok monitoring szervezetei 2. § (1) Az előcsatlakozási eszközök (PHARE, ISPA,
SAPARD) céljai megvalósulási folyamatának figyelemmel
kísérése és a szektor monitoring albizottságok, valamint a
SAPARD és az ISPA monitoring bizottságok tevékenységének koordinációja céljából Monitoring Vegyes Bizottság
(angol nyelvű elnevezése: Joint Monitoring Committee)
működik.
(2) A Monitoring Vegyes Bizottság évente legalább egy
alkalommal ülésezik. Áttekinti az Európai Unió pénzügyi
támogatásával megvalósuló folyamatban lévő programokat és projekteket.
(3) A Monitoring Vegyes Bizottság feladatai:
a) a monitoring jelentések alapján értékeli a PHARE
program végrehajtását;
b) értékeli a szerződéskötési és pénzügyi kifizetési ada
tokat és az abszorpciós kapacitás alakulását;
c) értékeli a pénzügyi megállapodásokban megfogal
mazott csatlakozási célkitűzések megvalósulását;
d) jelentést hallgat meg az ISPA Monitoring Bizottság
és a SAPARD Monitoring Bizottság munkájáról,
e) megvizsgálja azokat a projekteket, amelyek végre
hajtásában nehézségek mutatkoznak, és dönt a módosító
intézkedések szükségességéről;
f) javaslatot tesz a PHARE támogatás megvonására és
azonos pénzügyi megállapodáson belül történő átcsoportosítására;
g) meghatározza a saját, valamint a szektor monitoring
albizottságok ülésrendjét, továbbá az üléseket követő értekezletek ütemezését.
(4) A Monitoring Vegyes Bizottság társelnökei a Nemzeti Segélykoordinátor és az Európai Unió Bővítési Főigazgatóságának a képviselője.
(5) A Monitoring Vegyes Bizottság tagjai: az Európai
Bizottság budapesti delegációjának képviselői, a Nemzeti
Programengedélyező Tisztviselő, a Pénzügyminisztérium
és a Külügyminisztérium képviselői, valamint a KMB titkára. Állandó meghívottként részt vesz a MeH közpénzügyi államtitkárának a képviselője, az OLAF Koordinációs
Iroda képviselője, a Magyar Államkincstár képviselője.
Megfigyelőként részt vesz a bizottság munkájában az Állami
Számvevőszék, a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal, valamint az időközi értékelést végző szervezet képviselője.
(6) A Monitoring Vegyes Bizottság titkársági feladatait
a Nemzeti Segélykoordinátor hivatala látja el, a titkár személyét a Nemzeti Segélykoordinátor jelöli ki.
(7) A kiterjesztett decentralizációra való áttérést követően tovább működő Monitoring Vegyes Bizottságban az
Európai Unió Bővítési Főigazgatóságának társelnöki, illetőleg az Európai Bizottság budapesti delegációjának tagsági jogköre megszűnik. A továbbiakban állandó megfigyelőként vesznek részt a Monitoring Vegyes Bizottság munkájában annak megszűnéséig. A kiterjesztett decentralizációra való áttérést követően a Monitoring Vegyes Bizottság elnöke a Nemzeti Segélykoordinátor.
(8) A PHARE program végrehajtásának lezárását követően a Monitoring Vegyes Bizottság megszűnik, annak
fennmaradó feladatait a KMB veszi át és látja el.
3. § (1) Az Európai Bizottság előírásai alapján a PHARE
program megvalósulási folyamatának figyelemmel kísérésére az Európai Unióval közösen megállapított szektorok
vonatkozásában a Monitoring Vegyes Bizottság alárendeltségében szektor monitoring albizottságok működnek.
A szektorok felsorolását e rendelet 1. számú melléklete
tartalmazza.
(2) A szektor monitoring albizottságok évente legalább
két alkalommal üléseznek, és áttekintik az Európai Unió
pénzügyi támogatásával megvalósuló folyamatban lévő
programokat.
(3) Az albizottságok feladatai:
a) értékeli a monitoring jelentések alapján a PHARE
szektor programjainak végrehajtását;
b) értékeli a szerződéskötési és pénzügyi kifizetési ada
tokat, vizsgálja az abszorpciós kapacitás alakulását;
c) értékeli a pénzügyi megállapodásokban megfogal
mazott csatlakozási célkitűzések megvalósulását;
d) megvizsgálja azokat a projekteket, amelyek végre
hajtásában nehézségek mutatkoznak, és dönt a módosító
intézkedések szükségességéről;
e) javaslatot tesz a Monitoring Vegyes Bizottságnak a
PHARE támogatás megvonásáról és azonos pénzügyi
megállapodáson belül történő átcsoportosításáról;
f) részt vesz az időközi értékelések lebonyolításában,
együttműködik az Európai Bizottság által megbízott értékelő szakértőkkel;
g) megvitatja és elfogadja az időközi értékelő jelentéseket, figyelemmel kíséri az azokban meghatározott feladatok végrehajtását.
(4) A szektor monitoring albizottság elnöke a Nemzeti
Segélykoordinátor.
(5) A szektor monitoring albizottságok tagjai: a jelentéstevő, a végrehajtó szervezet, a szektorban projektvégrehajtási feladatot ellátó minisztérium képviselői, a végső
kedvezményezettek, a Nemzeti Alap igazgatója, a Nemzeti
Programengedélyező Tisztviselő és a szakmai programfelelősök. Megfigyelőként részt vesz az időközi értékelést
végző szervezet és az OLAF Koordinációs Iroda képviselője.
(6) A szektor monitoring albizottság titkársági feladatait a Nemzeti Segélykoordinátor hivatala látja el.
(7) A szektor monitoring albizottságok a PHARE támogatások, valamint az úgynevezett átmeneti segítségnyújtás
(angol nyelvű elnevezés: transition facilities) megszűnésével egyidejűleg megszűnnek.
4. § (1) Az ISPA program megvalósulási folyamatának figyelemmel kísérésére, a Kohéziós Alap működésének beindulásáig ISPA Monitoring Bizottság működik.
(2) Az ISPA Monitoring Bizottság évente legalább két
alkalommal ülésezik, és áttekinti az Európai Unió pénzügyi támogatásával megvalósuló folyamatban lévő ISPA
projekteket.
(3) Az ISPA Monitoring Bizottság feladatai:
a) a monitoring jelentések alapján értékeli a program
végrehajtását;
b) értékeli a szerződéskötési és pénzügyi kifizetési ada
tokat, vizsgálja az abszorpciós kapacitás alakulását;
c) értékeli a pénzügyi megállapodásokban megfogal
mazott csatlakozási célkitűzések megvalósulását;
d) megvizsgálja azokat a projekteket, amelyek végre
hajtásában nehézségek mutatkoznak, és dönt a hatáskörébe tartozó módosító intézkedésekről;
e) a titkár útján tájékoztatja a Monitoring Vegyes
Bizottságot a bizottság munkájáról.
(4) Az ISPA Monitoring Bizottság elnöke a Nemzeti
ISPA Koordinátor.
(5) Az ISPA Monitoring Bizottság tagjai: az Európai
Bizottság Regionális Főigazgatóságának képviselői, az
Európai Befektetési Bank képviselői, a Gazdasági és Közlekedési Minisztérium és a Környezetvédelmi és Vízügyi
Minisztérium végrehajtó szervezeteinek képviselői, a végső kedvezményezettek és az érintett önkormányzatok,
a Nemzeti Alap igazgatója, a Nemzeti Programengedélyező Tisztviselő, a szektor programengedélyezők, valamint a
Pénzügyminisztérium és a Külügyminisztérium képviselője. Állandó meghívottként részt vesz az Állami Számvevőszék, a Kormányzati Ellenőrzési Hivatal, a MeH közpénzügyi államtitkárának, az OLAF Koordinációs Irodának és
a Magyar Államkincstárnak a képviselője.
(6) Az ISPA Monitoring Bizottság titkársági feladatait
a Nemzeti ISPA Koordinátor hivatala látja el, a titkár
személyét a Nemzeti ISPA Koordinátor jelöli ki.
5. § (1) A SAPARD többéves pénzügyi megállapodás kihirdetéséről szóló 117/2001. (VI. 30.) Korm. rendeletben foglalt SAPARD Többéves Pénzügyi Megállapodás B. mellékletének 7. Cikke előírásai alapján a SAPARD program
megvalósulási folyamatának figyelemmel kísérésére
SAPARD Monitoring Bizottság működik.
(2) A SAPARD Monitoring Bizottság évente legalább
két alkalommal ülésezik.
(3) A SAPARD Monitoring Bizottság feladatai különösen: a) megtárgyalja és jóváhagyja a SAPARD Program
(a továbbiakban: Program) végrehajtásának megfigyeléséhez, ellenőrzéséhez szükséges fizikai és pénzügyi mutatókat;
b) megtárgyalja és véleményezi a projektek kiválasztásának és pontozásának kritériumait minden egyes intézkedésre vonatkozóan;
c) a Többéves Pénzügyi Megállapodás B. melléklet
7. Cikkének 6. pontjában foglaltakról szóló információk
alapján rendszeres időközönként megvizsgálja a Program
sajátos célkitűzéseinek megvalósításában elért eredményeket;
d) megvizsgálja a Program eredményeit, különös tekintettel a különböző intézkedésekre meghatározott célok
elérésére és az egyes intézkedésekre, valamint alintézkedésekre meghatározott források — amennyiben ilyen létezik — felhasználására;
e) értékeli az időközi értékelés minőségét és következtetéseit;
f) megtárgyalja és jóváhagyja a megvalósításról szóló
éves és záró jelentéseket, mielőtt megküldik azokat az
Európai Bizottságának;
g) megtárgyalja és jóváhagyja a SAPARD forrás (beleértve a magyar hozzájárulást is) felhasználásának módosítására vonatkozó javaslatokat;
h) megtárgyalja és jóváhagyja a Program módosítására
vonatkozó javaslatokat;
i) javasolhatja az Európai Unió Bizottságának — az
irányító hatóságon keresztül — a Program olyan módosítását vagy felülvizsgálatát, amely lehetővé teszi a kitűzött
célok elérését vagy a támogatás irányításának javítását.
(4) A SAPARD Monitoring Bizottság elnökét a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter jelöli ki.
(5) A SAPARD Monitoring Bizottság alelnöke a
SAPARD irányító hatóságának a vezetője.
(6) A SAPARD Monitoring Bizottság tagjai: a szervezeti és működési szabályzatban meghatározott tagok.
(7) A SAPARD Monitoring Bizottság titkársági feladatait a SAPARD irányító hatóság látja el.
(8) A SAPARD Monitoring Bizottság a SAPARD program megszűnéséig működik.
A Központi Monitoring Bizottság 6. § (1) A nemzetközi segélyek és támogatások, valamint a
nemzeti támogatások felhasználásának nyomon követésére, értékelésére, illetve az összehangolt, eredményes végrehajtás biztosítása érdekében teendő intézkedések kezdeményezésére Központi Monitoring Bizottság (KMB) működik.
(2) A KMB működési körében nem rendelkezik döntéshozatali jogkörrel a Strukturális Alapok és Kohéziós Alap
által támogatott programok és intézkedések végrehajtása
vonatkozásában, beleértve a KTK és az operatív program
(OP) irányító hatóságok és monitoring bizottságai hatáskörébe tartozó ügyeket. A KMB figyelemmel kíséri és a
7. §-ban meghatározott feladatai végrehajtásán keresztül
támogatja a KTK végrehajtását.
7. § (1) A Központi Monitoring Bizottság feladatai:
a) folyamatosan figyelemmel kíséri az Európai Unió
által nyújtott támogatások felhasználásával végrehajtott
programokat, valamint az egyéb nemzetközi segélyprogramok alapján megvalósuló projekteket, vizsgálja célkitűzéseik megvalósítását;
b) folyamatosan figyelemmel kíséri a nemzeti támogatások felhasználásával végrehajtott programokat és intézkedéseket, vizsgálja célkitűzéseik megvalósulását;
c) gondoskodik az Európai Unió által nyújtott pénzügyi támogatások és a nemzeti támogatások monitoringjának összehangolásáról;
d) javaslatot dolgoz ki a nemzeti és Európai Unió által
nyújtott támogatások működésének hatékonyabbá tételére, biztosítja a beavatkozási lehetőséget a Kormány számára a támogatási rendszer folyamatos értékelésével;
e) figyelemmel kíséri és módszertanilag útmutatást ad
az Európai Unió által nyújtott támogatások felhasználására létrehozott intézményrendszer (a PHARE irodák,
a végrehajtó szervezetek, végrehejtó ügynökségek, a
SAPARD irányító hatóság, KTK irányító hatóság, OP irányító hatóságok, valamint a monitoring bizottságok és a
tárcák monitoring szervezetei) működéséhez;
f) részt vesz a Monitoring Vegyes Bizottság munkájában, együttműködik az Európai Unió Bizottságával
és a tagállamok monitoringgal foglalkozó szerveivel;
g) éves munkaterv alapján vizsgálja a programok teljesülését és a kormányprogrammal való összhangját;
h) folyamatosan fejleszti a monitoring rendszert a jogszabályoknak, illetve az Európai Unió követelményeinek
megfelelően;
i) kidolgozza és jóváhagyja a támogatási programok
monitoringja során követendő módszereket; koordinálja a
monitoring tevékenységet és figyelemmel kíséri a módszertan alkalmazását;
j) meghatározza a program-értékelés területén alkalmazandó irányelveket, kidolgozza az útmutatókat, és figyelemmel kíséri azok alkalmazását;
k) kialakítja az egységes jelentéstételi és eljárási rendet,
értékeli és elfogadja a monitoring tevékenységről és
tapasztalatokról szóló időszakos (féléves, éves) jelentéseket;
l) a programok megvalósulása alapján értékeli a monitoring tevékenység egyes szintjein alkalmazandó mennyiségi, minőségi, pénzügyi és fizikai mutatókat (ún. indikátorokat);
m) dönt az időközi értékelések végrehajtásának szükségességéről; n) szakértőket bíz meg célvizsgálatokra, szakértői vélemények kialakítására;
o) a közvéleményt tájékoztatja az egyes programok
helyzetéről;
p) szükség szerint, de legalább évente egyszer — a támogatáspolitikáért felelős miniszter útján — összefoglaló
jelentést készít a Kormány számára, melyhez az érintett
szervek számára írásos és szóbeli tájékoztatást adnak;
q) ellátja mindazon feladatokat, amelyeket jogszabály
vagy kormányhatározat a hatáskörébe utal.
(2) A KMB jogosult a nemzetközi segéllyel vagy nemzeti
támogatással megvalósuló program végrehajtásáról, értékeléséről, a program megvalósulásának szakaszairól írásos
információt kérni, szükség esetén a hatáskörébe tartozó
kérdésekben a Kormány felé intézkedést kezdeményezni,
valamint a saját hatáskörébe tartozó kérdésekben döntést
hozni.
(3) A KMB a feladatkörébe tartozó kérdésekben határozattal dönt. Minden tagnak egy szavazata van. Döntéseit
egyszerű szótöbbséggel hozza. Szavazategyenlőség esetén
a KMB elnökének a szavazata dönt. A KMB akkor határozatképes, ha ülésen a tagoknak több mint a fele jelen van.
(4) A KMB elnöke az európai integrációs ügyek koordinációjáért felelős tárca nélküli miniszter által megbízott
személy. Tagjai: a Miniszterelnöki Hivatal és a minisztériumok közigazgatási államtitkárai, a Nemzeti PHARE
és ISPA Koordinátor, a Külügyminisztérium Integrációs
és Külgazdasági Államtitkárságának vezetője, a végrehajtó
szervezetek, végrehajtó ügynökségek, irányító hatóságok
vezetői, a Nemzeti Programengedélyező Tisztviselő, a
Nemzeti Alap igazgatója, valamint a KMB titkára. Állandó
meghívottként vesz részt az Állami Számvevőszék elnöke,
a Miniszterelnöki Hivatal közpénzügyi államtitkára, a
Kormányzati Ellenőrzési Hivatal elnöke, az OLAF Koordinációs Iroda vezetője és a Magyar Államkincstár képviselője. Az Európai Bizottság illetékes főigazgatósága,
illetve az Európai Bizottság budapesti delegációjának képviselője tanácskozási joggal részt vehet az üléseken, meghívásukról a KMB elnöke gondoskodik.
(5) A KMB titkársági feladatait a MeH Nemzeti Fejlesztési Terv és EU Támogatások Hivatala látja el. A KMB
titkárát az elnök bízza meg.
(6) A titkárság feladatai:
a) a KMB ülései között a monitoring feladatok folya
matosságának biztosítása;
b) a KMB elnökének döntése alapján a KMB ülésének
előkészítése és összehívása;
c) az ülések jegyzőkönyvének elkészítése;
d) szükség szerint tájékoztató anyagok készítése a köz
vélemény, illetőleg a sajtó számára;
e) az egységes monitoring informatikai rendszer szak
mai működtetésével, fejlesztésével kapcsolatos feladatok
végrehajtása, a hozzáférés és a jogosultságok meghatározása és biztosítása;
f) az elnök által meghatározott egyéb feladatok végrehajtása.
A strukturális alapok és a Kohéziós Alap
monitoring szervezetei
8. § A KTK, az OP-k, illetve a Kohéziós Alap végrehajtását
önálló monitoring bizottságok felügyelik. A monitoring
bizottságot az alapokból történő hozzájárulásról szóló
döntést követő 90 napon belül fel kell állítani.
9. § A monitoring bizottságok tagjai: a végrehajtásért felelős
hatóságok, a regionális, helyi közigazgatási szervek képviselői, továbbá — a 13. § (5) bekezdésében foglaltak figyelembevételével — a gazdasági és a szociális partnerek.
A tagok körét a monitoring bizottság ügyrendje rögzíti.
Az Európai Unió Bizottságának és — szükség esetén — az
Európai Beruházási Bank képviselője tanácskozási joggal
részt vesz a monitoring bizottság munkájában.
10. § (1) A KTK Monitoring Bizottság maga alakítja ki belső
eljárásrendjét és működési szabályzatát. A KTK Monitoring Bizottság feladata a KTK végrehajtása hatékonyságának és minőségének felügyelete. A KTK Monitoring
Bizottság felállításáért az KTK irányító hatóság vezetője a
felelős.
(2) A KTK Monitoring Bizottság feladatai:
a) áttekinti a támogatás célkitűzései elérése érdekében
történt előrehaladást;
b) vizsgálja a végrehajtás eredményeit, különös tekin
tettel az egyes intézkedésekkel kapcsolatos célkitűzések
megvalósulására; c) megvizsgálja és jóváhagyja az éves végrehajtási beszámolókat és a programot lezáró jelentéseket, mielőtt
azokat az irányító hatóság az Európai Unió Bizottsága elé
terjeszti;
d) megtárgyalja és jóváhagyja az alapokból történő
hozzájárulásra vonatkozó bizottsági határozat tartalmának módosításával kapcsolatban tett javaslatokat;
e) bármely esetben javasolhatja az irányító hatóságnak
a támogatás olyan módosítását vagy felülvizsgálatát, amely
lehetővé tenné a célok hatékonyabb elérését vagy a támogatás kezelésének javítását;
f) tájékoztatja a KMB-t döntéseiről. 11. § (1) Minden OP vonatkozásában külön operatív program monitoring bizottságot (a továbbiakban: OP monitoring bizottság) kell felállítani, amely figyelemmel kíséri a
program végrehajtásának hatékonyságát és minőségét.
Az OP monitoring bizottság felállításáért az OP irányító
hatóság vezetője a felelős.
(2) Az OP monitoring bizottságok feladatai különösen:
a) megerősíti vagy módosítja a programkiegészítő
dokumentumot, beleértve a támogatás megfigyeléséhez,
illetve ellenőrzéséhez használatos fizikai és pénzügyi
mutatókat (indikátorokat);
b) minden OP jóváhagyásáról született döntéstől számított hat hónapon belül értékeli és jóváhagyja az egyes
intézkedések keretében finanszírozott projektek kiválasztási kritériumait;
c) áttekinti a támogatás célkitűzései elérése érdekében
történt előrehaladást;
d) vizsgálja a végrehajtás eredményeit, különös tekintettel az egyes intézkedésekkel kapcsolatos célkitűzések
megvalósulására;
e) megvizsgálja és jóváhagyja az éves végrehajtási
beszámolókat és a programot lezáró jelentéseket, mielőtt
azokat az irányító hatóság az Európai Unió Bizottsága elé
terjeszti;
f) megtárgyalja és jóváhagyja az alapokból történő hozzájárulásra vonatkozó bizottsági határozat tartalmának
módosításával kapcsolatban tett javaslatokat;
g) bármely esetben javasolhatja az irányító hatóságnak
a támogatás olyan módosítását vagy felülvizsgálatát, amely
lehetővé tenné a célok hatékonyabb elérését vagy a támogatás kezelésének javítását;
h) tájékoztatja az érintett minisztériumi monitoring
egységet döntéseiről, határozatairól.
(3) Az OP monitoring bizottságok: Humán Erőforrás
Fejlesztés OP Monitoring Bizottság; Gazdasági Versenyképesség OP Monitoring Bizottság; Környezetvédelem és
Infrastruktúra OP Monitoring Bizottság; Agrár- és Vidékfejlesztés OP Monitoring Bizottság; Regionális OP Monitoring Bizottság.
12. § (1) Az OP monitoring bizottság működtetése során az
irányító hatóság felelős különösen:
a) olyan rendszer felállításáért, amely a végrehajtásról
megbízható pénzügyi és statisztikai információt gyűjt
a monitoring jelzőszámokhoz, ezeknek az adatoknak a
továbbításáért, összhangban a tagállamok és az Európai
Unió Bizottsága között egyeztetett konstrukcióval, felhasználva, ahol lehetséges, a számítógépes adatcsere lehetőségeit;
b) a programkiegészítő dokumentum módosításáért;
c) az éves végrehajtási beszámoló kidolgozásáért és
— az OP monitoring bizottság jóváhagyásának megszerzése után — az Európai Unió Bizottsága elé terjesztéséért;
d) a tájékoztatással és nyilvánossággal kapcsolatos
kötelezettségek teljesítéséért;
e) az Európai Unió Bizottságának ajánlásai alapján a
monitoring vagy irányítási rendszer fejlesztésére tett lépéseinek bemutatásáért vagy annak megindokolásáért, hogy
az ajánlások ellenére miért nem tett ilyen lépéseket.
(2) Az irányító hatóság — az OP monitoring bizottság
kérésére vagy saját kezdeményezésére — módosíthatja a
programkiegészítő dokumentumot anélkül, hogy változtatna az alapoktól származó hozzájárulás főösszegén, melyet az érintett prioritáshoz megadtak, vagy annak sajátos
céljain. Az OP monitoring bizottság jóváhagyása után
30 napon belül tájékoztatni köteles az Európai Unió
Bizottságát a módosításról.
(3) Az Európai Unió Bizottsága az alapokból történő
hozzájárulásra vonatkozó döntés elemeinek bármilyen
módosításáról a tagállammal egyetértésben az OP monitoring bizottság jóváhagyásától számított 120 napon belül
dönt.
(4) Az OP monitoring bizottság elnöki feladatait az
irányító hatóság vezetője látja el.
(5) Az OP monitoring bizottság titkársági feladatait az
irányító hatóság látja el.
13. § (1) A Kohéziós Alap vonatkozásában önálló Kohéziós
Alap Monitoring Bizottság (a továbbiakban: KAMB) kerül felállításra az ISPA Monitoring Bizottság megszűnésével egyidejűleg. A KAMB figyelemmel kíséri az intézkedések végrehajtásának hatékonyságát és minőségét.
A KAMB felállításáért a Kohéziós Alap irányító hatósága
felelős.
(2) A KAMB feladatai:
a) ülésein az előrehaladási jelentések alapján vizsgálja
a végrehajtás eredményeit, valamint az eredetileg kitűzött
célok elérésének eredményességét;
b) megvizsgálja és jóváhagyja a programot lezáró jelentéseket, mielőtt azokat az irányító hatóság az Európai
Unió Bizottsága elé terjeszti;
c) megfontolja és jóváhagyja az alapokból történő hozzájárulásra vonatkozó bizottsági határozat tartalmának
módosításával kapcsolatban tett javaslatokat;
d) bármely esetben javasolhatja az irányító hatóságnak
a támogatás olyan módosítását vagy felülvizsgálatát, amely
lehetővé tenné a célok hatékonyabb elérését vagy a támogatás kezelésének javítását.
(3) A KAMB elnöki feladatait a Kohéziós Alap irányító
hatóságának a vezetője látja el.
(4) A monitoring bizottság titkársági feladatait a Kohéziós Alap Irányító Hatóság látja el.
(5) A KAMB vonatkozásában a gazdasági és szociális
partnerek bevonása nem kötelező.
A minisztériumok monitoring egységei 14. § (1) A monitoring tevékenység folyamatosságának biztosítása érdekében az Európai Unió által nyújtott támogatások felhasználásában résztvevő minisztériumoknál, illetve
felelős intézményeknél monitoring egység működik.
(2) A monitoring egység az OP irányító hatóság vagy a
közreműködő szervezet — ahol van ilyen — keretében
működik.
(3) A monitoring egység feladatai különösen:
a) tájékoztatja az arra jogosult szervezeteket és a tárca
vezetőit a projektek vagy programok végrehajtásának helyzetéről; b) ellátja az egységes monitoring informatikai rendszer
működtetésével kapcsolatos tárcaszintű feladatokat,
c) figyelemmel kíséri az Európai Unió által nyújtott
támogatások felhasználásával bonyolított eljárásokat;
d) figyelemmel kíséri az Európai Unió által nyújtott
támogatások felhasználásával megvalósuló projekteket
vagy programokat;
e) késedelem esetén a tárca vezetését azonnal tájékoztatja, a végrehajtó szervezet, valamint SAPARD esetén a
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal számára a projektek vagy programok végrehajtásának felgyorsítását
segítő ajánlásokat kidolgozza és intézkedést kezdeményez;
f) előkészíti a projektek hatékonyabb végrehajtását biztosító rendelkezéseket;
g) biztosítja a végrehajtó szervezetek által a Monitoring
Vegyes Bizottság és a szektor monitoring albizottság számára készített jelentések határidőre történő kidolgozását,
minőség-ellenőrzését, a tartalmi elemek helytállóságát;
h) nyomon követi a célkitűzéseknek megfelelő, hatékony projektvégrehajtás biztosítását, különös tekintettel a
terveknek való megfelelés követelményeire;
i) szükség esetén tájékoztatja az intézkedésre jogosultat, valamint a KMB titkárságát.
(4) A monitoring egység működése során a KMB által
elfogadott módszerek szerint jár el, jelentéseit a KMB
előírásainak megfelelően készíti el. Ettől eltérni csak rendkívül indokolt esetben lehet.
(5) A monitoring egység jogosult bármely, a tárca felügyelete alá tartozó intézkedés, illetve projekt megvalósítását megvizsgálni, illetve annak bármely fázisáról írásos
információt kérni a végrehajtó szervezetektől, valamint
SAPARD tekintetében a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivataltól, szükség esetén intézkedést kezdeményezni.
Az egységes monitoring informatikai rendszer 15. § (1) A nemzeti költségvetési támogatásokkal, a nemzetközi segéllyel, támogatással megvalósuló programok figyelemmel kísérését e célra létrehozott számítógépes rendszerben kell kezelni, amelynek szakmai felügyeletét a KMB
titkársága látja el. A rendszer központi informatikai
infrastruktúrájának fejlesztéséről és üzemeltetéséről a
MeH Nemzeti Fejlesztési Terv és EU Támogatások Hivatala gondoskodik.
(2) Az informatikai rendszerbe nem tartozik bele az
Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap
Garancia Részlege.
(3) A egységes monitoring informatikai rendszerben
tárolt adatállományra nézve az adatgazda feladatait és jogait a MeH Nemzeti Fejlesztési Terv és EU Támogatások
Hivatala mint a KMB titkársága gyakorolja.
(4) Az egységes monitoring informatikai rendszer kizárólagosan jogosult a programok monitoring adatainak
gyűjtésére és rendszerezésére. Bármely hasonló célú rendszer fejlesztése, melynek feladata nemzeti céltámogatások
vagy az Európai Unió által nyújtott és más nemzetközi
támogatások nyomon követése és kezelése, csak az egységes monitoring informatikai rendszer üzemeltetőjével történt előzetes egyeztetést követően kezdődhet meg. A hasonló célú rendszereknek kapcsolódniuk kell az egységes
monitoring informatikai rendszerhez, s azzal egységes
rendszert kell képezniük.
(5) A monitoring bizottságok tájékoztatásához szükséges adatokat a programok végrehajtásáért felelős szervezeti egység az adatok keletkezését, illetve hozzá történő beérkezést követő egy munkanapon belül a számítógépes
rendszerbe betáplálja.
(6) A kedvezményezettnek írásban nyilatkoznia kell
arról, hogy a programok végrehajtásáért felelős szervezeti
egység által felvett adatok kezeléséhez hozzájárul, azok a
projekt során felhasználhatók.
(7) A számítógépes rendszerhez a szoftvert a KMB titkársága biztosítja. A szervezetek számítógépeiken, illetve
rendszereikben monitoring céljára a KMB titkársága által
megjelölt szoftvert alkalmazzák.
(8) Ha a programban olyan változtatások szükségesek,
amelyek az egységes monitoring informatikai rendszer
szoftverét is érintik, akkor annak módosítását a KMB-vel
előzetesen egyeztetni kell, a költségek viseléséről előzetesen meg kell állapodni.
(9) A KMB titkársága gondoskodik — az egységes monitoring informatikai rendszer moduláris felépítését figyelembe véve — az egységes rendszer megbízhatóságáról.
16. § (1) A számítógépes rendszerben e rendelet 2. számú
mellékletében előírt adatokat kötelezően kezelni kell.
(2) A számítógépes rendszerben kezelt adatok az e rendelettel szabályozott adatszolgáltatásokból, hatósági
intézkedésekből, valamint más jogszabályok előírásainak
megfelelően a központi költségvetési fejezetektől, illetve
más szervektől országos, regionális vagy önkormányzati
szervektől átvett közérdekű adatokból, információkból
származnak.
(3) Az egységes monitoring informatikai rendszerben
tárolt adatok adatgazdája a KMB elnöke.
(4) Az egységes monitoring informatikai rendszerben
tárolt személyes adatok vonatkozásában a személyes adatok védelméről szóló jogszabályok rendelkezései irányadók.
17. § A kifizető hatóság a költségek uniós társfinanszírozási
részének kifizetését a monitoring rendszerben rögzített
adatok alapján teljesíti. Amennyiben az adatszolgáltatásért felelős személy, szervezet vagy intézmény az adatszolgáltatási kötelezettségének nem tesz eleget, akkor az érintett szerv, intézmény, illetve projekt valamennyi támogatásának kifizetése mindaddig felfüggeszthető, míg a felelős
az ilyen irányú kötelezettségének eleget nem tesz. A kifizetés felfüggesztéséről a MeH Nemzeti Fejlesztési Terv
és EU Támogatások Hivatalának vezetője a kifizető hatóság vezetőjével történő előzetes konzultáció alapján dönt.
18. § Az egységes monitoring informatikai rendszerhez a hozzáférés jogosultságát a MeH Nemzeti Fejlesztési Terv és
EU Támogatások Hivatalának vezetője — a SAPARD
Program esetében a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési
Hivatal előzetes egyetértésével — engedélyezi és biztosítja.
19. § A hozzáférési jogosultság bármely okból történő visszavonását a Nemzeti Segélykoordinátor hivatalának és a
KMB titkárságának haladéktalanul, de legkésőbb egy
munkanapon belül írásban jelentenie kell. A jelentési
kötelezettség elmulasztója a kötelezettség elmulasztásával
összefüggő károkért személyes felelősséggel tartozik.
20. § (1) A már működő adatszolgáltatások keretében gyűjtött, a számítógépes rendszerbe átvehető adatokat adattovábbítással kell biztosítani.
(2) A minősített adatok átadása, átvétele, adatkezelése
és szolgáltatása során a minősített adatok kezelésének
rendjéről szóló 79/1995. (VI. 30.) Korm. rendelet előírásai
szerint kell eljárni.
(3) Az e rendelet szerint teljesített adatszolgáltatás alapján nyilvántartásba vett, feldolgozott adatokat tájékoztatás
és adategyeztetés céljából az illetékes monitoring bizottság
megküldi az adatszolgáltatónak. Az adatszolgáltató a nyilvántartásba vett adatok pontosítását kezdeményezheti,
amennyiben azok az adatszolgáltatásban közöltektől eltérnek.
Záró rendelkezések 21. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 5. napon lép
hatályba.
(2) A rendelet hatálybalépését követő 60 napon belül a
már működő monitoring bizottságok átdolgozzák, a későbbiekben felállításra kerülő monitoring bizottságok pedig
kialakítják — e rendelettel összhangban — saját szervezeti
és működési szabályzatukat. Ugyancsak 60 nap áll a minisztériumok rendelkezésére a monitoring egységek felállítására és feladatkörének meghatározására.
(3) Ez a rendelet a Magyar Köztársaság és az Európai
Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítéséről
szóló Brüsszelben, 1991. december 16-án aláírt Európai
Megállapodás kihirdetéséről szóló 1994. évi I. törvény
3. §-ával összhangban az Európai Közösségek következő
jogszabályaival összeegyeztethető szabályozást tartalmaz:
a) a Tanács 1999. június 21-i, 1260/1999/EK rendelete
a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések
megállapításáról;
b) a Tanács 1999. június 21-i, 1265/1999 számú rendeletével módosított 1994. május 16-i, 1164/1994/EK rendelete a Kohéziós Alap létrehozásáról.
(4) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti a) a nemzetközi segélyek, támogatások felhasználásával megvalósuló programok megfigyelő és értékelő rendszerének kialakításáról szóló 166/2001. (IX. 14.) Korm.
rendelet, valamint azt módosító 231/2002. (XI. 7.) Korm.
rendelet 1. §-a, illetve 257/2002. (XII. 13.) Korm. rendelet
2. §-a;
b) a nemzetközi segélyek, támogatások felhasználásával megvalósuló programok megfigyelő és értékelő rendszerének kialakításával összefüggő feladatokról, egyes kormányhatározatok módosításáról, hatályon kívül helyezéséről szóló 2262/2001. (IX. 14.) Korm. határozat;
c) a Strukturális Alapok és a Kohéziós Alap fogadásával összefüggő további feladatokról szóló 2273/1999.
(X. 22.) Korm. határozat ,,Irányelvek a Strukturális Alapok, a Kohéziós Alap és az előcsatlakozási támogatások
hazai megfigyelő és értékelő (monitoring) rendszerének
kialakításáról’’ című melléklete.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
198/2019. (V. 31.) KE határozata rektori megbízásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés d) pontja, valamint a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 37. §
(8)  bekezdése alapján – az  emberi erőforrások miniszterének javaslatára – a Testnevelési Egyetemen Mocsai  Lajos
egyetemi tanárt a  2019. június 1. napjától 2024. március 9. napjáig terjedő időtartamra megbízom a  rektori
feladatok további ellátásával.
Budapest, 2019. május 27. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
141/2014. (IV. 30.) Korm. rendelete a Nemzeti Köznevelési Infrastruktúra Fejlesztési Program keretében megvalósítandó tanuszoda, tornaterem, tanterem beruházásokkal összefüggő közigazgatási hatósági ügyek kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról és az eljáró hatóságok kijelöléséről.
A Kormány a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és
egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), b) és e) pontjában, valamint a közigazgatási hatósági eljárás és
szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 174/A. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 2.  § tekintetében az  épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62.  § (1)  bekezdés 16., 17.
és 24. pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a 4. § tekintetében az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörben eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A  Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja a  Nemzeti Köznevelési
Infrastruktúra Fejlesztési Program keretében megvalósuló, az 1. mellékletben felsorolt beruházásokkal összefüggő,
a 2. mellékletben meghatározott közigazgatási hatósági ügyeket.
(2) Az  (1)  bekezdés alkalmazásában a  beruházásokkal összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a  közigazgatási
hatósági eljárásokat, amelyek az  1.  mellékletben felsorolt beruházások megvalósításához és használatbavételéhez
szükségesek.
(3) A Kormány – az (5) bekezdésben foglalt kivétellel – az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) elsőfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
elsőfokú hatóságként jár el,
b) elsőfokú szakhatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
elsőfokú szakhatóságként jár el.
