text:
1350/B/2009. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
Az Alkotmánybíróság a cégnyilvánosságról, a bírósági
cégeljárásról és a végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény 10. § (4)–(6) bekezdései alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt
elutasítja.
I. A cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény (a továbbiakban:
Ctv.) a cégnyilvántartás nyilvánossága körében úgy rendelkezik, hogy a természetes személyek tekintetében a
cégjegyzékbe bejegyzett lakóhelyet a közfeladatot ellátó
szervek közfeladataik ellátása érdekében – erre irányuló
külön kérelem benyújtása nélkül – megismerhetik [Ctv.
10. § (4) bekezdés]. Egyéb személyek viszont csak külön
kérelem alapján, törvényben biztosított jogaik gyakorlásához vagy törvényes érdekeik védelmében ismerhetik meg
a cégjegyzékbe bejegyzett lakóhelyet, s az adatkérést rögzíteni kell [Ctv. 10. § (5)–(6) bekezdés]. E szabályokat a
gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény, valamint a cégnyilvánosságról, a bírósági cégeljárásról és a
végelszámolásról szóló 2006. évi V. törvény módosításáról szóló 2009. évi CXXI. törvény (a továbbiakban:
Módtv.) iktatta a Ctv.-be.
Az indítványozó véleménye szerint a lakóhely feltüntetése nélkül nem érvényesül a cégnyilvántartás közhitelességének elve a képviseletre jogosultak (és más tisztségviselők),
valamint a tulajdonosi struktúrában szereplő természetes
személyek vonatkozásában. Az érintettek lakóhelyének ismeretében következtetéseket lehet(ne) ugyanis levonni az
adott cég megbízhatóságát, valamint a cég és az annak tulajdonosi struktúrájában, működésében szerepet játszó természetes személyek közötti kapcsolat intenzitását illetően. A
szóban forgó személyek beazonosíthatósága (melyhez a lakóhely ismerete elengedhetetlen) – érvel az indítványozó –
kulcsfontosságú ahhoz, hogy az adott céggel magánjogi kapcsolatba lépő fél (pl. fogyasztó, munkavállaló) „megalapozott döntési helyzetbe kerüljön és védelmet élvezzen a jogi
személyiséggel való visszaélésekkel szemben”. Mivel az állami, önkormányzati szervek is gyakran lépnek magánjogi
kapcsolatba cégekkel, a cégnyilvántartásban szereplő személyek lakóhelyének nyilvánossága ahhoz is szükséges,
hogy „az állampolgárok – tipikusan a szabad sajtón keresztül – ellenőrizhessék a közvagyonnal való gazdálkodást, a
közpénzek felhasználását”.
Az indítványozó úgy véli, hogy a cégek életében meghatározó szerepet játszó személyek beazonosíthatósága
(lakóhelyük korlátozás nélküli megismerhetősége) az Alkotmány 61. §-a által biztosított információszabadságból
következik. Továbbá, mivel a támadott szabályok kizárják, hogy „a beazonosításra alkalmas, nyilvántartott adatokat a sajtó nyilvánosságra hozza”, az Alkotmány 61. §
(2) bekezdése is sérül. Ezért a Módtv. 12. § (2) bekezdése
és a Ctv. 10. § (4)–(6) bekezdései megsemmisítését kéri.
II. 1. Az Alkotmány érintett rendelkezései:
„59. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkit megil
let a jó hírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, vala
mint a magántitok és a személyes adatok védelméhez való
jog.”
„61. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga
van a véleménynyilvánítás és a szólás szabadságához, továbbá a közérdekű adatok megismeréséhez, valamint terjesztéséhez.
(2) A Magyar Köztársaság elismeri és védi a sajtó szabadságát és sokszínűségét.”
2. A Ctv. támadott rendelkezései:
„10. § (4) A természetes személyek tekintetében a cég
jegyzékbe bejegyzett lakóhelyet a közfeladatot ellátó szervek (így különösen bíróság, ügyészség, nyomozó hatóság,
más közigazgatási szerv stb.) közfeladataik ellátása érdekében – erre irányuló külön kérelem benyújtása nélkül –
ismerhetik meg. Egyéb személyek törvényben biztosított
jogaik gyakorlásához vagy törvényes érdekeik védelmében a cégjegyzékbe bejegyzett lakóhelyet kizárólag a céginformáció iránt benyújtott kérelem alapján ismerhetik
meg.
(5) A (4) bekezdés szerinti egyéb személyek tekintetében az adatszolgáltatás tényét a céginformációs szolgálat
köteles az elektronikus rendszerben oly módon rögzíteni,
hogy az érintettet az adatszolgáltatás időpontjáról, a kért
adatokról – ha törvény másként nem rendelkezik – az adatszolgáltatás időpontjától számított öt évig tájékoztathassa.
Törvényes jogcím hiányában az információkérőnek az
érintettek hozzájárulását igazolnia kell.
(6) Az adatszolgáltatás során az (5) bekezdés szerinti tényeket oly módon kell rögzíteni, hogy az adat célhoz kötött
felhasználása ellenőrizhető legyen. Az ezzel ellentétes céginformáció-kérés, illetve ennek alapján az adat felhasználásának jogkövetkezményeit az információt kérő viseli.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróság mindenekelőtt utal arra, hogy állandó gyakorlata szerint, ha az indítványozó egy rendelkezés
tartalmának alkotmányellenességét állítja, akkor az Alkotmánybíróság nem a rendelkezést hatályba léptető, hanem a
módosítás révén az új rendelkezést magába foglaló (inkorporáló) jogszabály alkotmányellenességét vizsgálja meg.
[8/2003. (III. 14.) AB határozat, ABH 2003, 74, 81.;
11/2003. (IV. 9.) AB határozat, ABH 2003, 153, 160.;
51/2004. (XII. 8.) AB határozat, ABH 2004, 679, 683.;
28/2005. (VII. 14.) AB határozat, ABH 2005, 290, 297.;
67/2006. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2006, 971, 977.;
935/B/2002. AB határozat, ABH 2004, 1690, 1692.] Az Alkotmánybíróság erre tekintettel a Módtv.-t nem, csak az új
rendelkezéseket magában foglaló, azt inkorporáló Ctv. vonatkozásában folytatta le az alkotmányossági vizsgálatot.
2. Az Alkotmánybíróság először azt a kérelmet vizsgálta meg, mely azon alapszik, hogy a természetes személyek
cégnyilvántartásban szereplő lakóhelye közérdekű adat, s
így az Alkotmány 61. § (1) bekezdése alapján nyilvános.
2.1. Először a Ctv. vonatkozó rendelkezéseinek áttekintésére került sor.
A Ctv. célja – preambuluma szerint –, hogy korszerű jogi keretek megteremtésével, az Európai Unió szabályozásával összhangban állapítsa meg a vállalkozások cégalapításának, nyilvántartásba vételének rendjét, és a vállalkozók alkotmányos jogai érdekében, a gazdasági forgalom
biztonsága, valamint a hitelezői érdekek vagy más közérdek védelme céljából biztosítsa a közhiteles cégnyilvántartás adatainak teljes körű nyilvánosságát, közvetlenül
vagy elektronikus úton. Ennek megfelelően a 10. § (2) bekezdése [a Módtv. hatályba lépéséig korlátozás nélküli követelményként, azt követően pedig az „ide nem értve a
(4) bekezdésében foglaltakat” kitétellel] előírja, hogy a
cégjegyzék fennálló, illetve törölt adatai valamint a cégiratok – ideértve az elektronikus úton benyújtott, illetve
elektronikus okirattá átalakított cégiratokat is – teljeskörűen nyilvánosak (a nyilvánosság a bárki számára történő
hozzáférhetőséget jelenti). A nyilvánosság elve érvényesül a benyújtott, de még el nem bírált bejegyzési kérelemre, mellékleteire és a törvényességi felügyeleti eljárás irataira is.
A Ctv.-ben nyilvántartott adatok megismerésének a
módját maga a Ctv. tartalmazza [összhangban azzal, hogy
a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok
nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény (a továbbiakban: Avtv.) 22. §-a szerint a közhitelű nyilvántartásból történő adatszolgáltatásra nem vonatkoznak a törvény
III. fejezetében írt szabályok]. A Módtv. által bevezetett
szabályozási modell jelentős, érdemi változást hozott a természetes személyek Ctv.-ben szereplő lakóhelye megismerhetőségének vonatkozásában. Korábban a lakóhely a
cégjegyzék tartalmaként korlátozás nélkül megismerhető
volt. A módosítás nem változtatott azon, hogy a természetes személyek lakóhelye a cégjegyzék részét képezi (tehát
a lakóhely a képviselők, tagok, felügyelőbizottsági tagok,
könyvvizsgálók, kézbesítési megbízottak, stb. tekintetében továbbra is rögzítésre kerül). A megismerés módja tekintetében azonban az előírások differenciálttá váltak [hasonlóan az ún. „csoportos adatszolgáltatás”-nak az Ctv.
14. § (2) bekezdésében írt eddig is létező szabályaihoz]: a
közfeladatot ellátó személyek (pl. bíróság, ügyészség,
nyomozó hatóság, stb.) külön kérelem nélkül ingyenesen
megismerhetik a cégjegyzékbe bejegyzett valamennyi
adatot, más személyek viszont a lakóhely-adatokat csak
törvényben biztosított jogaik gyakorlásához vagy törvényes érdekeik védelmében [Vö. a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 2. § (1) bekezdése és 5. §
(2) bekezdése], és kizárólag a céginformáció iránt benyújtott kérelem alapján ismerhetik meg. Az adatszolgáltatás
tényét (az adatszolgáltatás időpontját és a kért adatokat)
rögzíteni kell. Ez azt a célt szolgálja, hogy az érintett az
adatszolgáltatást követő 5 évig bármikor megismerhesse
azt, hogy rá vonatkozóan kik és mikor kezdeményezték a
lakóhelyének megismerését.
A kifejtettekkel összhangban a Módtv. nyomán már a
Cégközlöny részére továbbításra kerülő okiratokban sem
kerül feltüntetésre a természetes személyek lakóhelye
[Ctv. 20. § (3) bekezdés]. Továbbá a betekintést, illetve az
adat- és cégirat szolgáltatást is a 10. § (4)–(6) bekezdésében foglaltak szerint kell biztosítani: a (papíralapú, illetve
az elektronikus okiratként rendelkezésre álló) cégiratokba
való betekintés során alapvetően nem ismerhető meg a lakóhely, valamint a kiadott cégmásolatban, cégkivonatban
és cégbizonyítványban, illetve a cégiratokról kiadott másolatokban – kérelem hiányában – szintén nem tüntetik fel
az említett adatot (Ctv. 12–16. §). Amennyiben kérelmet
előterjesztenek, de a kérelmező nem tud törvényes jogcímet megjelölni, be kell szereznie és be kell mutatnia a lakóhely megismerésével érintett személy hozzájárulását.
Tehát a Módtv. a cégnyilvántartás (cégjegyzék és cégiratok) alapelvi szinten rögzített nyilvánosságának a korlátozását jelenti.
2.2. Az Alkotmány 61. § (1) bekezdése a közérdekű
adatok megismerésére vonatkozó jogot alkotmányos alapjogként garantálja, „amely a kommunikációs alapjogok
jogegyütteséből az informáltsághoz való jogot, az információk megszerzésének szabadságát és állami elismerését, továbbá biztosítását jelenti. Az információkhoz való
hozzáférhetőség, az információk szabad áramlása különösen a közhatalom és az állam szervei tevékenységének átláthatósága körében alapvető jelentőségű” [34/1994.
(VI. 24.) AB határozat, ABH 1994, 177, 185.]. Az Alkotmány ugyanakkor alapjogként garantálja a személyes adatok védelméhez való jogot [59. § (1) bekezdés] is. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint a magántitok
és a személyes adatok védelméhez való jog funkciója az
adatokkal való rendelkezés biztosítása. Több határozatban
kifejtésre került, hogy az Alkotmány 59. § (1) bekezdését
ún. információs önrendelkezési jogként kell értelmezni, e
jog tartalma szerint pedig mindenki maga rendelkezik magántitkainak és személyes adatainak feltárásáról és felhasználásáról [ld. elsőként: 20/1990. (X. 4.) AB határozat
(ABH 1990, 69, 70.)]. „Személyes adatot felvenni és felhasználni általában az érintett beleegyezésével szabad.
Mindenki számára követhetővé és ellenőrizhetővé kell
tenni az adatfeldolgozás egész útját, vagyis mindenkinek
joga van tudni ki, hol, mikor, milyen célra használja fel az
ő személyes adatát.” [44/2004. (XI. 23.) AB határozat,
ABH 2004, 618, 634.]
Az információszabadság és az adatvédelem az ún. információs jogok gyűjtőnévvel foglalható össze.
Az említett alkotmányi rendelkezések végrehajtására
megalkotott jogszabály az Avtv., melynek 2. § 1. pontja értelmében személyes adat bármely meghatározott (azonosított vagy azonosítható) természetes személlyel (a továbbiakban: érintett) kapcsolatba hozható adat, az adatból le-
vonható, az érintettre vonatkozó következtetés; ugyanezen
paragrafus 4. pontja szerint pedig közérdekű adat az állami
vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv vagy
személy kezelésében lévő, valamint a tevékenységére vonatkozó, a személyes adat fogalma alá nem eső, bármilyen
módon vagy formában rögzített információ vagy ismeret,
függetlenül kezelésének módjától, önálló vagy gyűjteményes jellegétől. A közérdekű adatok és a személyes adatok
említett Avtv.-beli elválasztása nem jelenti azt, hogy a
nyilvánosság határai merevek lennének. Személyes adatok
vonatkozásában a főszabály az önrendelkezés szabadsága,
közérdekű adatok esetében pedig a nyilvánosság, ugyanakkor léteznek a nyilvánosság elől elzárható közérdekű
adatok [Avtv. 19. § (3) bekezdés], és ez megfordítva is
igaz: bizonyos személyes adatok nyilvánosságát – illetve
hozzáférhetővé tételét – közérdekből törvény lehetővé teheti, sőt elő is írhatja [Avtv. 2. § 5. pont és 3. § (4) bekezdés (közérdekből nyilvános adat); lásd pl. Avtv. 19. §
(4) bekezdés, az ingatlan-nyilvántartás személyes adatainak nyilvánossága az ingatlan-nyilvántartásról szóló
1997. évi CXLI. törvény 4. § (2) bekezdése és 19. § (1) bekezdése alapján stb.].
Összefoglalva: személyes adat az Avtv. szerint nem lehet közérdekű adat (a két adatfogalomnak nincs metszéspontja), így az a tény, hogy törvény adott esetben személyes adat nyilvánosságát közérdekből elrendeli („közérdekből nyilvános személyes adat”-ok), illetve bizonyos
személyes adatok megismerésére a közérdekű adatok
megismerésére vonatkozó szabályok alkalmazandók
[Avtv. 19. § (4) bekezdés], nem változtat a közérdekű
adatkör terjedelmén, nem bővíti ki azt: a személyes adat
nyilvánossá tétele nem jelenti az adat személyes voltának a
megszűnését.
A cégnyilvántartásban a Ctv. alapján kötelezően nyilvántartott lakóhely (lakcím) az Avtv. alapján személyes
adatnak minősül. Ez az adat a korábbi szabályozás szerint
bárki számára hozzáférhető, nyilvános volt (az Avtv. szerinti „közérdekből nyilvános adat”-nak minősült; vö.
pl.: az adatvédelmi biztos 447/A/2006. sz. állásfoglalása).
A Módtv. nyomán azonban a lakcím-adat nyilvánossága
megszűnt, az adatokhoz – külön kérelem alapján – csak az
férhet hozzá, akinek arra törvényes jogcíme van (jogcím
hiányában az érintett hozzájárulását kell igazolni), s az
adatkérés tényét annak érdekében, hogy a felhasználás célhoz kötöttsége ellenőrizhető legyen, rögzíteni is kell. A
cégnyilvántartás-beli lakcím-adatokat tehát a jogalkotó
többé nem sorolja a közérdekből nyilvános adatok közé,
ezeket az adatokat a cégnyilvánosság körén kívüli adatkezelésnek kell tekinteni.
2.3. Az Alkotmánybíróság gyakorlata során az adatvédelemről és az információszabadságról rendelkező alkotmányi előírásokat az azok végrehajtására megalkotott jogszabályra – az Avtv.-re – tekintettel értelmezte. Ugyanak
kor, amennyiben olyan esetek megítéléséről volt szó, amikor a jogalkotó személyes adatok (közérdekből történő)
hozzáférhetőségéről rendelkezett, az alkotmánybírósági
fogalomhasználat az Avtv. által alkalmazott – fentebb
részletesen ismertetett – rendszertől részben eltérő volt.
Erre példa a nem jogállami rendszerben keletkezett politikai rendőrségi nyilvántartások titkosságának fenntartását
vizsgáló döntés, mely például kifejezetten kimondta, hogy
ebben a határozatában az Alkotmánybíróság a közérdekű
adat fogalmát az Alkotmány 61. § (1) bekezdésére vonatkoztatja, s nem abban az értelemben használja, ahogy azt
az Avtv. meghatározza [60/1994. (XII. 24.) AB határozat,
ABH 1994, 342, 352.]. E határozat szerint vannak olyan
személyes adatok, melyek nyilvánossága kivételesen az
Alkotmány 61. § (1) bekezdése alapján állapítható meg:
„egyes személyes adatok attól váltak alkotmányosan közérdekűvé, hogy olyan személyek korábbi, a jogállam alapelveivel ellentétes tevékenységét tárják fel, akik a jogállamban közhatalmat gyakorolnak, illetve olyan állást töltenek be, amellyel a politikai közvéleményt közvetlenül alakítják” (ABH 1994, 342, 364.). Tehát: az ellenőrzendő
személyeknek jelenleg az állami vagy a közéletben betöltött pozíciója az, ami az adataikat az Alkotmány 61. §
(1) bekezdése értelmében közérdekűvé teszi (ABH 1994,
342, 352.). Azonban – mutatott rá az Alkotmánybíróság –
amikor a vizsgált törvény előírásai az állami tisztségviselőkön, politikai véleményformálókon túl a közélet más
résztvevőit is az ellenőrzendők körébe vonják, „nem az
Alkotmány 61. §-a érvényesülése érdekében korlátoznak
alapvető emberi jogokat” (ABH 1994, 342, 363.), itt tehát
azt kellett vizsgálni, hogy van-e más olyan alkotmányos
érv, amely a személyes adatok védelméhez fűződő alapjog
korlátozását indokolja. Az „operatív kapcsolatok, hálózati
személyek, hivatásos alkalmazottak e tevékenységükkel
összefüggő adatai személyes adatok, és nyilvánosságra
hozatalukra, illetve közérdekűségükre csak akkor lehet
igényt tartani, ha e személyek közszereplők. Ellenkező
esetben az érintett személyek személyes adatai az Alkotmány 59. § (1) bekezdése védelme alatt állnak.” (ABH
2005, 413, 415.), erősítette meg később a 37/2005. (X. 5.)
AB határozat. „Nincs olyan alkotmányos cél, melynek elérése indokolttá és szükségessé tenné a teljes nyilvánosságra hozatallal járó alapjog-korlátozást. (…) A puszta információs érdek önmagában nem elég a személyes adatok
védelméhez való jognak a Törvény kifogásolt szabályai
szerinti korlátozásához.” (ABH 2005, 413, 423.)
Ehhez hasonlóan az országgyűlési és az önkormányzati
képviselők vagyonnyilatkozatának nyilvánossága megítélésekor is az említett két alkotmányi előírás szoros kapcsolatából indult ki az Alkotmánybíróság. A 30/1997.
(IV. 29.) AB határozat szerint az országgyűlési képviselő
vagyonnyilatkozatában feltüntetett nyilvános „vagyoni
adatai olyan személyes adatnak minősülnek, amelyek a
képviselő köztevékenységének megítélése szempontjából
jelentőséggel bírnak. A vagyonnyilatkozat kivonatának
nyilvánosságra hozatala a választópolgárok számára átláthatóvá és ellenőrizhetővé teszi a képviselők vagyoni és érdekeltségi viszonyait és ezáltal eszköze a képviselők (...)
tevékenységébe vetett bizalom megerősítésének” (ABH
1997, 130, 145.); a képviselőnek a „kivonatban szereplő
személyes adatai a közérdekű adatokéhoz hasonló jogi elbírálás alá esnek” (ABH 1997, 130, 143.). A 83/2008.
(VI. 13.) AB határozat szerint pedig: „Amennyiben törvény a helyi önkormányzati képviselő vagyonnyilatkozatában szereplő személyes adatok nyilvánosságra hozatalát
a közélet ellenőrizhetővé tétele érdekében elrendeli, akkor
a közérdekből nyilvános adatokat a közérdekű adatokéhoz
hasonló jogi elbírálás alá kell vonni (ABH 2008, 1407,
1412).
Mindebből tehát az következik, hogy személyes adatoknak az Alkotmány 61. § (1) bekezdésén alapuló megismerhetővé tétele nem kizárt (annak ellenére sem, hogy személyes adat az Avtv. fogalmi rendszerében nem lehet közérdekű adat). Ugyanakkor ehhez különleges és kivételes körülmények szükségesek (állami tisztségviselők érintettsége, a közélet ellenőrizhetővé tételének a célja). A minősítés jelentősége abban áll, hogy az Alkotmány szerinti közérdekű adatokhoz való hozzáférés nem korlátozott, az adatot kezelő szerv nem jogosult az adatkérés céljának a vizsgálatára [Vö.: 19/1995. (III. 28.) AB határozat, ABH 1995,
100, 106.].
Jelen ügyben tehát az az alapvető kérdés, hogy a cégnyilvántartásban rögzített – személyes adatnak minősülő –
lakcím-adatok Alkotmány 61. § (1) bekezdése szerinti
közérdekűsége megállapítható-e.
A cégnyilvántartással és egyéb állami, illetve nem állami nyilvántartásokkal az Alkotmánybíróság eddig már
több alkalommal foglalkozott. Gyakorlata – az adatvédelem dogmatikájának és gyakorlatának a fejlődése, valamint a vonatkozó jogszabályok módosulásai nyomán – az
alábbiak szerint alakult.
A 11/1990. (V. 1.) AB határozat legelőször azt mondta
ki, hogy „a cégnyilvántartás olyan közérdekű adatokat tartalmaz, amelyek megismeréséhez – az Alkotmány
61. §-ának (1) bekezdésére is figyelemmel – mindenkinek
joga van” [11/1990. (V. 1.) AB határozat, ABH 1990, 156,
158.]. A 955/B/1998. AB határozat szerint „a közhiteles
cégnyilvántartás részét képező cégjegyzék adatai között
szerepelnek a cégek természetes személy tagjaira, a cégjegyzésre jogosultakra, a könyvvizsgálóra, valamint a felügyelő bizottsági tagokra vonatkozó adatok is. Ezen adatok alapvető jelentőségűek a forgalom biztonsága, illetőleg a hitelezői érdekek védelme szempontjából. A cégjegyzékben nyilvántartott természetes személyekre vonatkozó adatok azonban csak akkor felelnek meg a közhitelesség követelményének, ha a nyilvántartásban az érintett
természetes személy egyértelműen azonosítható. ” (ABH
2000, 787, 788.) Ezért „nem alkotmánysértő a Ctv. azon
rendelkezése, amely a cégjegyzékben szereplő természetes személy neve és lakóhelye mellett az érintett anyja le
ánykori nevének nyilvántartását is előírja arra is figyelemmel, hogy a név és lakóhely nem tekinthető feltétlenül elegendő adatnak a természetes személy egyértelmű azonosításához, különösen gyakori család- és utónevek, illetve
családi vállalkozások esetében.” (ABH 2000, 787, 789.)
Ezzel összhangban a személyes adatok védelméhez fűződő jog szükséges és arányos korlátozásának minősítette
az Alkotmánybíróság a részvénykönyv megismerhetőségének a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény 202. § (10) bekezdésében írt szabályát, mely szerint a
részvénykönyvbe [melyben szerepel többek között a részvényes, illetve a részvényesi meghatalmazott, illetve közös tulajdonban álló részvény esetén a közös képviselő neve (cége) és lakóhelye (székhelye) is] bárki betekinthet.
Kimondta, hogy a „betekintés jogának szabályozásával a
jogalkotó átláthatóvá teszi a gazdasági társaságot, jelentős
segítséget ad a részvénytársasággal kapcsolatba lépni kívánó kívülállók üzleti döntéseinek meghozatalához, az
esetleges kockázatok felméréséhez, védi a hitelezői érdekeket.” (563/B/2007. AB határozat, ABH 2008, 2723,
2730.) A döntés emellett utalt a betekintési jognak a vállalatok közötti összefonódások ellenőrzésében, a gazdasági
verseny szabadságának és tisztaságának biztosításában betöltött szerepére.
Megjegyzendő, hogy mindezektől – a nyilvántartások
funkciójának különbségére is tekintettel – részben eltérően
ítélte meg az Alkotmánybíróság a 702/B/2002. AB határozatában a társadalmi szervezetek nyilvántartásának szabályozását, elismerve a tagok anonimitáshoz fűződő érdekét
(ABH 2004, 1634, 1642.).
A gondnokoltak bírósági nyilvántartását vizsgáló
74/2009. (VII. 10.) AB határozat abból indult ki, hogy a
nyilvántartás kizárólag személyes adatokat tartalmaz, s
emiatt „garanciális jelentőségű, hogy a gondnokoltak névjegyzékében szereplő adatok kezelése az adatvédelem alkotmányos elveinek megfelelően történjen” (ABH 2009,
750, 764.). Megállapításra került, hogy az elsődlegesen
vagyoni jellegű jogviszonyokban a forgalom biztonsága
igényli az érintettek cselekvőképességére vonatkozó információkhoz való hozzáférést (ABH 2009, 750, 761.).
A szabályozás alkotmányosságának a megítélése során
azonban döntő jelentőségű volt, hogy a jogalkotó által választott megoldás alapján az adatkérésre valóban csak az
arra legitim indokkal rendelkezők jogosultak-e (ABH
2009, 750, 764–765.), illetve, hogy a vizsgált jogszabály
valóban csak azon személyes adatok kiadását teszi-e lehetővé, amelyek megismeréséhez az információt kérőnek
valós jogi érdeke fűződik (ABH 2009, 750, 765–766.).
A cégnyilvántartáshoz funkciójában rendkívül hasonló
ingatlan-nyilvántartás szabályait az Alkotmánybíróság
több alkalommal is vizsgálta. Egy korai döntés szerint az e
nyilvántartásban szereplő információk megszerezhetősége, az azokhoz való hozzáférhetőség alkotmányos követelmény. Az „ingatlan-nyilvántartás adatai közérdekű adatok, az ingatlan-nyilvántartás közhitelű nyilvántartás. Az
ingatlan-nyilvántartás – mint a nemzeti ingatlanvagyon
leltára – egyebek között csak akkor tudja betölteni rendeltetését, ha az a közhitelesség és a nyilvánosság elve alapján működik. Az ingatlan-nyilvántartás közhitelessége és
nyilvánossága az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében deklarált tulajdonhoz való jog – közelebbről az ingatlantulajdonhoz való jog – egyik garanciális biztosítéka. Mivel az
ingatlan-nyilvántartás az ingatlanra vonatkozó jogok és tények nyilvántartására, sőt gyakran a jogok létrehozására is
szolgál, az ingatlanforgalom alapvető garanciája a nyilvántartás nyilvánossága.” [15/1995. (III. 13.) AB határozat, ABH 1995, 88, 89–90.]. Később azonban az Alkotmánybíróság pontosította korábbi megállapításait, és egyértelműen leszögezte, hogy „az ingatlan-nyilvántartás
nyilvánossága nem a közérdekű adatok nyilvánossága elvén alapul, hanem hagyományosan a forgalom biztonságát
védő szabály, melynek esetében személyes adatok törvény
által közérdekből kötelezővé tett nyilvánosságáról van
szó (hasonlóan a cégnyilvántartás nyilvánosságához)”
(161/B/2006. AB határozat, ABH 2009, 1915, 1923.; majd
ezt megerősítve: 1200/B/2005. AB határozat, ABK 2010,
január, 47, 51.; 568/B/2005. AB határozat, ABK 2010. június, 762, 766.). Az Alkotmánybíróság megítélése szerint
tehát sem az ingatlan-nyilvántartásban, sem a cégnyilvántartásban szereplő személyes adatok nem minősülnek az
Alkotmány 61. § (1) bekezdése értelmében vett közérdekű
adatnak.
A közhiteles cégnyilvántartásban szereplő – akár személyes – adatok köre és az adatok hozzáférhetőségének a
jelentősége tagadhatatlan a gazdasági társaságok átláthatósága, a forgalom biztonsága és a hitelezői érdekek, illetve az adott céggel jogviszonyokat létesítők érdekeinek a
védelme szempontjából. A gazdasági jogban megjelenő
forgalombiztonság és hitelezővédelem követelményének
alaptörvényi foglalata a jogbiztonság [ld. 935/B/1997. AB
határozat, ABH 1998, 765, 773.; megerősítve: 3/2006.
(II. 8.) AB határozat, ABH 2006, 65, 94.] és a tulajdonvédelem. Ezeket a szempontokat az Alkotmánybíróság korábbi döntéseiben – amint az a jelen határozatban idézett
esetekből is kitűnik – a személyes adatok védelméhez fűződő jog korlátozását jelentő szabályok alkotmányosságának a megítélésekor minden alkalommal hangsúlyosan
vette figyelembe. Jelen ügyben azonban a feltett és elbírálandó kérdés éppen fordított, mégpedig az, hogy a Ctv.
módosításával lényegében titkossá tett lakcím-adatok
nyilvánosságának (hozzáférhetőségének) a követelménye
az Alkotmányból kényszerítően következő követelmény-e? Tehát nem egy, a személyes adatok védelmét (az
információs önrendelkezési jogot) korlátozó, hanem éppen a személyes adatok védelmében született előírást kell
elbírálni.
Az indítványozó az Alkotmány 61. § (1) bekezdésére
alapította kérelmét, mert úgy véli, a nyilvánosságot az említett adatok közérdekűsége indokolja. Az Alkotmánybíróság álláspontja ugyanakkor – mint arra fentebb már utalt –
az, hogy a Ctv.-ben szereplő lakóhely-adatok nem minősülnek alkotmányjogi értelemben vett közérdekű adatnak,
így azokra nem vonatkozik a korlátlanul szabad megismerhetőség és terjeszthetőség Alkotmányban rögzített követelménye. Ez nemcsak összhangban áll, hanem következik is az Avtv. fogalomrendszeréből és szabályaiból, s jelen ügyben nincs indok és lehetőség arra, hogy az Alkotmánybíróság az említett adatok alkotmányi értelemben
vett közérdekűségét kimondja. Erre még a cégnyilvántartás közhitelessége sem ad kellő alapot [Vö. 74/2009.
(VII. 10.) AB határozat a gondnokoltak nyilvántartása
alapján teljesített adatszolgáltatás szabályairól (ABH
2009, 750.)]. A jogalkotó által bevezetett korlátozás nem
befolyásolja a nyilvántartott adatok helyességét, megbízhatóságát, továbbá nem akadályozza meg a nyilvántartásban szereplő érintett természetes személy egyértelmű azonosíthatóságát sem: annak ellenére, hogy a lakcím adatok
korlátlan nyilvánossága megszűnt, a nyilvántartás továbbra is tartalmazza ezeket az – érintettek számára jogaik vagy
törvényes érdekeik védelmében ezt követően is hozzáférhető – adatokat.
Az Alkotmánybíróság mindezek alapján – miután megállapította, hogy a Ctv. érintett lakcím-adatai személyes
adatok, ebből következően pedig a hozzáférhetőségükre
vonatkozó előírások és az Alkotmány 61. § (1) bekezdése
között nincs érdemi összefüggés – az indítványt elutasította.
3. Az indítványozónak a sajtószabadság sérelmére vonatkozó állításával kapcsolatban a következők állapíthatók meg.
Az indítványozó úgy véli, hogy a Ctv. a tényfeltáró újságírást akadályozza, amikor nem engedi a szabad, korlátozás nélküli kutatást a cégnyilvántartásban szereplő személyes adatok között. Az Alkotmány 61. § (2) bekezdését
tehát szerinte az sérti, hogy az emberek nem értesülhetnek
bizonyos információkról, összefüggésekről, mivel azokat
az újságírók – a Ctv. korlátozó szabályai miatt – eleve nem
is tudják feltárni.
Kétségtelen, hogy „[a] sajtószabadságot az államnak arra figyelemmel kell garantálnia, hogy a sajtó egyrészt a véleménynyilvánításnak, másrészt a tájékoztatásnak és a
közvélemény alakításának fontos eszköze. A sajtó szabadsága tehát a szabad véleménynyilvánítást szolgálja. Az Alkotmány sajtószabadságot garantáló 61. § (2) bekezdésébe
beletartozik a cenzúra tilalma és a lapalapítás szabadsága,
továbbá a szerkesztői autonómia is [57/2001. (XII. 5.) AB
határozat, ABH 2001, 484, 499.; Abh2., ABH 2007, 45,
50.]. A sajtószabadság alapjoga felöleli valamennyi médium szabadságát, továbbá az információk megszerzésének
szabadságát is [30/1992. (V. 26.) AB határozat, ABH
1992, 167, 171.]. A sajtószabadság és a tájékozódáshoz
való jog tehát szorosan összefüggő, egymásból következő
és egymást erősítő, a demokratikus közvélemény kialakulásának feltételeit képező jogok.
Ugyanakkor a Ctv. adataihoz (pl. a nyilvántartott lakóhely-adatokhoz) való hozzáférés teljes szabadsága vagy
korlátozottsága nem hozható összefüggésbe a sajtó szabadságát garantáló alkotmányi előírással. A Ctv. adatai
– részben nyilvános, de mindenképpen – személyes adatok, és nem az Avtv. szerinti közérdekű adatok. Az a tény,
hogy a jelenlegi szabályozás szerint a Ctv. lakóhely-adatai
nem nyilvánosak, nem korlátozza az embereknek az Alkotmány 61. § (2) bekezdéséből következő tájékozódáshoz való jogát, azt, hogy „a társadalomban meglévő vélemények, valamint a közérdekű információk teljessége
megjelenjen a sajtóban” [37/1992. (VI. 10.) AB határozat,
ABH 1992, 227, 229–230.]. A „puszta információs érdek”
[Vö.: 37/2005. (X. 5.) AB határozat, ABH 2005, 413,
423.] esetleges sérelme önmagában nem alapozza meg a
sajtószabadság sérelmét.
Az Alkotmánybíróság mindezek miatt az Alkotmánynak a sajtószabadságot garantáló 61. § (2) bekezdésére alapított indítványt is elutasította.
Budapest, 2010. december 7. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
116/2011. (VII. 26.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. július 19-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997.
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva V. P. magánszemély
(a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta
a következő határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143). Indokolás I. A beadványozó 2011. június 24-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy kizárólag azok a magyar állampolgárok kapjanak választói jogot, akik a Magyar Köztársaság
törvényes határain belül élnek?” A választójog feltételeit a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány)
70. §-a határozza meg, ennek megfelelően az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az országos
népszavazáson feltenni kívánt kérdés az Alkotmány módosítására irányul.
Az Alkotmánybíróság több határozatában is [2/1993. (I. 22.) AB, 25/1999. (VII. 7.) AB, 28/1999. (X. 6.) AB, 40/1999.
(XII. 21.) AB, 50/2001. (XI. 29.) AB, 48/2003. (X. 27.) AB határozatok] leszögezte, hogy az Alkotmány módosítására, csak
az Alkotmányban előírt eljárási rendben, az Alkotmány által feljogosított alkotmányozó hatalom által [Alkotmány 24. §
(3) bekezdés] kerülhet sor. Az Alkotmány módosítására, illetve az Alkotmány egyes rendelkezéseinek a jövőbeni
megváltoztathatóságának kizárására irányuló kérdésben választópolgárok által kezdeményezett népszavazásnak
nincs helye. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani, így a
Bizottság az Nsztv. 10. § b) pontja értelmében az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az Alkotmány 24. § (3) bekezdésén és 70. §-án, az Nsztv. 2. §-án és a 10. § b) pontján, a jogorvoslatról szóló
tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1/2004. (I. 5.) Korm. rendelete az Európai Unió strukturális alapjaiból és Kohéziós Alapjából származó támogatások hazai felhasználásáért felelős intézményekről.
I. Fejezet A RENDELET HATÁLYA 1. § (1) E rendelet hatálya a strukturális alapokból és a
Kohéziós Alapból finanszírozott támogatások hazai felhasználásáért felelős költségvetési szervekre, valamint a
támogatások hazai lebonyolításában részt vevő egyéb szervezetekre és az általuk végzendő feladatokra terjed ki.
(2) A rendelet hatálya alá tartozó intézmények pénzügyi
lebonyolítási, számviteli és ellenőrzési rendszerének kialakításával összefüggő feladatait külön rendelet határozza
meg.
Értelmező rendelkezések 2. § (1) E rendelet alkalmazásában
a) bizottsági döntés: az Európai Bizottságnak a Kohé
ziós Alaphoz benyújtott támogatási kérelem elfogadásáról
hozott határozata, amely tartalmazza a támogatás arányát,
a pénzügyi tervet, valamint a végrehajtáshoz szükséges
rendelkezéseket és feltételeket;
b) EQUAL közösségi kezdeményezés: az Európai Szociális Alap által finanszírozott program, amelynek célja a
munkaerőpiacon az egyenlő esélyek megteremtése és a
hátrányos megkülönböztetés különböző formáinak felszámolására irányuló kísérleti, innovatív projektek nemzetközi együttműködésben történő megvalósításának támogatása;
c) egységes monitoring informatikai rendszer: az Európai
Unió által nyújtott egyes pénzügyi támogatások felhasználásával megvalósuló programok monitoring rendszerének
kialakításáról szóló 124/2003. (VIII. 15.) Korm. rendelet
15. §-ában meghatározott, a nemzeti költségvetési, illetve
nemzetközi támogatással megvalósuló programok figyelemmel kísérése céljából létrehozott egységes számítógépes rendszer, amely kizárólagosan jogosult a programok
monitoring adatainak gyűjtésére és rendszerezésére;
d) INTERREG közösségi kezdeményezés: az Európai
Regionális Fejlesztési Alap által finanszírozott határon
átnyúló, transznacionális (nemzetek közötti) és interregionális együttműködés, amelynek célja az egész közösségi
terület harmonikus, kiegyensúlyozott és fenntartható fejlesztése;
e) kedvezményezett: a projektet, illetve a központi programot végrehajtó, a támogatási szerződést kedvezményezettként aláíró szervezet vagy magánszemély;
f) Kohéziós Alap: az Európai Unió pénzügyi alapja,
amely hozzájárul a környezetvédelem és a közlekedés terén
megvalósuló projektekhez azon tagállamokban, ahol a
vásárlóerő-paritással mért egy főre jutó bruttó nemzeti
termék kevesebb, mint a közösségi átlag 90%-a, és amelyek
rendelkeznek az előírt gazdasági konvergencia programmal;
g) Kohéziós Alap támogatási kérelem: az irányító hatóság által az Európai Unióhoz benyújtott, a Kohéziós Alap
eszközeinek felhasználásával megvalósítani kívánt projektjavaslatokat ismertető dokumentum, amely a mellékletekkel együtt tartalmazza az összes információt a projekt
lényeges adminisztratív, műszaki, gazdasági és pénzügyi
vonatkozásáról;
h) Kohéziós Alap keretstratégia: a Kohéziós Alapból támogatandó projektek kiválasztását megalapozó, a vonatkozó közösségi politikákkal és a nemzeti környezetvédelmi
és közlekedési stratégiákkal összhangban álló keretdokumentum;
i) közösségi kezdeményezés programdokumentuma: az
Európai Bizottság által jóváhagyott dokumentum, amely
valamely közösségi kezdeményezés tagállami szintű végrehajtására vonatkozóan a több évre szóló prioritásokhoz
kapcsolódó intézkedések egységes rendszerét tartalmazza;
j) Közösségi Támogatási Keret: a Magyar Köztársaság
által benyújtott Nemzeti Fejlesztési Terv alapján kidolgozott és az Európai Bizottság által jóváhagyott dokumentum, amely tartalmazza a strukturális alapok és a Magyar
Köztársaság által megvalósítandó tervet és prioritásokat,
azok céljait és a hazai, illetve európai uniós pénzügyi forrásait;
k) központi program: olyan program, amelynél a támogatott programok, illetve projektek kiválasztása pályáztatás nélkül, előre meghatározott feltételrendszer szerint
történik, amely feltételrendszer közzététele a programkiegészítő dokumentumban megnevezett végső kedvezményezettek közvetlen megkeresésével valósul meg;
l) lebonyolító testület: a Kohéziós Alapból támogatott
egyes projektek végrehajtásáért felelős szerv;
m) Nemzeti Fejlesztési Terv: helyzetelemzést, stratégiát
a tervezett fejlesztési területek prioritásait, azok konkrét
céljait és a hozzájuk kapcsolódó pénzügyi források megjelölését tartalmazó dokumentum, melyet a Magyar Köztársaság készít az Európai Unió programozási irányelveinek, célkitűzéseinek megfelelően a fejlődésben lemaradó régiók fejlődésének és strukturális átalakulásának
elősegítésére a kiemelt szükségletekre figyelemmel;
n) operatív program: az Európai Bizottság által jóváhagyott és a Közösségi Támogatási Keret végrehajtására
vonatkozó, több évre szóló intézkedésekhez kapcsolódó
prioritások egységes rendszerét tartalmazó dokumentum;
o) strukturális alapok:
— Európai Regionális Fejlesztési Alap: az Európai Unió
azon pénzügyi alapja, amely az elmaradott régiók fejlesztésével és strukturális felzárkóztatásával hozzájárul az
Európai Közösségben meglévő főbb regionális egyenlőtlenségek mérsékléséhez,
— Európai Szociális Alap: az Európai Unió azon pénzügyi alapja, amely hozzájárul az Európai Közösségben a
foglalkoztatás növekedésének elősegítéséhez, a munkavállalók földrajzi és szakmai mobilitásának növeléséhez,
valamint az ipari változásokhoz és a termelési rendszer
fejlődéséhez való alkalmazkodás megkönnyítéséhez, különösen a szakmai képzés és átképzés segítségével, támogatja
a munkanélküliség megelőzésére és a munkanélküliség
elleni küzdelemre irányuló intézkedéseket, valamint a humán erőforrások és a munkaerőpiacba történő társadalmi
beilleszkedés fejlesztésére irányuló intézkedéseket,
— Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap
orientációs részlege: az Európai Unió azon pénzügyi alapja,
amely az agrárgazdaság szerkezetátalakítását és a fenntartható vidékfejlesztést támogatja, kiegészítve a közös agrárpolitika eszközrendszerét, azon régiókban, ahol a vásárlóerő-paritással mért egy főre jutó bruttó hazai termék kevesebb, mint a közösségi átlag 75%-a,
— Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz: az Európai
Unió pénzügyi alapja, amely a halászati és akvakultúra
szektorhoz, valamint ezen szektor termékeinek feldolgozásához és értékesítéséhez nyújt támogatást, összhangban
a közös halászati politikával.
(2) Az (1) bekezdésben nem szereplő fogalmak, úgy
mint monitoring bizottság, közreműködő szervezet, kifizető hatóság, végső kedvezményezett, programkiegészítő
dokumentum, prioritás, intézkedés, projekt az Európai
Unió által nyújtott egyes pénzügyi támogatások felhasználásával megvalósuló programok monitoring rendszerének
kialakításáról szóló 124/2003. (VIII. 15.) Korm. rendeletben foglaltak szerint értelmezendők.
3. § A strukturális alapok és a Kohéziós Alap támogatásai
felhasználásának általános eljárási szabályait külön jogszabály határozza meg.
II. Fejezet INTÉZMÉNYRENDSZER A rendelet hatálya alá tartozó intézmények általános
kötelezettségei
4. § A kormányrendelet hatálya alá tartozó intézmények feladataik végrehajtása során kötelesek:
a) egymással, illetve a hatáskörükbe tartozó programok és projektek megvalósításában érintett minisztériumokkal együttműködni,
b) a rendelkezésükre álló, az Európai Unió által társfinanszírozott programok és projektek végrehajtására vonatkozó adatokat, információkat egymás rendelkezésére
bocsátani,
c) a tájékoztatás, a nyilvánosság és a partnerség követelményét érvényesíteni,
d) rendszeres tájékoztatással, szakmai tanácsadással
elősegíteni a pályázók felkészítését, az Európai Unió támogatásainak hatékony felhasználását,
e) gondoskodni a közösségi alapelvek követéséről, a
közösségi politikák érvényesítéséről,
f) gondoskodni a feladat- és hatáskörök szétválasztásáról, a gondos pénzügyi gazdálkodás követelményeinek érvényesítéséről,
g) együttműködni az 1038/2003. (IV. 24.) Korm. határozattal létrehozott Strukturális és Kohéziós Alapok Képzőközponttal (a továbbiakban: SAKK),
h) folyamatos továbbképzési lehetőséget biztosítani
munkatársaiknak, különös tekintettel a SAKK által szervezett, illetve a SAKK által kidolgozott képzési követelményeknek megfelelő képzésekre,
i) a rendelkezésükre álló, oktatási-képzési célra felhasználható anyagokat, dokumentumokat kölcsönösen
egymás rendelkezésére bocsátani.
STRUKTURÁLIS ALAPOK Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság 5. §
A Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság a
Közösségi Támogatási Keret megvalósításának nyomon
követésére és az operatív programok irányító hatóságai
tevékenységének koordinálására kijelölt szervezeti egység.
6. § A Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság vezetője az európai integrációs ügyek koordinációjáért felelős
tárca nélküli miniszter által kinevezett helyettes államtitkári juttatású személy.
7. § A Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság vezetője feladatkörében kapcsolatot tart az Európai Bizottsággal a Közösségi Támogatási Keret megvalósítását általánosan vagy több operatív programot együttesen érintő kérdésekben.
8. § A Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság feladata a Közösségi Támogatási Keret megvalósításának
koordinációja, különösen:
a) a Közösségi Támogatási Keret Monitoring Bizottság
működtetése és titkársági feladatainak ellátása,
b) a Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság
működtetése és titkársági feladatainak ellátása,
c) részvétel az Operatív Program Monitoring Bizottságokban, d) megbízható pénzügyi és statisztikai információk
gyűjtése a programok végrehajtásáról és ezek továbbítása
az Európai Bizottság felé az egységes monitoring informatikai rendszer alkalmazásával,
e) a Közösségi Támogatási Keret megvalósulásával
kapcsolatos értékelések irányítása,
f) a Közösségi Támogatási Keret végrehajtására vonatkozó éves és zárójelentések elkészítése és az Európai
Bizottság felé történő továbbítása, valamint évente a megvalósítás áttekintése az Európai Bizottsággal,
g) a Közösségi Támogatási Keret megvalósítását elősegítő szakmai irányelvek, módszertani anyagok kidolgozása,
h) gyakorlati útmutató és nyomtatványgyűjtemény kibocsátása az Európai Unió strukturális alapjai és Kohéziós
Alapjának támogatásaival megvalósuló projektek közbeszerzési eljárásainak lebonyolításához,
i) a Közösségi Támogatási Keret végrehajtásában érintett intézményrendszer folyamatos továbbfejlesztése érdekében képzési programok szervezése,
j) az operatív program irányító hatóságok rendszeres,
illetve előzetes tájékoztatása az Európai Bizottsággal folytatott, illetve folytatandó tárgyalásokról.
9. § A Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság feladatainak ellátása érdekében jogosult:
a) a strukturális alapok által finanszírozott intézkedésekről a végrehajtás bármelyik szakaszában felvilágosítást
kérni az irányító hatóságoktól és a Kifizető Hatóságtól,
b) a Közösségi Támogatási Keret végrehajtásában érintett intézményrendszer folyamatos továbbfejlesztésével
összefüggésben az érintett szerveknél elkészült dokumentumokat megismerni.
A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság 10. §
(1) A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság a
Közösségi Támogatási Keret és a Kohéziós Alap megvalósítása során felmerülő, operatív szintű, a monitoring
bizottságok hatáskörébe nem tartozó kérdésekkel kapcsolatos koordinációs feladatokat lát el.
(2) A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság
javaslatokat tesz azokban az adminisztratív és operatív
ügyekben, amelyek több irányító hatóság feladatait érintik.
11. § (1) A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság
felállításáért a Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság vezetője a felelős. A Közösségi Támogatási Keret
Irányító Bizottság elnöke a Közösségi Támogatási Keret
Irányító Hatóság vezetője.
(2) A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság
állandó, szavazati joggal rendelkező tagjai: a Közösségi
Támogatási Keret Irányító Hatóság, valamint a Kohéziós
Alap irányító hatóság vezetője, az operatív program irányító hatóságok vezetői, a Kifizető Hatóság vezetője, a
Pénzügyminisztérium képviselője. Tanácskozási joggal
rendelkező tagjai — a Kohéziós Alapot érintő napirendi
pontokban — a Kohéziós Alap közreműködő szervezetek
vezetői. A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság
elnöke az ülésre jogosult más szervezetek képviselőit is
meghívni.
(3) A Közösségi Támogatási Keret Irányító Bizottság
ügyrendjét és munkatervét maga állapítja meg. A működtetéshez szükséges titkársági feladatokat a Közösségi
Támogatási Keret Irányító Hatóság látja el.
Operatív program irányító hatóság 12. § Az operatív program irányító hatóság az adott operatív
program megvalósítására, és az operatív program jogszabályoknak megfelelő adminisztratív, pénzügyi és szakmai
irányítására kijelölt szervezeti egység.
13. § (1) Az operatív program irányító hatóság vezetője — eltérő vezetői megbízatás hiányában — a miniszter által
kinevezett helyettes államtitkári juttatású személy. Az
operatív program irányító hatóság feladatainak ellátásáért
az adott operatív program felügyeletét ellátó miniszter
felelős.
(2) Az operatív program irányító hatóságok felállításáért és működtetéséért felelős minisztereket e rendelet
melléklete határozza meg.
14. § Az operatív program irányító hatóság vezetője feladatkörében kapcsolatot tart az Európai Bizottsággal.
15. § Az operatív program irányító hatóság feladata különösen:
a) a programkiegészítő dokumentum kidolgozása, valamint az operatív program és a programkiegészítő dokumentum módosítása,
b) az Operatív Program Monitoring Bizottság működtetése, és titkársági feladatainak ellátása,
c) részvétel a Közösségi Támogatási Keret Monitoring
Bizottságban,
d) a program előrehaladásának mérésére szolgáló
pénzügyi és szakmai mutatók folyamatos nyomon követése,
e) az egységes monitoring informatikai rendszerben
naprakész, a pénzügyi adminisztrációhoz, a monitoring és
értékelési tevékenységhez szükséges adatok folyamatos
rögzítése,
f) az operatív program előrehaladására vonatkozó adatok továbbítása az Európai Bizottság felé,
g) a program közbenső értékelésének megszervezése,
h) a Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság
rendszeres tájékoztatása az Európai Bizottsággal folytatott
tárgyalásokról, i) a támogatásból finanszírozott tevékenységek szabályozottságának és szabályszerűségének biztosítása,
j) jelentéstételi kötelezettségek teljesítése a
30—31. §-ban meghatározottak szerint.
KÖZÖSSÉGI KEZDEMÉNYEZÉSEK IRÁNYÍTÓ
HATÓSÁGAI EQUAL Közösségi Kezdeményezés 16. §
(1) Az EQUAL Közösségi Kezdeményezés irányító
hatóság az EQUAL Közösségi Kezdeményezés megvalósí
tására, és a jogszabályoknak megfelelő adminisztratív,
pénzügyi és szakmai irányításra kijelölt szervezeti egység.
(2) Az EQUAL Közösségi Kezdeményezés irányító hatóság vezetője a Humánerőforrás-fejlesztési Operatív
Program irányító hatóság vezetője.
(3) AZ EQUAL Közösségi Kezdeményezés irányító hatóság felállításáért és működtetéséért felelős minisztert
e rendelet melléklete határozza meg.
17. § (1) Az EQUAL Közösségi Kezdeményezés irányító
hatósága a 15. § e)—g), i) és j) pontokban foglaltakon túl
különösen a következő feladatokat látja el:
a) az EQUAL Közösségi Kezdeményezés megvalósítása feltételeinek biztosítása,
b) az EQUAL Nemzeti Programiroda intézményfejlesztési és akkreditációs feladatainak irányítása,
c) az EQUAL Nemzeti Programiroda irányítása az
EQUAL Közösségi Kezdeményezés végrehajtása során,
d) a programkiegészítő dokumentumban foglaltak
alapján az előírt módosítások végrehajtása a megvalósítás
során,
e) az EQUAL Közösségi Kezdeményezés monitoring
és értékelési rendszerének felállítása és működtetése,
f) az EQUAL Közösségi Kezdeményezés Monitoring
Bizottság működtetése és titkársági feladatainak ellátása.
(2) Az EQUAL Közösségi Kezdeményezés irányító hatóság az EQUAL Közösségi Kezdeményezés megvalósítása során közreműködőt vehet igénybe, mely az EQUAL
Közösségi Kezdeményezés irányító hatóság által átruházott feladatokat hajtja végre, különösen tekintettel az alábbiakra:
a) az EQUAL Közösségi Kezdeményezés irányító hatóság támogatása az EQUAL Közösségi Kezdeményezés
programdokumentumának és programkiegészítő dokumentumának elkészítésében, illetve módosításában,
b) adatszolgáltatás az EQUAL Közösségi Kezdeményezés végrehajtásához szükséges monitoring és értékelési
informatikai rendszer részére,
c) részvétel az EQUAL Közösségi Kezdeményezés
Monitoring Bizottságában,
d) részvétel a kommunikációs stratégia kidolgozásában
és végrehajtásában,
e) részvétel a tapasztalatátadási stratégia kidolgozásában és végrehajtásában,
f) az informatikai rendszerben a szükséges adatok naprakész rögzítésének biztosítása,
g) amennyiben a program végrehajtása eltér a programkiegészítő dokumentumban foglaltaktól, az EQUAL Irányító Hatóság iránymutatása alapján a szükséges módosítások végrehajtása,
h) a fejlesztési társulásoknál gondoskodik a közbeszerzési eljárásokkal kapcsolatos feladatok ellátásáról,
i) az EQUAL Közösségi Kezdeményezés keretében
finanszírozott tevékenységek szabályozottságának és szabályszerűségének biztosítása.
(3) A közreműködő bevonására a 20. § rendelkezéseit
kell megfelelően alkalmazni.
INTERREG Közösségi Kezdeményezés 18. § (1) Az INTERREG Közösségi Kezdeményezés irányító
hatóság az INTERREG Közösségi Kezdeményezés megvalósítására és a jogszabályoknak megfelelő adminisztratív, pénzügyi és szakmai irányításra kijelölt szervezeti
egység.
(2) Az INTERREG Közösségi Kezdeményezés irányító
hatóság vezetője a Regionális Fejlesztési Operatív Program irányító hatóság vezetője.
(3) Az INTERREG Közösségi Kezdeményezés irányító
hatóság felállításáért és működtetésért felelős minisztert
e rendelet melléklete határozza meg.
(4) Az INTERREG Közösségi Kezdeményezés irányító
hatóságának feladatait az egyes INTERREG programokban részt vevő tagállamok által aláírt egyetértési nyilatkozat határozza meg.
(5) Az INTERREG irányító hatóság a Közös Monitoring Bizottság, illetve a Közös Irányító Bizottság iránymutatása alapján működik.
19. § Az INTERREG Közösségi Kezdeményezéssel kapcsolatos részletes szabályokat külön jogszabály határozza
meg.
Strukturális alap közreműködő szervezet 20. § (1) Az operatív program irányító hatóság az operatív
program végrehajtásába közreműködő szervezeteket vonhat be. Az operatív program irányító hatóság az operatív
program végrehajtásába olyan szervezeteket vonhat be,
amely Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság, az
operatív program irányító hatóság és a Kifizető Hatóság
által kidolgozott feltételeknek megfelel.
(2) A strukturális alap közreműködő szervezeteket az
operatív program irányító hatóság javaslatára az operatív
program irányító hatóság irányítását ellátó miniszter, illetve ha a strukturális alap közreműködő szervezet más
minisztérium irányítása vagy felügyelete alatt áll, az érintett miniszterrel együttes rendeletben határozza meg.
(3) Amennyiben a strukturális alap közreműködő szervezet a (2) bekezdés alá nem tartozó, jogi személyiséggel
rendelkező szervezet, feladatairól a Polgári Törvénykönyv
szabályai szerint kell megállapodni.
(4) A strukturális alap közreműködő szervezetre vonatkozó (2) bekezdés szerinti rendeletben, illetve (3) bekezdés szerinti megállapodásban meg kell határozni különösen
a) a strukturális alap közreműködő szervezet kötelezettségeit, b) az operatív program irányító hatóságnak a strukturális alap közreműködő szervezet felé fennálló irányítási
jogkörének elemeit,
c) az operatív program végrehajtása során alkalmazandó eljárási szabályok meghatározásának módját,
d) a jelentéstétel rendszerét,
e) az adatkezelés és adatszolgáltatás rendjét, az adatvé
delmi előírásokat,
f) a strukturális alap közreműködő szervezet feladatai
ellátásához szükséges pénzügyi eszközök rendelkezésre
bocsátásának módját. (5) Az operatív program irányító hatóság minden strukturális alap közreműködő szervezet tekintetében ellenőrzi
az operatív program végrehajtására vonatkozó rendelkezések és szabályzatok betartását.
21. § Az operatív program végrehajtására vonatkozó belső
ellenőrzésekre vonatkozó feladatokat az irányító hatóság
közreműködő szervezetre nem ruházhatja át.
22. § (1) A strukturális alap közreműködő szervezet az operatív program irányító hatóság nevében jár el.
(2) A strukturális alap közreműködő szervezet feladatait másra nem ruházhatja át.
KOHÉZIÓS ALAP Kohéziós Alap irányító hatóság 23. §
A Kohéziós Alap irányító hatóság a Kohéziós Alapból
származó támogatások felhasználásának irányítására kijelölt szervezeti egység.
24. § A Kohéziós Alap irányító hatóság vezetője az európai
integrációs ügyek koordinációjáért felelős tárca nélküli
miniszter által kinevezett helyettes államtitkári juttatású
személy. A Kohéziós Alap irányító hatóság feladatainak
ellátásáért az európai integrációs ügyek koordinációjáért
felelős tárca nélküli miniszter a felelős.
25. § A Kohéziós Alap irányító hatóság vezetője feladatkörében kapcsolatot tart az Európai Bizottsággal.
26. § (1) A Kohéziós Alap irányító hatóság feladata a Kohéziós Alap Keretstratégia megvalósításának koordinálása,
különösen:
a) a Kohéziós Alap Keretstratégia kidolgozása, a Nemzeti Fejlesztési Terv egyes operatív programjaival való
összhangjának biztosítása;
b) az illetékes szaktárcák javaslatai alapján a Kohéziós
Alap támogatására ajánlott projektek listájának összeállítása, illetve szükség szerinti módosítása;
c) a Kohéziós Alap Keretstratégia, a Kohéziós Alap
támogatásra ajánlott projektek listája és a Nemzeti Fejlesztési Terv közötti összhang biztosítása;
d) támogatási kérelmek ellenőrzése és — a Kormány
jóváhagyását követően — benyújtása az Európai Bizottsághoz;
e) a Kohéziós Alapból nyújtott támogatások felhasználásának nyomon követése;
f) a Kohéziós Alap Monitoring Bizottság működtetése
és titkársági feladatainak ellátása;
g) megbízható pénzügyi és statisztikai információk
gyűjtése a projektek végrehajtásáról és ezek továbbítása az
Európai Bizottság felé az egységes monitoring informatikai rendszer alkalmazásával;
h) a támogatások felhasználására vonatkozó értékelések irányítása; i) a közreműködő szervezetek által végzett feladatok
nyomon követése.
(2) A Kohéziós Alapból támogatására javasolt projekteket a Kohéziós Alap irányító hatóság javaslatára az
európai integrációs ügyek koordinációjáért felelős tárca
nélküli miniszter a Kormány elé terjeszti.
Kohéziós Alap közreműködő szervezet 27. § (1) A Kohéziós Alap irányító hatóság a Kohéziós Alap
keretstratégia megvalósításába a közlekedési projektek te
kintetében, illetve a környezetvédelmi projektek tekintetében egy-egy közreműködő szervezetet vonhat be.
(2) A Kohéziós Alap közreműködő szervezetet az európai integrációs ügyek koordinációjáért felelős tárca nélküli
miniszter a Kohéziós Alap közreműködő szervezet felállításáért és működtetéséért — ezen belül különösen a
Kohéziós Alap támogatásainak hatékony és jogszabályoknak megfelelő felhasználásáért — felelős az e rendelet
mellékletében meghatározott miniszterrel együttes rendeletben határozza meg.
(3) A Kohéziós Alap közreműködő szervezet vezetője
az annak felállításáért és működtetéséért felelős miniszter
által kinevezett vezető beosztású köztisztviselő vagy közalkalmazott.
28. § (1) A közreműködő szervezet feladatai különösen:
a) javaslat kidolgozása a Kohéziós Alap keretstratégiára a közreműködő szervezetet irányító vagy felügyelő
miniszter irányítása alá tartozó ágazat tekintetében;
b) javaslattétel az érintett ágazaton belül a Kohéziós
Alapból finanszírozásra ajánlott projektek listájára;
c) az Európai Bizottsághoz benyújtandó projekt támogatási kérelmek összeállítása;
d) gondoskodni a projektek előkészítéshez és végrehajtásához szükséges valamennyi dokumentum elkészíttetéséről és független szakértő által elvégzett minőségellenőrzéséről;
e) a támogatási kérelmek benyújtását megelőzően meggyőződni az érintett projekt sikeres, tervszerű végrehajtásához szükséges előfeltételek, valamint a szükséges engedélyek meglétéről;
f) a hazai költségvetési tervezése érdekében vagy a projektek végrehajtása során egyéb okból szükséges pénzügyi
kimutatások és előrejelzések kidolgozása és az adatok
továbbítása a Kohéziós Alap irányító hatóság és a Kifizető
Hatóság felé;
g) a projektek megvalósításához szükséges közbeszerzési eljárások lebonyolítása;
h) a projektek megvalósulásának folyamatos nyomon
követése, a fizikai megvalósulás felügyelete, a fizikai és
pénzügyi teljesítések igazolása;
i) a projektek megvalósítása során felmerülő költségek
szükségességének, elszámolhatóságának igazolása, a költségek igazolásához szükséges dokumentumok ellenőrzése;
j) az egységes monitoring informatikai rendszerben
naprakész, a monitoring jelzőszámokhoz, valamint az értékeléshez szükséges adatok rögzítése;
k) a Kohéziós Alap irányító hatóság hitelesítési tevékenységének alátámasztása érdekében szükséges rendszeres és eseti adatszolgáltatás;
l) a végrehajtást akadályozó problémák felderítése,
elemzése és a megoldást célzó intézkedések kidolgozása,
megvalósítása a Kohéziós Alap irányító hatósággal együttműködésben;
m) a Kohéziós Alap projektek megvalósításával kapcsolatos szerződések megkötése a kedvezményezettekkel,
illetve a lebonyolító testületekkel;
n) a Kohéziós Alap irányító hatóság által meghatározott a Kohéziós Alap támogatásainak felhasználásával
összefüggő egyéb feladatok.
(2) A Kohéziós Alap közreműködő szervezet az (1) bekezdés c), f), g), j) pontjaiban meghatározott feladatait
részben vagy egészben lebonyolító testületre vagy a projekt
kedvezményezettjére ruházhatja át. E feladatok tekintetében a lebonyolító testület vagy a projekt kedvezményezettje a Kohéziós Alap közreműködő szervezet nevében
jár el.
(3) A lebonyolító testület és a kedvezményezett feladatait másra nem ruházhatja át.
KIFIZETŐ HATÓSÁG 29. § (1) A Kifizető Hatóság az Európai Uniós támogatásokkal kapcsolatos, az irányító hatóságok által biztosított adatokon alapuló átutalás-igénylések összeállítására, a költségnyilatkozatok igazolására, az Európai Unió felé történő
benyújtására, valamint az Európai Unióból érkező pénzügyi források fogadására kijelölt szervezet.
(2) A Kifizető Hatóság feladatait külön rendelet határozza meg.
III. Fejezet A STRUKTURÁLIS ALAPOK ÉS A KOHÉZIÓS ALAP
ÁLTAL TÁRSFINANSZÍROZOTT PROGRAMOKRA
ÉS PROJEKTEKRE VONATKOZÓ EGYES
JELENTÉSI KÖTELEZETTSÉGEK TELJESÍTÉSÉNEK RENDJE
30. § (1) Az operatív program irányító hatóság negyedévente
a Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatóság számára
megküldi az intézkedések előrehaladásáról szóló jelentést.
(2) Az európai integrációs ügyek koordinációjáért felelős tárca nélküli miniszter a Közösségi Támogatási Keret
Irányító Hatóság és az operatív program irányító hatóságok jelentései alapján évente beszámol a Kormánynak a
Közösségi Támogatási Keret megvalósításáról.
31. § (1) A Közösségi Támogatási Keret, az operatív programok, az EQUAL és INTERREG közösségi kezdeményezések megvalósításáról szóló, az Európai Bizottságnak benyújtandó éves jelentést az érintett irányító hatóság készíti
el, jóváhagyásra előterjeszti az érintett Monitoring Bizottságnak, majd minden év június 30-áig eljuttatja az Európai
Bizottságnak.
(2) A Közösségi Támogatási Keret végrehajtásáról szóló
éves jelentés összeállítása érdekében az operatív program
irányító hatóságok, továbbá az EQUAL és INTERREG
közösségi kezdeményezések irányító hatóságai az (1) bekezdés szerinti jelentéseik tervezeteit és a hatáskörükbe
tartozó programok végrehajtására vonatkozó tényadatok
éves összesítéseit minden év április 30-áig eljuttatják a
Közösségi Támogatási Keret Irányító Hatósághoz.
32. § (1) A Kohéziós Alap irányító hatóság elkészíti és az
Európai Bizottság számára minden év március 31-éig megküldi a Kohéziós Alapból támogatott projektek előrehaladásáról szóló éves jelentést.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feladat ellátása
érdekében a Kohéziós Alap közreműködő szervezet minden év február 28-áig elkészíti és a Kohéziós Alap irányító
hatóság számára megküldi a felügyelete alá tartozó projektek előrehaladásáról szóló éves jelentést.
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 33. § (1) Ez a rendelet a kihirdetése napján lép hatályba.
Egyidejűleg
— a Nemzeti Fejlesztési Tervről, az Európai Unió
Strukturális Alapjai és a Kohéziós Alap igénybevételéhez
szükséges intézményi felkészülésről szóló 2199/2002.
(VI. 26.) Korm. határozat,
— a Nemzeti Fejlesztési Terv és az operatív programok
elfogadásáról és a tervező munka további menetéről, valamint a végrehajtás intézményrendszerével kapcsolatos időszerű feladatokról szóló 1218/2002. (XII. 29.) Korm. határozat, valamint
— a Közösségi Támogatási Keret és az operatív programok, valamint a Kohéziós Alap projektjeinek végrehajtásába bevonásra kerülő szervezetek felkészítésével és a
közreműködő szervezetek kijelölésével kapcsolatos további feladatokról szóló 1092/2003. (IX. 9.) Korm. határozat
a hatályát veszti. (2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter feladatairól és hatásköréről szóló 155/1998. (IX. 30.) Korm. rendelet 3. §-ának
n) pontja helyébe az alábbi rendelkezés lép, és a következő
o) ponttal egészül ki:
[A miniszter]
,,n) kidolgozza és végrehajtja a Nemzeti Fejlesztési Terv
agrár- és vidékfejlesztési operatív programját;
o) gondoskodik az Európai Mezőgazdasági Orientá
ciós és Garancia Alapból finanszírozott támogatásokat
kezelő nemzeti intézményrendszer szabályos működtetéséről.’’
(3) Felhatalmazást kap
a) az európai integrációs ügyek koordinációjáért fele
lős tárca nélküli miniszter, a gazdasági és közlekedési miniszter, a foglalkoztatáspolitikai és munkaügyi miniszter, a
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter és a pénzügyminiszter, hogy a strukturális alapok és a Kohéziós Alap
felhasználásának általános eljárási szabályait együttes rendeletben megállapítsák;
b) az európai integrációs ügyek koordinációjáért felelős tárca nélküli miniszter, hogy az INTERREG Közösségi
Kezdeményezéssel kapcsolatos részletes szabályokat rendeletben állapítsa meg.
(4) E rendelet hatálybalépését követő 60 napon belül az
irányító hatóságok, a Kifizető Hatóság, valamint a közreműködő szervezeteket irányító minisztériumok megteszik
a rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket.
34. § E rendelet a Magyar Köztársaság és az Európai Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítéséről szóló,
Brüsszelben, 1991. december 16-án aláírt Európai Megállapodás tárgykörében, a Megállapodást kihirdető 1994.
évi I. törvény 3. §-ával összhangban az Európai Közösségek
következő jogszabályaival összeegyeztethető szabályozást
tartalmaz:
a) a Tanács 1999. június 21-i 1260/1999/EK rendelete
a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések
megállapításáról;
b) a Tanács 1994. május 16-i 1164/1994/EK rendelete
a Kohéziós Alap létrehozásáról.
A miniszterelnök helyett: Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter