text:
24/2014. (VII. 11.) ORFK utasítása a rendkívüli halál esetén követendő rendőri eljárásról.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23.  § (4)  bekezdés c)  pontjában, valamint a  Rendőrségről szóló 1994. évi
XXXIV.  törvény 6.  § (1)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  halottvizsgálatról és a  halottakkal kapcsolatos
eljárásról szóló 351/2013. (X. 4.) Korm. rendelet alapján végrehajtott, a  rendkívüli halálesetek kivizsgálására irányuló rendőri
eljárások szakszerűségének elősegítése és az egységes gyakorlat kialakítása céljából kiadom az alábbi utasítást:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Az utasítás hatálya kiterjed az  általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott szervre (a továbbiakban:
Rendőrség).
2. Az utasítás alkalmazásában rendkívüli halál az, amelyet az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban:
Eütv.) 218. § (1) bekezdés b) pontja annak nyilvánít.
3. A közlekedési balesettel összefüggésben bekövetkezett rendkívüli haláleset kivizsgálása során az  utasítást
a közlekedési balesetek esetén követendő rendőri eljárás szabályait megállapító ORFK utasításban foglaltak szerinti
eltérésekkel kell alkalmazni.
II. FEJEZET
RÉSZLETES RENDELKEZÉSEK 1. Alapelvek 4. Az eljárás során az eljáró rendőri szerv együttműködik az ügyfelekkel, az eljárásban részt vevő egyéb személyekkel és
hatóságokkal, a helyi önkormányzatokkal és más országok külképviseleti, illetve rendőri szerveivel.
5. Az eljárást – különösen a  halottszemlét – úgy kell lefolytatni, hogy az  ne sértse a  hozzátartozók kegyeleti jogait
és a közszemérmet.
6. A halottvizsgálatról és a  halottakkal kapcsolatos eljárásról szóló 351/2013. (X. 4.) Korm. rendelet (a továbbiakban:
Korm. rendelet) 43. §-ában foglaltakra figyelemmel a temetés (hamvasztás) legközelebbi időpontját és módját úgy
kell meghatározni, hogy az a hozzátartozók kegyeleti jogainak érvényesülése mellett biztosítsa a tényállás felderítését.
7. A rendkívüli haláleset kivizsgálása során az eljárási cselekményeket – így különösen a szemlét és a hatósági boncolást –
úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználhatók
legyenek.
8. A rendvédelmi szervek és a  Magyar Honvédség objektumaiban, továbbá olyan intézményben bekövetkezett
rendkívüli halál esetén, melyben – ide értve az őrzött szállásokat is – személyi szabadságukban korlátozott személyek
tartózkodnak, az eljárást az érintett objektum intézménybiztonsági és egyéb előírásainak figyelembevételével kell
lefolytatni.
2. Hatáskör és illetékesség 9. Az elsődleges és a halaszthatatlan intézkedéseket a holttest megtalálásának helye szerint illetékes első fokú rendőri
szerv köteles megtenni, és az ügyben mindaddig eljárni, amíg az esetleges hatásköri és illetékességi vita el nem dől.
10. Hatásköri és illetékességi vita esetén az érdekelt hatóságok legkésőbb a hatásköri és illetékességi vita okáról való
tudomásszerzéstől számított nyolc napon belül kötelesek megkísérelni a vita eldöntését. Ha a rendőri szervek között
hatásköri vagy illetékességi vita van, annak eldöntésére a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános
szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 23. §-a az irányadó.
11. Amennyiben az  elhunyt személye, a  haláleset körülményeinek bonyolultsága vagy egyéb érdek azt indokolja,
az eljárást folytató szerv felettes hatósága fokozott felügyeletet gyakorol.
3. Az eljárás megindítása 12. A halálesetről szóban, távbeszélőn vagy más módon kapott bejelentés alapján a  tevékenység-irányítási központ
intézkedik a bejelentés valódiságának lehetőség szerinti ellenőrzéséről, és – amennyiben még nem történt meg –
orvos, mentők, indokolt esetben a katasztrófavédelem, egyéb szervek (pl. gázművek, elektromos művek, vízirendészet)
értesítéséről, a  helyszín biztosításáról, a  további eljárási cselekményeket foganatosító bizottság összeállításáról,
valamint helyszínre küldéséről.
13. A helyszín biztosításáról és a szemle megtartásáról haladéktalanul gondoskodni kell. A vasúti, a közúti, a vízi- és a légi
közlekedési baleset és repülőesemény helyszínén bekövetkezett rendkívüli halálesetnél a forgalmat csak a szükséges
ideig szabad korlátozni.
4. Egészségügyi adatok beszerzése az előzetes vizsgálat során
14. Az elhunyttal kapcsolatos egészségügyi adatok beszerzése és rögzítése történhet:
a) az elhunyt személy háziorvosának vagy kezelőorvosának megkeresésével és a tőle szóban vagy írásban kapott
tájékoztatás jegyzőkönyvben történő rögzítésével vagy a  releváns orvosi irat másolatának jegyzőkönyvhöz
csatolásával;
b) az elhunyt egészségügyi állapotáról hitelesnek tekinthető ismeretekkel rendelkező személyektől
(pl. hozzátartozók, szomszédok) beszerzett információk jelentésben vagy jegyzőkönyvben történő rögzítésével;
c) hozzátartozó által átadott orvosi iratok jegyzőkönyvhöz történő csatolásával.
15. Amennyiben az egészségügyi adatok beszerzése sikertelen, úgy ezt a tényt a jegyzőkönyvben vagy külön jelentésben
rögzíteni kell.
5. Az eljárási cselekmény rögzítése, az iratkészítés rendje
16. Az eljárási cselekményeket úgy kell rögzíteni, hogy azok alkalmasak legyenek a  halálesettel kapcsolatos tények,
körülmények bizonyítására, és hitelességükhöz kétség ne férjen.
17. Az ügyfél, a  tanú, a  szakértő meghallgatásáról a  helyszínen jegyzőkönyvet vagy hangfelvételt, illetve kép- és
hangfelvételt kell készíteni. Amennyiben az eljárási cselekmény rögzítése hangfelvétellel, illetve kép- és hangfelvétellel
történik, úgy az elhangzottakat 5 munkanapon belül írásba kell foglalni. A szemle rögzítésére az utasítás 29. pontjában
foglaltak az irányadók.
18. A szemléről vagy egyéb eljárási cselekményről készült fényképfelvételeket a  Robotzsaru integrált ügyviteli,
ügyfeldolgozó és elektronikus iratkezelő rendszerbe kell feltölteni. Indokolt esetben a felvételeket CD lemezen vagy
egyéb adathordozón is rögzíteni kell, melyet az eljárás irataihoz kell csatolni.
19. A rendkívüli halálesetről szóban, távbeszélőn vagy más módon kapott bejelentésről a  tevékenység-irányítási
központnak feljegyzést kell készíteni. A feljegyzés tartalmazza:
a) a bejelentés időpontját (év, hó, nap, óra, perc), módját;
b) a bejelentő nevét, lakhelyét, telefonszámát;
c) a felfedező tanú személyazonosító adatait, telefonszámát;
d) az elhalt személy adatait (ha megállapítható);
e) a holttest feltalálási helyét, időpontját;
f ) a rendkívüli halálra utaló adatok leírását;
g) a tett intézkedéseket;
h) a szemlebizottság helyszínre indulásának időpontját.
20. Az iratok selejtezését a Rendőrség Iratkezelési Szabályzatáról szóló 59/2008. (OT 31.) ORFK utasítás 1. számú függelék
302. pontjában foglalt megőrzési idő figyelembevételével kell végrehajtani.
6. Az irat 21. Az iratra vonatkozó rendelkezések irányadók minden olyan tárgyra, amely – általában műszaki vagy vegyi úton –
adatokat rögzít (pl. fénykép, film-, hangfelvétel, optikai lemez, CD, mágnesszalag, mágneses adathordozó, elektronikus
dokumentum).
22. A búcsúlevél fénymásolatát soron kívül ki kell adni a levél címzettjének (címzettjeinek), ennek hiányában az elhunyt
személlyel közös háztartásban élő személynek vagy – ha ilyen nincs – a közeli hozzátartozónak. Az eredeti búcsúlevelet
– abban az  esetben is, ha az  nem a  szemle alkalmával kerül elő – le kell foglalni, és azt a  szakértői vizsgálatokat
követően ki kell adni. Amennyiben a szakértői vizsgálat elvégzése nem indokolt, úgy az eredeti búcsúlevél kiadásáról
az eljárás befejezésekor kell intézkedni. A kiadás tényét – átvételét – dokumentálni szükséges. Az eredeti búcsúlevél
fénymásolatát az  iratokhoz kell csatolni. A  végrendeletet is tartalmazó iratot csak a  legszükségesebb ideig lehet
visszatartani.
23. A lefoglalt búcsúlevél írásszakértői vizsgálata abban az  esetben kötelező, ha a  búcsúlevél szakértői vizsgálatra
alkalmas, és vizsgálatától érdemi eredmény várható, továbbá a  rendkívüli haláleset bekövetkeztének körülményei
más adatok, bizonyítékok alapján nem tisztázhatók.
7. A szemle általános szabályai 24. A szemlebizottság tagjai:
a) a szemlebizottság vezetője;
b) a bűnügyi technikus(ok).
25. A szemlebizottság munkáját segítheti:
a) a jegyzőkönyvvezető;
b) a helyszínbiztosító;
c) a szakértő;
d) eseti szakértő (pl. elektromos művek, gázszolgáltató, kéményseprő vállalat munkatársa);
e) a tolmács;
f ) a kutyavezető (bűnügyi).
26. A szemlebizottság munkáját a szemlebizottság vezetője irányítja, aki felelős a szemle jogszerűségéért és szakszerű
lefolytatásáért.
27. A szemlebizottság köteles a szemlét olyan részletességgel lefolytatni és rögzíteni, hogy az – ha a későbbi eljárás során
bűncselekmény gyanúja merül fel – a  keletkezett dokumentációkkal megfeleljen a  büntetőeljárási jog szabályai
szerint lefolytatott helyszíni szemle alaki és tartalmi követelményeinek.
28. Amennyiben a helyszíni szemle és a halottszemle térben és időben eltér egymástól, úgy ennek a készült iratokból
megállapíthatónak kell lennie.
29. A helyszínről, a holttest eredeti állapotáról és fontosabb részleteiről jegyzőkönyvet, fényképfelvételt és helyszínrajzot
vagy helyszínvázlatot kell készíteni. Amennyiben a  körülmények indokolják, a  helyszínről, a  halottszemléről és
a boncolásról kép- és hangfelvétel is készíthető.
30. A szemle során fel kell kutatni és rögzíteni kell a holttesten és környezetében található mindazon tárgyakat, nyomokat,
anyagmaradványokat és elváltozásokat, amelyek a  halál okának és bekövetkezése körülményeinek bizonyítására
alkalmasak.
31. A szemlén és a holttesttel kapcsolatos egyéb krimináltechnikai munka során a hatóság eljáró tagja köteles a megfelelő,
egyszer alkalmazható védőfelszerelést használni. Intézkedni kell az elhasznált eszközök, védőfelszerelések helyszínről
történő biztonságos elszállítására vagy – amennyiben a  hulladék különleges kezelést nem igényel – a  helyszín
közelében lévő hulladéktárolóban való elhelyezésére.
32. Ha a hozzátartozó vagy az elhunyt eltemettetésére kötelezett más személy a szemlén nincs jelen, és a halálesetről
nincs tudomása, úgy a rendőrség szolgálati szabályzatáról szóló 30/2011. (IX. 22.) BM rendelet 19. § (2) bekezdésében
meghatározott értesítési kötelezettség végrehajtása iránt az ügyben eljáró rendőri szerv köteles intézkedni. A  tett
intézkedésről feljegyzést kell készíteni.
33. A szemlebizottság vezetője haladéktalanul intézkedni köteles a  felügyelet nélkül maradt kiskorú elhelyezéséről,
a gondozás nélkül maradt állatok elláttatásáról, továbbá az egyéb értéktárgyak biztonságba helyezéséről.
34. Ha a szemle során bűncselekmény gyanúja merül fel, vagy a körülmények arra utalnak, azt azonnal meg kell szakítani,
és haladéktalanul jelenteni kell a  tevékenység-irányítási központnak. A  további intézkedést a  kapott utasításnak
megfelelően kell végrehajtani.
8. A helyszíni szemle 35. A helyszíni szemle során a haláleset jellegétől függően a szemlebizottság köteles vizsgálni és rögzíteni különösen:
a) a ház, a  lakás, az  egyéb helyiség vagy a  gépjármű valamennyi nyílászárójának állapotát, működésüket és
a működtetésükhöz szükséges eszközök, kulcsok hollétét;
b) a légnyílások (pl. kémény, szellőzőablak, ajtó- és ablakrések) állapotát, tömítésük, elzárásuk esetén az  arra
szolgáló eszközök, anyagok fajtáját és – ha az a szemle során tényszerűen megállapítható – származási helyét;
c) a fűtő-, főző-, sütőberendezések üzembiztonságát, a kapcsolók helyzetét, a hozzájuk tartozó kémény állapotát;
d) az elektromos berendezések működőképességét, azok vezetékeinek állapotát, a holttesten ezek működésétől
származható esetleges áramjegyeket, illetve a  készülékek olyan meghibásodásait, amelyek a  halállal
összefüggésbe hozhatók;
e) a halállal nagy valószínűséggel összefüggésbe hozható folyadékok, gyógyszerek kiszerelését, színét, feliratát,
feltalálási és – ha ez a szemle során tényszerűen megállapítható – eredeti tárolási helyét (az említett anyagokat
eredetben vagy minta biztosításával), továbbá a felsorolt anyagok szervezetbe vitelére szolgáló eszközt;
f ) önakasztás esetén a holttest hosszát, az akasztáshoz használt eszköz anyagát, méreteit, eredeti helyét, az azon
lévő hurkot, csomót, annak jellemzőit, a  rögzítési és felfüggesztési pont közötti méreteket, azok padozattól
mért távolságát, a fellépéshez igénybe vett tárgy tulajdonságait, magasságát, nagyságát és – ha ez a szemle
során tényszerűen megállapítható – annak eredeti tartási, tárolási helyét;
g) lőfegyvernek minősülő – vagy annak minősíthető – eszközzel elkövetett öngyilkosság esetén a  lövéshez
használt eszközt (annak típusát, azonosítóját), a  rajta lévő nyomokat, anyagmaradványokat, mindkét kézen
található esetleges anyagmaradványokat, valamint a lövéssel összefüggésben keletkezett minden elváltozást;
h) magasból, emeletről való leesésnél, leugrásnál a  leesés, leugrás feltételezett helyét, annak környezetét,
a létrehozott vagy visszahagyott nyomokat, elváltozásokat, a holttest pontos helyét, a holttest feltalálási helyét
és helyzetét, az elhunyt lábbelijét, az azokon fellelhető nyomokat, anyagmaradványokat;
i) a helyszínre vezető vagy onnan távolodó nyomokat, azok méreteit, jellegzetességeit.
36. Amennyiben olyan mérgezés gyanúja áll fenn, amelyet illó gázok, gőzök, oldó- vagy ragasztószerek, továbbá más
hasonló anyagok okozhattak, indokolt esetben az  orvossal vagy a  halottvizsgálati szaktanácsadóval a  helyszínen
vérmintát kell biztosíttatni a  lágyékhajlatban a  combvisszérből a  szükséges szakértői vizsgálatok végrehajtása
érdekében.
37. Marószeres mérgezés gyanúja esetén a mérgező anyag savas vagy lúgos eredetű pH értékének a megállapítására
indikátorpapírt vagy pH-mérő berendezést kell alkalmazni.
38. Vízbefulladás gyanúja esetén a holttest feltalálása, illetve a vízbefulladás megállapítható vagy vélt helyén – amennyiben
a  vízbefulladás feltehetően természetes élővízben történt – vízmintát kell biztosítani a  későbbi összehasonlító
diatóma (kovamoszat) vizsgálat céljából.
9. A halottszemle 39. A szemlét elsősorban a  halottszemlével kell kezdeni, azonban a  szemlebizottság vezetője a  helyszíni adatok
mérlegelése alapján, indokolt esetben ettől eltérhet.
40. A halottszemle során kötelező biztosítani a helyszíni halottvizsgálatot végző orvos részvételét.
41. A holttest eredeti helyét dokumentálni kell, annak érdekében, hogy az a későbbi vizsgálatok alkalmával pontosan
rekonstruálható legyen.
42. A halottszemle során a holttestet lemeztelenített állapotban kell vizsgálni. A halál feltehető okának és a holttesten
lévő esetleges sérüléseknek a  megállapítása érdekében a  holttestről a  ruhát a  halottszemlén részt vevő orvos
iránymutatásainak figyelembevételével, indokolt esetben közreműködésével kell eltávolítani.
43. A szemlebizottság a holttestet az eredeti megtalálási helyéről elmozdíthatja, ha ez a helyszíni halottszemle elvégzése
érdekében kegyeleti, szakmai, illetve kriminalisztikai okból indokolt, de a szemlének ki kell terjednie a holttest eredeti
feltalálási helyére is.
44. Amennyiben a  holttest elszállítása a  helyszínről szükséges és indokolt, azt úgy kell végrehajtani, hogy az  ne
veszélyeztesse a  halál bekövetkezése körülményeinek tisztázását. A  holttestet hullazsákban kell elszállíttatni.
Az elszállítást megelőzően a helyszínen a holttestről és annak környezetéről fényképfelvételt vagy kép- és hangfelvételt
kell készíteni. Amennyiben a holttesten olyan értéktárgy (pl. ékszer) található, amelynek eltávolítása a helyszínen nem
megoldható, úgy azt átvételi elismervénnyel kell átadni a holttest elszállítását végző vállalkozás munkatársának.
45. A halottszemlére Budapest közigazgatási határán belül a Bűnügyi Szakértői és Kutatóintézet (a továbbiakban: BSZKI)
ügyeletes bűnügyi orvosát, Budapest közigazgatási határán kívül a BSZKI bűnügyi orvosát, akadályoztatása, illetve
hiánya esetén a háziorvost, ügyeletes orvost, a Rendőrség alkalmazásában álló orvost vagy az Igazságügyi Szakértői
és Kutatóintézet orvosszakértőjét kell kirendelni, illetve igénybe venni. Közlekedési balesetek helyszíni szemléjének
keretében lefolytatott halottszemlén – indokolt esetben – a BSZKI bűnügyi orvosa is részt vesz. Ha az egészségügyi
intézményben a gyógykezelés során, de nem az orvosi kezeléssel összefüggésben következett be a rendkívüli halál,
a halottszemle lefolytatására a BSZKI bűnügyi orvosát, akadályoztatása, illetve hiánya esetén a háziorvost, ügyeletes
orvost vagy a Rendőrség alkalmazásában álló orvost kell kirendelni, illetve igénybe venni.
10. Felvilágosítás kérés 46. A tényállás tisztázása érdekében a  felfedező személyt, továbbá azokat, akik a  tényállásra vonatkozóan vélhetően
érdemleges adatot tudnak szolgáltatni, szóban meg kell hallgatni, tőlük felvilágosítást kell kérni.
47. Amennyiben a meghallgatott személyek a rendkívüli haláleset okáról és körülményeiről érdemi információt közölnek
–  és jegyzőkönyvi meghallgatásuk nem lehetséges, nem indokolt vagy az  az eljárás későbbi szakaszában is
elvégezhető – azt a jelenlévő szemlebizottság-vezető vagy bűnügyi nyomozó dokumentált módon köteles rögzíteni.
11. A hatósági boncolás 48. A hatósági boncoláson az eljáró hatóság tagja indokolt esetben részt vesz, a boncolás megállapításainak függvényében
esetleg szükséges azonnali intézkedések foganatosítása érdekében.
12. Az eljárás során rögzített tárgyak kezelése 49. A szemle során észlelt, felkutatott nyomokat, elváltozásokat, anyagmaradványokat, tárgyakat oly módon kell rögzíteni,
hogy azokon a szükséges szakértői vizsgálatok elvégezhetőek legyenek, állaguk ne károsodjon.
50. A tárgyakat, illetve a  csomagolást olyan jelzéssel (ügyiratszám, hely, idő, elhunyt személy adatai, eljáró személy
aláírása) kell ellátni és nyilvántartásba venni, amely alkalmas arra, hogy azt az eljáró szerv – ha indokolt – huzamosabb
ideig, elvesztés, illetve más tárgyakkal való összekeveredés veszélye nélkül meg tudja őrizni. A  tárgyak átadásaátvétele tényének, valamint az átvevő személyének az iratokból minden esetben megállapíthatónak kell lennie.
51. A rendkívüli haláleset körülményeit közvetlenül bizonyító tárgyak, eszközök megőrzésére és kezelésére intézkedni kell.
A lefoglalt tárgyakat a lefoglalásukat követő 5 munkanapon belül a bűnjelek tárolására rendszeresített helyiségben
kell elhelyezni. A  tárgyak bevételezését az  erre rendszeresített nyilvántartókönyvbe be kell jegyezni. Ennek során
rögzíteni kell az  ügyszámot, a  bűnjelkamrába elhelyezés dátumát és a  tárgyi bizonyítási eszközök megnevezését.
A  tárgyak bűnjelkamrából történő kiadásának és visszavételezésének idejét, okát a  nyilvántartókönyvben fel kell
tüntetni.
52. A hatóságok által kiállított személyi okmányokat (pl. útlevél, jármű vezetésére jogosító okmány) a kiállító szervnek
kell megküldeni. Az elhunyt személyi igazolványát (hiánya esetén más személyazonosításra alkalmas okmányát) és
a lakcímet igazoló hatósági igazolványát a temetését intéző személy részére kell kiadni.
13. A döntés közlése 53. Ha temetésre kötelezett személy nincs, ismeretlen helyen tartózkodik vagy a  kötelezettségét nem teljesíti,
akkor az  eljárás befejezéséről hozott határozatot – a  temetőkről és a  temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény
20.  § (2)  bekezdésére figyelemmel – az  illetékes önkormányzat polgármesterével is közölni kell, kérve a  holttest
eltemettetéséről történő intézkedést. Indokolt esetben a  holttest eltemettetését az  eljárás befejezése előtt is
kezdeményezni lehet.
III. FEJEZET
KÜLÖNLEGES ELJÁRÁSOK 54. Ismeretlen személyazonosságú holttest megtalálása, nem magyar állampolgár rendkívüli halála, illetve rendkívüli
halálnak nem minősülő halál esetén az  utasítás I. és II. fejezetében foglalt rendelkezéseket az  e  fejezetben foglalt
előírások figyelembevételével kell alkalmazni.
14. Eljárás ismeretlen személyazonosságú holttest megtalálása esetén 55. Az eljárás szakszerűségét az eljáró szerv felettes rendőri szerve köteles segíteni és szoros szakmai felügyelet alá vonni.
56. A bejelentő vagy a  felfedező tanút részletesen meg kell hallgatni, és az  eseményt a  bűnügyi osztály vezetőjének
haladéktalanul jelenteni kell.
57. A holttest arcáról, arcprofiljairól, majd az egész testről fényképfelvételeket kell készíteni, különös tekintettel a testen
lévő műtéti hegekre, tetoválásokra, egyéb azonosításra alkalmas elváltozásokra. Amennyiben az  arc állapota nem
megfelelő, azt meg kell kísérelni helyreállíttatni. A holttest ruházatát – azonosításra alkalmas módon – jegyzőkönyvben
és fényképfelvételen is rögzíteni kell.
58. A fénykép, a holttest leírása, a hátrahagyott és holttesttel összefüggő tárgyak, ruházat figyelembevételével az elhunyt
személyazonosságának megállapítása céljából adatgyűjtést kell végezni, a  rendelkezésre álló adatok alapján
ellenőrizni kell az eltűntként körözött személyek nyilvántartásában.
59. Indokolt esetben a holttest ruházatát ki kell tisztítani, majd annak anyagát, mintázatát, színét, méreteit azonosításra
alkalmas módon fényképfelvétellel rögzíteni kell. Hasonlóan kell eljárni a  ruházaton lévő egyedileg azonosítható
részek tekintetében is.
60. A holttesten, a  holttest környezetében, a  ruházatban lévő vagy vélhetően a  holttesthez tartozó tárgyak leírását,
fényképezését minden részletre kiterjedően kell elvégezni, kutatva és rögzítve az  egyedi azonosításra alkalmas
ismérveket. A tárgyakat – különösen az ékszereket, órát, pénzt – biztonságosan kell csomagolni és a kiadásig tárolni.
61. Az azonosítás érdekében – amennyiben lehetséges – biztosítani kell DNS-mintát, vér-, hajmintát, ujjnyomatot,
tenyérnyomatot, tételes és részletes fogstátuszt, csonttörések, műtétek (fényképes vagy röntgen) leírását, a holttest
pontos méreteit, lábnagyságot és a  holttestre vonatkozó minden egyéb adatot, alkati jellegzetességet, különös
ismertetőjeleket.
62. A rögzített DNS-minta alapján az  ismeretlen személyazonosságú holttest DNS profiljának meghatározására
szakértőt kell kirendelni. Az elkészült szakértői vélemény alapján ellenőrzést kell végrehajtani a  rendelkezésre álló
nyilvántartásokban. A szakértői véleményt az eljárás irataihoz kell csatolni.
63. Az eljáró rendőri szervnek intézkednie kell a  holttest ismeretlen személyazonosságú halottként történő
anyakönyveztetéséről, önkormányzati temettetéséről. A  temettetést – amennyiben a  holttest azonosításának
lehetősége rövid időn belül valószínű – a vonatkozó jogszabályok által biztosított ideig el kell halasztani. Az eltemetés
helyét, idejét, végrehajtóit, a parcella- és a sírhelyszámot tartalmazó feljegyzést az iratokhoz kell csatolni.
64. A szemle alapján és az elsődlegesen megállapított adatok birtokában el kell rendelni a holttest azonosítását célzó
körözést.
65. Amennyiben attól eredmény várható, az  azonosítást a  tömegkommunikáció útján is meg kell kísérelni. Indokolt
esetben a holttest megtalálásának helye szerinti illetékes önkormányzatot hirdetmény közzétételére is fel lehet kérni.
66. Ha a  személyazonosság rövid időn, de legkésőbb egy hónapon belül nem került megállapításra, úgy a „Jelentés
ismeretlen személyazonosságú holttestről” adatlapot, a  szemle és boncjegyzőkönyv másolatait, a  kozmetikázott
holttest (arc) fényképét, a  tárgyainak fényképét, a  halotti anyakönyvi kivonatot és egyéb, az  azonosításhoz
felhasználható adatokat tartalmazó iratot, egyéb dolgot az  ORFK Bűnügyi Főigazgatóság Nemzetközi Bűnügyi
Együttműködési Központ Körözési Nyilvántartó és Szakirányító Osztály adatkezelésre felhatalmazott szervének kell
megküldeni.
67. Az ismeretlen személyazonosságú holttest eltemettetéséről történő intézkedéssel egyidejűleg a  holttesten és
környezetében fellelhető ékszereket, értéktárgyakat, értékpapírokat az  ismeretlen személyazonosságú holttest
eltemetési helye szerint illetékes önkormányzatnál kell letétbe helyezni. A letétbe helyezést dokumentálni kell.
68. Az ismeretlen személyazonosságú és azonosítatlan holttest ügyében keletkezett információkat a  Körözési
Nyilvántartási Rendszer segítségével valamennyi esetben össze kell hasonlítani az eltűnés miatt keresett vagy más
okból körözött, számításba vehető személyek adataival, személyleírásaival.
69. Az ismeretlen személyazonosságú holttest azonosítása esetén a  személyazonosságról – a  hozzátartozók nevének,
lakhelyének közlésével együtt – az elhunyt utolsó ismert lakóhelye szerint illetékes önkormányzatot értesíteni kell.
15. Eljárás nem magyar állampolgár rendkívüli halála esetén
70. A halál bekövetkezéséről az illetékes konzuli képviselet értesítése céljából a Bevándorlási és Állampolgársági Hivatalt
vagy annak ügyeletét az ügyben eljáró rendőri szerv haladéktalanul, írásban köteles értesíteni.
71. Az eljárás során intézkedni kell az  útlevél vagy egyéb okmányok felkutatására és azoknak a  konzulhoz történő
továbbítására. Az  elhalt ruházatát, értékeit, fizetőeszközeit a  hozzátartozónak, a  konzulnak vagy más képviseletre
jogosult személynek részletes leltárba vétel után át kell adni. Az átvétel tényét dokumentálni kell. Ha az átadásra nincs
lehetőség, a megőrzésről az eljáró rendőri szerv köteles gondoskodni.
72. Abban az esetben, ha az elhalt külföldi hozzátartozója és annak lakcíme ismert, az eljáró rendőri szerv a ruházat- és
értékleltárt, valamint az eljárás befejezéséről hozott határozatot a hozzátartozó részére (külföldre is) közvetlenül küldi
meg.
73. Amennyiben az elhunyt külföldi hozzátartozójának személye vagy annak lakcíme az eljáró hatóság előtt ismeretlen,
akkor a 72. pontban felsorolt iratokat a Külgazdasági és Külügyminisztérium Konzuli és Igazságügyi Együttműködési
Főosztályának kell megküldeni.
16. Eljárás rendkívüli halálnak nem minősülő halál esetén
74. A haláleset helyszínére hívott rendőr intézkedik, hogy a helyszíni halottvizsgálatra kötelezett egészségügyi szolgálat
illetékes orvosa a  halottvizsgálatot elvégezze. Ha a  haláleset helyszínére hívott rendőr az  elsődleges adatok és
körülmények alapján – különös tekintettel a  halottvizsgálatot végző orvos véleményére – azt állapítja meg, hogy
a haláleset nem rendkívüli, az előzetes vizsgálat lefolytatását egyéb körülmény nem indokolja, úgy a megállapításokról
jelentést készít. A rendőrhatósági eljárás lefolytatásának mellőzését a halottvizsgálati bizonyítvány 21. rovatában is
rögzíteni kell.
75. A holttest elszállíttatásával kapcsolatos feladat az eljáró hatóságot nem terheli.
76. Az általános rendőri feladatok körében gondoskodni kell az elhunyt lakásának, tárgyainak biztonságba helyezéséről,
így különösen hozzátartozónak történő átadásáról, a  lakás lezárásáról, lepecsételéséről, a  kulcs továbbításáról
az illetékes önkormányzathoz, valamint a felügyelet nélkül maradt kiskorú elhelyezéséről, a gondozás nélkül maradt
állatok ellátásáról.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 77. A megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányságok bűnügyi (életvédelmi) osztályai kötelesek figyelemmel kísérni a rendkívüli
halálesetek számszerű alakulását. A statisztikai adatokat minden év január 31-éig fel kell terjeszteni az ORFK Bűnügyi
Főigazgatóság Bűnügyi Főosztály Bűnügyi Osztályára.
78. Az utasítás rendelkezéseinek megtartását az eljárás lefolytatását végző szervezeti elem vezetője köteles folyamatosan
– havonta legalább egy alkalommal – dokumentált módon ellenőrizni.
79. Ez az utasítás a közzétételét követő nyolcadik napon lép hatályba.
80. Hatályát veszti a  rendkívüli halál esetén követendő rendőri eljárás szabályzata kiadásáról szóló 1/2006. (I. 11.)
ORFK utasítás.
Papp Károly r. altábornagy s. k.,
 országos rendőrfőkapitány