 (4) A Kormány – az (5) bekezdésben foglalt kivétellel – az (1) bekezdés szerinti közigazgatási hatósági ügyben eljáró
a) másodfokú hatóságként azt a  hatóságot jelöli ki, amely az  adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
másodfokú hatóságként jár el,
b) másodfokú szakhatóságként azt a hatóságot jelöli ki, amely az adott ügyfajtára vonatkozó jogszabály szerint
másodfokú szakhatóságként jár el.
(5) A  tűzvédelmi hatósági feladatokat ellátó szervezetekről, a  tűzvédelmi bírságról és a  tűzvédelemmel foglalkozók
kötelező élet- és balesetbiztosításáról szóló kormányrendelet (a továbbiakban: R.) hatálya alá tartozó közigazgatási
hatósági eljárásokban az R.-ben a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások esetében kijelölt
hatóságok járnak el.
2. § Az 1. mellékletben felsorolt beruházásokkal összefüggésben
a) nem kell építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt beszerezni,
b) nem kell településképi véleményezési eljárást lefolytatni és
c) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
3. § (1) Az ügyfélnek az eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az 1. § (1) bekezdése szerinti hatósági eljárásokban
a szakhatóság – a hatóság határozatának meghozataláig felhasználható – előzetes szakhatósági állásfoglalást ad ki
azzal, hogy a kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a hatóság a közigazgatási hatósági eljárás
és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
4. § (1) A  Nemzeti Köznevelési Infrastruktúra Fejlesztési Program részét képező, a  3.  mellékletben felsorolt beruházások
hivatalos közbeszerzési tanácsadója, beruházáslebonyolítója és építési műszaki ellenőre kizárólagos joggal a BMSK
Beruházási, Műszaki Fejlesztési, Sportüzemeltetési és Közbeszerzési Zrt.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti beruházáslebonyolítói feladatkörbe az  épített környezet alakításáról és védelméről
szóló 1997. LXXVIII. törvény 43.  § (1)  bekezdés c)–d), f ), j) és k)  pontjában foglalt feladatokon túlmenően
– az építésügyi szakmagyakorlásra vonatkozó összeférhetetlenségi szabályok betartásával – minden olyan feladat,
illetve tevékenység ellátása beletartozik, ami az  építési tevékenység szakszerű megvalósításának előkészítésével,
ellenőrzésével vagy irányításával kapcsolatos.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
6. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
252/2018. (XII. 17.) Korm. rendelete az okos város központi platformszolgáltatás létrehozásáról és működtetéséről.
A Kormány az  Alaptörvény 15.  cikk (3)  bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében, az  Alaptörvény 15.  cikk
(1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában
1. helyi érdekű fejlesztések: az  okos város programban részt vevő települések által, az  adott város igényei és
adottságai figyelembevételével létrehozott okos város megoldások, alkalmazások vagy rendszerek;
2. központi alapinfrastruktúra: az okos város központi platformszolgáltatás működését és az ahhoz kapcsolódó
helyi érdekű fejlesztések számára központi infrastruktúra támogatást biztosító kormányzati célú adatközponti
és hálózati informatikai infrastruktúra, különösen a  fizikai szerverek, hálózati eszközök és a  virtualizációs
környezet;
3. központi szolgáltató: az  e  rendeletben meghatározott okos város szolgáltatáselemek tekintetében a  NISZ
Nemzeti Infokommunikációs Szolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaság, az  IdomSoft Informatikai
Zártkörűen Működő Részvénytársaság, valamint a Lechner Tudásközpont Területi, Építészeti és Informatikai
Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság;
4. okos város központi platformszolgáltatás: a  központi szolgáltatók által nyújtott, az  1.  melléklet szerinti
központosított közszolgáltatások nyújtását, igénybevételét biztosító központi alapinfrastruktúra és az ahhoz
kapcsolódó helyi érdekű fejlesztések összessége.
2. Az okos város központi platformszolgáltatás működése 2. § (1) A  Kormány okos város központi platformszolgáltatást működtet a  közigazgatási informatika infrastrukturális
megvalósíthatóságának biztosításáért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) útján, a helyi önkormányzatokért
felelős miniszter közreműködésével.
(2) A miniszter az (1) bekezdés szerinti szolgáltatás keretében
a) a 3. § a) pontjában szereplő szervezet útján – a Kormányzati Adatközpontban – központi alapinfrastruktúrát
és annak a helyi érdekű fejlesztések általi elérése érdekében adatátviteli hálózatot működtet,
b) a központi szolgáltatók útján az 1. melléklet szerinti központosított közszolgáltatásokat nyújtja,
c) biztosítja, hogy a  2.  mellékletben szereplő helyi érdekű fejlesztések – amennyiben azoknak tartalma vagy
jellege alapján ez  nem kizárt – az  a)  pontban meghatározott központi alapinfrastruktúra igénybevételével
működjenek.
(3) A helyi önkormányzatokért felelős miniszter az (1) bekezdés szerinti közreműködés keretében az általa működtetett
helyi közszolgáltatás információs rendszer (IKIR) útján ellátja
a) az önkormányzatok által az okos város központi platformszolgáltatáshoz történő csatlakozás-, és szolgáltatás
menedzsment feladatokat,
b) a csatlakozási szerződések csatlakozó települési önkormányzatokkal való megkötését és módosítását,
c) az  okos város központi platformszolgáltatással kapcsolatos ügyfélszolgálati feladatokat, a  szolgáltatásokkal
kapcsolatos ügyfél-kapcsolattartási, tájékoztatási és adminisztratív feladatokat, biztosítva a  hibabejelentés
lehetőségét is,
d) a szolgáltatásokkal kapcsolatos kommunikációs feladatokat.
 (4) Az  1.  melléklet szerinti központosított közszolgáltatások részletes tartalmát az  annak nyújtásával megbízott
központi szolgáltatók honlapjukon, az  1.  melléklet szerinti központi közszolgáltatások és a  2.  melléklet szerinti
helyi érdekű fejlesztések részletes tartalmát a helyi önkormányzatokért felelős miniszter az általa működtetett helyi
közszolgáltatás információs rendszerben (IKIR) elektronikusan elérhetővé és nyilvánossá teszi.
(5) Az okos város központi platformszolgáltatás keretében nyújtott központosított közszolgáltatások igénybevételével
összefüggésben felmerülő ügyféltámogatói feladatokat, valamint a  felmerülő alkalmazásüzemeltetési és
rendszertámogatási feladatokat – ideértve a központosított közszolgáltatás nyújtásával összefüggésben a központi
szolgáltató oldalán felmerülő adatfeldolgozói feladatokat is – a  központi szolgáltatók látják el az  1.  mellékletben
meghatározottak szerint.
3. § A Kormány az okos város központi platformszolgáltatás keretében nyújtott, az 1. mellékletben meghatározott
a) Települési Térinformatikai Platform központosított közszolgáltatás nyújtásával a  Lechner Tudásközpont
Területi, Építészeti és Informatikai Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaságot (a  továbbiakban: Lechner
Tudásközpont),
b) Települési Középület Kataszter központosított közszolgáltatás nyújtásával a Lechner Tudásközpontot,
c) Települési mobilalkalmazás központosított közszolgáltatás nyújtásával a  NISZ Nemzeti Infokommunikációs
Szolgáltató Zártkörűen Működő Részvénytársaságot (a továbbiakban: NISZ Zrt.),
d) Központi Városkártya rendszer központosított közszolgáltatás nyújtásával az  IdomSoft Informatikai
Zártkörűen Működő Részvénytársaságot (a továbbiakban: IdomSoft Zrt.)
bízza meg.
3. Az okos város központi platformszolgáltatáshoz való csatlakozás
4. § (1) Az  okos város központi platformszolgáltatást a  helyi önkormányzat vagy a  helyi önkormányzat jóváhagyásával
az  önkormányzati társulás, a  helyi önkormányzat vagy önkormányzati társulás által alapított költségvetési szerv,
valamint a  helyi önkormányzat 100%-os tulajdonában álló gazdálkodó szervezet (a  továbbiakban együtt: a  helyi
önkormányzat) veheti igénybe.
(2) A helyi önkormányzat az okos város központi platformszolgáltatáshoz való csatlakozást a helyi önkormányzatokért
felelős miniszternél kezdeményezheti.
(3) A  helyi önkormányzat a  csatlakozási kérelmében vállalja, hogy – legalább öt évre – a  központosított
közszolgáltatásoknak az  összességét, a  (4)  bekezdésben meghatározott kivétellel, igénybe veszi, a  helyi érdekű
fejlesztések esetében közül pedig legalább egyet igénybe vesz.
(4) A  helyi önkormányzatnak nem szükséges a  központosított közszolgáltatások összességét igénybe vennie, ha
a csatlakozását megelőzően már helyi szinten kiépített és működtet a kötelezően igénybeveendő közszolgáltatások
körében központilag nyújtott szolgáltatást.
(5) A  helyi önkormányzatokért felelős miniszter a  kérelem beérkezését követően – a  miniszter (6)  bekezdés szerinti
bevonásával – csatlakozási javaslatot készít a  csatlakozás ütemezéséről, valamint a  (6)  bekezdés c)  pontja szerinti
feltételekről.
(6) Az (5) bekezdés szerinti csatlakozási javaslathoz a helyi önkormányzatokért felelős miniszter a minisztertől
a) javaslatot kér a helyi önkormányzat csatlakozása esetén szükséges Kormányzati Adatközpont kapacitásának
mértékéről, annak bővítése szükségességéről, mértékéről, költségeiről, időbeli feltételeiről,
b) javaslatot kér – a központi szolgáltató kapacitásának figyelembevételével – a csatlakozás ütemezésére,
c) tájékoztatást kér a csatlakozás helyi önkormányzatot érintő feltételeiről, különösen a helyi önkormányzatot
terhelő költségekről, a helyben megvalósítani javasolt informatikai fejlesztésekről.
 (7) Ha a  csatlakozási javaslatot a  helyi önkormányzat elfogadta, valamint azt a  Kormány – különösen a  központi
költségvetést terhelő költségek, valamint a  3.  mellékletnek az  adott helyi önkormányzat megnevezésével való
kiegészítése tekintetében – az  erre vonatkozóan benyújtott előterjesztés alapján hozott döntésében támogatta,
akkor az elfogadott csatlakozási javaslat alapján a helyi önkormányzat és a helyi önkormányzatért felelős miniszter
csatlakozási szerződést köt.
(8) A csatlakozási szerződésben a helyi önkormányzat vállalja, hogy – a csatlakozási javaslatnak megfelelően – biztosítja
a) a  központosított közszolgáltatások, valamint a  központi alapinfrastruktúra igénybevételével tervezett
helyi érdekű fejlesztések adott településen történő bevezetéséhez szükséges, a  központi szolgáltató által
meghatározott követelményeknek való megfelelést,
b) a  helyi önkormányzat által a  2.  mellékletben szereplő rendszerkatalógusból választott, valamint az  újként
fejleszteni kívánt helyi érdekű fejlesztésekhez tartozó helyi infrastruktúra kiépítésének és fenntartásának
költségeihez szükséges forrás rendelkezésre állását,
c) a  helyi önkormányzat által vagy annak megrendelésére – a  központi szolgáltató közreműködésével, illetve
a központi alapinfrastruktúrához kapcsolódóan – kialakított
ca) új, a 2. mellékletben még nem szereplő helyi érdekű fejlesztésekhez és
cb) a 2. mellékletben már szereplő helyi érdekű fejlesztések továbbfejlesztett változatához
kapcsolódó vagyoni értékű jogok és a forráskód átadását a helyi önkormányzatokért felelős miniszter számára.
 (9) A  csatlakozási szerződésben a  helyi önkormányzatokért felelős miniszter vállalja az  okos város központi
platformszolgáltatásnak az elfogadott csatlakozási javaslatnak megfelelő biztosítását. 4. Az okos város központi platformszolgáltatással kapcsolatos egyes költségek viselése
5. § (1) A  helyi önkormányzat az  okos város központi platformszolgáltatás keretében a  2.  § (2)  bekezdés c)  pontja szerint
biztosított központi alapinfrastruktúrát, valamint a központi szolgáltatók által a 2. § (2) bekezdés b) pontja alapján
nyújtott, az 1. mellékletben felsorolt központosított közszolgáltatásokat térítésmentesen veheti igénybe.
(2) Az  okos város központi platformszolgáltatáshoz kapcsolódó helyi érdekű fejlesztések megvalósításának, valamint
fenntartásának költségeit a helyi önkormányzat viseli.
(3) A  központi szolgáltatókkal az  általuk az  okos város központi platformszolgáltatással összefüggésben ellátott
központi közszolgáltatásokra vonatkozóan a  miniszter közszolgáltatási szerződést köt, a  központi szolgáltatók
által ellátott feladatok finanszírozása e  megállapodás keretein belül történik. A  központosított közszolgáltatások
nyújtásával összefüggésben felmerülő költségek fedezetét a  miniszter által vezetett minisztérium fejezetében kell
biztosítani.
(4) A  központosított közszolgáltatások teljesítése során a  központi szolgáltató által teljesítendő egyes szolgáltatási
szintek részletes mennyiségi és minőségi tartalma a  miniszter által jóváhagyott, a  központi szolgáltatók által
elektronikus úton elérhetővé tett szolgáltatáskatalógusban kerül meghatározásra.
(5) A  (3)  bekezdés alapján megkötött szerződésben a  központi szolgáltató részére ellentételezés az  Európai Unió
működéséről szóló szerződés 106. cikk (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával
megbízott egyes vállalkozások javára közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásra való
alkalmazásáról szóló, 2011. december 20-i 2012/21/EU bizottsági határozat szabályaira figyelemmel nyújtható.
(6) A  központi szolgáltatók vonatkozásában az  okos város központi platformszolgáltatás keretében nyújtott
központosított közszolgáltatások nyújtásához szükséges, a  központosított közbeszerzés hatálya alá tartozó
termékek és szolgáltatások beszerzéseire a központosított közbeszerzési rendszerről, valamint a központi beszerző
szervezet feladat- és hatásköréről szóló kormányrendeletnek a  csatlakozásra kötelezett szervezetekre vonatkozó
rendelkezéseit kell alkalmazni.
5. Záró rendelkezések 6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
7. § Az okos város központi platformszolgáltatáshoz való csatlakozás legkorábban 2020. július 31. után
kezdeményezhető.
8. § (1) A  3.  § a  belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
(2) A  3.  § tervezetének a  belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv 15. cikk (7) bekezdése szerinti előzetes bejelentése megtörtént.
9. § A Kormányzati Adatközpont működéséről szóló 467/2017. (XII. 28.) Korm. rendelet 3. melléklete a 4. melléklet szerint
módosul.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
97/2003. (IX. 23.) OGY határozata a nemzeti lovas programot előkészítő eseti bizottság létrehozásáról.
1. Az Országgyűlés a Házszabály 34. §-ának (1) bekezdése és 35. §-a alapján, a lótenyésztés, a tartás és hasznosítás hatékonyságának javítása érdekében eseti bizottságot
hoz létre, amelynek neve: A nemzeti lovas programot előkészítő eseti bizottság (a továbbiakban: Bizottság).
2. A Bizottság feladata: a hazai tenyésztés figyelemmel
kísérése, a tartás és hasznosítás feltételrendszerének javítása. A Bizottság munkája eredményéről országgyűlési
határozati javaslatban évente tájékoztatja az Országgyűlést, amelyben szükség szerint javaslatot tesz a hatályos
szabályozás megváltoztatására.
A határozatot az Országgyűlés a 2003. szeptember 22-i ülésnapján
fogadta el.
A határozatot az Országgyűlés a 2003. szeptember 22-i ülésnapján
fogadta el.
3. A Bizottság létszáma 26 fő, melyből 18 fő országgyűlési képviselő az alábbi megoszlás szerint:
MSZP: 6 fő
SZDSZ: 3 fő
Fidesz: 6 fő
MDF: 3 fő
A bizottság további helyére minden képviselőcsoport
2-2 fő nem országgyűlési képviselőt javasolhat.
4. A Bizottság elnökére az MSZP képviselőcsoportja,
három alelnökére a bizottság munkájában részt vevő képviselőcsoportok tesznek javaslatot.
5. A Bizottság tagjai munkájukért díjazásban nem részesülnek.
6. A Bizottság munkájában — szavazati jog nélkül —
részt vehetnek a Kormány képviselői.
7. A Bizottság működési költségeit az Országgyűlés
költségvetéséből kell fedezni.
8. A Bizottság ügyrendjét maga állapítja meg. 9. E határozatot az elfogadása napjától kell alkalmazni.
Dr. Szili Katalin s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
94/2007. (V. 21.) KE határozata dandártábornok szolgálati viszonyának megszüntetéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított
jogkörömben, a honvédelemről és a Magyar Honvédségről
szóló 2004. évi CV. törvény 49. § (2) bekezdésének b) pontja,
valamint a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény
56. § a) pontja alapján a honvédelmi miniszter előterjesztésére
dr. Szabó Tamás József dandártábornok szolgálati viszonyát
2007. június 1-jei hatállyal megszüntetem.
Budapest, 2007. május 11. Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
1919/2017. (XII. 8.) Korm. határozata a lakosság pénzügyi tudatosságát fejlesztő stratégia elfogadásáról.
A Kormány
 1. elfogadja a lakosság pénzügyi tudatosságát fejlesztő stratégiát (2017–2023) (a továbbiakban: stratégia);
 2. felhívja az  emberi erőforrások miniszterét, hogy a  Nemzeti alaptanterv megújítására irányuló egységes,
tudományosan megalapozott szakmai javaslat kidolgozása során vegye figyelembe a stratégia céljait, és a Nemzeti
alaptantervből levezetendő tantervek koherens és korszerű rendszerében úgy érvényesítse azokat, hogy a tanulók
életkorának és előzetes tudásának megfelelő, használható gazdasági és pénzügyi tudást adó oktatás valósuljon meg
és váljon általánossá;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2018. augusztus 31.
3. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Magyar Nemzeti Bank (a  továbbiakban: MNB) azon célkitűzésének
megvalósítása érdekében, amely alapján a készpénzkímélő fizetési eszközök használata a magyar lakosság körében
érje el az  európai uniós átlagot, az  MNB elnökének felkérésével készítsen többéves cselekvési tervet az  ehhez
szükséges, egymást követő intézkedések kijelölésével;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: folyamatos 4. felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy – a  nemzetgazdasági miniszter bevonásával – a  Központi
Statisztikai Hivatal elnökének felkérésével gondoskodjon arról, hogy 2018-tól rendelkezésre álljanak a  stratégia
megvalósításának mérésére szolgáló, a pénzügyi tudatosság szempontjából releváns indikátorok;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: folyamatos
5. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az MNB elnökének felkérésével, a Miniszterelnökséget vezető miniszter,
az  emberi erőforrások minisztere, valamint a  feladatkörükben érintett miniszterek bevonásával gondoskodjon
a stratégia első kétéves cselekvési tervének részletes kidolgozásáról;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
 emberi erőforrások minisztere
 feladatkörükben érintett miniszterek
Határidő: 2017. december 15.
6. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a miniszterelnök kabinetfőnöke bevonásával szervezzen a stratégiához
kapcsolódó médiakampányt annak biztosítására, hogy a  társadalmi célú, a  pénzügyi tudatosság erősítését célzó
hirdetések a lakosság széles köréhez eljussanak.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 miniszterelnök kabinetfőnöke
Határidő: 2018. január 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
204/2013. (IV. 30.) KE határozata vezérőrnagyi előléptetésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés e) pontja, valamint a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati
viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 204. § (4) bekezdése alapján – a belügyminiszter javaslatára – dr. Felkai
László nyugállományú rendőr dandártábornokot 2013. április 24-ei hatállyal nyugállományú rendőr vezérőrnaggyá
előléptetem.
Budapest, 2013. április 17. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
216/2011. (X. 19.) Korm. rendelete a háziorvosi, házi gyermekorvosi és fogorvosi alapellátási vállalkozások támogatásáról.
A Magyar Köztársaság 2001. és 2002. évi költségvetéséről szóló 2000. évi CXXXIII. törvény 109. § (1) bekezdés k) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a Kormány a
következőket rendeli el: 1. § (1) E rendelet hatálya kiterjed azon
a) területi ellátási kötelezettséggel működő háziorvosi, házi gyermekorvosi, valamint az alapellátás körében
fogorvosi ellátást nyújtó egészségügyi szolgáltatóra, és b) az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának részletes szabályairól szóló
43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) 14. § (5) bekezdése értelmében kiegészítő díjra jogosult,
területi ellátási kötelezettség nélküli háziorvosi, házi gyermekorvosi ellátást nyújtó egészségügyi szolgáltatóra,
amely a tevékenységét egyéni egészségügyi vállalkozóként, társas vállalkozásként vagy egyéni cégként végzi
(e rendelet alkalmazásában a továbbiakban együtt: háziorvosi szolgáltató).
(2) A háziorvosi szolgáltató az általa működtetett praxisban az 1. melléklet szerinti, közvetlenül a betegellátást szolgáló
eszközök beszerzése érdekében igényelhet praxisonként legfeljebb 1,5 millió Ft összegű támogatást, amelynek havi
mértéke – az esetleges járulékterhekkel együtt – 50 000 Ft/hónap (a továbbiakban: támogatás).
(3) Amennyiben a háziorvosi szolgáltató az 1. melléklet szerinti eszköz beszerzéséhez hitelintézeti kölcsönt vesz fel vagy
az eszközt lízingbe veszi, a támogatást jogosult a törlesztéshez vagy a lízingdíj fizetéséhez is felhasználni.
(4) A lízingszerződéssel biztosított eszköz lízingdíj fizetéséhez akkor adható támogatás, ha az eszköz tulajdonjoga
a lízingszerződés lejáratakor a háziorvosi szolgáltató tulajdonába megy át.
(5) A támogatással beszerzett eszközt a beszerzésétől számított három évig csak abban az esetben lehet elidegeníteni,
ha az – a beszerzésétől számított három évig – az elidegenítését követően is az adott praxis betegeinek ellátását
szolgálja. (6) A támogatás fedezetét az Országos Egészségbiztosítási Pénztár (a továbbiakban: OEP) által kezelt elkülönített
előirányzat tartalmazza. 2. § (1) A háziorvosi szolgáltató a támogatás folyósításához az igénylést az OEP-hez nyújtja be.
(2) Az igényléshez csatolni kell: a) a háziorvosi szolgáltató nyilatkozatát arról, hogy köztartozással nem rendelkezik,
b) a háziorvosi szolgáltató nyilatkozatát arról, hogy az általa működtetett praxis az 1. melléklet szerinti, beszerezni
kívánt eszközök beszerzésére, cseréjére európai uniós forrásból nem kapott támogatást,
c) területi ellátási kötelezettséggel működő háziorvosi szolgáltató esetén az adott körzet alapellátásáért felelős
települési önkormányzat nyilatkozatát arról, hogy a helyi önkormányzat alapellátás fejlesztését célzó európai
uniós támogatásban részesült-e, és ha igen, akkor a fejlesztés az 1. melléklet szerinti, a háziorvosi szolgáltató által
beszerezni kívánt eszközök tekintetében milyen mértékben és összetételben irányult a helyi önkormányzat
felelősségi körébe tartozó, területi ellátási kötelezettséggel rendelkező háziorvosi szolgálatokra,
d) a háziorvosi szolgáltató nyilatkozatát arról, hogy az 1. melléklet szerinti, beszerezni kívánt eszközök beszerzésére,
cseréjére a b) és c) pontban foglaltakon túl más, közpénzből származó forrásból sem kapott támogatást,
e) a hitelintézettel kötött szerződés, illetve a lízingbe adóval kötött szerződés másolatát, valamint a hitelintézet
nyilatkozatát a hitel éves átlagos törlesztési terhéről, amennyiben a háziorvosi szolgáltató az eszköz
beszerzéséhez hitelintézeti kölcsönt vesz fel vagy az eszközt lízingbe veszi.
(3) Az OEP a háziorvosi szolgáltatóval az igénylést követően az igényelt támogatásra szerződést köt.
(4) Az OEP a háziorvosi szolgáltató részére a támogatást havonta utalványozza.
(5) A háziorvosi szolgáltató a támogatásra a támogatási igény benyújtását követő hónap első napjától jogosult.
(6) A támogatás folyósításának megkezdésétől számított 1 éven belül a háziorvosi szolgáltatónak az adott eszköz
beszerzéséről gondoskodnia kell. (7) A támogatásra való jogosultság annak a hónapnak az utolsó napjával megszűnik, amelyben a háziorvosi szolgáltató
R. szerinti fix díjra, illetve kiegészítő díjra való jogosultsága bármely okból megszűnik. Ha a fix díjra való jogosultság
megszűnésekor a beszerzett eszközök fedezetét biztosító hitel- vagy lízingszerződések futamideje még tart, akkor
ugyanezen hitel- vagy lízingszerződések átruházását követően egy másik háziorvosi szolgáltató is fordíthatja ezek
költségeire a részére folyósított támogatást. (8) Amennyiben a támogatásra való jogosultság azért szűnik meg, mert a háziorvosi szolgáltató által ellátott körzet
megszüntetésre vagy átszervezésre kerül, illetve a háziorvosi szolgáltatóval más, a települési önkormányzat
érdekkörében felmerülő okból a háziorvosi feladatok ellátására kötött szerződést a települési önkormányzat
felmondja, az 1. § (5) bekezdésében foglaltakat nem kell alkalmazni, azonban az eszköznek annak beszerzésétől
számított három évig továbbra is a betegellátást kell szolgálnia.
3. § (1) A háziorvosi szolgáltató – az OEP által meghatározott időpontban – évente elszámol az OEP-pel az előző évben
felhasznált támogatásról. A háziorvosi szolgáltatót az esedékes elszámolásról 30 nappal korábban értesíteni kell.
Az elszámolás során az 1. melléklet szerinti eszközök vehetők figyelembe azzal, hogy nem vehető figyelembe olyan
eszköz, amelynek beszerzésére, cseréjére a háziorvosi szolgáltató által működtetett praxis európai uniós vagy más,
közpénzből származó forrásból támogatást kapott. (2) Az (1) bekezdés szerinti elszámoláshoz mellékelni kell:
a) a beszerzett eszközről kiállított számlának – amelyen a háziorvosi szolgáltató nyilatkozik arról, hogy az eszköz
az e rendelet szerinti támogatásból kerül beszerzésre – a kiállító által hitelesített másolatát, valamint
b) a hitelintézeti kölcsön, illetve a lízingdíj költségeire vonatkozó, a hitelintézet vagy a lízingbe adó által igazolt
adatokat. (3) A háziorvosi szolgáltató által az 1000 Ft-ot meghaladó, nem e rendeletben meghatározottak szerint felhasznált, vagy
fel nem használt támogatást az OEP-pel történő elszámolást követő 15 napon belül kell visszafizetni a mindenkori
jegybanki alapkamat kétszeresének megfelelő összeggel együtt az OEP által kezelt elkülönített előirányzat számlájára.
Szabályszerű felhasználásnak kell tekinteni, ha a háziorvosi szolgáltató által beszerzett eszköz értéke meghaladja
a támogatás során folyósított összeget, de a támogatást teljes egészében az adott eszköz beszerzésére fordították.
(4) A jogosulatlanul igénybe vett támogatást a háziorvosi szolgáltató az OEP erre irányuló felszólítását követő 15 napon
belül köteles visszafizetni a mindenkori jegybanki alapkamat kétszeresének megfelelő összeggel együtt az OEP által
kezelt elkülönített előirányzat számlájára. A visszafizetéssel kapcsolatos igényt az OEP érvényesíti a háziorvosi
szolgáltatóval szemben. (5) Az (1) bekezdés szerint elszámolás keretében az OEP megvizsgálja, hogy
a) a 2. § (2) bekezdés a)–d) pontja szerinti nyilatkozatok megfelelnek-e a valóságnak,
b) a háziorvosi szolgáltató az e rendeletben foglaltaknak megfelelően használta-e fel a támogatást,
c) ténylegesen megvalósult-e az eszköz beszerzése, és az eszköz a háziorvosi szolgáltató tulajdonában van-e,
d) a támogatási összeget a megjelölt eszköz beszerzésére használták-e fel,
e) az eszközt indokoltan és dokumentáltan a praxisba bejelentett betegek vizsgálatára, kezelésére használták-e fel.
(6) Az (5) bekezdésben foglaltakat az OEP helyszíni ellenőrzés keretében is ellenőrzi.
(7) Amennyiben az ellenőrzés megállapítja, hogy a háziorvosi szolgáltató a támogatást nem az e rendeletben foglaltaknak
megfelelően használta fel, az OEP intézkedik a támogatásra kötött szerződés felmondása iránt.
(8) A háziorvosi szolgáltató a támogatást lemondhatja az OEP-nek a lemondani szándékozott támogatás folyósítását
megelőző hónap 10-éig megküldött lemondó nyilatkozattal. 4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
5. § (1) A támogatás iránti kérelem 2012. május 31-éig nyújtható be.
(2) Az a támogatásra jogosult, aki a támogatás iránti igényét 2011. október hónapban benyújtja, a támogatásra – a 2. §
(5) bekezdésétől eltérően – 2011. október 1-jétől jogosult.
(3) A 3. § szerinti elszámolásra első ízben a támogatás folyósításának megkezdésétől számított 1 év elteltével kerülhet sor.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
6/2008. (I. 23.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országgyűlés országos népszavazás elrendeléséről szóló határozata ellen benyújtott kifogások tárgyában meghozta a következő
határozatot: 1. Az Alkotmánybíróság az Országgyűlés 110/2007.
(XII. 19.) OGY határozatát helybenhagyja.
2. Az Alkotmánybíróság az Országgyűlés 110/2007.
(XII. 19.) OGY határozata ellen benyújtott, a népszavazási
kérdés ellen irányuló kifogásokat, valamint a határidőn túl
előterjesztett kifogást érdemi vizsgálat nélkül visszautasítja.
3. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 475/2007. (XII. 5.) határozata ellen benyújtott kifogásokat visszautasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
INDOKOLÁS I. 1. Az Országgyűlés 110/2007. (XII. 19.) OGY határozatával (a továbbiakban: OGY határozat) úgy döntött,
hogy elrendeli az országos ügydöntő népszavazást a következő kérdésben:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a háziorvosi ellátásért, fogászati ellátásért és a járóbeteg-szakellátásért a jelen kérdésben megtartott népszavazást követő év január 1-jétől ne
kelljen vizitdíjat fizetni?”
A határozat a Magyar Közlöny 2007. évi 178. számában, 2007. december 19-i dátummal jelent meg.
A határozat ellen több magánszemély nyújtott be kifogást.
A kifogások egy részét az Országos Választási Bizottsághoz nyújtották be. Ezeket 2007. december 20-án,
21-én, 27-én 16 óra előtt, valamint december 28-án terjesztették elő.
Van olyan, december 17-én keltezett kifogás is, amelyet
a Legfelsőbb Bírósághoz nyújtottak be, és azt a Legfelsőbb Bíróság továbbította 2008. január 3-án az Országos
Választási Bizottsághoz.
Más kifogásokat közvetlenül az Alkotmánybírósághoz
2007. december 17-én, december 21-én, december 27-én
nyújtottak be.
A kifogásokat a választási eljárásról szóló 1997. évi
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. §-ának (2) bekezdésében meghatározott, a határozat közzétételétől számított
nyolc napon belül lehetett előterjeszteni.
A Ve. 4. § (3) bekezdése szerint az e törvényben meghatározott határidők jogvesztők, azok – ha a törvény másképpen nem rendelkezik – a határidő utolsó napján 16 órakor
járnak le.
A (4) bekezdés szerint a napokban megállapított határidőket a naptári napok szerint kell számítani.
A kifogás benyújtására nyitva álló határidő a határidő
utolsó napján, 2007. december 27-én 16 órakor járt le. Az
Alkotmánybíróság az ügyet a Ve. 130. §-a (3) bekezdésének megfelelően soron kívül bírálta el.
2. A kifogások tartalma az alábbiak szerint foglalható
össze:
2.1. Egyes kifogások szerint a fenti kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani. Ezek közül több kifogás
hivatkozott arra, hogy a népszavazás kezdeményezésére
vonatkozó politikai alapjog csak természetes személyeket
illet meg, pártokat nem. Álláspontjuk szerint mivel a kezdeményezők az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítésére irányuló eljárásban és azt követően politikai pártok képviseletében jártak el, nem lehet népszavazást elrendelni. Hivatkoztak arra is, hogy a kezdeményezők az eljárás során nem bizonyították, hogy jogosultak voltak a pártok képviseletére.
Az egyik kifogás szerint a kérdés nem felel meg az egyértelműség követelményének, mert az abban használt fogalmak „pontatlanok, nem fedik a tényleges, objektív valóságot”, ezért a kérdés félrevezető a választópolgárok
számára.
Több kifogás arra hivatkozott, hogy az Országgyűlés a
határozat meghozatalánál nem vette figyelembe a
27/2007. (V. 17.) AB határozatban foglaltakat, amelyben
az Alkotmánybíróság mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenességet állapított meg. Álláspontjuk szerint a
mulasztás teljes körű pótlásáig a kérdésben nincs helye
népszavazás tartásának. Egy másik kifogás szerint pedig
az képezi az elrendelés akadályát, hogy nem állapítható
meg, hogy a kérdésben tartott eredményes népszavazás
mikortól kötelezi az Országgyűlést.
2.2. A kifogások egy része szerint a jogi környezet időközbeni változása miatt nincs helye népszavazás tartásának.
Eszerint a kérdést – utolsó alkalommal – hitelesítő
58/2007. (X. 17.) AB határozat meghozatalát követően az
Országgyűlés elfogadta a Magyar Köztársaság 2008. évi
költségvetéséről szóló 2007. évi CLXIX. törvényt, amely
szerint a vizitdíj és a kórházi napidíj az Egészségbiztosítási Alap költségvetésének kiemelt jelentőséggel bíró eleme,
amellyel több kiadási tétel is számol. Ezért ezek megszüntetése a költségvetési fejezet teljes átalakítását tenné szükségessé. Mindezek miatt a kérdésben az Alkotmány
28/C. § (5) bekezdés a) pontja alapján nem lehet népszavazást tartani.
2.3. Más kifogások szerint az Országgyűlés népszavazást elrendelő határozata nem felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló az 1998. évi
III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 14. § (2) bekezdése,
valamint a Ve. 29/B. § (2) és (3) bekezdései szerinti tartalmi követelményeknek.
Eszerint az nem tartalmazza az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) döntést megalapozó határozatainak a megjelölését, a jogorvoslati eljárások eredményére történő utalást, a jogerő napját, az OGY határozattal
szembeni jogorvoslati lehetőségeket, a választópolgári
kezdeményezés számszerűsítését, a népszavazás költségvetésére és annak részelemeire, valamint fedezetére való
utalást, a megállapított tényállást, az elfogadott és mellőzött bizonyítékok megjelölését, és a döntés alapját képező
jogszabályhelyeket. A kifogást tevő értelmezésében e hiányosságok önmagukban is az OGY határozat megsemmisítésére kell vezessenek.
Előadták azt is, hogy mivel az Országgyűlés külön határozott a kórházi napidíj, vizitdíj és a képzési hozzájárulás
eltörlésére irányuló népszavazások elrendeléséről, ezért
nincs formai akadálya annak, hogy e népszavazások különböző napokra kerüljenek kitűzésre. Ez viszont indokolatlanul növelné a népszavazás költségeit.
A kifogások – az országgyűlési határozat törvényellenességének indokaként – hivatkoztak arra is,
hogy az Országgyűlésnek az elrendeléskor nem volt hivatalos tudomása az aláírásokat hitelesítő OVB határozat
jogerőre emelkedéséről, az OVB J/4646. sorszámú jelentése ugyanis nem tartalmazza, hogy az a Legfelsőbb Bíróság
melyik határozatával emelkedett jogerőre.
2.4. Több kifogás az aláírások hitelesítése során történő törvénysértésekre alapozva kéri az országgyűlési határozat megsemmisítését. Álláspontjuk szerint az OVB nem
vizsgálta, hogy az aláírásgyűjtés során volt-e visszaélés,
továbbá nem állapította meg számszerűen, hogy hány aláírás hitelesíthető, így az Országgyűlés nem volt olyan
helyzetben, hogy a népszavazási kezdeményezésről döntsön. E kifogások egyike szerint a Ve. 119. § (1) bekezdésében foglalt „statisztikai és matematikai módszerek” szabályait nem állapítják meg jogszabályok, ezáltal sérül az Alkotmány 2. § (1) bekezdéséből levezethető jogbiztonság
követelménye, sérti továbbá a Ve. 3. § a) és d) pontjaiban
rögzített alapelveket, hogy e módszereket a választópolgárok és a döntésre jogosult országgyűlési képviselők nem
ismerhették meg.
2.5. A kifogások egy része – jogi érvek részletes kifejtése nélkül – azt állítja, hogy a kérdés igazságtalan és célszerűtlen, így abban nem tartható népszavazás.
2.6. Van olyan kifogás is, amelyben kérték, hogy az Alkotmánybíróság az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, módosított és egységes szerkezetbe foglalt 3/2001. (XII. 3.) Tü. határozat
(a továbbiakban: Ügyrend, ABH 2003, 2065.) 30. §-ában
foglaltak alapján az előtte folyó eljárást függessze fel.
3. A jelen ügy előzményéhez tartozik, hogy az OVB a
155/2007. (VI. 25.) OVB határozatban megállapította: a
vizitdíjra vonatkozó kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív a
hatályos törvényi rendelkezésekben meghatározott formai, valamint a feltett kérdésre vonatkozó tartalmi – alkotmányossági és törvényességi – követelményeknek megfelel, ezért az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesítette.
Az OVB-nek a népszavazást kezdeményező aláírásgyűjtő íven szereplő kérdést hitelesítő döntését magában
foglaló határozata ellen számos kifogást nyújtottak be. A
benyújtott kifogások részben arra hivatkoztak, hogy a kérdések hitelesítését az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdése
alapján meg kellett volna tagadni, részben pedig azt állították, hogy az Alkotmánybíróság gyakorlatában a népszavazási kérdésekkel szemben támasztott más alkotmányi és
törvényi követelmények a jelen kérdés hitelesítésének
akadályát képeznék. Az Alkotmánybíróság az OVB határozatát helyben hagyta [58/2007. (X. 17.) AB határozat,
ABK 2007. október, 918.].
4. Az Alkotmánybíróság a kifogásokat az Ügyrend
28. § (1) bekezdése alapján egyesítette, és egy eljárásban
bírálta el.
II. A kifogások elbírálásánál figyelembe vett jogszabályok: 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„2. §
(2) A Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé,
amely a népszuverenitást választott képviselői útján, valamint közvetlenül gyakorolja. (...)
28/C. § (...)
(2) Országos népszavazást kell tartani legalább 200 000
választópolgár kezdeményezésére.
(3) Ha az országos népszavazást el kell rendelni, az
eredményes népszavazás alapján hozott döntés az Országgyűlésre kötelező.”
2. A Ve. érintett rendelkezései:
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az alá
írásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével
kapcsolatos döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve – az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
(2) Az Országgyűlés népszavazást elrendelő, valamint
kötelezően elrendelendő népszavazás elrendelését elutasító határozata elleni kifogást a határozat közzétételét követő nyolc napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve – az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
Az Országos Választási Bizottság a kifogás benyújtásáról
haladéktalanul tájékoztatja az Országgyűlés elnökét, a
népszavazást elrendelő határozat elleni kifogásról a köztársasági elnököt is.
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja
el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság, illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja
vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot, illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
3. Az Nsztv. érintett rendelkezései:
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az
aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
a) a kérdés nem tartozik az Országgyűlés hatáskörébe,
b) a kérdésben nem lehet országos népszavazást tarta
ni,
c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvény
ben foglalt követelményeknek,
d) ugyanazon tartalmú kérdésben három éven belül
eredményes országos népszavazást tartottak,
e) az aláírásgyűjtő ív nem felel meg a választási eljárás
ról szóló törvényben foglalt követelményeknek. (...)
13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy
kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. (2) A konkrét kérdést a kezdeményezésben megfogalmazott formában kell népszavazásra bocsátani.
14. § (1) A népszavazás elrendelésére irányuló kezdeményezésről a 6. § szerinti bejelentést követően
a) kötelező népszavazás esetén 15,
b) fakultatív népszavazás esetén 30
napon belül kell dönteni.
(2) Az Országgyűlésnek a népszavazás elrendeléséről
szóló határozata tartalmazza, hogy a népszavazás ügydöntő vagy véleménynyilvánító, a népszavazásra bocsátott
konkrét kérdést, továbbá rendelkezik a népszavazás költségvetéséről.”
4. A vizsgált OGY határozat szövege szerint:
„Az Országgyűlés az országos népszavazásról és népi
kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény rendelkezései szerint megtárgyalta a Fidesz Magyar Polgári Szövetség nevében dr. Orbán Viktor és a Kereszténydemokrata
Néppárt nevében dr. Semjén Zsolt által benyújtott országos népszavazási kezdeményezést, és arról a 2007. december 17-i ülésén a következők szerint döntött:
Az Országgyűlés az »Egyetért-e Ön azzal, hogy a háziorvosi ellátásért, fogászati ellátásért és a járóbeteg-szakellátásért a jelen kérdésben megtartott népszavazást követő
év január 1-jétől ne kelljen vizitdíjat fizetni?« kérdésben
az országos ügydöntő népszavazást elrendeli.
Az országos ügydöntő népszavazás költségvetésére – az
egy naptári napon szavazásra bocsátott kérdések számától
függetlenül – 4470,00 millió forint fordítható.”
III. Valamennyi kifogás megalapozatlan. A kifogások két nagy csoportra oszthatók: az egyik csoportba tartozó kifogások az OGY határozat törvényességi
vizsgálatára irányulnak, a másik csoportba tartozók pedig
más érveket hoznak fel.
1. Az Alkotmánybíróság elsőként azzal a kérdéssel
foglalkozott, hogy a jelen eljárásban, a népszavazási kezdeményezésnek ebben a szakaszában, a kérdést érintő kifogások elbírálásánál hogyan kell eljárnia.
Ennek során alapul vette egy másik, alkotmányjogi
szempontból hasonló ügyben hozott, kötelezően elrendelendő népszavazást elrendelő országgyűlési határozattal
kapcsolatban a 33/2004. (IX. 28.) AB határozatban (ABH
2004, 457., a továbbiakban: Abh.) kifejtetteket.
Ebben az ügyben született első alkalommal döntés
olyan kifogásról, amelyet már a hitelesítést elrendelő OVB
határozat ellen benyújtott kifogások alapján hozott alkotmánybírósági határozat ismeretében, az eredményes aláírásgyűjtés után, a népszavazás elrendelését követően
nyújtottak be.
Az említett ügyben a kifogások egyebek között a népszavazásra feltett kérdés időszerűségét, ezzel kapcsolatban értelmezhetőségét vitatták.
Az Alkotmánybíróság az Abh.-val lezárt ügyben a népszavazás, a népszavazási eljárás jellegzetességeiből indult
ki és – az adott ügyben felmerült egyértelműségi kifogással kapcsolatban – megállapította: az alkotmánybírósági
vizsgálat minden esetben arra irányul, hogy az OVB, illetve az Országgyűlés határozata megfelel-e az Alkotmánynak és a vonatkozó jogszabályoknak. Ennek során alapvető szempont az, hogy az Országgyűlésnek végrehajtó, a
népszuverenitás érvényre juttatását szolgáló szerepe van a
kötelezően elrendelendő népszavazással kapcsolatban a
folyamatnak abban a szakaszában, amikor már a népszavazás elrendeléséről kell dönteni.
Az Alkotmánybíróság a jelen ügyben is azt állapította
meg, hogy a népszavazásra bocsátandó kérdés alkotmányossága, törvényessége az OVB által vizsgálandó és
vizsgálható a hitelesítési eljárásban, az Alkotmány és az
Nsztv. szabályai szerint.
Az OVB döntését követően – a törvényben meghatározott, jogvesztő határidő alatt – bárki számára nyitva áll a
lehetőség, hogy a kérdéssel kapcsolatban alkotmányossági
és törvényességi aggályait kifejtse, jogorvoslati eljárást
kezdeményezzen.
A kezdeményezésben foglalt kérdés megengedhetőségét – törvényességét és alkotmányszerűségét – illetően az
Alkotmánybíróság foglal állást, mindenkire kötelezően,
erre irányuló kifogás alapján.
Az Alkotmánybíróság döntése a kérdés hitelesítéséről
állást foglaló OVB határozatot illetően szükségképpen a
döntés meghozatalakor fennálló helyzethez igazodik. Az
Alkotmánybíróság azt vizsgálhatja a hitelesítés tárgyában
hozott OVB határozat ellen benyújtott kifogás alapján,
hogy az OVB döntése a hitelesítésről az Alkotmánynak és
a figyelembe veendő más törvénynek, az Nsztv.-nek megfelel-e.
Az Alkotmánybíróság jogosultságainak értelmezésével
kapcsolatban – most már a népszavazást elrendelő határozat ellen benyújtható kifogásokról szóló döntése kereteit
illetően, állampolgárok által kezdeményezett népszavazás
esetében – jelentősége van annak, hogy az OVB-nek a kérdést hitelesítő döntését lényegében bárki kifogással támadhatja meg az Alkotmánybíróság előtt. Ez más megfogalmazásban azt jelenti, hogy ilyen esetben a kérdésre irányuló, de a nyitva álló jogvesztő határidő után előterjesztett, újabb kifogások – elkésettség miatt – nem vizsgálhatók érdemben.
Ennek a megállapításnak hatással kell lennie az elrendelésről szóló OGY határozat ellen benyújtott kifogások elbírálásával kapcsolatos alkotmánybírósági hatáskör értelmezésére is, a jelen esetben kötelezően elrendelendő népszavazással összefüggésben. A kifogások tartalma az,
amelynek alapján azokat minősíteni lehet ilyenkor aszerint, hogy azok változatlanul a hitelesítés ellen irányulnak-e vagy az elrendelés alkotmányszerűségét, törvényességét vitatják. Kötelezően elrendelendő népszavazási kezdeményezésnél az olyan kifogásokat, amelyeket
tartalmuk szerint a hitelesítés szakaszában lehetett volna
előterjeszteni, az Alkotmánybíróságnak vissza kell utasítania, az OGY határozatot helyben kell hagynia a Ve.
130. § (3) bekezdése alapján.
Ezzel azonosan foglalt állást az Alkotmánybíróság a
40/2004. (X. 27.) AB határozatban (ABH 2004, 512.).
A népszavazás elrendelését vagy a kötelezően elrendelendő népszavazás elrendelésének elutasítását követően
benyújtott azokról a kifogásokról, amelyek nem az állampolgárok által kezdeményezett népszavazási kérdésre vonatkoznak, hanem más érveket hoznak fel az Országgyűlés
határozata ellen, az Alkotmánybíróság dönt érdemi, tartalmi vizsgálat alapján. Esetről esetre foglal állást az Országgyűlés elrendelő vagy elrendelést elutasító döntéséről, a
kifogásokban foglalt tartalomhoz kötötten, a kifogás érveinek vizsgálata alapján.
Ebből az következik, hogy a népszavazási kérdéssel
kapcsolatban – a népszavazás kötelező elrendelését követően benyújtható kifogások alapján – nem vizsgálható érdemben olyan kifogás, amelyet a hitelesítés után is elvben
már előterjeszthettek volna, és ez független attól, hogy a
kérdést magában foglaló aláírásgyűjtő ív mintapéldánya
hitelesítéséről szóló OVB döntést kifogással az Alkotmánybíróság előtt annak idején megtámadták-e.
Az ilyen kifogások a tartalmuk szerint változatlanul a
kérdés népszavazásra bocsáthatóságát illetően fogalmaznak meg alkotmányossági vagy törvényességi kétségeket – márpedig ezeket a kifogásokat a hitelesítésről szóló
OVB döntést követően lehet csak előterjeszteni, meghatározott, jogvesztő határidő alatt, az eljárás jelen szakaszában már nem.
Ebben az eljárásban – ha nem merül fel új körülmény – már csak az OGY határozat törvényessége vizsgálható.
2. Minthogy a kifogások egy része szerint az Országgyűlés népszavazást elrendelő határozata nem felel meg az
Nsztv. 14. § (2) bekezdése, valamint a Ve. 29/B. § (2) és
(3) bekezdései szerinti tartalmi követelményeknek, mert
nem tartalmazza a döntést megalapozó OVB határozatok
megjelölését, a jogorvoslati eljárások eredményére történő
utalást, a jogerő napját, az OGY határozattal szembeni jogorvoslati lehetőségeket, a választópolgári kezdeményezés
számszerűsítését, a népszavazás költségvetésére való utalást, a megállapított tényállást, az elfogadott és mellőzött
bizonyítékok megjelölését, és a döntés alapját képező jogszabályhelyeket, az Alkotmánybíróságnak vizsgálnia kellett e kifogások elbírálásakor az elrendelésig tartó eljárást,
a kifogásokban foglaltak szempontjából.
Az Alkotmánybíróság a Ve. 130. § (2) bekezdésében
meghatározott hatáskörében nem az OVB, hanem az Országgyűlés határozatát vizsgálja, esetlegesen az Országgyűlést utasíthatja új eljárásra. Ebből következően az Alkotmánybíróság e döntés-felülvizsgálati jogköre alapján
abban a kérdésben dönthet, hogy az Országgyűlés határozata tartalmazza-e az Nsztv. 14. § (2) bekezdése szerinti
kötelező tartalmi elemeket, és hogy 1. az Országgyűlés helyesen állapította-e meg, hogy a népszavazás ügydöntő
vagy véleménynyilvánító-e; 2. a kérdés megegyezik-e az
aláírásgyűjtő íven szereplő kérdéssel; 3. az Országgyűlés
megfelelően rendelkezett-e a népszavazás költségvetéséről. Az Alkotmánybíróság vizsgálhatja továbbá az Országgyűlés konkrét döntéshozatali eljárásának a törvényességét. Az Alkotmánybíróság – megfelelő kifogás
alapján – a Ve. 130. § (2) bekezdésében biztosított hatáskörében eljárva arról határozhat tehát, hogy az Országgyűlés eljárása és maga a meghozott határozat – a fenti szempontok alapján – törvényes-e. Így például azt vizsgálhatja,
hogy időben döntött-e az Országgyűlés, vagy történt-e az
OGY határozat megítélését befolyásoló eljárási szabálysértés.
A Ve. 29/B. § (1) bekezdése szerint a választási bizottság határozattal dönt. A határozatot – meghozatala napján – írásba kell foglalni. A (2) bekezdés kimondja, hogy a
határozatnak tartalmaznia kell
a) a választási bizottság megnevezését, a határozat számát,
b) a kérelmező nevét és lakóhelyét (székhelyét),
c) az ügy tárgyának megjelölését,
d) a rendelkező részben a választási bizottság döntését,
a fellebbezés (bírósági felülvizsgálat iránti kérelem) lehetőségéről való tájékoztatást,
e) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat, a kérelmező által
megjelölt, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait,
valamint azokat a jogszabályhelyeket, amelyek alapján a
választási bizottság a határozatot hozta.
A (3) bekezdés szerint ha a határozatban név-, számvagy más elírás van, a választási bizottság a hibát kérelemre vagy hivatalból kijavíthatja. A számítási hibát tartalmazó határozat kijavítására csak akkor kerülhet sor, ha a számítási hiba kijavítása nem hat ki az ügy érdemére.
A Ve. 116. §-a szerint „Az I–X. fejezet, valamint a 89. §,
a 99/O. § rendelkezéseit az országos népszavazáson a jelen
fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.”
A Ve. 124. §-a sorolja fel azokat a szerveket, amelyek a
népszavazáson mint választási bizottságok működnek.
Ez a felsorolás az Országgyűlést nem tartalmazza. Ezért
az Országgyűlés népszavazást elrendelő határozatának
tartalmára nem a Ve. 29/B. §-át kell alkalmazni, hanem az
Nsztv. 14. § (2) bekezdését.
Az Nsztv. 14. § (2) bekezdése szerint az Országgyűlésnek a népszavazás elrendeléséről szóló határozata tartalmazza, hogy a népszavazás ügydöntő vagy véleménynyilvánító, a népszavazásra bocsátott konkrét kérdést, továbbá
rendelkezik a népszavazás költségvetéséről.
Az Nsztv. nem tartalmaz szabályozást arról, hogy a népszavazás költségvetéséről – így a költségvetés részelemeiről, valamint az előirányzott összeg forrásáról – miként
kell rendelkezni; továbbá arról sem, hogy ha több kérdésben egyidőben hitelesítették az összegyűjtött aláírásokat,
akkor külön-külön kell-e határozni a népszavazás elrendeléséről, vagy egyetlen határozatban.
Az Alkotmánybíróság a fentiekre tekintettel megállapítja, hogy az Országgyűlés a határozatban helyesen állapította meg, hogy a népszavazás ügydöntő; a kérdés megegyezik az aláírásgyűjtő íven szereplő kérdéssel; az Országgyűlés az Nsztv.-nek megfelelően rendelkezett a népszavazás költségvetéséről, amikor arról döntött, hogy az
országos ügydöntő népszavazás költségvetésére – az egy
naptári napon szavazásra bocsátott kérdések számától függetlenül – 4470,00 millió forint fordítható.
Megállapítható, hogy az Országgyűlés 110/2007.
(XII. 19.) OGY határozata az Nsztv. 14. § (2) bekezdése
szerinti követelményeknek eleget tesz, és nem sérti a Ve.
29/B. § (2) és (3) bekezdéseit sem.
3. A jelen ügyben azt lehetett megállapítani, hogy a kifogások egy része – részben már elbírált, részben új, de
olyan érvek alapján, amelyeket a hitelesítésről szóló döntést követően is előterjeszthettek volna – változatlanul a
népszavazási kérdés ellen irányul.
Ezért azokat a kifogásokat, amelyek szerint a fenti kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani – mert a
népszavazás kezdeményezésére vonatkozó politikai alapjog csak természetes személyeket illet meg, pártokat nem;
továbbá azt a kifogást, amely szerint nem lehet népszavazást elrendelni, mert a kezdeményezők az eljárás során
nem bizonyították, hogy jogosultak voltak a pártok képvi
seletére; valamint azt a kifogást, amely szerint a kérdés
nem felel meg az egyértelműség követelményének, mert
az abban használt fogalmak „pontatlanok, nem fedik a
tényleges, objektív valóságot”, ezért a kérdés félrevezető a
választópolgárok számára; illetve azt a kifogást, amely
szerint a 27/2007. (V. 17.) AB határozatban foglaltakat is
figyelembe kell venni a népszavazás megengedhetőségéről szóló döntésnél –, már elő lehetett volna terjeszteni a
kérdés hitelesítéséről szóló OVB határozat ellen, bárki által benyújtható kifogásokban.
A népszavazási kezdeményezés és eljárás ezen szakaszában azonban ezek a kifogások már nem vizsgálhatók,
az Alkotmánybíróság ezért ezeket a kifogásokat a fentiek
alapján visszautasította.
4. Az egyik kifogásban azonban azzal is érveltek, hogy
a hitelesítés és az elrendelés között olyan új körülmények
merültek fel, amelyek miatt nincs helye népszavazás elrendelésének.
Ilyen új körülmény az a kifogás szerint, hogy a kérdést
hitelesítő 59/2007. (X. 17.) AB határozat meghozatalát
követően az Országgyűlés elfogadta a Magyar Köztársaság 2008. évi költségvetéséről szóló 2007. évi CLXIX. törvényt.
Habár ezt a törvényt valóban a kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését követően fogadták el, vagyis a hitelesíthetőségről való állásfoglalásnál
ennek a törvénynek a tartalmát sem az OVB, sem az Alkotmánybíróság nem vehette figyelembe, a Magyar Köztársaság 2008. évi költségvetéséről szóló 2007. évi CLXIX. törvény mégsem tekinthető olyan körülménynek, amely az
OGY határozat ellen benyújtott kifogások alkotmánybírósági elbírálását, minden kétséget kizáróan, érdemben befolyásolhatja. Jóllehet az Alkotmánybíróság a kérdést hitelesítő 59/2007. (X. 17.) AB határozatban ezzel a törvénnyel
nem foglalkozott, de azt már vizsgálta, hogy a kérdés kizárt tárgykörbe tartozik-e az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés a) pontja alapján; vizsgálta azt is, hogy a kórházi napidíj bevétel vagy kiadás-e, illetve a kérdés költségvetési
törvények tartalmának módosítására irányul-e. Az Alkotmánybíróság 16/2007. (III. 9.) AB határozata megállapította azt is, hogy „jövőbeli költségvetésre, valamely költségvetési törvényjavaslatra hivatkozva az aláírásgyűjtő ív
hitelesítése megalapozottan nem tagadható meg”. A népszavazásra feltett kérdés alapján a „megtartott népszavazást követő év január 1-jétől” nem kell kórházi napidíjat fizetni.
Mindezekre figyelemmel megállapítható, hogy a Magyar Köztársaság 2008. évi költségvetéséről szóló 2007.
évi CLXIX. törvény tartalma nem befolyásolja a népszavazás elrendeléséről szóló határozat mikénti megítélését.
Az Alkotmánybíróság – tekintettel arra, hogy már vizsgálta a kérdés kizárt tárgykörbe tartozását az Alkotmány
28/C. § (5) bekezdés a) pontja alapján – ezt a kifogást is
visszautasította.
5. Azzal a kifogással kapcsolatban, amely az országgyűlési határozat törvényellenességének indokaként állította, hogy az Országgyűlésnek az elrendeléskor nem volt
hivatalos tudomása az aláírásokat hitelesítő OVB határozat jogerőre emelkedéséről, az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az Nsztv. és Ve. szabályai nem biztosítanak
önálló jogorvoslatot az OVB ama nem érdemi döntése ellen, amely a határozata jogerejének megállapításáról szól,
márpedig a kifogás a tartalma szerint ennek a döntésnek a
jogszerűségét vitatja.
Az Országgyűlés népszavazást elrendelő határozata ellen irányuló ez a kifogás ezért nem alkalmas arra, hogy az
Alkotmánybíróság az Országgyűlés határozatát a kifogásban állított okból megsemmisítse és az Országgyűlést új
eljárásra utasítsa.
6. Azokkal az állításokkal kapcsolatban, hogy az aláírások hitelesítése során számos törvénysértés történt, és a
vizsgált OGY határozatot ebből az okból kell megsemmisíteni, az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az aláírások hitelesítésével összefüggésben – az ilyen tartalmú
OVB határozat, a jelen esetben a 475/2007. (XII. 5.) határozat ellen – jogszabálysértésre hivatkozva felülvizsgálat
iránti kérelmet lehet benyújtani az OVB-nél, a Ve. 82. §
(1) és (2) bekezdése, valamint a Ve. 83. §-a (2) bekezdése
alapján, a megadott határidőn belül.
A népszavazás elrendeléséről szóló határozat ellen benyújtható kifogásokban előterjesztett ilyen kérelmeket
ezért az Alkotmánybíróság visszautasította.
7. Az Alkotmánybírósághoz az egyik kifogás a kifogás
előterjesztésére nyitva álló határidő – december 27-e,
16 óra – után, december 28-án érkezett.
Az Alkotmánybíróság ezt a kifogást ezért – a Ve. 77. §
(5) bekezdése alapján – érdemi vizsgálat nélkül visszautasította.
8. A népszavazási kezdeményezések alkotmányjogi
vonatkozásai vizsgálhatók az Alkotmánybíróság által, az
Alkotmány és az Nsztv., valamint a Ve. szabályai szerint,
más – ezek között az az állítás, hogy a népszavazásra feltett kérdés igazságtalan és célszerűtlen – nem.
9. A népszavazást elrendelő határozat ellen benyújtott
kifogások elbírálására irányuló eljárás felfüggesztésére
sem az Nsztv., sem a Ve. nem ad lehetőséget; felfüggesztés
kéréséhez való jogot pedig – szemben egyes más állami
szervek eljárására vonatkozó szabályozással – sem az
Abtv., sem az Ügyrend nem biztosít az eljárást kezdeményező személyeknek. Ilyen rendelkezések hiányában az
eljárás felfüggesztésének nincs helye.
Mindezekre figyelemmel az Alkotmánybíróság az OGY
határozatát helybenhagyta.
10. Az Alkotmánybíróság – tekintettel az Országgyűlés
határozatának Magyar Közlönyben való megjelenésére – elrendelte e határozatának a Magyar Közlönyben való
közzétételét.
Dr. Bihari Mihály s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke