text:
36/2005. (III. 1.) Korm. rendelete a többcélú kistérségi társulások megalakulásának 2005. ösztönzéséről és modellkísérletek támogatásáról.
A Kormány a többcélú kistérségi társulások megalakulása ösztönzésének szándékával, a Magyar Köztársaság
2005. évi költségvetéséről szóló 2004. évi CXXXV. törvény 5. számú mellékletének 19. pontja szerinti támogatás
mértékére, igénylésére, döntési rendszerére, folyósítására
és elszámolására vonatkozóan a következőket rendeli el:
Értelmező rendelkezések 1. § (1) E rendelet alkalmazásában
a) többcélú kistérségi társulás (a továbbiakban: Tár
sulás): a települési önkormányzatok többcélú kistérségi
társulásáról szóló 2004. évi CVII. törvény (a továbbiakban: Tkt.) rendelkezései szerint megalakuló társulás;
b) a Társulás önkormányzatainak számított száma: a
Társulást alkotó önkormányzatok közül a Társulás által
e rendelet alapján ellátandó valamennyi közszolgáltatási
feladat ellátásában részt vevő önkormányzatok száma;
c) a Társulás számított lakosságszáma: a Társulást
alkotó önkormányzatok közül a Társulás által e rendelet
alapján ellátandó valamennyi közszolgáltatási feladat ellátásában részt vevő önkormányzatok együttes lakosságszáma;
d) támogatási kormányrendelet: a többcélú kistérségi
társulások 2004. évi támogatása mértékének, igénylésének, döntési rendszerének, folyósításának és elszámolásának részletes feltételeiről szóló 65/2004. (IV. 15.) Korm.
rendelet (a továbbiakban: R.).
(2) A települési önkormányzatok lakosságszámát a BM
Központi Adatfeldolgozó, Nyilvántartó és Választási
Hivatal 2004. január 1-jére vonatkozó adatközlésében foglaltak szerint kell meghatározni.
Általános rendelkezések 2. § (1) A többcélú kistérségi társulások megalakulásának
ösztönzését szolgáló támogatásra pályázhatnak azok a
Társulások,
a) amelyek 2004. évben a közszolgáltatási feladatok
ellátására egyszeri fejlesztési támogatásban nem részesültek (legfeljebb az R. 12. §-a szerinti területfejlesztési célú
támogatásra voltak jogosultak), és
aa) amelyek esetében a többcélú kistérségi társulási
megállapodást a kistérséghez tartozó települések képviselő-testületeinek több mint a fele, de legalább két képviselő-testület jóváhagyja,
ab) amelyek esetében a többcélú kistérségi társulási
megállapodást jóváhagyó települések együttes lakosságszáma meghaladja a kistérség lakosságszámának 60%-át,
illetve 50%-át, ha a társulás tagjainak száma eléri a kistérségbe tartozó települések számának 60%-át,
ac) amelyeknél a területfejlesztési feladatokat a kistérséghez tartozó települések képviselő-testületeinek mindegyike vállalja,
ad) amelyek legalább az ab) alpont szerinti településekre kiterjedően legalább három – e rendeletben meghatározott – közszolgáltatási feladatok ellátását vállalják;
vagy
b) amelyek 2004. június 30. előtt nem a kistérséghez
tartozó valamennyi települési önkormányzat részvételével
jöttek létre – így az R. 7. § (3) bekezdése szerinti támogatásban részesültek – és
ba) vállalják, hogy a Társuláshoz a kistérségen belül
valamennyi önkormányzat csatlakozik, továbbá
bb) a Társulás a kistérség valamennyi településére
ellátja legalább három – e rendeletben meghatározott –
közszolgáltatási, valamint a kistérségi területfejlesztési
feladatokat.
(2) Az előirányzatból támogatás nyújtható a 2004. évi
többcélú kistérségi modellkísérletek folytatására, illetve új
modellkísérletek támogatására is. Erre a célra legfeljebb
300 millió forint fordítható. A modellkísérletek támogatásának feltételeit a 2. számú melléklet tartalmazza.
(3) A támogatás felhasználására az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendeletet az e rendeletben foglalt kiegészítésekkel és eltérésekkel
kell alkalmazni.
(4) Az (1) és (2) bekezdés szerinti támogatásról a belügyminiszter dönt.
A többcélú
kistérségi társulások támogatásának általános feltételei 3. §
(1) A támogatás felett a többcélú kistérségi társulás rendelkezik és felelős a támogatás jogszerű felhasználásáért.
A támogatás folyósítása a Társulás számlájára történik.
(2) A pályázat benyújtása esetén a társulási megállapodás tartalmazza
a) a Tkt. 3. §-ának (1) bekezdésében foglaltakat;
b) a Társulás keretében történő együttműködésnek a
pályázat benyújtásától számított legalább 3 évre szóló vállalását;
c) az e rendelet 12. §-ában foglalt visszafizetési kötelezettség teljesítésére vonatkozó szabályokat;
d) kötelezettségvállalást arra, hogy a területfejlesztéssel összefüggő feladatokat – legalább a b) pont szerinti
időtartam alatt – az adott kistérséghez tartozó valamennyi
települési önkormányzat részvételével, kilépés vagy a társulás megszüntetése nélkül ellátják.
4. § (1) A Társulások számára támogatás nyújtható az alábbi
a) közoktatási,
b) szociális,
c) gyermekjóléti,
d) egészségügyi,
e) mozgókönyvtári,
f) belső ellenőrzési,
g) a kistérségi ügyintézés korszerűsítési,
h) területfejlesztési
feladatok magasabb szakmai színvonalon történő, illetve
hatékonyabb megszervezése érdekében.
(2) Területfejlesztési feladatra csak az a Társulás igényelhet támogatást, mely 2004. évben az R. szerint területfejlesztési célú támogatásban nem részesült.
(3) Az (1) bekezdésben foglalt feladatok ellátásának
részletes feltételeit és a támogatható célokat e rendelet
1. számú melléklete rögzíti.
5. § (1) A Társulás számára megítélhető támogatás maximális összege a 2. § (1) bekezdés a) pontja szerinti Társulás
esetén a kistérség önkormányzatainak számától, a Társulás
önkormányzatainak számított számától, a kistérség lakosságszámától, a Társulás számított lakosságszámától, a kis
térség területének nagyságától függően legfeljebb a következő módon számított lehet:
Tmax = 30 millió Ft × (Ösz/Ök) + 30 millió Ft ×
(Ösz/79település) + 30 millió Ft × (Lsz/Lk) + 30 millió Ft ×
(Lsz/280 000 fő) + 30 millió Ft × (Kt/170 000 ha),
ahol
Ösz – a Társulás önkormányzatainak számított száma,
Ök – az adott kistérséghez tartozó önkormányzatok száma,
Lsz – a Társulás számított lakosságszáma,
Lk – az adott kistérség lakosságszáma,
Kt – az adott kistérség területe hektárban.
(2) Az (1) bekezdés szerinti támogatásban akkor részesülhet a Társulás, ha legalább az alábbi feladatok ellátását
vállalja:
a) közoktatási,
b) egészségügyi,
c) szociális vagy gyermekjóléti, továbbá
d) területfejlesztési feladat.
(3) A Társulás a (2) bekezdés szerinti feladatokon túl
a 4. § (1) bekezdés e)–g) pontokhoz is pályázhat támogatásra.
6. § (1) A Társulás számára megítélhető támogatás maximális összege a 2. § (1) bekezdés b) pontja szerinti Társulások
esetén legfeljebb az 5. § (1) bekezdés alapján számított
összeg és az R. 7. § (3) bekezdése szerint a közszolgáltatási feladatokra 2004. évben jóváhagyott támogatási összeg
különbsége lehet.
(2) Az (1) bekezdés szerinti támogatásban akkor részesülhet a Társulás, ha a kistérséghez tartozó valamennyi települési önkormányzatra kiterjedően legalább három közszolgáltatási feladat ellátását vállalja, melyből
a) egy feladat a közoktatási feladat,
b) legalább egy feladat a szociális, gyermekjóléti,
egészségügyi feladatok közül választható,
c) további egy feladat – amennyiben a b) pont szerinti
feladatok közül csak egyet vállalt – a Tkt. 2. § (1) bekezdése szerinti feladatok közül választható, és
d) területfejlesztési feladat. (3) A Társulás a (2) bekezdés szerinti feladatokon túl
a 4. § (1) bekezdés e)–g) pontokhoz is pályázhat támogatásra.
7. § (1) A támogatás formája vissza nem térítendő támogatás.
(2) A támogatás összegének meghatározása során
előnyben részesül az a Társulás, mely közoktatási intézmény, illetve megüresedett – önkormányzat vagy a Társu
lás tulajdonában lévő – postai helyiség funkcióváltását
kívánja megvalósítani. A közoktatási és postai helyiségek
funkcióváltásának a kistérségi – e rendelet 4. § (1) bekezdése szerinti – feladatok ellátását kell szolgálnia.
(3) A támogatás folyamatban lévő beruházáshoz nem
használható fel, kivéve a Társulás részére 2004. évben jóváhagyott támogatással folyamatban lévő beruházásokat.
(4) A beruházás megkezdése időpontjának
a) építéssel járó beruházás esetén az építési naplóba
történő első bejegyzés napját,
b) építéssel nem járó beruházás (pl. tárgyi eszköz be
szerzés) esetén a szerződéskötés időpontját
kell tekinteni. Pályázati rendszer
8. § (1) A Társulások pályázatukat a Belügyminisztérium
által készített és a Társulásokhoz eljuttatott pályázati adatlapokon nyújthatják be. A pályázat részét képezi a Társulás társulási megállapodása.
(2) A Társulások pályázatainak benyújtási határideje
2005. május 15.
(3) A pályázati adatlapokat és a Társulás társulási megállapodását – papír alapon egy eredeti és négy másolati
példányban, továbbá elektronikus úton – a Magyar Államkincstár területileg illetékes igazgatóságaihoz (a továbbiakban: Igazgatóság) kell benyújtani. A társulási megállapodásokat az illetékes megyei közigazgatási hivatal
(a továbbiakban: Hivatal) vezetőjének is be kell nyújtani
egy példányban.
(4) A Hivatal megvizsgálja a társulási megállapodás
törvényességét. Törvénysértés esetén felhívja a Társulást
annak megszüntetésére, amelyről a Társulás június 30-ig
köteles gondoskodni.
(5) A pályázatnak meg kell felelnie az alábbi feltéteknek:
a) a (2) bekezdés szerinti határidőn belül nyújtják be az
Igazgatósághoz,
b) valamennyi pályázati adatlapot tartalmazza,
c) a pályázati adatlapok sem tartalmukban, sem alak
jukban nem változtathatók meg,
d) tartalmaznia kell a társulási megállapodást.
Amennyiben a fenti feltételek bármelyike nem teljesül,
úgy az Igazgatóság nem fogadja be a pályázatot, és tartalmi elbírálására sem kerül sor.
(6) Az Igazgatóság nyolc napon belül megvizsgálja a
pályázat szabályszerűségét és – hiányosság észlelése esetén – a pályázót hiánypótlásra szólítja fel. Hiánypótlásra a
hiánypótlási felszólítás kézhezvételétől számított tizenöt
napon belül van lehetőség. Amennyiben a pályázó a hiánypótlási felhívásban foglaltakat határidőn belül nem telje
síti, az a pályázatnak az elbírálásból való kizárását eredményezi.
(7) A pályázatokat az Igazgatóság a Belügyminisztériumnak elektronikus úton két napon belül, postai úton
legkésőbb június 15-ig megküldi.
9. § A belügyminiszter – a Pénzügyminisztérium, a Belügyminisztérium és az érintett minisztériumok képviselőiből,
valamint az önkormányzati érdekszövetségek által delegált egy képviselőből álló tárcaközi bizottság javaslata
alapján – a pályázatokról 2005. július 31-ig dönt.
Támogatási megállapodás megkötése 10. § (1) A támogatás felhasználásának – a döntés alapját képező pályázatban vállalt – feltételeit megállapodásban
(a továbbiakban: támogatási megállapodás) rögzíti a
belügyminiszter és a Társulás.
(2) A belügyminiszter által aláírt támogatási megállapodást négy példányban a Belügyminisztérium a Társulásoknak augusztus 15-ig megküldi. A Társulások az aláírt
támogatási megállapodást három példányban a Belügyminisztériumba augusztus 31-ig küldik vissza.
11. § A kistérségi feladatellátás érdekében támogatással létrehozott vagyon – az aktiválást követően – ingatlanvagyon
esetében tíz évig, más vagyon esetében öt évig nem idegeníthető el, kivéve ha
a) az elidegenítést műszaki vagy szakmai okok teszik
szükségessé, és az abból származó ellenértéket a többcélú
kistérségi társulás ugyanazon közszolgáltatás ellátásának
fejlesztési szükségleteire fordítja, amelyhez az elidegenítést megelőzően az értékesített vagyon kapcsolódott, vagy
b) az adott közszolgáltatás kistérségi szintű ellátásának
megszűnése esetén, amennyiben a támogatással létrehozott vagyon a közszolgáltatási feladatot a továbbiakban
ellátó helyi önkormányzat tulajdonába kerül.
12. § (1) A támogatást kamattal növelt összegben vissza kell
fizetni a központi költségvetésbe, ha a támogatást nem a
támogatási megállapodásban rögzített támogatási célra és
feltételeknek megfelelően használják fel.
(2) Amennyiben egy vállalt feladat Társulás keretén belüli ellátása a 3. § (2) bekezdés b) pontja szerinti időtartamon belül megszűnik – kivéve, ha a feladat jogszabály
által kerül megszüntetésre –, úgy az adott feladatra jóváhagyott támogatást kamattal növelten kell visszafizetni a
központi költségvetésbe.
(3) A Társulásból a 3. § (2) bekezdés b) pontjában foglalt időtartamon belül történő kilépés esetén – a kilépő önkormányzatra lakosságszám szerint jutó – támogatásnak
megfelelő összeget kamattal növelten kell a központi költségvetésnek visszafizetni.
(4) Amennyiben a Társulás valamely tagja a 3. § (2) bekezdés b) pontjában foglalt időtartamon belül nem teljesíti
a vállalt feladatra vonatkozóan e rendeletben előírt feltételeket, úgy az adott feladatra jóváhagyott – a feltételt nem
teljesítő önkormányzatra lakosságszám szerint jutó –
támogatásnak megfelelő összeget kamattal növelten kell a
központi költségvetésnek visszafizetni.
(5) Az (1)–(4) bekezdés szerinti fizetési kötelezettség
esetén a kamat az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény 64/B. § (2) bekezdése szerint számított
összeg, amelyet a támogatás igénybevétele napjától a
visszafizetés napjáig kell felszámítani.
13. § A Társulás a támogatás felhasználásáról tárgyév december 31-ei fordulónappal, a mindenkori zárszámadás keretében és rendje szerint köteles elszámolni.
A támogatás folyósítása 14. § A támogatást a támogatási megállapodásban foglaltak
szerint a Belügyminisztérium utalványozása alapján a
Magyar Államkincstár folyósítja.
Ellenőrzés 15. § (1) A támogatási megállapodásban foglaltak teljesítését
a Belügyminisztérium, továbbá jogszabályban erre feljogosított egyéb szervek ellenőrizhetik.
(2) A Társulás köteles a támogatás felhasználását elkülönítetten és naprakészen nyilvántartani, az ellenőrzésre
feljogosított szervek megkeresésére az ellenőrzés lefolytatásához szükséges tájékoztatást megadni, a kért dokumentumokat rendelkezésre bocsátani, a helyszíni ellenőrzést
lehetővé tenni.
(3) Ellenőrzésre a támogatási döntést megelőzően (előzetes ellenőrzés), a támogatás felhasználása során (közbenső ellenőrzés) és a támogatás folyósításának megszűnését követő tíz naptári éven belül utólagosan is (utóellenőrzés) sor kerülhet.
16. § (1) A 15. § (3) bekezdése szerinti előzetes ellenőrzés a
döntés-előkészítés szakaszában, a döntés meghozatala
előtt történhet, amely kiterjedhet különösen
a) a pályázatban szereplő adatok;
b) a vállalt feladatok megalapozottságának vizsgála
tára. (2) A 15. § (3) bekezdése szerinti közbenső ellenőrzés a
támogatási megállapodás megkötését követően a záróelszámolásig történhet, amely kiterjedhet
a) a vállalt kötelezettségek tartalmának támogatási
megállapodásban foglaltak szerinti megvalósulására;
b) a tájékoztatási kötelezettségek teljesítésének ellenőrzésére, a szolgáltatott adatok hitelességének vizsgálatára;
c) közbenső helyszíni ellenőrzést kiváltó konkrét ok
vizsgálatára.
(3) A 15. § (3) bekezdése szerinti utólagos ellenőrzésre
a záró-elszámolást követően kerülhet sor, amely kiterjedhet
a) az együttműködés e rendelet 3. § (2) bekezdés
b) pontja szerinti időtartamának teljesítésére;
b) a vállalt kötelezettségek megvalósulására. Záró rendelkezés 17. §
E rendelet a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
158/2004. (V. 20.) Korm. rendelete az üzemanyagok jövedékiadó-mértékének időszaki csökkentéséről.
A Kormány a jövedéki adóról és a jövedéki termékek
forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi
CXXVII. törvény (a továbbiakban: Jöt.) 129. §-a (1) bekezdésének c) pontjában kapott felhatalmazás alapján a
következőket rendeli el:
1. § A Jöt. 128/A. §-a (1) bekezdésének a) pontja szerinti, a 20.
és 21. hét hétfőjére vonatkozó benzin átlagárak számtani
átlagának literenkénti 250,33 Ft-os nagyságrendje alapján a
Jöt. 52. §-a (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott
benzin esetében a jövedéki adó literenként 1,60 Ft-tal csökken, a jövedéki adó mértéke 101 900 Ft/ezer hektoliter.
2. § Ez a rendelet a 2004. évi XLI. törvény hatálybalépésének
napján lép hatályba.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
1878/2017. (XI. 29.) Korm. határozata a miskolci Lévay József Református Gimnázium és Diákotthon fejlesztési munkálatainak befejezéséhez szükséges támogatás biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért a  miskolci Lévay József Református Gimnázium és Diákotthon fejlesztési munkálatai befejezésének
támogatásával;
 2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – az  emberi erőforrások minisztere bevonásával – gondoskodjon
a Tiszáninneni Református Egyházkerület részére az 1. pontban foglalt cél megvalósítása érdekében 1 500 000 000 forint
forrásnak a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény 1. melléklet XX. Emberi Erőforrások
Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 55. Egyházi célú központi költségvetési hozzájárulások alcím,
9. Egyházi közösségi célú programok és beruházások támogatása jogcímcsoport javára történő biztosításáról.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2015. (VI. 19.) MBFH utasítása a törölt bányászati jogok meghirdetésével kapcsolatos pályáztatási eljárásról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjában kapott felhatalmazás alapján – a bányászatról szóló
1993. évi XLVIII. törvény 26/A. § (6)–(7) bekezdésére, valamint a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény végrehajtására kiadott
203/1998. (XII. 19.) Korm. rendelet 12/B.  § (2)  bekezdésére tekintettel – a  törölt bányászati jogok meghirdetésével kapcsolatos
pályáztatási eljárást a következők szerint határozom meg:
1. Általános rendelkezések 1. Az utasítás hatálya a Magyar Bányászati és Földtani Hivatalra (a továbbiakban: MBFH) terjed ki.
2. Az utasítást azokra a bányatelkekre kell alkalmazni, amelyek esetében a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény
(a továbbiakban: Bt.) 26/A. § (5) bekezdés, 30. § (5) bekezdés, 41. § (2) bekezdés és 41. § (7b) bekezdésben foglaltak
alapján törlésre került a bányavállalkozó bányászati joga.
3. A pályázati eljárást az MBFH Bányászati, Gázipari és Építésügyi Főosztálya (a továbbiakban: BGÉFO) folytatja le.
2. A pályázat előkészítése 4. A BGÉFO évente két alkalommal belföldi jogsegély keretében megkeresi az illetékes Megyei Kormányhivatal Műszaki
Engedélyezési és Fogyasztóvédelmi Főosztály Bányászati Osztályát (a továbbiakban: Bányászati Osztály) a bányászati
jog pályázatának meghirdetéséhez szükséges alábbi dokumentum megküldése érdekében:
a) a bányászai jogot törlő, jogerőre emelkedett határozat,
b) a bányatelket megállapító és módosító határozat és az ahhoz tartozó ásványvagyonra vonatkozó melléklet,
valamint záradékolt bányatérkép,
c) a bányatelek műszaki leírása,
d) a rendelkezésre álló műszaki üzemi terv (a továbbiakban: MÜT) határozat/ok,
e) szilárdásvány bányászat esetén a tájrendezési előterv,
f ) a rendelkezésre álló környezetvédelmi engedély vagy az  egységes környezethasználati engedély vagy
az  a  határozat, amelyben a  hatóság megállapította, hogy a  tervezett tevékenység nem környezetvédelmi
engedély- vagy nem egységes környezethasználati engedélyköteles.
5. A BGFO kéri továbbá a Bányászati Osztály nyilatkozatát:
a) a MÜT rendelkezésre állásáról,
b) a kitermelés megvalósulásáról, ideértve azokat az  eseteket is, ha a  bányatelek megállapítását megelőzően
jogosulatlanul vagy nem üzemszerűen történt kitermelés,
c) a tájrendezésre vonatkozó kötelezettségek fennállásáról, valamint a  tájrendezési kötelezettség teljesítésére
rendelkezésre álló biztosíték módjáról és összegéről,
d) a 4. f )  pont szerinti határozatok rendelkezésre állásáról, érvényességéről, bányászati tevékenységgel
kapcsolatos releváns feltételekről, továbbá a NATURA 2000 vagy egyéb védetté nyilvánítással való érintettségről.
6. A BGÉFO a pályázat kiírása előtt szükség esetén helyszíni szemlét tart.
7. A bányatelekben nyilvántartott ásványi nyersanyag megnevezését, minőségét és mennyiségét a BGÉFO a Bányászati
Osztály 5. pont b) alpontjában meghatározott tájékoztatása alapján, valamint az MBFH Földtani és Adattári Főosztály
hatósági nyilvántartási adatainak figyelembevételével határozza meg, ezután az  1.  mellékletben megadott
módszertan szerint megállapítja a bányászati jog ellenértékeként fizetendő legkisebb bruttó összeget.
8. A BGÉFO a 4–7. pontban foglaltak alapján összeállítja az érintett bányatelkekre vonatkozó pályázati dokumentációkat
és a pályázati hirdetményt.
3. A pályázati dokumentáció 9. A BGÉFO elektronikus formában bányatelkenként pályázati dokumentációt állít össze, amely tartalmazza:
a) a bányászati joggal kapcsolatos – 2. melléklet szerinti – adatokat és dokumentumok jegyzékét:
aa) a bányatelek legfontosabb adatait,
ab) a bányászati joggal kapcsolatos engedélyek számát,
ac) a területen eddig végzett tevékenység rövid leírását,
ad) a bányatelekben nyilvántartott ásványvagyonra vonatkozó adatot,
b) a bányatelek-megállapító és -módosító határozatokat, valamint a bányatérképet,
c) a MÜT határozatot.
10. A  9.  pont ad)  alpontjában szereplő bányatelek határozat ásványvagyonra vonatkozó melléklete nem minősül
a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény végrehajtásáról szóló 203/1998. (XII. 19.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
Vhr.) 8. § (2) bekezdés a) pontja szerinti adatfelhasználásra jogosító igazolásnak.
4. A pályázati hirdetmény 11. A pályázati hirdetmény tartalmazza a Vhr. 12/B. § (2) bekezdésében foglaltakon túlmenően
a) a bányatelek-megállapító vagy -módosító határozatban szerelő ingatlanok helyrajzi számát és a bányatelek
területének nagyságát,
b) a pályázati díj megfizetésének módját és szabályait,
c) a jogszabályi előírásokból következő kizáró feltételeket,
d) a pályázat elbírálásának szempontrendszere tekintetében a formai és tartalmi követelményeket,
e) a pályázat visszavonásának szabályait,
f ) az eredményhirdetés módját, várható idejét, továbbá
g) a bányászati jog ellenértékének megfizetésére vonatkozó szabályokat.
12. A hirdetményben a bányatelekben lévő ásványi nyersanyagok megnevezését, mennyiségét földtani és kitermelhető
vagyon szerinti bontásban is fel kell tüntetni.
13. A pályázatnak a Bt. 26/A. § (7) bekezdésében meghatározott módon történő meghirdetéséről a BGÉFO intézkedik.
14. A hirdetményt az MBFH hirdetőtábláján közzé kell tenni, és meg kell küldeni az illetékes kormányhivatal Bányászati
Osztályának.
5. A pályázati dokumentáció átadása, iratbetekintés 15. A 3. alcím szerinti pályázati dokumentáció a hirdetményben megjelölt módon és időben annak a pályázónak vagy
meghatalmazottjának adható át, aki a  pályázattal kapcsolatos díjat igazoltan megfizette. A  BGÉFO a  pályázati díj
megfizetéséről számlát, a pályázati dokumentáció átadásáról a 3. melléklet szerinti átvételi elismervényt állít ki.
16. A  pályázati dokumentáció pályázónak történő átadása során a  BGÉFO a  papíralapú bányatelek dokumentációba
iratbetekintést biztosít, és igény esetén legfeljebb 25 oldalig térítésmentesen másolatot készít.
6. A pályázatok felbontása, értékelése 17. A beérkezett pályázatokat az MBFH a benyújtási határidőt követő naptól számított – a Vhr. 12/B. § (4) bekezdésében
meghatározott – határidőn belül bírálja el.
18. Az MBFH elnöke a pályázatok elbírálására vonatkozó döntés előkészítése érdekében háromtagú értékelő bizottságot
(a továbbiakban: Bizottság) hoz létre, melynek tagjait és elnökét írásban jelöli ki. A Bizottság feladatkörébe tartozó
döntés meghozatala során az  elnök és a  tagok egyenlő szavazati joggal rendelkeznek. A  Bizottság döntéseit nyílt
szavazással, egyszerű szótöbbséggel hozza. A Bizottság munkája nem nyilvános, tagjait a pályázati eljárás lezárásáig,
illetve az új jogosított kijelöléséig titoktartási kötelezettség terheli, a pályázattal kapcsolatos tájékoztatást – a pályázati
eljárás lezárásáig – nem adhatnak. A  Bizottság tagjainak a  benyújtott pályázatok kapcsán felmerülő
összeférhetetlenségükről haladéktalanul nyilatkozniuk kell. Ennek elmulasztása esetén a közszolgálati tisztviselőkről
szóló 2011. évi CXCIX. törvény szerint fegyelmi eljárás alá vonhatóak.
19. A beérkezett pályázatokat az érkeztetést és iktatást végzők felbontás nélkül a Bizottság elnöke számára továbbítják.
20. A  pályázat felbontása a  benyújtási határidő leteltét követően hivatali időben, a  Bizottság tagjainak a  jelenlétében
történik. A Bizottság tagjain kívül más személy a pályázati anyagot a pályázati eljárás lezárásáig nem ismerheti meg.
21. A Bizottság a pályázatokat a pályázati hirdetményben foglalt követelmények alapján az alábbiak szerint vizsgálja.
21.1. A benyújtott pályázatok közül érvénytelen az,
a) amely a benyújtási határidőt követően kerül postára adásra,
b) amely nem felel meg a pályázati hirdetményben meghatározott formai követelményeknek,
c) amely nem teljesíti a pályázati hirdetményben meghatározott tartalmi követelményeket,
d) amelyet a  jogszabály szerinti kizáró okok ellenére nyújtott be a  pályázó, vagy a  kizáró okok vele szemben
a pályázati eljárás során keletkeztek:
da) nem vehető figyelembe annak a  pályázónak a  pályázata, akinek a  pályázatban lévő bányatelekre
vonatkozó bányászati jogát a Bt. 26/A. § (5) bekezdése, 30. § (5) bekezdése, 41. § (2) bekezdése és 41. §
(7b) bekezdése alapján a bányafelügyelet törölte,
db) a Bt. 6. § (3) bekezdésére tekintettel nem vehető figyelembe annak a bányavállalkozónak a pályázata,
akinek bányajáradék, felügyeleti díj, jogerős határozattal megállapított kiesett bányajáradék pótlására
megállapított díj, térítési díj vagy bírság tartozása van, illetve bányajáradék bevallására vonatkozó
kötelezettségét nem teljesítette.
21.2. Az érvényes pályázatok értékelése
a) Az érvényes pályázatokat bányatelkenként rangsorolja a  Bizottság. A  pályázat nyertese az, aki az  adott
bányatelekben megnyilvánuló bányászati jog megszerzéséért az  elbírálandó feltételeket azonos súllyal
értékelve összességében a legelőnyösebb ajánlatot tette.
Az értékelendő feltételek az alábbiak:
a. a pályázó által a bányászati jog megszerzéséért felajánlott összeg,
b. a pályázó dokumentumokkal igazolt pénzügyi helyzete,
c. a pályázó korábbi bányászati tevékenysége (jogkövető magatartás, megfelelő szakszerűség, szakmai
követelmények teljesítése),
d. a pályázó bányatelekkel fedett ingatlan(ok) tekintetében fennálló, bejegyzett ingatlantulajdonosi joga,
e. a pályázó nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánított beruházással
összefüggő tevékenységvégzése.
b) A Bizottságnak a döntését indokolnia kell.
22. A pályázatok értékeléséről jegyzőkönyvet kell készíteni, melynek tartalmaznia kell
a) a pályázati eljárás rövid ismertetését, a megvásárolt dokumentációk és a beérkezett pályázatok számát,
b) a beérkezett pályázatoknak a  pályázati hirdetményben közzétett szempontok szerinti részletes értékelését,
ideértve a pályázó rövid bemutatását, a 21.2. pontban felsorolt értékelést, kötelezettségvállalásokat,
c) a Bizottságnak az összességében legelőnyösebb ajánlatra, a pályázók rangsorolására vonatkozó javaslatát és
indokait. 7. Az eredményhirdetés, a bányászati jog ellenértékének megfizetése
23. A  pályázatok elbírálását követően az  MBFH a  Bizottság döntésének megfelelően 8 napon belül levélben értesíti
a pályázókat a pályázati eljárás eredményéről.
24. Amennyiben a bányászati jog megszerzésétől a nyertes pályázó eláll, vagy a bányászati jog ellenértékeként felajánlott
összeget a Vhr. 12/B. § (5) bekezdésében megadott határidőig nem fizeti meg, a pályázata eredménytelen. Ez esetben
a  bányászati jog megszerzésére érvényes pályázatot benyújtó pályázók közül a  Bizottság által felállított rangsor
szerinti következő pályázót kell nyertesnek nyilvánítani.
25. Az igazolt befizetés alapján a pályázat nyertesét mint a bányatelek új jogosítottját az MBFH a Vhr. 12/B. § (5) bekezdése
szerinti határidőn belül határozatban jelöli ki.
25.1. A határozatban fel kell hívni az új jogosított figyelmét arra, hogy
a) a hatályos hatósági engedélyeket át kell íratnia a saját nevére,
b) a bányászati tevékenység megkezdése érdekében – a jogszabályoknak megfelelően, a Bt. 50/B. § (2) bekezdése
figyelembevételével – a MÜT jóváhagyását kell kérnie a bányakapitányságtól,
c) a bányatelekben megnyilvánuló bányászati jogot terhelő tájrendezési kötelezettséget nyilatkozatával
átvállalta.
25.2. A  kitermelés megkezdésére megállapított, a  Bt. 26/A.  § (6a)−(6b)  bekezdésében foglalt határidő a  határozat
jogerőre emelkedésétől számítandó.
8. A pályázat lezárása 26. Az adott bányatelekben megnyilvánuló bányászati jog vonatkozásában
26.1. eredményes a pályázat, ha
a) érvényes pályázat érkezett, és
b) a nyertes pályázó befizette a bányászati jog ellenértékét;
26.2. eredménytelen a pályázat, ha
a) nem érkezett be pályázat, vagy
b) a benyújtott pályázatok egyike sem felel meg a kiírásban foglalt feltételeknek, vagy
c) a nyertes pályázatot benyújtó pályázó a  bányászati jog ellenértékeként felajánlott összeget a  megadott
határidőre nem fizeti meg, és a bányászati jogra nincs másik pályázó.
27. Eredményes pályázat esetében az MBFH az új jogosított kijelöléséről szóló határozatot
a) megküldi az  új jogosítottnak a  bányászati jog ellenértékeként megfizetett összegről kiállított számla
mellékelésével,
b) belföldi jogsegély keretében beérkezett dokumentáció mellékelésével megküldi a Bányászati Osztálynak.
28. Amennyiben a pályázat eredménytelen, az MBFH a Vhr. 12/B. § (8) bekezdése szerint jár el.
29. Az ismételten meghirdetett és eredménytelen pályázattal zárult azon bányászati jogról, amelyre a Magyar Nemzeti
Vagyonkezelő Zrt. nem jelentett be igényt, az  MBFH a  beérkezett dokumentációk egyidejű visszaküldése mellett
tájékoztatja az illetékes Bányászati Osztályt a Vhr. 12/B. § (9) bekezdése szerinti eljárás lefolytatása érdekében.
30. A BGÉFO tételes jegyzékben tájékoztatja az MBFH Gazdasági Főosztályát az MBFH-t megillető, a pályázattal kapcsolatos
díjakról, illetve a Magyar Államot megillető – és részére továbbutalandó – bányászati jog ellenértékeként befizetett
összegről.
31. A  pályázat lezárásáról az  MBFH honlapján közleményt jelentet meg, és egyidejűleg tájékoztatást küld az  illetékes
Bányászati Osztálynak.
9. Záró rendelkezések 32. Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
33. Hatályát veszti a  Magyar Bányászati és Földtani Hivatal elnökének a  törölt bányászati jogok meghirdetésével
kapcsolatos pályáztatási eljárásról szóló 2/2013. (IV. 11.) MBFH utasítása.
Jászai Sándor s. k.,
 elnök


text:
5/2012. (IX. 11.) PSZÁF rendelete a pénzügyi intézmények, a pénzforgalmi intézmények és az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények panaszkezelésére vonatkozó szabályokról.
A hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény 235. § (3) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 21. § n) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el: Panaszkezelés 1. § (1) A pénzügyi intézmény, a pénzforgalmi intézmény és az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény (a továbbiakban:
szolgáltató) köteles az ügyfélnek a szolgáltató – szerződéskötést megelőző, vagy a szerződés megkötésével,
a szerződés szolgáltató részéről történő teljesítésével, valamint a szerződéses jogviszony megszűnésével, illetve azt
követően a szerződést érintő jogvita rendezésével összefüggő – tevékenységét vagy mulasztását érintő kifogását
(a továbbiakban: panasz) teljes körűen kivizsgálni és megválaszolni.
(2) Amennyiben a panasz kivizsgálásához a szolgáltatónak az ügyfélnél rendelkezésre álló további – így különösen az
ügyfél azonosításához, a panasszal érintett jogviszonnyal kapcsolatos – információra van szüksége, úgy
haladéktalanul felveszi az ügyféllel a kapcsolatot, és beszerzi azokat.
(3) A szolgáltató lehetővé teszi, hogy az ügyfél az írásbeli panasz benyújtásához – a Pénzügyi Szervezetek Állami
Felügyelete (a továbbiakban: Felügyelet) honlapján közzétett – formanyomtatványt alkalmazhasson. A szolgáltató
a honlapján az ügyfelek számára elérhetővé teszi a formanyomtatványt. A szolgáltató köteles az egyéb formában
benyújtott írásbeli panaszt is befogadni. 2. § (1) Amennyiben az ügyfél az írásbeli panaszát nem a panaszkezelési szabályzatban meghatározott panaszkezeléssel
foglalkozó szervezeti egység címére küldi meg, vagy ha az írásbeli panaszt a szolgáltató valamely ügyfélforgalom
számára nyitva álló helyiségében nem a panaszkezelésre kijelölt ügyintézőnek adja át, úgy a szolgáltató a beérkezést
követően haladéktalanul továbbítja a panaszt a panaszkezeléssel foglalkozó szervezeti egysége részére.
(2) A szolgáltató a valamely ügyfélforgalom számára nyitva álló helyiségében személyesen leadott írásbeli panasz esetén
az ügyfelet tájékoztatja a panaszt a továbbiakban kezelő szervezeti egység elérhetőségéről.
(3) Amennyiben az ügyfél szóbeli panaszát nem a panaszkezelésre kijelölt ügyintézőnél terjeszti elő, a szolgáltató köteles
az ügyfelet tájékoztatni a panaszt a továbbiakban kezelő szervezeti egység elérhetőségéről.
Válaszadási kötelezettség 3. § (1) A szolgáltató a panaszok kivizsgálását követően köteles olyan választ adni, amelyben részletesen kitér a kifogás teljes
körű kivizsgálásának eredményére, a panasz rendezésére vagy megoldására vonatkozó intézkedésre, illetve a panasz
elutasítása esetén az elutasítás indokára. (2) A szolgáltató a panasz kivizsgálásának eredményéről történő tájékoztatást pontos, közérthető és egyértelmű
indokolással látja el, amely indokolás – a panasz tárgyától függően – tartalmazza a vonatkozó szerződési feltétel
pontos szövegét és hivatkozik az ügyfélnek küldött elszámolásokra, valamennyi, a szerződéses jogviszony alatt
teljesített egyéb tájékoztatásra, továbbá a panasz elutasítása esetén arra, hogy a panasz és a panaszkezelés álláspontja
szerint a) a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény fogyasztóvédelmi rendelkezései
megsértésének kivizsgálására, vagy b) a szerződés létrejöttével, érvényességével, joghatásaival és megszűnésével, továbbá szerződésszegéssel és
annak joghatásaival kapcsolatos jogvita rendezésére irányult. (3) Az ügyfelet tájékoztatni kell arról, hogy
a) a (2) bekezdés a) pontja esetében a fogyasztóvédelmi eljárás a Felügyeletnél kezdeményezhető az 1. melléklet
IV. pont a) pontjában meghatározott elérhetőségen, b) a (2) bekezdés b) pontja esetében az ügyfél döntése alapján az 1. melléklet IV. pont b) pontjában meghatározott
elérhetőségen a Pénzügyi Békéltető Testülethez vagy a polgári perrendtartás szabályai szerint bírósághoz
fordulhat. (4) Amennyiben a szolgáltató álláspontja szerint a panasz a (2) bekezdésnek mind az a), mind a b) pontját érinti, akkor az
ügyfelet tájékoztatni kell arról, hogy a panaszban foglaltak mely része tartozik a (2) bekezdés a) pontja, illetve a
(2) bekezdés b) pontja körébe, és ennek megfelelően mely panaszrésszel melyik hatósághoz vagy szervhez fordulhat.
(5) A szolgáltató a (3)–(4) bekezdésben foglalt tájékoztatást figyelemfelhívásra alkalmas módon teszi meg.
(6) A szolgáltató válaszát oly módon küldi meg az ügyfél részére, amely alkalmas annak igazolására, hogy a szolgáltató
a küldeményt kinek a részére küldte meg, emellett kétséget kizáróan igazolja a küldemény elküldésének tényét és
időpontját is. Jegyzőkönyv 4. § (1) A szolgáltató a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény (a továbbiakban: Hpt.)
215/B. § (5)–(6) bekezdése szerinti jegyzőkönyvet az 1. mellékletnek megfelelően rögzíti.
(2) A szolgáltató a Hpt. 215/B. § (5)–(6) bekezdése szerinti jegyzőkönyvet a 3. § (6) bekezdésében meghatározott módon
küldi meg az ügyfél részére. Nyilvántartás 5. § (1) A szolgáltató a Hpt. 215/B. § (11) bekezdése szerinti nyilvántartását úgy köteles kialakítani, hogy abból a válaszadási
határidő egyértelműen megállapítható legyen (2) A nyilvántartásnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy a szolgáltató
a) a panaszokat azok témája szerint csoportosíthassa; b) a panasz okát képező tényeket és eseményeket feltárhassa és azonosíthassa;
c) megvizsgálhassa, hogy a b) pontban rögzített tények és események hatással lehetnek-e más eljárásra vagy
termékre, szolgáltatásra; d) eljárást kezdeményezhessen a feltárt, b) pontban rögzített tények és események korrekciójára;
e) összefoglalhassa az ismétlődő vagy rendszerszintű problémákat, a jogi kockázatokat.
Panaszkezelési szabályzat 6. § (1) A panaszkezelési szabályzatot az 1. mellékletben foglalt szerkezeti, formai követelményeknek megfelelően, legalább
az 1. mellékletben szereplő tartalmi elemekkel kell elkészíteni.
(2) A szolgáltató a panaszkezelési szabályzatát jól láthatóan, figyelemfelhívásra alkalmas módon teszi közzé.
Tájékoztatás a panaszkezelést megelőzően és annak folyamán 7. § (1) A szolgáltató köteles az ügyfél részére a panaszkezeléssel összefüggésben az e rendeletben foglaltak szerint
tájékoztatást adni, ennek során egyszerű nyelvezetet használni és kerülni a jogi szakkifejezések indokolatlan
használatát. (2) Szóbeli panasz esetén – ha a panasz azonnali kivizsgálása nem lehetséges vagy az nem vezet eredményre –
a szolgáltató köteles az ügyféllel közölni a panasz azonosítására szolgáló adatokat.
Záró rendelkezések 8. § Ez a rendelet 2013. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Szász Károly s. k.,
a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének elnöke


text:
369/2014. (XII. 30.) Korm. rendelete a hulladékká vált gépjárművekről.
A Kormány a  hulladékról szóló 2012. évi CLXXXV. törvény 88.  § (1)  bekezdés 5. és 14.  pontjában foglalt felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. A rendelet hatálya 1. § (1) E rendelet hatálya
a) a gépjárművekre – ideértve azok alkatrészeit és anyagait, függetlenül attól, hogy utóbbiakat a gépjárművek
karbantartása, javítása során építették-e be a  gépjárműbe, és azok az  eredeti vagy más gyártótól
származnak-e –, valamint
b) a hulladékká vált gépjárművekre
terjed ki. (2) Nem terjed ki e  rendelet hatálya a  gépjárműadóról szóló törvényben, valamint a  közúti járművek műszaki
megvizsgálásáról szóló miniszteri rendeletben meghatározott,
a) a környezet veszélyeztetése nélkül tartott muzeális jellegű gépjárművekre, valamint
b) a háromkerekű gépjárművekre, ide nem értve a hulladékká vált háromkerekű gépjárműveket.
(3) E  rendelet 5.  §-át a  közúti járművek műszaki megvizsgálásáról szóló miniszteri rendeletben meghatározott
különleges rendeltetésű járművekre nem kell alkalmazni.
2. Értelmező rendelkezések 2. § (1) E rendelet alkalmazásában:
1. aprítógép: olyan berendezés, amely a hulladékká vált gépjárművet a hasznosítható összetevők visszanyerése
céljából kisméretű darabokra aprítja, darabolja, zúzza;
2. átvétel: az  a  tevékenység, amelynek során a  gyártó, a  forgalmazó vagy a  bontó a  gépjárművet vagy
a hulladékká vált gépjárművet a tulajdonosától vagy üzemeltetőjétől kezelés céljából átveszi;
3. bontás: a  gépjárműfenntartó tevékenység személyi és dologi feltételeiről szóló miniszteri rendelet
szerinti képesítéssel és jogosultsággal végezhető hulladékkezelési tevékenység, amely magában foglalja
a  hulladékká vált gépjármű alkatrészekre történő szétszedését – ideértve a  hulladéknak minősülő bontott
gépjárműalkatrész újrahasználatra előkészítését is –, valamint a  hulladékká vált gépjármű aprítógéppel
történő aprítását, darabolását, zúzását;
4. bontó: a hulladékká vált gépjármű szárazra fektetését és bontását végző olyan hulladékkezelő, aki vagy amely
a szárazra fektetéshez és a bontáshoz szükséges műszaki feltétellel és engedélyekkel rendelkezik;
5. érintett gazdasági szereplő: a  gépjármű és alkatrészeinek gyártója, forgalmazója, a  gépjármű-biztosító
szervezet, a  hulladékká vált gépjármű átvételét, gyűjtését végző gazdálkodó szervezet, valamint
az a gépjármű-hulladékkezelő, amely a hulladékká vált gépjármű bontását, továbbá a bontás során kinyert
hulladék további kezelését végzi;
6. gépjármű: a közúti járművek műszaki megvizsgálásáról szóló miniszteri rendeletben meghatározott M1 és N1
járműkategória, továbbá – a motoros tricikli kivételével – a háromkerekű gépjármű;
7. szárazra fektetés: olyan, a  bontást megelőző előkezelési tevékenység, amelynek során a  hulladékká vált
gépjárműből a veszélyes hulladékot tartalmazó összetevőket, elemeket, alkatrészeket eltávolítják;
8. visszanyerés: a  hulladékká vált gépjármű, a  hulladékká vált gépjárműalkatrész anyagának a  termelési
folyamatban való ismételt felhasználása annak eredeti céljára vagy egyéb célra, kivéve az  energetikai
hasznosítást.
(2) Az  átvételi hely fogalmára az  egyes hulladékgazdálkodási létesítmények kialakításának és üzemeltetésének
szabályairól szóló kormányrendeletben meghatározott átvételi hely fogalmát kell alkalmazni azzal az  eltéréssel,
hogy az  átvételi helyen a  forgalomból kivonni szándékozott, de bontási engedéllyel (a továbbiakban: bontási
átvételi igazolás) nem rendelkező gépjárművet is át kell venni.
(3) E  rendelet alkalmazásában a  gépjármű – ideértve a  használt gépjárműveket is – importálását végző gazdálkodó
szervezet esetében a gyártóra vonatkozó előírásokat kell alkalmazni.
3. Az érintett gazdasági szereplők és a fogyasztók tájékoztatására vonatkozó szabályok
3. § (1) A gyártó a közúti járművek műszaki megvizsgálásáról szóló miniszteri rendeletben és a közúti járművek forgalomba
helyezésének és forgalomban tartásának műszaki feltételeiről szóló miniszteri rendeletben meghatározottaknak
megfelelően – az anyag- és alkatrész-beszállítóival együttműködve – a leghatékonyabb megoldással biztosítja, hogy
a veszélyes összetevőkre és az alkatrészek jelölésére, valamint a bontásra vonatkozó információ az érintett gazdasági
szereplők és a fogyasztók számára elérhető és megismerhető legyen.
(2) A gyártó
a) a gépjárművek és alkatrészeik, tartozékaik, összetevőik azonosításához szükséges adatokról;
b) a gépjárművek és alkatrészeik, tartozékaik, összetevőik újrahasználhatóságáról;
c) a hulladékká vált gépjárművek és alkatrészeik, tartozékaik, összetevőik hasznosíthatóságáról;
d) a hulladékká vált gépjárművek kezeléséről – különös tekintettel a  gépjárművekből származó folyadékok
eltávolítására és a bontásra –;
e) a hulladékká vált gépjárművek és alkatrészeik, tartozékaik, összetevőik újrahasználatának előkészítéséhez,
valamint hasznosításához alkalmazott művelet és technológia leghatékonyabb megoldással történő
fejlesztéséről; valamint
f ) az ártalmatlanítandó hulladékmennyiség csökkentése, továbbá a  hasznosítás – különösen az  anyagában
történő hasznosítás – és a hasznosítási arányok növelése terén elért eredményekről
az érintett gazdasági szereplőket és a  fogyasztókat tájékoztatja, a  tájékoztatást elérhetővé teszi, és azt az  új
gépjárművek forgalmazásának esetében a termékismertetőben szerepelteti.
(3) A  gyártó és a  forgalmazó az  új vagy a  használt gépjármű értékesítésekor a  fogyasztót tájékoztatja arról, hogy
a gépjármű hulladékká válása esetén hol és milyen feltételekkel végzik annak átvételét, a bontási átvételi igazolás
kiállítását és a hulladékká vált gépjármű bontását. Az erre vonatkozó információt minden gépjármű-tulajdonos és
lehetséges fogyasztó számára nyilvánosan hozzáférhetővé kell tenni.
4. A gyártó kötelezettségei 4. § (1) A gyártó a forgalomból kivonni szándékozott gépjárművet a tulajdonostól vagy az üzemeltetőtől (a továbbiakban
együtt: tulajdonos) átveszi (átvételi kötelezettség), és gondoskodik annak – a  gépjárműfenntartó tevékenység
személyi és dologi feltételeiről szóló miniszteri rendelet szerinti – bontóhoz történő eljuttatásáról, a bontási átvételi
igazolás kiállítását követően a  hulladékká vált gépjármű kezeléséről, valamint az  e  rendelet szerinti hasznosítási
arányok teljesítéséről (kezelési kötelezettség).
(2) A gyártó az  (1) bekezdésben meghatározott célok elérése érdekében az elérhető legjobb technika alkalmazásával
átvevő- és kezelőhálózatot alakít ki és működtet.
(3) Az  átvevő- és kezelőhálózatot úgy kell kialakítani és a  gépjármű átvételét biztosítani, hogy közúton haladva
50 kilométeren belül legalább 1 olyan hely – átvételi hely vagy hulladékkezelő létesítmény – legyen kialakítva, ahol
a tulajdonos a gépjárművet a gyártónak vagy a forgalmazónak kezelés céljából átadhassa.
(4) A  gyártó az  átvevő- és kezelőhálózatot úgy működteti, hogy az  (1)  bekezdés szerinti átvételi és kezelési
kötelezettségét
a) saját maga, vagy
b) szerződés alapján
ba) a bontónál a forgalmazón keresztül, vagy
bb) a bontónál közvetlenül
teljesíti.
 (5) A (4) bekezdés a) pont szerinti esetben a gyártónak rendelkeznie kell a közlekedési hatóság által kiadott, a bontási
tevékenység végzésére vonatkozó engedéllyel.
 (6) A gyártó a) a saját maga által, valamint
b) a (2) bekezdés szerinti átvevő- és kezelőhálózaton keresztül
átvett és kezelt hulladékra vonatkozó éves adatokról a  telephelyén nyilvántartást vezet (nyilvántartási
kötelezettség).
(7) A  gyártó az  e  rendeletben foglaltak szerint az  Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
(a továbbiakban: OKTF) részére adatot szolgáltat (adatszolgáltatási kötelezettség).
5. § A gyártónak – az érintett gazdasági szereplőkkel együttműködve – a hulladékká vált gépjármű kezelését úgy kell
végeznie, hogy az újrahasználatra előkészítés, valamint a hasznosítás mértéke
a) az 1980. január 1. napja előtt gyártott gépjárművek esetén az összes hulladékká vált gépjármű – az átlagos
gépjárműtömeget alapul véve – újrahasználatra előkészítésének és hasznosításának együttes aránya
legalább az évi 75 tömegszázalékot, az újrahasználatra előkészítés, újrafeldolgozás és visszanyerés együttes
aránya legalább az évi 70 tömegszázalékot;
b) a 2006. január 1. napját követően az  összes hulladékká vált gépjármű – az  átlagos gépjárműtömeget
alapul véve – újrahasználatra előkészítésének és hasznosításának együttes aránya legalább az  évi
85 tömegszázalékot, az újrahasználatra előkészítés, újrafeldolgozás és visszanyerés együttes aránya legalább
az évi 80 tömegszázalékot;
c) 2015. január 1. napját követően az  összes hulladékká vált gépjármű – az  átlagos gépjárműtömeget
alapul véve – újrahasználatra előkészítésének és hasznosításának együttes aránya legalább az  évi
95 tömegszázalékot, az újrahasználatra előkészítés, újrafeldolgozás és visszanyerés együttes aránya legalább
az évi 85 tömegszázalékot
elérje. 6. § (1) Ha a gépjármű tulajdonosa a gépjárművet a gyártónak adja át kezelésre, és a gyártó a 4. § (4) bekezdés a) pontja
szerint az  átvételi és kezelési kötelezettségét önállóan teljesíti, a  gyártó a  gépjárművet a  tulajdonostól átvételi
helyen átveszi.
(2) A gyártó a gépjármű átvételét a közlekedési hatóság által kiállított bontási átvételi igazolás átadásával igazolja.
 (3) Az  átvételért és az  átvételt igazoló bontási átvételi igazolásért a  tulajdonosnak piaci értékkel nem rendelkező
hulladékká vált gépjármű esetében sem számítható fel díj, kivéve, ha a  gépjármű valamely alapvető összetevője
– így különösen a motor, az alváz, a karosszéria, a váltómű, vagy a típustartozék katalizátor – hiányzik, vagy abban
a gépjárműhöz utólag hozzáadott alkatrészből vagy tartozékból származó hulladék van.
(4) Ha a  gyártó az  átvételi hely szerinti telephelyen a  4.  § (4)  bekezdés a)  pontja szerint saját maga gondoskodik
a  kezelési kötelezettség teljesítéséről, akkor a  gyártóra a  bontóra és a  hulladékká vált gépjármű kezelésére
vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
(5) Ha a  gyártó nem az  átvételi hely szerinti telephelyen vagy nem saját maga gondoskodik a  kezelési kötelezettség
teljesítéséről, a  bontási átvételi igazolás kiállítását követően a  hulladékká vált gépjárművet a  bontó részére
az átvételt követő 30 napon belül átadja. Ebben az esetben a gyártó a bontási átvételi igazolást a kiállítását követő
15 napon belül a korábbi tulajdonos részére megküldi.
7. § (1) A gyártó az átvevő- és kezelőhálózat kialakítását az OKTF részére bejelenti.
 (2) A gyártó az (1) bekezdésben meghatározott bejelentéshez az 1. mellékletben meghatározott adatokat adja meg.
 (3) A  bejelentéshez a  gyártó legalább a  következő adatokat tartalmazó dokumentumot az  1.  melléklet szerinti
adatlaphoz mellékeli elektronikus úton:
a) az átvevő- és kezelőhálózat keretén belül kialakított és üzemeltetett átvételi helyek címét, az átvételi helyek
üzemeltetőjének nevét;
b) azt, hogy a 6. § (3)–(4) bekezdése szerinti átvétel feltételei hogyan valósulnak meg; valamint
c) az átvételt, a kezelést szerződés alapján teljesítő forgalmazók, bontók, továbbá a szárazra fektetés és a bontás
során kinyert hulladék további kezelését végző hulladékkezelők listáját (névvel és címmel ellátva).
 (4) A  gyártó a  megállapodás módosítását, továbbá az  (1)  bekezdés szerinti átvevő- és kezelőhálózat működtetésével
kapcsolatban bekövetkezett változásokat az OKTF-nek 8 napon belül bejelenti.
 (5) Az (1) bekezdés szerinti bejelentés módjára a 17. §-ban meghatározott szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
5. A gyártó kötelezettségeinek átruházására és a közvetítő szervezetre vonatkozó szabályok
8. § (1) A  gyártó a  4. és az  5.  §-ban meghatározott kötelezettségeinek átvállalására és teljesítésére közvetítő szervezetet
hozhat létre vagy bízhat meg.
(2) Ha a gyártó a 4. és az 5. §-ban meghatározott kötelezettségeinek átvállalására és teljesítésére közvetítő szervezetet
hozott létre vagy bízott meg, a  közvetítő szervezet az  átvevő- és kezelőhálózat kialakítását az  1.  mellékletben
meghatározott tartalommal az OKTF részére papír alapon bejelenti.
(3) A bejelentéshez a közvetítő szervezet a következő adatokat adja meg, valamint igazolásokat, okiratokat csatolja:
a) a közvetítő szervezet tagjainak azonosító adatait (név, telephely, székhely, cégjegyzékszám);
b) a 7. § (3) bekezdés c) pontja szerinti adatokat tartalmazó listát;
c) igazolást arról, hogy az  átvételi, újrahasználatra előkészítési és hasznosítási kötelezettségek teljesítésére,
továbbá az adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges adatok szolgáltatására alkalmas;
d) igazolást arról, hogy az alaptevékenységhez szükséges mértékű – legalább 10 millió forint értékű – jegyzett
tőkével rendelkezik;
e) a közvetítő szervezet üzletszabályzatának tervezetét – ideértve az általános szerződési feltételeket is –;
f ) a közvetítő szervezet alapító okiratának másolatát; valamint
g) igazolást arról, hogy a  közvetítő szervezet szolgáltatásait az  alapító okiratában meghatározott feltételek
teljesítése esetén bárki igénybe veheti.
 (4) A közvetítő szervezet a (3) bekezdés c) pontja szerinti adatok kezelésére akkor alkalmas, ha
a) minden csatlakozott gyártó átvételi, újrahasználatra előkészítési és hasznosítási kötelezettségéhez
kapcsolódó nyilvántartási és adatszolgáltatási kötelezettség teljesítését vállalja; és
b) biztosítani tudja a csatlakozott gyártók, valamint a hulladék újrahasználatra előkészítésének és kezelésének
olyan nyilvántartását, amely alapján megállapítható az e rendelet szerinti hasznosítási arányok teljesítése.
(5) A  közvetítő szervezetet az  OKTF akkor veszi nyilvántartásba, ha a  (3)  bekezdésben meghatározott valamennyi
feltételt teljesíti.
(6) A  közvetítő szervezetnek a  (3)  bekezdésben meghatározott adatokkal kapcsolatos minden változást a  változást
követő 15 napon belül – a változás tényét igazoló dokumentum csatolásával – az OKTF részére be kell jelentenie.
9. § (1) Ha a gyártó a 4. és az 5. §-ban meghatározott kötelezettségeit közvetítő szervezetre ruházta át, a 4. § (6) bekezdés
szerinti nyilvántartási és a 4. § (7) bekezdés szerinti adatszolgáltatási kötelezettségeket a közvetítő szervezet teljesíti.
(2) Ha a gyártó a 4. és az 5. §-ban meghatározott
a) kötelezettségeinek átvállalására és teljesítésére közvetítő szervezetet hozott létre vagy bízott meg,
a közvetítő szervezettel kötött megállapodásának hiteles másolatát,
b) kötelezettségeit szerződés alapján a  forgalmazón keresztül vagy közvetlenül a  bontónál teljesíti,
a forgalmazóval, illetve a bontóval megkötött megállapodásának hiteles másolatát
az OKTF-nek jóváhagyásra megküldi.
6. A forgalmazóra vonatkozó szabályok 10. § Ha a gyártó a 4. § (4) bekezdés b) pont ba) alpontja szerint az átvételi és kezelési kötelezettségét szerződés alapján
a forgalmazón keresztül teljesíti, a 6. §-ban meghatározott kötelezettségeket a forgalmazónak kell teljesítenie.
7. A gépjármű tulajdonosára vonatkozó szabályok 11. § (1) A  gépjármű tulajdonosa a  forgalomból véglegesen kivonni szándékozott gépjárművet – a  (2)  bekezdésben
meghatározott kivétellel – a  gyártónak, a  forgalmazónak vagy a  bontónak átadja, ide nem értve azt az  esetet, ha
a hulladékká vált gépjármű kezelését a tulajdonos hulladékgazdálkodási engedély birtokában maga végzi.
(2) Ha az  olyan gépjármű gyártója, amelyből a  hulladékká vált gépjármű képződött, magyarországi székhellyel,
telephellyel nem rendelkezik, vagy tevékenységével felhagyott, illetve ha a  gyártó megszűnt, a  gépjármű
tulajdonosa a gépjárművet kizárólag a bontónak adhatja át kezelésre.
(3) A  gépjármű forgalomból történő végleges kivonásának ténye a  gépjármű nyilvántartásba kizárólag azt követően
vezethető be, hogy a hulladékká vált gépjárművet a tulajdonos a gyártónak, forgalmazónak vagy a bontónak átadta,
az átadás tényét igazoló, a közlekedési hatóság által kiállított bontási átvételi igazolást mindkét érintett fél aláírta, és
az igazolással a gépjármű tulajdonosa a végleges kivonást a közlekedési igazgatási hatóságnál kérelmezi.
8. A hulladékká vált gépjármű szállítására vonatkozó szabályok
12. § Az átvételi helytől a bontóhoz történő szállítás során a hulladékká vált gépjárművet nem kell veszélyes hulladékként
szállítani. A hulladékká vált gépjármű bontóhoz történő elszállításáig a hulladék gyűjtése vagy tárolása nem minősül
veszélyes hulladékkal végzett hulladékgazdálkodási tevékenységnek.
9. A bontóra és a hulladékká vált gépjármű kezelésére vonatkozó szabályok
13. § (1) A  hulladékká vált gépjármű szárazra fektetését, bontását és az  azokból származó bontott alkatrészek, tartozékok,
összetevők és anyagok újrahasználatra történő előkészítésre, előkezelésre, hasznosításra, továbbá ártalmatlanításra
történő továbbadását kizárólag a bontó végezheti.
(2) A bontási átvételi igazolás kiállítását megelőzően a bontó elvégzi a közúti járművek bontásának feltételeiről szóló
64/2009. (XI. 23.) KHEM rendelet (a továbbiakban: KHEM rendelet) 4. § (1) bekezdése szerinti vizsgálatot.
(3) Ha az elvégzett vizsgálat alapján a gépjármű bontásra átvehető, a közlekedési hatóság a bontási átvételi igazolást
kiállítja és a  gépjárművet kezelésre átveszi. A  bontási átvételi igazolás kiállítását követően a  gépjárművet
hulladéknak kell tekinteni.
(4) A  hulladékká vált gépjármű újrahasználatra előkészítését, hasznosítását vagy ártalmatlanítását megelőzően
a gépjárművet szárazra kell fektetni, a 2. melléklet 3. pontjában meghatározott veszélyes hulladékot el kell belőle
távolítani, azt hatástalanítani, majd ezt követően a hulladékká vált gépjárművet szét kell bontani.
(5) A bontás során a hulladékká vált gépjárműből legalább a 2. melléklet 4. pontjában meghatározott hulladékot kell
eltávolítani.
(6) A  2.  melléklet 6.  pontjában meghatározott külön megjelölt, vagy más módon azonosíthatóvá tett anyagokat,
folyadékot, veszélyes és egyéb összetevőket, valamint az  újrahasználatra előkészíthető vagy előkészített
alkatrészeket és hasznosítható anyagokat elkülönítetten kell tárolni.
(7) A  hulladékká vált gépjárművel, továbbá annak alkatrészeivel kapcsolatos valamennyi kezelési műveletet a  lehető
legrövidebb időn belül kell elvégezni.
(8) A  bontó a  telephelyét úgy alakítja ki, hogy az  – a  gépjárműfenntartó tevékenység személyi és dologi feltételeiről
szóló miniszteri rendeletben, valamint a veszélyes hulladékkal kapcsolatos tevékenységek végzésének feltételeiről
szóló kormányrendeletben meghatározottakon túlmenően – megfeleljen a  2.  melléklet szerinti környezetvédelmi
követelményeknek.
14. § (1) A  hulladékká vált gépjárműből kibontott gépjármű alkatrész használt gépjármű alkatrészként akkor hozható
forgalomba és más gépjárműbe akkor szerelhető be, ha
a) azt a  bontó újrahasználatra megfelelően előkészítette, és az  újrahasználatra előkészített gépjármű
alkatrész a  hulladékstátusz megszűnésére vonatkozó, a  hulladékról szóló 2012. évi CLXXXV. törvény
9. § (1) bekezdésében meghatározott valamennyi feltételt teljesíti, és
b) újrahasználata közlekedésbiztonsági és környezetvédelmi szempontból veszélyt nem jelent.
 (2) A hulladékká vált gépjárműből kibontott gépjármű alkatrész kizárólag a KHEM rendelet 6. § (1) bekezdése szerinti
minőség-ellenőrzés útján készíthető elő újrahasználatra. A  minőség-ellenőrzést szabvány alapján, vagy azzal
egyenértékű műszaki megoldás alkalmazásával kell elvégezni.
(3) A hulladékká vált gépjárműből kibontott gépjármű alkatrész újrahasználatra előkészítését a bontó végzi.
 (4) Ha az  újrahasználatra előkészített gépjármű alkatrész az  (1)  bekezdésben foglalt feltételeket teljesíti, azt
a  bontó a  minőség-ellenőrzést követően használt gépjármű alkatrésszé minősíti. A  minősítést a  KHEM rendelet
6. § (2) bekezdése szerinti színjelzéssel kell igazolni. A színjelzéssel a használt gépjármű alkatrész hulladékstátusza
megszűnik.
(5) A  kereskedelmi forgalomban értékesített, hulladékból előállított használt gépjármű alkatrészről a  bontó
bizonylatot készít, és azt a használt gépjármű alkatrész értékesítésekor a vevőnek átadja. A bizonylatnak legalább
a 15. § (3) bekezdésben meghatározott adatokat kell tartalmaznia.
10. A nyilvántartásra és az adatszolgáltatásra vonatkozó szabályok
15. § (1) A gyártó, a forgalmazó, a bontó a hulladékká vált gépjármű adatszolgáltatásához szükséges adatairól a telephelyén
naprakészen nyilvántartást vezet, ha a hulladékká vált gépjárművet a telephelyén átveszi.
(2) A bontó az újrahasználatra előkészített használt gépjármű alkatrészről naprakészen nyilvántartást vezet.
 (3) A használt gépjármű alkatrészekre vonatkozó nyilvántartás legalább a következőket tartalmazza:
a) a gépjárműről kiállított bontási átvételi igazolás számát, amelyből az  újrahasználatra előkészített használt
gépjármű alkatrész származik,
b) az újrahasználatra előkészített használt gépjármű alkatrész közúti közlekedési alkalmasságának,
alkalmazásának megfelelőségét, és – amennyiben arra adat rendelkezésre áll – az újrahasználatra előkészített
használt gépjármű alkatrész korát,
c) az újrahasználatra előkészített használt gépjármű alkatrész mennyiségét, valamint
d) az újrahasználatra előkészített használt gépjármű alkatrész eladásának dátumát.
(4) A  nyilvántartást úgy kell vezetni, hogy az  alkalmas legyen arra, hogy annak alapján az  e  rendelet szerinti
adatszolgáltatási kötelezettség teljes körűen teljesíthető legyen, és biztosítsa az  ellenőrzések során
az  újrahasználatra előkészített használt gépjármű alkatrészek és a  hulladékforgalom tételes nyomon
követhetőségét.
16. § (1) Ha a  gyártó az  e  rendelet szerinti gyártói kötelezettségét közvetítő szervezetre nem ruházta át, a  gyártó
a  gépjárművek, a  hulladékká vált gépjárművek átvételéről, bontásáról és további kezelésre történő átadásáról
a  3.  mellékletben foglaltaknak megfelelő tartalommal közvetlenül az  OKTF részére szolgáltat adatot, a  tárgyévet
követő év március 1. napjáig.
(2) Ha a  gyártó az  e  rendelet szerinti gyártói kötelezettségét közvetítő szervezetre átruházta, a  gépjárművek,
a hulladékká vált gépjárművek átvételéről, bontásáról és további kezelésre történő átadásáról a közvetítő szervezet
szolgáltat adatot közvetlenül az OKTF részére, a tárgyévet követő év március 1. napjáig.
(3) A  bontó a  hulladékká vált gépjárművek átvételéről, bontásáról és további kezelésre történő átadásáról
a 4. mellékletben foglaltaknak megfelelő tartalommal közvetlenül
a) a gyártónak szolgáltat adatot, ha a gyártó a gyártói kötelezettségét közvetítő szervezetre nem ruházta át;
b) a közvetítő szervezetnek szolgáltat adatot, ha a  gyártó a  gyártói kötelezettségét közvetítő szervezetre
átruházta, és a bontó – mint az átvevő- és kezelőhálózat tagja – a közvetítő szervezettel szerződést kötött.
 (4) A  (3)  bekezdésben foglalt kivétellel a  bontó a  hulladékká vált gépjárművek átvételéről, bontásáról és további
kezelésre történő átadásáról a  4.  mellékletben foglaltaknak megfelelő tartalommal közvetlenül az  OKTF részére
szolgáltat adatot, a tárgyévet követő év március 1. napjáig.
(5) Az adatszolgáltatásban a telephelyek adatait összesítve kell megadni.
 (6) Az  adatszolgáltatás során közölt adatok teljeskörűségéért, az  adatszolgáltatásra kötelezettre vonatkozó számviteli
szabályokkal, statisztikai rendszerrel, valamint saját nyilvántartási rendszereivel, mérési, megfigyelési adataival való
egyezéséért az adatszolgáltatásra kötelezett felel.
17. § Az adatszolgáltatás az OKTF részére a környezet védelmének általános szabályairól szóló törvény adatszolgáltatási
kötelezettségre vonatkozó előírásai szerint teljesíthető.
11. Hatósági tevékenységek, ellenőrzés, jogkövetkezmények 18. § Az OKTF a 7. § (1) bekezdés szerinti bejelentés alapján a gyártót vagy a 8. § (2) bekezdés szerinti kérelem alapján
a gyártó kötelezettségeit átvállaló közvetítő szervezetet nyilvántartásba veszi.
19. § (1) Az  elhasználódott járművekről szóló, 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
(a továbbiakban: 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) szerinti, az  Európai Bizottság felé történő
háromévenkénti jelentéstételről – a  2001/753/EK bizottsági határozatnak megfelelően – a  környezetvédelemért
felelős miniszter gondoskodik.
(2) A  2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott, a  2005/293/EK bizottsági határozat
3.  cikk  (1) és (2)  bekezdése szerinti, az  OKTF által megküldött országos adatokból készült jelentésnek az  Európai
Bizottság részére történő megküldéséről a környezetvédelemért felelős miniszter gondoskodik.
20. § (1) Az  e  rendeletben előírt kötelezettségek teljesítését a  környezetvédelmi hatóság a  fővárosi és megyei
kormányhivatalok közlekedési felügyelőségei bevonásával évente ellenőrzi.
(2) Az  e  rendeletben előírt kötelezettségek megsértése esetén a  környezetvédelmi hatóság a  hulladékgazdálkodási
bírság mértékéről, valamint kiszabásának és megállapításának módjáról szóló kormányrendelet alapján
hulladékgazdálkodási bírságot szab ki.
(3) Ha a  közvetítő szervezet az  e  rendeletben meghatározott kötelezettségének az  ismételten kiszabott
hulladékgazdálkodási bírság ellenére sem tesz eleget, az  OKTF az  e  tény megállapítását követő 90. napon belül
a  közvetítő szervezetet a  nyilvántartásból törli. A  nyilvántartásból történő törlésről rendelkező határozat közlése
és jogerőre emelkedése közötti időszakban a közvetítő szervezet a tevékenységével összefüggő új szerződést nem
köthet.
12. Záró rendelkezések 21. § (1) Ez a rendelet – a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) Az 1–20. §, a 22–23. §, a 25. §, és az 1–4. melléklet 2015. január 1-jén lép hatályba.
 (3) A 24. § 2016. január 1-jén lép hatályba.
22. § E rendelet rendelkezéseit a  hatálybalépését követően indult ügyekben és a  megismételt eljárásokban kell
alkalmazni.
23. § (1) Ez a rendelet
a) a 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikk 1–3., 10., 12. és 13. pontjainak, 3. cikk (1), (4) és
(5) bekezdéseinek, 4. cikk (1) bekezdésének, 5. cikk (1), (2) és (4) bekezdéseinek, 6. cikk (1)–(5) bekezdéseinek,
7. cikk (1) és (2) bekezdéseinek, 9. cikk (1) és (2) bekezdéseinek, 12. cikkének, valamint az I. melléklet 2. pont
5. francia bekezdésének;
b) a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK
európai parlamenti és tanácsi irányelvnek;
c) a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek
való megfelelést szolgálja.
 (2) Ez a rendelet a) az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és a  tanácsi irányelv végrehajtásáról
szóló tagállami jelentések alapjául szolgáló kérdőívről szóló, 2001. október 17-i 2001/753/EK bizottsági
határozat;
b) az elhasználódott járművekről szóló 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott,
az újrahasználat/hasznosítás és újrahasználat/visszanyerés céljainak ellenőrzését szolgáló részletes szabályok
megállapításáról szóló, 2005. április 1-jei 2005/293/EK bizottsági határozat
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg.
 (3) E rendelet tervezetének a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv 15. cikk (7) bekezdése szerinti előzetes bejelentése megtörtént.
24. § A 13. § a következő (9) bekezdéssel egészül ki:
„(9) A  bontó és a  hulladékká vált gépjármű szárazra fektetése és bontása során kinyert hulladék kezelését végző
hulladékkezelő környezetközpontú irányítási vagy környezetvédelmi vezetési rendszert vezet be illetve elvégezteti
akkreditált tanúsító szervezet általi tanúsíttatását vagy hitelesítését.”
25. § Hatályát veszti a hulladékká vált gépjárművekről szóló 444/2012. (XII. 29.) Korm. rendelet.
26. § Nem lép hatályba az Országos Környezetvédelmi Információs Rendszer továbbfejlesztésével összefüggésben egyes
kormányrendeletek módosításáról szóló 310/2014. (XII. 11.) Korm. rendelet 7. alcíme.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1/2017. (III. 10.) IM KÁT utasítása az Igazságügyi Minisztérium Közszolgálati Szabályzatáról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (5) bekezdés f ) pontjában foglaltak alapján, a közszolgálati tisztviselőkről szóló
2011. évi CXCIX. törvény 75. § (5) bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva – a Melléklet IV. fejezete tekintetében
a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 151. § (3) bekezdésére, a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi
I.  törvény 17.  § (1)  bekezdésére, a  közszolgálati tisztviselők részére adható juttatásokról és egyes illetménypótlékokról szóló
249/2012. (VIII. 31.) Korm. rendelet 9. §-ára és a személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény 71. §-ára figyelemmel –
a következő utasítást adom ki:
1. Az  Igazságügyi Minisztérium (a továbbiakban: IM) Közszolgálati Szabályzatát (a továbbiakban: KSz) a  Melléklet
tartalmazza.
2. A KSz hatálya a Mellékletben meghatározott módon kiterjed
a) az  IM-mel kormányzati szolgálati jogviszonyban álló szakmai vezetőre, kormánytisztviselőre és kormányzati
ügykezelőre (a továbbiakban együtt: kormánytisztviselő),
b) az IM állományába beosztott bíróra, bírósági titkárra és ügyészre,
c) a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi
XLII. törvény (a továbbiakban: Hszt.) 37. alcíme alapján az IM-be vezényelt hivatásos szolgálati viszonyban álló
személyre,
d) a honvédek jogállásáról szóló 2012. évi CCV. törvény (a továbbiakban: Hjt.) 51–52. §-a alapján az IM-be vezényelt
szolgálati viszonyban álló személyre,
e) a  közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény (a továbbiakban: Kttv.) ötödik része alapján
az IM-mel munkaviszonyban álló munkavállalóra
[a továbbiakban az a)–e) pont szerinti személyek együtt: munkatárs],
f ) az IM állományába tartozó politikai vezetőre,
g) az IM-mel kormányzati szolgálati jogviszonyt létesíteni kívánó személyre (ideértve a pályázati eljárásban részt
vevő személyeket is),
h) az IM-ben kötelező szakmai gyakorlatot teljesítő felsőoktatási hallgatóra,
i) juttatásban részesített személyre,
j) az IM-ből, valamint jogelőd szerveitől nyugállományba vonult volt munkatársakra.
3. Ez az utasítás a közzétételét követő 3. napon lép hatályba.
4. A KSz-t a hatálybalépését követően az IM belső számítógépes hálózatán (a továbbiakban: Intranet) is közzé kell tenni,
arról az IM munkatársait tájékoztatni kell, illetve azt az érintett személy számára kinevezésekor megismerhetővé kell
tenni.
5. Jelen utasítás hatálybalépése nem érinti a  már meghozott munkáltatói intézkedéseket, és a  rendelkezéseit
a hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell, amennyiben az a munkatárs számára kedvezőbb
a kérelem benyújtásakor hatályban lévő szabályzatban foglalt rendelkezésekhez képest.
6. Az IM jogelőd szerveinek közszolgálati szabályzatai, valamint az Igazságügyi Minisztérium Közszolgálati Szabályzatáról
szóló 1/2015. (II. 20.) IM KÁT utasítás alapján visszatérítendő támogatásban vagy illetmény-, illetve munkabérelőlegben
részesült munkatárs az eredeti – a folyósítás megkezdésekor hatályos szabályok, illetve a vonatkozó szerződésben
foglalt – feltételek mellett köteles visszafizetni a támogatást.
7. Hatályát veszti az Igazságügyi Minisztérium Közszolgálati Szabályzatáról szóló 1/2015. (II. 20.) IM KÁT utasítás.
Dr. Molnár Zoltán s. k.,
 közigazgatási államtitkár


text:
39/2016. (X. 11.) MNB rendelete a nem teljesítő kitettségre és az átstrukturált követelésre vonatkozó prudenciális követelményekről.
A hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény 290.  § (6)  bekezdésében és a  befektetési
vállalkozásokról és az  árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007.  évi
CXXXVIII. törvény 180.  § (6)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi
CXXXIX. törvény 4. § (9) bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A rendelet hatálya és alkalmazási köre 1. § E  rendelet hatálya a  hitelintézetekről és a  pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény
(a  továbbiakban: Hpt.) hatálya alá tartozó pénzügyi intézményre, valamint a  befektetési vállalkozásokról
és az  árutőzsdei szolgáltatókról, valamint az  általuk végezhető tevékenységek szabályairól szóló 2007. évi
CXXXVIII.  törvény (a továbbiakban: Bszt.) hatálya alá tartozó befektetési vállalkozásra (a továbbiakban együtt:
intézmény) terjed ki.
2. § (1) E rendeletet kell alkalmazni
a) a  Hpt. szerinti pénzügyi és kiegészítő pénzügyi szolgáltatási tevékenységből, valamint a  Bszt. szerinti
befektetési szolgáltatási tevékenységből és kiegészítő szolgáltatásból eredő követelésekre, követelésjellegű
aktív időbeli elhatárolásokra (bevétel elhatárolások),
b) a befektetési célú és a forgatási célú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokra,
c) a  hitelnyújtási kötelezettségvállalásokra, pénzügyi garanciavállalásokra és egyéb kötelezettségvállalásokra
(a továbbiakban együtt: mérlegen kívüli kötelezettségek).
 (2) E  rendelet előírásait az  intézmény egyedi alapon, az  összevont alapú felügyelet hatálya alá tartozó intézmény
minden olyan vállalkozás tekintetében, amelyre az összevont alapú felügyelet hatálya az intézménnyel együttesen
kiterjed, összevont alapon is alkalmazza.
2. A kitettségek minősítése 3. § (1) Az  intézmény a  2.  § (1)  bekezdésében meghatározott kitettségeit legalább negyedévente minősíti és besorolja
azokat a  teljesítő kitettség és a  nem teljesítő kitettség kategóriák valamelyikébe, mindkét kategórián belül
elkülönítve az átstrukturált követeléseket.
(2) Az intézmény a kisösszegű kitettségek besorolását csoportos értékelés alapján is megállapíthatja.
 (3) A  kitettség egyedi értékelése nem alapulhat kizárólag a  sokaság értékelésének statisztikai módszerekkel
meghatározott tapasztalati adatain. 4. § Az intézmény a kitettségek minősítésével összefüggésben belső szabályzatban rögzíti:
a) a  nem teljesítő kitettség és az  átstrukturált követelés fogalmának – kockázatkezelési, éves beszámoló
készítési és adatszolgáltatási szempontból – konzisztens alkalmazását biztosító előírásokat,
b) a  nem teljesítő kitettséggé és az  átstrukturált követeléssé való minősítés eljárásrendjét, a  felelősségi és
hatásköri szabályokat, beleértve a minősítések esetleges magasabb szintű felülbírálását is,
c) a  csoportos értékelés szempontjából az  intézmény által kisösszegűnek tekintett kitettség értékét, illetve
arányát, d) a  90 napon túli késedelemben lévő kitettség nem teljesítő kitettség kategóriába sorolása szempontjából
az intézmény által jelentősnek tekintett késedelmes rész értékét, illetve arányát,
e) a  nem teljesítő kitettség és az  átstrukturált követelés kategóriából történő kivezetés eljárásrendjét,
a felelősségi és hatásköri szabályokat,
f ) az átstrukturált követelés kategóriából történő kivezetés szempontjából a jelentéktelennél nagyobb mértékű
tőke- és kamattörlesztés értékét, illetve arányát,
g) a nem teljesítő kitettségek és átstrukturált követelések e  rendelet szerinti kezeléséhez kapcsolódó belső és
külső információszolgáltatási előírásokat (beleértve az  ügyfél, partner, valamint az  intézménnyel azonos
csoporthoz tartozó vállalkozás által szolgáltatandó információk körét és gyakoriságát is),
h) a  nem teljesítő kitettségekre és az  átstrukturált követelésekre vonatkozó pénzügyi beszámolási célú
értékelési követelményeket,
i) a  nem teljesítő kitettségekre és az  átstrukturált követelésekre vonatkozó nyilvántartási és dokumentációs
követelményeket, beleértve a nem teljesítő kitettség, valamint az átstrukturált követelés kategóriából történő
kivezetést megalapozó döntés dokumentumait is.
3. Nem teljesítő kitettségek 5. § (1) Az intézmény nem teljesítő kitettségként kezeli
a) a 90 napon túli késedelemben lévő kitettséget, ha a késedelmes rész jelentős,
b) az  olyan kitettséget, amely esetében az  adós pénzügyi helyzetének vizsgálata alapján feltételezhető, hogy
a  fedezetek realizálása nélkül az  adós nem lesz képes az  ügyletből származó kötelezettségeinek összegét
teljes egészében visszafizetni, függetlenül attól, hogy a  követelés késedelmes-e, illetve, hogy a  késedelem
milyen régóta áll fenn,
c) azon kitettséget, amely a  hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális
követelményekről és a  648/2012/EU rendelet módosításáról szóló 2013. június 26-i 575/2013/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: CRR) 178. cikke szerint nem teljesítő követelésnek (defaulted)
minősül, vagy
d) amellyel kapcsolatban az  alkalmazott számviteli szabályozás szerint értékvesztés került elszámolásra, ide
nem értve azt a kitettséget, amellyel összefüggésben a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok szerint
a felmerült, de még be nem jelentett veszteségekre csoportos értékvesztést képeztek.
(2) Az  intézmény az  (1)  bekezdés a)  pontjának alkalmazásában a  jelentősnek minősülő késedelmes rész határértékét
a  Magyar Nemzeti Bank elnökének a  Hpt. 290.  § (4)  bekezdés k)  pontjában, valamint a  Bszt. 180.  § (4)  bekezdés
k) pontjában adott felhatalmazás alapján kiadandó rendelete alapján határozza meg.
(3) Amennyiben a  nem teljesítő kitettségként történő kezelés (1)  bekezdés szerinti valamely feltétele teljesül,
az intézmény a kitettség teljes összegét nem teljesítőként kezeli.
6. § (1) Az  intézmény a  kitettségeket a  CRR 178.  cikk (1)  bekezdésének figyelembe vételével ügylet vagy ügyfél alapon
sorolja be és kezeli nem teljesítő kitettségként.
(2) A kitettségek ügylet szintű besorolása során az intézmény az egy ügyféllel szemben fennálló valamennyi mérlegben
kimutatott követelését és mérlegen kívüli kötelezettségvállalását nem teljesítőnek tekinti, ha az  adott ügyféllel
szembeni, 90 napon túli késedelemben lévő, mérlegben kimutatott követeléseinek bruttó értéke meghaladja
az adott ügyféllel szembeni összes, mérlegben kimutatott követelése bruttó értékének 20%-át.
(3) Amennyiben az  ügyfél a  CRR 4.  cikk (1)  bekezdés 39.  pontja szerinti ügyfélcsoporthoz tartozónak minősül,
az  intézmény megvizsgálja, hogy a  csoporthoz tartozó többi személlyel, szervezettel szembeni kitettségeit nem
teljesítőnek kell-e tekinteni.
7. § Valamely nem teljesítő kitettséget az intézmény a következő feltételek együttes megvalósulása esetén tekinthet újra
teljesítőnek:
a) az  értékvesztés teljes összegének visszaírása megtörtént, és a  kitettség a  továbbiakban már nem minősül
a CRR 178. cikke szerinti nem teljesítő kitettségnek (defaulted),
b) valószínűsíthető, hogy az  adós az  eredeti vagy a  módosított feltételeknek megfelelően vissza tudja fizetni
a követelés teljes összegét, és
c) az adósnak az  intézménnyel szemben fennálló egyetlen kötelezettsége tekintetében sem áll fenn 90 napot
meghaladó fizetési késedelme. 4. Átstrukturált követelések 8. § (1) Az  intézmény átstrukturált követelésként kezeli az  adós, a  kötelezett (a továbbiakban együtt: kötelezett) vagy
az  intézmény kezdeményezésére a  kötelezett rendelkezésére bocsátott, engedményt tartalmazó hitelt, vásárolt
követelést és egyéb, pénzkölcsönnek minősülő ügyletből, illetve más pénzügyi szolgáltatásból eredő követelést,
továbbá az  olyan hitelnyújtáshoz kapcsolódó kötelezettségvállalást, amely az  ügyfél döntése alapján követeléssé
válhat (a továbbiakban együtt: követelés), ha az  engedményt olyan kötelezettnek nyújtotta, akinek a  pénzügyi
kötelezettségei teljesítésével pénzügyi nehézségei vannak vagy várhatóan lesznek.
(2) Átstrukturált követelésként az intézmény az olyan engedményt tartalmazó követelést tartja nyilván, amely esetében
a követelést keletkeztető eredeti szerződés módosítására a nem fizetés elkerülése érdekében azért került sor, mert
az  adós a  visszafizetési kötelezettségének az  eredeti szerződéses feltételek szerint nem tud, vagy az  engedmény
hiányában nem tudna eleget tenni.
(3) Ellentétes információ hiányában vélelmezhető, hogy az  adósnak nincsenek pénzügyi nehézségei, ha az  adósnak
a  szerződéskötést vagy a  szerződésmódosítást megelőző 90 napon belül egyetlen, az  intézménnyel szemben
fennálló kötelezettsége tekintetében sem állt fenn 30 napot meghaladó fizetési késedelme.
9. § (1) Az átstrukturált követelésként történő nyilvántartás szempontjából az intézmény engedménynek tekinti:
a) a  szerződés korábbi feltételeinek módosítását annak érdekében, hogy a  pénzügyi nehézségekkel küzdő
kötelezett az  adósságszolgálati kötelezettségének eleget tudjon tenni, és amelyet az  intézmény nem
biztosított volna, ha a kötelezettnek nincsenek pénzügyi nehézségei,
b) a problémás kölcsönszerződés részleges vagy teljes újrafinanszírozását, amelyet az intézmény nem biztosított
volna, ha a kötelezettnek nincsenek pénzügyi nehézségei,
c) pénzügyi nehézségekkel küzdő kötelezett számára olyan záradék alkalmazásának jóváhagyását, amely
szerint a  kötelezett – saját döntése alapján, egyéni igényeit és érdekeit figyelembe véve – módosíthatja
a szerződés feltételeit (a továbbiakban: beépített átstrukturálási záradék)
abban az  esetben, ha a  korábbi és a  módosított feltételek közötti eltérések a  kötelezett javát szolgálják, és
a  módosított feltételek kedvezőbbek, mint azok, amelyeket az  intézmény más, hasonló kockázati sajátosságokkal
rendelkező ügyfele részére biztosítana.
(2) Az engedménynek minősülő szerződésmódosítás
a) vonatkozhat többek között a  visszafizetések (kamat-, illetve a  tőketörlesztések) átmeneti időre (türelmi
időre) történő elhalasztására, részletfizetésre, a  kamatok mértékének megváltoztatására, átárazására
(például kamatkedvezmény formájában), a  kamatok tőkésítésére, a  devizanem megváltoztatására, a  hitel
futamidejének meghosszabbítására, a  törlesztések átütemezésére, a  megkövetelt fedezet, biztosíték
mértékének csökkentésére, más fedezettel, biztosítékkal való kicserélésére, a  fedezettől való eltekintésre
(fedezetkiengedésre), újabb szerződéses feltételek kialakítására, az  eredeti feltételek egy részének
megszüntetésére;
b) alapján sor kerülhet a  felek vagy a  kötelezett és az  eredeti hitelező kapcsolt vállalkozása között olyan
kiegészítő megállapodásra vagy új szerződés megkötésére, amely a  felmondott vagy a  fel nem mondott
eredeti szerződés miatt fennálló tartozás (tőke-, illetve kamattartozás) törlesztése céljára nyújtott
új hitelre, illetve a  kockázat növekedésének elkerülését és a  veszteség mérséklését szolgáló további
kötelezettségvállalásra vonatkozik, amely esetben ezen kiegészítő megállapodás, illetve kapcsolódó új
szerződés miatt az intézménynél (beleértve az eredeti hitelező kapcsolt vállalkozásának minősülő intézményt
is) keletkezett követelések is átstrukturált követelésnek minősülnek.
10. § Az intézmény átstrukturálásként kezeli a következő eseteket:
a) a módosított szerződés nem teljesítőnek minősült, vagy a módosítás hiányában az eredeti annak minősülne,
b) a szerződésmódosítás részleges vagy teljes adósság elengedést tartalmaz,
c) a  nem teljesítőnek minősülő kötelezett vagy azon kötelezett részére, aki nem teljesítőnek minősülne
a  beépített átstrukturálási záradék alkalmazása nélkül, az  intézmény beépített átstrukturálási záradék
alkalmazását hagyja jóvá,
d) más adósság tekintetében nyújtott engedménnyel egy időben vagy ahhoz közeli időpontban az  adós
az  intézménnyel szemben fennálló, a  nem teljesítő kitettség körébe eső vagy az  engedmény hiányában
annak minősülő hitele vonatkozásában kamatfizetést vagy tőketörlesztést teljesített,
e) a  fedezet érvényesítésével teljesített visszafizetést magában foglaló szerződésmódosítás, ha a  módosítás
engedményt is magában foglal.
11. § (1) Az intézmény csak az ellenkezőjét hitelt érdemlő módon alátámasztó bizonyítékra alapozva tekinthet el a következő
adósságeszközök átstrukturált követelésnek történő minősítésétől:
a) a  módosított szerződés tekintetében a  módosítást megelőző 90 napon belül legalább egyszer teljes vagy
részleges 30 napot meghaladó késedelem állt fenn, vagy a módosítás nélkül fennállt volna,
b) más adósság tekintetében nyújtott kedvezménnyel egy időben vagy ahhoz közeli időpontban a  kötelezett
az  intézménnyel szemben fennálló, a  módosítást megelőző 90 napon belül legalább egyszer teljesen
vagy részlegesen 30 napot meghaladó késedelemben lévő szerződése tekintetében kamatfizetést vagy
tőketörlesztést teljesített,
c) az  intézmény beépített átstrukturálási záradék alkalmazását hagyja jóvá a  30 napot meghaladó
késedelemben levő kötelezettnek vagy olyan kötelezettnek, amely a  beépített átstrukturálási záradék
alkalmazása nélkül 30 napos késedelembe esne.
(2) Az intézmény akkor tudja hitelt érdemlő módon bizonyítani, hogy a 30 napos késedelem ellenére a követelést nem
szükséges átstrukturált követelésként nyilvántartani, amennyiben a  kötelezett pénzügyi helyzetének vizsgálata
alapján egyértelműen arra a következtetésre lehet jutni, hogy a késedelem ideiglenes vagy technikai jellegű.
(3) Az intézmény a kötelezett pénzügyi helyzetének (2) bekezdés szerinti vizsgálatánál legalább a következő elemeket
vizsgálja:
a) új fedezet bevonhatósága,
b) rövid lejáratú követelések és kötelezettségek aránya,
c) a várható cash-flow alakulása.
(4) A (2) bekezdés alkalmazásában a késedelem akkor tekinthető technikai jellegűnek, ha annak okai a következők:
a) adathiba vagy az informatikai rendszerek hibája,
b) a fizetési rendszer nem megfelelő működése,
c) rendkívüli külső esemény következménye (például katasztrófa, háború).
12. § Az  intézmény valamely követelés átstrukturált követelésként történő nyilvántartását az  alábbi feltételek együttes
teljesülése esetén szüntetheti meg:
a) a  követelés teljesítőnek minősül, beleértve azt az  esetet is, amikor a  követelés átminősítésére
a  kötelezett pénzügyi helyzetét figyelembe véve, annak a  nem teljesítő kategóriából teljesítővé történő
visszaminősítésére tekintettel került sor,
b) az átstrukturált követelés teljesítővé minősítésétől legalább két éves próbaidőszak eltelt,
c) a b) pont szerinti próbaidőszak minimum felében a jelentéktelennél nagyobb mértékű rendszeres tőke- vagy
kamattörlesztés történt, és
d) a  próbaidőszak végén a  kötelezett egyetlen kötelezettsége tekintetében sincs 30 napnál hosszabb
késedelemben. 13. § Ha egy átstrukturált követelés kötelezettje megváltozik, új kötelezettje lesz, akkor az  intézmény a  követelést új
eszköznek tekintheti, nem kell azt a továbbiakban átstrukturált követelésnek minősítenie, és azt besorolhatja az új
kötelezett fizetőképességének figyelembevételével, feltéve, ha
a) az új kötelezettel a piaci feltételek szerint kerül sor a szerződésmódosításra,
b) a megállapított értékvesztés teljes mértékben visszaírásra kerül az átstrukturálás megvalósulásával,
c) valós átstrukturálásra kerül sor, azzal nem csak egy késedelmes követelésnek a  kötelezett kapcsolt
vállalkozása részére történő átadása valósul meg, és
d) az új kötelezett hitelképessége, fizetőképessége (tőke- és kamattörlesztő képessége) megfelelő.
14. § Az  intézmény valamely átstrukturált követelést az  átstrukturálási intézkedés alkalmazásának időpontjától kezdve
teljesítő kitettségnek tekinthet, ha
a) az átstrukturálás időpontjában a kitettség nem minősült nem teljesítő kitettségnek, és
b) az átstrukturálás nem eredményezte a kitettség nem teljesítővé minősítését.
15. § (1) Az  intézmény a  nem teljesítő kitettségnek minősülő átstrukturált követelést – a  7.  §-tól eltérően – csak az  alábbi
feltételek együttes teljesülése esetén tekintheti teljesítőnek:
a) a  kitettség nem minősül értékvesztettnek vagy a  CRR 178.  cikke szerinti nem teljesítő kitettségnek
(defaulted),
b) az átstrukturálás időpontjától legalább háromszázhatvanöt nap eltelt, és
c) az átstrukturálást követően nem áll fenn késedelem és az átstrukturálást követően nem merült fel a kötelezett
pénzügyi helyzetének vizsgálata alapján olyan aggály, amely a  követelés teljes összegének visszafizetését
kétségessé tenné.
(2) A követelés teljes összegének visszafizetése feltételezhető, ha
a) a  kötelezett az  átstrukturálási feltételeknek megfelelő törlesztései révén visszafizette azt a  követelést,
amellyel korábban késedelemben volt (ha volt késedelem) vagy amely az  átstrukturálás keretében leírásra
került (ha nem volt késedelem), vagy
b) a kötelezett egyéb módon bizonyítani tudja, hogy meg tud felelni az átstrukturálás utáni feltételeknek.
 (3) Nem teljesítő kitettségnek minősülő átstrukturált követelésnek tekintendő az  átstrukturálás időpontjában nem
teljesítőnek minősülő kitettség mellett az  a  kitettség is, amely az  átstrukturálással vagy azt követően vált nem
teljesítővé.
16. § Amennyiben valamely nem teljesítő kitettség kategóriából a  teljesítő kitettség kategóriába átsorolt átstrukturált
követelés tekintetében a 12. § b) pontja szerinti próbaidőszak alatt újabb átstrukturálásra került sor, vagy az adós
ezen időszak alatt 30 napnál hosszabb késedelembe esett, az intézmény a követelést újra nem teljesítő kitettségnek
tekinti.
5. Záró rendelkezések 17. § Ez a rendelet 2017. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
1373/2015. (VI. 9.) Korm. határozata a belügyminiszter irányítása alá tartozó rendvédelmi szerveknél, a honvédelmi miniszter irányítása alá tartozó honvédelmi szervezeteknél, valamint a Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítása alá tartozó Információs Hivatalnál foglalkoztatott közalkalmazottak illetményemeléséhez szükséges források biztosításáról.
A Kormány felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy gondoskodjon a  belügyminiszter irányítása alá
tartozó rendvédelmi szerveknél, a  honvédelmi miniszter irányítása alá tartozó honvédelmi szervezeteknél,
valamint a  Miniszterelnökséget vezető miniszter irányítása alá tartozó Információs Hivatalnál foglalkoztatott
közalkalmazottak illetményfejlesztésének finanszírozásához szükséges források biztosításáról.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2015. július 15. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
50/2011. (VI. 24.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldánya és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 379/2010. (V. 19.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Magánszemélyek 2010. április 24-én országos népszavazási kezdeményezés tárgyában aláírásgyűjtő ív
mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: OVB) az országos népszavazásról
és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti hitelesítés céljából.
Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt arról, hogy az Alkotmánybíróság előtti eljárásban bármely
magyar állampolgár jogosult valamennyi indítványozó által kezdeményezett eljárás irataiba betekinteni, és az iratról
– a személyes adatok kivételével – másolat kiadását igényelni?”
Az OVB megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint a népszavazásra feltenni
kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért a 379/2010. (V. 19.) OVB határozatával
(a továbbiakban: OVBh.) annak mintapéldányát hitelesítette.
2. A kifogást tevő a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 77. § (1) bekezdése, valamint
130. §-a alapján kifogást nyújtott be az Alkotmánybírósághoz az OVBh. ellen, kérve annak megsemmisítését és az OVB
új eljárásra utasítását.
A kifogással érintett határozat a Magyar Közlöny 2010. évi 82. számában, 2010. május 19-én jelent meg; a kifogás
2010. június 3-án 8 óra 00 perckor, vagyis a törvényes határidőn belül érkezett az OVB-hez.
A kifogást tevő szerint az OVB-nek meg kellett volna tagadnia a hitelesítést, mert a feltenni kívánt kérdésben
„az Alkotmánybíróság előtti eljárásban” szövegrész többféleképpen értelmezhető, így nem felel meg sem a választói,
sem a jogalkotói egyértelműség követelményének.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás
keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi
feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek
megfelelően járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342.]. Eljárása során az Alkotmánybíróság e feladatát
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el. [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.]
2. Az OVB határozatával egyetértve az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta megalapozottnak, és az OVBh.-t az abban
foglalt indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2011. június 20. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke