text:
126/2009. (VI. 15.) Korm. rendelete a közigazgatási versenyvizsgáról.
A Kormány a köztisztviselők jogállásáról szóló
1992. évi XXIII. törvény (a továbbiakban: Ktv.) 80. §
(1) bekezdésének j) és k) pontjában foglalt felhatalmazás
alapján, valamint az Alkotmány 35. § (1) bekezdésének
b) pontjában megállapított feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
Hatály 1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed a vizsgázóra, a vizsgáztatóra és a vizsgabiztosra.
(2) A rendelet hatálya az (1) bekezdésben foglaltakon túl
kiterjed a Miniszterelnöki Hivatalra, a Kormányzati Személyügyi Szolgáltató és Közigazgatási Képzési Központra
(a továbbiakban: KSZK), a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szervére és a felkészítő tanfolyamot
szervező, felnőttképzést folytató intézményre.
Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
a) fogyatékos vizsgázó: a fogyatékos személyek jogai
ról és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi
XXVI. törvény 4. § a) pontjában meghatározott személy,
b) hátrányos helyzetű vizsgázó: az a vizsgára jelentkezés időpontjában 35. életévét be nem töltött jelentkező,
akit középfokú tanulmányai során családi körülményei,
szociális helyzete miatt a jegyző védelembe vett, illetve,
aki után rendszeres gyermekvédelmi támogatást folyósítottak, illetve rendszeres gyermekvédelmi kedvezményre
jogosult, vagy állami gondozott volt,
c) közigazgatási gyakorlat: a Ktv. 72. § (7) bekezdése
szerinti gyakorlat,
d) közigazgatási versenyvizsga szakbizottság (a továbbiakban: szakbizottság): az Országos Közigazgatási Vizsgabizottság (a továbbiakban: OKV) keretében működő,
a közigazgatási versenyvizsgával kapcsolatos egyes feladatok ellátására létrejött bizottság,
e) közigazgatási versenyvizsga-szervező (a továbbiakban: vizsgaszervező): a KSZK és a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szerve,
f) vizsgabiztos: aki az írásbeli, illetve a szóbeli vizsgán
a közigazgatási versenyvizsga rendjére vonatkozó szabályok
betartását felügyeli,
g) vizsgázó: a Ktv. 10/C. § (1) bekezdésében meghatározott személy,
h) vizsgáztató: a közigazgatási versenyvizsga tananyagát
számon kérő, e rendelet alapján felkért személy.
A versenyvizsga 3. § (1) A közigazgatási versenyvizsga (a továbbiakban:
versenyvizsga) célja annak felmérése, hogy a vizsgázó
rendelkezik-e a közigazgatásban való munkavégzéshez
szükséges műveltséggel, készségekkel és képességekkel.
(2) A versenyvizsgának írásbeli és szóbeli része van.
Az írásbeli vizsgarész megelőzi a szóbeli vizsgarészt. Szóbeli vizsgára az bocsátható, aki az írásbeli vizsgán legalább 120 pontos eredményt ért el.
(3) A versenyvizsga kétszintű: középszintű és felsőszintű. A felsőfokú iskolai végzettséggel nem rendelkező
vizsgázó a versenyvizsgára történő jelentkezésnél kiválasztja, hogy középszintű vagy felsőszintű versenyvizsgát
tesz. A felsőfokú iskolai végzettséggel rendelkező vizsgázó felsőszintű versenyvizsgát tesz. A vizsgázó a versenyvizsga szintjét a versenyvizsgára történő jelentkezés után
nem változtathatja meg.
(4) Az I. besorolási osztályba a Ktv. 26. § (2) bekezdése
alapján történő besoroláshoz felsőszintű versenyvizsga
vagy közigazgatási szakvizsga szükséges.
A vizsgakövetelmények 4. § (1) A versenyvizsga vizsgakövetelményei:
a) alkotmány- és jogi ismeretek,
b) közigazgatás-tudományi és közigazgatási ismeretek,
c) társadalomismeretek,
d) gazdasági és pénzügyi ismeretek,
e) emberi jogi, etikai és adatkezelési ismeretek.
(2) A versenyvizsga tantárgyait, azok leírását, tananyagát és a vizsgakérdéseket – a KSZK javaslatára – az OKV
elnöksége állapítja meg. A tananyagot és az írásbeli vizsga
tesztkérdéseit, azok megoldását a KSZK honlapján kell
közzétenni. A KSZK a javaslatát a szakbizottság véleményének figyelembevételével készíti el.
A vizsgarendszer felügyelete 5. § (1) A versenyvizsgarendszer felügyeletét a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter (a továbbiakban: miniszter)
látja el. E jogkörében eljárva különösen:
a) ellenőrzi a vizsgaszervezők működését, a vizsgaszervezők által biztosított feltételeket, a versenyvizsgáztatás színvonalát,
b) ellenőrzi a vizsgáztatás lebonyolítását,
c) elbírálja a vizsgázó versenyvizsgáról való kizárásáról
hozott vizsgaszervezői döntés ellen benyújtott panaszt,
d) vizsgálja a versenyvizsgarendszer működésével
kapcsolatos szakmai-módszertani, fejlesztési, koordinációs feladatok ellátását, e) ellenőrzi a versenyvizsgadíj felhasználását,
f) elbírálja a vizsgabizottság elnökének, illetve tagjá
nak összeférhetetlenségével kapcsolatban hozott vizsgaszervezői döntés ellen benyújtott panaszt,
g) elbírálja a KSZK mint vizsgaszervező eljárását kifogásoló vizsgázói panaszt.
(2) Az (1) bekezdés a), b) és e) pontjában meghatározott
feladatok ellátásában a KSZK közreműködik a miniszter
által meghatározottak szerint.
A KSZK feladatai 6. § (1) A KSZK feladatai különösen:
a) országos felmérést végez a versenyvizsgarendszerrel
kapcsolatban,
b) vezeti a versenyvizsgával összefüggő nyilvántartást, rendszerezi és összesíti a versenyvizsgára vonatkozó adatokat,
c) szervezi, koordinálja és lebonyolítja a versenyvizsgarendszerhez kötődő helyszíni monitoring vizsgálatokat,
d) az OKV elnökségének jóváhagyásával módszertani
ajánlást ad ki a versenyvizsgák szervezéséhez, a vizsgabizottságok munkájához, a vizsgakövetelmények egységes
érvényesítéséhez,
e) szakmai-módszertani értekezletet szervez a vizsgaszervezők részére, f) továbbképzést tart a vizsgáztatók, felkészülést segítő
szakértők részére,
g) beszámol a miniszternek, valamint az OKV elnökségnek a tárgyévet követő április 30-ig a versenyvizsgák
tapasztalatairól,
h) beszámol a miniszternek a vizsgadíjak felhasználásáról. (2) A KSZK az (1) bekezdés g) pontjában meghatározott beszámolót a honlapján közzéteszi.
A vizsgaszervező 7. § (1) Versenyvizsgát a KSZK és a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szerve szervezhet.
(2) A vizsgabizottság működésével, a versenyvizsga
szervezésével és lebonyolításával kapcsolatos feladatokat
a vizsgaszervező látja el. A vizsgaszervező mint adat
feldolgozó közreműködik a KSZK által vezetett versenyvizsga nyilvántartással összefüggő helyi feladatok ellátásában.
(3) A vizsgaszervező vezetője felelős a versenyvizsga
jogszabályokban foglaltak szerinti lebonyolításáért, a vizsgabizottság működésének jogszerűségéért.
Szervezett felkészülés a versenyvizsgára 8. § (1) A Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szerve a versenyvizsgára történő felkészülés érdekében felkészítő tanfolyamot szervez, amelyen a vizsgázó
szabad mérlegelése alapján, térítési díj ellenében vehet
részt.
(2) A versenyvizsgára történő felkészülés érdekében
a felnőttképzést folytató intézmények nyilvántartásában
szereplő szervezet vagy személy is szervezhet felkészítő
tanfolyamot.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott tanfolyamon az OKV elnöksége által elfogadott és a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter által hatósági jogkörben engedélyezett képzési program szerint kell oktatni.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott tanfolyam
díját a szervező maga állapítja meg, azonban az nem lehet
magasabb, mint a mindenkori köztisztviselői illetményalap kétszerese.
A versenyvizsga díja 9. § (1) A versenyvizsga díja két részből áll, az írásbeli és
a szóbeli vizsgarész díjából. A vizsgadíjat vizsgarészenként (írásbeli, szóbeli) kell megállapítani. A vizsgadíj
a köztisztviselői illetményalap 50%-a. Az írásbeli vizsgarész vizsgadíja a köztisztviselői illetményalap 20%-a,
a szóbeli vizsgarész a köztisztviselői illetményalap 30%-a.
(2) A vizsgázó az írásbeli és a szóbeli vizsgarész díját
legkésőbb a vizsgarész megkezdését megelőző 3. munkanapig fizeti meg.
(3) A vizsgadíjat a KSZK Magyar Államkincstárnál vezetett számlájára kell befizetni. A vizsgázó által befizetett
versenyvizsga díjat az alábbiak szerint kell megosztani:
a) a vizsgáztató bizottság elnökét és többi tagját a szóbeli vizsgarész díj 20–20%-a,
b) az írásbeli vizsgát javító vizsgáztatót az írásbeli
vizsgarész díj 10%-a.
c) a vizsgabiztost az írásbeli és a szóbeli vizsgarész díj
5–5%-a,
d) a KSZK-t az írásbeli vizsgarész díj 10%-a és a szóbeli vizsgarész díj 5%-a,
e) a vizsgaszervezőt a fennmaradó összeg
illeti meg.
(4) A (3) bekezdés e) pontjában meghatározott összeget
a vizsgaszervezőnek a versenyvizsgáztatás működtetésére
kell fordítania. A vizsgaszervező a vizsgadíj felhasználásáról – a KSZK által meghatározott rendben – a KSZK felé
félévente elszámol.
(5) A (3) bekezdés d) pontjában meghatározott összeget
a KSZK a versenyvizsga rendszer működtetésére köteles
fordítani, amelynek felhasználásáról a KSZK évente beszámolót készít a miniszternek.
(6) A (3) bekezdés a)–c) pontjában foglalt összegek kifizetését a KSZK teljesíti.
(7) A versenyvizsga ismétlése esetén (a továbbiakban:
ismétlővizsga) a versenyvizsga díjjal megegyező összegű
díjat kell fizetni. Vizsgarész ismétlése esetén vizsgarész
díjat kell fizetni. E díj megosztására a (3) bekezdésben
meghatározottakat kell alkalmazni.
(8) Ha a vizsgázó a versenyvizsga elhalasztását kéri, akkor halasztási díjat kell fizetnie. A halasztási díj összege
a köztisztviselői illetményalap 10%-a. A halasztási díj
a KSZK-t illeti meg.
Adatkezelés 10. § (1) A KSZK a Ktv. 10/B. §-ában foglaltaknak megfelelően nyilvántartást vezet és működteti a versenyvizsga
elektronikus információs rendszerét (a továbbiakban: versenyvizsga adatbázis), amelynek segítségével a vizsgaszervező részére rendelkezésre bocsátja a versenyvizsga
szervezéséhez, lebonyolításához szükséges adatokat.
(2) A vizsgázó – azonosítása érdekében – a versenyvizsgára történő jelentkezéskor azonosító kódot kap. A vizsgázó az azonosító kóddal használhatja a versenyvizsga elektronikus információs rendszerét. Az írásbeli vizsgarész feladatlapjain a vizsgázó azonosító kódját kell feltüntetni.
A vizsgázó az azonosító kód használatával is kérhet az
írásbeli vizsgarész eredményéről tájékoztatást.
(3) A versenyvizsga adatbázisban szereplő személyes
adatok védelméért, az adatkezelés jogszerűségéért a
KSZK vezetője felelős. A KSZK vezetője adatvédelmi
szabályzatban határozza meg az iratok, adatok kezelésének adatvédelmi, adatbiztonsági szabályait.
(4) A versenyvizsga adatbázisban szereplő személy kérelmére, saját adatairól a nyilvántartásból kivonatot vagy
másolatot, illetve tájékoztatást kell adni. A tájékoztatást
a kérelem beérkezésétől számítva legkésőbb 30 napon belül
írásban kell megadni. A versenyvizsga adatbázisban
szereplő személy adatainak helyesbítését, kijavítását személyesen vagy meghatalmazott képviselője útján, továbbá
elektronikus formában a KSZK vezetőjétől írásban kérheti. A versenyvizsga adatbázisban szereplő személy saját
adataiba betekinthet.
(5) A versenyvizsga adatbázisban nyilvántartott személy
adatait a KSZK törli a nyilvántartásból, ha
a) a nyilvántartott személy az adatainak a törlését kéri,
továbbá, ha
b) a nyilvántartott személy versenyvizsgájának érvényességi ideje lejárt.
(6) A KSZK a versenyvizsga adatbázisban szereplő adatokat egyéni azonosításra alkalmatlan módon statisztikai
adatgyűjtés céljából felhasználhatja.
(7) A közigazgatási szerv a hivatali kapuján keresztül
hivatalos adatszolgáltatás kérhet a KSZK-tól a köztisztviselői állásra pályázó versenyvizsga bizonyítványáról.
Versenyvizsga időpontok 11. § (1) Versenyvizsga az év során bármikor szervezhető.
A vizsgaidőpontokat, illetve – a vizsgázó jelentkezésére
figyelemmel – a vizsgahelyszínt a KSZK koordinálásával
a vizsgaszervező határozza meg. A KSZK a vizsgaidőpontról és a vizsgahelyszínről a vizsga időpontját megelőzően legalább 30 nappal tájékoztatja a vizsgázót. Ettől
a vizsgázó írásbeli kérelmére el lehet térni. A KSZK köteles vizsgaidőpontot biztosítani a vizsgázó számára a vizsgára való jelentkezéstől számított 60 napon belül.
(2) A vizsgaidőpontokat és vizsgahelyszíneket közzé
kell tenni a KSZK honlapján.
(3) A vizsgaidőpont és a vizsgahelyszín a vizsgázó
kérelmére módosítható. A kérelmet az értesítéstől számított legkésőbb 5 munkanapon belül lehet benyújtani a
KSZK-hoz. A KSZK egy alkalommal köteles új vizsgaidőpontot és vizsgahelyszínt megjelölni.
(4) A vizsgaidőpontot és a vizsgahelyszínt a KSZK módosíthatja legkésőbb 15 nappal a már kitűzött vizsgaidőpontot megelőzően. Erről és az új vizsgaidőpontról, illetve
vizsgahelyszínről a vizsgázót értesíteni kell az (1) bekezdésben meghatározottak szerint.
Jelentkezés a versenyvizsgára 12. § (1) A versenyvizsgára a KSZK honlapján történő regisztrációt követően, a KSZK által meghatározott jelentkezési lappal kell jelentkezni. A versenyvizsgára történő
jelentkezést a KSZK-hoz kell megküldeni elektronikus
vagy postai úton. A vizsgázónak a jelentkezésben ki kell
választania a vizsgahelyszínt, és meg kell jelölnie azt
a vizsgarészt, amelyet teljesíteni kíván. Kizárólag szóbeli
vizsgarészre csak az jelentkezhet, aki az írásbeli vizsgarészt már teljesítette. A KSZK-hoz beérkezett jelentkezéseket a KSZK továbbítja a vizsgázó által vizsgahelyszínként
megjelölt vizsgaszervezőhöz.
(2) A vizsgázónak az írásbeli vizsgarészre postai úton
történő jelentkezéséhez mellékelnie kell
a) a végzettségét igazoló oklevél hitelesített vagy egyszerű másolatát,
b) az írásbeli vizsgarész díjának befizetését igazoló
szelvény egyszerű másolatát.
(3) A vizsgázónak elektronikus jelentkezés esetén nem
kell csatolnia a (2) bekezdésben foglaltakat, az ott megjelölteket a vizsgaszervezőnek kell bemutatnia és átadnia
a vizsga megkezdése előtt. A vizsgaszervező ezen dokumentumokat rögzíti a versenyvizsga adatbázisban.
(4) A vizsgázónak a versenyvizsgára történő jelentkezésekor nem kell mellékelnie a (2) bekezdés a) pontjában
meghatározottakat, ha a versenyvizsga letételekor már
közszolgálati jogviszonyban áll.
(5) A vizsgázó az írásbeli vizsgarészre történő jelentkezéssel egyidejűleg a szóbeli vizsgarészre is jelentkezhet.
(6) A megkezdett versenyvizsga két év alatt tehető le, ha
erre nem kerül sor, akkor a versenyvizsga letételét újra
meg kell kezdeni. Két év eredménytelen eltelte esetén az
addig letett részvizsga érvényét veszti. A versenyvizsga
megkezdettnek tekintendő az írásbeli vizsgarészre történő
első vizsgaidőpont kijelölésével.
A versenyvizsga menete 13. § (1) Az írásbeli és szóbeli vizsgarész teljesítésére külön
napon kerül sor. A versenyvizsga írásbeli és szóbeli vizsgarésze között legalább 5 munkanapnak kell eltelnie; ettől
a vizsgázó írásbeli kérelmére el lehet térni.
(2) Az írásbeli vizsgarész két részvizsgából áll, egy
tesztfeladat-sorból (a továbbiakban: teszt) és egy kifejtendő kérdésből (a továbbiakban: esszé). Az esszé megoldására csak akkor kerülhet sor, ha a vizsgázó a tesztsort legalább 60 pontos eredménnyel teljesítette. A teszt, illetve az
esszé megoldására, illetve kidolgozására egy-egy órát kell
biztosítani.
(3) Az esszé akkor eredményes, ha a vizsgázó legalább
60 pontos eredményt ért el.
(4) A vizsgázó a versenyvizsga teljesítéséhez segédeszközt nem használhat.
(5) A sikertelen és a már teljesített versenyvizsga (vizsgarész) korlátlan számban megismételhető. A teljesített
versenyvizsga (vizsgarész) megismétlése esetén a jobb
vizsgaeredményt kell figyelembe venni.
(6) A versenyvizsga és az ismétlővizsga között legalább
15 munkanapnak kell eltelnie.
14. § (1) A vizsgázónak az írásbeli és a szóbeli vizsgarész
megkezdése előtt, a versenyvizsga helyszínén kell igazolnia személyazonosságát. Ha a vizsgázó ezt elmulasztja,
vagy személyazonosságát nem tudja igazolni, továbbá ha
a 12. § (2) bekezdésben meghatározott iratai hiányoznak,
vagy azokat nem tudja bemutatni, akkor nem vehet részt
a vizsgán.
(2) A vizsgázónak a szóbeli vizsgarész megkezdését
megelőzően be kell mutatnia a vizsgadíj befizetését igazoló
szelvényt a vizsgabiztosnak.
(3) Az írásbeli vizsgarészen a rendfenntartás a vizsgabiztos feladata. Vizsgabiztos a vizsgaszervező alkalmazásában álló, legalább középfokú végzettségű személy lehet.
Ha a vizsgázó az írásbeli vizsgára vonatkozó szabályokat
megszegi, a vizsgabiztos figyelmezteti. A figyelmeztetésnek a kizárás jogkövetkezményére is ki kell terjednie.
Súlyos szabálytalanság esetében, vagy ismételt figyelmeztetés után a vizsgabiztos a vizsgázó versenyvizsgáját felfüggesztheti. A rendzavarás tényét és a vizsgabiztos ezzel
kapcsolatos intézkedését jegyzőkönyvben kell rögzíteni.
A vizsgaszervező vezetője – a jegyzőkönyv alapján – írásban dönt a vizsgázó kizárásáról, amely döntést a vizsgázó
számára meg kell küldeni. Kizárás esetében a versenyvizsga érvénytelen. A vizsgázó a kizárással szemben a tudomásszerzéstől számított 15 napon belül panasszal élhet
a miniszternél, akinek a döntésével szemben további jogorvoslatnak nincs helye.
15. § (1) A szóbeli vizsgarész letétele – az OKV titkára által
kijelölt – háromtagú vizsgabizottság előtt történik.
(2) A szóbeli vizsgarészen a vizsgázó az előre összeállított kérdések közül a 4. § (1) bekezdésben meghatározott
ismeretkörönként egy-egy kérdésre önállóan és összefüggően válaszol. A vizsgabizottság az ismeretkörökhöz tartozó, további kérdések megválaszolását is kérheti a vizsgázótól.
(3) A szóbeli vizsgán a 14. § (3) bekezdését alkalmazni
kell, azzal az eltéréssel, hogy a vizsgabiztos feladatait
a vizsgabizottság elnöke látja el.
(4) A szóbeli vizsgáról jegyzőkönyvet (2. számú melléklet) kell készíteni, amelyben fel kell tüntetni a vizsgázó
személyes adatait (neve, anyja neve, születési helye, ideje,
lakóhelye, tartózkodási helye, munkahelye), a versenyvizsga szintjét, időpontját és értékelését. A jegyzőkönyvet
a vizsgabiztos vezeti. A jegyzőkönyvet a vizsgabizottság
elnöke és tagjai aláírják.
(5) A szóbeli vizsga akkor eredményes, ha a vizsgázó
legalább 60 pontos teljesítményt ért el.
(6) E rendelet 1. számú melléklete tartalmazza a versenyvizsga szabályzatát. A versenyvizsgát a vizsgaszabályzatban meghatározottak betartásával kell teljesíteni.
(7) A fogyatékos vizsgázó részére biztosítani kell a fogyatékossághoz igazodó felkészítést és vizsgáztatást, továbbá segítséget kell nyújtani részére ahhoz, hogy teljesíteni tudja a kötelezettségeit. Az írásbeli és szóbeli vizsgán biztosítani kell a hosszabb felkészülési időt, szükség
esetén biztosítani kell az írásbeli vizsga szóbeli beszámolóval vagy a szóbeli vizsga írásbeli beszámolóval történő
felváltását. A felváltás megadásáról a vizsgaszervező
dönt. A felváltás kizárólag annak alapjául szolgáló körülménnyel összefüggésben biztosítható, és nem vezethet a bizonyítvány által tanúsított versenyvizsga megszerzéséhez szükséges követelmények alóli felmentéshez.
A felváltást a versenyvizsgára történő jelentkezéskor kell
kérni.
A vizsgabizottság 16. § (1) A vizsgabizottság elnökét és tagjait, valamint egy
póttagot, továbbá az írásbeli vizsgarészt javító vizsgáztatót és egy póttagot – a vizsgaszervező javaslatára – az
OKV titkára kéri fel az OKV tagjai közül. Az írásbeli vizsgarészt javíthatja arra külön felkért vizsgáztató vagy
a vizsgabizottság tagja. A felkéréseket a vizsgaszervező
küldi meg a vizsgabizottság részére. A felkérés szólhat az
írásbeli vizsgarészen és a szóbeli vizsgarészen történő
vizsgáztatásra együttesen vagy külön-külön.
(2) A vizsgaszervező a vizsgabizottság elnökének és
tagjainak felkérésére vonatkozó javaslatát a vizsga időpontját megelőző 10 munkanappal korábban megküldi az
OKV titkárának. A vizsgaszervező egy póttagot is javasol.
A vizsgabizottság tagjának, vagy elnökének akadályoztatása esetén az OKV titkára által jóváhagyott póttag vesz
részt a vizsgáztatáson.
(3) Az írásbeli vizsgát javító vizsgáztató és az – esetlegesen – őt helyettesítő póttag esetében is megfelelően alkalmazni kell a (2) bekezdést.
(4) A vizsgabizottság és a póttag felkérésének előkészítésével, működésével, a vizsgák szervezésével, lebonyolításával, nyilvántartásával, valamint az elektronikus vizsga
nyilvántartó-könyv vezetésével kapcsolatos feladatokat
a vizsgaszervező látja el.
(5) A vizsgáztató felkérhető
a) az írásbeli vizsgarész javítására,
b) a szóbeli vizsgarészen történő vizsgáztatásra,
c) az a) és b) pontban foglaltakra együttesen.
(6) A vizsgabizottság elnöke felel a szóbeli vizsgarész
jogszabályban foglaltak szerinti lebonyolításáért és a vizsgabizottság szakszerű működéséért.
(7) A vizsgabizottság tagja, elnöke és a vizsgabiztos
nem működhet közre közeli hozzátartozójának [Ptk. 685. §
b) pont], valamint az ugyanannál a munkáltatónál alkalmazásban álló vizsgázónak a vizsgáztatásában, illetve, ha
a vizsgázó felkészítésében felkészítő tanfolyam keretében
részt vett, továbbá, akitől egyébként az elfogulatlan vizsgáztatás nem várható el. Az összeférhetetlenséget haladéktalanul jelenteni kell a vizsgaszervezőnek. Ha a vizsgabizottság elnöke vagy tagja a reá vonatkozó kizárási okot
maga jelentette be, a vizsgáztatásban nem vehet részt, helyette a vizsgabizottság póttagja jár el. A vizsgabizottság
tagjának kizárására irányuló bejelentést a vizsgázónak
a vizsga megkezdése előtt a vizsgaszervezőnél nyomban
meg kell tennie. Ha a vizsgaszervező a bejelentést alaposnak találja, a kizárással érintett tag helyett a vizsgabizottság póttagja jár el. Amennyiben a vizsgabizottság elnöke
kerül kizárásra, az elnöki tisztet a vizsgaszervező által kijelölt másik tag látja el.
(8) A vizsgaszervezőnek a kizárással kapcsolatos döntésével szemben a vizsgázó 3 napon belül panasszal élhet
a miniszternél. A panasz benyújtásától függetlenül a vizsgaszervező döntését végre kell hajtani. A miniszter a panaszról 15 napon belül dönt. Ha a miniszter a panasznak
helyt ad, akkor – a vizsgázó kérelmére – a szóbeli vizsgarész eredményét megsemmisíti. Ebben az esetben a szóbeli
vizsgarészt meg kell ismételni, azonban az ismétlővizsga
díját nem kell megfizetni.
A vizsgáztatói névjegyzék 17. § (1) A vizsgáztatót – az OKV elnöksége által kiírt pályázat (a továbbiakban: vizsgáztatói pályázat) alapján – az
OKV elnöke kéri fel 5 éves időtartamra. A vizsgáztatói pályázati kiírás előkészítését és közzétételét a KSZK végzi.
A vizsgáztatói pályázaton való részvétel díja vizsgáztatói
pozíciónként a köztisztviselői illetményalap 15%-a, amelyet a KSZK Magyar Államkincstárnál vezetett számlájára
kell a pályázat benyújtásával egyidejűleg megfizetni.
(2) Vizsgáztató az lehet, aki
a) felsőfokú iskolai végzettséggel, valamint
b) a 4. § (1) bekezdésben meghatározott ismeretek terü
letén szerzett, legalább ötéves szakmai tapasztalattal rendelkezik. (3) A vizsgáztatói pályázati kiírásban az OKV elnöksége – a KSZK javaslata alapján – további követelményeket állapíthat meg.
(4) Az OKV elnöke pályáztatás nélkül is felkérhet vizsgáztatónak olyan kiemelkedő szakmai tudással rendelkező
személyt, aki a (2) bekezdésben foglalt feltételeknek megfelel. A felkéréssel egyidejűleg az OKV elnöke mentesítést adhat a (9) bekezdés szerinti felkészítő tanfolyam alól.
Az így felkért személyek száma nem haladhatja meg az
adott évben névjegyzéken szereplő vizsgáztatók számának
a felét. Vizsgáztatóvá történő felkérés elfogadásáról a felkért személynek nyilatkoznia kell, a felkérés elfogadásával kerül fel a vizsgáztatói névjegyzékre.
(5) Az OKV elnöke és elnökségének tagjai külön felkérés nélkül is vizsgáztatók lehetnek e megbízatásuk ideje
alatt, illetve e megbízatásuk megszűnését követő öt éven
keresztül.
(6) A vizsgáztatói pályázaton megfelelt, valamint a (4)
és (5) bekezdésben meghatározott vizsgáztatók vizsgáztatói névjegyzékre kerülnek fel. Versenyvizsgán vizsgáztató
csak az lehet, aki a névjegyzéken szerepel. A vizsgáztatók névjegyzékét a KSZK tartja nyilván és gondoskodik
a névjegyzéken szereplő vizsgáztatók adatainak aktualizálásáról. A névjegyzéken szereplő vizsgáztató tagja az
OKV-nak.
(7) Az OKV keretében közigazgatási versenyvizsga
szakbizottság működik, amelynek tagjait az OKV elnöke
kéri fel az OKV tagjai közül 5 éves időtartamra a névjegyzéken szereplő vizsgáztatók közül. A szakbizottság tagjainak száma nem haladhatja meg a 10 főt. A szakbizottság
elnökét az OKV elnöke kéri fel a szakbizottsági tagok közül.
A szakbizottság közreműködik:
a) a 6. § (1) bekezdés d) pontjában meghatározott módszertani ajánlás, g) pontjában meghatározott beszámoló kialakításában,
b) a versenyvizsga vizsgakövetelményeinek megállapításában, c) a versenyvizsga tantárgyainak, azok leírásának, tananyagának és a vizsgakérdéseknek a meghatározásában,
d) a vizsgáztatói pályázati szempontok kialakításában. (8) Az OKV elnöke törli a vizsgáztatót a névjegyzékről,
ha
a) rendszeresen nem tesz eleget a vizsgafelkérésnek,
b) adatainak frissítése céljából nem működik együtt
a KSZK-val,
c) rendszeresen nem vesz részt a KSZK által szervezett
felkészítő tanfolyamon,
d) a vizsgáztató súlyosan megsérti a vizsgáztatás rend
jére vonatkozó szabályokat,
e) azt a vizsgáztató kéri.
(9) A névjegyzéken szereplő vizsgáztató – az OKV elnöke és elnökségének tagjai, valamint a (4) bekezdésben
meghatározott eset kivételével – köteles a KSZK által
szervezett vizsgáztatói felkészítő tanfolyamon részt venni.
(10) A KSZK a vizsgáztatói névjegyzéket honlapján
közzéteszi. A vizsgáztató adatai közzétételének időtartama megegyezik a vizsgáztatói felkérés időtartamával.
A versenyvizsga értékelése, a vizsgabizonyítvány 18. § (1) A versenyvizsga írásbeli és szóbeli vizsgarészét külön kell értékelni. Az írásbeli vizsgarész részvizsgáit külön
kell értékelni.
(2) A teszt a 4. § (1) bekezdésében meghatározott tárgyi ismeretek vizsgázó által történő elsajátítását méri fel. A tesztre
legfeljebb 100 pont adható.
(3) Az esszé a vizsgázó 4. § (1) bekezdésében meghatározott ismeretekkel kapcsolatos rendszerszerű gondolkodásnak, a vizsgázó ezekről alkotott véleményének, továbbá írásbeli fogalmazási és stilisztikai, nyelvhelyességi-helyesírási, valamint számítástechnikai készségének feltárására irányul. Az esszére legfeljebb 100 pont adható.
(4) Az írásbeli vizsgarész eredményéről a vizsgázót
tájékoztatni kell. Az írásbeli vizsgarész eredményéről – a vizsgázó kérelmére – a vizsgaszervező jegyzőkönyvmásolatot biztosít.
(5) A szóbeli vizsgarész kérdései a vizsgázó tárgyi tudásának, döntési képességének, kommunikációs- és beszédképességének, valamint problémamegoldó és reagáló képességének feltárására irányulnak. A szóbeli vizsgarész
legfeljebb 100 ponttal értékelhető. Szóbeli vizsgarész esetében a vizsgabizottság a vizsgázó vizsgáját zárt tanácskozásban értékeli, és döntését a vizsgaeredmények megszületését követően, nyilvánosan hirdeti ki.
(6) A vizsgabizottság a versenyvizsga bizonyítványt
csak abban az esetben állítja ki, ha a jelölt a versenyvizsga
írásbeli és szóbeli vizsgarészét is eredményesen teljesítette. Az összesített eredmény alapján a jelöltnek legalább
180 pontot kell elérnie.
(7) A fogyatékos vizsgázó versenyvizsgáját egyedileg
kell pontozni, figyelemmel az e §-ban meghatározottakra.
(8) Az eredményes versenyvizsgáról a vizsgázó e rendelet 3. számú mellékletében meghatározott formában kiállított bizonyítványt kap, amely átvételére a szóbeli vizsgarészt követően az eredményhirdetéskor kerül sor. A bizonyítványt a vizsgabizottság elnöke és tagjai írják alá és
a vizsgaszervező pecsétjével hitelesíti. Az elveszett vagy
megsemmisült bizonyítvány pótlására – a vizsganyilvántartó-könyv (4. számú melléklet) alapján – a vizsgaszervező tanúsítványt állít ki. A tanúsítvány kiállításának díja
a köztisztviselői illetményalap 20%-a. A tanúsítvány tartalma megegyezik a bizonyítványéval. A tanúsítvány kiállításának díja a vizsgaszervezőt illeti meg.
(9) Az iratok kézbesítésére a hivatalos iratok kézbesítésére vonatkozó szabályok az irányadók.
Jogorvoslat 19. § (1) A vizsgaszervező a vizsgázó kérésére a teszt és az
esszé eredményének közzétételét követő három munkanapon
belül lehetőséget biztosít a kijavított esszé megtekintésére.
(2) A versenyvizsga lebonyolítására vonatkozó szabályok megsértésére hivatkozva a vizsgázó írásban panasszal élhet a vizsgaszervező vezetőjénél a panaszra okot
adó esemény, vagy cselekmény bekövetkeztéről való tudomásszerzéstől számított 5 munkanapon belül. A panaszt
a versenyvizsgára történő jelentkezéssel összefüggésben
a KSZK vezetőjéhez kell benyújtani. Ha a panasz a KSZK
mint vizsgaszervező eljárását kifogásolja, akkor a panaszt
a miniszterhez kell benyújtani. A panaszt 15 napon belül
kell elbírálni. A panaszra okot adó esemény vagy cselekmény bekövetkeztétől számított három hónapon túl a panasz nem nyújtható be.
A versenyvizsgáról való távolmaradás 20. § (1) Ismétlővizsgát kell tenni, ha a vizsgázó a vizsgáját
alapos indok nélkül megszakítja.
(2) Amennyiben a vizsgázó az írásbeli, vagy a szóbeli
vizsgarészen nem jelenik meg, a vizsgabiztos a távolmaradás tényét a vizsgajegyzőkönyvbe rögzíti. A távolmaradás
következménye – a (3) bekezdés kivételével –, hogy az
írásbeli, illetve a szóbeli vizsgarész eredménytelen és
a vizsgázónak ismétlővizsgát kell tennie.
(3) A vizsgázó távolmaradását alapos és igazolt okra hivatkozva a KSZK-nál kimentheti és egy alkalommal új
vizsgaidőpont kitűzését kérheti. A kérelmet a KSZK vezetője bírálja el. Ha a vizsgaszervező a kérelemnek helyt ad,
akkor az új vizsgarészen való részvétel díjmentes.
(4) A vizsgázó indokolt és igazolt okból a vizsgaszervezőnél kérheti a már kitűzött vizsgarész elhalasztását. A kérelemről a vizsgaszervező vezetője dönt, amelyről a vizsgázót írásban értesíti.
Mentesség 21. § Mentesül a versenyvizsga letétele alól
a) közszolgálati jogviszonyának fennállása alatt az, aki
legalább ötéves közigazgatási gyakorlattal rendelkezik,
b) e jogviszonyának létesítése során az, aki az Európai
Unió soros magyar elnökségben közvetlenül résztvevők
kiválasztásáról, képzéséről és anyagi elismeréséről szóló
374/2007. (XII. 23.) Korm. rendelet 4. § (9) bekezdése
szerint létesít közszolgálati jogviszonyt.
Díjkedvezmény 22. § (1) A hátrányos helyzetű vizsgázó, a fogyatékos vizsgázó, valamint az aki, a vizsgára jelentkezés időpontjában
gyermeke gondozása céljából fizetés nélküli szabadságon
van, terhességi-gyermekágyi segélyben, gyermekgondozási segélyben, gyermeknevelési támogatásban vagy gyermekgondozási díjban részesül, mentesül a vizsgadíj 50%-a
alól. A vizsgadíjból járó kedvezmény csak egy alkalommal
vehető igénybe.
(2) A vizsgadíjkedvezmény iránti kérelmet a KSZK-hoz
kell benyújtani a vizsgára történő jelentkezéskor.
(3) A kedvezmény iránti kérelem elutasításával szemben panasszal lehet élni a Miniszterelnöki Hivatalt vezető
miniszternél, aki azt 15 napon belül elbírálja.
Záró rendelkezések 23. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
(2) A 10. § (7) bekezdése 2010. július 1-jén lép hatályba.
(3) Az, aki a rendelet hatálybalépésekor közszolgálati jogviszonyban áll, és legalább 2 éves közigazgatási gyakorlattal
rendelkezik, közszolgálati jogviszonya megszűnését követő
5 éven keresztül mentes a versenyvizsga letétele alól.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
4/2010. (VII. 16.) KIM rendelete a helyi önkormányzati képviselők és polgármesterek 2010. október 3. napjára kitűzött választása, valamint a települési kisebbségi önkormányzati képviselők választása eljárási határidőinek és határnapjainak megállapításáról.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény 153. § (1) bekezdésének b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 12. §
f) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
I. FEJEZET A HELYI ÖNKORMÁNYZATI KÉPVISELŐK ÉS POLGÁRMESTEREK VÁLASZTÁSA
1. A választójogosultság nyilvántartása 1. § (1) A névjegyzékbe történő felvételről szóló értesítőt az ajánlószelvénnyel együtt 2010. augusztus 16. és augusztus 19.
között kell megküldeni a választópolgároknak [a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.)
14. § (1) bekezdés]. (2) A névjegyzéket 2010. augusztus 18-tól augusztus 22-ig közszemlére kell tenni [Ve. 14. § (1) bekezdés].
(3) A névjegyzékből való kihagyás, illetőleg törlés vagy a névjegyzékbe való felvétel miatt 2010. augusztus 18-tól
augusztus 22-én 16.00 óráig lehet kifogást benyújtani [Ve. 20/E. § (1) bekezdés].
(4) Igazolást személyesen vagy meghatalmazott útján 2010. október 1-jén 16.00 óráig, ajánlott levélben pedig úgy lehet
kérni, hogy az legkésőbb 2010. szeptember 28-án megérkezzen az illetékes helyi választási irodához. Igazolást
legkésőbb 2010. október 1-jén 16.00 óráig lehet kiadni [Ve. 104. § (4) bekezdés].
(5) A módosított névjegyzék 2010. október 1-jén 16.00 óráig tekinthető meg a polgármesteri hivatalban [Ve. 15. §
(3) bekezdés]. 2. A választási szervek 2. § (1) A helyi választási bizottság, valamint az új szavazókörök kialakítása során létrehozott szavazatszámláló bizottság
választott tagjait és szükséges számban a póttagokat egyidejűleg 2010. augusztus 22-ig kell megválasztani [Ve. 23. §
(2) bekezdés és a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény módosításáról szóló 2010. évi LX. törvény 11. §].
(2) Az Országos Választási Bizottság választott tagjait legkésőbb 2010. augusztus 22-én meg kell választani [Ve. 23. §
(6) bekezdés]. (3) A választási bizottságok megbízott tagjait legkésőbb 2010. szeptember 17-én 16.00 óráig lehet bejelenteni [Ve. 25. §
(2) bekezdés]. (4) A választási bizottság tagjai 2010. október 4-én mentesülnek a jogszabályban előírt munkavégzési kötelezettség alól,
és erre az időre átlagbér illeti meg őket, amelyet a munkáltató fizet. A munkáltató a választási szerv tagját megillető bér
megtérítését 2010. október 8-ig igényelheti a választási bizottság mellett működő választási irodától,
a szavazatszámláló bizottság esetén a helyi választási irodától [Ve. 21. § (4) bekezdés].
3. A választási kampány 3. § (1) A Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala a névjegyzékben szereplő választópolgárok
családi és utónevét, valamint lakcímét a jelölteknek, jelölő szervezeteknek kérésükre, díjfizetés ellenében, azonos
feltételek mellett 2010. szeptember 13-át követően adja át [Ve. 45. § (1) bekezdés].
(2) A közszemlére tett névjegyzék másolatát a helyi választási iroda vezetője a jelölt, jelölő szervezet kérésére
2010. szeptember 13-át követően adja át [Ve. 45. § (2) bekezdés].
(3) A helyi közszolgálati műsorszolgáltatók 2010. szeptember 18-tól szeptember 30-ig a jelölés, illetve a listaállítás
arányában legalább egyszer ingyenesen közlik a jelölő szervezetek, továbbá a polgármesterjelöltek politikai hirdetését
[Ve. 106. § (1) bekezdés]. (4) Az országos közszolgálati műsorszolgáltatók 2010. október 2-án közreadják annak a nyolc jelölő szervezetnek
a választási összefoglalóját, amelyek országos összesítésben a legtöbb képviselő- és polgármesterjelöltet állították
[Ve. 106. § (2) bekezdés]. (5) A választási kampány 2010. október 3-án 00.00 óráig tart [Ve. 40. § (1) bekezdés].
(6) Kampányt folytatni 2010. október 3-án 00.00 órától 19.00 óráig tilos [Ve. 40. § (2) bekezdés].
(7) Az (1) és (2) bekezdés szerint teljesített adatszolgáltatás adatait legkésőbb 2010. október 3-án kell megsemmisíteni.
Az erről készült jegyzőkönyvet 2010. október 6-ig át kell adni az adatszolgáltatónak [Ve. 45. § (3) bekezdés].
(8) A plakátot az, aki elhelyezte, vagy akinek érdekében elhelyezték, 2010. november 2-ig köteles eltávolítani [Ve. 42. §
(6) bekezdés]. 4. A jelölés 4. § (1) Jelöltet ajánlani 2010. szeptember 3-án 16.00 óráig lehet [Ve. 46. § (3) bekezdés].
(2) A jelöltet legkésőbb 2010. szeptember 3-án 16.00 óráig lehet bejelenteni az illetékes választási bizottságnál [Ve. 52. §
(1) bekezdés]. (3) A megyei listát és az azon szereplő jelölteket legkésőbb 2010. szeptember 3-án 16.00 óráig lehet bejelenteni [Ve. 52. §
(1) bekezdés és 107. § (1) bekezdés]. (4) A kompenzációs listát, valamint az azon szereplő jelölteket legkésőbb 2010. szeptember 6-án 16.00 óráig lehet
bejelenteni [Ve. 107. § (2) bekezdés]. (5) A jelöltnek, illetőleg jelölő szervezetnek a be nem nyújtott ajánlószelvényeket 2010. szeptember 6-án 16.00 óráig meg
kell semmisítenie. Az erről készült jegyzőkönyvet 2010. szeptember 9-én 16.00 óráig kell átadni a választási
bizottságnak [Ve. 60. §]. (6) A fővárosi listát, valamint az azon szereplő jelölteket legkésőbb 2010. szeptember 7-én 16.00 óráig lehet bejelenteni
[Ve. 107. § (2) bekezdés]. (7) Ha a választópolgárt egy jelölési fajtán belül több helyen is jelöltnek ajánlották, legkésőbb 2010. szeptember 7-én
16.00 óráig kell nyilatkoznia arról, hogy melyik jelölést fogadja el [Ve. 57. §].
(8) Az ajánlószelvényeket, valamint a technikai nyilvántartást az illetékes választási iroda 2010. október 3-án
megsemmisíti [59. § (3) bekezdés]. 5. A szavazatok összesítése
5. § (1) Az illetékes választási bizottság a szavazatszámláló bizottságok jegyzőkönyvei alapján 2010. október 4-ig összesíti
a szavazatokat, és megállapítja a választási eredményt [Ve. 73. § (3) bekezdés].
(2) A szavazóköri jegyzőkönyvek egy példánya az illetékes választási irodában 2010. október 6-án 16.00 óráig
megtekinthető [Ve. 75. § (2) bekezdés]. (3) Ha Budapesten a jelölt fővárosi kerületi kompenzációs listáról és fővárosi területi listáról egyaránt mandátumot szerez,
úgy legkésőbb 2010. november 2-ig nyilatkoznia kell, hogy melyiket fogadja el [a helyi önkormányzati képviselők és
polgármesterek választásáról szóló 2010. évi L. törvény 8. § (3) bekezdés c) pontja].
(4) A szavazólapokat a polgármesteri hivatalban 2011. január 1-jéig kell megőrizni. 2011. január 1. után a választási
iratokat – a jegyzőkönyvek kivételével – meg kell semmisíteni [Ve. 75. § (3) bekezdés].
(5) A jegyzőkönyveket 2011. január 1. után kell átadni az illetékes levéltárnak [Ve. 75. § (4) bekezdés].
II. FEJEZET A TELEPÜLÉSI KISEBBSÉGI ÖNKORMÁNYZATI KÉPVISELŐK VÁLASZTÁSA
6. A választás kitűzése 6. § A települési kisebbségi önkormányzati képviselők választását 2010. augusztus 9-ig kell kitűzni [Ve. 115/C. §].
7. A választási szervek 7. § (1) A helyi választási bizottság megbízott tagjait a kisebbségi jelölő szervezetek legkésőbb 2010. szeptember 17-én
16.00 óráig jelenthetik be [Ve. 25. § (2) bekezdés].
(2) A választási bizottság tagjai 2010. október 4-én mentesülnek a jogszabályban előírt munkavégzési kötelezettség alól,
és erre az időre átlagbér illeti meg őket, amelyet a munkáltató fizet. A munkáltató a választási szerv tagját megillető bér
megtérítését 2010. október 8-ig igényelheti a választási bizottság mellett működő választási irodától,
a szavazatszámláló bizottság esetén a helyi választási irodától [Ve. 21. § (4) bekezdés].
8. A választási kampány 8. § (1) A választási kampány 2010. október 3-án 00.00 óráig tart [Ve. 40. § (1) bekezdés].
(2) Kampányt folytatni 2010. október 3-án 00.00 órától 19.00 óráig tilos [Ve. 40. § (2) bekezdés].
(3) A plakátot az, aki elhelyezte, vagy akinek érdekében elhelyezték 2010. november 2-ig köteles eltávolítani [Ve. 42. §
(6) bekezdés]. 9. A jelölés 9. § A jelöltet legkésőbb 2010. szeptember 3-án 16.00 óráig lehet bejelenteni az illetékes választási bizottságnál [Ve. 52. §
(1) bekezdés]. 10. A szavazatok összesítése 10. § (1) Az illetékes választási bizottság a szavazatszámláló bizottságok jegyzőkönyvei alapján 2010. október 4-ig összesíti
a szavazatokat, és megállapítja a választási eredményt [Ve. 73. § (3) bekezdés].
(2) A szavazóköri jegyzőkönyvek egy példánya az illetékes választási irodában 2010. október 6-án 16.00 óráig
megtekinthető [Ve. 75. § (2) bekezdés]. (3) A szavazólapokat a polgármesteri hivatalban 2011. január 1-jéig kell megőrizni. 2011. január 1. után a választási
iratokat – a jegyzőkönyvek kivételével – meg kell semmisíteni [Ve. 75. § (3) bekezdés].
(4) A jegyzőkönyveket 2011. január 1. után kell átadni az illetékes levéltárnak [Ve. 75. § (4) bekezdés].
11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba, és 2011. január 31-én hatályát veszti.
Dr. Navracsics Tibor s. k.,
közigazgatási és igazságügyi miniszter


text:
121/2008. (V. 14.) KE határozata miniszterek kinevezéséről.
Az Alkotmány 33. § (4) bekezdése alapján a miniszterelnök javaslatára
dr. Szabó Pált közlekedési, hírközlési és energiaügyi
miniszterré,
Bajnai Gordont nemzeti fejlesztési és gazdasági miniszterré, dr. Gyenesei Istvánt önkormányzati miniszterré
2008. május 15-i hatállyal kinevezem. Budapest, 2008. május 14.
Sólyom László s. k.,
köztársasági elnök


text:
97/2018. (III. 12.) KE határozata vezérőrnagyi előléptetésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés e)  pontja, valamint a  rendvédelmi feladatokat ellátó szervek hivatásos
állományának szolgálati jogviszonyáról szóló 2015. évi XLII. törvény 16.  § (1)  bekezdése és 32.  § (1)  bekezdése
alapján – a  belügyminiszter javaslatára – dr. Töreki Sándor rendőr dandártábornokot 2018. március 15-ei hatállyal
rendőr vezérőrnaggyá előléptetem.
Budapest, 2018. február 21. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
346/2016. (IX. 27.) KE határozata rendkívüli követ és meghatalmazott miniszter kinevezéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
Mészáros Krisztiánt kinevezem rendkívüli követté és meghatalmazott miniszterré.
Budapest, 2016. január 7. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1500/2011. (XII. 27.) Korm. határozata a Bethlen Gábor Alapkezelő Kiemelkedően Közhasznú Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaságra és a Corvinus Támogatásközvetítő és Tőkebefektetési Zártkörűen Működő Részvénytársaságra vonatkozó egyes feladatokról.
1. A Kormány 1.1. a határon túli magyarság szülőföldjén történő boldogulásának gazdasági és egyéb szempontú, hatékony elősegítését
megalapozó Bethlen Gábor Alap tevékenységének támogatása és a Corvinus Nemzetközi Befektetési Zártkörűen
Működő Részvénytársaság (a továbbiakban: Corvinus Zrt.) tevékenységéhez szükséges feltételek biztosítása
érdekében úgy dönt, a nemzeti fejlesztési miniszter gondoskodjon arról, hogy
a) a határon túli magyarság nyelvi és kulturális önazonosságának megőrzését szolgáló támogatási rendszer
hatékonyabbá tételéről szóló 2218/2006. (XII. 12.) Korm. határozat 5. pontja szerinti, az Új Kézfogás Közalapítvány
által a megszüntetésének időpontjáig, ezt követően a Corvinus Zrt. által végzett közfeladatokat, valamint a
b) a Corvinus Zrt. és a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium jogelődje, valamint a Vidékfejlesztési Minisztérium
jogelődje között létrejött támogatási szerződésekbe foglalt jogokat és kötelezettséget
a Corvinus Zrt. a Bethlen Gábor Alapkezelő Kiemelten Közhasznú Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaság
(a továbbiakban: Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt.) részére adja át az 1.2. pontban foglaltak szerint.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: 2012. április 30. 1.2. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, gondoskodjon arról, hogy a Corvinus Zrt. a Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt.
részére – az 1.4. pont szerinti átadás-átvétel időpontjával – a támogatási tevékenységet teljes körűen átadja, így
különösen az 1.1. pontban foglalt támogatási tevékenység vonatkozásában fennmaradt szabad pénzeszközöket,
kötelezettségvállalással lekötött, de nem teljesített kötelezettségek pénzügyi fedezetét, valamint a támogatási
tevékenységhez kapcsolódó valamennyi kötelezettségvállalás pénzügyi fedezetét, valamint a támogatási
tevékenység irattári dokumentációját és a pénzügyi kimutatásokat. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter,
közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2012. március 31.
1.3. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a közigazgatási és igazságügyi miniszter bevonásával a támogatási
tevékenység végzésével összefüggésben megkötött szerződések jogi sorsát (átruházását) rendezze úgy, hogy
a Corvinus Zrt. helyébe a Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt. lépjen. Az átadást követően a Corvinus Zrt. tevékenysége
tőkebefektetés legyen, elsősorban Közép- és Kelet-Európa területén. Az ehhez szükséges pénzügyi fedezetet
a Corvinus Zrt. tulajdonosi köre biztosítsa. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter,
közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2012. március 31.
1.4. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert és a közigazgatási és igazságügyi minisztert, gondoskodjanak arról, hogy
a támogatási tevékenység elszámolása a számviteli jogszabályok szerint – a 2012. március 31-i állapotnak megfelelően
– történjen meg. Az 1.2. pont szerinti pénzeszközök a Bethlen Gábor Alapba kerüljenek átadásra legkésőbb
2012. április 30. napjáig. A 2012. január 1. és 2012. március 31. közötti időszakban a Corvinus Zrt. jogosult és köteles
a már megkötött támogatási szerződések teljesítésére, utólagos elszámolással.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: 2012. április 30. 1.5. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, a vidékfejlesztési miniszter bevonásával gondoskodjon arról, hogy a Corvinus
Zrt. a Vidékfejlesztési Minisztérium jogelődje részéről lebonyolításra átadott összeg tekintetében mind a támogatások,
mind pedig a működtetésre felhasznált összegek vonatkozásában a pénzeszközök átadója felé tételesen elszámoljon,
a Vidékfejlesztési Minisztérium pedig az átvételhez szükséges minden intézkedést megtegyen.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, vidékfejlesztési miniszter Határidő: 2012. április 30.
1.6. felhívja a közigazgatási és igazságügyi minisztert, gondoskodjon arról, hogy a Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt. szükség
esetén vizsgálja felül a támogatási szerződések tartalmát, különös tekintettel a befejezési és elszámolási határidőkre és
kötelezettségre. Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2012. április 30.
1.7. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert és a vidékfejlesztési minisztert, gondoskodjanak arról, hogy az 1.1. b) alpont
szerinti támogatási szerződést a Corvinus Zrt. és a Vidékfejlesztési Minisztérium az elszámolások és a beszámolások
lezárását követően megszüntesse, továbbá a közigazgatási és igazságügyi minisztert és a vidékfejlesztési minisztert,
gondoskodjanak arról, hogy a Vidékfejlesztési Minisztérium és a Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt. az 1.1. b) alpont szerinti
támogatási szerződésben foglalt jogok és kötelezettségek átruházása tárgyában új megállapodást kössön.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter, vidékfejlesztési miniszter, közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: az átadás-átvétel időpontját követő 60 nap 1.8. megállapítja, hogy a Gazdaságfejlesztési és Munkahely-teremtési Keretprogramról szóló 1128/2004. (XI. 24.) Korm.
határozat 2. pontjában foglalt feladatok nem valósultak meg.
1.9. megállapítja, hogy a Szülőföld Programcsomagról szóló 2265/2005. (XI. 30.) Korm. határozat 1. b) pontjában írt
rendelkezés nem valósult meg. 1.10. felhívja a közigazgatási és igazságügyi minisztert, gondoskodjon arról, hogy a Bethlen Gábor Alapkezelő Zrt.
a Corvinus Zrt.-vel együttműködve értesítse a Corvinus Zrt. által korábban megkötött egyedi támogatási
szerződésekben támogatottként résztvevő feleket a változásról. Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter,
közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: az átadás-átvétel időpontját követő 90 nap
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
3. Hatályát veszti a) a Gazdaságfejlesztési és Munkahely-teremtési Keretprogramról szóló 1128/2004. (XI. 24.) Korm. határozat.
b) a határon túli magyarság nyelvi és kulturális önazonosságának megőrzését szolgáló támogatási rendszer
hatékonyabbá tételéről szóló 2218/2006. (XII. 12.) Korm. határozat.
4. A Kormány visszavonja a Szülőföld Programcsomagról szóló 2265/2005. (XI. 30.) Korm. határozatot.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
33/2010. (I. 29.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. január 25-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a dr. F. J. és dr. G. K. magánszemélyek által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozók 2009. december 30-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtották be az Országos Választási
Bizottsághoz az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.)
2. §-a szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés törvény ben mondja ki, hogy valamennyi törvényi rendelkezésben a „várossá
nyilvánítás” kifejezés helyére a „városi cím adományozása” kifejezés lép?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében
a népszavazásra bocsátandó kérdéssel szemben támasztott egyértelműség követelményének. Az egyértelműség
követelménye a Bizottság és az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a népszavazáshoz való jog érvényesülésének
garanciája. Az egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen
megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon
válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre igennel
vagy nemmel lehessen felelni (választópolgári egyértelműség). A kérdés egyértelműségének megállapításakor
az Országos Választási Bizottságnak vizsgálnia kell azt is, hogy a népszavazás eredménye alapján
az Országgyűlés – a hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség,
ha igen, milyen jogalkotásra köteles (jogalkotói egyértelműség). [51/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2001, 392, 396.;
25/2004. (VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381, 386.; 105/2007. (XII. 13.) AB határozat, ABH 2007, 891, 895.] A kérdés
egyértelműsége annak tükrében dönthető el, hogy az a hatályos jogi szabályozáshoz képest milyen jogalkotásra
irányul.
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a választópolgár számára nem egyértelmű a kezdeményezéssel
elérni kívánt cél mibenléte, az ezzel járó változások tartalma és következménye. A Bizottság megítélése szerint a kérdés
megtévesztő, mivel azt a téves látszatot kelti, mintha az elnevezés módosítása tartalmi módosítással is járna.
Az Nsztv. 10. § c) pontja szerint, az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvény ben előírt követelményeknek.
A fent leírtak alapján a Bizottság a rendelkező részben foglaltak szerint határozott.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának c) pontján és a 13. § (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
73/2010. (VIII. 30.) ME határozata a fővárosi és megyei közigazgatási hivatalok vezetőinek kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
74. § (2) bekezdésében biztosított jogkörömben, valamint a fővárosi, megyei közigazgatási hivatalokról szóló 214/2010.
(VII. 9.) Korm. rendelet 4. § (1) bekezdése alapján, a közigazgatási és igazságügyi miniszter javaslatára
Ágh Ernőnét a Vas Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Balás Istvánt a Heves Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Balogh Ibolyát a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Bércesi Ferencet a Baranya Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Gulyás Imrét a Békés Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
Haszonicsné dr. Ádám Máriát Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala vezetőjévé,
dr. Józsa Veronika Máriát a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Kovács Miklósné dr. Molnár Ilonát a Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Lukács Irént a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Nagy Zsuzsannát a Nógrád Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Nagylaki Csillát a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
Nagyné dr. László Editet a Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Neszményi Zsoltot a Somogy Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Polner Eörsöt a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé,
dr. Sifter Rózsát a Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé és
Tóthné dr. Menczel Zsuzsannát a Komárom-Esztergom Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjévé
– 2010. szeptember 1-jei hatállyal – kinevezem. Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
8/2010. (I. 14.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. január 11-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Stekler Ottó, a Magyar Szociális Zöld Párt elnöke (1440 Budapest, Pf. 20) által benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2009. december 19-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„Kezdeményezzük, hogy az Országgyűlés tűzze napirendjére a törvények olyan módosítását, hogy jogerős ítélet
meghozatalakor a bűncselekmény által okozott kár megtérítése kötelező legyen az elítéltek számára.”
Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 2. §-a
alapján az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában foglaltaknak,
amely szerint a népi kezdeményezésnek pontosan és egyértelműen kell tartalmaznia a megtárgyalásra javasolt
kérdést.
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a kérdés megtévesztő, mivel annak megfogalmazásával
ellentétben a hatályos magyar jog jelenleg is ismeri azt az általános kártérítési szabályt, mely szerint „aki másnak
jogellenesen kárt okoz, köteles azt megtéríteni” [a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továb biak ban:
Ptk.) 339. § (1) bekezdés] .
A kérdés megfogalmazásából továbbá az következik, mintha egy bűncselekmény elkövetését megállapító jogerős
ítélet meghozatala során mindenképpen rendelkezni kellene az okozott kár mértékéről. Ez azonban megtévesztő
a választópolgárok számára, tekintettel arra, hogy a bűncselekmények jelentős részénél a bűncselekmény által okozott
kár pénzbeli értéke egy büntetőeljárás keretén belül nem határozható meg, különös tekintettel pl. a nem vagyoni kár
intézményére vagy más – nem a vagyon elleni – bűncselekményekre.
A testület álláspontja szerint a kérdés félrevezető, nem felel meg a választópolgári egyértelműség követelményének,
mivel nem állapítható meg egyértelműen, hogy beadványozó mit ért „bűncselekmény által okozott kár” alatt. Érti-e
ezalatt esetleg a tényleges kárt vagy az elmaradt hasznot is, vagy a vagyoni kárt esetleg a nem vagyoni kárt is.
A büntetőeljárás szabályai továbbá lehetővé teszik azt is, hogy a károsult kárigényét polgári jogi igény keretében
érvényesítse. Erre tekintettel sem egyértelmű a népi kezdeményezésben megfogalmazott kérdés, mivel azt a téves
látszatot kelti, mintha ilyen igény érvényesítésére jelenleg nem lenne mód.
Mivel a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 17. §-ában foglalt követelményeknek ugyanezen jogszabály
18. §-ának b) pontja értelmében az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya hitelesítésének
megtagadásáról döntött.
II. A határozat a Ptk. 339. § (1) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, a 17. §-án és a 18. § b) pontján, a jogorvoslatról szóló
tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
8/2018. (VII. 5.) AB határozata a Kúria Pfv.IV.20.773/2016/5. számú ítélete alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése alkotmányjogi panasz tárgyában – dr. Horváth Attila, dr. Pokol Béla, dr. Szívós Mária
és dr. Varga Zs. András alkotmánybírók párhuzamos indokolásával – meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a  Kúria mint felülvizsgálati bíróság Pfv.IV.20.773/2016/5. számú ítélete
alaptörvény-ellenes, ezért megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
[1] 1. Az indítványozók jogi képviselőjük (Dr. Szigeti Andrea egyéni ügyvéd, 1126 Budapest, Szendrő utca 16. I/4.) útján
az  Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a  továbbiakban: Abtv.) 27.  §-a alapján alkotmányjogi panaszt
nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz, amelyben a Kúria felülvizsgálati eljárásban hozott Pfv.IV.20.773/2016/5. számú
ítélete alaptörvény-ellenességének megállapítását és megsemmisítését kérték. Álláspontjuk szerint a  támadott
döntés sérti az Alaptörvény II. cikkét, VI. cikk (1) bekezdését, VII. cikk (3) bekezdését, IX. cikk (4) bekezdését, XXVIII. cikk
(2) bekezdését és 28. cikkét.
[2] 1.1. A  Kúria ítéletében foglalt tényállás szerint a  korábban a  Szeged-Csanádi Egyházmegye alkalmazásában lévő
bejelentő 2014. január 2-án kelt, a  Nemzeti Adó- és Vámhivatal (NAV) mint nyomozó hatóság által az  Orosházi
Rendőrkapitányságnak megküldött bejelentésében azt panaszolta, hogy a  felperesek (az alkotmányjogi panasz
benyújtói) 2013 júliusában megfenyegették: ha nem hagyja abba a  véleménye szerint a  Szeged-Csanádi
Püspökségen megtörtént bűncselekményekkel kapcsolatos feljelentéseit, akkor el fogják távolítani állásából;
később felmentették egyházi szolgálata alól, és el kellett hagynia szolgálati lakását. A  nyomozó hatóság átirata
szerint a  bejelentett cselekmény kényszerítés bűncselekménye elkövetésének gyanúját vetheti föl. Az  Orosházi
Rendőrkapitányság – a  bejelentő meghallgatását követően – a  feljelentést 2014. február 14-én elutasította.
Az  Orosházi Járási Ügyészség 2014. március 10-én kelt határozatával a  rendőrség határozatát hatályon kívül
helyezte, és a nyomozás folytatását rendelte el.
[3] Ezt követően jelent meg cikk az  alperes által kiadott Népszabadság című napilap 2014. március 22-i számában
„Kényszerítés miatt nyomoznak […] püspök ellen” címmel. A  cikk szerint a  csalás gyanúja miatt bejelentést
tevő egyházi alkalmazottat kirúgással fenyegették, ezt végül meg is tették, szolgálati lakásából kirakták, és
számítógépét lefoglalták. A  lap beszámolt arról, hogy az  Orosházi Járási Ügyészség kényszerítés bűntettének
gyanúja miatt nyomozást rendelt el a  megyéspüspök és a  püspöki helynök „cselekedeteivel kapcsolatban”.
A  cikk visszautalt a  napilap egy korábbi írására, mely szerint a  NAV nyomozást folytatott a  Szeged-Csanádi
Egyházmegyében költségvetési csalás és más bűncselekmények gyanúja miatt, majd a nyomozást megszüntették.
Ezzel kapcsolatban idézték a  NAV szóvivőjét, hogy a  vizsgálat alapján nem volt megállapítható bűncselekmény
elkövetése, illetve a  feljelentésben foglalt magatartások nem minősülnek bűncselekménynek. A  lap információi
szerint az  egyházmegyében már a  nyomozás ideje alatt megindult a „hajsza a  lehetséges bejelentők után”. A  cikk
ezt követően beszámolt az  Orosházi Járási Ügyészség nyomozást elrendelő döntéséről, ismertette az  ügyészségi
határozatot, rögzítve, hogy az információk szerint az érintettekkel még nem közöltek gyanúsítást.
[4] A cikk a „Politizáló pap” alcímmel, keretes írással folytatódott, amely az  I. rendű felperes (az egyik indítványozó)
személyével foglalkozott. Eszerint a  felperes nemcsak mint egyházi vezető, hanem mint politizáló pap és
futballmenedzser is ismertté vált. Az  írás kiemelte a  felperesnek a  helyi labdarúgásban meglévő érdekeltségeit,
iskolafenntartó tevékenységét, illetve azt, hogy a  2010. évi választási kampányban személyesen kampányolt egy
országosan ismert, a  cikkben nevén nevezett politikus támogatására. Ezt követően mutatott rá a  lap arra, hogy
az egyházmegye később az e politikus felügyelete alá tartozó Nemzeti Fejlesztési Ügynökségtől 2,4 milliárd forint
támogatást kapott a  Szegedi Dóm felújítására. A  cikk szerint számos pap nem nézte jó szemmel, hogy miközben
a falusi templomok tönkremennek, a püspök hatalmas összegeket mozgat egyéb célokra.
[5] 1.2. A  felperesek keresetükben kérték, a bíróság – elégtételként közlemény közzétételére, illetve 500 000-500 000 Ft
megfizetésére való kötelezés mellett – állapítsa meg, hogy az  alperes a  cikkben közöltekkel megsértette a  becsület
védelméhez és az  emberi méltósághoz fűződő jogukat. Álláspontjuk szerint egyrészt a  lap valótlanul állította, hogy
hajszát folytattak a feljelentők ellen, illetve hogy a bejelentőt kirúgták a munkahelyéről, és lefoglalták a számítógépét,
továbbá hogy kényszerítés vagy más bűncselekmény miatt nyomozás indult volna konkrétan a felperesekkel szemben.
A valóságban ugyanis meggyanúsításukra nem került sor, a bejelentőt nem fenyegették meg, a számítógépet pedig
a tulajdoni viszonyok tisztázása után visszaadták. Másrészt a cikk azt a hamis látszatot keltette, hogy az I. rendű felperes
jogellenesen használta fel a  rendelkezésére álló pénzügyi forrásokat, pénzhiányt okozva ezzel az  egyházmegye
templomainak felújítására, illetve hogy a  Szegedi Dóm rekonstrukciójára kapott támogatás a  2010-es választási
kampánnyal állna összefüggésben.
[6] Az elsőfokú bíróság a  felperesek keresetét teljes egészében elutasította. Kifejtette, hogy a  perben beszerzett
iratok alapján egyértelműen az  állapítható meg, hogy a  nyomozás állásáról az  alperes a  valóságnak megfelelően
tájékoztatott. A  lap a  felperesekre nézve előzetes ítéletet nem mondott ki, hiszen az  olvasók számára egyértelmű
volt, hogy a  feljelentés tartalmát ismertetik, a nyomozás pedig még folyamatban van. A cikk címe ugyan valóban
az  I. rendű felperessel szembeni nyomozásról szólt, de a  beszámoló egyértelművé tette, hogy a  megnevezettek
cselekedetei miatt folyik a  nyomozás, gyanúsítást viszont még nem közöltek. Az  elsőfokú ítélet szerint továbbá
a „Politizáló pap” alcím alatt írtak egyértelműen a cikk szerzőjének a véleményét képezték, amelynek szóhasználata
nem volt indokolatlanul bántó, sértő vagy megalázó.
[7] A felperesek fellebbezése folytán eljáró másodfokú bíróság az  elsőfokú ítéletet megváltoztatta, és a  fellebbezést
teljes egészében alaposnak találva megállapította, hogy az  alperes a  keresetben kifogásolt valótlan állításokkal,
illetve a  valóság hamis színben való feltüntetésével megsértette a  felperesek jóhírnevét. A  másodfokú ítélet
kiemelte: a  cikk valótlanul állította, hogy a  felperesekkel szemben büntetőeljárás volt folyamatban, hiszen
a  nyomozás ismeretlen tettes ellen folyt, valamint a  bejelentő megfenyegetéséről és az  ellene folytatott hajszáról
szóló közlés is valótlan állításnak minősült. A  lap emellett megalapozatlanul talált összefüggést a  kampányolás
és a  később elnyert állami támogatás között, továbbá jogsértő mondanivalót közvetített az  egyéb célokra kapott
pénzforrások és a falusi templomok tönkremenetelének szembeállítása is. A másodfokú bíróság az alperest elégtétel
adására (közlemény közzétételére), valamint a keresetben foglalt összegek megfizetésére kötelezte.
[8] Az alperes felülvizsgálati kérelme alapján eljáró Kúria a  jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte, és az  elsőfokú
bíróság ítéletét helybenhagyta. A  véleménynyilvánítás szabadságára, azon belül is különösen a  közügyek vitájára
irányadó alaptörvényi rendelkezések és alkotmánybírósági értelmezések idézését követően a kúriai döntés egyrészt
kifejtette, hogy – a  PK 12. számú állásfoglalást követve – a  sajtószervvel szemben előterjesztett igény elbírálására
a  sajtóközleményt a  maga egészében kell vizsgálni, az  összetartozó részeket összefüggésükben kell értékelni, és
az értékelésnél figyelemmel kell lenni a társadalmilag kialakult közfelfogásra. Az összes körülmény mérlegelésével
pedig a  Kúria az  elsőfokú bíróság álláspontját osztotta: noha a  cikk címével ellentétben a  felperesekkel szemben
valóban nem folyt büntetőeljárás, a  beszámoló egészének figyelembevételével megállapítható, hogy az  alperes
részéről előzetes ítéletmondás nem történt. Nem volt figyelmen kívül hagyható, hogy a cikk akkor íródott, amikor
az ügyészség nyomozásra visszaadta a kényszerítés bűncselekménye miatti gyanút, a vizsgálat tárgyát a határozat
szerint a  felperesek magatartása képezte, és a  cikk a  tartalmi részében beszámolt arról, hogy gyanúsítást nem
közöltek a felperesekkel.
[9] Másrészt a  másodfokú ítéletben valótlan tényállításnak minősített közlésekkel kapcsolatban – melyek szerint
a  bejelentő ellen a  kirúgásáig és a  számítógépe lefoglalásáig fajuló hajsza folyt, illetve hogy munkaviszonyának
megszüntetése összefüggésbe hozható az egyházmegyénél megindult adóhatósági vizsgálattal és a  felperesekkel
meglévő viszony megromlásával – a  Kúria kifejtette, hogy azok az  adott folyamatban és összefüggésben olyan
véleménynek tekintendők, amelyek kifejthetők a véleménynyilvánítás lehetőségének tágabb keretei között. A Kúria
mindezek alapján a  cikk első részével kapcsolatban az  elsőfokú bírósággal egyezően azt állapította meg, hogy
egyrészt büntetőeljárás állásáról való tudósítást tartalmaz, másrészt pedig valótlan és sértő tényállításokat nem
fogalmaz meg a felperesek személyével kapcsolatban.
[10] Teljes mértékben osztotta továbbá a  Kúria az  elsőfokú bíróság véleményét a  „Politizáló pap” alcímű keretes
írás tekintetében is: az  I. rendű felperesnek mint közéleti szereplőnek fokozottan tűrnie kell a  személyével,
tevékenységével kapcsolatos kritikai megnyilvánulásokat. A  Kúria a  cikkben megjelenteket olyan, az  I. rendű
felperes politikai jellegű állásfoglalásait, közéleti szerepvállalását és annak esetleges pénzügyi, anyagi vonatkozásait
összefüggésbe hozó feltételezéseknek minősítette, amelyek a  szabad véleménynyilvánítás körében kifejthetők.
A  Kúria tehát az  eset összes körülményeit, a  szövegösszefüggéseket, valamint a  cikk lényegi mondanivalóját
értékelve az alperest elmarasztaló jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte, és a keresetet teljes egészében elutasító
elsőfokú ítéletet helybenhagyta.
[11] 1.3. Az  indítványozók az  alkotmányjogi panaszukat mindenekelőtt arra alapítják, hogy a  felülvizsgálati eljárásban
született bírói döntés az alperest megillető szólás- és sajtószabadság, valamint a  felperesek személyiségi jogainak
védelme közötti összefüggéseket tévesen tárta föl és bírálta el, ami az  Alaptörvény emberi méltóságot védő
II.  cikkének, jóhírnevet védő VI.  cikk (2)  bekezdésének, valamint a  szólásszabadság határait kijelölő IX.  cikk
(4)  bekezdésének sérelmére vezetett. Az  indítvány szerint ugyanis önmagában az  a  körülmény, hogy valaki
egyházi jogi személynél tölt be olyan tisztséget, amely a  világi jog terminológiája szerint munkáltatói jogok
gyakorlására is jogosítja, még nem eredményez közszereplői státuszt, és a  cselekményei tárgyuknál fogva nem
keletkeztetnek közügyeket sem. Az  egyházi személy vallásos szertartást hivatásszerűen végző tagja a  Büntető
Törvénykönyv alapján közfeladatot ellátó személynek minősül, a  közfeladat ellátása azonban nem azonos
a  közhatalom gyakorlásával. Az  indítványozók álláspontja szerint ők tehát nem minősülnek sem közhatalmat
gyakorló személynek, sem közszereplő politikusnak, ennélfogva a Kúria alaptörvény-ellenesen terjesztette ki rájuk
a  véleménynyilvánítás szabadságának nagyobb tűrésre kötelező mércéit. Az  alkotmányjogi panasz a  támadott
döntés jogértelmezésében az  Alaptörvény VII.  cikk (3)  bekezdésének sérelmét is látja, mely szerint az  állam és
a vallási közösségek különváltan működnek.
[12] Az alkotmányjogi panasz benyújtói mindemellett azt is kifogásolják, hogy a Kúria ítélete megengedhetőnek találta
az olyan tartalmú közlést is, amely egy ismeretlen tettes ellen indult büntetőeljárást anélkül hozott összefüggésbe
a  személyükkel, hogy őket a  hatóság eljárás alá vonta volna, és gyanúsítottá váltak volna. Az  ekként valótlannak
minősülő állítást jogszerűnek tartó bírói döntés álláspontjuk szerint sérti az emberi méltóságukat és a jóhírnevüket,
és ellentétes az Alaptörvény XXVIII. cikk (2) bekezdésében garantált ártatlanság vélelmével is. Ez utóbbi értelmében
ugyanis mind az előzetes bűnössé nyilvánítás, mind az  ilyen tartalmú látszat keltése tilalmazott. Az alkotmányjogi
panasz szerint a való tények meghamisítása, illetve a valós tények hamis színben való feltüntetése attól függetlenül
sérti az  emberi méltóságot, hogy közszereplőt érint-e vagy sem. Ezzel összefüggésben az  indítványozók
a  másodfokú bíróság által valótlannak minősített többi tényállítással kapcsolatban általában véve is kifogásolják,
hogy a Kúria anélkül helyezkedett a jogerős ítélettől eltérő álláspontra, hogy érdemben elvégezte volna a valótlan
tényállítások elhatárolását az  értékítéletnek minősülő véleményektől. Álláspontjuk szerint ezt támasztja alá, hogy
a Kúria nem alkalmazta a bizonyíthatóság szempontját.
II. [13] Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„VI. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy magán- és családi életét, otthonát, kapcsolattartását és jó hírnevét
tiszteletben tartsák.”
„IX. cikk (1) Mindenkinek joga van a véleménynyilvánítás szabadságához.”
[14] A Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) vonatkozó rendelkezései:
„2:44. § [Közéleti szereplő személyiségi jogának védelme]
A közügyek szabad vitatását biztosító alapjogok gyakorlása a  közéleti szereplő személyiségi jogainak védelmét
szükséges és arányos mértékben, az emberi méltóság sérelme nélkül korlátozhatja.”
„2:45. § [A becsülethez és jóhírnévhez való jog]
(1) A  becsület megsértését jelenti különösen a  más személy társadalmi megítélésének hátrányos befolyásolására
alkalmas, kifejezésmódjában indokolatlanul bántó véleménynyilvánítás.
(2) A jóhírnév megsértését jelenti különösen, ha valaki más személyre vonatkozó és e személyt sértő, valótlan tényt
állít vagy híresztel, vagy valós tényt hamis színben tüntet fel.”
III. [15] Az alkotmányjogi panasz megalapozott. [16] 1. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt az Abtv. 56. § (2) bekezdése alapján megállapította, hogy az alkotmányjogi
panasz megfelel az Abtv.-ben foglalt formai és tartalmi követelményeknek.
[17] Az Abtv. 29.  §-a szerint az  Alkotmánybíróság az  alkotmányjogi panaszt a  bírói döntést érdemben befolyásoló
alaptörvény-ellenesség vagy alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdés esetén fogadja be. Az  Alkotmánybíróság
az  ügyben alapvető alkotmányjogi jelentőségű kérdésnek tekintette egyrészt azt, hogy a  bíróság helyesen
alkalmazta-e a  közügyek vitájára vonatkozó alkotmányossági érveket, köztük a  panaszosok személyével,
tisztségével összefüggő szempontokat, másrészt azt, hogy megfelelt-e az alaptörvényi követelményeknek az a bírói
jogértelmezés, mely szerint a  vitatott állításokat, pontatlanságokat tartalmazó cikket – címével együtt – a  maga
egészében kell értékelni.
[18] 2. Az  Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint alkotmányjogi panasz alapján „a bírói döntésben foglalt
jogértelmezés Alaptörvénnyel való összhangját vizsgálja, azt, hogy a  jogszabály alkalmazása során a  bíróság
az  Alaptörvényben biztosított jogok alkotmányos tartalmát érvényre juttatta-e. Ha a  bíróság az  előtte fekvő,
alapjogilag releváns ügy alapjogi érintettségére tekintet nélkül járt el, és az általa kialakított jogértelmezés nem áll
összhangban e  jog alkotmányos tartalmával, akkor a  meghozott bírói döntés alaptörvény-ellenes.” {3/2015. (II. 2.)
AB határozat, Indokolás [18]}
[19] Az Alkotmánybíróság nem vonhatja el az ítélkező bíróságok hatáskörét az előttük fekvő tényállás elemeinek átfogó
mérlegelésére, csupán a  mérlegelés alapjául szolgáló jogértelmezés Alaptörvénnyel való összhangját, illetve
a mérlegelés alkotmányossági szempontjainak megtartását vizsgálhatja felül.
[20] 2.1. Az  indítványozók egyik fő érve szerint a  Kúria ítélete azért sérti a  felhívott, személyiségi jogaikat védő
alaptörvényi rendelkezéseket, mert alaptörvény-ellenesen terjesztette ki rájuk a  véleménynyilvánítás
szabadságának nagyobb tűrésre kötelező mércéjét. Indokolásuk e  tekintetben azt hangsúlyozza, hogy sem
közhatalmat gyakorló személynek, sem közszereplő politikusnak nem minősülnek, illetve egyházi tisztségükből
önmagában nem következik, hogy rájuk vagy vitatott intézkedéseikre a szólásszabadság speciális, közügyek vitájára
vonatkozó tesztjét kellene alkalmazni.
[21] Az indítványozóknak ez  az érvelése nem megalapozott. A  Kúria a  releváns alkotmányossági követelményeknek
megfelelően az  alkotmányjogi panaszban foglaltaknál összetettebb mérlegeléssel döntött a  véleménynyilvánítást
fokozottan védő mérce alkalmazásáról. A  sérelmezett bírói döntés ezt a  mércét nem önmagában, arra tekintettel
választotta meg, hogy az  indítványozók milyen tisztséget töltenek be, mi a  jogi, személyi státuszuk. A  Kúria
érvelése egyéb konkrét körülményekre utal, amelyek alapján a  tényállásban foglalt kérdésekre vonatkozó
véleménynyilvánítások a közügyek vitájának körébe sorolandók.
[22] Az Alkotmánybíróság már több ízben, elsőként a 7/2014. (III. 7.) AB határozat indokolásában rámutatott arra, hogy
a szólásszabadság és a személyiségvédelem összehangolásakor az elsődleges kérdés az, hogy a megszólaló az eset
összes körülményére tekintettel társadalmi, közéleti kérdésben, „közügyben” fejtette-e ki mondanivalóját (Indokolás
[47]). Ennek eldöntése nem alapozható kizárólag a  megnyilatkozással érintett személy státuszára – akkor sem, ha
egyébként ez  a  tényező a  mérlegelés egyik legfontosabb, nemegyszer meghatározó erejű eleme marad. {Ezzel
egyezően lásd a 3328/2017. (XII. 8.) AB határozatot, Indokolás [40]–[43].} A közéleti véleménynyilvánításra vonatkozó
alkotmányos szempontok ugyanis egyfelől tágabb körben lehetnek irányadók, mint a közhatalom gyakorlóit vagy
a  hivatásszerűen közszereplést vállalókat érintő vélemények köre, másfelől viszont nem állítható, hogy a  közéleti
szereplőket érintő bármely – köztük a  közügyekkel semmilyen kapcsolatban nem álló – közlést e  szempontok
szerint kell megítélni {7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [47]}.
[23] Mindezek alapján az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Kúria az  irányadó alkotmányossági követelmények
szerint járt el akkor, amikor a közügyek vitájára vonatkozó mércék alkalmazását nem önmagában az indítványozók
tisztségével, státuszával indokolta, hanem a  személyükhöz konkrétan kötődő és az  ügyben releváns további
tényezőkre hivatkozott. A  támadott ítélet ilyen körülményként utalt például arra, hogy az  egyik indítványozó
rendszeresen tett politikai állásfoglalásokat, megjelent az egyik országgyűlési képviselőjelölt kampányeseményén,
sportfejlesztései révén egyházi tisztségén túl is aktív szereplője a helyi társadalmi életnek, illetve az általa képviselt
intézmények több esetben részesültek állami támogatásban. Megjegyzi az  Alkotmánybíróság, hogy jelen
esetben a  másik indítványozóval, mint az  egyházmegye belső kormányzatában a  püspököt segítő helynökkel
szemben kevésbé indokolt a  személyiségvédelem korlátozottsága, ugyanakkor a  Kúria indokolása az  érintett
megyéspüspökhöz kapcsolódó, az  ügy értékelésének egészét meghatározó releváns körülményeket emelte ki,
amelyekre tekintettel a szóban forgó közlések a közügyek vitájához tartoztak.
[24] Ezek a körülmények azért is meghatározó szereppel bírnak az alkotmányjogi mérlegelésben, mert a szólásszabadság
és a  személyiségvédelem ütközésének feloldására konkrét ügyben alkalmazott mércék még a  közügyek vitáján
belül, sőt adott személyhez kötődően is változhatnak a  megszólalás körülményeinek függvényében. Arra például
már korábban rámutatott az Alkotmánybíróság, hogy a személyiségvédelem háttérbe szorulása melletti érvek ereje
az ítélkező bírák esetében gyengülhet, így esetükben bizonyos körben – a közügyek vitáján belül kialakítandó, de –
speciális mérce alkalmazására kerülhet sor {vö. 7/2014. (III. 7.) AB határozat, Indokolás [58] és [61]}. Hasonlóképpen
lehet indokolt az  is, hogy a  jogi mérlegelés adott esetben figyelemmel legyen az  államtól különváltan működő
vallási közösségek és vezetőik sajátos helyzetére, feladatára: ha az  egyedi ügy körülményei alátámasztják,
megszólalásaik kapcsán – még ha társadalmi kérdéseket is érintenek – a közügyek vitáján belüli, ám a közszereplő
politikusokra alkalmazandóhoz képest más mérce alakítható ki. Nem ilyen eset azonban, amikor az  egyházi
tisztséget viselők saját egyéni döntésük alapján a vallási közösségük életéhez szorosabban kötődő szférából kilépve,
a közéleti vitákban és a politikai történésekben aktív szerepet vállalva vesznek részt. Ez utóbbi esetben személyiségi
jogaik védelme a szólás- és sajtószabadsággal szemben fokozottabban szorul háttérbe ahhoz képest, amit egyházi
tisztségük önmagában indokolna.
[25] Minderre tekintettel a  Kúria a  szólásszabadság kiemelt védelmét szolgáló, az  indítványozókat az  őket érintő
véleményekkel szemben fokozott tűrésre kötelező tesztet az  Alaptörvénnyel összhangban alkalmazta, és
jogértelmezését az irányadó alkotmányossági szempontoknak megfelelően alakította ki.
[26] 2.2. Az  indítványozók másik érve szerint a Kúria alaptörvény-ellenesen találta megengedhetőnek, hogy a sajtócikk
valótlanul büntetőeljárás alanyaiként beszélt róluk. Indokolásuk e  tekintetben arra vonatkozik, hogy a  cikk címe
annak ellenére az egyikükkel szembeni nyomozásról szólt, hogy a büntetőeljárás valójában ismeretlen tettes ellen
folyt, velük gyanúsítást nem közöltek.
[27] Az indítványozók érvelése ebben a  körben megalapozott. A  Kúria – az  elsőfokú bírósággal egyezően – maga is
megállapította, hogy a  cikk címe önmagában pontatlan, nem fedi a  valóságot: az  egyik indítványozóval szemben
kényszerítés miatt folyó büntetőeljárásról szól, holott nem közöltek vele ilyen gyanút a  hatóságok. A  támadott
ítélet ugyanakkor nem állapított meg jogsértést. Az  indokolásban kifejtettek szerint a  bírói döntés e  tekintetben
mindenekelőtt azon a  jogértelmezésen alapul, hogy a  sajtócikket a  maga egészében kell vizsgálni, és egymással
összetartozó részeit összefüggésükben kell értékelni. A  bíróság ezzel összhangban annak tulajdonított döntő
jelentőséget, hogy a  beszámoló egészének figyelembevételével az  újságban nem történt előzetes ítéletmondás,
mivel a cikk tartalmi részében rámutattak arra, hogy gyanúsítás közlésére még nem került sor.
[28] Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt azt hangsúlyozza, hogy a  Kúriának az  a  jogértelmezése, mely szerint egy
sajtócikkben közölt információkat a  maguk összességében és összefüggéseikkel együtt kell értékelni, illetve
a  lényegtelen tévedések, pontatlanságok nem alapozhatnak meg jogsértést, összhangban áll az  Alaptörvényből
fakadó követelményekkel.
[29] E tekintetben elsősorban azoknak a  megfontolásoknak van jelentőségük, amelyeket az  Alkotmánybíróság
– a  véleménynyilvánítások átfogó csoportján belül – a  tényállításoknak az  alkotmányjogi mérlegelésben
elfoglalt helyével kapcsolatban fejtett ki. Ahogy arra legutóbb a  34/2017. (XII. 11.) AB határozat (Indokolás
[34]) összefoglalóan rámutatott, az  Alkotmánybíróság következetes volt annak hangsúlyozásában, hogy bár
az  értékítéletekhez képest lényegesen eltérő mércék alapján ítélendők meg, a  tényállítások is – valósak és
valótlanok egyaránt – a szólásszabadság hatálya alatt állnak, és rájuk is vonatkoznak a közügyek vitájának fokozott
védelme melletti érvek. „A tényállítást tartalmazó megnyilvánulások szintén részei a  szólásszabadságnak. Egyrészt
valamely tény közlése is kifejezhet személyes véleményt, másrészt tényközlések nélkül a  véleményformálás is
ellehetetlenülne. […] A  politikai véleménynyilvánítás fokozott védelme mind a  közügyekben megfogalmazott
értékítéletekre, mind pedig a  közügyek körébe tartozó tényállításokra vonatkozik” {7/2014. (III. 7.) AB határozat,
Indokolás [49]–[50]}. Az  Alkotmánybíróság ezzel összhangban arra is többször rámutatott, hogy bár a  hamis
tényállítások – szemben az  értékítéletekkel, bírálatokkal – önmagukban nem állnak alkotmányos védelem alatt,
az adott ügy összes körülményének mérlegelése arra vezethet, hogy még sincs alkotmányos lehetőség a valótlan
állítást tevő jogi felelősségre vonására. Nem csak arról van szó, hogy a  közügyekben megfogalmazott valótlan
tényállítások büntetőjogi üldözésének mind a  korábbi [vö. 36/1994. (VI. 24.) AB határozat, 18/2000.  (VI.  6.)
AB határozat], mind pedig az  Alaptörvény hatálybalépését követő [vö. 13/2014. (IV. 18.) AB határozat]
alkotmánybírósági gyakorlat határt szabott. A 7/2014. (III. 7.) AB határozat a polgári jog hatálya alatt is hangsúlyozta,
hogy a  közügyek vitájához tartozó tények közlése tipikusan a  vélemények alapja, ezért a  jogi felelősségre vonás
kérdésében még az alkotmányos értékkel egyébként nem bíró, utóbb hamisnak bizonyult tényállítások esetében is
figyelemmel kell lenni a közéleti viták minél szabadabb folyásának érdekére (Indokolás [50]).
[30] Ezeket az  alkotmányossági megfontolásokat tükrözi az  a  bírói értelmezés, amely szerint ha a  sajtócikk egésze
összességében valós tájékoztatást nyújt, akkor a  cikk egyes mondataiban vagy fordulataiban fellelhető kisebb
pontatlanságok, valótlanságok nem nyújtanak alapot jogi felelősségre vonásra. Az  Alkotmánybíróság ezt
a jogértelmezést tehát helyesnek és fenntartandónak tartja.
[31] Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint ugyanakkor a szóban forgó szempontokat eltérően kell érvényesíteni egy
cikk címének megítélésekor. A cím nem egy a cikk mondatai vagy fordulatai között, hanem az olvasók figyelmének
felkeltésében és a cikk tartalmának megragadásában központi szereppel bíró kiemelés, amelynek így adott esetben
a  személyiségi jogok sérelmére nézve is fokozott hatása lehet. Ez  a  kiemelő, hangsúlyozó szerep az  írás címének
önálló jelentőséget ad, amihez önálló értékelésnek kell társulnia a  személyiségvédelem körében. Az  írás címének
megítélése ezért nem oldható fel a többi résszel való együttes értékelésben.
[32] Az Alkotmánybíróság hangsúlyozza, hogy a  cikk címe műfajából és az  említett szerepéből adódóan természetes
módon tartalmazhat leegyszerűsítést, pontatlanságot: mind a  figyelemfelkeltés indokolt mértéke, mind
a tartalom lényegi megragadásának szüksége behatárolja a címadás pontosságát. Az így előálló leegyszerűsítések,
pontatlanságok jogszerűségének kérdése azonban nem azon múlik, hogy a cikk többi, kifejtő része ellensúlyozza-e
azokat, hanem azon, hogy önmagukban véve olyan pontatlanságnak tekintendők-e, amelyek nem félrevezetők
vagy megtévesztők valamely lényeges információ tekintetében. A cikk egésze szempontjából fontos körülménnyel
kapcsolatban ugyanis a  sajtócikk címében – sajátos szerepe miatt – önmagában sem szerepelhet lényeges,
megtévesztő pontatlanság, valótlanság.
[33] Mindezek alapján a  bírói döntésben foglalt jogértelmezésnek az  a  része, amely szerint a  cikk címében foglalt
pontatlanságot, valótlanságot a  cikk egészének fényében kell megítélni, nem érvényesíti kellőképpen
az Alaptörvény VI. cikkéből fakadó alkotmányossági szempontokat. Az Alkotmánybíróság a támadott bírói döntést
ezért megsemmisítette.
[34] A tényállásban foglalt cikk konkrét címének jogszerűségéről vagy jogszerűtlenségéről való döntés ugyanakkor
továbbra is az  ítélkező bíróság feladata. A  megismételt eljárásban a  fentiek figyelembevételével a  cikk címének
jogszerűsége körében azt kell mérlegelnie a bíróságnak, hogy a cím a tájékoztatás egésze szempontjából lényeges
körülmény tekintetében az  olvasókat félrevezető olyan információt tartalmaz-e, amely sértette az  érintett
személyiségi jogait.
[35] 3. A határozat Magyar Közlönyben való közzétételét az Alkotmánybíróság az Abtv. 44. § (1) bekezdésének második
mondata alapján, a határozatban foglalt elvi megállapításokra tekintettel rendelte el.
Budapest, 2018. június 26. Dr. Sulyok Tamás s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1246/2017. (IV. 28.) Korm. határozata a Magyar–Horvát Kisebbségi Vegyes Bizottság XIII. ülésén fenntartott és elfogadott ajánlások jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyólag tudomásul veszi a  Magyar–Horvát Kisebbségi Vegyes Bizottság 2017. február 23-án, Zágrábban
megtartott XIII. ülésén kidolgozott és elfogadott, valamint a  Magyar–Horvát Kisebbségi Vegyes Bizottság előző
ülésén elfogadott ajánlások teljesítésének állásáról folytatott kölcsönös tájékoztatást követően fenntartott, 1. és
2. mellékletben közzétett ajánlásokat;
2. felhívja a  miniszterelnök általános helyettesét, mint a  nemzetpolitikáért felelős minisztert, hogy a  Magyar–Horvát
Kisebbségi Vegyes Bizottság ajánlásainak tudomásulvételéről értesítse az érintett feleket;
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
Határidő: a Korm. határozat közzétételét követő 15. nap
3. felhívja a feladat- és hatáskörrel rendelkező minisztereket, valamint felkéri a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
elnökét, hogy az 1. mellékletben közzétett ajánlások végrehajtásának lehetőségét vizsgálják meg az alábbiak szerint:
3.1. az ajánlások 3. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
3.2. az ajánlások 5. pontja tekintetében:
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31.
3.3. az ajánlások 6. pontja tekintetében:
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: 2017. december 31.
3.4. az ajánlások 8. pontja tekintetében:
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2017. december 31.
3.5. az ajánlások 10. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. augusztus 31.
3.6. az ajánlások 11. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: folyamatos
3.7. az ajánlások 12. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 miniszterelnök általános helyettese
Határidő: 2017. december 31.
3.8. az ajánlások 14. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31.
3.9. az ajánlások 16. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
3.10. az ajánlások 17. pontja tekintetében:
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31.
3.11. az ajánlások 18. pontja tekintetében:
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31.
3.12. az ajánlások 19. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: folyamatos
3.13. az ajánlások 20. pontja tekintetében:
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
Határidő: folyamatos
3.14. az ajánlások 21. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: folyamatos
3.15. az ajánlások 24. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: folyamatos
3.16. az ajánlások 25. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
3.17. az ajánlások 29. pontja tekintetében:
Felelős: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság elnökének felkérésével
Határidő: 2017. december 31.
3.18. az ajánlások 31. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
3.19. az ajánlások 34. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
3.20. az ajánlások 38. pontja tekintetében:
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
4. felhívja a feladat- és hatáskörrel rendelkező minisztereket, valamint felkéri a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság
elnökét, hogy a 2. mellékletben közzétett ajánlások végrehajtásának lehetőségét vizsgálják meg az alábbiak szerint:
4.1. az ajánlások 1. pontja tekintetében:
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2017. december 31.
4.2. az ajánlások 2. pontja tekintetében:
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2017. december 31.
4.3. az ajánlások 3. pontja tekintetében:
Felelős: külgazdasági és külügyminiszter
 nemzetgazdasági miniszter
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2017. december 31.
4.4. az ajánlások 5. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
4.5. az ajánlások 8. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
4.6. az ajánlások 9. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: folyamatos
4.7. az ajánlások 10. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 miniszterelnök általános helyettese
Határidő: folyamatos
4.8. az ajánlások 11. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31.
4.9. az ajánlások 13. pontja tekintetében:
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
4.10. az ajánlások 14. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
4.11. az ajánlások 15. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 Nemzeti Média-és Hírközlési Hatóság felkérésével
Határidő: 2017. december 31.
4.12. az ajánlások 17. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: 2017. december 31.
4.13. az ajánlások 18. pontja tekintetében:
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 Miniszterelnökséget vezető miniszter
Határidő: 2017. december 31.
4.14. az ajánlások 22. pontja tekintetében:
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2017. december 31.
4.15. az ajánlások 23. pontja tekintetében:
Felelős: miniszterelnök általános helyettese
 külgazdasági és külügyminiszter
Határidő: folyamatos
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
14/2016. (VII. 21.) NFM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján az Ős-Dráva Program megvalósításával kapcsolatos
feladatok irányítására és összehangolására 2016. június 16. napjától 2016. december 15. napjáig Tiffán Zsoltot
miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos feladatkörében
a) összehangolja az Ős-Dráva Program végrehajtását,
b) ellátja az  Ős-Dráva Program hosszú és rövid távú terület- és vidékfejlesztési stratégiai terv kidolgozásával
kapcsolatos feladatokat,
c) felügyeli és koordinálja az Európai Unió 2014–2020 közötti tervezési és programozási időszakára való sikeres
felkészülés érdekében az  Ős-Dráva Programot érintő tervezési feladatok elvégzését, biztosítja az  Ős-Dráva
Program kormányzati céljainak a fejlesztési ügyekben történő megjelenítését és érvényesítését,
d) elkészíti a fejlesztések státusza előkészítettségének elemzését, valamint ütemezését,
e) elkészíti a megvalósíthatóság, illetve a megvalósítás feltételeinek, következményeinek vizsgálatát,
f ) ellátja a pénzügyi tervezést (költségbecslés, pénzügyi ütemezés),
g) az  érintett szervektől, szervezetektől adatokat, információkat kérhet, a  kapcsolódó dokumentumokba
– a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően – betekinthet, azokról másolatot kérhet, az érintett
szervektől, szervezetektől, azok vezetőitől jelentést, beszámolót kérhet.
3. § (1) A  miniszteri biztos tevékenységét a  nemzeti fejlesztési miniszter a  fejlesztés- és klímapolitikáért, valamint kiemelt
közszolgáltatásokért felelős államtitkár útján irányítja.
(2) A miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti helyettes államtitkári illetménynek megfelelő összegű díjazásra
és kormányrendeletben meghatározott juttatásokra jogosult.
4. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
14/2015. (II. 6.) ME határozata helyettes államtitkár megbízatása megszűnésének megállapításáról.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 222.  § (2) és 223.  § (3)  bekezdésében foglalt
jogkörömben eljárva, a nemzetgazdasági miniszter előterjesztésére megállapítom, hogy
Nikoletti Antalnak, a  Nemzetgazdasági Minisztérium helyettes államtitkárának e  megbízatása a  közszolgálati
tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 222. § (1) bekezdése alapján történt lemondására tekintettel
– 2014. december 31-ei hatállyal – megszűnt. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2037/2013. (XII. 30.) Korm. határozata a Nemzeti Fenntartható Fejlődés Keretstratégiáról szóló 18/2013. (III. 28.) OGY határozatból eredő kormányzati feladatok meghatározásáról.
1. A Kormány felhívja
a) a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy felügyeleti jogkörében gondoskodjon arról, hogy
a  kétévente közzétett „A fenntartható fejlődés indikátorai Magyarországon” című kiadványban alkalmazott
mutatókészlet fejlesztése, felülvizsgálata során a  Központi Statisztikai Hivatal vegye figyelembe a  Nemzeti
Fenntartható Fejlődés Keretstratégia (a továbbiakban: Keretstratégia) célkitűzéseit és működjön együtt más
intézményekkel és kutatóműhelyekkel a  fenntartható fejlődést mérő mutatók megállapítása, kiszámítása és
értékelése során,
Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter
határidő: folyamatos
b) a Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy az  érintett miniszterek bevonásával az  ország számára
mindenkor rendelkezésre álló fejlesztési források felhasználásának tervezésekor, illetve a  jelenleg és
a  későbbiekben rendelkezésre álló nemzetközi, uniós és hazai támogatási alapokból rendelkezésre álló
fejlesztési források elosztásakor érvényesítse a Keretstratégia elveit és javaslatait, valamint az erre vonatkozó
európai uniós jogalkotási javaslatokra tekintettel különítsen el ezen pénzalapokból a  fenntarthatóság
kialakítását szolgáló pilot-projektekre (fenntartható településmodellek),
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
nemzetgazdasági miniszter
vidékfejlesztési miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter
belügyminiszter
külügyminiszter
honvédelmi miniszter
emberi erőforrások minisztere
bevonásával
határidő: folyamatos
c) a vidékfejlesztési minisztert, hogy az  érintett miniszterek bevonásával készítsen kétévente összefoglaló
tájékoztatást a  Keretstratégia megvalósítását szolgáló kormányzati intézkedésekről a  Nemzeti Fenntartható
Fejlődési Tanácson keresztül az Országgyűlés számára.
Felelős: vidékfejlesztési miniszter
nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter
belügyminiszter
külügyminiszter
honvédelmi miniszter
emberi erőforrások minisztere
bevonásával
határidő: kétévente, először 2015. március 30.
 2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
 3. A  Kormány ügyrendjéről szóló 1144/2010. (VII. 7.) Korm. határozat „A  közigazgatási államtitkári értekezlet” alcíme
a következő 56/A. ponttal egészül ki:
„56/A. A  közigazgatási államtitkári értekezlet ellátja a  Nemzeti Fenntartható Fejlődés Keretstratégiáról szóló
18/2013. (III. 28.) OGY határozat 3. pontjában foglalt, a Nemzeti Fenntartható Fejlődés Keretstratégia érvényesítését,
megvalósítását elősegítő, a  fenntartható fejlődés ügyét érintő kormányzati döntésekkel kapcsolatos koordinációs
feladatokat.”
4. A Kormány
a) a  fenntartható fejlődési stratégia kidolgozásának tartalmi és szervezeti kereteiről szóló 2053/2005. (IV. 8.)
Korm. határozatát, valamint
b) a Nemzeti Fenntartható Fejlődési Stratégia elfogadásáról szóló 1054/2007. (VII. 9.) Korm. határozatát,
visszavonja.
orbán viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1402/2017. (VI. 28.) Korm. határozata a rendkívüli migrációs nyomás kezeléséhez szükséges források biztosításáról.
A Kormány
 1. a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 4. melléklet
2.  pontja alapján a  rendkívüli migrációs nyomás kezeléséhez kapcsolódó feladatok hatékony megvalósítása
érdekében jóváhagyja a Kvtv. 1. melléklet XIV. Belügyminisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím,
21. A  tömeges bevándorlás kezeléséhez kapcsolódó kiadások alcím legfeljebb 26 697,8 millió forint összeggel
történő túllépését.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal 2. egyetért azzal, hogy a  rendkívüli migrációs nyomás kezeléséhez kapcsolódó feladatok hatékony megvalósítása
során a  Kormány irányítása alá tartozó fejezetek költségvetési szerveinek eszközbeszerzéseiről szóló 1982/2013.
(XII. 29.) Korm. határozat rendelkezéseit nem kell alkalmazni.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1248/2017. (V. 2.) Korm. határozata a Szegedi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar épületének fejlesztéséről, valamint az ehhez szükséges források biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért a  Szegedi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar épületének tervezett fejlesztésével
(a továbbiakban: fejlesztési program);
 2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  fejlesztési program megvalósítása érdekében gondoskodjon
650 138 ezer forint biztosításáról a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény
1. melléklet, XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet javára.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: felmerülés ütemében Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
24/2009. (IX. 28.) MNB rendelete a jegybanki alapkamat mértékéről.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2001. évi LVIII. törvény 60. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Magyar
Nemzeti Bank Monetáris Tanácsának döntésére tekintettel a következőket rendelem el:
1. § A jegybanki alapkamat mértéke 7,5%. 2. § (1) Ez a rendelet 2009. szeptember 29-én lép hatályba.
(2) Hatályát veszti a jegybanki alapkamat mértékéről szóló 21/2009. (VIII. 24.) MNB rendelet.
Simor András s. k.,
a Magyar Nemzeti Bank elnöke


text:
1309/2011. (IX. 6.) Korm. határozata az 1237/2011. (VII. 11.) Korm. határozat visszavonásáról és a Szervezetátalakítási alap előirányzatból a Magyar Nemzeti Filmalap Közhasznú Nonprofit Zrt. részére történő forrásbiztosításról.
1. A Kormány a Szervezetátalakítási alap előirányzatból a Magyar Nemzeti Filmalap Közhasznú Nonprofit Zrt. részére
történő forrásbiztosításról szóló 1237/2011. (VII. 11.) Korm. határozatát visszavonja.
2. A Kormány a Szervezetátalakítási alap jogcímcsoport előirányzat felhasználásának szabályairól szóló 20/2011. (III. 2.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 4. § b) pontjában biztosított jogkörében, a Magyar Köztársaság
2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 1. melléklet XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezet,
25. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 30. Egyéb fejezeti kezelésű előirányzatok alcím, 10. Szervezetátalakítási alap
jogcímcsoport terhére 3500,0 millió forint összegű támogatást biztosít a Magyar Nemzeti Filmalap Közhasznú
Nonprofit Zrt. (a továbbiakban: Zrt.) részére. A Zrt. a támogatást a Magyar Mozgókép Közalapítvány
tartozásállományának, valamint a banki hitelezők – Magyar Mozgókép Közalapítvánnyal 2010. december 31. napjáig
támogatási szerződést kötött – filmelőállítókkal szemben fennálló követeléseinek engedményezéséből eredő
tartozásának rendezésére használhatja fel. A Korm. rendelet 6/A. § (2) bekezdés d) pontjában és 8. § (2) bekezdésében foglaltak szerint a Zrt. a támogatás teljes
összegét jogosult előlegként megkapni. Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök