type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
127/2009. (IX. 29.) FVM rendelete a szőlészeti és a borászati adatszolgáltatás, valamint a származási bizonyítványok kiadásának rendjéről, továbbá a borászati termékek előállításáról, forgalomba hozataláról és jelöléséről.
A szőlőtermesztésről és a borgazdálkodásról szóló 2004. évi XVIII. törvény 57. § (1) bekezdés b), e), g), h), i), j), m), valamint
a hegyközségekről szóló 1994. évi CII. törvény 65. § b) és c) pontjaiban kapott felhatalmazás alapján, a földművelésügyi és
vidékfejlesztési miniszter feladat- és hatásköréről szóló 162/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva, a következőket rendelem el:
Fogalommeghatározások 1. § E rendelet alkalmazásában:
a) adatszolgáltatással kapcsolatos fogalmak:
1. gazdasági akta: a 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a szőlőkataszter, a kötelező bejelentések, a piaci felügyelethez
szükséges információgyűjtés, a borászati termékek fuvarozásához szükséges kísérőokmányok, valamint
a borágazatban vezetendő nyilvántartás tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok
megállapításáról szóló, 2009. május 26-i 436/2009/EK bizottsági rendelet (a továb biak ban: 436/2009/EK rendelet)
I. melléklet 1. pontja szerinti adattartalmú, egy természetes személyre, jogi személyre vagy jogi személyiség
nélküli szervezetre vonatkozó, azonosító számmal ellátott nyilvántartás;
2. gazdasági aktát vezető hegybíró: az a hegybíró, aki az adatszolgáltató szőlőültetvénye, illetve borászati üzeme
szerint ille té kes hegybírója által nyilvántartott adatok összesítésével összeállítja, nyilvántartja, kezeli az
adatszolgáltatóra vonatkozó gazdasági aktát;
3. hegyközségi kód: az adatszolgáltatót borvidék, hegyközség, illetve személy szerint egyértelműen beazonosító,
a hegybíró által kiadott számsor;
4. integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszer: a szőlő-bor ágazat nyilvántartással, adatszolgáltatással,
ellenőrzéssel kapcsolatos közösségi és tagállami kötelezettségek teljesítését támogató informatikai rendszer.
b) a terület azonosításával kapcsolatos fogalmak:
1. blokkhatár fedvény: a Mezőgazdasági Parcella-azonosító Rendszer (MePaR) blokkhatárait és a nem támogatható
területek határait, valamint a blokkok azonosító kódjait tartalmazó digitális térkép;
2. domborzati fedvény: 1:10 000-es topográfiai térkép alapján készült nagyfelbontású digitális domborzatmodellből
levezetett, a felszín egységes méretű, szabályos alakú részeire vonatkoztatott, tengerszint feletti magassági,
égtáji kitettség-, valamint lejtőszög kategória értékeket szolgáltató téradatbázis;
3. dűlő fedvény: a Földmérési és Távérzékelési Intézet (a továb biak ban: FÖMI) földrajzinév-rendezési programjából
származó, a dűlőhatárokat tartalmazó digitális térkép;
4. fedvény: a térinformatikai rendszerben szereplő, egy logikai egységet képező digitális térképréteg;
5. földrajzi név termőhelye fedvény: az oltalom alatt álló földrajzi nevekhez tartozó meghatározott szőlőültetvények
körülhatárolásával kialakított digitális térkép;
6. hegyközségi határ fedvény: a hegyközségekhez tartozó települések közigazgatási határa a Magyar Közigazgatási
Határok joghiteles adatbázisából;
7. kataszteri fedvény: az ingatlan-nyilvántartási térkép nem hiteles digitális másolata, amely a földrészlethatárokat és
a helyrajzi számokat tartalmazza;
8. kitettség fedvény: az 1:10 000-es topográfiai térkép alapján készült nagyfelbontású digitális domborzatmodellből
levezetett, a terület dőlési irányait ábrázoló fedvény;
9. lejtőkategória fedvény: az 1:10 000 méretarányú topográfiai térkép alapján készült nagyfelbontású digitális
domborzatmodellből levezetett, a terület dőlésszögeit ábrázoló fedvény;
10. magasságintervallum fedvény: az 1:10 000-es topográfiai térkép alapján készült nagyfelbontású digitális
domborzatmodellből levezetett, a tengerszint feletti magasságot ábrázoló fedvény;
11. megyehatár fedvény: a megyék közigazgatási határa a Magyar Közigazgatási Határok joghiteles adatbázisából;
12. ortofotó: állami alapadatok felhasználásával létrehozott, a rendelet céljainak megfelelő pontosságú, méretek és
területek meghatározására alkalmas, térképszerűen átdolgozott légifelvétel, amely a szőlőültetvények vektoros
határainak meghatározásában is felhasználható;
13. szőlőültetvény: olyan szőlőültetvény-felület a hegyközség szőlőültetvény kataszterében, amely legalább helyrajzi
szám szerint nyilvántartott, és a szőlő művelésmódjára, valamint fajtájára vonatkozó adatok azonosak;
14. szőlőültetvény fedvény: szőlőültetvények helyrajzi szám szerint körülhatárolásával kialakított digitális térkép;
15. talajtani fedvény: 1:100 000 vagy nagyobb méretarányú agrotopográfiai alapú digitális térkép;
16. támogatás fedvény: 436/2009/EK rendeletének 3. cikk (1) bekezdés a) pont vi. alpontjában meghatározott adatok
térképi megjelenítése;
17. termőhelyi kataszteri fedvény: a Budapesti Corvinus Egyetem Szőlészeti és Borászati Kutató Intézete Kecskemét
(a továb biak ban: SZBKI) által vezetett termőhelyi kataszteri térképek digitális másolata;
18. topográfiai fedvény: az 1:10 000-es és 1:100 000-es méretarányú digitális állami topográfiai térképek.
c) laboratóriumi vizsgálatokkal kapcsolatos fogalmak:
1. átlagminta: több tartályból álló tétel esetén az egyes tartályokból, azok térfogatának arányában elkülönített és
összekevert termékből vett minta;
2. biológiai üledékek: élő és holt élesztőgombasejtek, baktériumsejtek vagy sejthalmazok, valamint
penészgombafonalak;
3. borüledékek: mindazok a mikrobiológiai, kémiai és fizikai eredetű részecskék, amelyek a stabilizált, szűrt borban
szaporodás, kicsapódás vagy utószennyeződés útján nemkívánatos elváltozást (opálosság, porosság, zavarosság)
okoznak, függetlenül attól, hogy a részecskék a borban leülepednek vagy lebegve maradnak;
4. ellenminta: a halmazból, tételből a mintával azonos időben és módon vett és lezárt minta, mely a mintaadónál
marad;
5. fizikai üledékek: a tiszta borba technológiai szennyeződés útján bekerült oldhatatlan részecskék;
6. húzott minta: a tartályban lévő tétel minden rétegéből, a mintavételhez használt eszköz egyenletes mozgatásával,
húzásával vett minta;
7. kémiai üledékek: a bor természetes oldott anyagainak környezeti hatásokra bekövetkező kicsapódásai, kristályos
vagy amorf részecskék formájában;
8. minta: a halmazból, tételből minősítés céljára elkülönített termékmennyiség, az elemi minták összessége;
9. palackállóság: palackálló az a bor, amely szakszerű szállítási, tárolási és fogyasztási körülmények mellett
a vonatkozó elő írásokban meghatározottak szerint tiszta és üledékmentes marad, érzékszervi tulajdonságai
hátrányosan nem változnak meg;
10. vizsgálat: a megmintázott termékhalmaz az Európai Unió által elfogadott módszerrel történő – érzékszervi, fizikai,
kémiai, kiszerelési, jelölési, mikrobiológiai, toxikológiai, radiológiai – vizsgálata a fogyaszthatóság,
forgalmazhatóság engedélyezésének érdekében.
A borvidékekbe tartozó települések listája 2. § Az egyes borvidékekbe tartozó települések listáját az 1. számú melléklet tartalmazza.
ELSŐ RÉSZ
A SZŐLÉSZETI ÉS BORÁSZATI ADATSZOLGÁLTATÁS RENDJE
I. Fejezet
A GAZDASÁGI AKTA VEZETÉSE 3. § (1) A szőlőültetvény vagy borászati üzem helye szerint ille té kes hegybíró a szőlőtermesztésről és a borgazdálkodásról
 szóló 2004. évi XVIII. törvény (a továb biak ban: Btv.) 56. § (1) bekezdése szerinti adatszolgáltatónak (a továb biak ban:
adatszolgáltató) a névjegyzékbe vagy nyilvántartásba történő felvétellel egyidejűleg a 2. számú melléklet szerinti
adatlapok alapján, 5 munkanapon belül hegyközségi kódot ad ki, és ezzel nyilvántartásba veszi. A hegybíró
adatszolgáltatóként a szőlőültetvény használójaként bejelentett, természetes személyt, jogi személyt, vagy jogi
személyiség nélküli szervezetet tartja nyilván.
(2) A hegybíró – a nyilvántartásba vétel feltételeként – helyszíni szemlét végezhet. A hegybíró a helyszíni szemle során
meggyőződik a bejelentkezéskor szolgáltatott adatok valódiságáról. A hegybíró a nyilvántartásba vételről hatósági
bizonyítványt állít ki.
(3) A Btv. vagy a hegyközségekről szóló 1994. évi CII. törvény (a továb biak ban: Htv.) által hegyközségi hatáskörbe utalt
közigazgatási ügyekben a nem hegyközségi településekre is kiterjedő hatásköröket a 3. számú melléklet szerinti
ille té kességi szabályok alapján látják el a hegyközségek hegybírói.
(4) Az adatszolgáltató a gazdasági akta hegybíró által vezetett részének összeállítása céljából a névjegyzékbe vagy
nyilvántartásba történő felvételt követő 15 napon belül az általa kiválasztott – valamely szőlőültetvénye vagy
borászati üzeme szerint ille té kes – hegybíróval közli a hegyközségi kódját (kódjait) és, hogy mely hegyközségeknek
adatszolgáltatója.
(5) A gazdasági aktát vezető hegybíró a nyilvántartásba vételről kiállított hatósági bizonyítvány(ok) alapján rögzíti az
adatszolgáltató azonosító adatait (név, lakcím/székhely, adószám/adóazonosító jel, hegyközségi kódszám), hogy
mely hegyközségeknek tagja, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (a továb biak ban: MVH) által adott
regisztrációs számát, és az adatszolgáltató részére a gazdasági akta azonosítását szolgáló azonosítószámot ad ki.
4. § (1) Az adatszolgáltató a hegyközségi kódját (kódjait) és a gazdasági akta azonosítószámát minden kérelemnél, illetve
jelentésnél (minden adatlapon) köteles feltüntetni.
(2) Az adatokban történő változást az adatszolgáltató a 2. számú melléklet szerinti adatlapnak az adatszolgáltató
azonosítását szolgáló és az adatváltozást érintő részek kitöltésével 15 napon belül köteles a szőlőültetvény vagy
borászati üzem helye szerint ille té kes hegybírónak bejelenteni.
(3) Ha a borászati hatóság ellenőrzése során megállapítja, hogy a borászati üzemre vonatkozó adatok nem egyeznek meg
a gazdasági aktában rögzített adatokkal, a borászati üzemet határidő megjelölésével felszólítja a hegybíró részére
történő adatszolgáltatásra. Az adatszolgáltatásra felszólító határozatot a hegybíróval is közölni kell.
(4) A gazdasági aktát vezető hegybíró a gazdasági aktában nyilvántartott adatok valódiságát a szőlőültetvény vagy
borászati üzem helye szerint ille té kes hegybíró és – a borászati üzemre vonatkozó adatok esetében – a borászati
hatóság együttműködésével legalább 5 évente köteles ellenőrizni. Amennyiben az ellenőrzés eredménye alapján
a hegybíró eltérést talál, abban az esetben az adatszolgáltatót fel kell szólítani a nyilvántartott adatainak
helyesbítésére, illetve kiegészítésére.
(5) A felszólításnak a jogerőre emelkedéstől számított 8 munkanapon belül kell eleget tenni.
5. § (1) A hegybíró az adatszolgáltató tevékenységének megszűnéséről tett nyilatkozata alapján a gazdasági aktát
10 munkanapon belül törli nyilvántartásából. A törölt gazdasági akta adatait a törlést követő 5. borpiaci év végéig meg
kell őrizni.
(2) Az adatszolgáltató, amennyiben gazdasági aktájának vezetésére másik szőlőültetvénye vagy borászati üzeme helye
szerinti hegybírót választ, ezt évente május 1. és május 31. között kell bejelenteni az újonnan választott hegybírónak.
(3) A hegybíró a bejelentéstől számított 10 munkanapon belül értesíti az adatszolgáltató gazdasági aktáját vezető
hegybíróját a bejelentés tényéről.
(4) A gazdasági aktát vezető hegybíró az értesítéstől számított 10 munkanapon belül megküldi az adatszolgáltató
gazdasági aktáját a gazdasági akta vezetésére kiválasztott hegybíró részére és törli a gazdasági aktájának a számát.
(5) A gazdasági akta vezetésére kiválasztott hegybíró a megküldött gazdasági aktának 5 munkanapon belül új
nyilvántartási számot ad és a gazdasági akta áttételének tényét és a törölt gazdasági akta számát a gazdasági aktában
rögzíti.
II. Fejezet
ADATSZOLGÁLTATÁSI KÖTELEZETTSÉGEK TELJESÍTÉSE 6. § (1) A borászati üzem
a) a természetes alkohol tartalom növelése;
b) a must és a bor savtartalmának növelése;
c) a must és a bor savtartalmának csökkentése;
d) a bor édesítése
művelet végzését köteles írásban bejelenteni a művelet végrehajtási helye szerint ille té kes hegybíró részére.
(2) A természetes alkoholtartalom növelésének borászati évben első alkalommal történő végzését a 479/2008/EK tanácsi
rendeletnek a szőlőből készült termékek kategóriái, a borászati eljárások és az azokhoz kapcsolódó korlátozások
tekintetében történő végrehajtására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2009. július 10-ei
606/2009/EK bizottsági rendelet (a továb biak ban: 606/2009/EK bizottsági rendelet) 12. cikk (1) és (2) bekezdés szerint
kell bejelenteni, a művelet megkezdése előtt legalább két munkanappal. A bejelentés több műveletre, illetve valamely
meghatározott időszakra is kiterjedhet. Ebben az esetben a 606/2009/EK bizottsági rendelet 12. cikk (3) bekezdés
szerint kell a nyilvántartást vezetni.
(3) A must és a bor savtartalmának növelését és csökkentését a 606/2009/EK bizottsági rendelet 13. cikk (1) és (2) bekezdés
szerint kell bejelenteni.
(4) A bor édesítését a 606/2009/EK bizottsági rendelet I.D melléklet 5. pontja szerint kell bejelenteni. Azok a borászati
üzemek, amelyek rendszeresen vagy folyamatosan végeznek édesítési műveletet, a bejelentést több műveletre vagy
meghatározott időszakra vonatkozóan is megtehetik. Ebben az esetben a 606/2009/EK bizottsági rendelet
I.D melléklet 5. pontjának c) alpontja szerint kell a nyilvántartást vezetni.
(5) Az (1) bekezdésben felsorolt műveletek bejelentésének másolatát, a bejelentés elküldésének igazolásával a borászati
üzem pincekönyvének mellékleteként meg kell őrizni.
(6) Az (1) bekezdésben felsorolt műveleteket a pincekönyvbe a művelet elvégzését követő 1 napon belül be kell jegyezni.
7. § (1) A gazdasági aktát vezető hegybíró az integrált informatikai rendszerben rögzített származási bizonyítványok
adattartalma alapján a 4. számú melléklet szerint nyomtatott formában összeállítja az adatszolgáltató részére
a szüretet követő év január 15-ig:
a) a szőlőterméséről és a bor előállításáról seprős újborban kifejezve,
b) a felvásárolt szőlőről
szóló adatokat.
(2) Az adatszolgáltató az elkészített jelentéseket aláírja.
(3) A tokaji borkülönlegességek és a november 30-át köve tően szüretelt szőlőből készült borászati termékek előállítására
vonatkozó adatok a borászati üzem által adott becslés alapján is megadhatók. A borászati üzem a becsült adatokat
legkésőbb március 10-ig köteles a pincekönyv alapján helyesbíteni.
(4) A hegybíró az adatszolgáltató által benyújtott bizonylatok alapján jegyzőkönyvben rögzíti, ha az adatszolgáltató
(1) bekezdés a)–b) pontjai szerinti jelentéseket módosítja.
(5) Az adatszolgáltató a gazdasági aktát vezető hegybíró részére augusztus 15-ig az előző borpiaci évben forgalomba
hozott bor mennyiségéről az 5. számú melléklet szerint szolgáltat adatot.
(6) Az adatszolgáltató a gazdasági aktát vezető hegybíró részére készleteiről a 6. számú melléklet szerint az előző borpiaci
évről augusztus 15-ig szolgáltat adatot.
(7) Az adatszolgáltató a keletkezett borászati melléktermékek készletéről, leadásáról a 7. számú melléklet szerint évente
kétszer, a július 31-i állapot szerint augusztus 15-ig, a november 30-i állapot szerint december 15-ig a borászati üzem
helye szerint ille té kes hegybírónak szolgáltat adatot.
8. § (1) A 436/2009/EK rendelet 11. cikke szerinti nagykereskedelmi tevékenységet folytató természetes vagy jogi személy
a 436/2009/EK rendelet V. melléklete szerinti jelentést a borászati hatóság részére nyújtja be a július 31-én birtokában
lévő szőlőmust-, szőlőmustsűrítmény-, finomított szőlőmustsűrítmény- és borkészletekről minden év szeptember
10-ig.
(2) A borászati hatóság az agrárpolitikáért felelős miniszter (a továb biak ban: miniszter) részére a beérkezett jelentések
alapján összesített jelentést készít október 30-ig, amelyet másolatban megküld a Hegyközségek Nemzeti Tanácsa
(a továb biak ban: HNT) részére is.
9. § (1) A szőlőterület vagy borászati üzem szerint ille té kes hegybíró megküldi a hegyközségi tanácsnak:
a) az adott borpiaci évre várható szőlő- és bortermés mennyiségéről készített becslését szőlőfajtánkénti bontásban
augusztus 15-ig,
b) a Hegyközségi Információs Rendszer (a továb biak ban: HEGYIR) program szerint összesített, az előző borpiaci évre
vonatkozóan a szőlészeti és borászati tevékenységet végzők létszámáról, a szőlőterület nagyságáról, a terület
változásáról, a szőlőterület fajtánkénti megoszlásáról és a borászati kapacitásról évente, július 31-i állapot szerint
augusztus 25-ig,
c) a kiadott származási bizonyítványok adattartalma alapján az adott borpiaci évre vonatkozóan a szőlőtermelésről,
a szőlőfelvásárlásról, a feldolgozott szőlő mennyiségéről, valamint a bor előállításról január 30-ig,
borvidékbe sorolt és borvidéken kívüli bontásban megküldi a hegyközségi tanácsnak elektronikus formában.
(2) A gazdasági aktát vezető hegybíró az előző borpiaci évre vonatkozóan a borforgalmazásról, borkészletről oltalom alatt
álló eredetmegjelölést viselő borászati termékenként (a továb biak ban: OEM-bor), oltalom alatt álló földrajzi jelzést
viselő borászati termékenként (a továb biak ban: OFJ-bor), földrajzi jelzést nem viselő borászati termékenként
(a továb biak ban: FN-bor), és tárolás helye (hegyközség) szerint augusztus 25-ig összesíti az adatokat.
(3) A szőlőültetvény szerint ille té kes hegybíró a Htv. 38. § f) pontjában meghatározott adatokat a tárgyévet követő január
31-ig adja át a vámhatóságnak.
10. § (1) A hegyközségi tanács a 9. § (1) bekezdése szerinti az adott borpiaci évre várható szőlő- és bortermés mennyiségéről
készített becslését szőlőfajtánkénti bontásban augusztus 25-ig, összesítve megküldi a HNT részére.
(2) A hegyközségi tanács a Borvidéki Információs Rendszer (BORIR) program szerint a 9. § (1) és (2) bekezdésben
meghatározott adatokat OEM-boronként, OFJ-boronként, FN-boronként összesíti és
a) a szőlészeti és borászati tevékenységet végzők létszámára, a szőlőterület nagyságára, a terület változására,
a szőlőterület fajtánkénti megoszlására és a borászati kapacitásra vonatkozó adatokat szeptember 15-ig,
b) a szőlőtermelésre, a szőlőfelvásárlásra, a feldolgozott szőlő mennyiségére, valamint a bor előállításra vonatkozó
adatokat február 28-ig,
c) az előző borpiaci évre vonatkozóan a borforgalmazásra, borkészletre vonatkozó adatokat szeptember 15-ig
elektronikus úton továbbítja a HNT részére.
11. § (1) A HNT a 10. § (1) bekezdése szerinti adatok összesítését megküldi a miniszter részére az adott borpiaci évre várható
szőlő- és bortermés mennyiségéről készített becslését szőlőfajtánkénti bontásban szeptember 5-ig.
(2) A HNT a 10. § (2) bekezdésben meghatározott, a hegyközségi tanácsoktól érkezett adatokat összesíti és
a) a szőlészeti és borászati tevékenységet végzők létszámára, a szőlőterület nagyságára, a terület változására,
a szőlőterület fajtánkénti megoszlására és a borászati kapacitásra vonatkozó adatokat szeptember 30-ig,
b) a szőlőtermelésre, a szőlőfelvásárlásra, a feldolgozott szőlő mennyiségére, valamint a bor előállításra vonatkozó
adatokat március 20-ig,
c) az előző borpiaci évre vonatkozóan a borforgalmazásra, borkészletre vonatkozó adatokat szeptember 30-ig
elektronikus úton továbbítja a miniszter részére.
(3) A 436/2009/EK rendelet 19. cikk (1) bekezdésben meghatározott jelentéseket a miniszter küldi meg a Bizottság
részére.
12. § A hegybíró, a hegyközségi tanács, a HNT és a miniszter a beérkező és az elküldött adatokat nyomtatott vagy
elektronikus formában az adatszolgáltatást követő 5. borpiaci év végéig köteles megőrizni.
III. Fejezet
A SZŐLŐ ÉS A BOR SZÁRMAZÁSI BIZONYÍTVÁNYOK KIADÁSÁNAK RENDJE
13. § (1) A szőlő származási bizonyítvány iránti kérelmeket a szüret befejezését követő 5 munkanapon belül, de legkésőbb
november 30-ig kell benyújtani. Kivételesen november 30. utáni szüret esetén a kérelmet a szüret befejezését követő
5 munkanapon belül kell benyújtani. A szőlő származási bizonyítványának kiadását az ültetvény használójaként
nyilvántartott természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet kérelmezheti
a 8. számú melléklet szerinti kérelemnek a szőlőültetvény helye szerint ille té kes hegybíróhoz történő benyújtásával.
(2) A származási bizonyítvány kérelemhez mellékelni kell a mérlegjegyet, a felvásárlási jegyet vagy átvételi elismervényt
vagy nyilatkozni kell a saját feldolgozásról.
(3) A szőlő származási bizonyítványát a 9. számú melléklet szerinti tartalommal három eredeti példányban kell kiadni
a szőlőültetvény-felületről származó szőlőre, tételenként. Az első, biztonsági jellel ellátott eredeti példány
a feldolgozóé, illetve saját bor előállítása esetén a szőlőtermelőé. A második példány – amit a pincekönyvhöz kell
mellékelni – szintén a feldolgozóé, a harmadik példány a termelőé.
(4) A jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény 80. § (3) bekezdése szerinti
adómentes bor (a továb biak ban: adómentes bor) előállításához szükséges szőlő származási bizonyítványnak csak
a második és harmadik példányát lehet kiadni, az első példány a hegybírónál marad. A második példány a jövedéki
adóról és az adómentes bor előállítására felhasznált szőlő igazolására is szolgál.
(5) Ha a szőlő származási bizonyítvány elvész vagy megsemmisül, az eredetivel azonos adattartalommal és számon,
biztonsági jel nélküli másolatot ad ki a hegybíró „hiteles másolat” rájegyzés feltüntetésével. A szőlő származási
bizonyítvány hiteles másolatának kiadásáról jegyzőkönyvet kell felvenni.
(6) A szőlő származási bizonyítvány hiteles másolatát az eredeti származási bizonyítvány kérelmezője kérheti.
14. § (1) A bor származási bizonyítványának kiadását a hegybíró által nyilvántartott természetes személy, jogi személy vagy
jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, kérelmezheti a szüretet követő év január 10-ig a 10. számú melléklet
szerinti kérelemnek a hegybíróhoz történő benyújtásával. A bor első származási bizonyítványára irányuló kérelemhez
mellékelni kell a szőlő származási bizonyítvány első (biztonsági jellel ellátott) példányát, illetve a pincekönyvnek
a kérelemben szereplő bortételre vonatkozó részének másolatát.
(2) A bor származási bizonyítvány iránti kérelemben a bor mennyiségét seprős újborban kell megadni. A tokaji
borkülönlegességek és a november 30-át köve tően szüretelt szőlőből készült borászati termékek előállítása estén
a bor első származási bizonyítványa január 10. után is kérelmezhető.
(3) A hegybíró a szüretet követő év január 14-ig a (2) bekezdés szerint benyújtott kérelemben szereplő adatokat rögzíti
a HEGYIR-ben.
(4) Adómentes bor előállítása esetén bor származási bizonyítvány nem adható ki. Ebben az esetben a szőlő származási
bizonyítványra a hegybíró rávezeti: „Adómentes bor előállítására felhasznált szőlő”.
(5) A bor származási bizonyítványt bortételenként kell kiadni.
(6) Amennyiben a bor származási bizonyítvánnyal rendelkező bortétel továbbfeldolgozásra kerül, abban az esetben az
(1) bekezdés szerint benyújtott kérelem alapján a hegybíró a bor származási bizonyítványának bevonását köve tően
a bor továbbfeldolgozásának meg fele lően új bor származási bizonyítványt állít ki. A kiadott bor származási
bizonyítványokban rögzített bormennyiséget a pincekönyv adatai alapján kell rögzíteni.
(7) Amennyiben a bor származási bizonyítvánnyal rendelkező bortételt több bortételre bontják meg, abban az esetben az
(1) bekezdés szerint benyújtott kérelmek alapján a hegybíró a bor származási bizonyítványának bevonását köve tően
bortételenként új bor származási bizonyítványt állít ki és azon feltünteti a bevont bor származási bizonyítvány számát.
A tételenként kiadott bor származási bizonyítványok adattartalmának meg kell egyeznie a bevont származási
bizonyítványon szereplő, a borászati terméket meghatározó adatokkal. A tételenként kiadott bor származási
bizonyítványokban rögzített, összegzett bormennyiség nem térhet el a bevont származási bizonyítványon szerelő
bormennyiségtől.
15. § (1) A bor származási bizonyítványát a hegybíró a 11. számú melléklet szerinti tartalommal adja ki. A bor származási
bizonyítványon az adatok csak nyomtatott formában szerepelhetnek.
(2) Ha a bor származási bizonyítvány elvész vagy megsemmisül, az eredetivel azonos adattartalommal és számon,
biztonsági jel nélküli másolatot ad ki a hegybíró „hiteles másolat” rájegyzés feltüntetésével. A bor származási
bizonyítvány hiteles másolatának kiadásáról jegyzőkönyvet kell felvenni.
(3) A bor származási bizonyítvány hiteles másolatát az eredeti származási bizonyítvány kérelmezője kérheti.
16. § A bor származási bizonyítvány kiállításakor a szőlő származási bizonyítványokat össze kell vonni a szőlőfeldolgozással
megegyezően. A szőlő származási bizonyítványok összevonása esetén a szőlő származási bizonyítványokon a bor
származási bizonyítvány számát jelölni kell.
17. § (1) A származási bizonyítvány kiadásáról a hegybíró nyilvántartást vezet.
(2) A nyilvántartásnak
a) a származási bizonyítvány tulajdonosának természetes személyazonosító adatait,
b) a származási bizonyítvány számát,
c) a kiadás dátumát,
d) a származási bizonyítványban szereplő szőlő- vagy bormennyiség felhasználási célját
kell tartalmaznia.
18. § (1) A szőlő származási bizonyítvány kiadását követő év január 10-ig a bor származási bizonyítvány kiadására fel nem
használt szőlő származási bizonyítványt a hegybírónak át kell adni, aki azt bevonja. A szőlő származási bizonyítványra
rá kell vezetni a szőlő tényleges felhasználását vagy a felhasználás elmaradásának okát.
(2) A kiadott szőlő származási bizonyítványokról a szüretet követő év március 31-éig a hegybírónak a 17. §-ban
meghatározott nyilvántartás alapján összesítést kell készítenie, amelyet 8 munkanapon belül elektronikus formában
megküld a HNT részére.
(3) A HNT a fel nem használt származási bizonyítványokról készített összesítést a borászati hatóságnak április 30-ig
elektronikus formában megküldi.
19. § (1) Szőlő borászati célú felhasználása esetén a szőlő származási bizonyítványt vissza kell vonni.
(2) Borászati célú felhasználásnak minősül, és bor származási bizonyítványt kell kiállítani cefre, zúzott szőlő, must, sűrített
szőlőmust, finomított szőlőmustsűrítmény előállítása esetén függetlenül attól, hogy a keletkezett termék
végfelhasználása milyen irányú lesz.
20. § (1) Továbbfeldolgozás céljára a Magyar Köztársaság területére behozott bor esetén a származási bizonyítványt a bor
tárolási helye szerint ille té kes hegybíró állítja ki. A származási bizonyítvány iránti kérelemhez csatolni kell a szállítási
okmányokat. A borászati üzemnek a betárolást 10 napon belül kell bejelenteni a bor tárolási helye szerint ille té kes
hegybíró részére.
(2) Az Európai Unió más tagállamából származó szőlőből készült bor származási bizonyítványát az előállítást végző
borászati üzem helye szerint ille té kes hegybíró állítja ki. A származási bizonyítvány iránti kérelemhez csatolni kell
szállítási okmányokat. A származási bizonyítványon fel kell tünteti a szőlő származási helyét, fajtáját, továbbá
a természetes alkoholtartalmát. A vevőnek a betárolást 5 napon belül kell bejelenteni a szőlő feldolgozási helye szerint
ille té kes hegybíró részére.
21. § (1) A szőlő származási bizonyítványt a hegybírónak, a szőlőt feldolgozó borászati üzemnek és a szőlőtermelőnek
a kiállítást követő 5. borpiaci év végéig meg kell őriznie.
(2) A bor származási bizonyítványt a hegybírónak, a szőlőt feldolgozó borászati üzemnek a forgalomba hozatali engedély
jogerőre emelkedését követő 5. borpiaci év végéig meg kell őriznie.
IV. Fejezet
SZŐLŐÜLTETVÉNYEK ORSZÁGOS TÉRINFORMATIKAI NYILVÁNTARTÁSA (VINGIS) 22. § (1) A VINGIS rendszer aktualizálása érdekében az adatfogadást, -ellenőrzést, -konszolidálást, -feldolgozást és az
adatbázisokba való feltöltést minden egyes frissítendő adatréteg esetén a FÖMI külön elvégzi, valamint frissíti
a digitális térképi adatbázisokat.
(2) A rendszer részét képező különböző méretarányú térképeket az Egységes Országos Vetületi (a továb biak ban: EOV)
rendszerben kell ábrázolni.
23. § (1) A VINGIS adatbázis tartalmazza:
a) a kataszteri fedvényt,
b) az ortofotót,
c) a szőlőültetvény fedvényt,
d) a földrajzi név termőhelye fedvényt,
e) a támogatás fedvényt,
f) a topográfiai fedvényt,
g) a megyehatár fedvényt,
h) a hegyközségi határ fedvényt,
i) a dűlő fedvényt,
j) a termőhelyi kataszteri fedvényt,
k) a talajtani fedvényt,
l) a blokkhatár fedvényt.
(2) A VINGIS a minőségi termelés javítása és az eredetvédelem céljából kiegészíthető a következő szakmai adatbázisokkal
is:
a) magasság-intervallum fedvény,
b) lejtőkategória fedvény,
c) kitettség fedvény,
d) domborzati fedvény.
(3) A VINGIS adatbázist az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszerben nyilvántartott adatok alapján
folyamatosan naprakészen kell tartani.
24. § A borszőlőültetvények lehatárolása az ültetvénykataszterben meglévő adatok alapján történik a kataszteri fedvény
segítségével. A FÖMI az ültetvényhatárt a helyrajzi számokhoz tartozó földrészlet-határoktól eltérően rögzítheti az
ortofotó, a távérzékelés útján végzett ellenőrzés adatai vagy a helyszíni szemle alapján.
25. § (1) A térképi adatbázis alapjául szolgáló térképi adatokat a FÖMI a VINGIS adatbázis rendszerbe foglalja. A hegyközségek
adatai alapján a FÖMI létrehozza az ültetvények határait jelölő fedvényt, melynek pontosítását a 24. § szerint végzi el.
(2) A termőhelyi kataszteri fedvényt a FÖMI az SZBKI által frissített analóg térképek digitalizálásával, valamint a termőhelyi
kataszterbe sorolásról, kiegészítéséről vagy módosításáról szóló határozatok feldolgozásával, az adattartalmi és
geometriai hibákat javítva hozza létre, majd EOV rendszerben ábrázolja a VINGIS-ben.
(3) A FÖMI az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszer számára az ültetvénykataszter- és a szőlő származási
bizonyítványok adatainak térinformatikai ellenőrzését elvégzi. Adateltérés esetén a FÖMI a hegybírót értesíti.
26. § (1) A FÖMI biztosítja az MVH és a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal (a továb biak ban: MgSzH) részére a helyszíni
ellenőrzések elvégzéséhez szükséges VINGIS térképek előállítási hátterét.
(2) A szerkezet-átalakítási és -átállítási, valamint a kivágási támogatási igények ellenőrzése során az MgSzH a hatósági
ellenőrzésről készült jegyzőkönyv vagy a hivatalos feljegyzés másolatát a VINGIS rendszerben való átvezetés
érdekében a FÖMI-nek is megküldi.
(3) A szőlő termőhelyi kataszter változtatásairól hozott határozatait az MgSzH Központ megküldi a FÖMI-nek. A FÖMI
a változásokat a VINGIS rendszerben átvezeti.
27. § A FÖMI a VINGIS rendszer adatbázisához való hozzáférést az Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium, az
MVH, az MgSzH, az SZBKI, valamint a HNT és a hegybírók részére feladatainak ellátása érdekében biztosítja.
MÁSODIK RÉSZ
BORÁSZATI TERMÉKEK ELŐÁLLÍTÁSÁRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK Oltalom alatt álló eredetmegjelölést viselő borászati termékek előállítása
28. § OEM-borok előállításakor az alábbi korlátozásokat kell figye lembe venni:
a) a 606/2009/EK bizottsági rendelet I.A. mellékletének táblázatában meghatározott borászati eljárások közül nem
engedélyezett: a 14., 25., 32. és 40. sorban meghatározott eljárások alkalmazása,
b) a pezsgők, minőségi pezsgők és illatos minőségi pezsgők kivételével tilos a fehér- és vörösborok házasítása.
Oltalom alatt álló földrajzi jelzést viselő borászati termékek előállítása
29. § OFJ-borok előállításakor az alábbi korlátozásokat kell figye lembe venni:
a) a 606/2009/EK bizottsági rendelet I.A. mellékletének táblázatában meghatározott borászati eljárások közül nem
engedélyezett a 14. és 32. sorban meghatározott eljárások alkalmazása.
b) a pezsgők, minőségi pezsgők és illatos minőségi pezsgők kivételével tilos a fehér- és vörösborok házasítása.
Általános érzékszervi jellemzők 30. § A Magyarországon termelt boroknak, likőrboroknak, pezsgőknek, minőségi pezsgőknek, illatos minőségi pezsgőknek,
szén-dioxid hozzáadásával készült habzóboroknak, gyöngyöző boroknak, szén-dioxid hozzáadásával készült
gyöngyöző boroknak az alábbi érzékszervi jellemzőkkel kell bírniuk:
a) szín: a címkén jelzett színnek (fehér, rozé, vörös) és jellegének megfelelő,
b) tisztaság: legalább tiszta, üledékmentes,
c) illat: egészséges, az elnevezésnek és jelölésnek megfelelő,
d) íz, zamat: egészséges, az elnevezésnek és jelölésnek megfelelő,
e) pezsgő, minőségi pezsgő, illatos minőségi pezsgő, szén-dioxid hozzáadásával készült habzóbor esetén
gyöngyözés: finom, tartós. HARMADIK RÉSZ
A BORÁSZATI TERMÉKEK FORGALOMBA HOZATALÁRA ÉS ELLENŐRZÉSÉRE VONATKOZÓ
SZABÁLYOK
I. Fejezet
A BOROK FORGALOMBA HOZATALÁNAK ÉS ELLENŐRZÉSÉNEK RÉSZLETES SZABÁLYAI
A forgalomba hozatalhoz szükséges minták 31. § (1) Amennyiben a Btv. vagy a termékleírás másképp nem rendelkezik, a borászati termékek forgalomba hozatalához
szükséges mintákat a forgalomba hozó biztosítja és gondoskodik azok 44. § (1) bekezdésében foglaltak szerinti
lezárásáról.
(2) OEM-borok esetén a minták csak a hegybíró jelenlétében vehetők, úgy, hogy azokat a hegybíró zárja le.
(3) A mintavételről készült jegyzőkönyvben a mintavétel körülményeinek leírásán túlmenően rögzíteni kell a borászati
termék címkéjén feltüntetni kívánt:
a) oltalom alatt álló eredetmegjelölést vagy földrajzi jelzést,
b) szőlőfajta vagy szőlőfajták nevét,
c) hagyományos kifejezést vagy kifejezéseket,
d) e rendelet 56. §-ában meghatározott egyéb korlátozottan használható kifejezést vagy kifejezéseket, illetve
e) azon kifejezést vagy kifejezéseket, melyek használatát a termékleírás szabályozza.
(4) OEM- vagy OFJ-bor esetén a mintákat a helyi borbíráló bizottság (a továb biak ban: HBB) titkára a 44. §-ban
meghatározott módon azonosítóval látja el.
(5) A forgalomba hozatalhoz legalább 4 palack mintát és legalább 4 palack ellenmintát kell venni, melyek felhasználása az
alábbiak szerint történik:
a) 2 palack minta az érzékszervi minősítés alapjául szolgál,
b) 2 palack minta az analitikai vizsgálatok elvégzésére szolgál,
c) legalább 4 palack ellenminta a forgalomba hozónál marad.
(6) A palackozva forgalomba hozni kívánt borászati termékek esetében az (5) bekezdés b) pontjától eltérően az analitikai
vizsgálatok elvégzéséhez 6 palack minta leadása szükséges.
(7) Az (5) bekezdésben meghatározott mintákhoz minden esetben mellékelni kell a (3) bekezdésben meghatározott
jegyzőkönyvet.
(8) Az ellenminták megőrzése és tárolása a forgalomba hozó felelőssége. Az ellenmintákat az adott tételből meglévő
készletek értékesítését követő egy évig kell megőrizni.
(9) A minták egyenként legalább 0,5 liter borászati terméket tartalmaznak.
(10) A (9) bekezdés rendelkezése alól kivételt jelentenek a Tokaji Eszencia és Tokaji Aszúeszencia borok, melyek esetében
a mintának legalább 0,2 liter bort kell tartalmaznia.
(11) A mintavétel egyéb szabályait illetően a 42–47. §-ok az irányadóak, amelytől OEM- vagy OFJ-bor esetén a termékleírás
megfogalmazhat eltérő rendelkezéseket. A helyi borbíráló bizottságok 32. § (1) Az OEM- és OFJ-borok érzékszervi bírálatát HBB-k végzik. A HBB vizsgálja, hogy a forgalomba hozni kívánt OEM- vagy
OFJ-bor érzékszervi tulajdonságai megfelelnek-e a termékleírásban foglaltaknak.
(2) A HBB létrehozása vagy kijelölése a termékleírásban kijelölt személy vagy szervezet feladata. Egy HBB-t több, arra
kijelölt személy vagy szervezet is létrehozhat, valamint egy HBB több OEM- vagy OFJ-bor érzékszervi bírálatát is
elvégezheti.
(3) A HBB-okról a borászati hatóság nyilvántartást vezet. A nyilvántartásba történő felvételt a HBB létrehozója kérelmezi.
A helyi borbíráló bizottságok létrehozásának és működtetésének személyi és tárgyi feltételei
33. § (1) A HBB-k tagjainak létszámát és összetételét a termékleírás benyújtója határozza meg. A HBB titkársági feladatait ellátót
a termékleírás benyújtója jelöli meg. A HBB titkára gondoskodik a HBB működésének megszervezéséről, valamint
a (6) bekezdésben foglalt tárgyi feltételek biztosításáról.
(2) A HBB ülése legalább 7 tag jelenléte esetén határozatképes.
(3) A HBB pozitív döntéséhez a jelenlévő tagok legalább háromötödének pozitív döntése szükséges. A HBB titkosan dönt.
(4) HBB tagja csak olyan személy lehet, aki igazolja, hogy legalább középfokú szakirányú végzettséggel rendelkezik.
E rendelet szempontjából szakirányú végzettségnek számít a 12. számú mellékletben felsorolt végzettség.
(5) A HBB ülésére a HBB titkára meghívja a borászati hatóság képviselőjét, aki az ülésen megfigyelőként részt vehet.
(6) A HBB ülésének tárgyi feltételei:
a) a minták titkos kezelésének biztosítása,
b) a minta bírálatra való alkalmasságának biztosítása,
c) a bírálóknak egymás láthatóságát kizárva kell helyet foglalniuk,
d) a bírálat fehér színű asztallapon vagy fehér színű terítő felett, természetes, vagy semleges színű fénnyel jól
megvilágított helyiségben folyik,
e) a bírálók rendelkezésére áll:
ea) fejenként legalább három, egyenként legalább 2 deciliter űrtartalmú talpas kóstolópohár,
eb) semleges illatú és ízű ivóvíz,
ec) semleges illatú és ízű pékáru,
ed) fejenként legalább egy kiöntőedény,
f) a jegyzőkönyv szabályos elkészítése.
(7) Az (1)–(6) bekezdésben foglaltak teljesülését a borászati hatóság a HBB nyilvántartásba vétele előtt szemlén
vizsgálhatja, a nyilvántartásba vételt köve tően pedig ellenőrizheti.
A helyi borbíráló bizottságok eljárásának menete 34. § (1) A borászati termék forgalomba hozója a HBB titkáránál, a HBB titkára által kiadott formanyomtatványon kérelmezi
a tétel érzékszervi vizsgálatát. A kérelemhez mellékelni kell a bor származási bizonyítványát.
(2) A forgalomba hozni kívánt borászati termék bírálatáról a HBB titkára a 13. számú melléklet szerinti adattartalommal
rendelkező jegyzőkönyvet készít, melyet a bírálatot kérő számára a minta benyújtását követő 22 munkanapon belül
két eredeti példányban kiad, valamint a termékleírás készítője és a borászati hatóság részére egy-egy eredeti
példányban megküld.
(3) A HBB titkára az érzékszervi bírálat eredményét a származási bizonyítványra záradékként rájegyzi.
(4) A HBB érzékszervi bírálatán „nem felelt meg” minősítést kapott tétel forgalomba hozója kérelmezheti, hogy a borászati
termék érzékszervi vizsgálatát a 36. §-ban meghatározott bizottság végezze el.
(5) A borászati hatóság a hozzá a (2) bekezdés alapján megküldött jegyzőkönyvek alapján kiválasztja azokat a tételeket,
melyeket a 36. §-ban meghatározott bizottság elé terjeszt érzékszervi vizsgálatra. E vizsgálat kizárólag a tétel
forgalomba hozhatóságára terjed ki.
Földrajzi jelzés nélküli borászati termékek érzékszervi vizsgálata 35. § Az FN borok érzékszervi vizsgálata kizárólag a bor forgalomba hozhatóságának eldöntésére irányul, és azt a borászati
hatóság végzi.
Az Országos Borszakértő Bizottság 36. § (1) Az Országos Borszakértő Bizottság (a továb biak ban: OBB) 20 tagból áll. Tagjait, elnökét és elnökhelyettesét a miniszter
a szőlőtermesztés és a borászat elméleti és gyakorlati szakemberei közül három évre kéri fel. Az OBB titkársági
feladatait a borászati hatóság látja el.
(2) Az OBB személyi és működési szabályai megegyeznek a 33. § (2)–(6) bekezdésében foglaltakkal, azzal, hogy az OBB
tagjainak a 12. számú melléklet B, C vagy D pontjaiban felsorolt végzettségek valamelyikével kell rendelkezniük. Az
OBB egyéb területre kiterjedő szabályokat is kialakíthat működésére, amelyeket a miniszter hagy jóvá.
(3) Az OBB tagjait tevékenységükért díjazás illeti meg.
(4) Az OBB működési feltételeit a borászati hatóság biztosítja.
(5) Az OBB elnöke az OBB által végzett érzékszervi bírálatról a minta benyújtását követő 22 munkanapon belül a 14. számú
melléklet szerinti adattartalmú jegyzőkönyvet ad ki két eredeti példányban, valamint az érzékszervi bírálat
eredményét a származási bizonyítványra záradékként rájegyzi.
Az analitikai vizsgálatok rendje 37. § Az analitikai vizsgálatoknak a 607/2009/EK tanácsi rendelet 26. cikk a) pont (i) alpontjában, valamint
a termékleírásokban meghatározottakon túl az alábbiakra ki kell terjedniük:
a) sűrűség,
b) összes extrakt,
c) cukormentes extrakttartalom,
d) szabad kénessavtartalom,
e) malvidin-diglükozid tartalom,
f) hamutartalom,
g) pH érték, valamint
h) palackozva forgalomba hozni kívánt borok esetében:
ha) hidegpróba,
hb) melegpróba,
hc) levegőpróba,
hd) rázópróba.
A forgalomba hozatali engedély igénylése 38. § A borászati hatóság részére benyújtott forgalomba hozatali engedély iránti kérelem mellé a forgalomba hozónak
csatolnia kell:
a) a bor származási bizonyítványát,
b) a 31. § (5) bekezdésének b) pontjában meghatározott mintákat, és
c) OEM- vagy OFJ-bor esetén a HBB titkára által kiadott, a bor érzékszervi vizsgálaton való részvételét tanúsító
jegyzőkönyvet. Amennyiben ez a ,,nem felelt meg” minősítést tartalmazza, úgy az OBB elnöke által kiadott
jegyzőkönyvet is mellékelni kell,
d) FN-bor esetén a 31. § (5) bekezdésének a) pontjában meghatározott mintákat.
A forgalomba hozatali engedély kiadása 39. § (1) A forgalomba hozatali engedély kiadását megelőzően a borászati hatóság az alábbiakat vizsgálja:
a) a 38. § a)–d) pontjaiban foglaltak tartalma és megfelelősége,
b) a borászati termék forgalomba hozatali engedély iránti kérelmen szereplő mennyisége és megjelölése egyezik-e
a bor származási bizonyítványában foglaltakkal.
(2) A borászati hatóság az (1) bekezdésben felsoroltak megléte, valamint a más jogszabályokban foglalt feltételek
teljesülése esetén kiadja a forgalomba hozatali engedélyt.
(3) A forgalomba hozatali engedélyt annak a nevére kell kiállítani, aki a bor származási bizonyítványán szerepel.
(4) A borászati hatóság a forgalomba hozatali engedély adatait a gazdasági akta részeként tartja nyilván.
(5) A forgalomba hozatali engedélyt bortételenként kell kiadni.
(6) Amennyiben a forgalomba hozatali engedéllyel rendelkező bortételt továbbfeldolgozás céljából több bortételre
bontják meg, abban az esetben a kérelem alapján a borászati hatóság a bor forgalomba hozatali engedélyének
bevonását köve tően bortételenként új forgalomba hozatali engedélyt állít ki. Ebben az esetben a forgalomba hozatali
engedély kiadását érintő eljárásban résztvevőket értesíteni kell a változásról. A tételenként kiadott bor forgalomba
hozatali engedély adattartalmának a bormennyiséget és a forgalomba hozatali engedély számát tekintve meg kell
egyeznie a bevont forgalomba hozatali engedélyben szereplő, a borászati terméket meghatározó adatokkal. A
tételenként összegzett mennyiség nem térhet el a bevont forgalomba hozatali engedély alapján a pincekönyvben
nyilvántartott bormennyiségtől. A kérelemhez mellékelni kell a pincekönyv vonatkozó részének másolatát is.
II. Fejezet
ELLENŐRZÉSEK 40. § (1) Az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszer az alábbiakat tartalmazza:
a) a hegybíró által nyilvántartott 2., 4., 5., 6., 7., mellékletek szerinti adatok, a kiadott származási bizonyítványok
adatait, a gazdasági akta nyilvántartási számát,
b) az MVH által a telepítési jogokról vezetett nyilvántartás adatait,
c) az MVH által a 436/2009/EK rendeletének 3. cikk (1) bekezdés a) pontjának (v) és (vi) alpontjaiban meghatározott
adatokat,
d) az MgSzH által kiadott bor forgalomba hozatali engedélyeket, valamint
e) a FÖMI által a VINGIS-ből biztosított országos térinformatikai alapú adatokat.
(2) Az (1) bekezdés a)–d) pontjaiban meghatározott adatokat a gazdasági akta részeként kell nyilvántartani.
41. § (1) Az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszert az MgSzH hozza létre és üzemelteti,
(2) Az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszer működtetéséhez
a) a hegybíró a 2., 4., 5., 6., 7. számú mellékletek szerint nyilvántartott, valamint az I. rész III. fejezet szerinti,
b) az MVH a 436/2009/EK rendeletének 3. cikk (1) bekezdés a) pontjának (v) és (vi) alpontjaiban meghatározott, és
a telepítési jogokról vezetett nyilvántartás szerinti,
c) az MgSzH a bor forgalombahozatali engedélyekről,
d) a FÖMI a 23. §-ban meghatározott fedvények alapján ellenőrzött adatokat szolgáltat.
(3) Az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszerben az adatokat elektronikus módon, keletkezésüktől
számított 8 munkanapon belül kell átadni. Az adatok keletkezésének az adatszolgáltató adatközlésének, a határozat
jogerőre emelkedésének vagy a támogatás kifizetésének napját kell érteni.
(4) A 40. §-ban említett szervezetek, valamint a HNT és a miniszter részére kizárólag jogszabályban rögzített feladatuk
elvégzéséhez szükséges mértékben biztosítható jogosultság bármilyen adat lekérdezésére. Az adatforgalommal
kapcsolatos minden tevékenységet visszakereshető módon rögzíteni kell.
(5) Az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszerből statisztikai célból egyedileg nem azonosítható, összesített
adatok szolgáltathatók.
(6) Az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszer kialakítása során biztosítani kell, hogy az adatok
lekérdezéséhez jogosultsággal nem rendelkezők a tárolt adatokhoz ne férjenek hozzá, ne tudják módosítani,
megsemmisíteni vagy felhasználhatatlanná tenni.
(7) Az MVH az integrált szőlészeti és borászati nyilvántartó rendszer adatait támogatáshoz kapcsolódó eljárásban, az
ellenőrzések során, a támogatásra való jogosultság megállapítása céljából felhasználhatja.
III. Fejezet
AZ ELLENŐRZÉSEKHEZ KAPCSOLÓDÓ MINTAVÉTEL SZABÁLYAI A minta mennyiségére vonatkozó szabályok
42. § (1) Az ellenőrzött termékből az ellenőrzés céljával összhangban, véletlenszerűen, a mennyiségtől függetlenül úgy kell
mintát venni, hogy az a vizsgálat elvégzéséhez elegendő legyen. Ha a termékből a mintavételhez szükséges
mennyiség nem áll rendelkezésre, kisebb mennyiség is lehet mintavételi alap. A mintába – a csomagolás és jelölés
vizsgálatának alávetett minta kivételével – csak ép, sérülésmentes csomagolási egységek kerülhetnek.
(2) Az ellenőrzött termékhalmazt úgy kell megválasztani, hogy azonos termelői helyen gyártott termékből álljon. A tárolás
és a szállítás során a tartályban lévő termék minden egysége termékhalmaznak minősül.
A mintavétel módjának részletes szabályai 43. § (1) A mintavétel során meg kell állapítani a tétel mennyiségét és a tárolás körülményeit, majd ezt köve tően meg kell
határozni a mintavétel módját, az elemi minták, illetve a minták számát és mennyiségét.
(2) A mintavételhez csak tiszta eszközt lehet használni, és azt a mintavétel előtt a mintázandó termékkel legalább kétszer
át kell öblíteni.
(3) Tartályban, tartálykocsiban lévő termékből húzott mintát, a szállítóhordókból pedig – azonos tétel
esetén – átlagmintát kell venni. Vezetékből mintát venni nem szabad.
(4) A mustból vett mintát, ha a mintavétel célja a cukorösszetétel meghatározása, 140 g/l-es (14% m/m) nátrium-hidroxid
oldattal, vagy 1 g/l kénessavnak megfelelő kálium-metabiszulfittal kell tartósítani. A tartósítószer teljes mennyiségét
fel kell oldani. A tartósítást, valamint a tartósítószer megnevezését a mérgezés veszélyére való figyelmeztetéssel
a minta címkéjén és az ellenőrzésről készült jegyzőkönyvben vagy hivatalos feljegyzésben fel kell tüntetni.
(5) Amennyiben az (1)–(4) bekezdésekben leírt feltételek nem állnak fenn, a mintavevő azoktól eltérhet. Az eltérés okát és
módját feljegyzésben vagy jegyzőkönyvben kell rögzíteni.
A minta csomagolása és jelölése 44. § (1) A mintát és az ellenmintát úgy kell lezárni (pecséttel, viaszpecséttel, zsugorfóliával vagy kengyelszerűen elhelyezett
ragasztószalaggal), hogy a mintához a zárás megsértése nélkül ne lehessen hozzáférni. A mintát sorszámmal kell
ellátni.
(2) A mintán fel kell tüntetni:
a) a tulajdonos, az előállító, a forgalmazó vagy a minta beküldőjének nevét,
b) a termék megnevezését,
c) a mintavétel helyét, időpontját,
d) a minta által képviselt mennyiséget,
e) a mintavevő, az ellenőrzött vagy a minta beküldője aláírását és pecsétjét,
f) forgalomba hozatali engedély kérelem esetén a bor származási bizonyítvány számát is.
A minta kezelése és nyilvántartása 45. § (1) A mintavétel során eljáró személy köteles arról gondoskodni, hogy a vett minta sértetlenül, változás, károsodás nélkül,
azonosítható módon, a lehető legrövidebb idő alatt kerüljön a laboratóriumba. A minta minőségéért a vizsgálat
elvégzéséig a laboratórium felel.
(2) A laboratóriumba beérkezett mintákról nyilvántartást kell vezetni. A nyilvántartásban a minta vételének és
beérkezésének időpontját, továbbá a minta azonosításához szükséges minden adatot fel kell tüntetni.
Az ellenminta 46. § A mintavétel során az ellenőrzéssel megbízott személy köteles az ellenőrzöttet figyelmeztetni arra, hogy az
e jogszabályban rögzített minimális értéken felül tetszőleges számú ellenmintára tarthat igényt. Az ellenminta tárgyi
feltételeit az ellenőrzött köteles biztosítani. Az ellenmintát az eljárás befejezéséig az ellenőrzött köteles vizsgálatra
alkalmas állapotban megőrizni. Az ellenminta laboratóriumi vizsgálatra történő szállításáról az ellenőrzöttnek kell
gondoskodnia.
A minta vizsgálata 47. § (1) A hatóság köteles az általa vett vagy hozzá beküldött mintát megvizsgálni és a vizsgálat eredményéről az ellenőrzöttet
vagy a vizsgálatot kérőt értesíteni.
(2) A vizsgálat eredményéről a laboratórium vizsgálati jegyzőkönyvet állít ki, amelyben a mért adatok mellett
a meghatározáshoz használt vizsgálati módszert is fel kell tüntetni.
NEGYEDIK RÉSZ
A BORÁSZATI TERMÉKEK JELÖLÉSÉNEK SZABÁLYAI I. Fejezet
A JELÖLÉS ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI
A palackozott borok címkézése 48. § A 607/2009/EK bizottsági rendelet szerinti címkézési kötelezettség nem vonatkozik:
a) olyan késztermékre, amelyet ugyanazon vállalkozás különböző telephelyei között, legfeljebb 70 km-es körzetben
szállítanak,
b) a nem eladásra szánt, tételenként 30 litert meg nem haladó szőlőmust- és bormennyiségre,
c) a termelő saját fogyasztására szánt szőlőmust- és bormennyiségre.
Címkézés csomagban vagy kis tételben való kiszerelés esetén
49. § (1) Ha csomagolt borászati termék több csomagolási egységet tartalmaz, és azok nem külön forgalmazásra szánt
fogyasztói csomagolási egységek, akkor a csomagoláson fel kell tüntetni
a) a termék azonosíthatóságát biztosító adatokat, valamint
b) a teljes nettó mennyiséget és
c) a különálló csomagolási egységek darabszámát.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben felsorolt adatok a csomagolási egységről a csomagolás megsértése nélkül
egyértelműen megállapíthatóak, úgy ezen adatok feltüntetése a csomagoláson nem kötelező.
Tartályok jelölése 50. § Tartályban tárolt termék esetén a tartály jelölésének olyannak kell lennie, hogy az a pincekönyvvel összevetve alkalmas
legyen a termék azonosítására. A tartályon a következőket kell feltüntetni:
a) a tartály jele,
b) a borászati termék mennyisége,
c) a termék pincekönyvi megnevezése.
Kódok 51. § A magyarországi telephellyel rendelkező palackozó, illetve pezsgő és habzóbor előállító kódja „H” betűjelből és
négyjegyű számból áll. Az azonosító kódot az üzem működési engedélye alapján a borászati hatóság adja ki és tartja
nyilván.
II. Fejezet
VÁLASZTHATÓ JELÖLÉSEK Az oltalom alatt álló eredetmegjelölés vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzés szerinti területnél kisebb
földrajzi egység nevének feltüntetése
52. § Az oltalom alatt álló eredetmegjelölés (a továb biak ban: OEM) vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzés (a továb biak ban:
OFJ) szerinti területnél kisebb földrajzi egység neve az OEM- és OFJ-bor címkéjén akkor tüntethető fel, amennyiben:
a) az adott kisebb földrajzi egység
aa) egyértelmű körülhatárolását tartalmazza, és
ab) címkén való jelölését kifejezetten lehetővé teszi a termékleírás,
b) a kisebb földrajzi egység nevével egy látómezőben megjelenik az adott OEM vagy OFJ. Ilyen esetekben az OEM-et
vagy OFJ-t az adott kisebb földrajzi egység nevének feltüntetéséhez használt betűnagyságnak legalább felét
kitevő betűnagysággal kell feltüntetni,
c) egy kisebb földrajzi egység nevével megegyező, a borászati termék előállítóját jelölő név csak valamilyen, annak
cégnevet, birtokot, vagy pincészetet jelölő funkciójára egyértelműen utaló kifejezéssel együtt tüntethető fel
a címkén.
Fajtanév feltüntetésének szabályai OEM- és OFJ-borokon 53. § Amennyiben a termékleírás másképpen nem rendelkezik,
a) OEM- vagy OFJ-borok esetén a címkén a fajta nevével egy látómezőben kell feltüntetni az adott OEM-t vagy OFJ-t,
valamint
b) a fajta neve az OEM vagy OFJ vagy az 52. §-ban meghatározott kisebb földrajzi egység nevének vele egy
látómezőben szereplő jelölésénél kisebb vagy egyenlő betűnagysággal tüntethető fel.
FN borok címkéjén fel nem tüntethető fajtanevek 54. § Az 1234/2007/EK tanácsi rendelet 118z. cikk (2) bekezdésének b) pontjának (i) alpontja alapján a Magyarország
területén termelt FN borok címkéjén az alábbi szőlőfajták nevét tilos feltüntetni:
a) arany sárfehér,
b) cirfandli,
c) furmint,
d) juhfark,
e) kabar,
f) kéknyelű,
g) kövérszőlő,
h) rózsakő,
i) vulcanus,
j) zeusz,
k) zéta. Hagyományos kifejezések
55. § (1) A 607/2009/EK bizottsági rendelet XV. mellékletének „B” részében felsorolt kifejezések közül a Btv.-ben előírtakon
túlmenően az alábbiak kizárólag az itt megjelölt feltételek teljesítése esetén tüntethetők fel a borok címkéjén:
a) „Késői szüretelésű bor”: olyan a bor, amelyet az általános szüreti időszak után szüretelt, érett szőlőből állítottak
elő, és amelynek természetes alkoholtartalma legalább 12,08 térfogatszázalék,
b) „Válogatott szüretelésű bor”: olyan bor, amelyet a tőkén teljesen beérett szőlőből kiválogatott, egészséges,
részben túlérett bogyóiból állítottak elő, és amelynek természetes alkoholtartalma legalább
12,08 térfogatszázalék,
c) „Muzeális bor”: olyan OEM-bor, amelyet legalább öt évig érleltek palackban,
d) „Siller”: a rövid héjonerjesztés következtében élénk, halvány színű vörösbor.
(2) Az egyes OEM-ek és OFJ-k termékleírásai az (1) bekezdésben foglaltaknál szigorúbb szabályokat is felállíthatnak,
ideértve az adott hagyományos kifejezés használatának tilalmát is.
Egyéb korlátozottan használható kifejezések 56. § (1) A 15. számú melléklet táblázatában foglalt kifejezések kizárólag az ott megjelölt feltételek teljesítése esetén
tüntethetők fel a borok címkéjén.
(2) Az egyes OEM-ek és OFJ-k termékleírásai az (1) bekezdésben foglaltaknál szigorúbb szabályokat is felállíthatnak,
ideértve az adott korlátozottan használható kifejezés használatának tilalmát is.
A palackozás helyének feltüntetése 57. § A Magyarországon termelt OEM és OFJ bor palackozása esetén
a) a „termelői palackozás” kifejezés akkor használható, ha a palackozást az adott termelő telephelyén végzik, és a bor
100%-ban saját szőlőjéből származik, illetve ha a palackozást végző gazdaság a szőlőt legalább hároméves
szerződés keretében vásárolja fel,
b) a „pinceszövetkezetben palackozva” vagy a ,,pinceszövetkezet által palackozva” kifejezés akkor használható, ha
a bor 100%-ban a tagok szőlőjéből származik és a palackozást a pinceszövetkezet maga végzi,
c) a „termőhelyen palackozva” kifejezés akkor használható, ha a bor 100%-ban az adott OEM, vagy OFJ szerinti
területről származik, és a palackozás az adott OEM- vagy OFJ szerinti területen belül történik.
ÖTÖDIK RÉSZ
EGYÉB RENDELKEZÉSEK Pezsgősüvegbe tölthető italok 58. § A 607/2009/EK bizottsági rendelet 69. cikk (1) bekezdésében meghatározott palackban a pezsgőn, minőségi pezsgőn
és illatos minőségi pezsgőn kívül az alábbi termékek hozhatók forgalomba:
a) széndioxid hozzáadásával készült habzóbor,
b) gyöngyözőbor,
c) széndioxid hozzáadásával készült gyöngyözőbor,
d) ízesített boralapú koktélok,
e) 1,2 vol %-nál kisebb alkoholtartalmú italok.
Szállítás és tárolás 59. § (1) A borászati terméket úgy kell szállítani és tárolni, hogy a termék ez alatt külső tényező hatására hátrányos elváltozást
ne szenvedjen el. Csapadékos időben a palackozott borászati termékeket óvni kell a megázástól. –4 °C alatti
átlaghőmérsékletű időben a borokat fagyvédő csomagolásban kell szállítani.
(2) Termelői és kereskedelmi tárolóhelyen a borászati termékeket fedett, száraz, hűvös, napfénytől és fagytól védett
helyen kell tárolni úgy, hogy a palackban lévő termék és a kiszerelés a tárolási körülmények miatt ne károsodjon. A
tárolóhelyiség hőmérséklete nem mehet 5 °C alá és 25 °C fölé.
Magyar mustfok átszámítása természetes alkoholtartalomra 60. § Adatszolgáltatáskor a magyar mustfokban mért értéket a 16. számú melléklet táblázata szerint kell természetes
alkoholtartalomra átszámítani.
HATODIK RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK Hatálybalépés 61. § (1) E rendelet a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
(2) A IV. rész rendelkezéseit első alkalommal a 2009/2010. borászati évben szüretelt szőlőből készült borászati termékekre
kell alkalmazni.
(3) A 8. § szerinti adatszolgáltatást első alkalommal 2010-ben kell alkalmazni a 2009/2010-es borászati évre vonatkozóan.
(4) Az 52. § a) pontját, valamint az 53. §-t csak az elfogadott termékleírással rendelkező borászati termékekre kell
alkalmazni.
(5) A 31. § (2) bekezdését a 65. § (1) bekezdésében meghatározott borok esetében 2010. január 1-jétől kell alkalmazni.
Hatályukat vesztő rendelkezések 62. § E rendelet hatályba lépésével egyidejűleg hatályát veszti:
a) a szőlő és bor származási bizonyítványok kiadásának rendjéről szóló 94/2004. (VI. 3.) FVM rendelet,
b) a szőlészeti és borászati adatszolgáltatás rendjéről és a nem hegyközségi településeken a közigazgatási
feladatokat ellátó hegyközségek meghatározásáról szóló 96/2004. (VI. 3.) FVM rendelet,
c) a borok eredetvédelmi szabályairól szóló 97/2004. (VI. 3.) FVM rendelet,
d) a borászati termékek jelöléséről szóló 98/2004. (VI. 3.) FVM rendelet,
e) a borok előállításáról szóló 99/2004. (VI. 3.) FVM rendelet 1–26., valamint 33–52. §-a, az 1. számú melléklet 1–6.,
valamint 12–14. pontjai, 2., 3., 5. számú melléklete, valamint a 4. számú melléklet I., II. és IV. pontjai,
f) a szőlőültetvények országos térinformatikai nyilvántartásáról (VINGIS) szóló 102/2004. (VI. 3.) FVM rendelet,
g) a védett eredetű borok minősítéséhez kapcsolódó borvizsgáló bizottságok akkreditálási és működési szabályairól
szóló 103/2004. (VI. 3.) FVM rendelet,
h) az Országos Borszakértő Bizottságról szóló 58/2005. (VI. 28.) FVM rendelet.
A gazdasági aktára vonatkozó átmeneti szabályok 63. § (1) A szőlőültetvény vagy borászati üzem helye szerint ille té kes hegybíró az adatszolgáltatót a 2. számú melléklet szerint
a hegybíró által nyilvántartott adatainak kiegészítésére, illetve pontosítására szólítja fel. A hegybíró a felszólítást
legkésőbb 2009. november 30-ig közli.
(2) A felszólításnak legkésőbb 2010. január 10-ig kell eleget tenni.
(3) Az adatszolgáltató 2010. január 15-ig az általa a gazdasági akta vezetésére kiválasztott, – valamely szőlőültetvénye
vagy borászati üzeme szerint ille té kes – hegybíróval közli, hogy mely hegyközségeknek adatszolgáltatója és közli
a hegybíróval a hegyközségi kódját (kódjait) is.
(4) A hegybíró 2010. január 30-ig rögzíti az adatszolgáltató azonosító adatait (név, lakcím/székhely,
adószám/adóazonosító jel, hegyközségi kódszám), hogy mely hegyközségeknek tagja, az MVH által adott
regisztrációs számát, és az adatszolgáltató részére a gazdasági akta azonosítását szolgáló azonosítószámot ad ki és
erről hatósági bizonyítványt állít ki.
A szőlő származási bizonyítványra vonatkozó átmeneti szabályok 64. § (1) A 13. §-t első alkalommal 2010/2011. borászati évben kell alkalmazni.
(2) A 2009/2010-es borpiaci évben szüretelt szőlőre vagy az ebből készült borászati termékre vonatkozó származási
bizonyítvány kiadása iránti kérelmet 2009. november 30-ig a szőlő és bor származási bizonyítványok kiadásának
rendjéről szóló 94/2004. (VI. 3.) FVM rendelet [a továb biak ban: 94/2004. (VI. 3.) FVM rendelet] 2009. augusztus 1-jén
hatályos rendelkezései alapján kell benyújtani a hegybíróhoz.
(3) A hegybíró a 94/2004. (VI. 3.) FVM rendelet 2009. augusztus 1-jén hatályos rendelkezései alapján adja ki a származási
bizonyítványt.
(4) A (2) bekezdés szerint kiadott bor származási bizonyítvány 2009. december 15-ig érvényes.
(5) A hegybíró a (4) bekezdés alapján érvényét vesztett bor származási bizonyítvány helyett – kérelem alapján – a 14. §
szerint új bor származási bizonyítványt ad ki. A termelési jelentésre vonatkozó átmeneti szabályok
65. § Az adatszolgáltató 2010. január 15-ig a gazdasági aktát vezető hegybíró részére benyújtja a 4. számú melléklet szerint:
a) a szőlőterméséről és a bor előállításáról seprős újborban kifejezve,
b) a felvásárolt szőlőről
készített, a 2009/2010. borpiaci évre vonatkozó jelentését.
A Tokaji borkülönlegességekre vonatkozó átmeneti szabályok 66. § A Tokaji borkülönlegességek termelésekor a borok előállításáról szóló 99/2004. (VI. 3.) FVM rendelet 27–32. §-ában,
valamint 1. mellékletének 7–11. pontjában foglalt szabályokat kell alkalmazni az 1234/2007/EK tanácsi rendelet
118s. cikkének (1) bekezdése szerint benyújtott termékleírás miniszteri jóváhagyásáig.
Termékleírással nem rendelkező OEM- és OFJ-borok előállításának és jelölésének szabályai
67. § (1) Olyan, az 1234/2007/EK tanácsi rendelet 118s. cikkének (1) bekezdése szerint oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel
rendelkező borok esetében, amelyek termelését, jelölését és forgalomba hozatalát nem szabályozza külön miniszteri
rendelet és címkéjükön a 607/2009/EK bizottsági rendelet XII. Mellékletének A részében foglalt „minőségi bor”
hagyományos kifejezés szerepel (a továb biak ban: minőségi bor) az előállításra vonatkozó, a Btv.-ben
meghatározottaknál részletesebb szabályokat tartalmazó borvidéki rendtartás szabályait addig kell alkalmazni, amíg
a termékleírást a miniszter jóvá nem hagyja.
(2) Minőségi bor csak a 17. számú mellékletben lehatárolt egyes termőhelyeken belül szüretelt szőlőből, e szőlő
szőlőmusttá való feldolgozásával, majd az így nyert szőlőmust borrá való feldolgozásával, valamint ezeknek
a termékeknek borrá vagy pezsgővé való feldolgozásával készíthető azon a meghatározott termőhelyen belül vagy az
azzal szomszédos területen, ahol a felhasznált szőlőt szüretelték. A hegyközség és a borászati hatóság ellenőrzésével
pezsgőt és minőségi bort más területen is elő lehet állítani. A Soproni borvidék esetében a 607/2009/EK bizottsági
rendelet 6. cikkének (4) bekezdése c) pontja szerinti szomszédos területnek kell tekinteni az Osztrák Köztársaság
területén található „Neusiedlersee”, „Neusiedlersee-Hügelland” és „Mittelburgenland” borvidékeket.
(3) Minőségi bort a Btv. 13/A. § (2) bekezdésben meghatározott seprős újborban számolt hozamszinten lehet
nyilvántartásba venni.
(4) OFJ-bor esetében a bor termelésére alkalmas területek körülhatárolását e rendelet 18. számú melléklete tartalmazza.
(5) Az e paragrafusban meghatározott borok érzékszervi vizsgálatát HBB hiányában a borászati hatóság végzi. Ebben az
esetben a forgalomba hozatali engedély igénylésekor a 38. § c) pontjától eltérően, a 31. § (5) bekezdés a) pontjában
meghatározott mintát kell a kérelemhez mellékelni.
A már létező helyi borbíráló bizottságok 68. § Azon HBB-ok, melyek működéséről külön jogszabály rendelkezik, az ott meghatározottak szerint, de legfeljebb
2011. december 31-ig végezhetik tevékenységüket.
Az Európai Unió jogának való megfelelés 69. § E rendelet az alábbi közösségi rendelkezések végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg:
a) az egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről („az egységes közös piacszervezésről”)
szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet,
b) a 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a szőlőkataszter, a kötelező bejelentések, a piaci felügyelethez szükséges
információgyűjtés, a borászati termékek fuvarozásához szükséges kísérőokmányok, valamint a borágazatban
vezetendő nyilvántartás tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról
 szóló 436/2009/EK (2009. május 26.) bizottsági rendelet,
c) a 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a borászati termékek oltalom alatt álló eredet-megjelöléseiről, az oltalom alatt
álló földrajzi jelzéseiről, hagyományos kifejezéseiről, címkézési és jelölési szabályairól szóló 607/2009/EK
(2009. július 14.) bizottsági rendelet,
d) a 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a szőlőből készült termékek kategóriái, a borászati eljárások és az azokhoz
kapcsolódó korlátozások tekintetében történő végrehajtására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló
606/2009/EK (2009. július 14.) bizottsági rendelet.
Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
4/2015. (VII. 28.) NVI utasítása a Nemzeti Választási Iroda etikai szabályzatáról.
A közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény 231. § (1) bekezdésében foglalt hatáskörömben eljárva – figyelemmel
a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontjára – a következő utasítást adom ki:
1. Az utasítás célja és hatálya 1. § Ezen utasítás célja, hogy a  Nemzeti Választási Iroda (a továbbiakban: Iroda) minden köztisztviselője számára
nyilvánosan, átláthatóan és egyértelműen rögzítse azokat az  etikai normákat, amelyek a  munkahelyi, illetve
a  köztisztviselői minőséggel összefüggésben a  munkahelyen kívül tanúsított viselkedéshez és magatartáshoz
mértékül szolgálnak.
2. § Ezen utasítás hatálya kiterjed az Irodával közszolgálati jogviszonyban álló valamennyi köztisztviselőre.
2. Etikai követelmények 3. § A köztisztviselő mind hivatali tevékenysége során, mind a magánéletben Magyarországhoz és annak Alaptörvényéhez
hűen cselekszik, az  Alaptörvényből és a  jogszabályokból eredő feladatait, kötelezettségeit maradéktalanul és
példaadóan teljesíti, az  alkotmányos alapjogokat és értékeket, az  állami intézményrendszert és annak döntéseit
tiszteletben tartja és erősíti.
4. § A köztisztviselő feladatait a  nemzet érdekében, a  közjót szolgálva teljesíti, ezeket az  egyéni és csoportérdekekkel
szemben előnyben részesíti.
5. § A köztisztviselő feladatait a  valós körülmények mérlegelése alapján méltányosan teljesíti, különös figyelemmel
a választójog gyakorlásának elősegítésére; döntéseit a jogszabályok adta keretek között, mindig a legjobb szaktudása
szerint felmért körülményekre tekintettel, a józan ész és az emberiesség alapján hozza meg.
6. § A köztisztviselő feladatait megjelenésében és magaviseletében megnyilvánuló méltósággal köteles teljesíteni.
A  köztisztviselő a  munkahelyén olyan módon viselkedik, kommunikál és öltözködik, hogy az  erősítse az  Iroda és
általában az  állami szervek megbecsültségét, és ezáltal javítsa azok feladatellátási képességét. A  köztisztviselő
feladatainak teljesítése során munkatársaival, illetve az  eljárásában részt vevő személyekkel szemben türelemmel,
mértékletességgel, udvariasan, méltóságukat tiszteletben tartva jár el, tartózkodik a személyes jellegű észrevételektől.
A  köztisztviselő a  munkahelyén kívül is törekszik arra, hogy viselkedése erősítse az  állami szervekbe és azok
köztisztviselőibe vetett bizalmat.
7. § (1) A köztisztviselő az  Iroda iránt elkötelezett, kötelessége az  Iroda hírnevének megőrzése, az  e  tekintetben való
felelősségvállalás.
(2) A köztisztviselő feladatait az  emberekre vagy azok csoportjaira vonatkozó előítéletektől mentesen teljesíti.
A köztisztviselő munkahelyi kötelességei teljesítése során egyenlő bánásmódot tanúsít munkatársaival, az eljárásában
részt vevő személyekkel, továbbá – magánjellegű, személyes kapcsolatain kívül – minden emberrel szemben.
8. § (1) A köztisztviselő munkahelyét nem használhatja fel politikai vagy egyéb előnyszerzésre, és tartózkodik minden olyan
– különösen politikai – tevékenységtől vagy állásfoglalástól, amely megingathatná a részrehajlástól mentes és etikus
munkavégzése iránti bizalmat.
(2) A köztisztviselőnek az  érdek-képviseleti vagy társadalmi szervezetben való tevékenységet egyértelműen el kell
különítenie munkahelyi tevékenységétől.
(3) A köztisztviselő jelenteni köteles vezetőjének, ha az ügy tárgyilagos megítélése – különösen az eljárásban érintett
személyhez fűződő személyes kapcsolata miatt – tőle nem elvárható.
9. § A köztisztviselő feladatait döntései, nyilatkozatai és cselekedetei súlyának tudatában, felelősen teljesíti. Döntései és
cselekedetei során figyelembe veszi, majd vállalja azok következményeit. A köztisztviselő az általa elkövetett hibákat
elismeri, azokat másra nem hárítja át, hibás döntéseinek következményeit lehetőség szerint orvosolja.
10. § A köztisztviselő feladatait munkatársaival és az eljárásában részt vevő valamennyi személlyel együttműködve teljesíti.
Az  együttműködés során a  rendelkezésére álló információkat megosztja, a  felmerült problémák közös, minden
érintett számára megnyugtató megoldására törekszik.
11. § A köztisztviselő a közérdekű célok megvalósítása során olyan eszközöket választ, amelyek indokoltak, az adott célok
megvalósítását leginkább szolgálják, de sem a köz, sem pedig mások számára nem okoznak indokolatlan terheket
vagy károkat.
12. § A köztisztviselő felhatalmazás nélkül nem tehet olyan állásfoglalást vagy ígéretet, amely az Iroda kötelezettségvállalására
irányulna, vagy ennek látszatát keltheti, és nem használhatja fel hivatali tisztségét személyes céljai érdekében.
A köztisztviselő tevékenységének ellátása során nem tehet valótlan vagy megtévesztő nyilatkozatot.
13. § A köztisztviselő védi és megőrzi a közvagyont. A köztisztviselő köteles a tudomására jutott korrupciós tevékenységet,
a  közpénzek és a  közvagyon tárgyainak pazarló, magáncélra történő vagy nem átlátható felhasználását, továbbá
az ezek veszélyével fenyegető helyzetet vezetőjének jelezni.
3. A vezetőkkel szembeni további etikai követelmények 14. § A vezető feladatait az irányítása alatt álló köztisztviselőktől is elvárt magatartás példamutató tanúsításával teljesíti.
A  vezetői felelősségből fakadó sajátos kötelességeit úgy kell teljesítenie, hogy az  a  felelősségvállalás,
a  kötelességteljesítés és az  emberiesség példája legyen azok számára is, akiket ugyanilyen kötelezettségek nem
terhelnek.
15. § A vezető feladatait a szakmai szempontok érvényesítésével teljesíti, döntései meghozatala során nem érvényesíthet
politikai vagy önkényes szempontokat. A vezető felettes vezetői döntéseinek meghozatalát a végrehajthatóság és
célravezetőség biztosítása érdekében a szakmai szempontok képviseletével támogatja.
16. § (1) A vezető az irányítói jogosítványok gyakorlása során az irányítása alatt álló köztisztviselőkkel igazságos, következetes
és méltányos. A vezetőnek az irányítása alatt álló köztisztviselők számára szóban és írásban is nyilvánvalóvá kell tennie,
hogy jogi és erkölcsi kötelezettségeikkel kapcsolatban milyen magatartást vár el.
(2) A minősítés, teljesítményértékelés jogát gyakoroló vezető köteles fokozott gonddal értékelni az  értékelt, illetve
minősített köztisztviselő magatartását. A vezető az irányítása alatt álló köztisztviselő szakmai munkájának értékelése
során kizárólag az elvégzett munka mennyiségét, minőségét és a munkakörhöz szükséges kompetenciáik szintjét
veheti figyelembe; esetleges személyes ellentét vagy eltérő vélemény értékítéletét nem befolyásolhatja.
17. § A vezető törekszik személyes példamutatásával és minden lehetséges eszközzel motiválni az  irányítása alatt álló
köztisztviselőket, meghallgatja véleményüket, iránymutatásaival segíti munkavégzésüket.
18. § A vezető törekszik az irányítása alá tartozó szervezeti egység vonatkozásában a kölcsönös bizalmon és segítőkészségen
alapuló, feszültségektől mentes munkahelyi légkör kialakítására és fenntartására, tartózkodik az irányítása alatt álló
köztisztviselők emberi méltóságát sértő kijelentésektől, magatartástól.
19. § A vezető az irányítása alatt álló köztisztviselők előmenetelét a szakmai szempontok és az elvégzett munka értékelése
alapján támogathatja. Az  azonos teljesítményt nyújtó köztisztviselők előmenetelét – ideértve a  képzésekhez való
hozzáférést is – egyenlő feltételek mellett kell biztosítani.
20. § A vezető az  irányítása alatt álló köztisztviselőt nem utasíthatja, kényszerítheti, bátoríthatja vagy kérheti arra, hogy
az  hivatali idejében olyan tevékenységet végezzen, ami nem tartozik hivatali tevékenysége körébe, illetve amit
jogszabály, NVI elnöki utasítás vagy közös hivatali felettesük egyedi utasítása tilt.
4. Etikai vétség 21. § Ezen utasítás alkalmazásában etikai vétség
a) a 3–20. §-okban foglalt etikai követelményekkel ellentétes magatartás,
b) az etikai eljárás szándékos akadályozása, így különösen
ba) etikai vétség rosszhiszemű bejelentése vagy
bb) a tényállás feltárásának felróható akadályozása.
5. Etikai Bizottság 22. § (1) Az etikai vétségek kivizsgálása céljából az Irodában Etikai Bizottság működik.
 (2) Az Etikai Bizottság öt tagból áll. Az Etikai Bizottság tagjait az  Iroda elnöke jelöli ki a köztisztviselők közül. Az  Iroda
elnökhelyettesei javaslatot tehetnek három-három bizottsági tag személyére a  közvetlen irányításuk alá tartozó
szervezeti egységek köztisztviselői közül. Az Etikai Bizottság tagjainak megbízatása 5 évre szól.
(3) Az Etikai Bizottság tagjának olyan nem vezetői munkakört betöltő köztisztviselő jelölhető ki, aki az  Irodán belül
közmegbecsülésnek örvend, és etikai szempontból kifogástalan életvitelű. Az  Etikai Bizottsági tagság a  kijelölés
elfogadásával jön létre.
(4) Nem lehet az Etikai Bizottság tagja, aki
a) a kijelölés időpontját megelőző egy évben etikai vétséget követett el,
b) a kijelölés időpontjában etikai vagy fegyelmi eljárás alatt áll, vagy
c) fegyelmi büntetés hatálya alatt áll.
23. § Az Etikai Bizottság valamennyi tag megbízatásának létrejöttétől számított öt munkanapon belül megtartja alakuló
ülését.
24. § (1) Az Etikai Bizottság tagjának megbízatása megszűnik
a) a megbízatás lejártával,
b) ha vele szemben az Etikai Bizottság etikai vétség miatt büntetést szab ki,
c) ha vele szemben a munkáltató fegyelmi büntetést szab ki,
d) az Irodánál fennálló jogviszonya megszűnésével,
e) a tag lemondásával vagy
f ) a tag egy naptári évben kilencven napot meghaladó távolléte esetén.
(2) Az Etikai Bizottság tagja megbízatásának megszűnése esetén haladéktalanul gondoskodni kell új tag kijelöléséről
a 22. § (2)–(4) bekezdések megfelelő alkalmazásával.
25. § (1) Az Etikai Bizottság tagjai az  őket e  minőségükben megillető jogosítványaikat és kötelezettségeiket kizárólag
személyesen gyakorolhatják, illetve teljesíthetik.
(2) Az Etikai Bizottság elnökét a tagok maguk közül választják meg.
 (3) Az Etikai Bizottság akkor határozatképes, ha az ülésen legalább három tag jelen van. Az Etikai Bizottság döntéseit
egyszerű többséggel hozza.
 (4) Az Etikai Bizottság az eljárása részletes szabályait ügyrendben állapítja meg.
 (5) Az Etikai Bizottság működésével összefüggő adminisztratív feladatokat a  Humánpolitikai Főosztály erre kijelölt
köztisztviselője látja el. 26. § (1) Az Etikai Bizottság tagjai e  megbízatásukkal összefüggő feladataik ellátása körében nem utasíthatók, feladatukat
minden befolyástól mentesen kötelesek ellátni.
(2) Az Etikai Bizottság tagjai a megbízatásuk során tudomásukra jutott személyes és egyéb bizalmas adatokat kötelesek
– a megbízatás megszűnése után is – megőrizni, azokat a megbízatásukkal összefüggő feladat ellátása körén kívül
más célra nem használhatják fel, valamint gondoskodnak arról, hogy illetéktelen személy ezen adatokat ne ismerhesse
meg. E rendelkezést megfelelően alkalmazni kell az Etikai Bizottság eljárása vagy működésével összefüggő feladataik
ellátása során személyes vagy egyéb bizalmas adatokat megismerő köztisztviselőkre is.
(3) Az Etikai Bizottság tagjait e tevékenységükért külön díjazás vagy egyéb juttatás nem illeti meg.
6. Az Etikai Bizottság eljárása 27. § (1) Etikai vétség gyanúja, észlelése vagy bejelentés alapján az Etikai Bizottság eljárást indít.
 (2) Az Etikai Bizottság – az  (1) bekezdéstől eltérően – nem indít etikai eljárást, ha a  rendelkezésre álló adatok alapján
megalapozottan feltehető, hogy az etikai vétség egyben fegyelmi vétséget vagy más jogszabálysértést valósít meg,
ebben az esetben az Etikai Bizottság a megfelelő eljárást kezdeményezi az Iroda elnöke útján.
(3) Etikai vétség elkövetése, illetve annak gyanúja esetén az Etikai Bizottságnál bejelentéssel élhet az a köztisztviselő, aki
a) az etikai vétség hátrányos következményei által érintett,
b) az etikai vétségről tudomást szerzett.
(4) A bejelentést az Etikai Bizottság bármely tagjánál írásban lehet megtenni.
 (5) A bejelentésnek tartalmaznia kell a vélelmezett vagy észlelt etikai vétség leírását, elkövetésének időpontját, valamint
az elkövetéssel gyanúsított köztisztviselő és a bejelentő nevét.
 (6) A bejelentő kérheti, hogy személyes adatait és a bejelentés tényét bizalmasan kezeljék.
 (7) Ha az Etikai Bizottság az (5) bekezdésben foglalt kérelemnek helyt ad, biztosítja, hogy
a) a bejelentő adatait – a munkáltatói jogkör gyakorlója kivételével – senki ne ismerhesse meg,
b) a bejelentő adatai az eljárás egyéb adataiból ne váljanak megismerhetővé.
(8) Az Etikai Bizottság elnöke, illetve – az Etikai Bizottság elnökének távolléte idején – a helyettesítésére az Etikai Bizottság
ügyrendjében meghatározott tagja köteles a bejelentés megvitatása céljából az Etikai Bizottság ülését haladéktalanul
összehívni.
28. § (1) Az Etikai Bizottság – a bejelentés alapján – haladéktalanul dönt
a) az etikai eljárás lefolytatásáról,
b) egyéb eljárás kezdeményezéséről vagy
c) az etikai eljárás mellőzéséről.
(2) Nem indítható etikai eljárás, ha
a) az etikai vétségről való tudomásszerzéstől a bejelentés megtételéig harminc naptári nap, de legfeljebb a vétség
elkövetésétől, folyamatos elkövetés esetén annak abbahagyásától számított hat hónap eltelt,
b) a bejelentett magatartás miatt a köztisztviselővel szemben fegyelmi eljárás van folyamatban, vagy
c) az etikai vétség elkövetése a rendelkezésre álló adatokból nem valószínűsíthető.
(3) A (2) bekezdés b) pontjában foglalt rendelkezés érvényre juttatása érdekében az Etikai Bizottság elnöke az eljárás
megindítása előtt tájékoztatja az Iroda elnökét az etikai eljárás megindításának szükségességéről, illetve tájékoztatást
kér az Iroda elnökétől, hogy az eljárás alá vont köztisztviselővel szemben van-e folyamatban fegyelmi eljárás.
(4) Az etikai eljárást meg kell szüntetni, ha
a) annak tartama alatt az eljárás alá vont köztisztviselő közszolgálati jogviszonya megszűnt,
b) a köztisztviselővel szemben ugyanabban az ügyben fegyelmi eljárás indult,
c) a köztisztviselő a terhére rótt etikai vétséget nem követte el, vagy annak elkövetése nem bizonyítható.
(5) Az Etikai Bizottság az  eljárást a  vizsgálat megindításától számított harminc napon belül lefolytatja, és meghozza
az eljárást lezáró döntését.
(6) Az etikai eljárás határidejét az Etikai Bizottság elnöke egy alkalommal harminc nappal meghosszabbíthatja.
29. § (1) Ha az Etikai Bizottság a bejelentés alapján eljárás megindításáról dönt, tagjai közül megválasztja a vizsgálatot vezető
tagot (a továbbiakban: vizsgálat vezetője).
(2) A vizsgálat vezetője a vizsgálat megindításáról írásban értesíti az etikai vétség elkövetésével gyanúsított köztisztviselőt.
 (3) Az etikai vizsgálat során a vizsgálat vezetője az etikai eljárás alá vont köztisztviselőt meghallgatja, lehetőséget adva
arra, hogy az ellene felhozottakkal kapcsolatban nyilatkozzon.
 (4) A vizsgálat vezetője a vizsgálatba bárkit bevonhat, akinek az eljárást indító magatartásról olyan tudomása van, amely
hatással lehet az  érdemi döntés meghozatalára. Az  Iroda minden köztisztviselője köteles a  vizsgálat vezetőjével
együttműködni, a vizsgálat szempontjából lényeges információkat, dokumentumokat átadni.
(5) A megindított vizsgálatot a vizsgálat vezetője legkésőbb a 28. § (5), illetve (6) bekezdésében meghatározott határidő
lejárta előtt öt munkanappal köteles lezárni.
(6) A vizsgálat vezetője az vizsgálatról jelentést készít, amit megküld az Etikai Bizottságnak, valamint az eljárás alá vont
köztisztviselőnek, aki arra három munkanapon belül észrevételt tehet.
(7) A jelentés alapján az  ügyben az  Etikai Bizottság – szükség esetén az  etikai vétség elkövetésével gyanúsított
köztisztviselő újbóli meghallgatása után – dönt.
30. § (1) Az Etikai Bizottság a vizsgálati jelentés alapján megállapítja, hogy a köztisztviselő
a) etikai vétséget követett el, és a közszolgálati tisztviselőkről szóló 2011. évi CXCIX. törvény. 231. § (1) bekezdése
alapján a köztisztviselőt figyelmeztetésben vagy megrovásban részesíti,
b) etikai vétséget nem követett el, vagy
c) vétkessége a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján nem bizonyítható.
(2) Ha a köztisztviselő ugyanazon magatartása miatt korábban figyelmeztetésben vagy megrovásban részesült, az Etikai
Bizottság fegyelmi eljárás megindítását kezdeményezheti.
(3) Az Etikai Bizottság eljárását lezáró döntésről az  Etikai Bizottság elnöke írásban tájékoztatja az  eljárás alá vont
köztisztviselőt, valamint a bejelentőt és az Iroda elnökét.
(4) Ha az eljárás során fegyelmi vétség elkövetésének alapos gyanúja merül fel, az Etikai Bizottság elnöke erről – a feltárt
bizonyítékok bemutatásával – haladéktalanul értesíti az Iroda elnökét.
(5) Ha az eljárás során megállapítást nyert, hogy a bejelentő nyilvánvaló rosszhiszemű magatartást tanúsítva alaptalanul
tett bejelentést, erről az Etikai Bizottság elnöke a szükséges intézkedés megtétele céljából haladéktalanul tájékoztatja
az Iroda elnökét.
7. Összeférhetetlenség, elfogultság 31. § (1) Az Etikai Bizottság tagjával szembeni etikai vétségre vonatkozó bejelentést közvetlenül az  Iroda elnöknél kell
megtenni, aki a bejelentést – az érintett tag megbízatása szünetelésének megállapításával együtt – haladéktalanul
továbbítja az Etikai Bizottságnak.
(2) Az Etikai Bizottság tagja köteles bejelenteni, ha az adott etikai eljárás tekintetében valamely személyes vagy egyéb
alapos ok miatt az ügy tárgyilagos megítélése tőle nem várható.
(3) A tag elfogultságát az eljárás alá vont köztisztviselő is bejelentheti.
 (4) Ha az elfogultságot a tag maga jelentette be, annak elbírálásáig az eljárásban nem vehet részt.
 (5) Az elfogultság kérdésében az Etikai Bizottság elnökének felterjesztése alapján – az érintett tag, illetve a bejelentést
tevő meghallgatását követően – öt napon belül az Iroda elnöke dönt.
8. A fellebbezés 32. § (1) Az etikai vétséget megállapító döntés ellen fellebbezésnek van helye. A  fellebbezési jog nincs meghatározott
jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az  eljárás alá vont köztisztviselő a  döntést
sérelmesnek tartja. A fellebbezésben új tények és bizonyítékok is felhozhatók.
(2) A fellebbezésről az Iroda elnöke dönt.
 (3) A fellebbezést az  eljárás alá vont köztisztviselő a  döntés kézhezvételétől számított tizenöt napon belül az  Etikai
Bizottságnál írásban nyújthatja be. Ha a  köztisztviselő a  fellebbezési határidőt önhibáján kívül mulasztotta el,
a mulasztás okának megjelölésével és bizonyítékai csatolásával igazolási kérelmet terjeszthet elő.
(4) Ha a fellebbezés elkésett, vagy nem a fellebbezésre jogosulttól származik, az Etikai Bizottság a fellebbezést hivatalból
elutasítja.
(5) Ha a fellebbezést a fellebbezésre jogosult a (4) bekezdés szerinti határidőn belül nyújtotta be, vagy igazolási kérelmet
terjesztett elő, az Etikai Bizottság az ügy összes irataival együtt legkésőbb a beérkezéstől számított három napon belül
felterjeszti azt az Iroda elnöke részére. Az igazolási kérelem elfogadhatóságáról az Iroda elnöke dönt.
(6) Az Iroda elnöke tárgyalást tart, ha a  tényállás tisztázásához szükség van a  fellebbező vagy az  Etikai Bizottság
meghallgatására.
33. § (1) A fellebbezés alapján az Iroda elnöke az Etikai Bizottság döntését helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti.
 (2) A döntést a  meghozatalát követően haladéktalanul közölni kell a  fellebbezővel, valamint az  Etikai Bizottsággal.
Megsemmisítés esetén az Etikai Bizottság új eljárást folytat le az  Iroda elnökének döntésében foglalt szempontok
szerint.
(3) A fellebbezési eljárás befejezése után az iratokat az Iroda elnöke tizenöt napon belül megküldi az Etikai Bizottságnak.
9. Az Etikai Bizottság beszámolási kötelezettsége 34. § Az Etikai Bizottság elnöke a  testület tevékenységéről éves jelentést készít, és azt a  tárgyévet követő év január 31.
napjáig megküldi az Iroda elnökének. Az Iroda elnökének egyedi utasítása alapján az Etikai Bizottság elnöke soron
kívül is beszámol az Etikai Bizottság tevékenységéről.
10. Záró rendelkezések 35. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
36. § Az Etikai Bizottság tagjait ezen utasítás hatálybalépését követő harminc napon belül kell kijelölni.
Dr. Pálffy Ilona s. k.,
 elnök


text:
1605/2015. (IX. 8.) Korm. határozata az Egyesült Nemzetek Szervezetének élelmezési és mezőgazdasági szakosított szervezeteivel folytatott együttműködés továbbfejlesztéséről.
A Kormány
 1. egyetért azzal, hogy Magyarország tovább erősítse kapcsolatait az  Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Szervezettel
(FAO), valamint kiterjessze együttműködését a  Nemzetközi Mezőgazdasági Fejlesztési Alappal (IFAD) és
a Világélelmezési Programmal (a továbbiakban: WFP), és felhívja a földművelésügyi minisztert, hogy tegyen konkrét
javaslatokat az együttműködés eszközeire és lépéseire;
Felelős: földművelésügyi miniszter
Határidő: 2015. szeptember 30. 2. egyetért azzal, hogy a  földművelésügyi miniszter elvi nyilatkozatot tegyen a  WFP vezetésének arról, hogy
Magyarország kész otthont adni a  WFP szolgáltató központjának Budapesten, és azzal, hogy meg kell kezdeni
a WFP szolgáltató központjának Budapestre helyezésével kapcsolatos egyeztetéseket.
Felelős: földművelésügyi miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
5/2010. (II. 19.) NFGM utasítása a Nemzeti Fejlesztési és Gazdasági Minisztérium költségvetési fejezet fejezeti kezelésű előirányzatai szakmai kezelőinek kijelöléséről.
1. § A Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetéséről szóló 2009. évi CXXX. törvény 1. számú melléklete szerint a XV. NFGM
fejezetbe sorolt fejezeti kezelésű előirányzatok, célelőirányzatok (a továbbiakban: fejezeti kezelésű előirányzatok)
szabályszerű, gazdaságos, hatékony, eredményes felhasználásáért, a rendelkezési jogosultságok betartásáért,
jogszabályban, állami irányítás egyéb jogi eszközében, szabályzatban meghatározott kezelői feladatok ellátásáért,
valamint azok ellenőrzéséért – ha a költségvetési törvény, illetve kormányrendelet eltérően nem rendelkezik –
kormányrendeletben, miniszteri rendeletben és az adott előirányzatra vonatkozó külön utasításban, szabályzatban
foglaltak figyelembevételével a jelen utasítás mellékletében kijelölt szervezeti egységek (továbbiakban: szakmai
kezelők) vezetői a felelősek. 2. § A fejezeti kezelésű előirányzatok szakmai kezelőit jelen utasítás melléklete szerint jelölöm ki.
3. § (1) Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
(2) Az utasítás hatálybalépésével egyidejűleg a Nemzeti Fejlesztési és Gazdasági Minisztérium fejezet fejezeti kezelésű
előirányzatai szakmai kezelőinek kijelöléséről szóló 5/2009. (II. 27.) NFGM utasítás hatályát veszti.
Varga István s. k.,
nemzeti fejlesztési és gazdasági miniszter


text:
71/2018. (II. 20.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90.  §-a alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – lemondására tekintettel
dr. Rajmon Balázst 2018. április 15-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2018. február 5. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1360/2011. (XI. 5.) Korm. határozata költségvetési főfelügyelők és költségvetési felügyelők kirendeléséről.
A Kormány 1. az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 46/A. § (1) bekezdése alapján azonnali
hatállyal
a) költségvetési főfelügyelőt rendel ki
a Szegedi Tudományegyetemhez;
b) költségvetési felügyelőt rendel ki
a Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetemhez,
a Szent István Egyetemhez,
a Széchenyi István Egyetemhez,
a Kaposvári Egyetemhez,
a Magyar Nemzeti Galériához,
az Iparművészeti Múzeumhoz,
a Magyar Művelődési Intézet és Képzőművészeti Lektorátushoz,
a Pesti Magyar Színházhoz;
2. az Áht. 46/A. § (1) bekezdése alapján 2012. január 1-jei hatállyal
a) költségvetési főfelügyelőt rendel ki
a Semmelweis Egyetemhez,
a Debreceni Egyetemhez; b) költségvetési felügyelőt rendel ki
a Mátrai Gyógyintézethez,
az Országos Korányi TBC és Pulmonológiai Intézethez,
a Balatonfüredi Állami Szívkórházhoz,
az Országos Orvosi Rehabilitációs Intézethez,
a Nemzeti Rehabilitációs és Szociális Hivatalhoz;
3. felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy az Áht. 46/A. § (3) bekezdése alapján gondoskodjon a költségvetési
főfelügyelők és a költségvetési felügyelők megbízásáról azzal, hogy a költségvetési források hatékonyabb
felhasználása érdekében egy főfelügyelőnek vagy felügyelőnek kinevezett kormánytisztviselő egyidejűleg több
intézménynél is elláthat felügyeleti tevékenységet.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: a határozat 1. pontja tekintetében azonnal
a határozat 2. pontja tekintetében 2012. január 1.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök