text:
8/2004. (III. 10.) PM rendelete a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. CXXVII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról.
A jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény
(a továbbiakban: Jöt.) 129. §-a (2) bekezdésének a)—e) és
g)—l) pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
Engedélykérelmek benyújtása 1. § (1) A Jöt. szerinti engedélyek iránti kérelmek közül
a) az adóraktári engedély iránti kérelmet az 1. számú
melléklet,
b) a keretengedély iránti kérelmet a 2. számú melléklet,
c) a felhasználói engedély iránti kérelmet a 3. számú
melléklet,
d) a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő engedélye iránti kérelmet a 4. számú melléklet,
e) az adóképviselő engedélye iránti kérelmet az 5. szá
mú melléklet,
f) a csomagküldő kereskedő engedélye iránti kérelmet
a 6. számú melléklet,
g) az adóügyi képviselő engedélye iránti kérelmet a
7. számú melléklet,
h) a jövedéki engedély iránti kérelmet a 8. számú mel
léklet
szerinti adattartalmú, a vámhatóság által rendszeresített
formanyomtatványon vagy a vámhatóság internetes honlapjáról letöltött és kinyomtatott formátumban a Vám- és
Pénzügyőrség eljárásra illetékes regionális jövedéki központjához (a továbbiakban: regionális jövedéki központ)
kell benyújtani.
(2) Az engedélykérelem formanyomtatványa térítés ellenében a regionális jövedéki központoknál szerezhető be.
Adóraktári engedély iránti kérelem 2. § (1) Az adóraktári engedély iránti kérelemhez — az (5) és
(7) bekezdésben és a 3. §-ban foglalt eltéréssel — csatolni
kell
a) a társasági szerződést (alapító okiratot, alapszabályt) és 30 napnál nem régebbi cégkivonatot, vagy a vállalkozói, illetve az őstermelői igazolványt;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 35. § (1) bekezdés
b) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott, 30 napnál nem régebbi igazolást;
c) — a kizárólag bérfőzést végző szeszfőzdére, illetve a
sörfőzdére adóraktári engedélyt kérelmező kivételével —
a közvetlen számítógépes kapcsolati rendszer kialakítására
vonatkozó dokumentációt, a vámhatóság által megadott
műszaki követelmények szerint;
d) a kérelmező természetes személynek, illetve a gazdasági társaságoknál az igazgatónak, az ügyvezető(k)nek, az
igazgatóság elnökének, az üzletvezetésre jogosult tagnak,
az egyéb vállalkozásoknál a vonatkozó jogszabályokban
meghatározott vezetőknek, személy(ek)nek (a továbbiakban: vezető) 30 napnál nem régebbi erkölcsi bizonyítványát;
e) a jövedéki termék előállítására, a jövedéki termék
előállításához szükséges anyagok és az előállított, a betárolt jövedéki termékek raktározására, tárolására, illetve
szállítására adóraktárként működtetni kívánt, továbbá az
előbbiekkel ajtó, ablak, csővezeték révén vagy más módon
közvetlen összeköttetésben lévő helyiségek, illetve terméktávvezeték, hajó, vasúti iparvágányok (a továbbiakban: adóraktár) használati jogcímének megállapítására
alkalmas okiratot;
f) — a jövedéki termék előállítására irányuló adóraktári engedélykérelem esetében — az adóraktár berendezéseinek technológiai rajzát, műszaki leírását, a technológiai
folyamatábrát;
g) az adóraktárban használt tárolótartályok, tárolóedények, mérőberendezések helyére, azok típusára vonatkozó
leírásokat;
h) az alapanyag és a tárolt, a betárolt, az előállított
jövedéki termék készletre vétele, adóraktáron belüli felhasználása, egyéb készletcsökkenése (készletváltozása)
nyilvántartási és bizonylati rendszerének leírását;
i) az adóraktárban folytatott tevékenységhez jogszabályban előírt működési engedélyt vagy telepengedélyt,
ilyen engedély hiányában a tevékenység folytatásához jogszabályban előírt szakhatósági engedélyek, szakhatósági
hozzájárulások listáját, adóraktárankénti összeállításban
(kiadó hatóság, engedély megnevezése, száma, kiadásának
időpontja);
j) a termékkísérő okmány, egyszerűsített kísérő
okmány, borkísérő okmány aláírására jogosult személyek
közjegyző által hitelesített aláírás mintáját;
k) az adóraktár — kivéve a Jöt. 58. § (4) bekezdés
d) pontjában említett vasúti tartálykocsiban tároló adóraktár — mintavételi szabályzatát;
l) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését; m) a Jöt.-ben és az e rendeletben előírt nyilvántartások
mintáját vagy az azokra vonatkozó számítógépes nyilvántartások leírását;
n) — a kizárólag bérfőzést végző szeszfőzdére engedélyt kérelmező kivételével — az adóraktár engedélyese
vagy az adóraktár által jövedéki ügyintézőként foglalkoz
tatott vagy megbízott személy jövedéki ügyintézői szakképesítést igazoló bizonyítványának hiteles másolatát,
— megbízott személy esetén — továbbá a jövedéki ügyintézői tevékenység ellátására kötött szerződés eredeti példányát;
o) a Jöt. 50. § (4) bekezdés d)—e) pontja szerinti megfigyelt termék előállítása esetén a kötelező érvényű vámtarifabesorolásra vonatkozó határozatot.
(2) Az engedélyezési eljárás során az adóraktár helyszínrajzát, műszaki, technikai és építési dokumentumait, az
(1) bekezdés i) pontja szerinti szakhatósági engedélyek,
hozzájárulások, illetve — a boradóraktári engedély kérelmező kivételével — az adóraktárban használt tárolótartályokra, tárolóedényekre, mérőberendezésekre vonatkozó
hitelesítési bizonylatok eredeti példányát, a műszaki, technológiai és üzemmód leírását, továbbá — a szőlőbor és az
ásványolaj előállítására, valamint a jövedéki termék önálló
tárolására, raktározására vagy önálló palackozására engedélyt kérelmező kivételével — a jövedéki termék gyártmánylapját a regionális jövedéki központ kérésére kell a
kérelmezőnek benyújtania, vagy a helyszínen bemutatnia.
(3) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), d), j) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb bizonylatokat
eredetiben vagy hiteles másolatban kell csatolni.
(4) A Jöt. 72. §-a (7) bekezdésének és 78. §-a (6) bekezdésének alkalmazásában összefüggő helyrajzi számokon
szereplő üzemnek kell tekinteni azt a több helyrajzi számon elhelyezkedő üzemet is, amely helyrajzi számainak
folytonosságát csak út, vasúti vágány vagy vízfolyás szakítja
meg.
(5) A Jöt. 84. §-ának (1) bekezdése szerinti szőlőborászati üzemre vagy a szőlőbor kiszerelését végző borpalackozóra adóraktári engedélyt kérelmezőnek az (1) bekezdésben foglaltakon túl a kérelemhez csatolnia kell továbbá
a) a hegyközségi kódszámot tartalmazó okiratot, eredetiben; b) a külön jogszabályban előírt pincekönyvet vagy az
arra vonatkozó számítógépes nyilvántartásvezetés leírását,
adóraktáranként;
c) a szőlő nem szőlőborrá történő feldolgozása esetén
a vonatkozó jogszabályban előírt hatósági engedélyek és
szakhatósági hozzájárulások listáját, telephelyenkénti
összeállításban (kiadó hatóság, engedély megnevezése,
száma, kiadásának időpontja).
(6) Amennyiben az (5) bekezdés szerinti kérelmező szőlőterületet is művel, és a külön jogszabály szerint a földhasználati nyilvántartás felé bejelentési kötelezettséggel
tartozik, a kérelemhez csatolnia kell a földhasználati bejelentési adatlap vagy a szőlőterület használatára kötött írásos szerződés földhivatal által záradékolt másolati példányát, vagy a földhasználati lap földhivatal által kiállított,
30 napnál nem régebbi másolatát is.
(7) Az egyszerűsített adóraktár engedélyesének, ha boradóraktárként köteles továbbműködni, a boradóraktári
engedély iránti kéreleméhez
a) az egyszerűsített adóraktári engedélyét [betétlapo(ka)t] eredetiben és az azokról a regionális jövedéki
központ által kiadott hiteles másolato(ka)t;
b) az (1) bekezdés b)—d), f)—h) és j)—m) pontjaiban
foglalt okiratokat, dokumentumokat
kell csatolnia. 3. § (1) A Jöt. 82. § (1) bekezdés szerinti egyszerűsített adóraktári engedély iránti kérelemhez csatolni kell
a) a társasági szerződést (alapító okiratot, alapszabályt) és 30 napnál nem régebbi cégkivonatot, vagy a vállalkozói, illetve az őstermelői igazolványt;
b) a hegyközségi kódszámot tartalmazó okiratot, eredetiben; c) a szőlőbor előállítására, a szőlőbor előállításához
szükséges anyagok és az előállított, betárolt szőlőbor raktározására, tárolására adóraktárként működtetni kívánt
helyiség(ek) (a továbbiakban: egyszerűsített adóraktár)
használati jogcímének megállapítására alkalmas okiratot;
d) amennyiben a kérelmező egyéni vállalkozó vagy
mezőgazdasági őstermelő, és a borkísérő okmány aláírására jogosult személy nem azonos az engedélyt kérelmező
természetes személlyel, a borkísérő okmány aláírására jogosult személy(ek) közjegyző által hitelesített vagy az aláírásra jogosult személy(ek) által a kérelem személyesen
történő benyújtásakor, a regionális jövedéki központ képviselőjének jelenlétében megadott aláírás mintáját;
e) az egyszerűsített adóraktárban használt tárolótartályok (hordók) listáját, azok anyagának, azonosításra alkalmas jelének, űrtartalmának, helyének feltüntetésével;
f) a szőlő nem szőlőborrá történő feldolgozása esetén a
vonatkozó jogszabályban előírt hatósági engedélyek és
szakhatósági hozzájárulások listáját, telephelyenkénti
összeállításban (kiadó hatóság, engedély megnevezése,
száma, kiadásának időpontja);
g) a külön jogszabály szerinti pincekönyvet vagy az arra
vonatkozó számítógépes nyilvántartásvezetés leírását,
adóraktáranként;
h) az e rendelet 66. §-ának (1)—(2) bekezdése szerinti
esetben továbbá az egyszerűsített adóraktár helyszínrajzát,
amelyen pontosan fel kell tüntetni a kérelmező által adóraktárként használt pincerészt, azon belül a tárolóedények
pontos helyét, azonosításra alkalmas jelét, darabszámát,
űrtartalmát;
i) a szőlőbor kannás kiszerelése, palackozása, illetve
pincéből közvetlenül végső fogyasztó részére palackos kiszerelésben vagy kimérve, helyben fogyasztásra történő
értékesítése esetén a vonatkozó jogszabályban előírt hatósági engedélyek és szakhatósági hozzájárulások listáját,
telephelyenkénti összeállításban (kiadó hatóság, engedély
megnevezése, száma, kiadásának időpontja).
(2) A szőlőterületet is művelő kérelmezőnek, amennyiben a külön jogszabály szerint a földhasználati nyilvántartás felé bejelentési kötelezettséggel tartozik, a kérelemhez
csatolnia kell a földhasználati bejelentési adatlap vagy a
szőlőterület használatára kötött írásos szerződés földhivatal által záradékolt másolati példányát, vagy a földhasználati lap földhivatal által kiállított, 30 napnál nem régebbi
másolatát is.
(3) A kérelmezőnek az (1) bekezdés f) és i) pontjában
foglalt hatósági engedélyek és szakhatósági hozzájárulások
eredeti példányát a regionális jövedéki központ kérésére
kell benyújtania vagy a helyszíni ellenőrzés keretében bemutatnia.
(4) A szőlőborászati üzem engedélyesének, ha egyszerűsített adóraktári engedély megszerzésére válik jogosulttá,
az egyszerűsített adóraktári engedély iránti kérelméhez
csatolnia kell
a) a boradóraktári engedélyt [betétlapo(ka)t] eredetiben és az azokról a regionális jövedéki központ által kiadott hiteles másolato(ka)t;
b) a nyilatkozatát arról, hogy az utolsó három gazdasági
év átlagában előállított szőlőbor mennyisége nem haladta
meg az 1000 hektolitert.
4. § (1) A Jöt. 5. § (1) bekezdése szerinti, az ott meghatározott feladat ellátására külön jogszabályban hatáskörrel és
illetékességgel felruházott vámszerv (a továbbiakban: hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal) az adóraktári engedély iránti kérelem benyújtását követő 30 napon belül az
adóraktárban helyszíni szemlét tart. A regionális jövedéki
központ a helyszíni szemle megtartása érdekében az adóraktárra vonatkozó valamennyi okiratot, bizonylatot az
adóraktári engedély iránti kérelem benyújtásától számított
8 napon belül megküldi a területileg illetékes hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatalnak.
(2) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a benyújtott adóraktári engedély iránti kérelemben és az ahhoz
csatolt, vagy a helyszínen megtekintett okiratokban, bizonylatokban foglaltak helyszíni ellenőrzésének eredményét a kérelmező jelenlétében felvett jegyzőkönyvben rögzíti.
5. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az engedélyezési eljárás keretében — az engedély kiadásának feltételeként — hivatalos zár elhelyezését határozhatja meg a
szeszüzem és a szeszfőzde adóraktár üzemi és mérőberendezésein, csővezetékein, tárolótartályain, egyéb berendezésein. Hivatalos zár alkalmazása abból a célból határozható meg, hogy a jövedéki terméket az üzemi berendezés
zárt rendszeréből, a mérőberendezés kikerülésével, illetve
a hivatalos zár megsértése nélkül kivenni, valamint az üze
mi berendezést rendeltetésétől eltérően használni ne lehessen. (2) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal jegyzőkönyvben határozza meg az üzemi és mérőberendezéseknek, tárolótartályoknak azokat a pontjait, ahol hivatalos
zárat, borítót kell alkalmazni. Az alkalmazott zárak, borítók a más hatóságok által felhelyezett jelzéseket (bélyegzéseket) nem takarhatják, nem rongálhatják.
6. § (1) A regionális jövedéki központ a helyszíni szemlét
követő 15 napon belül határozatban közli a kérelmezővel
a Jöt. 38. §-a szerinti jövedéki biztosítékra felajánlott
összeg elfogadását vagy attól eltérő összegben való megállapítását.
(2) Az adóraktári engedélyt a regionális jövedéki központ az (1) bekezdés szerinti esetben a jövedéki biztosíték
29. § szerinti rendelkezésre bocsátását igazoló okmányok,
bizonylatok eredetiben való kézhezvételét követő 15 napon belül, egyéb esetben az adóraktári engedélykérelem
benyújtásától számított 60 napon belül, a 9. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon adja ki. A regionális jövedéki központ az adóraktári engedélyhez csatolja
a hitelesített pincekönyvet, valamint a kérelemhez benyújtott nyilvántartások mintájának jóváhagyását vagy a számítógépes nyilvántartásvezetést engedélyező határozatot.
(3) A regionális jövedéki központ az adóraktári engedély kiadásával egyidejűleg a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatalnak megküldi az adóraktári engedély egy példányát, továbbá a jóváhagyott nyilvántartások mintáját vagy
a számítógépes nyilvántartásvezetést engedélyező határozatot. A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az adóraktár-engedélyes által benyújtott nyilvántartásokat
8 napon belül köteles hitelesíteni.
7. § A regionális jövedéki központ az adóraktári engedély
iránti kérelmet elutasítja, ha a kérelmező
a) a jövedéki termék mennyiségi számbavételének és
minősége megállapításának feltételeit (műszerek, berendezések, hitelesített mérőeszközök, — a Jöt.-ben foglalt
kivétellel — hitelesített tartályok stb.) nem biztosította;
b) az üzemi berendezéseket, csőcsatlakozásokat úgy
alakította ki, hogy azokon — a vámhatóság által a helyszíni
szemlén történt egyeztetés alapján szükségesnek tartott —
hivatalos zárak nem alkalmazhatók;
c) a jövedéki termékek, a zárjegyek, az adójegyek biztonságos raktározásának, tárolásának feltételeit nem alakította ki, a raktárhelyiségek, tárolótartályok olyan helyi
séggel is közvetlen (ajtó, ablak, csővezeték) összeköttetésben vannak, amelyek a bejelentésben (helyszínrajzon,
technológiai elrendezési rajzon) nem szerepelnek;
d) a hatósági felügyelet ellátásához, az ellenőrzések lefolytatásához szükséges tárgyi feltételeket nem teremtette
meg;
e) a tevékenység folytatására és a jövedéki termékek
előállítására jogszabályban előírt hatósági engedélyekkel,
szakhatósági hozzájárulásokkal nem rendelkezik;
f) a vámhatóság által elfogadott vagy meghatározott
jogtiszta számítógépes rendszert a Jöt. és e rendelet rendelkezései szerint nem alakította ki;
g) a Jöt. 35—36. §-ában foglalt egyéb feltételeknek nem
felel meg.
8. § (1) A Jöt. 37. § (7)—(9) bekezdésének alkalmazásában
az adóraktári (egyszerűsített adóraktári) engedélykérelemben megadott, valamint az adóraktári engedélyben
[a betétlap(ok)ban] foglalt adatokat érintő minden változást, módosítást bejelentési kötelezettséggel járó változásnak kell tekinteni.
(2) A bejelentési kötelezettséggel járó változást a regionális jövedéki központhoz a változás bekövetkeztétől számított 15 napon belül — a termékkísérő okmány és a
borkísérő okmány aláírására jogosultak személyének változása esetén haladéktalanul — be kell jelenteni. A bejelentés az 1. számú melléklet szerinti engedélykérelem formanyomtatványán teljesíthető, amely az adóraktári engedély módosítása iránti kérelemnek minősül.
(3) Az adóraktári engedély (egyszerűsített adóraktári
engedély) módosítása iránti kérelemhez csatolni kell
a) a változással érintett eredeti adóraktári engedélyt
[betétlapo(ka)t];
b) az adóraktári engedélyben nem szereplő jövedéki
termék előállítása vagy új tevékenység végzése esetén,
illetve a tevékenységek további telephelyen (adóraktárban) történő végzése esetén a vonatkozó jogszabályban
előírt engedélyeket, szakhatósági hozzájárulásokat, kivéve,
ha az adóraktárban korábban engedélyezett másik jövedéki termék, tevékenység kapcsán azt már bemutatták;
c) jogi személyek, jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezetek egymás közti szervezeti jogutódlása esetén az
adóraktári engedély jogutódra való átszállásának bejelentésekor a jogelőd engedélyét, a jogelőd cégbírósághoz benyújtott változás bejegyzés iránti kérelmének a bírósági
átvételt igazoló bélyegzővel ellátott példányát, továbbá, ha
a jogutódlás az adóraktár-engedélyes cégformájának a
megváltozása miatt következett be, a tulajdonlásra és
a jövedéki biztosíték letételére vonatkozó okiratokat,
a jogutódlás egyéb eseteiben pedig az eredeti adóraktári
engedély megszerzéséhez benyújtandó — a jogutódra
vonatkozó — okmányokat, igazolásokat;
d) a Jöt. 39. § (1) bekezdés a) pontjában foglalt esetben
az adóraktár engedélyesének örököse, illetve özvegye
30 napnál nem régebbi erkölcsi bizonyítványát, az adóraktár-engedélyes halotti anyakönyvi kivonatát, az adóraktár
(egyszerűsített adóraktár) használati jogcímének megállapítására alkalmas okiratot, az örökös vagy özvegy vállalkozói vagy őstermelői igazolványát, a 2. § (1) bekezdésének
b) és j) pontjában foglalt igazolást, valamint a Jöt. 38. §-a
szerinti jövedéki biztosíték nyújtásának igazolását.
(4) További adóraktár, illetve egyszerűsített adóraktár
működtetése iránti kérelme esetén
a) az adóraktár-engedélyesnek az adóraktárként működtetni kívánt üzemi helyiségre, a 2. § (1) bekezdés
e)—k) pontjában,
b) az egyszerűsített adóraktár engedélyesének az egyszerűsített adóraktárként működtetni kívánt üzemi helyiségre a 3. § (1) bekezdésének c), f) és g) pontjában
meghatározott dokumentációt, okiratot kell csatolnia. (5) Ha a boradóraktár engedélyese szőlőterület művelésébe kezd, az adóraktári engedély módosítása iránti kérelemben meg kell adnia a művelése alá vont szőlőterület
helyét, helyrajzi számát, nagyságát (m2), telepítésének évét,
és csatolnia kell — a 2. § (6) bekezdése szerint — a szőlőterület használati jogcímének igazolását.
(6) A regionális jövedéki központ a módosítás iránti
kérelemben foglaltak alapján az adóraktári (egyszerűsített
adóraktári) engedélyt és/vagy a betétlapot bevonja, és új
adóraktári (egyszerűsített adóraktári) engedélyt és/vagy
betétlapot ad ki. Az adóraktár engedélyesének egyik adóraktárára vonatkozó engedélye megszűnése esetén a regionális jövedéki központ az adóraktárra vonatkozó betétlapot vonja be.
9. § (1) A Jöt. 37. § (10) bekezdésben meghatározott változásnak kell tekinteni a technológiai és technikai feltételek
megváltozását, a jogszabályban előírt hatósági engedélyekben, szakhatósági hozzájárulásokban foglaltaktól eltérő
működtetést, továbbá az előállított és betárolt jövedéki
termékek biztonságos raktározásának, tárolásának, és — a
bor kivételével — a pontos mennyiségi számbavétel feltételének megváltozását.
(2) A Jöt. 38. § (6) bekezdésében meghatározott körülmények megváltozása lehet különösen az adómérték változása, továbbá az előállított, raktározott jövedéki termék
mennyiségének olyan mértékű megváltozása, amely alapján a jövedéki biztosíték összegét több, mint 25%-kal kell
megemelni, valamint, ha a rendelkezésre bocsátott jövedéki biztosíték érvényesíthetősége kétségessé válik.
Keretengedély 10. § (1) A keretengedély iránti kérelemhez — a (3) bekezdésben foglalt eltéréssel — csatolni kell
a) a kérelmező társasági szerződését (alapító okiratot,
alapszabályt) és a 30 napnál nem régebbi cégkivonatát,
vagy a vállalkozói igazolványát;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 42. § (2) bekezdés
b) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott, 30 napnál nem régebbi igazolást;
c) a kérelmező természetes személynek, a kérelmező
szervezet vezetőjének 30 napnál nem régebbi erkölcsi
bizonyítványát;
d) a jövedéki termék raktározására, tárolására szolgáló
raktár (tárolótér), illetve a jövedéki termék felhasználására szolgáló üzem, és az előbbiekkel ajtó, ablak, csővezeték
révén vagy más módon közvetlen összeköttetésben lévő
helyiségek (a továbbiakban: adómentes üzem) használati
jogcímének megállapítására alkalmas valamennyi okiratot;
e) a jövedéki termék termék-előállításhoz történő felhasználása esetén az adómentes üzem üzemi berendezéseinek technológiai rajzát, a technológiai folyamatábrát;
f) az adómentes üzemben jövedéki termék tárolására
használt tárolótartályok, tárolóedények, mérőberendezések helyére, azok típusára vonatkozó leírásokat;
g) a betárolt jövedéki termék készletrevétele, adómentes üzemen belüli felhasználása, egyéb készletváltozása
nyilvántartási és bizonylati rendjének leírását;
h) az adómentes üzemben folytatott tevékenységhez
jogszabályban előírt működési engedélyt vagy telepengedélyt, ilyen engedély hiányában a tevékenység folytatásához jogszabályban előírt szakhatósági engedélyek, szakhatósági hozzájárulások listáját (kiadó hatósága, engedély
megnevezése, száma, kiadásának időpontja);
i) a jövedéki termék beszerzésére vonatkozó havi ütemtervet;
j) az alkoholtermék részleges denaturálására vonatkozó leírást, valamint a Jöt. 68. § (3) bekezdése szerinti esetben az ott meghatározott nyilatkozatot, az e rendelet 89. §
(7) bekezdésében foglalt eltéréssel;
k) a termékkísérő okmány aláírására jogosultak közjegyző által hitelesített aláírás mintáját;
l) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését; m) a jövedéki termékre vonatkozó mintavételi szabályzatát;
n) a Jöt.-ben és az e rendeletben előírt nyilvántartások
mintáját vagy az azokra vonatkozó számítógépes nyilvántartások leírását;
o) a Jöt. 43. § (9) bekezdésében foglalt feltétel fennállásának az illetékes hatóság általi igazolását vagy a hatósági előírások teljesítése esetén szükséges költségráfordítások levezetését;
p) a Jöt. 53. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott
adómentes célú felhasználás esetén az ott előírt feltétel
teljesítéséről a területileg illetékes környezetvédelmi hatóság igazolását;
r) az adómentes felhasználó által jövedéki ügyintézőként foglalkoztatott vagy megbízott személy jövedéki ügyintézői szakképesítést igazoló bizonyítványának hiteles
másolatát, — megbízott személy esetén — továbbá a jövedéki ügyintézői tevékenység ellátására kötött szerződés
eredeti példányát;
s) a Jöt. 50. § (4) bekezdés d)—e) pontja szerinti megfigyelt termék előállítása esetén a kötelező érvényű vámtarifabesorolásra vonatkozó határozatot;
t) — ha az adómentes felhasználás célja nem termékelőállítás vagy a jövedéki termék nem válik az előállított
termék részévé — a jövedéki termék felhasználásának
mennyiségi levezetését.
(2) A kérelmezőnek az adómentes üzem helyszínrajzát,
műszaki, technikai, építési dokumentumait, a műszaki,
technológiai és üzemmód leírását, az (1) bekezdés h) pontja szerinti szakhatósági engedélyek, szakhatósági hozzájárulások, illetve az adómentes üzemben használt tárolótartályokra, tárolóedényekre, mérőberendezésekre vonatkozó hitelesítési bizonylatok eredeti példányát a regionális
jövedéki központ kérésére kell benyújtania, vagy a helyszínen bemutatnia.
(3) A Jöt. 53. § (1) bekezdésének a) pontja szerinti tevékenységre keretengedélyt kérelmezőnek az (1) bekezdés
b)—d) pontjában foglaltakat nem kell teljesítenie.
(4) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), c), j), k) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb okiratokat,
bizonylatokat eredetiben vagy hiteles másolatban kell a
keretengedély iránti kérelemhez csatolnia.
11. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a keretengedély iránti kérelem benyújtását követő 15 napon belül az
adómentes üzemben a 4. §-ban foglaltak szerint helyszíni
szemlét tart.
(2) A helyszíni szemlét követő 15 napon belül a regionális jövedéki központ határozatban közli a felajánlott
jövedéki biztosíték összegének elfogadását vagy ettől eltérő összegben való megállapítását.
(3) A keretengedélyt a regionális jövedéki központ a
(2) bekezdés szerinti esetben a jövedéki biztosíték 29. §
szerinti rendelkezésre bocsátását igazoló okmányok,
bizonylatok eredetiben való kézhezvételét követő
15 napon belül, a 10. számú melléklet szerinti adattartalmú
nyomtatványon adja ki. A regionális jövedéki központ a
keretengedélyhez csatolja a nyilvántartások mintájának
jóváhagyását vagy a számítógépes nyilvántartásvezetést
engedélyező határozatot. A keretengedély kiadása során a
6. § (3) bekezdésében foglaltakat értelemszerűen alkalmazni kell.
(4) A regionális jövedéki központ a keretengedélyben
rögzíti — a felhasználás (a technológia) sajátosságának
figyelembevételével — azt az időszakot (időpontot),
amelyre vonatkozóan az elszámolást teljesíteni kell.
(5) A Jöt. 53. § (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott adómentes célú felhasználás esetén keretengedélynek a külön jogszabály szerint kiadott és a regionális
jövedéki központ által záradékolt elvi engedély minősül.
A külön jogszabály szerint kiadott elvi engedéllyel rendelkező felhasználó az elvi engedély kézhezvételét követően
a regionális jövedéki központhoz köteles benyújtani a
fűtőolaj adómentes beszerzésének és felhasználásának elszámolására a 11. számú melléklet szerinti adattartalommal kialakított nyilvántartásának mintáját vagy számítógépes nyilvántartás-vezetésének leírását, amelynek elfogadásáról a regionális jövedéki központ határozatban rendelkezik.
12. § A regionális jövedéki központ a keretengedély iránti
kérelmet elutasítja, ha
a) az adózatlan jövedéki termék mennyiségi számbavételének és minősége megállapításának feltételei [műszerek, berendezések, hitelesített mérőeszközök és tartályok
(kivéve a Jöt. 53. § (1) bekezdés b) és d) pontja szerinti
tevékenység során használt tartályokat)] nem biztosítottak;
b) az adózatlan jövedéki termék biztonságos raktározásának, tárolásának feltételei nincsenek meg, a raktárhelyiségek, tárolótartályok olyan helyiséggel is közvetlen (ajtó,
ablak, csővezeték) összeköttetésben vannak, amelyek a
bejelentésben (helyszínrajzon, technológiai elrendezési
rajzon) nem szerepelnek;
c) a hatósági felügyelet ellátásához, az ellenőrzés lefolytatásához szükséges tárgyi feltételeket nem teremtették meg;
d) a tevékenység folytatására, illetve az adózatlan jövedéki termékek felhasználásával előállításra kerülő termékekre a kérelmező nem rendelkezik jogszabályban előírt
hatósági engedélyekkel, szakhatósági hozzájárulásokkal,
vagy
e) a kérelmező a Jöt. 42. § (4) bekezdés a)—b) pontja
értelmében szükséges egyéb feltételeknek nem felel meg.
13. § (1) Az engedélyezett keretmennyiség tárgyidőszakon
belüli módosítását, valamint a tárgyidőszakot követő újabb
időszakra szóló keretmennyiség engedélyezését a 2. számú
melléklet szerinti keretengedély iránti kérelem II. része
azon pontjainak kitöltésével kell kérni — a vonatkozó
rendelkezések értelemszerű alkalmazásával —, amelyekben módosulás, illetve változás következik be.
(2) Az (1) bekezdés szerinti kérelemben foglaltak engedélyezése a keretengedély II. részének kiállításával és kiadásával történik, egyidejűleg az előző keretengedély
II. részét a regionális jövedéki központ visszavonja.
(3) Ha az (1) bekezdés szerinti változás a nyújtandó
jövedéki biztosíték összegének növekedését is eredményezi, a (2) bekezdés szerinti engedélyezésre csak az új jövedéki biztosíték teljesítésének igazolását követően kerülhet
sor.
(4) Az (1)—(2) bekezdésben foglaltaktól eltérően a Jöt.
53. § (1) bekezdés d) pontja szerinti adómentes célú felhasználás esetén a külön jogszabály szerint engedélyezett
mennyiség módosítására, illetve újabb keretmennyiség
megállapítására a külön jogszabály rendelkezései az irányadóak.
14. § (1) A keretengedély iránti kérelemben, illetve a keretengedélyben szereplő adatok — 13. § (1) bekezdésében
foglaltakon kívüli — egyéb változása esetén e §, valamint
a 8. § rendelkezéseinek értelemszerű alkalmazásával kell
eljárni.
(2) Ha az adómentesen beszerzett jövedéki terméket az
adómentes felhasználó a keretengedélyében megjelölttől
eltérő más termék előállításához kívánja felhasználni, úgy
kell eljárni, mint az új kérelem esetében, azonban a 10. §
(1) bekezdés a)—c) pontjaiban foglaltakat nem kell teljesíteni, a 10. § (1) bekezdés d)—h), j)—m) pontjaiban foglaltakat pedig csak abban az esetben kell teljesíteni, ha
azokat a változás érinti.
(3) Az adómérték változása esetén a jövedéki biztosítékot az új adómérték hatálybalépésétől számított 30 napnál hosszabb ideig érvényes keretengedély esetében a
regionális jövedéki központ hivatalból, határozatban módosítja, és az adómentes felhasználó a Jöt. 38. § (9) bekezdésének rendelkezése szerint köteles gondoskodni az új
jövedéki biztosíték teljesítéséről. Nem kell a jövedéki biztosítékot módosítani, amennyiben az új adómérték hatálybalépésétől számított 30 napon belül lejár a keretengedély
érvényessége.
Felhasználói engedély 15. § (1) A felhasználói engedély iránti kérelemhez csatolni
kell
a) a kérelmező társasági szerződését (alapító okiratot,
alapszabályt) és a 30 napnál nem régebbi cégkivonatát vagy
a vállalkozói igazolványát;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 59. § (3) bekezdés
b) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott, 30 napnál nem régebbi igazolást;
c) a kérelmező természetes személynek, a kérelmező
szervezet vezetőjének 30 napnál nem régebbi erkölcsi
bizonyítványát;
d) az egyéb ellenőrzött ásványolaj, a megfigyelt termék,
a teljesen denaturált alkoholtermék előállítására, felhasználására vagy kiszerelésére szolgáló üzem, illetve e termékek raktározására, tárolására szolgáló raktár (tárolótér) és
az előbbiekkel ajtó, ablak, csővezeték révén vagy más módon közvetlen összeköttetésben lévő helyiségek (a továbbiakban: felhasználó üzem) használati jogcímének megállapítására alkalmas valamennyi okiratot;
e) az egyéb ellenőrzött ásványolaj, a megfigyelt termék,
a teljesen denaturált alkoholtermékek tárolására szolgáló
tárolótartályok, tárolóedények, a mérőberendezések helyére, azok típusára vonatkozó leírásokat;
f) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését, illetve a teljesen denaturált alkoholtermék kiszerelése esetén a jövedéki biztosíték rendelkezésre bocsátását
igazoló okmányokat, bizonylatokat;
g) egyéb ellenőrzött ásványolaj, a megfigyelt termék, a
teljesen denaturált alkoholtermék készletrevétele, felhasználása, kiszerelése, egyéb készletváltozása nyilvántartási és
bizonylati rendjének leírását;
h) a felhasználó üzemben folytatott tevékenységhez
jogszabályban előírt működési engedélyt vagy telepengedélyt, ilyen engedély hiányában a tevékenység folytatásához jogszabályban előírt szakhatósági engedélyek, szakhatósági hozzájárulások listáját (kiadó hatósága, engedély
megnevezése, száma, kiadásának időpontja);
i) az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék nem termék-előállításra történő felhasználásának
mennyiségi levezetését;
j) a Jöt. 50. § (4) bekezdés d)—e) pontja szerinti megfigyelt termék előállítása esetén a kötelező érvényű vámtarifabesorolásra vonatkozó határozatot;
k) az egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék beszerzésére vonatkozó havi ütemtervet;
l) a 12. számú melléklet szerint vezetendő nyilvántartás
mintáját vagy az annak megfelelő adattartalmú számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását;
m) — adóraktárból történő beszerzés esetén — az egyszerűsített kísérő okmány aláírására jogosult személyek
közjegyző által hitelesített aláírás mintáját.
(2) A kérelmezőnek a felhasználó üzem helyszínrajzát,
műszaki, technikai, építési dokumentumait, a műszaki,
technológiai és üzemmód leírását, illetve a felhasználó
üzemben használt tárolótartályra, tárolóedényre, mérőberendezésre vonatkozó hitelesítési bizonylatok, az (1) bekezdés h) pontja szerinti szakhatósági engedélyek, hozzájárulások eredeti példányát a regionális jövedéki központ
kérésére kell benyújtania, vagy a helyszínen bemutatnia.
(3) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), c), f), j) és
m) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb okiratokat, bizonylatokat eredetiben vagy hiteles másolatban
kell a felhasználói engedély iránti kérelemhez csatolnia.
16. § A felhasználói engedély kiadására a 11. § (1)—(3) bekezdése, a felhasználói engedély iránti kérelem elutasítására a 12. §, a felhasználói engedély iránti kérelemben vagy
a felhasználói engedélyben szereplő adatok változása esetén a 8. § rendelkezéseit kell — értelemszerűen — alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a felhasználói engedélyt a
13. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon
kell kiadni, a felhasználói engedély módosítását pedig a
3. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon
kell kérni.
Műszaki leírás az engedélyezett adóraktárról, adómentes
üzemről, felhasználó üzemről
17. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az engedélyezési eljárás során az adóraktár, az adómentes üzem, a
felhasználó üzem üzemi berendezéseiről, tárolótartályairól és az alkalmazott hivatalos zárakról műszaki leírást
készít. A műszaki leírás eredeti példányát az adóraktárban,
az adómentes üzemben, a felhasználó üzemben kell tartani, másodpéldánya a regionális jövedéki központ, a harmadpéldánya a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal példánya.
(2) A műszaki leírásnak tartalmaznia kell
a) a műszaki leírást készítő hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal megnevezését,
b) az adóraktár, az adómentes üzem, a felhasználó
üzem megnevezését (típusát), pontos címét,
c) az adóraktári engedély, a keretengedély, a felhasz
nálói engedély jövedéki számát, az engedélyt kiadó regionális jövedéki központ megnevezését,
d) az adóraktár engedélyese, az adómentes felhasználó,
a felhasználói engedélyes megnevezését, adószámát,
e) az adóraktár, az adómentes üzem, a felhasználó üzem
üzemi helyiségeinek alaprajzát, feltüntetve benne az üzemi
berendezések felülnézeti vázrajzát és jelzését (indokolt
esetben folyamatábrát),
f) az üzemi berendezések, tartályok és edények jegyzékét (azonosító jelét, méretét és űrtartalmát),
g) az alkalmazott hivatalos zárak jegyzékét (a sorszám,
a berendezés számjele, megnevezése, az alkalmazott ólomzárak feltüntetésével),
h) a záradékot. (3) A műszaki leírás záradékában szerepeltetni kell
a) az adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó,
a felhasználói engedélyes nyilatkozatát annak tudomásulvételéről, hogy az üzemi berendezést a műszaki leírásban
rögzített állapotban tartja, azon változtatást csak a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal engedélyével végezhet,
továbbá, hogy a hivatalos zárak épségben tartásáért felelősséggel tartozik, és az ellenőrzési iratokat megőrzi;
b) az adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó,
a felhasználói engedélyes, valamint a készítők, illetőleg a
jóváhagyó aláírását.
Kötelező érvényű vámtarifabesorolás 18. § (1) A kötelező érvényű vámtarifabesorolás iránti kérelmet
a 14. számú mellékletben meghatározott adattartalmú formanyomtatványon vagy a vámhatóság internetes honlapjáról
letöltött és kinyomtatott formátumban a Vám- és Pénzügyőrség Vegyvizsgáló Intézetéhez (a továbbiakban: VPVI) kell
két példányban benyújtani. A kötelező érvényű vámtarifabesorolás iránti kérelem formanyomtatványa térítés ellenében a regionális jövedéki központnál, a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatalnál és a VPVI-nél szerezhető be.
(2) A kötelező érvényű vámtarifabesorolás iránti kérelemhez csatolni kell:
a) a jövedéki termék, a jövedéki termékből előállított
termék (a továbbiakban együtt: előállított termék) leírását, összetételét tartalmazó dokumentumot (termékspecifikációt, analízis bizonyítványt);
b) az előállított termék — kivéve szőlőbor — gyártmánylapját, illetve az ásványolaj esetében az előállítás
technológiai leírását;
c) az előállított termék kiszerelési egységét és módját,
valamint felhasználási területét és módját tartalmazó leírást;
d) minden olyan egyéb dokumentumot, amely elősegíti az
előállított termék vámtarifaszám alá történő besorolását.
(3) Ha a kötelező érvényű vámtarifabesorolást a vámhatóság kezdeményezte, a jogosult köteles a (2) bekezdésében foglalt információkat a besoroláshoz a VPVI rendelkezésére bocsátani.
(4) Új kötelező érvényű vámtarifabesorolást kérhet az
adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó, a felhasználói engedélyes vagy kezdeményezhet a vámhatóság, ha
olyan új körülmény merült fel, amely a korábban kiadott
besorolást megváltoztathatja.
(5) Amennyiben a Jöt. 48. § (22) bekezdése alapján az
adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó, a felhasználói engedélyes az engedélyét visszaadja, a készleten maradt jövedéki termékét vagy az abból előállított terméket
vámhatósági felügyelet mellett, külön engedély nélkül értékesítheti.
(6) A kötelező érvényű vámtarifabesorolásról szóló határozatnak a vámtarifaszám mellett tartalmaznia kell a
termék adómértékének megállapításához szükséges, Jöt.
szerinti termékkategória megjelölését is.
Bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő engedélye 19. § (1) A bejegyzett kereskedői engedély iránti kérelemhez
— a (4)—(5) bekezdésben foglalt eltéréssel — csatolni kell
a) a kérelmező társasági szerződését (alapító okiratot,
alapszabályt) és 30 napnál nem régebbi cégkivonatát vagy
az egyéni vállalkozói igazolványát;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 35. § (1) bekezdés
b) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott, 30 napnál nem régebbi igazolást;
c) a közvetlen számítógépes kapcsolati rendszer kialakítására vonatkozó dokumentációt, a vámhatóság által
megadott műszaki követelmények szerint;
d) a kérelmező természetes személynek, a kérelmező
szervezet vezetőjének 30 napnál nem régebbi erkölcsi bizonyítványát;
e) a jövedéki termék Jöt. 7. § 26. pontja szerinti fogadását végző telephely (a továbbiakban: fogadóhely) használati jogcímének megállapítására alkalmas valamennyi okiratot;
f) a fogadóhelyen végzett tevékenységhez jogszabályban előírt működési engedélyt vagy telepengedélyt, ilyen
engedély hiányában a tevékenység folytatásához jogszabályban előírt szakhatósági engedélyek, szakhatósági hozzájárulások listáját (kiadó hatóság, engedély megnevezése,
száma, kiadásának időpontja);
g) a kérelmező nyilvántartási és bizonylati rendjének
leírását;
h) a termékkísérő okmány aláírására jogosult személyek közjegyző által hitelesített aláírás mintáját;
i) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését, illetve a nem bejegyzett kereskedő esetében a jövedéki biztosíték teljesítését igazoló eredeti okiratot, bizonylatot;
j) — adóképviselő alkalmazása esetén — az adóképviselővel (az adóképviselői engedélyt kérelmezővel) adóképviseletre kötött megállapodást;
k) a 15. számú melléklet szerint vezetendő szállítási
nyilvántartás mintáját vagy az arra vonatkozó számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását.
(2) Fogadóhelyként az engedélykérelemben olyan hely
jelölhető meg és engedélyezhető,
a) amely a kérelmező cégkivonatában, illetve egyéni
vállalkozói igazolványában telephelyként szerepel, vagy
b) amelynek a tagállamból érkező jövedéki termékek
(1) bekezdés e) pontja szerinti fogadása céljából való használatára vasúttársasággal vagy vasúti iparvágánnyal rendelkező személlyel a kérelmező írásban megállapodást kötött.
(3) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), d), h) és j) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb okiratokat,
bizonylatokat eredetiben vagy hiteles másolatban kell a
kérelemhez csatolnia.
(4) Amennyiben a kérelmező adómentes felhasználóként a kérelem benyújtásakor már keretengedéllyel rendelkezik, a bejegyzett kereskedői engedély iránti kérelméhez
csak az érvényes keretengedélyét kell csatolnia.
(5) Amennyiben a kérelmező egyidejűleg keretengedély
iránti kérelmet is benyújt, a bejegyzett kereskedői kérelmének benyújtásánál nem kell külön az (1) bekezdés rendelkezését teljesíteni.
(6) Amennyiben az (5) bekezdés szerinti esetben a kérelmező a keretengedélyében engedélyezett keretmennyiségen felül szerez be tagállamból adófelfüggesztéssel jövedéki terméket, a különbözetre külön jövedéki biztosítékot
kell nyújtani, és az (1) bekezdés i) pontját is alkalmazni
kell. Az így beszerzett jövedéki termékre az adókötelezettséget a bejegyzett kereskedőkre előírt szabályok szerint
kell teljesíteni.
(7) A nem bejegyzett kereskedői engedély iránti kérelemhez az (1) bekezdés a)—b), d), i) pontjában előírt
bizonylatokat, okiratokat kell a (3) bekezdés szerint eredetiben vagy hiteles másolatban csatolnia.
20. § (1) Amennyiben a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedői
engedélyt kérelmező személy adóképviselőt kíván a Jöt.
26. § (1) bekezdés szerint alkalmazni, kérelmét az adóképviselői tevékenységet kérelmező személy kérelmével vagy
— érvényes adóképviselői engedéllyel rendelkező adóképviselő esetén — az adóképviselői engedély módosítása
iránti kérelemmel együtt nyújthatja be.
(2) Az (1) bekezdés szerinti esetben a bejegyzett/nem
bejegyzett kereskedő engedélyét a vámhatóság azt követően adja ki, ha a Jöt. 24. § (1) bekezdés f) pontja szerinti
jövedéki biztosítékra felajánlott és a vámhatóság által elfogadott összegű, illetve — nem bejegyzett kereskedő esetében — a Jöt. 24. § (2) bekezdésében meghatározott
összegű jövedéki biztosíték nyújtását az adóképviselői tevékenységet kérelmező személy vagy az adóképviselő eredeti okirattal, bizonylattal igazolta.
21. § (1) A bejegyzett kereskedő engedélyének kiadására a
11. § (1)—(3) bekezdése, az engedély iránti kérelem elutasítására a 12. § rendelkezéseit kell — értelemszerűen —
alkalmazni azzal az eltéréssel, hogy a regionális jövedéki
központ a felajánlott jövedéki biztosíték összegéről a kérelem benyújtását követő 30 napon belül dönt, továbbá a
bejegyzett kereskedői engedélyt a 16. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon adja ki.
(2) A nem bejegyzett kereskedő engedélyét a kérelem
benyújtását követő 15 napon belül, a 17. számú melléklet
szerinti adattartalmú nyomtatványon adja ki a regionális
jövedéki központ.
(3) A bejegyzett/nem bejegyzett kereskedői engedély
iránti kérelemben vagy a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő engedélyében szereplő adatok változása esetén a 8. §
rendelkezéseit kell — értelemszerűen — alkalmazni azzal
az eltéréssel, hogy az engedély módosítását a 4. számú
melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon kell kérni.
Adóképviselő engedélye 22. § (1) Az adóképviselő engedélye iránti kérelemhez csatolni kell
a) a kérelmező társasági szerződését (alapító okiratot,
alapszabályt) és 30 napnál nem régebbi cégkivonatát vagy
az egyéni vállalkozói igazolványát;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 35. §-a (1) bekezdésének b) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott,
30 napnál nem régebbi igazolást;
c) a kérelmező természetes személynek, a kérelmező
szervezet vezetőjének 30 napnál nem régebbi erkölcsi
bizonyítványát;
d) a közvetlen számítógépes kapcsolati rendszer kialakítására vonatkozó dokumentációt, a vámhatóság által
megadott műszaki követelmények szerint;
e) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését; f) a kérelmező nyilvántartási és bizonylati rendjének
leírását;
g) a tagállami adóraktár-engedélyes által a kérelmező
adóképviselőként való működésére adott írásos megbízást
és annak hiteles fordítását;
h) az adóképviselőként való működésre a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedői engedélyt vagy a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedői engedély módosítását kérelmezővel kötött megállapodást;
i) a 110. § (1) bekezdésének rendelkezése szerint vezetendő szállítási nyilvántartás mintáját vagy az arra vonatkozó számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását;
j) a termékkísérő okmány aláírására jogosult személyek
közjegyző által hitelesített aláírás mintáját.
(2) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), c), g), h) és
j) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb okiratokat, bizonylatokat eredetiben vagy hiteles másolatban
kell az adóképviselői engedély iránti kérelemhez csatolnia.
(3) Az adóképviselői engedély vagy engedélymódosítás
iránti kérelem csak a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedői
engedélykérelemmel vagy engedélymódosítás iránti kérelemmel együtt nyújtható be.
(4) Egy személy több bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő adóképviselőjeként is engedélyezhető, azonban az adóképviselői engedélyt az adóképviseletre szóló megállapodásonként (bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőnként)
külön-külön kell megkérni és az engedélyt kiadni.
23. § (1) A bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő adóképviselője engedélyének kiadására a 11. § (1)—(3) bekezdése, az
engedély iránti kérelem elutasítására a 12. §, az adóképviselői engedély iránti kérelemben vagy az adóképviselői
engedélyében szereplő adatok változása esetén a 8. § rendelkezéseit kell — értelemszerűen — alkalmazni azzal az
eltéréssel, hogy a regionális jövedéki központ a bejegyzett
kereskedő adóképviselője esetében a felajánlott jövedéki
biztosíték összegéről a kérelem benyújtását követő 30 napon belül dönt, a nem bejegyzett kereskedő adóképviselőjének engedélyét a kérelem benyújtását követő 15 napon
belül bírálja el, továbbá az adóképviselői engedélyt a
18. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon
kell kiadni, az adóképviselői engedély módosítását pedig
az 5. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon kell kérni.
(2) Az adóképviselő engedélyében minden bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőre és azon belül tagállami
adóraktár engedélyesenként külön betétlapot kell kiállítani.
(3) Az adóképviselő az engedélyében szereplőn túl további bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő adóképviseletének az ellátására vonatkozó engedélyt az adóképviselői
engedélyének az (1) bekezdés szerinti módosításával, a
22. § rendelkezéseinek betartásával kérheti.
Csomagküldő kereskedő engedélye 24. § (1) A csomagküldő kereskedelmet folytató személy a
Jöt. 32. § (1) bekezdés a) pontjában előírt előzetes bejelentési kötelezettségének a 6. számú melléklet szerinti engedélykérelem benyújtásával tesz eleget.
(2) Az (1) bekezdés szerinti engedélykérelemhez csatolni
kell
a) a kérelmező társasági szerződést (alapító okiratot,
alapszabályt) és 30 napnál nem régebbi cégkivonatát, vagy
az egyéni vállalkozói igazolványát eredetiben vagy hiteles
másolatban;
b) a jövedéki termék más tagállamba történő szállításáról a 111. § (2) bekezdésében előírt adattartalommal vezetendő külön nyilvántartás mintáját,
c) a jövedéki termék más tagállamba történő szállításához alkalmazott szállítási bizonylat mintáját,
d) a c) pont szerinti szállítási bizonylat aláírására jogosult személyek közjegyző által hitelesített aláírás mintáját
eredetiben.
(3) A csomagküldő kereskedő engedélyének kiadásra a
11. § (1)—(3) bekezdése, az engedélykérelemben megadott és az engedélyben szereplő adatok változása, az engedély módosítása esetén követendő eljárásra a 8. § rendelkezését kell értelemszerűen alkalmazni azzal, hogy engedélyt a 19. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon kell kiadni, a csomagküldő kereskedői engedély
módosítását pedig a 6. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon kell kérni.
Adóügyi képviselő engedélye 25. § (1) Más tagállamban engedélyezett csomagküldő kereskedő adóügyi képviselőjének engedélye iránti kérelemhez
csatolni kell
a) a kérelmező társasági szerződését (alapító okiratot,
alapszabályt) és a 30 napnál nem régebbi cégkivonatát vagy
az egyéni vállalkozói igazolványát;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 35. §-a (1) bekezdésének b) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott,
30 napnál nem régebbi igazolást;
c) a kérelmező természetes személynek, a kérelmező
szervezet vezetőjének 30 napnál nem régebbi erkölcsi
bizonyítványát;
d) a közvetlen számítógépes kapcsolati rendszer kialakítására vonatkozó dokumentációt, a vámhatóság által
megadott műszaki követelmények szerint;
e) a felajánlott jövedéki biztosíték számításának levezetését; f) a kérelmező nyilvántartási és bizonylati rendjének
leírását;
g) a más tagállamban engedélyezett csomagküldő kereskedő által a közreműködésre adott írásos megbízást és
annak hiteles fordítását;
h) a 20. számú melléklet szerint vezetendő szállítási
nyilvántartás mintáját, vagy az arra vonatkozó számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását.
(2) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), c) és g) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb okiratokat,
bizonylatokat eredetiben vagy hiteles másolatban kell az
adóügyi képviselői engedély iránti kérelemhez csatolnia.
(3) Más tagállamban engedélyezett csomagküldő kereskedő adóügyi képviselője engedélyének kiadásra a 11. §
(1)—(3) bekezdése, az engedélykérelemben megadott és
az engedélyben szereplő adatok változása, az engedély módosítása esetén követendő eljárásra a 8. § rendelkezését
kell értelemszerűen alkalmazni azzal, hogy engedélyt a
21. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon
kell kiadni, az adóügyi képviselői engedély módosítását
pedig a 7. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon kell kérni.
Jövedéki engedély export-, import-, közösségi kereskedelmi,
jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenységhez
26. § (1) A jövedéki engedély iránti kérelemhez csatolni kell
a) a kérelmező társasági szerződését (alapító okiratot,
alapszabályt) és a 30 napnál nem régebbi cégkivonatát vagy
a vállalkozói igazolványát;
b) az állami adóhatóság által a Jöt. 104. § (2) bekezdés
d) pontjában foglalt feltétel teljesítéséről kiadott, 30 napnál nem régebbi igazolást;
c) a jövedéki biztosíték rendelkezésre bocsátását igazoló
okmányokat, bizonylatokat;
d) a kérelmező természetes személynek, a kérelmező
szervezet vezetőjének 30 napnál nem régebbi erkölcsi bizonyítványát;
e) a jövedéki termék raktározására, tárolására szolgáló
telephely (raktár, tárolótér, tárolótartály) használati jogcímének megállapítására alkalmas valamennyi okiratot, továbbá a
Jöt. 104. § (4) bekezdése szerinti esetben az előírt tárolótartály térfogat, illetve raktárterület meglétét igazoló dokumentumokat, a tárolótartályok hitelesítési bizonylatait;
f) a tevékenység folytatására jogszabályban előírt működési engedélyt, ilyen engedély hiányában a tevékenység
folytatásához jogszabályban előírt szakhatósági engedélyeket, szakhatósági hozzájárulásokat, használatbavételi vagy
fennmaradási engedélyeket;
g) a Jöt. 106. § (6) bekezdése szerinti együttes tevékenység folytatása esetén a nem jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenység folytatására vonatkozó érvényes működési engedélyt és a számítógépes jövedéki nyilvántartásvezetés leírását;
h) a 22. számú melléklet szerint vezetendő nyilvántartás
mintáját, vagy az azokra vonatkozó számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását,
i) — közösségi kereskedelmi tevékenység folytatása
esetén — az egyszerűsített kísérő okmány aláírására jogosult személyek közjegyző által hitelesített aláírás mintáját.
(2) A kérelmezőnek az (1) bekezdés b), c), d), g) és
i) pontjaiban foglalt okiratokat eredetiben, az egyéb okiratokat, dokumentumokat eredetiben vagy az azokról készített hiteles másolatban kell a jövedéki engedély iránti kérelemhez csatolnia.
27. § (1) A regionális jövedéki központ a jövedéki engedélyt
a 23. számú mellékletben megadott adattartalmú nyomtat
ványon adja ki. A regionális jövedéki központ a jövedéki
engedélyhez csatolja a jóváhagyott és hitelesített nyilvántartásokat vagy a számítógépes nyilvántartás-vezetést engedélyező határozatot.
(2) A jövedéki engedélyben szereplő bármely adat változását be kell jelenteni. A bejelentést a 8. számú melléklet
szerinti adattartalmú nyomtatványon a regionális jövedéki
központhoz a változás bekövetkeztétől számított 15 napon
belül kell teljesíteni.
(3) Az adatok változásának bejelentése során csatolni
kell
a) új telephely nyitása esetén a Jöt. 104. § (4) bekezdésében előírt feltétel teljesítését igazoló iratokat, bizonylatokat;
b) az engedélyezett tevékenység mellett más engedélyköteles tevékenység megkezdése esetén az új tevékenység
folytatására a vonatkozó jogszabályban előírt hatósági engedélyeket, szakhatósági hozzájárulásokat;
c) új jövedéki termék(ek) forgalmazása esetén, ha a
jövedéki biztosíték összege változik, a felajánlott jövedéki
biztosíték rendelkezésre bocsátását, letétbe helyezését, átutalását igazoló okmányokat, iratokat, bizonylatokat;
d) jogi személyek, jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezetek egymás közti szervezeti jogutódlása esetén a
jövedéki engedély jogutódra való átszállásának bejelentésekor a jogelőd engedélyét, a jogelőd cégbírósághoz benyújtott változás bejegyzés iránti kérelmének a bírósági
átvételt igazoló bélyegzővel ellátott példányát, továbbá, ha
a jogutódlás a jövedéki engedélyes cégformájának a megváltozása miatt következett be, a tulajdonlásra és a jövedéki biztosíték letételére vonatkozó okiratokat, a jogutódlás
egyéb eseteiben pedig a jövedéki engedély megszerzéséhez
benyújtandó (jogutódra vonatkozó) okmányokat, igazolásokat;
e) a vezető személyében bekövetkezett változás esetén
az új vezető 30 napnál nem régebbi erkölcsi bizonyítványát.
(4) Az adatokban bekövetkezett változások bejelentésének határideje: a) új telephely nyitása, az engedélyezett jövedéki termékek mellett más újabb jövedéki termékek forgalmazása
vagy az engedélyezett tevékenységnek a bővítése esetén
ezek bekövetkezésének napját megelőző 30. nap;
b) jogutódlás esetén a jogutód cégbejegyzési vagy változás bejegyzési kérelmének cégbírósághoz történő benyújtása napját követő munkanapon;
c) a vezető személyében bekövetkezett változás esetén
az új vezető kinevezése napját követő 8 napon belül.
(5) A regionális jövedéki központ a kérelemben foglaltak alapján a jövedéki engedélyt vagy annak telephelyre
vonatkozó mellékletét bevonja, és új jövedéki engedélyt
(mellékletet) ad ki.
(6) A telephely megszüntetése esetén a regionális jövedéki központ a megszüntetésről szóló határozat meghoza
talával egyidejűleg a jövedéki engedély vonatkozó mellékletét bevonja.
28. § A vámhatóság a jövedéki termékek jövedéki engedélyes
kereskedelmére, közösségi kereskedelmére, exportjáraimportjára jövedéki engedéllyel rendelkezők listáját rendszeresen közzéteszi a Pénzügyi Közlönyben, továbbá gondoskodik a kiadott, a módosított, a visszavont, a visszaadott, az elveszett és a megsemmisült engedélyek listájához
a vámhatóság internetes honlapján való közvetlen hozzáférésről, illetve azok havi rendszerességgel történő aktualizálásáról.
Jövedéki biztosíték nyújtása 29. § (1) Készpénzben nyújtott jövedéki biztosítéknak minősül a vámhatóság által megadott jövedéki biztosíték számlára, jövedéki biztosíték céljára történő banki átutalás.
(2) Jövedéki biztosítékként olyan bankgarancia fogadható el, amely
a) a Jöt.-ben meghatározott összegre szól és meghatározott határnapig érvényes,
b) eredeti bankgarancia, és amelyben a garanciát vállaló hitelintézet arra vállal kötelezettséget, hogy a Jöt. 19. §
(5), 38. § (12), 42. § (11), 59. § (7) és 104. § (13) bekezdése
szerinti esetekben, a regionális jövedéki központ igénybejelentése alapján, feltétel nélkül — a banki forgalom szabályozására vonatkozó előírások szerint, de legfeljebb
3 banki napon belül — teljesít,
c) a fizetési igény bejelentésére a regionális jövedéki
központot kizárólagos kedvezményezettként jelöli meg,
d) visszavonhatatlan vagy kizárólag a regionális jövedéki központ jóváhagyásával visszavonható.
(3) Nem fogadható el a bankgarancia, ha a bankgaranciát nyújtó, illetőleg felülgarantáló belföldi hitelintézettel
szemben a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról
szóló 1996. évi CXII. törvény 157. §-a szerinti kivételes
intézkedésre kerül sor.
(4) A bankgaranciának tartalmazni kell
a) a bankgaranciát nyújtó hitelintézet megnevezését,
bankszámlaszámát;
b) külföldi hitelintézet garanciája esetén a felülgaran
táló belföldi bank (hitelintézet) megnevezését, bankszámlaszámát; c) a megbízó nevét, címét, bankszámlaszámát, adószámát;
d) a garancia összegét számmal és betűvel;
e) a garancia érvényességének kezdő és végső időpontját;
f) a (2) bekezdés b), c) és d) pontjában foglalt kötele
zettségvállalást. (5) A Jöt. 38. § (11) bekezdésben nevesített Agrár-Vállalkozási Hitelgarancia Alapítvány a Jöt. és az e rendelet
alkalmazásában csak az Alapítvány alapító és társult bankjai által bankgaranciát nyújtó pénzintézeten keresztül
vállal jövedéki garanciát.
(6) A jövedéki biztosíték Jöt. 38. § (5), 42. § (7), 59. §
(6) és 104. § (13) bekezdés szerinti csökkentésére irányuló
kérelemhez az adótartozásra a Jöt. 7. § 32—34. pontjaiban
előírt feltétel teljesülését igazoló, az állami adóhatóság
30 napnál nem régebbi igazolását kell eredetiben csatolni.
30. § (1) A Jöt. 19. §-ában meghatározott szállítási jövedéki
biztosítékra a 29. § rendelkezéseit alkalmazni kell azzal,
hogy a külföldi hitelintézet által nyújtott bankgarancia
akkor fogadható el, ha azt belföldi székhelyű hitelintézet
felülgarantálta és arról a hiteles magyar fordítást csatolják.
(2) A Jöt. 19. § (2) bekezdése alapján külön teljesített
szállítási jövedéki biztosítékként (a továbbiakban: külön
jövedéki biztosíték) olyan bankgarancia fogadható el,
amely a tagállamba történő utolsó kiszállítást követően
legalább még 180 napig érvényes.
(3) A külön jövedéki biztosíték rendelkezésre állását
igazoló okmányt, bizonylatot a terhére történő első kiszállítást megelőzően — eredetiben — meg kell küldeni a
regionális jövedéki központnak.
(4) Amennyiben a tagállamba kiszállításra kerülő jövedéki termék után nyújtandó biztosíték összege a szállítási
jövedéki biztosítékként rendelkezésre álló, felhasználható
szabad keretet a teljes keret 0,1%-ánál kisebb összeggel,
legfeljebb azonban 100 ezer forinttal haladja meg, a jövedéki biztosítékot nem kell kiegészíteni.
(5) A szállítási jövedéki biztosítékról az adóraktár-engedélyes olyan nyilvántartást köteles kialakítani és folyamatosan vezetni, amelynek alapján ellenőrizhető
a) a más tagállamba történt kiszállítások utáni szállítási
jövedéki biztosíték nyújtási kötelezettség alakulása, aktuális összegének levezetése;
b) a szállítási jövedéki biztosítékként rendelkezésre
álló teljes keret, megbontva a Jöt. 38. § szerinti jövedéki
biztosítékból beszámított összegre és a külön jövedéki biztosítékra (a jövedéki biztosíték rendelkezésre állását igazoló okmány, bizonylat adatainak feltüntetésével, továbbá
a biztosíték nyújtója szerinti részletezésben);
c) a tagállamba kiszállított jövedéki termékre igénybe
vett és még fel nem szabadult (lekötött) szállítási jövedéki
biztosíték összegének levezetése (a biztosíték nyújtója szerinti részletezésben, az igénybevétel kiszállításonkénti
részletező adataival);
d) a rendelkezésre álló, felhasználható szabad keret
összege, lejárat szerint részletezve.
31. § (1) A felhasználói engedélyes, a bejegyzett kereskedő, az
adóképviselő és az adóügyi képviselő által bankgaranciában nyújtott jövedéki biztosíték esetén a bankgarancia
érvényességének lejártát legalább 60 nappal megelőzően
az érvényesség lejártának napját követő naptól érvényes
újabb bankgaranciát kell a regionális jövedéki központhoz
benyújtani.
(2) A nem bejegyzett kereskedő bankgaranciában nyújtott jövedéki biztosítékának az engedélykérelemben megjelölt tervezett betárolás időpontját követő 30 napig kell
érvényesnek lenni, amely az adó megfizetésével egyidejűleg felszabadíthatóvá válik.
Nyilvántartásba vételi kérelmek benyújtása 32. § (1) A Jöt. 58. §-a (11) bekezdésében (üzemi motorikusgáztöltő-állomás), valamint 59. §-a (2) bekezdésében és
71. §-a (1) bekezdésében (nyilvántartásba vett felhasználó) előírt nyilvántartásba vételhez a kérelmet a 24. számú melléklet szerinti adattartalmú, a vámhatóság által
rendszeresített formanyomtatványon vagy a vámhatóság
internetes honlapjáról letöltött és kinyomtatott formátumban kell benyújtani az üzemi motorikusgáztöltő-állomás üzemeltetését, valamint az 5 liternél/5 kilogrammnál
nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolaj és a megfigyelt termék évi 6000 liter/6000 kilogramm mennyiséget
el nem érő felhasználását, illetve a 2 liter vagy annál nagyobb űrtartalmú göngyölegben, tankautóban beszerzett
teljesen denaturált alkoholtermék felhasználását végző
személy székhelye, ennek hiányában telephelye (több telephely esetén az elsőként bejelentett telephely) szerint
illetékes hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz.
(2) A nyilvántartásba vétel iránti kérelem formanyomtatványa térítés ellenében a regionális jövedéki központoknál és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivataloknál
szerezhető be.
(3) A mobil palackozó birtokolásának, illetve tevékenységének a Jöt. 81. § (3) bekezdésében előírt bejelentését a
37. §-ban foglaltak szerint kell teljesíteni.
Nyilvántartásba vett felhasználó 33. § (1) A Jöt 59. § (2) bekezdése és 71. § (1) bekezdése
szerinti tevékenység első alkalommal történő bejelentéséhez a bejelentő személynek csatolnia kell
a) a társasági szerződést (alapító okiratot, alapszabályt) és a cégkivonatot vagy a vállalkozói igazolványt,
eredetiben vagy hiteles másolatban;
b) az egyéb ellenőrzött ásványolaj, a megfigyelt termék,
a teljesen denaturált alkoholtermék felhasználásáról a
25. számú melléklet szerint vezetendő nyilvántartás mintáját vagy a számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását;
c) — adóraktárból történő beszerzés esetén — az egyszerűsített kísérő okmány aláírására jogosult személyek
közjegyző által hitelesített aláírás mintáját.
(2) Az (1) bekezdés szerinti első bejelentést követően
— amennyiben a tevékenység folytatása a továbbiakban is
fennáll — évente, minden év november 30-áig kell bejelenteni a következő évben felhasználni tervezett mennyiséget
a 24. számú melléklet szerinti formanyomtatványon.
(3) A bejelentésben megadott adatok — kivéve a (2) bekezdés szerinti adat — változását a változás bekövetkeztétől számított 15 napon belül kell bejelenteni a 24. számú
melléklet szerinti formanyomtatványon.
(4) Amennyiben a bejelentésben megadott adatok változását a jogi személyek, jogi személyiség nélküli egyéb
szervezetek egymás közti szervezeti jogutódlása jelenti, a
jogelőd engedélyét és a jogelőd cégbírósághoz benyújtott
változás bejegyzés iránti kérelmének a bírósági átvételt
igazoló bélyegzővel ellátott példányát, továbbá, ha a jogutódlás a nyilvántartásba vett felhasználó cégformájának a
megváltozása miatt következett be, a tulajdonlásra vonatkozó okiratokat, a jogutódlás egyéb eseteiben pedig az
(1) bekezdés szerinti, a jogutódra vonatkozó okmányokat
kell csatolni.
(5) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a nyilvántartásbavétel, illetve a változások visszaigazolását a 26. számú melléklet szerinti adattartalmú nyomtatványon, a benyújtástól számított 15 napon belül teljesíti.
34. § (1) A nyilvántartásba vett felhasználónak a 25. számú
melléklet szerinti adattartalommal a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal által elfogadott és hitelesített nyilvántartást vagy a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által
előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartást kell
tárgyévenként — folyamatosan és göngyölítve — telephelyenként vezetnie.
(2) A nyilvántartásba vett felhasználó csak a vámhatósági nyilvántartásba vételen feltüntetett beszerezhető (felhasználható) mennyiségi kereten belül végezhet beszerzést.
(3) A nyilvántartásba vett felhasználó köteles lehetővé
tenni a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzéssel megbízott képviselőjének az üzem- és raktárhelyiségbe történő belépést, a termékkészlet és a felhasználási
művelet, valamint az (1) bekezdés szerint nyilvántartás
ellenőrzését.
Üzemi motorikusgáztöltő-állomás 35. § (1) Az üzemi motorikusgáztöltő-állomás üzemeltetését
végző személy e tevékenységének a vámhatósághoz történő bejelentéséhez csatolni kell
a) a társasági szerződést (alapító okiratot, alapszabályt) és a cégkivonatot vagy a vállalkozói igazolványt,
eredetiben vagy hiteles másolatban;
b) a cseppfolyósított szénhidrogén kiszolgálására szolgáló felhasználói hely használati jogcímének megállapítására alkalmas okiratot;
c) a tárolótartályok jegyzékét (helye, mérete, azonosító
jele), a tárolótartályok és kútoszlop(ok) hitelesítési bizonylatainak listáját (kiadó hatóság, a bizonylat száma,
kiadásának időpontja);
d) a cseppfolyósított szénhidrogén beszerzéséről, felhasználásáról a 36. §-ban előírt adattartalommal vezetendő nyilvántartás mintáját vagy a számítógépes nyilvántartás-vezetés leírását.
(2) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a nyilvántartásba vétel visszaigazolását a 27. számú melléklet szerinti
adattartalmú nyomtatványon, a bejelentés benyújtásától
számított 15 napon belül teljesíti.
(3) A bejelentésben megadott adatok változását a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz a változás bekövetkeztétől számított 15 napon belül, a 24. számú melléklet
szerinti formanyomtatványon kell bejelenteni, és értelemszerűen alkalmazni kell a 33. § (4) bekezdés rendelkezését.
36. § Az üzemi motorikusgáztöltő-állomás forgalmáról olyan
nyilvántartást kell vezetni, amelybe naponta fel kell jegyezni a gáztartály szintmérő műszeréről leolvasott százalékos
érték alapján a nyitó-záró készletet. A beszerzett mennyiséget szállítónként és azon belül annak a telephelynek a
feltüntetésével kell kimutatni, ahonnan a szállítás történt.
A felhasznált mennyiséget a kimérő szerkezet számlálója
szerint, a számláló induló és záró állásának feltüntetésével
kell megállapítani. Nem rendeltetésszerű használatból
(pl. hatósági vizsgálatokkor keletkező hiány) eredő
készletcsökkenés esetén a vámhatóság előzeteses tájékoztatása után, jegyzőkönyv alapján történik a készletcsökkenés rögzítése a nyilvántartásban.
Mobil palackozó 37. § (1) Az a személy, aki (amely) a Jöt. 79. § (2) bekezdésében meghatározott mobil palackozóval rendelkezik, a mo
bil palackozó birtokba vételét követő 5 munkanapon belül
köteles két példányban a székhelye, ennek hiányában telephelye (több telephely esetén az elsőként bejelentett
telephely) szerint illetékes hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatalhoz
a) személyi adatait (név/cégnév, székhely, adószám,
cégjegyzékszám/vállalkozási igazolvány száma),
b) a mobil palackozó típusát, kapacitását, tárolásának
telephelyét
bejelenteni. A bejelentéshez csatolni kell a palackozási
tevékenység folytatásához szükséges szakhatósági engedélyt. A bejelentést a vámhivatal ellenjegyzi és egy példányát visszaküldi a mobil palackozót üzemeltető személynek.
(2) Mobil palackozóval végzett palackozást annak megkezdését legalább 3 munkanappal megelőzően a mobil
palackozó üzemeltetője köteles
a) a palackozás helyét (helyeit), időpontját (év, hó, nap,
napszak),
b) a palackozásra kerülő bor várható mennyiségét írásban (levél, fax) bejelenteni az (1) bekezdés szerinti
vámhivatalhoz. Amennyiben a palackozás a hét több munkanapján történik, a bejelentés hetente, a palackozást megelőző hét utolsó munkanapjáig teljesíthető. A bejelentésben megadott helytől, időtől csak objektív körülmény (így
különösen műszaki hiba) miatt lehet eltérni, és azt a mobil
palackozót üzemeltető köteles haladéktalanul bejelenteni
az (1) bekezdés szerinti vámhivatalhoz.
(3) A mobil palackozó üzemeltetője folyamatos nyilvántartást köteles vezetni a lepalackozott borról. A nyilvántartásban naponta kell bevezetni a palackozás dátumát, a
palackozást igénybevevő adóraktár-engedélyes jövedéki
számát, illetve a szőlőtermelő adószámát vagy adóazonosító jelét, a palackozott bor mennyiségét, a letöltött palackok űrtartalom szerinti darabszámát.
Adóraktárak működése 38. § (1) Az adóraktár engedélyesének az adóraktári engedély
átvételét követő 5 munkanapon belül a termelés megkezdésének időpontját a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz írásban kell bejelentenie.
(2) Az egyszerűsített adóraktárban folytatott tevékenység kivételével a jövedéki termékek termelésének, tárolásának befejezését, szüneteltetését és újbóli megkezdését
— annak időpontját legalább 15 nappal megelőzően —
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz írásban be kell
jelenteni. Szüneteltetésnek kell tekinteni, ha az adóraktárban 30 napot meghaladóan nem folytatnak termék-előállítást, illetve tárolást.
(3) A jövedéki termék előállításának, illetve tárolásának
szüneteltetése esetén a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a jövedéki üzem berendezésein termelést akadályozó hivatalos zárat helyez el, amelyet a tevékenység újbóli
megkezdésekor távolít el.
(4) Hivatalos zárnak e rendelet alkalmazásában a vámhatóság által a raktárhelyiségen, tárolótartályon, mérőműszeren, egyéb berendezésen, szállítóeszközön, csomagon, mintán elhelyezett ólomzár, pecsétzár, szalagzár,
függőpecsét minősül.
(5) Az adóraktár engedélyesének a székhelyén, illetve
adóraktáranként ki kell jelölni azt a személyt, aki a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatallal az együttműködésért
és a hatósági felügyelet helyszíni feltételeinek biztosításáért felelős (a továbbiakban: felelős üzemvezető).
(6) Az adóraktár engedélyesének a felelős üzemvezető
kijelölését és az abban bekövetkező változást a regionális
jövedéki központ felé írásban be kell jelentenie a kijelölést,
illetve a változást követő 15. napon belül.
39. § (1) Ha az adóraktár-engedélyes tevékenységét több adóraktárban folytatja, az adóraktári engedélyről minden adóraktárában a regionális jövedéki központ által hitelesített,
sorszámozott másolati példányt kell tartania, az eredeti
adóraktári engedélyt a Jöt. 5. § (6) bekezdésében említett
helyen, biztonságosan kell megőriznie.
(2) Ha a jövedéki termék importálójának személye nem
azonos annak az adóraktár-engedélyesnek a személyével,
amelynek adóraktárába a jövedéki terméket az importálást
követően beszállítják, az adófelfüggesztéssel történő vámkezeléshez szükséges, a Jöt. 10. § (3) bekezdésében meghatározott befogadó nyilatkozat, illetve — az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött
ásványolaj behozatala esetén — a Jöt. 62. § (1) bekezdés
b) pontjában előírt feltétel fennállásának igazolása a
29. számú melléklet szerinti adattartalmú, szigorú számadású formanyomtatványon adható meg, illetve vehető
figyelembe. A befogadó nyilatkozatot a vámkezelést megelőzően a befogadó adóraktár-engedélyes hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalának ellen kell jegyeznie.
(3) Az adóraktárban tárolt adózott jövedéki termékről
a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített külön
nyilvántartást kell vezetni, az adózott jövedéki terméket a
28. számú melléklet szerinti termékmérleg-nyilvántartás
nem tartalmazza. A nyilvántartás vezetésére a regionális
jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(4) Az adóraktár engedélyese a más tagállamból adófelfüggesztéssel beszerzett, a Jöt. 52. § (1) bekezdés
a)—e) pontjában megjelölt ásványolaj és a 2207 vámtari
faszám alá tartozó alkoholtermék betárolásáról — a betárolás napján — a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalt
értesíti. Az értesítésben megadja a feladó adóraktár nevét,
címét, jövedéki számát, a jövedéki termék megnevezését,
vámtarifaszámát, feladott és átvett mennyiségét, a termékkísérő okmány számát.
(5) A megfigyelt terméket is előállító (kiszerelő) adóraktár engedélyese a megfigyelt termékről a 12. számú melléklet szerinti nyilvántartást, egyéb ellenőrzött ásványolaj
előállítása esetén annak értékesítéséről a 12. számú melléklet II. rész 2. pontja szerinti nyilvántartást is köteles
vezetni.
Ásványolaj adóraktár 40. § (1) Az ásványolaj adóraktár az ásványolaj gyártásához és
tárolásához csak az Országos Mérésügyi Hivatal (a továbbiakban: OMH) által hitelesített tárolótartályt használhat.
(2) Az adóraktár-engedélyesnek az előállított és a tárolt
termékek mennyiségi mérésére engedélyezett típusú, az
OMH által hitelesített mérőberendezést kell alkalmazni.
(3) Az ásványolajok kitárolása a) tartállyal történő (közúti, vasúti) szállítás esetén az
OMH által hitelesített mérőberendezés,
b) csővezeték-szállítás esetén (ideértve az uszálytöltést
is) az OMH által hitelesített átfolyásmérő vagy — annak
hiányában — tartályszintmérés,
c) a kikötői adóraktárból hajó üzemanyagtartályába
történő kiszolgálása esetén OMH által hitelesített átfolyásmérő
alkalmazásával történhet. (4) A kikötői adóraktár engedélyese a vámhatóságnak
adott napi jelentésében köteles megadni az átfolyásmérő
óra állását is.
(5) A mozgó ellátóhajónak az állomásozás helyéről
hajótöltési céllal történő eltávozásáról és visszatéréséről a
ható sági felügyeletet ellátó vámhatóság faxon is értesíthető.
(6) A Jöt. 40. § (8) bekezdésének rendelkezését a cseppfolyósított szénhidrogén esetében nem kell alkalmazni.
41. § (1) A gázolaj jelölését finomítói ásványolajraktárban
vámhatósági felügyelet mellett lehet elvégezni, melyről a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal jegyzőkönyvet vesz
fel. A jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell a jelölt gázolaj és
a felhasznált jelölőanyag mennyiségét.
(2) Jelölt gázolajat finomítói ásványolajraktárból kitárolni kizárólag kikötői adóraktárba történő szállítás céljából lehet.
Alkoholtermék-adóraktár 42. § (1) A cukor- vagy keményítőtartalmú mezőgazdasági
termékekből, gyümölcsökből és bogyókból, szőlőborból és
borászati melléktermékekből, illetve — esetenként külön
engedéllyel — gabonából erjesztéssel és lepárlással előállított alkoholtermék (a továbbiakban: szesz) mennyiségének mérésére engedélyezett típusú, az OMH által hitelesített mérőberendezést (a továbbiakban: szeszmérő gép)
kell alkalmazni. A szeszmérő gépet úgy kell az üzemi berendezésbe bekötni, hogy az a végterméket mérje.
(2) A gyártott szesz mennyiségének mérésére a szeszüzem és a szeszfőzde — a termelőkapacitásának megfelelő
— az OMH által hitelesített Siemens-, Beschorner- és
Weszyczki-féle szeszmérő gépet alkalmazhatja. Más rendszerű mérőműszer alkalmazását a vámhatóság engedélyezheti, ha az a jövedéki adóérdeket nem veszélyezteti, és azt
az OMH hitelesítette.
(3) Szeszmérő gép előállításához és javításához a vámhatóságtól beszerzett engedély szükséges. A szeszmérő gépet előállító vagy javító üzem az engedélyezett géptípusokon bármilyen szerkezeti vagy egyéb változtatást csak a
vámhatóság és az OMH előzetes engedélyével végezhet.
(4) A szeszüzemben és a szeszfőzdében a kozmaolaj
mérésére — ha azt nem semmisítik meg — külön szeszmérőgépet vagy az OMH által hitelesített, folyadékállást jelző
mércével ellátott tárolótartályt kell alkalmazni.
(5) A Jöt. rendelkezései alapján kizárólag szeszüzem
által előállítható, értékesíthető cukorcefre alatt az olyan
— alkoholtartalmú jövedéki termék előállítására alkalmas — anyagot kell érteni, amelynek szénhidrát tartalma
50%-ot meghaladó mértékben cukor- vagy keményítőtartalmú mezőgazdasági eredetű termékből származik, és
amelyből etilalkohol erjeszthető.
(6) E rendelet alkalmazása szempontjából az etilalkohol
tartalmú anyagok közül kozmaolajnak minősül az alkoholtermékek finomításának azon mellékterméke, amely legalább 70 térfogatszázalékban három, illetve több szénatomszámú alkoholt tartalmaz.
(7) Az alkoholterméknek, a sörnek, a bornak, a pezsgőnek és a köztes alkoholterméknek cefre dúsítására való
felhasználását a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz
a felhasználás megkezdése előtt 5 munkanappal be kell
jelenteni.
(8) Amennyiben gyümölcsökből és bogyókból, szőlőborból és borászati melléktermékekből erjesztéssel és lepárlással a 30. számú mellékletben meghatározott kihozatalt meghaladó mennyiségben történt az alkoholtermék
előállítása — a (9) bekezdésben foglalt eltéréssel —,
az alkoholterméket meg kell semmisíteni, vagy az alkoholtermékben lévő etilalkohol vonatkozó rendelkezések szerinti eredetét a szeszfőzdének akkreditált laboratóriumi
vizsgálattal igazolnia kell. Az alkoholterméket abban az
esetben is meg kell semmisíteni, ha a vizsgálati eredmény
szerint az alkoholtermékben lévő etilalkohol nem a vonatkozó rendelkezések szerint keletkezett.
(9) Nem kell az alkoholterméket megsemmisíteni, ha azt
az Országos Borminősítő Intézet (a továbbiakban: OBI) által
minősített alapanyagból állították elő, és az előállított
mennyiség nem haladja meg a minősítés alapján számítható
mennyiséget, kivéve, ha akkreditált laboratóriumi vizsgálati
eredmény szerint az alkoholtermékben lévő etilalkohol nem
a vonatkozó rendelkezések szerint keletkezett.
43. § (1) A szeszmérő gépet a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal a felelős üzemvezető jelenlétében szereli fel
vagy szereli le, és arról jegyzőkönyvet készít.
(2) A szeszmérő gép beépítését, kijelzését, számítógépes
csatlakozását úgy kell az adóraktár-engedélyesnek kialakítania, hogy az megfeleljen a pontos méréshez szükséges
— a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal és az OMH
által meghatározott — feltételeknek.
44. § (1) Szeszfőzdében a végleges elő- és utópárlatot — ha
annak mérésére külön szeszmérő gép nincs beállítva —
hivatalos zár alatt tartott hitelesített edényben kell összegyűjteni a (2) bekezdésben foglalt eltéréssel.
(2) Ha a szeszfőzde nem tart igényt a bérfőzés során
keletkezett végleges elő- és utópárlatra, köteles azt az
alszeszvízgyűjtő aknába vezetéssel vagy a 104—105. §-ban
foglaltak szerint megsemmisíteni.
45. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal üzemakadály esetén vagy más indokolt esetben hivatalból vagy az
engedélyes kérésére a Beschorner- és Weszyczki-féle szeszmérő gép mérési pontosságát próbaméréssel ellenőrizheti.
(2) A Siemens típusú vagy a vámhatóság által engedélyezett egyéb típusú, gyártmányú szeszmérő gépen a próbamé
rést csak az OMH végezheti el a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal jelenlétében. A próbamérésről a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal, illetve az OMH jegyzőkönyvet
készít.
(3) Üzemakadály esetén a szeszmérő gép mérődobját a
helyszínen kicserélni vagy kijavítani nem szabad.
(4) Ha a szeszmérő gép ellenőrzésekor a maximált hőmérő +70 ˚C-nál magasabb hőmérsékletet jelez, a szeszmérő gép mérési pontosságának ellenőrzése céljából azonnal próbamérést kell tartani, és a próbaszesz szeszfokát
szakértői vizsgálattal kell megállapítani.
46. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a mérőberendezést határozattal mérési célra alkalmatlanná nyilvánítja és használatát megtiltja, ha
a) bármely ellenőrzés során a mérési pontosságot befolyásoló olyan hibát észlel, amelyet a mérőberendezés kitisztításával vagy helyszíni javításával nem lehet megszüntetni, vagy
b) a próbaméréskor a szeszmérő gép mérési pontatlansága az 1%-ot meghaladja, vagy
c) a próbaszesz számított és tényleges mennyisége
közötti különbözet a számított mennyiség 30%-ánál több.
(2) A vámhatóság az (1) bekezdés a), b) pontja alapján
hozott határozatáról az OMH-t értesíti.
(3) Az (1) bekezdés szerinti határozat elleni fellebbezés
tárgyában a vám- és pénzügyőrség regionális parancsnoksága soron kívül dönt. A döntésig a mérőberendezés nem
használható.
47. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az alkoholtermék adóraktár hitelesített üzemi berendezéseit azonosító jellel és elmozdulásuk megakadályozása végett hivatalos zárral látja el.
(2) Hivatalos zárat alkalmazni kell
a) a szeszüzemben a véghűtőre, az összekötő csőre, az
epruvettára és a szeszmérő gépre;
b) az italgyárban, az etanol üzemben a szesztartályra, a
gyártótartályra, a készárutartályra és a folyadék állását
jelző mércére;
c) a szeszpalackozóban, az üzemi szeszraktárban a
tárolótartályra és a folyadékállást jelző mércére;
d) a szeszfőzdében a zárt rendszerű teljes üzemi berendezésre, beleértve a finomítókészülék alszeszvíz elvezető
csövét is;
e) a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatali engedély
megszerzéséig azokra a szeszgyártásra alkalmas készülékekre, amelyeket rendeltetésszerűen nem a szesz előállítására használnak, kivéve a 48. § (4) bekezdésében szereplő
készülékeket.
48. § (1) A szeszgyártására alkalmas készüléket — a (4) bekezdésben foglalt készülékek kivételével — csak olyan személy állíthat elő, tarthat birtokban, aki (amely) annak
gyártására, használatba vételére a hatósági felügyeletet ellátó vámhivataltól engedélyt kapott, és csak részére lehet
belföldön értékesíteni, külföldről behozni.
(2) Az (1) bekezdésben megjelölt személy a szesz gyártására alkalmas készülék értékesítését, beszerzését — annak időpontját 15 nappal megelőzően — a készülék fajtájának, űrtartalmának, főbb részeinek a leírásával a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatalhoz köteles bejelenteni.
A bejelentés alapján a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a készüléket ellenőrzi és azon hivatalos zárat helyez
el, melyet a használatbavételkor távolít el.
(3) A rendeltetésszerűen szesz előállítására használt készülékeket csak szeszüzem vagy szeszfőzde tarthat birtokában. Azok a szeszgyártásra alkalmas készülékek, amelyeket
rendeltetésszerűen nem szesz előállítására használnak, a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal engedélyével és
ellenőrzése mellett működtethetők.
(4) Nem kell engedélyt kérni a rendeltetésszerűen használt túlnyomással üzemelő háztartási főzőedényekre, valamint a tudományos és oktatási célra használt üveg desztilláló berendezésekre.
49. § (1) Szeszgyártásra alkalmas, de rendeltetésszerűen nem
szesz előállítására használt készülékre a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által engedély csak italgyárnak adható vagy olyan személy részére, amely (aki) etilalkoholtartalmú termék előállításával és forgalomba hozatalával
nem foglalkozik.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt készüléket a vámhivatali
engedély megszerzéséig hivatalos zár alatt kell tartani.
Az (1) bekezdés szerinti készülékkel folytatott tevékenység szüneteltetése esetén — annak időtartamára — a készüléket a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal hivatalos
zárral látja el.
(3) Az ellenőrzés alatt álló készüléket az üzemben tartó
csak a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal felügyelete
mellett semmisítheti meg.
50. § (1) A gyártott szesz mennyiségét a szeszmérő gép által
mért litermennyiség és az összegyűjtött próbaszesz valódi
szeszfoka századrésze szorzataként hektoliterfokban kell
megállapítani. Egy hektoliterfok alatt 20 ˚C-on mért 1 liter
100 térfogatszázalékos etilalkoholt kell érteni.
(2) A szesz hektoliterfok mennyiségét — a palackozott
szesz, illetve az (1) bekezdésben foglalt eset kivételével —
a hitelesített mérlegen kilogrammban mért tiszta tömeg és
a valódi szeszfok, vagy
a) kitárolás és betárolás (átvétel) alkalmával a hitelesített szállítótartályban literben mért térfogat és valódi
szeszfok,
b) lefejtés és készletfelvétel alkalmával a tárolótartály
folyadékállást jelző mércén literben mért térfogat és a
valódi szeszfok
alapján, a hivatalos szeszátszámítási táblázatok alkalmazásával kell megállapítani.
(3) A valódi szeszfok megállapítására csak hitelesített
szeszfokmérőt vagy hitelesített alkoholsűrűség-mérőt szabad alkalmazni. A hitelesítést az erről kiállított igazolvánnyal kell igazolni.
(4) Valódi szeszfok alatt a szeszfokmérőn leolvasott
szeszfoknak 20 ˚C-ra átszámított értékét kell érteni.
51. § (1) Szeszből hideg úton előállított alkoholtermék
(a továbbiakban: szeszes ital) mennyiségét a termelési
napló alapján számított litermennyiség és a gyártott szeszes ital valódi szeszfoka századrésze szorzataként, hektoliterfokban kell megállapítani.
(2) A szeszes ital hektoliterfok mennyiségét — a palackozott szeszes ital és az (1) bekezdésben foglalt eset kivételével — a hitelesített mérlegen kilogrammban mért tiszta
tömeg és a valódi szeszfok, vagy
a) a kitárolás és a betárolás alkalmával a hitelesített
szállítótartályban literben mért térfogat és valódi szeszfok
alapján, illetve
b) a lefejtés és a készletfelvétel alkalmával a tárolótartály folyadékállást jelző mércén literben mért térfogat és a
valódi szeszfok alapján
a hivatalos szeszátszámítási táblázatok alkalmazásával kell
megállapítani. 52. §
Az etanol üzemben az előállított nagytisztaságú, analitikai minőségű alkohol hektoliterfok mennyiségét a palackok űrtartalma és darabszáma szorzataként adódó litermennyiség és az MSZ 9562/2—71 számú szabvány szerinti
reprezentatív mintavétel alapján meghatározott valódi
szeszfok figyelembevételével kell megállapítani.
53. § A palackozott szesz és szeszes ital litermennyiségét a
palackok űrtartalma és darabszáma szorzataként, valódi
szeszfokát a palackon feltüntetett szeszfok alapján kell
megállapítani.
54. § (1) A gyártott szesz és szeszes ital hektoliterfok menynyiségét szakértői vizsgálat alapján kell megállapítani, ha
a) a próbaszesz mennyisége a valódi szeszfok megállapításához nem elég;
b) a próbaszesz valódi szeszfokát az adóraktár-engedélyes vitatja;
c) a próbaszesz valódi szeszfoka a szabvány szerinti
legalacsonyabb mértéket nem éri el;
d) gyanú merül fel arra, hogy a próbaszesz fajsúlyát
vegyszerek hozzáadásával vagy más módon megváltoztatták;
e) a készletben lévő szesz és szeszes ital valódi szeszfoka, minősége, fajtája más módon nem állapítható meg, vagy
erre nézve az ellenőrzéssel megbízott és az adóraktár engedélyese között vita merül fel;
f) gyanú merül fel arra, hogy az előállított szeszbe cukrot vagy ízesítő anyagot (aromát) kevertek.
(2) Ha a próbaszesz mennyisége a szakértői vizsgálathoz
sem elég, a gyártott szesz hektoliterfok mennyiségét a
szesztermelési napló adatai alapján kell megállapítani.
(3) Az (1) bekezdés a)—c) pontjában meghatározott
esetekben a szakértői vizsgálat céljára a hivatalos mintát a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az ellenőrzött adóraktár felelős üzem vezetőjének jelenlétében, a mintavételi
szabályzat előírásai szerint veszi, de azt az adóraktár engedélyesének kell a kijelölt szakértőhöz eljuttatnia. A kijelölt
szakértő alatt az illetékes miniszter által kijelölt laboratóriumot, és a hivatalos közlönyben közzétett, valamint a
Nemzeti Akkreditálási Testület által megbízott laboratóriumokat kell érteni.
(4) Abban az esetben, ha hivatalos mintavétel az (1) bekezdés d)—f) pontjaiban meghatározott okok miatt történt, a mintát, valamint a szakértői eredmény kifogásolása
esetén az ellenmintát minden esetben a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal köteles a kijelölt laboratóriumba
eljuttatni.
Bérfőzés 55. § (1) A bérfőzető a gyümölcsből származó alapanyag
(a továbbiakban: gyümölcscefre) átadásakor nyilatkozatot
köteles adni a 31. számú melléklet szerinti adattartalmú
bérfőzési lapon a szeszfőzdének arról, hogy
a) a gyümölcscefre milyen gyümölcsből készült,
b) a kierjedt gyümölcscefre nem tartalmaz hozzáadott
cukorból, izocukorból vagy mézből származó alkoholt,
c) rendelkezik gyümölcstermő területtel (gyümölcsös
sel, gyümölcsfával), d) az általa és a vele egy háztartásban élők által a tárgyévben milyen mennyiségben került kedvezményes bérfőzési szeszadóval bérfőzött pálinka átvételre.
(2) A szeszfőzde az (1) bekezdés a)—c) pontjában meghatározott nyilatkozat hiányában nem főzheti le a bérfőzető gyümölcscefréjét.
(3) A Jöt. 64. § (3) bekezdése szerinti háztartás alatt az
egy lakásban (lakóhelyen) életvitelszerűen együtt élő személyek közösségét kell érteni.
(4) Amennyiben a felelős üzemvezető indokoltnak tartja, elvégzi a csonthéjas és vegyes gyümölcs cefréből készült
pálinka ciántartalom vizsgálatát, annak eredményét rávezeti a bérfőzési lapra az alapanyag mennyiségével, valamint fajtájának megnevezésével együtt. A pálinka hidrogén-cianid tartalmának kimutatására szolgáló felszerelésről és a vizsgálat elvégzéséről a szeszfőzde engedélyesének
kell gondoskodnia.
(5) A szeszfőzde engedélyese a bérfőzetőktől átvett
gyümölcscefrét köteles olyan tárolóedényben tárolni, illetve a bérfőzetőtől átvett edényt olyan jelzéssel ellátni és azt
a bérfőzési lapra rávezetni, hogy a vámhatóság időszaki
elszámolás, illetve váratlan ellenőrzés alkalmával a bérfőzést végző adóraktárban található alapanyag eredetét,
tulajdonjogát ellenőrizni tudja.
(6) A Vám- és Pénzügyőrség által rendelkezésre bocsátott bérfőzési lap megfelelő rovatainak kitöltése után a
bérfőzető és a szeszfőzde engedélyese aláírásával igazolja
az alapanyag átadás-átvétel megtörténtét, valamint a bérfőzési lapon megadott adatok valódiságát.
(7) Amennyiben a bérfőzető által átadott gyümölcsből,
gyümölcsből származó alapanyagból a 30. számú mellékletben meghatározott kihozatali arányszámokat meghaladó mennyiségben került a bérfőzött pálinka előállításra,
azt a szeszfőzde a bérfőzető részére csak akkor adhatja ki,
ha a lefőzött termék etilalkohol tartalmának a vonatkozó
rendelkezések szerinti eredetét akkreditált laboratóriumi
vizsgálat igazolja. A bérfőzött pálinkát meg kell semmisíteni, ha a vizsgálati eredmény szerint az etilalkohol-tartalom nem a vonatkozó rendelkezések szerint keletkezett.
(8) Ha a bérfőzető az előállítást követő 30 napon belül
nyilatkozik arról, hogy a (7) bekezdés szerinti pálinkát nem
kívánja bevizsgáltatni, vagy ezen időpontig nem tudja igazolni, hogy arra akkreditált laboratóriumi vizsgálatot kért,
a bérfőzött pálinkát a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal jelenlétében a legközelebbi szeszfőzdei elszámolás
során meg kell semmisíteni.
(9) A 30. számú mellékletben meghatározott kihozatali
arányszámokat meghaladó mennyiségben lefőzött terméket a szeszfőzde elkülönítetten köteles tárolni, és azt mindaddig nem kell a Jöt. 65. § (1) bekezdés b), c) pontja alá
tartozónak tekinteni, amíg a bérfőzető részére történő
kiadás (7) bekezdés szerinti feltétele nem valósul meg.
56. § (1) A bérfőzött pálinka csak jogszabályban előírt minőségben adható ki a bérfőzetőnek. Az egészségre ártalmas
pálinkát, valamint a végleges elő- és utópárlatot nem szabad kiadni. A szeszfőzde engedélyese köteles nyilatkozni
arról, hogy a végleges elő- és utópárlatot további felhasználás céljából értékesítette-e másik adóraktárnak, vagy
megsemmisítette azt.
(2) Ha a bérfőzött pálinka fogyasztásra alkalmatlan, és
minőségének javítására irányuló eljárás nem vezet eredményre, az csak szeszüzem részére értékesíthető vagy előzetes bejelentés alapján a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzése mellett megsemmisíthető.
(3) A Jöt. 64. § (3) bekezdésének alkalmazásában
50 liter bérfőzött pálinkának 50 liter 86 térfogatszázalékos
gyümölcsszesz felel meg.
(4) A szeszfőzdének a bérfőzetők részére kiadott bérfőzött pálinka litermennyiségét 86 térfogatszázalékos
gyümölcsszesz literre számítva kell megállapítania.
(5) A szeszfőzde engedélyesének a bérfőzött pálinka
mennyiségével a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal
felé 2 havonta kell elszámolnia. Az elszámolásban bérfőzetőnkénti bontásban meg kell adni az adott hónapban a
bérfőzető részére főzött és átadott pálinka mennyiségét.
A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az elszámolási
időszakot — a szeszfőzde engedélyesének írásos kérelme
alapján, indokolt esetben — 1 hónapban is meghatározhatja.
(6) Nem adható ki a bérfőzött pálinka Jöt. 64. § (3) bekezdése szerint meghatározott adómértékkel, ha
a) a bérfőzető a 55. § (1) bekezdése d) pontjában meghatározott nyilatkozattételt elmulasztja,
b) a bérfőzető a tárgyévben a Jöt. 64. § (3) bekezdésében meghatározott kedvezményes adótétellel lefőzethető
mennyiséget túllépte.
(7) A szeszfőzde engedélyesének a bérfőzetők részére
kiadott bérfőzött pálinkáról az egyszerűsített kísérő okmánnyal egy tekintet alá eső származási igazolványt kell
kiállítania, valamint a bérfőzött pálinka kiadását be kell
jegyeznie a bérfőzési lap megfelelő rovatába.
(8) A származási igazolvány csak akkor fogadható el
egyszerűsített kísérő okmányként, ha a pálinka fajtája azonosítható, és alkoholtartalmában fahordóban tárolás esetén évenként kettő, legfeljebb azonban hét egész foknál,
egyéb edényben tárolás esetén évenként egy, legfeljebb
azonban három egész foknál nagyobb eltérés nincs.
(9) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a szeszfőzde által átadott — (5) bekezdés szerinti — elszámolás alapján bérfőzetőnként összesíti és a tárgyév első napjától göngyölíti a bérfőzetőnek átadott pálinka mennyiségét.
(10) A szeszfőzde engedélyese az adózott és az adózatlan
alkoholterméket egymástól elkülönítetten (leválasztott)
olyan helyiségben, raktárban köteles tárolni, amelyek nincsenek egymással ajtó, ablak, csővezeték által összeköttetésben.
57. § (1) A szeszfőzdének a bérfőzetők részére kiadott bérfőzött pálinka származási igazolványát a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által rendszeresített, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalok által térítés ellenében rendelkezésre bocsátott és hitelesített származási igazolványtömb nyomtatvány felhasználásával kell kiadnia.
(2) A származási igazolványt a szesztermelési napló adatainak megfelelően 3 példányban kell kiállítani a bérfőzető
nevére, melynek eredeti példányát a bérfőzetőnek kell átadni, a második példánya a szeszfőzde engedélyesének
könyvelési bizonylata, a harmadik példánya a származási
igazolványtömbben marad. A bérfőzési lapot a szesztermelési napló, a pálinka származási igazolvány adatainak megfelelően 3 példányban kell kiállítani a bérfőzető nevére,
melynek eredeti példányát a bérfőzetőnek át kell adni a
származási igazolvánnyal együtt, a második példányt a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az időszaki elszámolás
során bevonja, a harmadik példány a tömbben marad.
(3) Származási igazolványt és a bérfőzési lapot a bérfőzető nevére kell kiállítani akkor is, ha a bérfőzetett
pálinkát a szeszfőzde engedélyese teljes egészében megvásárolja. A szeszfőzde engedélyes a bérfőzetőtől megvásárolt pálinkáról a 32. számú melléklet szerinti adattartalommal a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített
külön nyilvántartást kell vezetnie. A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(4) A bérfőzött pálinka és a származási igazolvány átvételét a bérfőzetőnek a származási igazolvány és a bérfőzési lap megfelelő rovatának aláírásával és adóazonosító
jelének feltüntetésével kell igazolnia.
58. § (1) A származási igazolványtömb nyomtatványt szigorú
számadású nyomtatványként kell kezelni. A szeszfőzde engedélyesnek az átvett származási igazolványtömbökről
nyilvántartást kell vezetnie.
(2) A betelt származási igazolványtömböket, valamint a
bérfőzési lap tömböket a szeszfőzde engedélyesnek az utolsó bejegyzés időpontjától számított 8 évig kell megőriznie,
és azt követően a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz be kell nyújtania.
59. § (1) A bérfőzető a bérfőzött pálinkát közvetlen fogyasztásra nem idegenítheti el, azt kizárólag alkoholtermék adóraktár részére értékesítheti. Az értékesített pálinka szár
mazási igazolványának eredeti példányát az alkoholtermék
adóraktárnak át kell adni.
(2) Amennyiben a bérfőzető nem tudja a bérfőzött
pálinka teljes mennyiségét egy alkoholtermék adóraktárnak értékesíteni, az eredeti származási igazolvány visszaadása mellett kérheti azonos összmennyiségre több származási igazolvány kiadását. A bérfőzési lap eredeti példánya a bérfőzetőnél marad, melyre rávezetésre kerül az
adóraktáraknak átadott pálinka mennyisége, adóraktár
jövedéki száma, átadás időpontja, adóraktár-engedélyes
aláírása, adószáma.
(3) A szeszfőzde engedélyesnek a bérfőzető által visszaadott származási igazolványt áthúzással, valamint a ,,Származás igazolására alkalmatlan’’ felirat feltüntetésével kell
érvénytelenítenie, és a származási igazolványtömbben
maradt példányához kell csatolnia.
(4) Az újonnan kiadott származási igazolványokon az
eredeti származási igazolvány számát is fel kell tüntetni.
(5) A származási igazolvány — a (2) bekezdésben foglalt
kivétellel — a bérfőzött pálinka továbbértékesítése esetén
a kiállításától számított egy éven belül, az alkoholtermék
adóraktárban a termék eredetének igazolására három éven
belül használható fel. Az adóraktár kérelmére a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal a bérfőzött pálinka származási igazolványát 2 évente meghosszabbíthatja, ha a származási igazolványon feltüntetett fajtájú és szeszfokú pálinka az adóraktár birtokában van.
(6) A származási igazolvány érvényességét a tárolás helye szerint illetékes hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal,
15 év eltelte után a bérfőzető kérelmére, 2 évente meghosszabbítja, ha a származási igazolványon feltüntetett fajtájú
és szeszfokú bérfőzött pálinka a bérfőzető birtokában van.
(7) A bérfőzési lapot és a hozzá tartozó bérfőzött pálinka származási igazolványát annak érvényességi idején belül, illetve a bérfőzött pálinka birtokban tartásáig kell a
bérfőzetőnek megőriznie.
Teljes denaturálás 60. § (1) Az alkoholtermék teljes denaturálással előállítottnak (a továbbiakban: denaturált szesz) akkor minősül, ha
tiszta etilalkohol tartalmára vonatkoztatva legalább
a) a 2 tömegszázalék metil-etil-ketont, 3 tömegszázalék metil-izobutil-ketont és 0,001 tömegszázalék denatónium benzoátot, vagy
b) 1 tömegszázalék metil-etil-ketont és 0,001 tömegszázalék denatónium benzoátot, vagy
c) 2 tömegszázalék izopropil-alkoholt, 1 tömegszázalék terc-butanolt és 0,001 tömegszázalék denatónium benzoátot
tartalmaz és alkoholtartalma eléri a 92 térfogatszázalékot.
(2) A denaturált szesz előállítása során (a továbbiakban:
teljes denaturálás) legalább
a) 2,08 liter metil-etil-ketont, 3,12 liter metil-izobutilketont és 0,84 gramm denatónium benzoátot,
b) 1,01 liter metil-etil-ketont és 0,83 gramm denatónium benzoátot,
c) 2,08 liter izopropil-alkoholt, 1,06 liter terc-butanolt
és 0,83 gramm denatónium benzoátot
kell minden 100 hektoliterfok alkoholtermékhez hozzákeverni.
(3) A teljes denaturáláshoz csak olyan anyagok használhatók fel, amelyek minőségét analízis bizonyítvánnyal
(a továbbiakban: műbizonylat) igazolják.
(4) A denaturált szesz csak szeszüzemben, illetve alkoholregeneráló és denaturáló üzemben a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzése mellett állítható elő.
A denaturált szesz készítésének időpontját — azt legalább
5 nappal megelőzően — a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak be kell jelenteni.
(5) A teljes denaturálásról két példányban jegyzőkönyvet
kell készíteni, amelynek első példánya a szeszüzem, illetve az
alkoholregeneráló és denaturáló üzem, második példánya a
denaturálást felügyelő, hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal példánya. A jegyzőkönyvnek tartalmazni kell
a) a szeszüzem és az alkoholregeneráló és denaturáló
üzem jövedéki számát;
b) a denaturálás időpontját;
c) a denaturálásra került alkoholtermék valódi szeszfo
kát, liter vagy kilogramm és hektoliterfok mennyiségét;
d) az (1) bekezdés szerint felhasznált anyagok megne
vezését és mennyiségét (liter, kilogramm);
e) a denaturált szesz valódi szeszfokát, liter, kilogramm
és hektoliterfok mennyiségét. (6) A denaturált szeszt a szeszüzem, az alkoholregeneráló és denaturáló üzem csak az általa kiadott műbizonylattal, a felhasználói engedélyes a szeszüzem, az alkoholregeneráló és denaturáló üzem által kiadott műbizonylat
másolatával hozhatja forgalomba.
(7) A szeszüzemben, illetve az alkoholregeneráló és
denaturáló üzemben a denaturált szeszt más alkoholterméktől elkülönítve kell tárolni.
(8) A teljes denaturáláshoz felhasznált anyagokat tilos a
denaturált szeszből egészen vagy részben kivonni, a denaturált szeszhez olyan anyagot keverni, amely a denaturált
szesz hatását ízre vagy szagra megváltoztatja.
(9) A denaturált szesz felhasználói engedélyes részére
történő értékesítésekor a mennyiséget literben és kilogrammban is fel kell tüntetni.
Részleges denaturálás 61. § (1) A részleges denaturáláshoz — a (3) bekezdésben
foglalt eltéréssel — az alkoholtermék tiszta etilalkohol
tartalmára vonatkoztatva legalább
a) 0,001 tömegszázalék denatónium benzoátot
(a továbbiakban: I. típusú részleges denaturálószer),
b) 0,5 tömegszázalék dietilftalátot (a továbbiakban:
II. típusú részleges denaturálószer),
c) 0,5 tömegszázalék metil-etil-ketont (a továbbiakban: III. típusú részleges denaturálószer),
d) 3 tömegszázalék etil-acetátot (kizárólag etil-acetát
gyártáshoz, a továbbiakban: IV. típusú részleges denaturálószer),
e) 3 tömegszázalék xilolt (kizárólag acetoklór hatóanyag gyártáshoz, a továbbiakban: V. típusú részleges
denaturálószer)
kell alkalmazni. (2) A részleges denaturálást úgy kell elvégezni, hogy
minden 100 hektoliterfok alkoholtermékhez legalább
a) az I. típusú részleges denaturálószer alkalmazása
esetén 0,79 gramm denatónium benzoátot,
b) a II. típusú részleges denaturálószer alkalmazása
esetén 0,36 liter dietilftalátot,
c) a III. típusú részleges denaturálószer alkalmazása
esetén 0,5 liter metil-etil-ketont
kell hozzákeverni. (3) Az alkoholtermék részleges denaturálása az
(1)—(2) bekezdésben foglaltakon kívül a 89. § (1) bekezdése szerinti esetben a regionális jövedéki központ által
engedélyezett, az adómentes felhasználó keretengedélyében rögzített más eljárással is lehetséges, amennyiben
annak eredményeként a denaturált alkoholtermék élvezeti
cikként való felhasználásra alkalmatlanná válik.
(4) A részleges denaturálás a hatósági felügyelet ellátó
vámhivatal ellenőrzése mellett és — a (7) bekezdésben
foglalt eltéréssel — csak szeszüzemben végezhető. A részleges denaturálás időpontját a szeszüzem a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz legalább 5 nappal korábban
köteles bejelenteni.
(5) A részleges denaturálásról két példányban jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek első példánya a szeszüzem, második példánya a denaturálást felügyelő, hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal példánya. A jegyzőkönyvnek
tartalmazni kell
a) a szeszüzem jövedéki számát;
b) a denaturálás időpontját;
c) a denaturálásra került alkoholtermék valódi szesz
fokát, liter vagy kilogramm és hektoliterfok mennyiségét;
d) a felhasznált részleges denaturálószer típusát
[a (3) bekezdés szerinti esetben megnevezését] és mennyiségét (liter, kilogramm);
e) a részlegesen denaturált alkoholtermék valódi szeszfokát, liter, kilogramm és hektoliterfok mennyiségét.
(6) A (3) bekezdés szerinti esetben a részleges denaturálásról készített jegyzőkönyvhöz csatolni kell az
(1)—(2) bekezdésben meghatározottaktól eltérő részleges
denaturálószer alkalmazását engedélyező vámhatósági
határozat másolatát.
(7) A IV. és V. típusú részleges denaturálószerrel az
alkoholtermék denaturálása az etil-acetát és az acetoklór
termék előállítását végző keretengedéllyel rendelkező
adómentes felhasználó telephelyén is elvégezhető, a
(4)—(5) bekezdés rendelkezéseinek értelemszerű alkalmazása mellett.
(8) Az I., II., III. típusú részleges denaturálószert a szeszüzem szerzi be. A IV. és V. típusú részleges denaturálószert, amennyiben annak bekeverése a szeszüzemben
történik, az adómentes felhasználó bocsátja a szeszüzem
rendelkezésére. A (3) bekezdés szerinti esetben engedélyezett egyéb denaturálószert az adómentes felhasználó szerzi
be és bocsátja a szeszüzem rendelkezésére. A részleges
denaturáláshoz csak olyan anyag használható fel, amelynek
minőségét műbizonylattal igazolják.
(9) A részlegesen denaturált alkoholtermék alkoholtartalmának el kell érni a 92 térfogatszázalékot.
(10) A szeszüzem a részlegesen denaturált alkoholtermékről olyan bizonylatot állít ki az adómentes felhasználónak, amely tartalmazza a felhasznált alkoholtermék
műbizonylatának számát, a részlegesen denaturált alkoholtermék mennyiségét hektoliterfokban, literben és kilogrammban a felhasznált denaturálószer megnevezését és
100 hektoliterfok alkoholtermékhez hozzákevert mennyiségét grammban vagy literben. A bizonylatot két példányban kell kiállítani, és annak egy példányát az adómentes
felhasználó részére átadni.
(11) A részlegesen denaturált alkoholt az egyéb alkoholterméktől elkülönítve kell a szeszüzemben tárolni. A nem
ugyanazon denaturálószerrel denaturált alkoholterméket
összekeverni tilos.
Söradóraktár 62. § (1) A sörgyár és a sörfőzde a gyártott sör térfogatmennyiségének mérésére az OMH által hitelesített üzemi
berendezéseket, eszközöket alkalmazza. A hitelesített üzemi berendezéseket a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal azonosító jellel látja el. Hitelesíteni — a 64. § (3) bekezdése kivételével — az ászoktartályt, a nyomótankot, a
fejtőtankot, valamint a sör kimérésére, illetve fejtésére
szolgáló hordókat és szállítótartályokat kell.
(2) Azokat a rozsdamentes acélhordókat (KEG), melyeken domborított vagy nyomott formában szerepel a hordó
gyártója és a hordó térfogata, az adóraktár engedélyesének
nem kell hitelesíttetni.
63. § (1) A jövedéki adó alapjául a Jöt. 76. § (2) bekezdése
alkalmazásában az adóraktárban gyártott sörválaszték
— jogszabály szerinti — gyártmánylapján lefektetett eredeti névleges (erjedés előtti) szárazanyagtartalmát kell
figyelembe venni, ha a kész sörben a szokásos analitikai
módszerekkel meghatározott tényleges Balling (Plató) fok
a sörszabványban (MSZ 8761) elfogadott + 0,5 (—0,3)
szóráson belül van. Ha a hatósági ellenőrzés során talált, a
szabvány határértékein kívül eső sör után magasabb
Balling fok esetén a mért érték, alacsonyabb Balling fok
esetén a gyártmánylap szerinti (névleges) érték után kell az
adót megfizetni.
(2) Import sör esetében az eredeti gyártó által tanúsított
Balling (Plató) fok értéket kell az adó alapjában figyelembe venni.
64. § (1) A sörgyártásra alkalmas főzőüst és komlóforraló
üstöt — a (3) bekezdésben foglalt készülékek kivételével — csak sörfőzde és sörgyár tarthat birtokában, csak
részére lehet belföldön értékesíteni, külföldről behozni.
(2) A sörfőzdének és a sörgyárnak a sör gyártására alkalmas főzőüst és komlóforraló üst beszerzését a beszerzés
napját megelőző 15. napig a készülék fajtájának, űrtartalmának, főbb részeinek a leírásával a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatalhoz kell bejelenteni. A bejelentés alapján
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a készüléket
ellenőrzi.
(3) Nem kell engedélyt beszerezni a tudományos és
oktatási intézmények által, tudományos és oktatási célra
használt sörfőző egységekre, berendezésekre.
(4) Sör előállítására alkalmas főzőüstöt és komlóforraló
üstöt csak olyan személy állíthat elő, aki (amely) annak
gyártására a hatósági felügyeletet ellátó vámhivataltól engedélyt kapott. A gyártónak a főzőüst és a komlóforraló üst
értékesítését — azt 15 nappal megelőzően — a készülék
típusának, űrtartalmának megadásával a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz be kell jelentenie.
Boradóraktár 65. § A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a bor készletfelvétele alkalmával a mennyiséget számítással vagy méréssel állapítja meg.
66. § (1) A Jöt. 82. §-a (6) bekezdésének alkalmazásában nem
minősül közösen használt helynek az a pince, amelyen
belül a külön-külön egyéni vállalkozóként működő közeli
hozzátartozók által külön használt pincerészek elhatárolá
sát, továbbá az ott tartott tárolóedényeknek az adott közeli
hozzátartozó általi kizárólagos használatát egyértelműen
azonosítható módon jelölik.
(2) Egy pincén belül nem közeli hozzátartozók által
külön használt pincerészek esetén is biztosítani kell a pincerészekre vonatkozóan az (1) bekezdésben foglalt feltételeket (körülményeket).
67. § (1) Az egyszerűsített adóraktár-engedélyes és a boradóraktár-engedélyes a pincéjéből végső fogyasztóknak elvitelre kimérve legfeljebb 10 liter űrtartalmú edényzetben
adhat el bort.
(2) Az egyszerűsített adóraktár-engedélyes és a boradóraktár-engedélyes az (1) bekezdés szerinti esetben is köteles hivatalos zárat felhelyezni az edényzetre.
Pezsgő- és köztes alkoholtermék adóraktár 68. § A pezsgő üzemnek és a köztes alkoholtermék üzemnek
a gyártott pezsgő- és a köztes alkoholtermék mennyiségének megállapításához az OMH által hitelesített töltőtartályokat kell alkalmaznia. A hitelesített üzemi berendezéseket a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal azonosító
jellel látja el.
Dohánygyártmány-adóraktár 69. § A dohánygyárnak, a dohányüzemnek a dohánygyártmány előállítására alkalmas gép és egyéb eszköz beszerzését a beszerzés napját megelőző 15. napig a gép, eszköz
fajtájának, gyártási kapacitásának, főbb részeinek leírásával a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz kell bejelentenie. A bejelentés alapján a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal a gépet, az egyéb eszközt ellenőrzi és azonosító
jellel látja el.
Tranzitadóraktár 70. § (1) A nemzetközi közforgalmú repülőtér területén működő tranzitadóraktár értékesítést végző üzleteinek és az
üzletek ellátását biztosító raktárainak az együttes területe
engedélyezési és elszámolási szempontból egy technológiai
egységként értendő.
(2) A tranzitadóraktár üzletei és az üzletek ellátását
biztosító raktárai között történő belső árumozgás, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által engedélyezett szigorú számadású belső bizonylat alkalmazásával történhet.
(3) A Jöt. 13. § (2) bekezdésében meghatározott beszállókártya száma alatt a járatszámot, a kedvezményre
jogosult nevét és a beszállókártyán szereplő úti cél együttes
adatát kell érteni. A beszállókártya számát a tranzitadóraktár-engedélyes az értékesítésről kibocsátott nyugtán, illetve számlán köteles feltüntetni, továbbá a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal hitelesített nyilvántartásában szerepeltetni. Az átszálló utasok esetében a repülőjegyről készített
másolat a nyilvántartás mellékletét képezi. Végső úti céllal
harmadik országba utazó utas, az általa tranzitadóraktárban vásárolt adózatlan jövedéki terméket nem idegenítheti
el, azt arra jogosulatlan személy részére nem adhatja át.
(4) Tranzitadóraktár esetében a termékmérleg vezetésére a 28. számú mellékletben meghatározott adattartalmon
felül a regionális jövedéki központ a tranzitadóraktár árumozgatási technológiájára figyelemmel további adattartalmat határozhat meg.
A termékmérleg-nyilvántartás, termékmérleg 71. § (1) Az adóraktár engedélyesének adóraktáranként és
összesítve a regionális jövedéki központ által elfogadott
és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített, a 28. számú melléklet szerinti adattartalmú termékmérleg-nyilvántartásokat a Jöt. 40. § (4) bekezdésében foglaltak alapján, az adó alapjául meghatározott mértékegységben, az ásványolajoknál három tizedesjegy, az alkoholtermék, a sör, a bor, a pezsgő és a köztes alkoholtermék
esetében két tizedesjegy pontossággal kell folyamatosan
vezetnie. A nyilvántartások vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes termékmérleg-nyilvántartás is alkalmazható. Az adóraktárban nem jövedéki termék előállításához keretengedély nélkül felhasznált jövedéki termékről vezetett termékmérlegben az e célra történt felhasználást, készletcsökkenést az
adómentes felhasználókra vonatkozó szabályok szerint
kell elszámolni.
(2) Az adóraktár termékmérleg-nyilvántartásait naptári
hónaponként le kell zárni. A termékmérleg havi zárásának
tartalmaznia kell a termék azonosítására vonatkozó adatok mellett a készletváltozásokat, a növekedési-csökkenési
adatokat jogcímenként és összesítve, valamint a tárgynegyedévi készletfelvétel alkalmával kimutatott készleteltéréseket (többlet/hiány), továbbá a havi zárást készítő
nyilatkozatát a nyilvántartásban foglalt adatokat egyezőségére. A termékmérleg jogcímkódokat a Vám- és Pénzügyőrség Jövedéki Kapcsolattartó és Kockázatelemzési
Központja (a továbbiakban: JKKK) évente, illetve évközbeni változás esetén a változást követő 15 napon belül az
adóraktár-engedélyesek rendelkezésére bocsátja.
(3) A termékmérleg havi zárást adóraktáranként a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak a tárgyhót követő
hónap 12. napjáig kell bemutatni.
(4) A termékmérlegek adóraktárankénti havi zárása
alapján az adóraktár engedélyesének összesített zárást kell
jövedéki termékenként készíteni, melyeket a tárgyhót követő hónap 20. napjáig a regionális jövedéki központhoz,
az adóbevallással egyidejűleg kell benyújtani.
(5) A 39. § (3) bekezdése szerinti külön nyilvántartás
zárására a (2)—(4) bekezdésben foglaltakat értelemszerűen alkalmazni kell.
72. § (1) Az adóraktár engedélyesének — kivéve az egyszerűsített adóraktár, a szőlőborászati üzem, a szőlőbor kiszerelését végző borpalackozó és a dohánygyártmány-adóraktár
engedélyesét — a jövedéki termékek előállításához felhasznált jövedéki és nem jövedéki termékekről és azok
felhasználásával előállított jövedéki termékekről a 33. számú melléklet szerinti adattartalommal, a regionális jövedéki központ által elfogadott és a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal által hitelesített termelési naplót (jövedéki termék regenerálással, tisztítással történő előállítása esetén a
34. számú melléklet szerinti adattartalmú regenerálási naplót) kell — az adott jövedéki termék adóalapjának megfelelő mértékegységben (a 71. § (1) bekezdése szerint kettő,
illetve három tizedesjegy pontossággal) — vezetnie. A termelési (regenerálási) napló vezetése alól a regionális jövedéki központtól felmentést kaphat az, aki az abban előírt
elszámolást más nyilvántartásai alapján teljesíteni tudja.
A termelési (regenerálási) napló vezetésére a regionális
jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(2) Az adóraktár engedélyese a jövedéki termék előállításához beszerzett és felhasznált anyagok származását, eredetét számlával és/vagy egyéb bizonylattal, import esetén
vámokmánnyal, saját termelés esetén a számvitelről szóló
2000. évi C. törvénynek (a továbbiakban: Számv. tv.) a
számviteli bizonylatra vonatkozó rendelkezései szerint kiállított belső okmánnyal köteles a helyszínen igazolni.
(3) Az alkoholtermék adóraktár engedélyese a
2909 19 00 vámtarifaszám alá tartozó etil-tercier-butiléter (a továbbiakban: ETBE) előállításához gyártott bioetanolról külön termelési naplót köteles vezetni, amelyben
a felhasznált alapanyagokat, alapanyagfajtánként tételesen
fel kell tüntetnie. Az alkoholtermék adóraktár engedélyese
a bioetanol gyártására felhasznált alapanyag jellegéről és
eredetéről havonta, a tárgyhót követő hó 10-éig igazolást
állít ki és ad át a bioetanolt beszerző kőolajfinomító adóraktár engedélyese részére.
(4) A kikötői adóraktár engedélyese a termékmérleg
havi zárásában az átfolyásmérő óraállását is köteles feltüntetni, a tárgyhó utolsó napján leolvasott értéknek megfelelően.
Pincekönyv, és a szőlőborról vezetett termékmérleg 73. §
(1) A szőlőbor, a sűrített must, a töményített must és a
tartósított must előállításáról, kiszereléséről, a szőlőbor
előállítása során keletkezett melléktermékekről, a szőlőbor előállításához felhasznált anyagokról a külön jogszabály által meghatározott pincekönyvet (a továbbiakban:
pincekönyv) kell vezetni.
(2) Nem kell termékmérleget vezetni a Jöt. szerint szőlőbornak minősülő azon termékekre, amelyek további
borászati eljárásokon — kivéve a palackba és a kannába
történő kiszerelést — esnek keresztül. E termékek esetében az adókötelezettséggel való elszámolás a pincekönyv
alapján történik.
(3) Termékmérleget — a (4) bekezdésben foglalt eltéréssel — a palackos és a kannás kiszerelésű szőlőborra kell
vezetni, hat számjegyű vámtarifaszám bontásban. A készletváltozások adatait a pincekönyvből, illetve a külön jogszabály szerinti műveleti naplóból kell a termékmérlegbe
átvezetni.
(4) Az egyszerűsített adóraktár esetében a Jöt. 40. §
(4) bekezdése szerinti termékmérlegnek a pincekönyv minősül.
(5) A termelői borkimérés keretében értékesített szőlőbor mennyiségét naponta, palackos és kannás kiszerelésenként összesítve, egy-egy tételben kell a termékmérlegben
kiadásba helyezni.
(6) A szőlő, a szőlőbor (a boradóraktár esetében csak a
hordós szőlőbor), a sűrített must, a töményített must, a
tartósított must és a borászati melléktermék készlet alakulásáról a 35. számú melléklet szerinti adattartalommal, a
vámhatóság által e célra rendszeresített formanyomtatványon vagy számítógépen előállított, azonos adattartalmú
lapon elszámolást kell készíteni. Az elszámolást
a) a szőlőfelvásárlónak, illetve a mustelőállítónak a
nyilvántartásba vételi igazolást kiadó vámhivatalhoz a felvásárlás befejezését követő 30 napon belül, illetve a Jöt.
szerinti gazdasági évet követő december hó 15. napjáig,
b) az egyszerűsített adóraktári engedélyesnek a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz a Jöt. szerinti tárgyidőszakot követő hó 15. napjáig,
c) a boradóraktár-engedélyesnek a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz a tárgyhót követő hó 15. napjáig
kell benyújtania. (7) A boradóraktár-engedélyes a palackos és a kannás
kiszerelésű szőlőbor készletéről és készletváltozásairól a
71. § (2) bekezdésében meghatározott havi zárást nyújt be
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz.
(8) A (6) bekezdés szerinti formanyomtatvány a hatósági felügyeletet ellátó vámhivataloknál és a hegyközségeknél térítés ellenében szerezhető be.
Vevőnyilvántartás 74. § (1) Az adóraktár engedélyese az értékesítéseiről — adófelfüggesztés mellett végzett és szabadforgalom számára
történt értékesítés szerinti bontásban — tételesen vagy
számítógépen olyan, a regionális jövedéki központ által
jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal
által hitelesített vevőnyilvántartást vezet, amelyből a jövedéki termékenkénti, tetszőleges időszakra vonatkozó
mennyiségi és értékadatok az ellenőrzés számára rendelkezésre bocsáthatók.
(2) A cseppfolyósítottgáz-töltő adóraktár engedélyese
— az (1) bekezdésben foglalt rendelkezéstől eltérően —
a 0 adómérték alá tartozó 25 kilogramm vagy annál kisebb
kiszerelésű palackba töltött cseppfolyósított szénhidrogénről olyan vevőnyilvántartást vezet, amelyben címzettenként (depók, cseretelepek) szerepelnek az adóraktárból történő kiszállítás adatai.
(3) Az adóraktár engedélyesének a Jöt. 41. §-ában meghatározott vevőnyilvántartás vezetésekor az üzleti titok és
a személyes adatok védelmére vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kell eljárnia, és azt kizárólag a vámhatóságnak és az állami adóhatóságnak lehet, illetve — felkérésre — kell rendelkezésre bocsátania.
(4) A Jöt. 58. § (1) bekezdés e), 72. § (1) bekezdés g),
78. § (1) bekezdés e), 84. § (1) bekezdés e), 91. § (1) bekezdés d) pontjában meghatározott adóraktár (a továbbiakban: tároló adóraktár) engedélyesének a Jöt. 41. § (1) bekezdésében előírt külön nyilvántartásában a nem saját tulajdonát képező jövedéki termék kitárolása esetén a vevő
helyett a címzett is szerepeltethető.
Termékkísérő okmány 75. § (1) A Jöt. 11. § (3) bekezdésében meghatározott termékkísérő okmány a jövedéki adóbevallások (termékmérleg-nyilvántartások) szigorú számadású bizonylataként is szolgál.
(2) A termékkísérő okmányt magyar nyelven kell kitölteni.
(3) A termékkísérő okmány formanyomtatványként történő előállítása kizárólag a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: országos parancsnokság) engedélyével, az engedélyben meghatározott feltételek szerint végezhető.
(4) Termékkísérő okmányt az adóraktár engedélyese a
JKKK engedélye alapján számítógéppel előállíthatja, a
JKKK által kiadott, az engedélyben meghatározott sorszámtartományon belüli azonosító számok felhasználásával. A felhasznált, számítógéppel előállított termékkísérő
okmányok azonosító számait havonta, a tárgyhót követő
hónap 10. napjáig meg kell adni a JKKK-nak.
(5) A termékkísérő okmányként alkalmazott kereskedelmi okmányokra a (2)—(4) bekezdés rendelkezéseit kell
értelemszerűen alkalmazni.
(6) A termékkísérő okmány 3. példányát a tagállami
feladónak történő visszaküldés előtt a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatallal kell ellenjegyeztetni.
(7) Amennyiben a tagállamba kiszállított jövedéki termékre felfüggesztett adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alóli végleges mentesüléshez szükséges visszaigazolás a jövedéki termék adóraktárból történt kitárolását
követő 45 napon belül nem érkezett meg, vagy a visszaigazolt mennyiség — a rendeltetési hely szerinti tagállam
illetékes hatósága által elfogadott szállítási veszteségen
túl — hiányt vagy többletet mutat, az adóraktár-engedélyesnek a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalt kell
értesítenie.
(8) Más tagállamban kis bortermelőnek elismert személy termékkísérő okmány helyett a Bizottság 884/2001
EK rendelete 3. cikk (2) b) pontja szerinti kísérő okmánnyal (a továbbiakban: borkísérő okmány) is szállíthat
adófelfüggesztéssel szőlőbort Magyarországra.
(9) Amennyiben jövedéki termék harmadik országba
más tagállamokon keresztül közösségi adófelfüggesztési
eljárásban történő kivitele esetén a termékkísérő okmány
3. példánya nem érkezik vissza, de a kiléptetés helye szerinti tagállam vagy a fogadó harmadik ország illetékes
hatósága által aláírt (ellenjegyzett) egyéb bizonylat tanúsítja, hogy az áru elhagyta a Közösség területét, az adóraktár-engedélyes véglegesen mentesül a harmadik országba
kivitt jövedéki termékre felfüggesztett adómegállapítási és
adófizetési kötelezettsége alól.
Termékkísérő okmány alkalmazása belföldi
termékforgalom esetén 76. §
(1) A termékkísérő okmány 10., 14. és 23. rovatát a
jövedéki termékek belföldön végzett szállítása esetén nem
kell kitölteni.
(2) Az ásványolajok belföldön történő csővezetékes
szállítása, átadása esetén, termékkísérő okmánynak az átadás-átvételi jegyzőkönyvet kell tekinteni, amennyiben a
termékkísérő okmányban előírt valamennyi adatot tartalmazza.
(3) Az üzemanyag petróleumnak és a repülőbenzinnek
repülőtéri adóraktárból külföldi vagy magyar lajstromjelű,
gazdasági célú légi közlekedési tevékenységet végző légi
járműbe való kitárolása esetén a regionális jövedéki központtal előzetesen egyeztetett, elfogadott adattartalmú
üzemanyagkiadási jegy, a nemzetközi légi közlekedésben
részt vevő külföldi vagy magyar lajstromjelű légi járműből
való lefejtése és a repülőtéri adóraktárba való betárolása
esetén a regionális jövedéki központtal előzetesen egyeztetett, elfogadott adattartalmú üzemanyagbetárolási jegy
termékkísérő okmánynak minősül, amelyet szigorú számadás alá vont nyomtatványként kell kezelni.
(4) Az adófelfüggesztéssel szállított jövedéki terméket
fogadó adóraktár-engedélyesnek és adómentes felhasználónak a ténylegesen átvett mennyiséget kell a termékkísérő
okmányon visszaigazolnia a kitároló adóraktárnak.
(5) A szőlőbor egyszerűsített adóraktárból adófelfüggesztéssel történő kiszállítása esetén a borkísérő okmányt
kell termékkísérő okmánynak tekinteni.
(6) A boradóraktár engedélyesének a termékkísérő
okmányon a szőlőbor esetében a termék azonosítását a
kiszerelési mód (hordós, palackos, kannás) és a pincekönyv
termékelőállítás lapja szerinti termék megnevezések feltüntetésével, a vámtarifaszámot pedig hat számjegyű bontásban kell megadnia.
(7) A természetes személy adóraktár-engedélyes az adómentes szőlőborát a külön jogszabályban meghatározott
mennyiségen felül a termékkísérő okmány, illetve a három
példányos borkísérő okmány első példányával szállíthatja.
(8) A kikötői adóraktár engedélyesének a hajó üzemanyagtartályába betöltött gázolajról kiállított termékkísérő okmányon a 7. rovatban a címzett mellett a hajó nevét
és lajstromozási jelét, a 16. rovatban a pontos időpont
meghatározásánál az órát is fel kell tüntetnie.
(9) A jövedéki termék adóraktárból végleges rendeltetéssel harmadik országba közvetlenül Magyarországról
történő kiléptetése esetén, amennyiben az exportáló személye nem azonos az adóraktár engedélyesének személyével, az exportáló a 36. számú melléklet szerinti adattartalmú, szigorú számadású formanyomtatványon a kiviteli ellenőrzést megelőzően az adóraktár hatósági felügyeletét
ellátó vámhivatal által ellenjegyzett kiszállítási nyilatkozatot köteles átadni az adóraktár-engedélyesnek, amelyet a
jövedéki termék kiszállításakor a termékkísérő okmányhoz, illetve a borkísérő okmányhoz kell csatolni. A termékkísérő okmányon, illetve a borkísérő okmányon a harmadik országba való kiléptetés vámhivatal általi igazolásának
feltétele a kiszállítási nyilatkozat csatolása a vámokmányokhoz.
Egyszerűsített kísérő okmány 77. § (1) A Jöt. 28. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott egyszerűsített kísérő okmány szigorú számadású
bizonylat, amelyet
a) a közösségen belüli termékforgalomban az adózott
jövedéki termékek,
b) belföldi termékforgalomban az adóraktárból
szabadforgalomba kitárolt jövedéki termékek
szállítása során kell alkalmazni. (2) Az egyszerűsített kísérő okmányt magyar nyelven
kell kitölteni.
(3) Az egyszerűsített kísérő okmány formanyomtatványként vagy az adóraktár engedélyese vagy a közösségi jövedéki kereskedő által számítógéppel történő előállítására,
és a felhasznált azonosító számok elszámolására a 75. §
(3)—(5) bekezdésében foglaltakat kell értelemszerűen alkalmazni.
(4) Az egyszerűsített kísérő okmány 1. és 4. rovatában
megnevezett szám alatt az állami adóhatóság által kiadott
közösségi adószámot kell érteni.
(5) Más tagállamban kisüzemi bortermelőnek elismert
személy egyszerűsített kísérő okmány helyett borkísérő
okmánnyal is szállíthat szőlőbort Magyarországra.
Egyszerűsített kísérő okmány alkalmazása belföldi
termékforgalom esetén 78. §
(1) Az egyszerűsített kísérő okmány 3., 6., 13., 14. és
A. rovatát a jövedéki termékek belföldön végzett szállítása
esetén nem kell kitölteni.
(2) Amennyiben az adóraktár-engedélyes által szabadforgalomba bocsátott jövedéki termék a kiszállítást követő
72 órán belül teljes mennyiségében visszaszállításra kerül
az adóraktárba az adásvételi ügylet meghiúsulása miatt, a
kiszállított jövedéki termékre kiállított egyszerűsített kísérő okmányt érvényteleníteni kell.
(3) A szőlőbor egyszerűsített adóraktárból szabadforgalomba történő kiszállítása esetén a borkísérő okmány minősül egyszerűsített kísérő okmánynak.
(4) A boradóraktár engedélyesének az egyszerűsített
kísérő okmányon a vámtarifaszámot a palackos, a kannás
és a hordós kiszerelésű szőlőborra hat számjegyű bontásban kell megadnia.
(5) A termelői borkimérés keretében értékesített szőlőbor mennyiségéről a boradóraktár engedélyesének palac
kos, kannás és hordós kiszerelés szerinti összesítésben napon ta kell egy-egy egyszerűsített kísérő okmányt kiállítania.
(6) Az adóraktár-engedélyes a gázolaj továbbforgalmazók és végfelhasználók, az egyéb jövedéki termék — kivéve
a dohánygyártmány és a nem gázolaj kívüli ásványolaj —
továbbforgalmazók részére gépjárműről történő értékesítése esetén az egyszerűsített kísérő okmányt (egyszerűsített adóraktárak esetében a borkísérő okmányt) a vevő
(címzett) feltüntetése nélkül állíthatja ki, amennyiben az
egyszerűsített kísérő okmányhoz, illetve a borkísérő okmányhoz a 128. § (1) bekezdése szerinti, értelemszerűen
kitöltött terítőjárati szállítólevelet mellékel. A gépjárműről történő értékesítés esetén az adóraktár-engedélyesnek
a 128. § (2) bekezdését és a 129. § (1) és (3) bekezdését
alkalmaznia kell. A gépjárművel szállított jövedéki termékkel naponta kell a szállítást végzőnek elszámolnia.
(7) A cseppfolyósított gáz közúti cseppfolyósgáz-szállító
tartálykocsiban történő, szabadforgalomba bocsátás céljából végzett kitárolása esetén az adóraktár-engedélyes az
adóraktárból történő kitárolásról adómértékenként egyegy egyszerűsített kísérő okmányt állíthat ki, amennyiben
az egyszerűsített kísérő okmány(ok)hoz a kitárolt mennyiséget adómértékenként tartalmazó szállítólevél összesítőt
csatol, és az egyszerűsített kísérő okmány sorszámát — az
okmány kiállításával egyidejűleg — a 28. számú melléklet
szerinti termékmérleg-nyilvántartásban feltünteti. Az egyszerűsített kísérő okmány(ok) Címzett és Mennyiség rovatát a kitároláskor nem kell kitölteni.
(8) A (7) bekezdésben említett szállítólevél összesítőnek a kitároláskor tartalmaznia kell az adóraktárból ténylegesen kitárolt mennyiségen felül az egyszerűsített kísérő
okmány(ok) sorszámát, a szállító nevét, fuvarozó nevét,
címét, a tartálykocsi rendszámát, gépkocsivezető nevét, a
szállítás rendeltetési helyét, címét, címzettjét, az értékesíteni tervezett mennyiséget címzettenként.
(9) A (8) bekezdés szerint az értékesítéskor kiállított
szállítólevélre fel kell vezetni az értékesített cseppfolyósított gáz adóraktárból történt kitárolásakor kiállított egyszerűsített kísérő okmány sorszámát, keltét is.
(10) A (7) bekezdés szerint kitárolt cseppfolyósított gáz
ténylegesen értékesített mennyiségét az értékesítésről kiállított szállítólevél számának feltüntetésével, adómértékenként és címzettenként kell a szállítólevél összesítőre az
értékesítéssel egyidejűleg rávezetni.
(11) A (7) bekezdés szerint kitárolt cseppfolyósított gáz
mennyiségével a szabadforgalomba történő kitárolást követően legkésőbb 72 órán belül kell elszámolni, melynek
során a szállítólevél összesítő alapján a kiállított egyszerűsített kísérő okmány(ok)on a ténylegesen értékesített
cseppfolyósított gáz összesített mennyiségét kell feltüntenti és bevezetni a 28. számú melléklet szerinti termékmérleg-nyilvántartásba.
Borkísérő okmány 79. § (1) A borkísérő okmány az országos parancsnokság engedélyével, az engedélyben meghatározott feltételek szerint állítható elő.
(2) A borkísérő okmány a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivataloknál, térítés ellenében szerezhető be.
(3) A borkísérő okmányt az annak alkalmazására kötelezett személy a JKKK engedélye alapján számítógéppel
előállíthatja, az engedélyében meghatározott sorszámtartományon belüli azonosító számok felhasználásával. A felhasznált, számítógéppel előállított borkísérő okmányok
azonosító számait havonta, a tárgyhót követő hónap
10. napjáig meg kell adni a JKKK-nak.
Kiegészítő okmányok 80. § (1) A termékkísérő okmány, illetve az egyszerűsített kísérő
okmány adattartalmának biztosításához az ásványolaj — kivéve a sűrített földgáz — adóraktárból történő kitárolása
esetén — a 78. § (7)—(11) és a 81. §-ban foglalt eltéréssel —
egy olyan szállítási bizonylatot is ki kell állítani, amely
a) termékkísérő okmány, illetve egyszerűsített kísérő
okmány számát;
b) a termék tényleges hőmérsékletét;
c) kitárolt mennyisége környezeti hőmérsékleten mért
tényleges térfogatban, illetve vasúti, közúti és uszályszállítás esetén mért vagy számított tömegét;
d) 15 ˚C hőmérséklethez tartozó sűrűségét;
e) 15 ˚C hőmérséklethez tartozó térfogatát;
f) a termék minőségét, az érvényes MSZ-re, műszaki
leírásra vagy szerződésben rögzített specifikációra való
hivatkozással; g) az üzemanyag és a tüzelőolaj minőségtanúsítását
tartalmazza.
(2) Előzetes jóváhagyás esetén nem kell alkalmazni az
(1) bekezdés szerinti bizonylatot, ha a kiszállított vagy áttárolt mennyiséget olyan mérőberendezésen keresztül mérik, amely a környezeti hőmérséklettől függetlenül a 15 ˚C
hőmérséklethez tartozó térfogatot adja meg, valamint ha a
számlán és a termékkísérő okmányokon az (1) bekezdés
b)—g) pontjaiban meghatározott adatok is megtalálhatók.
Az előzetes jóváhagyásra irányuló kérelmet az adóraktár
engedélyesének a regionális jövedéki központhoz kell benyújtania.
81. § Adóraktárból a Jöt. 52. § (1) bekezdés f) pontja szerinti
25 kilogramm vagy annál kisebb kiszerelésű palackba töl
tött cseppfolyósított szénhidrogén kiszállítása esetén az
értékesítő, kitároló adóraktár szállítólevelet állít ki, amely
tartalmazza
a) a szállítólevél számát,
b) az adóraktár nevét, címét,
c) szállításának rendeltetési helyét, címét, címzettjét,
átvevőjét,
d) a kiszállítás dátumát,
e) az áru megnevezését,
f) az átadott-átvett mennyiségét,
g) átvétel igazolását,
h) szállítóeszköz rendszámát,
i) adóraktár ügyintézőjének aláírását.
82. § (1) Az adóraktárban előállított, tárolt adófelfüggesztés
alatt álló jövedéki terméknek a Jöt. 14. § (8) bekezdés
a) pontja szerinti felhasználása, elfogyasztása (a továbbiakban: felhasználás) esetén a Számv. tv. számviteli
bizonylatra vonatkozó rendelkezései szerinti belső bizonylatot kell kiállítani, amely tartalmazza
a) a felhasznált jövedéki termék megnevezését, vámtarifaszámát, b) a felhasznált jövedéki termékek mennyiségét (a jövedéki adó alapjául szolgáló mértékegységben),
c) a felhasználás célját, jogcímét,
d) a felhasználás időpontját,
e) a termékkísérő okmány aláírására jogosult személy
aláírását, a cégbélyegző lenyomatát. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott belső bizonylatokról külön nyilvántartást kell — felhasználási jogcímként — jogcímenként vezetni, melyet havonta a termékmérleg nyilvántartással egyidőben le kell zárni.
Adómentességi igazolás 83. § (1) A Jöt. 21. § (1) bekezdés b) pontja szerinti adómentességi igazolás, valamint — amennyiben az adómentességi
igazolás 5. B. pontjában az áruk részletes meghatározása
helyett megrendelő űrlapra történő hivatkozás szerepel —
a megrendelő űrlap vámhatóság általi ellenjegyzését a
mentesített szervezet helye szerint illetékes regionális
jövedéki központ végzi.
(2) Amennyiben az adómentességi igazolást és — az
(1) bekezdés szerinti esetben — a megrendelő űrlapot a
mentesített szervezet nem magyar vagy angol nyelven töltötte ki, akkor a hivatalos magyar nyelvű fordítást is mellékelni kell az adómentességi igazolás vámhatóság általi
ellenjegyzéséhez. A regionális jövedéki központ az adó
mentességi igazolást és a megrendelő űrlapot a benyújtást
követő 10 napon belül jegyzi ellen.
Adómentes felhasználás 84. § (1) Az adómentes felhasználó köteles lehetővé tenni a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzéssel megbízott képviselőjének az üzem- és raktárhelyiségbe történő
belépést, az adózatlan jövedéki termékkészlet és az annak
felhasználásával előállított termék mennyiségének megállapítását és a gyártási eljárás ellenőrzését.
(2) Az adómentes felhasználónak az érvényes keretengedélyét [ideértve a 11. § (5) bekezdése szerinti engedélyt
is] vagy az érvényes keretengedély regionális jövedéki központ által kiadott (hitelesített), sorszámozott másolati példányát az adózatlan jövedéki termék beszerzésekor az adóraktár engedélyesének, illetve importálás esetén a vámkezelést végző vámhivatalnak be kell mutatnia.
(3) Az adómentes felhasználónak az adómentes célra
beszerzett, tárolt és felhasznált adózatlan jövedéki termékekről — telephelyenként és összesítve — a 37. számú
melléklet , illetve a 11. számú melléklet szerinti adattartalommal a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített
folyamatos nyilvántartást kell vezetnie. A nyilvántartást
havonta kell lezárni. A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható. Az adózottan beszerzett jövedéki terméket az adózatlan jövedéki terméktől
elkülönítve kell tárolni.
(4) A megfigyelt terméket is előállító adómentes felhasználónak a megfigyelt termékről a 12. számú melléklet
szerinti nyilvántartást kell vezetnie.
(5) Ha a jövedéki termék importálójának személye nem
azonos annak az adómentes felhasználónak a személyével,
amelynek üzemébe a jövedéki terméket az importálást
követően beszállítják, az adófelfüggesztéssel történő vámkezeléshez szükséges, a Jöt. 10. § (3) bekezdésében meghatározott befogadó nyilatkozat a 29. számú melléklet szerinti adattartalmú, szigorú számadású formanyomtatványon
adható meg, illetve vehető figyelembe. A befogadó nyilatkozatot a vámkezelést megelőzően a befogadó adómentes
felhasználó hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalának ellen kell jegyeznie.
(6) A jövedéki termék felhasználási arányszám szerinti
elszámolását a keretengedélyben rögzített időszakonként
kell teljesíteni.
(7) Az adómentes felhasználónak a székhelyén, illetve a
telephelyén ki kell jelölni a felelős üzemvezetőt.
(8) Az adómentes felhasználónak a felelős üzemvezető
kijelölését és az abban bekövetkező változást a regionális
jövedéki központ felé írásban be kell jelentenie a kijelölést,
illetve a változást követő 15. napon.
(9) Az adómentes felhasználó esetében a 38. § rendelkezéseit értelemszerűen, illetve az 50. § (2)—(4) bekezdés
rendelkezéseit alkalmazni kell.
(10) A Jöt. 53. §-a (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott adómentes célú felhasználási jogosultság megszűnését követően is köteles a felhasználó elszámolni
— negyedévente — a készleten maradt, adómentes célra
beszerzett fűtőolaj mennyiségével. A külön jogszabály szerinti elvi engedély visszavonása esetén a fűtőolajat vissza
kell szállítani adóraktárba.
85. § (1) A keretengedély iránti kérelemben megadott felhasználási arányszám teljesülését a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal próbagyártással, szakértői vizsgálattal ellenőrizheti. A próbagyártást vagy szakértői vizsgálatot üzemi körülmények között a technológiai leírásban foglaltaknak megfelelően hatósági felügyelet mellett kell elvégezni.
(2) Felhasználási arányszám az a hányados, ami az adott
termék egységnyi mennyiségének előállításához szükséges
jövedéki termék — beleértve az előállítással összefüggő
gyártási veszteséget is — mennyiségi arányát mutatja a
belőle (is) előállított termékre előírt szabványoknak megfelelően. A jövedéki termék felhasználási arányszámát a
Jöt.-ben meghatározott adó alapjául szolgáló mértékegységben kell megadni.
(3) A keretengedély iránti kérelemben a várható felhasználási arányszám — az alapanyag minőség és/vagy a technológia által indokolt esetben és mértékben — tűréshatárokkal is megadható.
86. § (1) Az adózatlan jövedéki terméknek a gyártás, tárolás
és szállítás során bekövetkezett megsemmisülését az adómentes felhasználó haladéktalanul a megsemmisülés helye
szerint illetékes hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz
köteles bejelenteni. Az igazolt megsemmisülést az elszámoláskor figyelembe kell venni.
(2) Az adómentes felhasználó a terméke előállításához
beszerzett, közvetlen anyagként felhasznált jövedéki termék származását, eredetét számlával és termékkísérő okmánnyal, import jövedéki termék esetén vámokmánnyal is
köteles igazolni.
(3) Az adómentes felhasználás során szennyezetté, illetve az engedélyezett felhasználási célra alkalmatlanná vált
jövedéki termék mennyiségét az adómentes felhasználónak a 37. számú melléklet szerinti nyilvántartásában a mintavételi szabályzatában meghatározott módon vett mintával és laboratóriumi vizsgálatokkal alátámasztva kell nyilvántartásba vennie, továbbá az alkoholtermék esetében az
50. § rendelkezéseit értelemszerűen alkalmaznia kell.
Amennyiben a megsemmisítésre vagy tisztításra (regenerálásra) kerülő szennyezett jövedéki termék mennyiségének
laboratóriumi vizsgálat alapján történő megállapítása műszakilag nem oldható meg, illetve jelentős költségtöbblettel jár, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a mennyiség megállapításának más módját is engedélyezheti.
(4) Az aroma előállítása során keletkezett vizes alkoholos oldat újrafelhasználása esetén — a felhasználást 3 nappal megelőzően — az adómentes felhasználónak a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatalhoz be kell jelentenie az arománkénti felhasználási arányszámot.
(5) A szennyezetté, illetve az engedélyezett felhasználási
célra alkalmatlanná vált jövedéki termék megsemmisítése
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzése mellett történik, amelyről a 105. § (3) bekezdése szerint jegyzőkönyvet kell felvenni.
(6) A szennyezetté, illetve az engedélyezett felhasználási
célra alkalmatlanná vált jövedéki termék tisztításáról (regenerálásáról) a 34. számú melléklet szerinti tartalommal
a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített regenerálási naplót kell folyamatosan vezetni. A nyilvántartás
vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen
jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
A regenerálás a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által engedélyezett és nyilvántartásba vett készüléken végezhető. Az alkoholtermék regenerálása szeszgyártásra alkalmas, de rendeltetésszerűen nem szesz előállítására használt készülékkel is történhet. Az adómentes felhasználónak a szennyezetté, alkalmatlanná vált alkoholtermék regenerálásával nyert alkoholterméket denaturálnia kell, kivéve, ha az újrafelhasználás során — műszaki indokok és
az illetékes szakmai szövetség igazolása alapján — denaturáló szer nem alkalmazható. A regenerálással visszanyert
jövedéki termékre az adómentes felhasználónak a felhasználást 3 nappal megelőzően a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatalhoz be kell jelentenie a felhasználási arányszámot, illetve arányszámokat.
(7) A Jöt. 68. § (1) bekezdésének a) pontja szerinti adómentes felhasználás esetében a keretengedélyben szereplő
felhasználási arányszám helyett a technológiai változtatás
miatt módosuló, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz bejelentett felhasználási arányszám szerinti elszámolás alkalmazható, ha a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az új arányszám elfogadását a bejelentéstől számított
5 munkanapon belül nem utasította el. A módosuló felhasználási arányszámot az alkalmazása előtt 5 munkanappal korábban kell bejelenteni.
87. § (1) A Jöt. 53. § (1) bekezdés a) pontja szerinti üzemanyagok adómentes beszerzésének, felhasználásának elszámolására külön jogszabály rendelkezései az irányadóak.
(2) A Jöt. 53. § (1) bekezdés b) és c) pontja szerinti
adómentes beszerzéséről és felhasználásáról a 11. számú
melléklet szerinti tartalommal a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal által hitelesített nyilvántartást kell vezetni.
A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki központ
által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is
alkalmazható.
88. § (1) Az alkoholos gyümölcsöt előállító adómentes felhasználó az alkoholos gyümölcs kiszállítását a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatalhoz 3 nappal korábban tett
bejelentés alapján végezheti. Az alkoholos gyümölcs értékesítésekor az adómentes felhasználó a Jöt. 106. § (5) bekezdése szerinti szállítólevelet köteles kiállítani, amelyen
a szállított termék tömegben mért mennyiségét, valódi
szeszfokát és hektoliterfok mennyiségét is fel kell tüntetni.
(2) Az alkoholos gyümölcsöt előállító adómentes felhasználó az alkoholos gyümölcs értékesítéséről a Jöt.
106. § (7) bekezdés szerint a regionális jövedéki központ
által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített vevőnyilvántartást vezet. A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen
jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(3) A csokoládégyártónak az alkoholos gyümölcs beszerzését a betárolással egyidejűleg a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatalhoz be kell jelentenie, és a 85. § (2) bekezdése szerinti felhasználási arányszámot meg kell adnia.
(4) Az alkoholos gyümölcsöt felhasználó csokoládégyártó az alkoholos gyümölccsel beszerzett alkoholtermékről a 38. számú melléklet szerinti adattartalommal a
regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített nyilvántartást köteles folyamatosan vezetni és elszámolni. A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható. A felhasználás során keletkezett veszteségként a külön jogszabály alapján megállapított veszteségnorma szerinti mennyiség számolható el. Az alkoholos gyümölcs
felhasználása során melléktermékként visszanyert alkoholtermék mennyiségét az 50. §-ban foglalt rendelkezések
értelemszerű alkalmazásával kell megállapítani.
(5) A csokoládégyártás során visszanyert alkoholos lé
adóraktárba, illetve harmadik országba való szállítása a
Jöt. 11. §-a szerinti adófelfüggesztéssel történő szállításnak
minősül. Az adóraktárba való szállítás termékkísérő okmány kiállításával, a harmadik országba való kiszállítás
vámokmánnyal történhet.
(6) Az adófizetési kötelezettség a készletfelvétellel megállapított készlethiány után a készlethiány megállapításának időpontjában, az alkoholos lé azon mennyiségére
pedig, amelyre vonatkozóan az adóraktár által történő
átvétel vagy külföldre történő kiléptetés visszaigazolása a
csokoládégyártótól történő kiszállítást követő 30 napig
nem történik meg, a kiszállítást követő 31. napon keletkezik.
89. § (1) Az adómentes felhasználó kivételes esetben a 61. §
(1)—(2) bekezdésében nem említett olyan részleges denaturálószer alkalmazását is kérheti a regionális jövedéki
központtól, amelynek meghatározott arányban való bekeverésével az alkoholtermék élvezeti cikként való felhasználásra alkalmatlanná válik. Ebben az esetben az adómentes felhasználó a keretengedély iránti kérelmében a Jöt.
68. § (1) bekezdésének d) pontjában foglalt előírást az általa
kért denaturálási eljárás megadásával teljesíti. A kérelméhez
továbbá csatolnia kell az eltérés műszaki indokolását, és az
illetékes szakmai szövetség támogató nyilatkozatát.
(2) Az (1) bekezdés szerinti esetben az adómentes felhasználó a részlegesen denaturált alkohol megrendeléséhez köteles a szeszüzemnek átadni a 61. § (1)—(2) bekezdésében meghatározottól eltérő denaturálószer alkalmazásának engedélyezését tartalmazó vámhatósági határozat
másolatát.
(3) Az alkoholterméknek a 61. § (1) bekezdésében meghatározott IV. és V. típusú részleges denaturálószerrel az
adómentes felhasználó üzemében történő részleges denaturálását — kérelemre — a regionális jövedéki központ a
keretengedélyben engedélyezi.
(4) A (3) bekezdés szerinti esetben a denaturálás nélkül
adómentesen beszerzett alkohol betárolását az adómentes
felhasználó köteles a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz haladéktalanul bejelenteni és egyidejűleg a denaturálás felügyeletét kérni. A denaturálás megtörténtéig az
adómentesen beszerzett alkohol nem használható fel.
(5) A (3) bekezdés szerinti denaturálás a hatósági felügyelet ellátó vámhivatal ellenőrzése mellett végezhető,
melynek időpontját a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz legalább 5 nappal korábban be kell jelenteni. A denaturálásról két példányban jegyzőkönyvet kell készíteni,
amelynek első példánya az adómentes felhasználó, a második példánya a denaturálást felügyelő, hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal példánya. A jegyzőkönyvnek tartalmazni
kell
a) az adómentes felhasználó keretengedélyének jövedéki számát; b) a denaturálás időpontját;
c) a denaturálásra kerülő alkohol valódi szeszfokát, li
ter vagy kilogramm, és hektoliterfok mennyiségét;
d) a részleges denaturálószer típusát (megnevezését) és
mennyiségét;
e) a denaturálás módját;
f) a nyert denaturált alkohol mennyiségét.
(6) A biológiai ecet gyártását végző adómentes felhasználó az adómentesen beszerzett alkoholt biológiai ecet
felhasználásával, a szakmai szövetség által igazoltan, megfelelő arányban denaturálni köteles. A denaturálási eljárás
során a (4)—(5) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen
alkalmazni kell.
(7) A Jöt. 68. § (3) bekezdése, illetve e paragrafus (1) bekezdése szerinti esetben a szakmai szövetség nyilatkozata
hiányában független akkreditált laboratóriumi szakvélemény is csatolható.
Hatósági felügyelet ellátásának feltételei 90. § (1) A Jöt 49. § szerinti hatósági felügyelet ellátásához az
adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó
a) a jövedéki termékek mennyiségi megállapításához
szükséges hitelesített mérőműszerekről, eszközökről, edényekről, táblázatokról, a mintavételhez szükséges edényzetről, a vett minták biztonságos tárolásáról gondoskodik,
és ezeket az ellenőrzéssel megbízottak részére bocsátja;
b) az adóraktár vagy adómentes üzem műszaki berendezéseinek és felszerelésének megvizsgálásához, valamint
az üzemi berendezések hivatalos zárral történő biztosításához szükséges eszközöket és segítő személyzetet az ellenőrzéssel megbízottak rendelkezésére bocsátja;
c) együttműködik az ellenőrzéssel megbízottakkal és
részükre a szükséges felvilágosítást megadja.
(2) A hatósági felügyelet folyamatos jelenléttel és vizsgálattal való ellátása esetén az adóraktár engedélyese az
adómentes felhasználó gondoskodik az ellenőrzéssel megbízottak részére az adóraktár, az adómentes üzem területén megfelelő irodahelyiség és pihenőszoba rendelkezésre
bocsátásáról, és azok fűtéséről, világításáról, takarításáról.
(3) Az (1), (2) bekezdésben meghatározott feltételeket
az adóraktár engedélyesének, adómentes felhasználónak
ellenszolgáltatás nélkül, saját költségére és veszélyére kell
az ellenőrzéssel megbízottak rendelkezésére bocsátania.
(4) A regionális jövedéki központ az adóraktár helyi
körülményeinek figyelembevételével az adó megfizetésének biztosítása érdekében a hatósági felügyelet folyamatos
jelenléttel és vizsgálattal való gyakorlásához az (1) bekezdés szerinti részletes előírásokat határozhat meg, melyeket
az engedélyben rögzíteni kell. Ezek szükségessé váló módosítása határozattal történhet.
91. § (1) Az adóraktárában vagy az adómentes felhasználó
üzemében a folyamatos jelenléttel és vizsgálattal való hatósági felügyelet gyakorlása akkor rendelhető el, ha olyan
körülmény merül fel, amely a jövedéki adó befolyásának
fokozottabb veszélyeztetettségét valószínűsíti. A regionális jövedéki központ a folyamatos jelenléttel és vizsgálattal
való hatósági felügyeletet az adóraktári engedélyben, illetve a keretengedélyben vagy az engedély kiadását követően
határozattal rendeli el. A regionális jövedéki központ a
keretengedélyben vagy határozatban a jövedéki termék
felhasználásával előállított termékekre vevőnyilvántartás
vezetési kötelezettséget is előírhat.
(2) A folyamatos jelenléttel és vizsgálattal gyakorolt
hatósági felügyelettel egy tekintet alá esik, ha az adóraktár
engedélyese, az adómentes felhasználó a tevékenységét
a) meghatározott jelentési kötelezettség mellett végezheti;
b) a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz 3 nappal
korábban tett bejelentés alapján folytathatja;
c) a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz 3 nappal
korább an bejelentett időpontban, és jelenlétében végezheti. 92. §
A 91. § szerint elrendelt folyamatos jelenléttel és vizsgálattal gyakorolt hatósági felügyelet alól felmentést kérelemre — a körülmények mérlegelése alapján — a külön
jogszabály szerint az engedélyezéssel kapcsolatos ügyben
másodfokon eljáró vámszerv ad, amelyhez címzett kérelmet az adóraktári engedélyt kiadó regionális jövedéki központnál kell benyújtani. A kérelem elfogadásáról vagy annak elutasításáról határozatban kell rendelkezni.
Szemledíj, költségtérítés 93. § (1) A szemledíj összege a Jöt. 48. § (19) bekezdése alapján végzett eljárás esetén kérelmenként 2500 forint.
(2) Ha a vámhivatal hivatalos helyén kívüli helyre kért
eljárás a kérelmezőnek vagy közvetlen képviselőjének felróhatóan elmarad vagy egy órát meghaladó várakozás után
kezdhető meg, illetőleg folytatható, felemelt szemledíjat
kell fizetni. A felemelt szemledíj összege a várakozás minden teljes órája (hatvan perc) után négyezer-nyolcszáz
forint. Meghiúsult eljárás esetében a felmerült kiküldetési
költséget és a szemledíjat akkor is meg kell fizetni, ha az
egy órát nem haladja meg. Meghiúsult eljárásnak kell tekinteni, ha a szemle kért helyén a kérelmező nem jelenik
meg.
(3) A szemledíj megfizetését a szemlebejelentés ügyfélpéldányán igazolni kell. Meghiúsult eljárás esetén
— amennyiben a szemledíj összegét az ügyfél vitatja —
az esetről jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell a szemle elmaradásának okát és a várakozás
idejét (óra perctől óra percig). A szemledíj összegéről a
jegyzőkönyv alapján a vámhivatal határozattal dönt.
(4) A Jöt. 48. § (19) bekezdése szerinti költségtérítéseket a vámhatóság külön határozattal szabja ki. A költségtérítést — ha jogszabály másként nem rendelkezik — a
határozat kézhezvételétől számított 5 munkanapon belül
kell megfizetni, melynek tényét a költségtérítést kiszabó
vámhatóságnál igazolni kell legkésőbb a fizetési határidőt
követő munkanapig. A központi költségvetési szerv esetén
a költségtérítés megfizetésére a kincstári finanszírozásra
vonatkozó szabályozást kell figyelembe venni a 15 munkanapon belül tett intézkedés igazolásának kötelezettségével. Az eljárást végző vámhatóság annak, aki átlagosan
havonta legalább tíz alkalommal kér költségtérítés megfizetésével járó eljárást, külön határozattal engedélyezheti,
hogy a költségtérítést hónaponként összesítve fizesse meg.
Ebben az esetben a vámhatóság a tárgyhónapban végzett
eljárásai után fizetendő költségtérítésről szóló határozatát
a tárgyhónapot követő 3 munkanapon belül közli a fizetésre kötelezettel. A vámhatóság visszavonhatja a havi költségtérítés-fizetésre vonatkozó engedélyét, ha az engedélyes fizetési kötelezettségének nem tesz eleget.
(5) Amennyiben a kötelező érvényű vámtarifabesorolás
meghatározásához termékminta szükséges, a VPVI által
elvégzett vizsgálat költségei azt az adóraktár engedélyest,
adómentes felhasználót, felhasználói engedélyest terhelik,
aki a termékére kéri vagy akinek a termékére a vámhatóság
kezdeményezi a kötelező érvényű vámtarifa-besorolást.
(6) A költségtérítés összege a VPVI által vagy annak
megbízása alapján elvégzett vizsgálat költsége, mely költségeket a Vám- és Pénzügyőrség tájékoztatóban teszi közzé. A költségeket az érintettnek a VPVI által kiállított
számla alapján kell megfizetnie.
Üzemakadály 94. § (1) A hivatalos zárral biztosított üzemi berendezést és a
hivatalos zárat a műszaki leírásban rögzített állapotban
kell tartani, azon változtatást — a kárt okozó üzemzavar,
baleset megelőzésének vagy következménye elhárításának
kivételével — a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz
történt előzetes, írásban tett bejelentés után, a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal kiküldöttje jelenlétében lehet végrehajtani.
(2) Amennyiben az adóraktárban a termelés és tárolás
során jövedéki termék megsemmisül vagy olyan üzemi berendezés működésében keletkezik zavar, rendellenesség,
amelyen a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal hivatalos
zárat alkalmazott, akkor azt a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatalnak — az észlelést követően haladéktalanul —
be kell jelenteni.
(3) Az üzemakadály észlelése esetén a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz írásban, 2 példányban bejelentést kell benyújtani. A bejelentésnek tartalmaznia kell a
meghibásodott üzemi berendezés megnevezését, a mérőberendezés esetén annak típusát, számát, számlálókészülékének állását, az üzemakadály bekövetkezésének idejét és okát.
95. § (1) A hivatalos zárral ellátott mérőberendezés vagy üzemi
berendezés működésében keletkező minden olyan rendellenességet, amely a mérés pontosságát, a gyártás technológiáját befolyásolja, üzemakadálynak kell tekinteni.
(2) A hivatalos zárral ellátott mérőberendezés vagy üzemi berendezés működésében mutatkozó üzemakadály észlelésekor az azzal összekapcsolt berendezésen a termelést,
a ki- és betárolást azonnal meg kell szüntetni. Nem vonatkozik e rendelkezés azokra az esetekre, amikor a termelés
azonnali megszüntetése a kőolajfinomítóban, illetve a pirolízis üzemben a folyamatos technológia megszakítását
jelenti.
(3) Ha a mérőberendezést, valamint a hivatalos zárral
ellátott üzemi berendezést helyben nem lehet kijavítani, a
termelést, szállítást csak másik mérőberendezés, üzemi
berendezés felszerelése után szabad folytatni.
96. § (1) Az üzemi berendezésről a hivatalos zárat csak a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal távolíthatja el.
(2) Ha a hivatalos zár alá vett üzemi berendezés javítása,
tisztítása vagy bármely más ok miatt a hivatalos zár levétele
válik szükségessé, vagy ha a hivatalos zár megsérült, illetve
elhasználódott, azt a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnál az ok megjelölésével írásban — ideértve a faxot és az
e-mailt is — azonnal be kell jelenteni.
(3) A hivatalos zárat az adóraktár engedélyese által erre
kijelölt felelős üzemvezető jogosult levenni baleset, kárt
okozó üzemzavar megelőzése, illetve következményének
elhárítása céljából, vagy ha a bejelentett karbantartás,
javítás során további zárlevétel vált szükségessé, és arra a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal engedélyt adott.
(4) A felelős üzemvezető a hivatalos zár levételét — a
levétel időpontjának feltüntetésével — a termelési naplóba
köteles bejegyezni, a levett hivatalos zárat köteles megőrizni, és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak átadni.
Készletbevallás, készletfelvétel 97. § (1) Az adóraktár engedélyese és az adómentes felhasználó a Jöt. 49. § (3) bekezdés szerinti készletfelvételhez a
hat ósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak készletbevallást ad.
(2) Az adóraktár engedélyesének és az adómentes felhasználónak a készletbevallásban az adóraktárban, illetve a telephelyen tárolt minden adózott és adózatlan jövedéki terméket
— tárolóegységenként részletezve — fel kell tüntetnie.
(3) A készletbevallásnak tartalmaznia kell
a) a tárolóhely megnevezését;
b) a tárolóegységek (tárolótartály, hordó, palack, gyűj
tőcsomag, bála, karton stb.) tételszámát, megnevezését és
számjelét;
c) a tárolóegységekben lévő jövedéki termék fajtáját,
vámtarifaszámát, mennyiségét (az adó alapjául szolgáló
mértékegységben);
d) a készletbevallás átadásának időpontját;
e) a felelős üzemvezető aláírását és nyilatkozatát arról,
hogy a készletbevallásban feltüntetett helyeken kívül nem
tárolnak máshol jövedéki terméket.
(4) A készletbevallást — a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal által előzetesen jóváhagyott formában — számítógépes nyilvántartáson keresztül is be lehet nyújtani.
98. § (1) A készletfelvétel Jöt. 49. § (3) bekezdésében előírt
ellenőrzése történhet tételes vagy egyszerűsített eljárásban. Az egyszerűsített eljárás lehet szúrópróbaszerű vagy
adminisztratív.
(2) Az ellenőrzést a készletfelvétel céljából adott készletbevallás adatainak alapulvételével kell elvégezni.
(3) A tételes ellenőrzés külső és belső termékvizsgálatból áll. A külső termékvizsgálat a termékek darabszámának, azonosságának megállapításából, továbbá az alkalmazott azonossági jelek vizsgálatából áll. A belső termékvizsgálat kiterjed a termék minőségének, mennyiségének,
megnevezésének, vámtarifaszámának, származási helyének ellenőrzésére, továbbá azoknak az adatoknak és okmányoknak, illetőleg iratoknak a megvizsgálására, amelyek a
készletfelvételhez, illetőleg az adóbevalláshoz szükségesek.
(4) Az egyszerűsített ellenőrzés lehet:
a) szúrópróbaszerű, amely teljes körű külső termék
vizsgálatból áll, és a kiválasztott jövedéki termékekre kiterjedő tételes ellenőrzésből, vagy
b) adminisztratív, amely a termékmérleg és a készletbevallás vizsgálatából
áll. (5) Egyszerűsített ellenőrzés a megbízható adósnál és a
megbízható adómentes felhasználónál, valamint a Jöt.
58. § (4) bekezdése d) pontjában említett vasúti tartálykocsiban tároló adóraktárban végzett készletfelvétel alkalmával tartható, egyéb esetben akkor, ha a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal értékelése alapján az egyszerűsített
ellenőrzés nem jár az adó beszedésének, befolyásának
veszélyeztetésével.
(6) Tételes ellenőrzést kell végezni, ha jogszabályt sértő
cselekmény elkövetésére alapos gyanú merül fel, továbbá,
ha az adóraktár-engedélyes vagy az adómentes felhasználó
ellen csőd-, felszámolási és végelszámolási eljárás indul.
(7) Amennyiben az egyszerűsített ellenőrzés alkalmazása során a készletbevallás és a termékmérleg adatai között
bármilyen eltérés tapasztalható, tételes ellenőrzést kell
tartani.
(8) A ellenőrzés tényét és módját, annak eredményét — így
különösen a termékvizsgálat alá vont termékek mennyiségét,
azonosító adatát és a vizsgálatot végző megállapításait —
a készletfelvételi jegyzőkönyvön fel kell jegyezni.
Mintavétel 99. § (1) Az adóraktár engedélyese és az adómentes felhasználó a Jöt. 13. § (3) bekezdés b)—d) pontja és (5) bekezdés
a)—c) pontja szerint belső minőségellenőrzéshez, az adóellenőrzés céljaira, illetve az illetékes hatóság által végzett
minőségellenőrzés céljaira mintaként felhasznált jövedéki
termék után adómegállapítási és adófizetési kötelezettsége
alól csak akkor mentesülhet véglegesen, ha azokat az engedélykérelemhez benyújtott a mintavételi szabályzatában
meghatározott módon vette és mintavételi nyilvántartásába bejegyezte.
(2) A belső minőségellenőrzés céljaira szolgáló mintának a már készletre vett jövedéki termékből vett minta
minősül.
(3) A jövedéki termékekből a vámhatóság mintát vesz,
ha a jövedéki termék minőségét az adóellenőrzés céljaira
szakértői vizsgálattal kell megállapítani. A mintát az adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó jelenlétében,
a mintavételi szabályzat előírásai szerint kell venni. A mintát és a mintavételhez szükséges edényt díjmentesen az
adóraktár engedélyese, az adómentes felhasználó bocsátja
rendelkezésre.
(4) A kötelező érvényű vámtarifabesorolás céljára a termékmintát a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal jelenlétében az adóraktár-engedélyes, az adómentes felhasználó és a felhasználói-engedélyes mintavételi szabályzatában
foglaltak szerint kell venni. Amennyiben a mintavétel a
vámhatóság által kezdeményezett kötelező érvényű vámtarifabesoroláshoz történik, a mintát és a mintavételhez
szükséges edényt az adóraktár-engedélyes, az adómentes
felhasználó, a felhasználói engedélyes köteles díjmentesen
rendelkezésre bocsátani.
100. § (1) Az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alól
véglegesen mentesíthető mintákról az adóraktár engedé
lyesének és az adómentes felhasználónak a regionális jövedéki központ által elfogadott és a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal által hitelesített mintavételi nyilvántartást kell vezetnie. A mintavételi nyilvántartás vezetésére
a regionális jövedéki központ által elfogadott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(2) A mintavételi nyilvántartásnak tartalmaznia kell
a) a minta sorszámát, a jövedéki termék nevét, a min
tavétel helyét;
b) a mintavétel időpontját;
c) a mintát vevő személy megnevezését;
d) a mintavétel célját;
e) a vett minta mennyiségét (az adó alapjául szolgáló
mértékegységben). (3) A mintavételi nyilvántartást az adóraktár engedélyesének és az adómentes felhasználónak jövedéki termékenként naprakészen kell vezetnie és havonta le kell zárnia.
101. § (1) Az adóraktár engedélyesének és az adómentes felhasználónak a mintavételi nyilvántartásba vett adatokat
mintavételi (vizsgálati) jegyzőkönyvvel kell igazolnia.
(2) A mintavételi jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell
a) a mintavételi jegyzőkönyv sorszámát, vagy más jelét,
b) a mintát vevő személy megnevezését,
c) a mintavételben közvetlenül részt vevők nevét, azo
nosítását,
d) a mintavétel helyét és időpontját,
e) a mintavétel indoklását,
f) a megmintázott tétel mennyiségét és minden, az azo
nosításhoz szükséges adatát,
g) a vett minták mennyiségét és azonosítási jeleit,
h) a mintavevők aláírását és — a hatóság által vett
minta esetén — bélyegzőlenyomatát. (3) A mintavételi jegyzőkönyvet — az (4) bekezdésben
foglalt eltéréssel — 2 példányban kell kiállítani, melynek
eredeti példánya — a minta sorszámával ellátva — a mintavételi nyilvántartás mellékletét képezi, másodpéldánya a
mintát kíséri.
(4) A mintavételi jegyzőkönyvet az illetékes hatóság
által végzett minőségellenőrzés céljaira végzett mintavétel
esetén 3 példányban kell kiállítani, melynek harmadpéldánya a mintát vevő hatóság példánya.
102. § (1) A Jöt. 111. § (1) bekezdés a) pontja, (2) bekezdés
d) pontja és (4) bekezdés f) pontja szerinti jövedéki ellenőrzés során a mintavételt a vonatkozó jogszabályoknak és
mintavételi szabványoknak megfelelően a 103. §
(4)—(6) bekezdéseiben foglaltak értelemszerű alkalmazásával kell elvégezni. (2) Az (1) bekezdés szerinti mintavételről a mintavételi
jegyzőkönyvet 3 példányban kell kiállítani, melynek eredeti példánya a mintát vevő hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal példánya, másodpéldánya a mintát kíséri, harmadpéldánya az ellenőrzött személy példánya.
Szakértői vizsgálat 103. § (1) Ha a kitároló és betároló adóraktár engedélyese, az
adómentes felhasználó, a felhasználói engedélyes vagy köztük és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal között a
jövedéki termék mennyiségének vagy minőségének megállapításával kapcsolatban vita merül fel, annak eldöntéséhez az e paragrafus szerint adott szakértői vélemény vehető
figyelembe.
(2) A szakértői vizsgálat céljára a hivatalos mintát a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az adóraktár engedélyese, az adómentes felhasználó, a felhasználói engedélyes jelenlétében, a mintavételi szabályzatában foglaltak
szerint veszi. A mintát és a mintavételhez szükséges edényt
díjmentesen az adóraktár engedélyese vagy az adómentes
felhasználó köteles rendelkezésre bocsátani.
(3) Ha a szakértői vizsgálatra az (1) bekezdésben meghatározott esetben került sor, a szakértői vizsgálat költségei az adóraktár engedélyesét vagy az adómentes felhasználót vagy a felhasználói engedélyes terhelik.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott esetekben a mintát a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal veszi és juttatja
el az (5) bekezdés szerinti laboratóriumba.
(5) A minta
a) a vizsgálatra jogszabályban feljogosított laborató
riumban,
b) a Nemzeti Akkreditáló Testület által minősített vizs
gáló laboratóriumban, a szőlőbor esetében az OBI-ban,
c) a jövedéki termék — kivéve a szőlőbor — gyártójá
nak, forgalmazójának ISO 9000 szabványok szerinti minősítéssel rendelkező laboratóriumában
vizsgálható. Többféle, egymástól eltérő vizsgálati eredmény esetében a mérések eredményeit az MSZ EN ISO
4259 szabvány előírásainak figyelembevételével kell kiértékelni.
(6) A Jöt. 52. § (1) bekezdésének a) és b) pontjában
megjelölt 98-as oktánszámú ólmozatlan benzin minőségi
követelményét a hatályos magyar szabványban meghatározott vizsgálati módszerrel kell ellenőrizni. A Jöt. 52. §
(1) bekezdésének e) pontjában megjelölt viszkozitás alatt
az ASTM D 445 szabvány szerinti kinematikai viszkozitást,
desztilláció alatt pedig az ASTM D 86 szabvány szerinti
atmoszférikus desztillációt kell érteni.
Megsemmisítés 104. § (1) Az adóraktár engedélyese a Jöt. 13. § (3) bekezdés
e) pontja, az adómentes felhasználó a Jöt. 13. § (5) bekezdés d) pontja alapján az adómegállapítási és adófizetési
kötelezettség alól csak akkor mentesülhet véglegesen, ha a
jövedéki termék megsemmisítését a (2) és (3) bekezdésben
meghatározott módon végzi.
(2) Az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alóli mentesülés szempontjából a jövedéki termékek megsemmisítése
a) a dohánygyártmány esetében elégetéssel, szétbontással és idegen vagy szennyező anyaggal való összekeveréssel, illetve szennyező folyadékkal való leöntéssel, eláztatással, továbbá darálással, tüzelési célra történő brikettálással, komposztálással,
b) a köztes alkoholtermék és az alkoholtermék esetében — a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartásával — szennyvíztisztító telepen történő kiöntéssel vagy
hulladékfeldolgozó üzemben végzett elégetéssel, az alkoholtermék előállítása során melléktermékként keletkező,
veszélyes hulladéknak minősülő alkoholtermék esetében
továbbá az előállító adóraktárban — a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartásával — végzett elégetéssel,
illetve az adómentes felhasználónál szennyezetté vált alkoholterméknek — vámhivatali ellenőrzés mellett történő —
vegyipari felhasználásával,
c) a denaturált alkohol esetében egyéb ipari célra való
felhasználással,
d) a sör és a szőlőbor esetében szennyvíztisztító, hulladéktelepen való kiöntéssel, kiürítéssel,
e) a pezsgő esetében szennyvíztisztító, hulladéktelepen
való kiöntéssel, kiürítéssel,
f) az ásványolaj esetében a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartásával, vámhivatali ellenőrzés mellett
végzett elégetéssel
történhet. (3) A megsemmisítést a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzése mellett oly módon kell elvégezni, hogy
a megsemmisítést követően jövedéki terméket ne lehessen
visszanyerni.
(4) A borászati melléktermékek külön jogszabály szerint meghatározott ellenőrzés melletti kivonására jogosult
adóraktár-engedélyes a kivonás időpontját 5 munkanappal
megelőzően köteles írásban bejelenteni a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz a kivonásra kerülő melléktermék típusát, mennyiségét, a kivonás módját, időpontját,
helyszínét.
(5) Jövedéki termék megsemmisítési céllal adóraktárból, adómentes felhasználótól vagy importálótól
a) adóraktárba termékkísérő okmánnyal,
b) szennyvíztisztító, hulladékhasznosító telepre, égető
műbe olyan szállítólevéllel szállítható, amely tartalmazza a jövedéki termék megnevezését, vámtarifaszámát,
mennyiségét az adó alapjaként meghatározott mennyiségi
egységben, valamint a vámhivatal által alkalmazott azonosító jelek számát és megnevezését.
(6) A jövedéki termék nem adóraktárban történő megsemmisítése esetén a vámhivatal a szállítólevélen igazolja
a betárolás és a megsemmisítés megtörténtét.
105. § (1) Az adóraktár engedélyesének és az adómentes felhasználónak a jövedéki termék megsemmisítését a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz írásban előzetesen kell
bejelentenie.
(2) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak — ha a
megsemmisítés feltételei fennállnak — a megsemmisítésről jegyzőkönyvet kell készítenie.
(3) A megsemmisítési jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell
a) a megsemmisítést ellenőrző hatósági felügyeletet el
látó vámhivatal megnevezését;
b) a megsemmisítés helyét, idejét, módját és körülmé
nyeit;
c) a megsemmisített jövedéki termék megnevezését, mennyiségét, származásának igazolását, továbbá az adójeggyel ellátott dohánygyártmány esetében a dohánygyártmánnyal együtt megsemmisített adójegyek darabszámát,
általános forgalmi adó és jövedéki adó értékét;
d) az adóraktár engedélyese, az adómentes felhasználó
által tett intézkedéseket;
e) a jelenlévők aláírását, bélyegzőlenyomatát. (4) A megsemmisítési jegyzőkönyvet 2 példányban kell
elkészíteni, melynek eredeti példánya a termékmérleg nyilvántartás mellékletét képezi, másodpéldánya a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal példánya. A megsemmisítési
jegyzőkönyv a Jöt. 13. § (6) bekezdés szerinti vizsgálati
jegyzőkönyvnek minősül.
Megsemmisülés 106. § (1) Az adóraktár engedélyese és az adómentes felhasználó a Jöt 13. § (3) bekezdés f) pontja és az (5) bekezdés
e) pontja alapján az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alól csak akkor mentesülhet véglegesen, ha a
jövedéki termék megsemmisülésének bejelentését
a (3) bekezdés szerint teljesítette, és a (2) bekezdésben és
a 107. § (3) bekezdésben foglaltak nem állnak fenn.
(2) Az adómegállapítási és adófizetési kötelezettség alóli végleges mentesülés szempontjából nem vehető figyelembe az a megsemmisülés, amely a műszaki, technológiai
előírások megtartásával, kellő gondossággal és körültekin
téssel egyébként elhárítható műszaki hiba vagy mulasztás
miatt keletkezett.
(3) A jövedéki termék raktározását, tárolását, illetve
— adófelfüggesztés melletti szállítás esetén — a jövedéki
termék kitárolását végző adóraktár engedélyesének és az
adómentes felhasználónak az adómentes jövedéki termék
megsemmisülését — annak bekövetkeztét követően —
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz haladéktalanul be kell jelentenie.
(4) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak a bejelentés alapján haladéktalanul vizsgálatot kell tartania és
arról megsemmisülési jegyzőkönyvet kell felvennie.
107. § (1) A megsemmisülési jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell
a) a vizsgálatot végző hatósági felügyeletet ellátó vám
hivatal megnevezését;
b) a megsemmisülés helyét, idejét, módját és körülményeit;
c) a megsemmisült jövedéki termék megnevezését,
származásának igazolását;
d) a megsemmisült jövedéki termék mennyiségét, meg
állapításának adatait és módját;
e) a megsemmisült jövedéki terméknek a bejelentett
jövedéki termékkel való azonosságának vagy különbözőségének megállapítását; f) az adóraktár engedélyese, az adómentes felhasználó,
az adófelfüggesztéssel szállítást végző által tett intézkedéseket;
g) a jelenlévők aláírását, bélyegzőlenyomatát ennek
hiányában személyigazolványa számát vagy útlevele számát.
(2) A megsemmisülési jegyzőkönyvet 2 példányban kell
kiállítani, melynek eredeti példánya az adóraktár engedélyese termékmérleg nyilvántartásának vagy az adómentes
felhasználó jövedéki nyilvántartásának mellékletét képezi,
a másodpéldány a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal
példánya.
(3) A megsemmisülés nem tekinthető igazoltnak, ha az
adóraktár engedélyese, illetve az adómentes felhasználó
a) a megsemmisülés tényét annak felfedése után haladéktalanul nem jelentette be a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatalnak,
b) a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal vizsgálatáig
nem tárta fel a megsemmisülés körülményeit, illetve nem
gondoskodott a helyszín biztosításáról, valamint a további
megsemmisülés megakadályozásáról.
Felhasználói engedélyes tevékenység folytatása 108. § (1) A felhasználói engedélyesnek telephelyenként a
regionális jövedéki központ által elfogadott és a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített, a 12. számú
melléklet szerinti adattartalmú nyilvántartást kell termékenként (a denaturált szeszt a teljes denaturálás típusa
szerint is) folyamatosan vezetnie. A nyilvántartások vezetésére a regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyot t számítógépes terméknyilvántartás is alkalmazható.
(2) Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartást naptári hónaponként kell lezárni, és abban a készletváltozásokat jogcímenként összegezni. A nyilvántartás zárlata alapján jelentést kell készíteni, melyet a tárgyhót követő hó 15. napjáig a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz kell benyújtani.
(3) A Jöt. 60. § (3) bekezdésében és 70. § (2) bekezdésében előírt éves elszámoláshoz a készletfelvételt a hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatallal előzetesen egyeztetett
időpontban kell megtartani, amelyet a vámhivatal a helyszínen ellenőrizhet. A felhasználói engedélyes a készletfelvétel alapján a tárgyévről — a kérelemben megadott felhasználási arányszám szerint — elszámolást készít, melyet
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenjegyzését követő 5 munkanapon belül köteles benyújtani a regionális
jövedéki központhoz. Amennyiben a felhasználói engedélyes több telephellyel rendelkezik, összesített elszámolást
is köteles benyújtani a regionális jövedéki központhoz.
(4) A (3) bekezdés szerinti elszámolásban az egyéb
ellenőrzött ásványolaj, megfigyelt termék megnevezése,
vámtarifaszáma, a denaturált szesz esetén a teljes denaturálás típusa szerinti részletezésben ki kell mutatni a tárgyévi nyitókészletet, a tárgyévben előállított, beszerzett, kiszerelt, felhasznált és értékesített mennyiséget és — figyelembe véve a külön jogszabály szerinti veszteséget is —
a nyilvántartás szerinti zárókészletet.
(5) Ha a (4) bekezdés szerinti készletfelvétellel megállapított tényleges zárókészlet kisebb, mint az elszámolásban kimutatott nyilvántartás szerinti zárókészlet, a különbözetre az adót
a) a denaturált szesz esetén a tárgyévben beszerzett
denaturált szesz átlagos valódi szeszfoka alapján,
b) az egyéb ellenőrzött ásványolaj és megfigyelt termék
esetében a Jöt. 52. § (1) bekezdésének a) pontja, illetve a
Jöt. 50. § (4) bekezdés e) pontjában meghatározott megfigyelt termék esetében a Jöt. 64. § (2) bekezdése szerinti
adómérték alkalmazásával
kell megállapítani. (6) A denaturált szeszt a teljes denaturálás típusa szerint
külön kell tárolni. A denaturált szesz kiszerelése csak változatlan állapotban, a denaturálás megváltoztatása nélkül
történhet.
(7) A felhasználói engedélyes köteles lehetővé tenni a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal ellenőrzéssel megbízott képviselőjének az üzem- és raktárhelyiségbe történő
belépést, a felhasználás, kiszerelés céljából tárolt termékkészlet és az abból előállított, kiszerelt termék mennyiségének megállapítását és az előállítási, felhasználási, kiszerelési művelet ellenőrzését.
(8) A felhasználói engedélyesnek a székhelyén, illetve a
telephelyén ki kell jelölni a felelős üzemvezetőt. A felhasználói engedélyesnek a felelős üzemvezető telephelyenkénti kijelölését és a felelős üzemvezető személyében bekövetkező változást a kijelölést, illetve a változást követő 15 napon belül a regionális jövedéki központhoz írásban be kell
jelentenie.
(9) A felhasználói engedélyes köteles az érvényes engedélyét vagy az érvényes engedély regionális jövedéki központ által kiadott (hitelesített), sorszámozott másolati példányát a denaturált szesz beszerzésekor az adóraktár-engedélyesnek bemutatni.
(10) A denaturált szesznek a kiszerelés, az egyéb ellenőrzött ásványolajnak, a megfigyelt terméknek a felhasználás,
kiszerelés, tárolás és szállítás során bekövetkezett megsemmisülését a felhasználói engedélyes köteles haladéktalanul bejelenteni a megsemmisülés helye szerint illetékes
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz. Az igazolt megsemmisülést az elszámoláskor figyelembe kell venni.
(11) Ha a harmadik országból behozott 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolaj importálójának személye nem azonos annak a felhasználói engedélyesnek a személyével, amelynek üzemébe az
egyéb ásványolajat az importálást követően beszállítják,
az adófelfüggesztéssel történő vámkezeléshez a Jöt. 62. §
(1) bekezdés b) pontjában előírt feltétel fennállását a
29. számú melléklet szerinti adattartalmú, szigorú számadású formanyomtatványon adott befogadó nyilatkozattal
kell igazolni. A befogadó nyilatkozatot a vámkezelést megelőzően a befogadó felhasználói engedélyes üzeme szerinti
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak ellen kell jegyeznie.
(12) A felhasználói engedélyes esetében a 38. § és a
84—85. § bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.
Bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő, adóképviselő 109. § (1) Az olyan fogadóhely, ahol a jövedéki termék fogadása minden esetben a jövedéki terméknek a fogadóhelyen
kialakított raktárba (tartályba) való beraktározása (lefejtése) nélkül történik, a kereskedelmi forgalmazás céljából
végzett beszerzés esetén sem tekintendő a jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenység telephelyének.
(2) Az (1) bekezdés szerinti fogadóhelyről a jövedéki
termék fogadásával egyidejűleg megvalósuló továbbszállítás csak a bejegyzett kereskedő által kiállított olyan szállítólevéllel történhet, amelyen szerepel a bejegyzett kereskedő jövedéki száma, a tagállami feladó neve, jövedéki
száma, a tagállami feladás helye és a termékkísérő okmány
kelte, sorszáma is.
(3) A bejegyzett kereskedő a más tagállamból adófelfüggesztéssel beszerzett, a Jöt. 52. § (1) bekezdés a)—e) pontjában megjelölt ásványolaj és a 2207 vámtarifaszám alá
tartozó alkoholtermék fogadásának napján a fogadóhely
szerint illetékes hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalt
értesíti a szállítmányról. Az értesítésben megadja a feladó
adóraktár nevét, címét, jövedéki számát, a jövedéki termék
megnevezését, vámtarifaszámát, feladott és átvett mennyiségét, a termékkísérő okmány számát.
(4) A bejegyzett kereskedőnek a 15. számú melléklet
szerinti adattartalommal kell folyamatosan a fogadóhelyen, több fogadóhely esetén összesítve is a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal által hitelesített szállítási nyilvántartást
vezetni. A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki
központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(5) A bejegyzett kereskedőnek a szállítási nyilvántartását naptári hónaponként le kell zárnia, és a készletváltozásokat jogcímenként összegeznie.
(6) A szállítási nyilvántartás havi zárását az adóbevallással együtt kell a regionális jövedéki központnak megküldeni, kivéve a keretengedéllyel is rendelkező bejegyzett kereskedőt, továbbá, ha a bejegyzett kereskedő adóképviselőt alkalmaz.
(7) A nem bejegyzett kereskedő által a termékkísérő
okmány tagállami adóraktár részére visszaküldendő példányához csatolandó a Jöt. 25. § (6) bekezdés szerinti okmány
mintáját a 39. számú melléklet tartalmazza. Az okmány a
regionális jövedéki központ aláírásával érvényes.
(8) Amennyiben a bejegyzett kereskedő rendelkezésre
álló jövedéki biztosítéka nem felel meg a Jöt. 24. § (3) bekezdésében foglalt feltételnek, a jövedéki biztosíték kiegészítését igazoló bizonylat, okmány regionális jövedéki központhoz történő benyújtásáig a bejegyzett kereskedőhöz
adófelfüggesztéssel betárolt jövedéki termékre a Jöt. 25. §
(1) bekezdés szerint keletkezett adókötelezettségről az átvételt követő 5 napon belül külön adóbevallást kell benyújtani és azzal egyidejűleg az adót megfizetnie. Az így megfizetett adót a havi adóbevallásban tájékoztató adatként kell
szerepeltetni.
110. § (1) Az adóképviselő a bejegyzett/nem bejegyzett kereskedő tevékenységéről a 15. számú melléklet szerinti adattartalommal, bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőnként
megbontva és összesítve köteles vezetni a Jöt. 26. § (3) bekezdés c) pontjában előírt nyilvántartást.
(2) Az adóképviselő a szállítási nyilvántartásáról bejegyzett/nem bejegyzett kereskedőnként megbontva és összesítve havi összesítő jelentést készít.
(3) Az adóképviselő a szállítási nyilvántartás (2) bekezdés szerinti havi összesítő jelentését az adóbevallásával
együtt nyújtja be.
Csomagküldő kereskedő, adóügyi képviselő 111. § (1) A csomagküldő kereskedőnek a jövedéki termék
más tagállamba történő szállításairól a (2) bekezdés szerinti adattartalmú, a regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített nyilvántartást kell folyamatosan
vezetnie. A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedék
központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(2) Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartásnak — szállításonként — a tagállamba szállított jövedéki termék megnevezését, vámtarifaszámát, mennyiségét, a jövedéki termékről kiállított számla számát, a címzett nevét, címét és a
rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatóságának
nevét, címét, továbbá a tagállam illetékes hatóságának az
adó megfizetéséről kiadott igazolása számát, dátumát kell
tartalmaznia.
(3) A csomagküldő kereskedő a Jöt. 32. § (2) bekezdésében foglaltak alapján a más tagállamba szállított jövedéki termék után megfizetett adó visszaigénylését a regionális
jövedéki központtól havonta, a tárgyhót követő hó 20-áig
kérheti.
(4) A csomagküldő kereskedőnek a nyilvántartását naptári hónaponként le kell zárnia, és a készletváltozásokat
jogcímenként összegeznie kell.
(5) Más tagállam csomagküldő kereskedőjének adóügyi
képviselője a 20. számú melléklet szerinti szállítási nyilvántartást köteles vezetni és — értelemszerűen — alkalmaznia kell a (4) bekezdés rendelkezését.
Adóvisszaigénylés 112. § (1) A Jöt. 28. §-a szerinti adóvisszaigénylés esetében a
jövedéki termék feladását megelőzően benyújtandó kérelemben a jövedéki termék megnevezését, mennyiségét, belföldön megfizetett adóját, továbbá a kiszállítás várható
időpontját kell bejelenteni, és csatolni kell a jövedéki termék adózott beszerzését igazoló, a közösségi kereskedelmi
tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedő
nevére kiállított számlát vagy a jövedéki termék adózott
voltát igazoló egyéb bizonylatot.
(2) A jövedéki termék címzett tagállamban történt átvételét követően az adóvisszaigénylésre az adóbevallást az
egyszerűsített kísérő okmánynak a termék címzett tagállamban történt átvételét igazoló példányával és az adónak
a címzett tagállamban történt megfizetését vagy az adó
megfizetésének biztosítását tartalmazó, a címzett tagállam
illetékes hatósága által kiadott igazolásával együtt kell
benyújtani.
113. § (1) A Jöt. 47. § (1) bekezdés a) pontja szerinti adóvisszaigénylési (-levonási) jogosultság igazolásához szükséges okmányok:
a) a jövedéki termék adózott beszerzését igazoló, az
adóraktár nevére kiállított számla, vagy az adóraktár engedélyese által a jövedéki engedéllyel rendelkező saját telephelyére történt kitárolást igazoló egyszerűsített kísérő okmány és az onnan az adóraktárba való visszaszállításról
kiállított bizonylat, vagy — a jövedéki terméknek a jövedéki engedélyes kereskedőtől, illetve a nem jövedéki engedélyes kereskedőtől az adóraktárba való visszaszállítása esetén — a jövedéki engedélyes kereskedőhöz, illetve nem jövedéki engedélyes kereskedőhöz történt kitárolást igazoló egyszerűsített kísérő okmány és a visszaszállításról az adóraktár
nevére kiállított bizonylat és — a Jöt. 7. § 1. pontjának g) alpontja szerint keveredett termék átvétele esetén — a 133. §
(3) bekezdése szerint felvett jegyzőkönyv;
b) az adóraktárnak értékesített jövedéki terméknek az
eladó által adóraktárból vagy importálótól való beszerzését igazoló számla és — adóraktárból történt beszerzés
esetén — egyszerűsített termékkísérő okmány;
c) az adózottan beszerzett jövedéki termék adóraktárba történt betárolását igazoló okmány;
d) az adózott jövedéki termék felhasználását igazoló, a
Számv. tv. számviteli bizonylatra vonatkozó rendelkezései
szerint kiállított okmány;
e) az adójeggyel ellátott dohánygyártmány beszerzése
esetén a Jöt. 47. § (2) bekezdésében meghatározott jegyzőkönyv, amelynek tartalmaznia kell a megsemmisített vagy
érvénytelenített adójegyek általános forgalmi adó és jövedéki adó értékét is.
(2) A Jöt. 47. § (1) bekezdés b) pontja esetében benyújtandó okmány
a) a jövedéki termék belföldi forgalom számára történő
vámkezelését igazoló vámokmány, a mellékleteivel együtt,
b) a jövedéki adó megfizetését igazoló bizonylat;
c) a harmadik országba kiléptetést igazoló vámhatóság
által záradékolt vámokmány,
d) zárjeggyel vagy adójeggyel ellátott jövedéki termék ese
tén a Jöt. 47. § (2) bekezdésében meghatározott jegyzőkönyv.
(3) A Jöt. 47. § (1) bekezdés c) pontja esetében benyújtandó okmány
a) az adóraktár-engedélyes vagy az importáló által az
exportáló nevére kiállított, a jövedéki termék adózott beszerzését igazoló számla és — adóraktárból történt beszerzés esetén — egyszerűsített kísérő okmány;
b) a vámhatóság által záradékolt, végleges rendeltetéssel harmadik országba történő kilétpetést igazoló vámokmány;
c) az üzemanyag petróleum és a repülőbenzin esetében
a nemzetközi légi közlekedésben résztvevő külföldi és belföldi lajstromjelű repülőgép üzemanyagtartályába történő
betöltést igazoló bizonylat;
d) a zárjeggyel vagy adójeggyel ellátott jövedéki termék
esetén a Jöt. 47. § (2) bekezdésében meghatározott jegyzőkönyv, illetve a zárjeggyel vagy adójeggyel ellátott jövedéki
terméknek a külföldön szolgálatot teljesítő magyar fegyveres erők részére történő kiszállítás esetén a külön jogszabályban meghatározott NATO Vámokmány vagy — a nem
NATO tagállamokba történő kiszállítás esetében — az
Egységes Vámokmány, amelyben exportőrként a Honvédelmi Minisztérium vagy a Magyar Honvédség kijelölt
szerve, címzettként a külföldön szolgálatot teljesítő
Magyar Honvédség egysége, alegysége, köteléke szerepel.
(4) A Jöt 47. § (4) bekezdésben meghatározott adóvisszaigénylési jog érvényesíthetőségének feltétele, hogy a
jövedéki termék beszerzése előtt legalább 15 nappal korábban a vásárlási szándékot a regionális jövedéki központhoz
előzetesen bejelentsék. A bejelentésnek a beszerzendő jövedéki termék mennyiségén kívül a pontos felhasználási
célt, a felhasználási arányszámot, a felhasználás telephelyét, az elszámoláshoz szükséges, a mérésügyi törvényben
meghatározott hitelesítéseket, a vezetendő nyilvántartást,
valamint a szükséges engedélyeket is kell tartalmaznia.
(5) A Jöt. 47.§ (1) bekezdés d) pontja esetében benyújtandó okmány
a) a jövedéki termék adózott beszerzését igazoló, a Jöt.
106. § (4) bekeydés a) pontja szerinti adatokat tartalmazó,
a jövedéki engedélyes importáló által kiállított számla;
b) az adóraktár engedélyese által kiállított, a szabadforgalomba bocsátást igazoló számla és egyszerűsített kísérő
okmány;
c) az adómentes célra beszerzett ásványolaj, alkoholtermék, sör, bor és nem habzó köztes alkoholtermék felhasználásának elszámolását igazoló, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által felvett jegyzőkönyv.
114. § (1) A Jöt. 55. § (1)—(2) bekezdésében meghatározott
esetekben az adóvisszaigényléshez benyújtandó okmány
a) a gázolaj adózott beszerzéséről szóló olyan számla,
amely tartalmazza a felszámított jövedéki adót;
b) a szállítási tevékenységhez használt szállítóeszközök
megnevezése és azonosításának módja, jele;
c) olyan nyilvántartás, amely folyamatosan tartalmazza
— szállítójárművenként és összesítve — a felhasznált gázolaj mennyiségét,
d) a szállítóeszközök gépkönyve vagy a gépkönyv adott
időszakra vonatkozó kivonata, amely tartalmazza a tényleges vagy átlagfogyasztást, továbbá a megtett és felszámításra jogosító időt vagy távolságot;
e) a felhasználásra kiadott, és az ebből ténylegesen
visszaigénylésre is jogosító gázolaj mennyiségről szóló belső bizonylatok.
(2) A Jöt. 55. § (3) bekezdésében meghatározott esetekben az adóvisszaigényléshez benyújtandó okmány
a) a repülőgép üzemanyag adózott beszerzéséről szóló
olyan számla, amely tartalmazza a felszámított jövedéki adót;
b) a légijármű megnevezése és lajstromjele;
c) az üzembentartói repülési terv és a fedélzeti napló
másolata. (3) A Jöt. 57. §-a szerinti adóvisszaigénylési (-levonási)
jogosultság igazolásához szükséges okmány
a) a bioetanolról vezetett külön termékmérleg nyilvántartás, amelyhez csatolni kell a bioetanolt előállító alkoholtermék adóraktár engedélyesének a 72. § (3) bekezdése
szerint kiállított igazolását,
b) az ETBE gyártmánylapja, amely tartalmazza a bioetanol ETBE előállításához felhasznált bioetanol mennyiségét és arányát,
c) a motorbenzin gyártmánylapja, amely tartalmazza a
motorbenzinbe kevert ETBE mennyiségét és arányát.
115. § A regionális jövedéki központ az adóvisszaigényléshez
benyújtott okmányok átvételét az adóvisszaigénylési kérelem másolatán, az adóvisszaigénylés teljesítését, illetve teljes vagy részleges elutasítását pedig a benyújtott okmányok
eredeti példányán igazolja.
Lefoglalás, elkobzás 116. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak a Jöt.
119. § (2) bekezdése szerinti termék, zárjegy (adójegy) és
eszköz lefoglalásánál — elháríthatatlan akadály kivételével — két hatósági tanút kell alkalmaznia.
(2) Ha a hatósági tanúk alkalmazására elháríthatatlan
akadály miatt nem kerülhet sor, ezt a körülményt a jegyzőkönyvben fel kell tüntetni. Elháríthatatlan akadály esetén
hatósági tanúkként eljárhatnak a vám- és pénzügyőrség
olyan alkalmazottai is, akik nem a vámhivatal hatósági
feladatait ellátó tagjai.
(3) A hatósági tanú díjazására a tanúk díjazásáról szóló
jogszabály rendelkezéseit kell alkalmazni.
(4) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a lefoglalt
terméket, zárjegyet (adójegyet) és eszközt (a továbbiakban: lefoglalt termék) — a jövedéki eljárás lefolytatása
során történő azonosításra alkalmas módon — azonosító
jellel, jelzéssel látja el.
(5) Amennyiben az OBI a tevékenysége során bevizsgált
borról megállapítja, hogy az a külön jogszabályban meghatározott eljárástól eltérően került előállításra vagy kezelésre, erről köteles a vámhatóságot értesíteni és részére a
minőség-vizsgálat eredményét átadni.
117. § (1) A lefoglalásról készített jegyzőkönyvnek az adózás
rendjéről szóló törvény 103. § (5) bekezdésében foglaltakon túl tartalmaznia kell
a) a lefoglalást végző vámhivatal megnevezését;
b) a lefoglalás helyét, időpontját, okát, körülményeit;
c) a lefoglalt termék megnevezését, azonosítását,
mennyiségét, értékét;
d) az alkalmazott azonosítójel, jelzés leírását;
e) a lefoglalt termékkel kapcsolatos intézkedéseket, a
tárolás helyét, módját, a lefoglalt termék átadás-átvételének elismerését, továbbá minden olyan körülményt, amelynek az eljárás további lefolytatása során jelentősége lehet;
f) a lefoglalást elszenvedő panaszjogára való felhívást. (2) A lefoglalt termék értékeként a termékre vonatkozóan
kötött jogügylet igazolásául szolgáló okiraton (számla,
vámokmány, adás-vételi szerződés stb.) feltüntetett érték,
ennek hiányában a lefoglalást szenvedő által adott értéknyilatkozat adata vehető figyelembe. Amennyiben a lefoglalást szenvedő nem ad értéknyilatkozatot, vagy az általa
adott értéknyilatkozat a piaci árakra tekintettel nem fogadható el, a lefoglalt termék értékét a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal becsléssel állapítja meg.
(3) A jegyzőkönyvet az eljárásban közreműködők aláírják. A lefoglalást elszenvedő aláírásának hiánya a lefoglalásnak nem akadálya, de az aláírás megtagadását a jegyzőkönyvben fel kell tüntetni.
(4) A jegyzőkönyv egy példányát át kell adni a lefoglalt
termék tulajdonosának, illetve ha nem a tulajdonos birtokában van, akkor birtokosának.
118. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a lefoglalt
terméket saját vagy bérelt raktárába, illetve a tárolásra a
vámhivatallal szerződést kötött adóraktár-engedélyes adóraktárába szállítja.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti elszállításnak akadálya
van, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a lefoglalt
termék megtalálásának helyén gondoskodik a biztonságos
megőrzésről, valamint a használatot és az elidegenítést
megtiltja. Az előzőek betartásának ellenőrzése érdekében
a lefoglalt terméket vagy a lefoglalt termék csomagolását,
tárolótartályát, tárolóhelyiségét hivatalos zárral látja el.
(3) Ha a (2) bekezdés szerinti esetben a lefoglalt termék
értéke az 5 millió forintot meghaladja, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal köteles a termék őrzéséről gondoskodni, egyéb esetben az ügy összes körülményére figyelemmel dönt a vagyonvédelem módjáról.
(4) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által üzemeltetett raktárba fel nem vehető termékek, áruk körének
meghatározása tekintetében a vámjogszabályok rendelkezései az irányadóak.
119. § (1) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal lefoglalást
megszüntető vagy a lefoglalt termék elkobzását elrendelő
határozatában rendelkezik az értékesítésről, illetőleg a
megsemmisítéséről, valamint a Jöt. 119. § (9)—(10) bekezdésében meghatározott költségek viseléséről.
(2) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a határozat
jogerőre emelkedését követően intézkedik az elkobzott
jövedéki termék megsemmisítéséről vagy értékesítéséről.
(3) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az (1) bekezdése szerinti határozat jogerőre emelkedése előtt is
jogosult a lefoglalt termék előzetes értékesítésére vagy
megsemmisítésére, ha
a) az gyors romlásnak van kitéve,
b) az huzamosabb tárolásra alkalmatlan,
c) annak kezelése, tárolása, és őrzése az értékével
arányban nem álló költséggel járna. (4) Az előzetes intézkedés vagy megsemmisítés elrendeléséről határozatban kell intézkedni.
120. § (1) A lefoglalt termék 119. § szerinti megsemmisítését a
hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal felügyelete mellett,
hatósági tanú jelenlétében kell elvégezni.
(2) A megsemmisítésről jegyzőkönyvet kell készíteni,
amelynek tartalmaznia kell
a) a megsemmisítésről intézkedő hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal megnevezését;
b) az elkobzást, illetve az előzetes értékesítést vagy a
megsemmisítést elrendelő határozat számát;
c) a megsemmisítés helyét, időpontját, módját;
d) a megsemmisített jövedéki termék pontos megneve
zését, mennyiségét, azonosító adatait, a lefoglalt dologgal
való azonosságának megállapítását;
e) a jelenlévő közreműködők nevét, személyi adatait,
aláírását;
f) a megsemmisítés során felmerült költséget;
g) annak tényét, hogy a megsemmisítendő jövedéki ter
mék átadása a megsemmisítést végző részére térítés nélkül
vagy térítéssel történt, ha térítéssel, a térítés összegét.
(3) A megsemmisítés a helyi lehetőségek és a megsemmisítendő mennyiség függvényében a vonatkozó környezetvédelmi előírásokra figyelemmel teljesíthető
a) a dohánygyártmány esetében elégetéssel, szétbontással és idegen vagy szennyező anyaggal való összekeveréssel, illetve szennyező folyadékkal való leöntéssel, eláztatással, továbbá darálással, tüzelési célra történő brikettálással, komposztálással;
b) a köztes alkoholtermék és az alkoholtermék esetében — a cukorcefre kivételével — szennyvíztisztító telepen
való kiürítéssel, kiöntéssel, illetve — az élelmiszerekről
szóló 1995. évi XC. törvény előírásainak figyelembevételével — 2207, 2208 90 91, 2208 90 99 vámtarifaszámú alkoholterméknek történő feldolgozásával;
c) a denaturált alkohol esetében egyéb ipari célra való
felhasználással, a pálinka, a borpárlat esetében újrafinomítással vagy a gyümölcspálinka gyümölcscefre dúsítására
való felhasználással;
d) a cukorcefre esetében szeszüzem által történő feldolgozással, szennyvíztisztító telepen történő kiöntéssel, kiürítéssel;
e) a sör és a bor esetében szennyvíztisztító-, hulladéktelepen való kiöntéssel, kiürítéssel, illetve — az élelmiszerekről szóló 1995. évi XC. törvény előírásainak figyelembevételével — 2207, 2208 90 91, 2208 90 99 vámtarifaszámú alkoholterméknek történő feldolgozásával;
f) a pezsgő esetében szennyvíztisztító-hulladéktelepen
való kiöntéssel, kiürítéssel, a pezsgő újrafeldolgozásával,
illetve — az élelmiszerekről szóló 1995. évi XC. törvény
előírásainak figyelembevételével — 2207 vámtarifaszámú
alkoholterméknek vagy borpárlatnak történő feldolgozásával;
g) az ásványolaj esetében a nyers kőolajba való bekeveréssel, újrafeldolgozással vagy szabványosított termékké
való átalakítással, vagy az előbbi lehetőségek hiányában a
vonatkozó környezetvédelmi előírások betartásával, a
vámhivatali ellenőrzés mellett elégetéssel;
h) a hamis, hamisított vagy jogtalanul megszerzett zárjegy, adójegy esetén égetéssel;
i) a Jöt. 119. § (2) bekezdés e)—f) pontja alatt említett
eszköz, berendezés esetén hulladékgyűjtő telephelyen történő alaktalanítással.
(4) A (3) bekezdés i) pontja alá tartozó eszközök és
berendezések megsemmisítése alól a hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatal felügyeletét ellátó regionális parancsnokság parancsnoka a készülék oktatási, múzeumi célra
történő alkalmazás esetén, az intézmény vezetőjének írásos kérelme alapján felmentést adhat.
(5) Amennyiben a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által alkalmazott megsemmisítés során költség merül
fel, azt az állam viseli.
(6) A jövedéki termék megsemmisítése, ha az a megsemmisítést végző részére egyértelmű anyagi haszonnal jár
(pl. újrafeldolgozás értékesítési célból, alapanyagként való
felhasználás stb.) csak a piaci árviszonyokra tekintettel
megállapított ellenszolgáltatás ellenében, szerződés alapján történhet. Az így meghatározott összeget a jövedéki
bírság bevételi számlára kell befizetni.
121. § (1) A Jöt. 120. § (7) bekezdés c) pontja szerint elkobzott
termék értékesítésével a hatósági felügyeletet ellátó vám
hivatal az adóraktár-engedélyest, a jövedéki engedélyes
kereskedőt és azt a nem jövedéki engedélyes kereskedőt
bízhatja meg, amely (aki) az adott jövedéki termék forgalmazására érvényes jövedéki/működési engedéllyel rendelkezik.
(2) A megbízásra a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak az országos, a megyei vagy a helyi napilapokban
ajánlati felhívást kell megjelentetnie.
(3) Az ajánlati felhívásnak tartalmaznia kell
a) az értékesítendő jövedéki termékek megnevezését,
mennyiségét és kiszerelési egységét;
b) a lefoglalt termék értékét;
c) a pályázati feltételeket tartalmazó részletes doku
mentáció átadás-átvételének helyét és idejét. (4) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a benyújtott ajánlatok közül a legkedvezőbb ajánlattevőt bízza meg
az értékesítéssel.
(5) Az értékesítés során keletkezett iratokat a 124. §
(1) bekezdésében említett raktári nyilvántartás mellékleteként kell kezelni.
122. § (1) Az értékesítési árból legalább az értékesítéssel kapcsolatos, az államot terhelő költségeket fedezni kell.
A fennmaradó összeget a jövedéki bírság bevételek között
kell elszámolni.
(2) Ha a Jöt. 119. § (9)—(10) bekezdésében meghatározott a költségek tekintetében a fizetésre kötelezett nem
teljesített, és a végrehajtás nem vagy aránytalanul hosszú
idő múlva vezetne eredményre, úgy az (1) bekezdésben
említett fennmaradó összeg terhére a tárolás, a szállítás, az
őrzés stb. költsége is elszámolható.
(3) Amennyiben az elkobzott jövedéki termék nem értékesíthető, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalnak az
elkobzott jövedéki terméket meg kell semmisítenie.
A megsemmisítésről készített jegyzőkönyvhöz ez esetben
azokat az iratokat is csatolni kell, amelyek az értékesítés
eredménytelenségét bizonyítják.
123. § Ha a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal vagy a bíróság döntése alapján a lefoglalást meg kell szüntetni, de a
lefoglalt termék az előzetes értékesítés vagy megsemmisítés miatt természetben már nem adható ki, a jövedéki
termék lefoglalásakor alapul vett érték alapján, annak
megtérítése időpontjáig eltelt időre számított mindenkori
jegybanki alapkamattal növelt összegét kell megtéríteni.
124. § (1) A lefoglalt termékről a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal olyan nyilvántartást köteles vezetni, amelybe a
lefoglalt termékkel kapcsolatos valamennyi adat, intézkedés bevezetésre kerül.
(2) Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartásnak tartalmaznia kell
a) az ügyfél nevét, adatait, székhelye (lakhelye) pontos
címét;
b) a lefoglalt termék megnevezését, mennyiségét, értékét;
c) a lefoglalás időpontját, helyét;
d) a lefoglalt termék őrzési helyét, az azonosításához
szükséges adatokat;
e) a lefoglalás megszüntetését elrendelő határozat szá
mát, keltét;
f) a termék kiadásának időpontját, illetőleg ennek hiá
nyában a részére kifizetett összeget;
g) az elkobzást elrendelő jogerős határozat számát, keltét;
h) a megsemmisítés időpontját, helyét, módját;
i) az értékesítésre történő átadás időpontját, helyét,
az értékesítéssel megbízott adatait;
j) az értékesítés időpontját, adatait;
k) a lefoglalt termékkel kapcsolatban felmerült vala
mennyi költséget, bevételt és annak rendezettségét. 125. §
(1) Ha az elkobzás alá eső jövedéki terméket a rendőrség, a fogyasztóvédelmi felügyelőség vagy a közterületi
felügyelet foglalja le — kivéve a büntető eljárás során
történt lefoglalást —, arról haladéktalanul értesítenie kell
az illetékes hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalt.
(2) A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal az értesítést követően haladéktalanul köteles a lefoglalt dolgot és
a jegyzőkönyvi iratokat átvenni, és az eljárást a Jöt.
és e rendelet rendelkezései szerint lefolytatni.
Terítőjáratok 126. § (1) A jövedéki engedélyes kereskedő
a) dohánygyártmány, alkoholtermék, bor, pezsgő, köz
tes alkoholtermék és sör árukészletének továbbforgalmazók részére, b) tüzelőolaj, gázolaj és légi jármű üzemanyag árukészletének végfelhasználók részére
gépjárműről történő kiszolgálása, értékesítése (a továbbiakban: terítőjárat) csak a kiszolgálást, értékesítést végző
jövedéki engedélyes kereskedőnek az a) pont esetében a
regionális jövedéki központhoz, a b) pont esetében a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatalhoz történt előzetes,
írásban tett bejelentése alapján, továbbá az a) pont esetében azt követően lehetséges, ha a regionális jövedéki központ a bejelentést a jövedéki engedélyre való rájegyzéssel
tudomásul vette, vagy a bejelentés tudomásul vételét határozatban visszaigazolta.
(2) Az előzetes bejelentésben a jövedéki engedélyes
kereskedőnek meg kell adni
a) annak a telephelyének (raktárának) a címét, jövedéki számát, amelynek árukészletét a terítőjárattal értékesíti;
b) a terítőjáratot végző gépjárművek típusát, forgalmi
rendszámát;
c) a terítőjárattal érintett értékesítési körzetek (települések vagy megye) megjelölését.
(3) A jövedéki engedélyes kereskedő a bejelentést írásban, az (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben az első kiszállítás előtt legalább 10 nappal, az (1) bekezdés b) pontja
szerinti esetben alkalmanként legalább a kiszállítást megelőző 2 nappal korábban teljesíti. A (2) bekezdés szerint
közölt adatokban bekövetkező változást legalább 3 nappal
korábban [a (2) bekezdés b) pontjában foglaltak változását
legkésőbb a változás napján, a gépjármű elindulását megelőzően] be kell jelenteni az illetékes hatósági felügyeletet
ellátó vámhivatalhoz.
(4) A terítőjárat
a) az (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben, ha a kizá
rólag fogyasztási dohány, szivar és szivarka értékesítése
történik, kereskedői vagy gyártói emblémával ellátott közúti gépjárművel végezhető,
b) az (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben olyan forgalmi rendszámmal ellátott közúti gépjárművel végezhető,
amely alkalmas arra, hogy az üzemanyagot a felhasználás
helyszínére szállítsa, olyan tartállyal van összeszerelve
(tankautó), amely az OMH által hitelesített, ólomzárral
ellátott mérőműszeren (átfolyásmérőn), kiszolgáló tömlőn és pillanatelzárón keresztül méri ki az üzemanyagot,
továbbá rendelkezik a gépjármű forgalmi engedélyét kiadó, illetve annak érvényességét meghosszabbító hatósági
felügyeleti szervnek az üzemanyagszállítási tevékenység
végzésére jogosító engedélyével.
127. § (1) Terítőjárattal a 126. § (1) bekezdés a) pontja szerinti
esetben az előzetes megrendelés nélküli értékesítés mellett
— a szállítóeszköz jobb kihasználása érdekében — előzetes megrendelés teljesítésére történő szállítás, továbbá a
jövedéki engedélyes kereskedő visszárujának visszaszállítása is megengedett.
(2) Terítőjáratnak minősül a 126. § (1) bekezdés
a) pontjában említett jövedéki termék áruválasztékának,
árának, egyéb jellemzőinek továbbforgalmazókkal való
megismertetése, továbbforgalmazók egyedi igényeinek felmérése céljából végzett gépjárműről történő értékesítése
is, ha az így értékesített jövedéki termék mennyisége
továbbforgalmazónként (vevőnként) nem haladja meg a
Jöt.-ben meghatározott kereskedelmi mennyiséget, illetve
a cigaretta esetében a kereskedelmi mennyiség 7-szeresét,
és a gépjármű legfeljebb a kereskedelmi mennyiség 50-szeresét, illetve a cigaretta esetében a kereskedelmi mennyiség 350-szorosát szállítja (a továbbiakban: képviselői tevékenység).
(3) A képviselői tevékenységet az a személy folytathat,
aki a jövedéki engedélyes kereskedő által adott, névre szóló
megbízással rendelkezik és a jövedéki termék szállítását a
regionális jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott,
kereskedői vagy gyártói emblémával ellátott gépjárművel
végzi (a továbbiakban: területi képviselő).
(4) A képviselői tevékenységet a 126. § (1) bekezdése
szerinti bejelentésben külön jelezni kell, és a jövedéki
engedélyre történő rájegyzésben — a területi képviselő
személyének megjelölésével együtt — külön fel kell tüntetni.
(5) A terítőjárat jövedéki termék beszerzésére, a jövedéki engedélyes kereskedő raktárai közötti forgalom lebonyolítására, továbbá mozgóboltként nem üzemeltethető.
128. § (1) A jövedéki termék terítőjárattal végzett szállítása a
gépjárműre kiállított olyan szállítólevéllel (a továbbiakban: terítőjárati szállítólevél) történhet, amely tartalmazza
a) a jövedéki engedélyes kereskedő megnevezését, adószámát, a kiszállító raktárhelyiségének nevét, címét, jövedéki számát;
b) a gépjármű típusát, forgalmi rendszámát, a gépjárművezető — a képviselői tevékenység esetén a területi
képviselő — nevét;
c) a gépjárműre induláskor felrakott jövedéki termékek megnevezését, mennyiségi egységét, mennyiségét;
d) a c) pont szerinti mennyiség megbontását az előzetes
megrendelésre szállított, a vevő nevére kiállított számlával,
szállítólevéllel bizonylatolt és a szabad rendelkezésű
mennyiségre, továbbá az előzetes megrendelésre szállított
mennyiség vevőnkénti részletezését;
e) a terítőjárat értékesítési körzetét;
f) a terítőjárati szállítólevél kiállításának időpontját
(év, hónap, nap);
g) a kiszállító raktárhelyiség vezetőjének (megbízottjá
nak) és a gépjárművezetőnek — a képviselői tevékenység
esetén a területi képviselőnek — az aláírását.
(2) A terítőjárati szállítólevél szigorú számadású, két
példányban kiállítandó bizonylat, amelynek eredeti példánya a szállítmányt kíséri, a másik példánya a kiszállító
raktár jövedéki nyilvántartásának bizonylata.
(3) A terítőjárati szállítólevél a 126. § (1) bekezdés
a) pontja szerinti terméket értékesítő terítőjárat esetén
7 napig, illetve a 126. § (1) bekezdés b) pontja szerinti
esetben a kiszállítás kelte napjának 24 órájáig érvényes.
129. § (1) A gépjárműről előzetes megrendelés nélkül értékesített jövedéki termékről a helyszínen számlát vagy szállítólevelet kell kiállítani. A vevőnek a jövedéki termék átvételét a számlán vagy a szállítólevélen aláírásával és bélyegzőlenyomatával igazolnia kell.
(2) A területi képviselő egy vevőnek naponta legfeljebb
egy számlát állíthat ki.
(3) A terítőjáratot végző gépjárművön található jövedéki termékkészletnek meg kell egyezni a visszáruként
visszavett jövedéki termék, valamint a terítőjárati szállítólevélen feltüntetett jövedéki termék összes mennyiségének
és az azon számlákon, szállítóleveleken szereplő jövedéki
termékek mennyiségének különbségével, amelyeken a vevő a jövedéki termék átvételét az (1) bekezdés szerint igazolta. A gépjárművön található mennyiség adatának bármely időpontban rendelkezésre kell állnia.
(4) A terítőjárat tevékenységével kapcsolatban feltárt jogsértésért a felelősség a jövedéki engedélyes kereskedőt terheli.
(5) A 126. § (1) bekezdés b) pontjában megjelölt termékek terítőjárat keretében történő értékesítése készpénzfizetés ellenében nem megengedett.
130. § (1) A terítőjáratot folytató gépjármű vezetőjének a szállított jövedéki termékkel 8 naponként, illetve a 126. § (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben naponta kell elszámolni.
(2) A jövedéki engedélyes kereskedő a terítőjárat számára kiadott jövedéki termékekről gépjárművenként a telephely jövedéki nyilvántartásához csatolt, külön nyilvántartást (a továbbiakban: túranyilvántartást) vezet.
(3) A túranyilvántartásban az előzetes megrendelésre
számlával, szállítólevéllel kiszállított és az előzetes megrendelés nélkül kiszállított (szabad rendelkezésű) jövedéki
termékeket elkülönítve kell szerepeltetni, az utóbbiakat
csak a terítőjárat elszámolása után, a tényleges értékesítésnek megfelelően lehet a jövedéki nyilvántartásban véglegesen készletcsökkenésként szerepeltetni.
Jövedéki termékek forgalmazása 131. § (1) Ha a jövedéki engedélyes kereskedő a tevékenységét
több telephelyen folytatja, a jövedéki engedélyről telephelyenként a regionális jövedéki központ által hitelesített,
sorszámozott másolati példányt kell a telephelyein tartania. Az eredeti jövedéki engedélyt a Jöt. 5. § (6) bekezdésében említett helyen kell biztonságosan megőrizni.
(2) A jövedéki engedélyes kereskedő, importáló, exportáló jövedéki biztosítékának teljesítésére a 29. § és 31. §
rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
132. § (1) A jövedéki engedélyes kereskedőnek a 22. számú, az
export és import tevékenységet folytató jövedéki engedéllyel rendelkező alanynak — a (2) bekezdésben foglalt
eltéréssel — a 40—41. számú mellékletek szerinti tartalommal kell folyamatosan a telephelyen, több telephely esetén
összesítve is — az általa meghatározott helyen — a regionális jövedéki központ által jóváhagyott és a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal által hitelesített jövedéki nyilvántartást vezetnie. A nyilvántartás vezetésére a regionális
jövedéki központ által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is alkalmazható.
(2) A Jöt. 106. § (11) bekezdésben megjelölt jövedéki
engedélyes kereskedő a jövedéki és vevőnyilvántartását a
külön jogszabályban foglalt rendelkezések alapján vezeti.
(3) A jövedéki engedélyes kereskedő, az importáló a
jövedéki termék készletéről a hatósági felügyeletet ellátó
vámhivatal felhívására haladéktalanul átadja a készleteiről
vezetett nyilvántartást és zárókészlet kimutatását. A jövedéki engedélyes kereskedő, az importáló számítógépes
nyilvántartásvezetés esetén az adatokat a vámhatóság által
meghatározott formában, számítógépes adathordozón
— külön kérésre — átadja.
(4) A Jöt. 110. § (14) bekezdésében meghatározott nyilvántartást az országos üzemanyagtöltő hálózattal rendelkező vállalkozások esetében a regionális jövedéki központ,
egyéb esetekben a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal
által hitelesíttetni kell, és azt az üzemanyagtöltő állomáson, illetve a kiskereskedelmi tárolótelepen kell vezetni.
A nyilvántartás vezetésére a regionális jövedéki központ
által előzetesen jóváhagyott számítógépes nyilvántartás is
alkalmazható. Az országos üzemanyagtöltő állomással
rendelkező vállalkozások esetében az ugyanazon számítógépes programon alapuló, a regionális jövedéki központ
által jóváhagyott nyilvántartást nem kell üzemanyagtöltő
állomásonként külön-külön engedélyeztetni.
(5) A regionális jövedéki központ kérelemre felmentést
adhat az (1) bekezdésben előírt telephelyenkénti nyilvántartásvezetési kötelezettség alól, amennyiben a jövedéki
engedélyes kereskedő számítógépes nyilvántartási rendszeréből az (1) bekezdés szerinti nyilvántartások adattartalma bármikor megállapítható.
133. § (1) Az üzemanyagtöltő állomás jövedéki termékkészletének jövedéki ellenőrzése során a 103. § (3)—(6) bekezdéseit értelemszerűen, illetve a 98. § szerinti ellenőrzési
módokat kell alkalmazni. Az olyan üzemanyagtöltő állomáson, ahol az OMH által hitelesített elektronikus szintmérő készüléket alkalmaznak, a vámhatóság az ellenőrzés
során a készletfelvételt az elektronikus szintmérő készülékkel végzi. A hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal a
jövedéki ellenőrzés alkalmával minden esetben vizsgálja,
hogy az utolsó jövedéki ellenőrzés időpontja óta végzett
beszerzések esetében a Jöt. 110. § (2) bekezdésében előírt
rendelkezések teljesülnek-e, a forgalmazott jövedéki termékek megfelelnek-e a Jöt. 110. § (13) bekezdése rendelkezéseinek, továbbá — szükség esetén — vizsgálja a Jöt
106. § (8) bekezdésében előírt rendelkezés betartását.
(2) Az üzemanyagtöltő állomásnak a pénztárgép forgalmazója által kiállított igazolással kell rendelkeznie arról,
hogy az általa használt pénztárgép a számla, egyszerűsített
számla és nyugta adóigazgatási azonosításáról, valamint a
nyugta adását biztosító pénztárgép és taxaméter alkalmazásáról szóló 24/1995. (XI. 22.) PM rendelet 3. §-ában
meghatározott, kútfejjel összekötött, APEH által engedélyezett típusú.
(3) Az üzemanyagoknak a fuvarozás során vagy az üzemanyagtöltő állomáson, illetve a jövedéki engedélyes kereskedő telephelyén a lefejtéskor bekövetkezett keveredését
a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal — az objektív
akadályoztatás felmerülésének esetét kivéve — a bejelentést követő 24 órán belül köteles kivizsgálni és jegyzőkönyvet felvenni. Objektív akadályoztatás felmerülése esetén a
vámhatóság a késedelemről értesítést küld a bejelentőnek,
és egyúttal megadja a jegyzőkönyvfelvétel időpontját.
A jegyzőkönyvben rögzíteni kell a keveredés helyét, idejét,
módját és körülményeit, a keveredett jövedéki termékek
megnevezését, vámtarifaszámát, származásának igazolását, a keveredett jövedéki termékek mennyiségét és hőmérsékletét, —, illetve ha ez utóbbi nem állapítható meg —
a keveredett anyag hőmérsékletét.
(4) Az üzemanyagok (3) bekezdés szerinti keveredése
esetén a keveredett motorbenzint az üzemanyag-töltőállomás az MSZ EN ISO/IEC 17025. számú szabvány szerint,
független akkreditált laboratórium szakvéleménye alapján
veheti nyilvántartásba és forgalmazhatja.
(5) A kétütemű motorok hajtóanyagaként használt keverék üzemanyag a Jöt. 110. § (13) bekezdésének alkalmazásában szabványosnak tekintendő, amennyiben a keveréket alkotó komponensek közül a motorbenzin kielégíti a
rá vonatkozó hatályos magyar szabvány előírásait.
(6) Új üzemanyag töltőállomás a tartályok és a kútoszlop hitelesítéséhez a működési engedély kiadását megelőzően, a hatósági felügyeletet ellátó vámhivatal előzetes
tájékoztatása és felügyelete mellett vásárolhat üzemanyagot adóraktárból, illetve jövedéki engedélyes kereskedőtől.
134. § (1) A Jöt. 110. § (9) bekezdésének alkalmazásában borkimérésre jogosító üzletkörnek az üzletek működéséről és
a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről
szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet 1. számú mellékletében — a 220. Munkahelyi vendéglátó üzletkör kivételével
— valamennyi, a 200. Vendéglátás üzletköri csoportba
tartozó üzetkör minősül. Az 1998. június 21-ét megelőzően
kiadott működési engedélyek esetében a II/1., II/2., II/3. és
II/5. üzletkört kell borkimérésre jogosító üzletkörnek tekinteni.
(2) A szőlőbor 25 litert meghaladó edényzetből történő
értékesítése esetén a Jöt. 110. § (7) bekezdésében előírt
engedély iránti kérelemhez eredetiben csatolni kell az
edényzet és az átfolyásmérő hitelesítési bizonylatát, valamint az áfolyásmérő típusának leírását.
(3) A Jöt. 110. § (10) bekezdésében előírt napi nyilvántartás nyomtatványát, illetve a számítógépes nyilvántartásvezetést az üzlethelyiség fekvése szerint illetékes hatósági
felügyeletet ellátó vámhivatal a benyújtást követő 5 munkanapon belül hitelesíti.
135. § (1) A Jöt. 103. § (3) bekezdésének alkalmazásában nem
tekintendő jövedéki engedélyes kereskedelmi tevékenységnek, ha a nem jövedéki engedélyes kereskedő
a) egy vagy több üzletét másik nem jövedéki engedélyes
kereskedőnek az üzlet jövedéki termékkészletének átadásával (értékesítésével) együtt üzemeltetésre (bérletbe) adja,
b) a jövedéki termékek forgalmazását megszünteti és a
megszüntetéskor készleten lévő jövedéki termékét másik,
nem jövedéki engedélyes kereskedőnek értékesíti,
c) — amennyiben gazdasági társaságot alapít — jövedéki árukészletét a társaságba apportálja, az általa alapított
társaságnak eladja,
továbbá, amennyiben a nem jövedéki engedélyes kereskedő másik nem jövedéki engedélyes kereskedővel egyesül
(összeolvad, beolvad), és ennek keretében a jövedéki árukészlet a másik nem jövedéki engedélyes kereskedő tulajdonába kerül.
(2) A nem jövedéki engedélyes kereskedő a jövedéki
árukészletének (1) bekezdés szerinti átadását, értékesítését megelőzően az átadás-átvétel tervezett időpontját az
üzlet fekvése szerint illetékes vámhivatalnak köteles írásban bejelenteni. Az átadás-átvétel a vámhivatallal a bejelentés alapján egyeztetett időpontban, a vámhivatal jelenlétében történhet, kivéve, ha az átadás-átvétel tervezett
időpontját 2 héttel megelőzően tett bejelentés alapján a
vámhivatal nem ajánlott fel időpontot az esemény lebonyolítására. A jövedéki termékkészlet átadás-átvételéről részletes kimutatást (leltárt) és jegyzőkönyvet kell készíteni.
Az átvevőnél a jövedéki termék eredetének igazolására a
termékértékesítésnek minősülő esetekben a számla vagy a
számlát helyettesítő okmány, egyéb esetekben az átadott
jövedéki termékeket részletező kimutatás, és az átadás-átvételről felvett, — amennyiben az átadás-átvétel a vámhivatal jelenlétében történik, a vámhivatal által is aláírt —
jegyzőkönyv szolgál.
(3) Ásványolajnak a Jöt. 103. § (5) bekezdése szerinti
értékesítésére a (2) bekezdésében foglaltakat értelemszerűen alkalmazni kell, azzal az eltéréssel, hogy az átadásátvételre kizárólag az ásványolaj tárolási helye szerint illetékes vámhivatal jelenlétében, jegyzőkönyv egyidejű felvétele mellett kerülhet sor, mely jegyzőkönyv igazolja az
ásványolaj eredetét.
136. § (1) A szabadforgalomba bocsátott jövedéki terméknek
a vevőhöz (címzetthez) való szállítása során a szállítójárműről másik szállítójárműre a szállítmányozó telephelyén
történő átrakodása esetén a borkísérő okmány, a szállítólevél hátoldalán fel kell tüntetni
a) az átrakodás helyét és dátumát (év, hó, nap), és
b) annak a szállítójárműnek a forgalmi rendszámát,
amelyre az átrakodás történt. (2) Amennyiben az (1) bekezdés szerinti esetben a szállítmányozó telephelyére való szállítás egyszerűsített kísérő
okmány alkalmazásával történt, az átrakodáskor szállítólevelet kell kiállítani és az egyszerűsített kísérő okmányhoz
csatolni. A szállítólevélnek az (1) bekezdés szerinti adatokat is tartalmaznia kell.
(3) Az országos üzemanyagtöltő hálózattal rendelkező
vállalkozás az üzemanyagkészletét az egyik üzemanyagtöltő állomásáról a másikra, továbbá az egyéb nem jövedéki
engedélyes kereskedő jövedéki termékét az egyik üzletéből
a másik üzletébe áttárolhatja, az áttárolt terméket a Jöt.
106. § (5) bekezdése szerinti szállítólevéllel szállíthatja.
137. § (1) A más tagállamból szabadforgalomba bocsátott jövedéki terméket beszerző közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedő részére
a székhely szerinti regionális jövedéki központ a jövedéki
termék feladása előtt — kérelemre — igazolást ad a belföldön keletkező adókötelezettségre nyújtott jövedéki biztosíték rendelkezésre állásáról.
(2) A közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató
jövedéki engedélyes kereskedő a 22. számú melléklet szerinti nyilvántartása alapján havonta — tagállami szállítónként és vevőnként — összesíti és megállapítja a tagállamból beszerzett és a tagállamba értékesített jövedéki termék
mennyiségét és számla szerinti értékét.
(3) A közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató
jövedéki engedélyes kereskedő az 5 liternél/5 kilogrammnál nagyobb kiszerelésű egyéb ellenőrzött ásványolaj és a
megfigyelt termék beszerzéséről, értékesítéséről, nyitó- és
zárókészletéről a Jöt. 107. § (1) bekezdésében előírt havi
jelentést a 22. számú melléklet III. részének megfelelő
adattartalommal, jogcímenként összesítve, szállítónként
és vevőnként részletezve nyújtja be a székhelye szerinti
regionális jövedéki központhoz.
(4) Amennyiben a közösségi kereskedelmi tevékenységet folytató jövedéki engedélyes kereskedő legalább heti
gyakorisággal, illetve egy hónapban legalább 8 alkalommal
szerez be rendszeresen jövedéki terméket más tagállamból,
kérelmére a regionális jövedéki központ legfeljebb féléves
időtartamra engedélyezheti, hogy adóbevallási és adófizetési kötelezettségét havonta, a tárgyhót követő hó 20-áig
teljesítse. Az engedély kérelemre — legfeljebb újabb féléves időtartamra — ismételten kiadható.
138. § (1) E rendelet — a (2)—(10) bekezdésben foglalt eltéréssel — a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz
történő csatlakozásáról szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésének napján lép hatályba, azzal,
hogy az e rendelet szerinti engedélykérelmek, a jövedéki
tevékenység folytatására vonatkozó jognyilatkozatok, nyilvántartásbavételi kérelmek a hatálybalépést megelőzően is
előterjeszthetők.
(2) E rendelet 2. §-a (1) bekezdésének n) pontja, 10. §-a
(1) bekezdésének r) pontja, 19. §-a (1) bekezdésének
c) pontja, 22. §-a (1) bekezdésének d) pontja 2005. január
1-jén lép hatályba azzal az eltéréssel, hogy a 2. § (1) bekezdésének n) pontjának, 10. § (1) bekezdésének r) pontjának
rendelkezését a 2005. január 1-jén érvényes engedéllyel
rendelkező adóraktár-engedélyes és adómentes felhasználó legkésőbb 2006. január 15-ig köteles teljesíteni.
(3) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a 35/1997.
(XI. 26.) PM rendelet és az azt módosító 15/1998. (IV. 30.)
PM rendelet, 36/1998. (XII. 21.) PM rendelet, 31/1999.
(XII. 20.) PM rendelet, 22/2000. (V. 18.) PM rendelet,
48/2000. (XII. 18.) PM rendelet, 30/2001. (VIII. 2.) PM
rendelet, 44/2002. (XI. 20.) PM rendelet és a 31/2003.
(XII. 4.) PM rendelet hatályát veszti.
(4) A Jöt. 124. §-a (2) és (3) bekezdésben meghatározott
rendelkezésnek megfelelő személy, illetve tevékenység
esetében — kivéve a Jöt. 125. §-a szerinti esetet — nem kell
a Jöt. és az e rendelet szerinti engedélykérelmet benyújtani.
A Jöt. 50. § (4) bekezdés d)—e) pontjában meghatározott
megfigyelt terméket is elállító adóraktár-engedélyesnek és
adómentes felhasználónak azonban a Jöt.-ben előírt adatlaphoz csatolva vagy pótlólagosan — legkésőbb 2004. április 5-ig — be kell nyújtania a vonatkozó kötelező érvényű
vámtarifabesorolásról hozott határozatot vagy az arra irányuló, beadott kérelem másolatát, és az engedély kiadására, módosítására, a tevékenység folytatására a (6) bekezdés
rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni.
(5) A Jöt. 125. §-a szerinti esetben a kérelmezőnek a
felhasználói engedély iránti kérelem benyújtásához csak az
e rendelet 15. § (1) bekezdés f), j), k) és l) pontjának rendelkezését kell alkalmaznia azzal, hogy az ott meghatározott okmányok, bizonylatok, határozat, nyilvántartás minta, illetve számítógépes nyilvántartás-leírás — a (6) bekezdésben foglaltak figyelembevételével — a kérelem beadását követően, külön felhívás nélkül, legkésőbb 2004. április
5-ig is benyújtható. Amennyiben ezen határidőt a kérelmező elmulasztja, az engedély kiadására nem lehet a Jöt.
125. §-a szerinti egyszerűsített eljárást alkalmazni.
(6) Amennyiben felhasználói engedélyt az (5) és a
(7) bekezdés szerint kérelmező a kérelem benyújtásakor
még nem rendelkezik a Jöt. 50. § (4) bekezdés d)—e) pontjában megjelölt megfigyelt termék esetében előírt kötelező
érvényű vámtarifabesorolásról hozott határozattal, az
e rendelet 15. § (1) bekezdés j) pontjának rendelkezése a
kötelező érvényű vámtarifabesorolás iránti, benyújtott kérelem másolatának — az (5) bekezdés szerinti határidőig
történő — csatolásával is teljesíthető, és az engedély a
kötelező érvényű vámtarifabesorolás iránti kérelemben
feltüntetett vámtarifaszám figyelembevételével adható ki.
Amennyiben a kötelező érvényű vámtarifabesorolásról ezt
követően hozott határozat más vámtarifaszámot állapít
meg, mint a kérelemben feltüntetett vámtarifaszám, a felhasználói engedély módosítása iránti kérelemnek a határozat kézhezvételétől számított 15 napon belül történő
benyújtása esetén a tevékenység az addigi engedéllyel
— a módosított engedély kiadásáig vagy az engedélykérelem elutasításáig — tovább folytatható.
(7) A regionális jövedéki központ a bejegyzett kereskedők és az adóképviselők engedélyét, valamint a — Jöt.
125. §-ában foglaltaktól eltérő esetben kérelmezett — felhasználói engedélyt [figyelemmel a (6) bekezdés rendelkezésére] a 2004. március 31-ig benyújtott kérelmek esetében
a kérelem benyújtásától számított 30 napon belül adja ki.
(8) Az e rendelet hatálybalépése előtti napon az
1997. évi CIII. törvény szerint
a) a denaturált szesz kiszerelésére érvényes felhasználói engedéllyel rendelkező személynek a tevékenysége
folytatásához nem kell az e rendelet szerint engedélykérelmet benyújtania,
b) a denaturált szesz felhasználására vámhatóság által
nyilvántartásba vett személynek nem kell az e rendelet
szerint a nyilvántartásba vételt kérnie.
(9) Az e rendelet 35. § (1) bekezdése c) pontjának a
kútoszlop hitelesítés bizonylatának csatolására vonatkozó
rendelkezését 2005. január 1-jétől kell alkalmazni.
(10) Az 1997. évi CIII. törvény szerinti, nyomtatványként legyártott termékkísérő okmányok és egyszerűsített
kísérő okmányok a belföldi forgalomban 2005. december
31-ig még felhasználhatók.
Dr. Draskovics Tibor s. k.,
pénzügyminiszter