text:
47/2014. (IV. 24.) VM rendelete a 2014. körzeti erdőtervezésre vonatkozó tervezési alapelvekről, valamint az érintett körzeti erdőtervek alapján folytatott erdőgazdálkodásról.
Az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény 112. § (3) bekezdés 2. pontjában,
a 13. § tekintetében az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény 112. § (2) bekezdés
5. pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről
szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94.  § e) és l)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a  következőket
rendelem el:
1. § (1) E  rendelet hatálya az  erdőterv rendelet előkészítésének, és a  körzeti erdőterv készítésének szabályairól szóló
11/2010. (II. 4.) FVM rendelet 2. számú mellékletében foglalt ütemezés szerint 2014. évre meghatározott
erdőtervezési körzetek körzeti erdőtervezésére, valamint a körzeti erdőtervek alapján folytatott erdőgazdálkodásra
terjed ki.
(2) A körzeti erdőtervezésnek az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény
(a  továbbiakban: Evt.) 31.  § (1)  bekezdésében foglaltak szerinti egyedi alapelveit, valamint az  érintett körzeti
erdőtervek alapján folytatott erdőgazdálkodás egyedi szabályait erdőtervezési körzetenként az  1–14.  mellékletek
tartalmazzák.
1. Az erdőrészletek kialakítására vonatkozó erdőtervezési alapelvek 2. § (1) A  körzeti erdőtervezés során az  erdő faállomány-, termőhelyi-, tulajdon-, illetve erdőgazdálkodási viszonyok,
továbbá közérdekű funkciók, rendeltetések tekintetében jelentősen eltérő részeit lehetőség szerint a természetben
jól fellelhető határok mentén önálló erdőrészletként kell elhatárolni.
(2) A  körzeti erdőtervezés során az  erdészeti hatósági nyilvántartások folytonossága, illetve az  erdőgazdálkodási
tevékenységek nyomon követhetősége és értékelhetősége érdekében az erdőrészletek határai, illetve az erdőtagok
és erdőrészletek erdőgazdasági azonosítói kizárólag az alábbi esetekben módosíthatók:
a) az erdőrészletek határainak természetbeni változása esetén,
b) az Evt. 16.  § (5) és (6)  bekezdésében foglalt, az  erdőtag és az  erdőrészlet kialakítása szempontjainak
teljesülése érdekében,
c) az erdőrészletek erdészeti hatósági nyilvántartási adatok vonatkozásában történő egyértelmű
besorolhatósága, vagy
d) a szálaló és átalakító üzemmódú erdőtömbök optimális kialakítása érdekében, illetve a  faanyagtermelést
nem szolgáló üzemmódú állományrészek erdőrészletként való lehatárolása érdekében, az erdőgazdálkodóval
történő egyeztetés alapján.
(3) A  jogszabályokban erdőtervi jellel lehatárolt, védett, illetve fokozottan védett természeti területen található
erdők, továbbá az  erdőrezervátumok erdőtag és erdőrészlet azonosítói csak a  védetté nyilvánító jogszabályban
foglalt területi lehatárolás Országos Erdőállomány Adattárban (a  továbbiakban: Adattár) való egyértelmű nyomon
követhetőségének biztosításával változtathatók meg.
2. Az erdőgazdálkodás üzemmódjának megállapítására, megváltoztatására vonatkozó szabályok
3. § (1) Faanyagtermelést nem szolgáló üzemmód állapítható meg azokra az erdőkre vonatkozóan:
a) amelyek termőhelyi okok miatt gyenge fejlődésűek, de hosszú távon állékonyak és önfelújulásra képesek,
b) amelyekben a terepviszonyok az erdőgazdálkodást nagymértékben korlátozzák,
c) amelyek kiemelt közösségi jelentőségű jelölő faj, továbbá védett illetve fokozottan védett faj jelentős, a 7. §
(4) és (5) bekezdés alapján meghatározott állományának élőhelyei,
d) amelyek fokozottan védett természeti területen helyezkednek el, és a természetvédelmi cél a bolygatatlanság
fenntartása,
e) amelyekben a környezeti adottságok miatt a vízvédelmi, partvédelmi vagy árvízvédelmi cél más módon nem
érhető el, vagy f ) amelyek esetében az erdőgazdálkodó azt kéri,
és az  erdők védelmét, fennmaradását nem veszélyezteti, valamint az  a)–c)  pontban foglalt esetekben az  erdő
rendeltetéséből következő védelmi célok más üzemmód mellett nem biztosíthatóak.
(2) Szálaló üzemmódú erdőgazdálkodás rendszeres magtermő kort elért, elsősorban természetes, természetszerű és
származék erdőkben folytatható.
(3) Átalakító üzemmódot lehet megállapítani, illetve engedélyezni azokban az  erdőkben, amelyekben
az  erdőgazdálkodó hosszú távon szálaló üzemmódban kíván gazdálkodni, de annak alapfeltételei a  kérelem
benyújtásakor teljes körűen még nem adottak.
3. A fakitermelésekre vonatkozó erdőtervezési alapelvek 4. § (1) Vágásérettségi kort csak a  vágásos és az  átalakító üzemmódú erdők faállományára kell meghatározni, az  adott
erdőre vonatkozóan e  rendeletben meghatározott vágásérettségi szakasz határértékei között, az  erdő termőhelyi
viszonyai, fafajösszetétele, egészségi állapota valamint felújulóképessége figyelembevételével.
(2) A vágásérettségi szakasz felső határértékénél magasabb vágásérettségi kort meghatározni csak az erdőgazdálkodó
egyetértésével, vagy az adott határértéknél idősebb erdőben lehet. Az erdőgazdálkodó egyetértése kell az utóbbi
esetben akkor is, ha a vágásérettségi kor a körzeti erdőtervezés ciklusán túlmutat.
(3) A  vágásérettségi szakasz alsó határértékénél alacsonyabb vágásérettségi kort meghatározni, és ahhoz
kapcsolódóan rendkívüli véghasználatot tervezni – a  mellékletekben szereplő eltéréseken túl – csak vis maior
esetben, az erdő egészségi állapotának jelentős romlása, vagy fafajcserével járó erdőszerkezet-átalakítás tervezése
esetén lehet. Ebben az esetben a véghasználat területét az 1–14. mellékletekben rögzített, az egyes véghasználati
módok 10 évre vonatkozó keretszámai tekintetében nem kell számításba venni.
(4) Tarvágást – fafajcserével járó erdőszerkezet-átalakítás esetét kivéve – csak az  erdő azon fafajára lehet tervezni,
amelynek a kora a körzeti erdőterv időbeli hatálya alatt eléri a vágásérettségi kort.
(5) E  rendelet alkalmazásában véghasználati időszak a  fokozatos felújítóvágás és szálalóvágás esetén az  első és
az utolsó véghasználati fakitermelés között eltelt idő.
(6) Fokozatos felújítóvágás és szálalóvágás esetén a vágásérettségi kort úgy kell megállapítani, hogy az a véghasználati
időszak közepére essen.
(7) Természetes, természetszerű és származék erdőben a holt faanyag megfelelő mértékű előfordulásának biztosítása
érdekében egészségügyi termelés csak akkor tervezhető, ha legalább 5 m3/ha mennyiségű holt faanyag már jelen
van az  erdőben. Ez  alól kivételt képezhetnek az  egészséges egyedekre is veszélyt jelentő, fertőző károsítások
megelőzőse érdekében szükséges fakitermelések, valamint a  nagyvízi meder elsődleges, másodlagos és átmeneti
levezető sávjaiban lévő erdők, ahol fekvő holtfát visszahagyni csak az árvízvédelmi szempontok figyelembevételével
lehet.
(8) A körzeti erdőtervezés során egyéb termelés
a) kiemelt közjóléti, természetvédelmi, örökségvédelmi vagy árvízvédelmi cél elérése érdekében, amennyiben
az adott fakitermelés más tervezett fakitermelés keretében nem oldható meg,
b) faanyagtermelést nem szolgáló erdőkben szükségessé váló fakitermelések esetében,
c) az engedélyezett igénybevételek végre nem hajtott fakitermelései esetében
tervezhető.
4. A fakitermelésekre vonatkozó erdőgazdálkodási szabályok 5. § (1) A  véghasználatok során fakitermelési korlátozás alá eső, vagy kitermelni nem szándékozott faegyedeket –
hagyásfákat – 2,0 ha-nál nagyobb végvágott vagy tarvágott területen lehetőség szerint 0,1–0,3 hektár területű
hagyásfa csoportokban, egyéb esetekben egyenletes térbeli elhelyezkedés mellett kell visszahagyni. A hagyásfákat,
hagyásfa csoportokat – amennyiben található a  területen – őshonos fafajokból, idősebb, de még állékony, illetve
böhöncös, odvas faegyedekből kell visszahagyni. A  hagyásfa csoportokat továbbá úgy kell kialakítani, hogy azok
a  természetvédelmi vagy közjóléti jelentőségű, ismert pontszerű helyszíneket (így különösen fokozottan védett
madár fészke, forrás, barlang bejárata, erdei emlékmű vagy közjóléti létesítmény, berendezés) is tartalmazzák.
(2) A  hagyásfák, hagyásfa csoportok erdészeti tájban honos fafajú egyedei csak különleges, indokolt esetben, így
különösen veszélyelhárítás, az erdő védelme és fenntartása érdekében termelhetők ki.
(3) A  hagyásfa csoportokban található holtfát, valamint a  (2)  bekezdés szerint kitermelt faanyagot vissza kell hagyni
a területen.
5. Természetvédelmi célú erdőtervezési alapelvek 6. § (1) E  rendeletben szereplő előírásokat védett természeti területek esetében az  adott területre vonatkozó,
jogszabályban kihirdetett természetvédelmi kezelési tervben, illetve a  vonatkozó természetvédelmi
jogszabályokban foglalt sajátos előírásoknak megfelelő eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Az  Evt. 33.  § (2)  bekezdés e), f ) és i)  pontjában foglaltakat védett természeti területeken álló erdők esetében
a  természetvédelmi kezelési állásfoglalás, a  Natura 2000 hálózat részét képező területen (a  továbbiakban: Natura
2000 terület) található erdő esetén a  Natura 2000 fenntartási terv, vagy annak hiányában a  Natura 2000 javaslat
figyelembevételével kell meghatározni.
(3) Védett természeti területen, illetve a  Natura 2000 területen található erdő körzeti erdőtervezése során kiemelt
figyelemmel kell lenni az alábbi védelmi célok teljesülésére:
a) az erdők – különösen a  közösségi jelentőségű vagy kiemelt közösségi jelentőségű, jelölő erdei élőhelyek  –
természetességi állapotának, biológiai és genetikai sokféleségének, fajkészletének fenntartása, illetve
lehetőség szerinti javítása vagy bővítése,
b) a védett vagy fokozottan védett, illetve a  közösségi jelentőségű vagy kiemelt közösségi jelentőségű fajok
élőhelyének, és az egyéb természeti értékeknek a védelme, valamint
c) az erdő által meghatározott tájképi értékek megőrzése, táji léptékben az  erdőtársulások sokszínűségének
fenntartása.
(4) A (3) bekezdésben foglaltak érvényesülése érdekében az érintett erdőkben
a) ahol a  természetvédelmi szempontok indokolják – kiemelten a  Natura 2000 elsődleges rendeltetésű,
illetve a  kiemelt közösségi jelentőségű, jelölő erdei élőhelynek minősülő erdőkben –, és ahol a  természeti
feltételek arra adottak, törekedni kell az  erdőborítás minél folyamatosabb fenntartására, amit a  védelmi
célok, és az erdő természeti állapota függvényében hosszabb véghasználati időszakú, egyenlőtlen bontáson
alapuló fokozatos felújítóvágás vagy szálalóvágás alkalmazásával, a  tarvágás végrehajtásának térbeli és
időbeli tagolásával, illetve a folyamatos erdőborítást biztosító, vagy az arra való átállást szolgáló üzemmódú
erdőgazdálkodással lehet elérni;
b) tarvágás véghasználatként csak akkor tervezhető, ha az  erdő felújítása más erdészeti módszerrel nem,
vagy – természetvédelmi szempontból is – legcélszerűbben így kivitelezhető, azonban ebben az esetben is
törekedni kell az egybefüggő vágásterület kiterjedésének csökkentésére;
c) az erdőneveléseket úgy kell megtervezni, hogy azok a  termőhelynek nem megfelelő, vagy erdészeti
tájidegen elegyfafajok, különös tekintettel az  intenzíven terjedő fajok visszaszorítását, az  őshonos fafajok
elegyarányának az emelését, valamint az elegyesség fenntartását, növelését szolgálják;
d) a vágásérettségi kort természetes, természetszerű vagy származékerdőben a  természetvédelmi célok,
a hozamvizsgálat eredményeinek, a természetes felújítás követelményeinek és az erdő egészségi állapotának
együttes figyelembevételével, lehetőség szerint a vágásérettségi szakasz felső felében kell meghatározni;
e) a véghasználatok tervezése során arra kell törekedni, hogy a  védett természeti területen, illetve Natura
2000 területen az  erdészeti tájban honos fafajokkal jellemezhető faállomány típusok, illetve a  közösségi
jelentőségű jelölő erdei élőhelytípusok esetében a  korosztályviszonyok kiegyenlítettek legyenek, mindig
legyen idős erdő;
f ) a 2,0 hektár vagy annál nagyobb területű, természetes, természetszerű vagy származék erdő véghasználatát
az  erdészeti tájban honos fafajú hagyásfák, illetve hagyásfa csoportok visszahagyásával kell megtervezni,
melynek során a korábban hagyásfa csoport célból megosztással leválasztott, faanyagtermelést nem szolgáló
üzemmódú erdőrészleteket is figyelembe kell venni;
g) az erdőfelújítások tervezése során intenzíven terjedő fafaj még elegyfafajként sem alkalmazható, kivéve
az  akác főfafajú, vagy legalább 30% elegyarányban akác fafajból álló erdőt, ahol legfeljebb a  korábbi
fafajösszetétel mellett tervezhető az akác elegyes célállománnyal történő felújítás;
h) a termőhelynek nem megfelelő, vagy erdészeti tájidegen főfafajú erdők véghasználata után a  fafajcserével
járó erdőszerkezet-átalakítást alternatív lehetőségként minden esetben meg kell tervezni;
i) az erdőszerkezet-átalakítás kizárólagos módon történő tervezése védett természeti területen
a  természetvédelmi célok és az  erdei haszonvételi lehetőségek együttes figyelembevételével, ütemezetten
történhet.
6. Természetvédelmi célú erdőgazdálkodási szabályok 7. § (1) Védett természeti területen, illetve a Natura 2000 területen található erdő kedvező természetvédelmi helyzetének
fenntartása, és lehetőség szerinti javítása érdekében, a természetvédelmi szempontokkal összhangban
a) az erdőnevelések során
aa) természetes, természetszerű és származék erdőkben a  termőhelynek nem megfelelő, vagy
az erdészeti tájidegen elegyfafajokat – különös tekintettel az intenzíven terjedő fajokra – lehetőség
szerint teljes mértékben vissza kell szorítani;
ab) az átmeneti és kultúrerdőkben, valamint a  faültetvényekben – ahol arra lehetőség van, de
különösen a  fekete- és erdeifenyves főfafajú erdőkben – megfelelő csoportos jellegű gyérítési
módszerek alkalmazásával elő kell segíteni az őshonos fafajok előretörését;
ac) a nagy kiterjedésű, egykorú és kevés fafajból álló erdők lombkorona-, cserje-, valamint lágyszárú
szintjében elő kell segíteni a faji, életkori és szerkezeti változatosság növekedését;
b) a fakitermelések során
ba) természetes, természetszerű és származék erdőkben lehetőség szerint egyenletes eloszlásban
böhöncös, odvas faegyedeket, valamint álló és fekvő holtfát kell visszahagyni a területen;
bb) az erdőszegélyek kialakulására, valamint a  meglévő erdőszegélyek kíméletére különös hangsúlyt
kell fektetni;
bc) az erdészeti tájban őshonos fajokból álló cserjeszintet legalább olyan mértékben meg kell hagyni,
vagy a  cserjeszint szükségessé váló átmeneti eltávolítását olyan módon kell végrehajtani, hogy
az adott erdőtársulásra jellemző cserjeszint kialakulásának feltételei biztosítottak legyenek;
bd) a készletező helyek és a  közelítő nyomok kijelölése során a  természeti értékek és a  természetes
újulat lehetséges legkisebb mértékű károsítására kell törekedni;
be) a vágástéri maradék égetéssel történő megsemmisítését – amennyiben a  vágásterületen történő
visszahagyása egyéb védelmi célokat nem veszélyeztet – lehetőség szerint kerülni kell;
c) az erdőfelújítás során
ca) erdőszerkezet-átalakítás esetén biztosítani kell az idős faállomány alatt felverődött, a termőhelynek
megfelelő, és az erdészeti tájban őshonos fafajokból álló természetes újulat megmaradását, kivéve
ha az  akadályozza az  erdőszerkezet-átalakítást, vagy az  idegenhonos, illetve intenzíven terjedő
fafajok hatékony visszaszorítását;
cb) a természetszerű és származék erdők felújítása során teljes talajelőkészítés csak akkor végezhető, ha
az erdőfelújítás sikeressége érdekében az elengedhetetlen;
cc) tuskózás csak az erdőfelújítás – elsősorban az erdőszerkezet-átalakítás – sikerességének biztosítása
céljából végezhető;
cd) tuskóprizma őshonos fafajokból álló erdővel, valamint gyep-, illetve vizes területtel határosan csak
kivételesen indokolt esetben helyezhető el;
d) fokozottan védett madár, vagy védett ragadozó madár életfeltételeinek biztosítása érdekében
da) a lakott fészek legalább 100 méteres környezetében az erdőőrzési és az előírt erdővédelmi feladatok
végrehajtásán kívül erdőgazdálkodási tevékenység szaporodási és utódnevelési időszakban csak
a természetvédelmi célokkal összhangban, a (7) bekezdésben foglaltak szerint végezhető;
db) a (6)  bekezdés szerint nyilvántartott fészek – ide nem értve a  nem foglalt műfészkeket –
környezetében további korlátozás is elrendelhető.
(2) A  természet védelméről szóló 1996.  évi LIII.  törvény (a  továbbiakban: Tvt.) 23.  § (2)  bekezdése alapján védett
– a  természetvédelmi hatóság határozatában kijelölt – természeti értékek és területek, továbbá a  Tvt. 48.  §
(2)  bekezdésében meghatározott, védetté nyilvánított mesterséges üregek, és a  Tvt. 19.  § (1)  bekezdésében
meghatározott, védetté nyilvánított földtani természeti értékek, valamint védett természeti területen az  Evt. 13.  §
(1) bekezdés a) pont af ) alpontja, és az érintett erdőrészlet leírólapján is feltüntetett, Evt 13. § (1) bekezdés b) pontja
szerinti erdei vízfolyások és az  erdei tavak védelme érdekében, azok földfelszíni elhelyezkedéséhez 25 méternél
közelebb fakitermelés és faanyag készletezés csak a természetvédelmi célokkal összhangban végezhető.
(3) Védett növény élőhelyeként szolgáló tisztáson, különösen ha az  védett természeti területen, vagy Natura 2000
területen, jelölő élőhelytípusba sorolható növénytársulás élőhelyén található, faanyag mozgatás, illetve faanyag
készletezés – e  rendelet hatálybalépésekor már meglévő, akár csak időszakosan használt erdei farakodó és
készletező hely, valamint erdei feltáró hálózat kivételével – csak a  természetvédelmi célokkal összhangban,
a (7) bekezdésben foglaltak szerint végezhető.
(4) Közösségi jelentőségű vagy kiemelt közösségi jelentőségű jelölő faj kedvező természetvédelmi helyzetének
megőrzése érdekében előírt korlátozás csak a faj monitorozott adatok alapján megállapított jelentős állományának
erdőtervben rögzített élőhelyeként szolgáló erdőkre vonatkozik.
(5) Védett, fokozottan védett faj megőrzése, védelme érdekében előírt korlátozás csak a faj bizonyítottan előforduló és
populáció kialakítására képes állománya erdőtervben rögzített élőhelyeként szolgáló erdőre vonatkozik.
(6) A  fészekvédelmi korlátozások a  védett természeti terület természetvédelmi kezeléséért felelős szerv által
az  erdőgazdálkodóval, valamint az  erdészeti hatósággal ismertetett, és erdőrészlet szinten az  erdőtervben is
rögzített elhelyezkedésű fészek környezetére vonatkoznak.
(7) Ha e  rendelet szerint valamely erdőgazdálkodási tevékenységet a  természetvédelmi célokkal összhangban kell
elvégezni, az erdőgazdálkodó a tevékenység megkezdése előtt legalább 15 nappal megkeresi a védett természeti
terület természetvédelmi kezeléséért felelős szervet, amely 15 napon belül írásban tájékoztatja az erdőgazdálkodót
a tevékenység végzésének természetvédelmi feltételeiről.
(8) A  (7)  bekezdés szerinti tájékoztatást a  védett természeti terület természetvédelmi kezeléséért felelős szerv
egyidejűleg megküldi az illetékes környezetvédelmi és természetvédelmi felügyelőségnek és erdészeti hatóságnak
is.
7. Közjóléti célú erdőtervezési alapelvek 8. § A közjóléti rendeltetésű erdők közül a parkerdőkben és a gyógyerdőkben a közjóléti – kiemelten a sport, turisztikai,
üdülési, egészségügyi, valamint egészségvédelmi funkciók megfelelő érvényesülése érdekében
a) törekedni kell a  folyamatos erdőborítást biztosító, vagy az  arra való átállást szolgáló üzemmódú
erdőgazdálkodásra való áttérésre;
b) vágásos üzemmód esetén az  erdő egészségi állapotának, továbbá az  idős erdő alatt megtelepedett újulat
életfeltételeinek figyelembevételével a  vágásérettségi kor emelésére kell törekedni, a  véghasználatot több
ütemben indokolt végrehajtani, valamint fokozatos felújítóvágás esetén hosszabb véghasználati időszakot
kell alkalmazni;
c) az erdőfelújítás és az erdőnevelés során változatos korú, fafajösszetételű és szerkezetű, hosszú távon állékony
faállományt kell kialakítani, amely érdekében – az  erdő természetességi állapotának fenntartása mellett –
az  erdők esztétikai értékét növelő, vagy oktatási célokat szolgáló, idegenhonos, intenzíven nem terjedő,
allergiás kockázatot nem növelő fafajú vagy fajtájú faegyedek szálankénti elegyítése, vagy visszahagyása is
megengedett.
8. Közjóléti célú erdőgazdálkodási szabályok 9. § (1) A  turisták által sűrűn látogatott erdőben, különösen a  közjóléti létesítmények és nyomvonalak környezetében
folytatott erdőgazdálkodás során törekedni kell a  turisták zavarásának mérséklésére és a  balesetveszély
csökkentésére. Ennek érdekében ezeken a  területeken az  erdőgazdálkodási tevékenységeket lehetőség szerint
látogatási csúcsidőszakokon kívüli – elsősorban téli – időszakban, az  erdő látogatását rövid ideig korlátozva,
az  erdők esztétikai értékének fenntartására, valamint az  allergiás kockázatok mérséklésére törekedve, a  közjóléti
berendezésekben és létesítményekben keletkező károk gyors felszámolásával kell végrehajtani, továbbá
a balesetveszély elkerülése érdekében álló holtfát nem szabad visszahagyni.
(2) A közjóléti nyomvonalak mentén folytatott erdőgazdálkodás során
a) a kijelölt vagy bejelentett turistautak, a lovaglás és kerékpározás célját szolgáló utak jelzéseit hordozó fákat
kímélni kell,
b) az a) pont szerinti nyomvonalak közelítésre, készletezésre történő használatát lehetőség szerint kerülni kell,
valamint
c) az a) pont szerinti nyomvonalakon történő közlekedés akadályoztatása esetén (így különösen kerítés építése,
fakitermelés) gondoskodni kell figyelmeztető táblák kihelyezéséről és a  megfelelő elkerülő útvonalak
kijelöléséről.
9. Vízvédelmi, partvédelmi, és árvízvédelmi célú erdőtervezési alapelvek
10. § (1) A  körzeti erdőtervezés során a  nagyvízi meder, azon belül az  egyes levezető sávok határvonalai a  nagyvízi
mederkezelési tervek elkészültéig a vízügyi igazgatási szervnek az erdészeti hatósággal, valamint természetvédelmi
vagy Natura 2000 rendeltetésű erdő esetén a  védett természeti területek természetvédelmi kezeléséért felelős
szervvel egyeztetett szakvéleménye alapján kerül meghatározásra.
(2) A  folyók hullámtereinek árvízvédelmi szempontok szerint elkülönített egyes részein található erdők körzeti
erdőtervezését az adott területkategóriákra érvényes árvízvédelmi szempontokkal és korlátozásokkal összhangban
kell végrehajtani.
10. Vízvédelmi, partvédelmi, és árvízvédelmi célú erdőgazdálkodási szabályok
11. § (1) A nagyvízi meder lefolyási viszonyainak javítása érdekében
a) az elsődleges és másodlagos levezető sávokban az erdőnevelések során törekedni kell
aa) az árvízi folyásiránnyal párhuzamosan futó sorok, illetve pászták kialakítására;
ab) a mértékadó árvízszinthez igazodva törzskiválasztó gyérítési kortól a  faegyedek magasságának
egyharmadáig, 12 méteres magasságot meghaladó faegyedeknél legalább 4 méteres
törzsmagasságig ágtiszta állapotban tartására;
ac) a fa- és cserjefélék cserjeszintben történő visszaszorítására;
b) a nagyvízi meder teljes területén a fakitermelések során
ba) a vágástéren feldolgozatlan faanyag és ágdarabok nem maradhatnak;
bb) hagyásfák, hagyásfa csoportok, valamint holt faanyag visszahagyása során az  árvízvédelmi
szempontokat is figyelembe kell venni;
c) az elsődleges és másodlagos levezetési sávokban az erdőfelújítás során
ca) a tuskózást lehetőség szerint tuskófúrással kell kivitelezni, ha ez nem lehetséges, a kiemelt tuskókat
a területről el kell szállítani, vagy az árvízi folyásiránnyal párhuzamosan kialakított prizmákba rakva
kell deponálni;
cb) mesterséges vagy alátelepítéssel kombinált természetes erdőfelújítás során a  sorokat az  árvízi
folyásiránnyal párhuzamosan kell kialakítani.
(2) Az  árvízvédelmi töltések szabadon tartandó védősávjában, illetve a  töltéseket keresztező rámpákon történő
faanyagmozgatás és készletezés során a  töltések kíméletére kiemelt figyelmet kell fordítani, az  árvízi biztonság
csökkenésével járó mechanikai sérülésük esetén a helyreállításról haladéktalanul gondoskodni szükséges.
(3) A  vízbázisok védelmét szolgáló erdők esetében törekedni kell az  erdőborítás minél folyamatosabb fenntartására,
valamint a  víztermelő helyek környékén a  megfelelő cserjeszint kialakítására és fenntartására. A  folyamatos
erdőborítás mielőbbi elérése érdekében az  erdőfelújításokat – egyéb jogszabályi korlátozások hiányában, és
a  termőhelyi adottságok figyelembevételével – lehetőség szerint különböző vágásérettségi korú fafajok elegyes
erdősítésével kell végrehajtani.
(4) A  síkvidéki, mezőgazdasági művelés alatt álló területekkel körülvett ivóvízbázisokat határoló vízvédelmi
erdők tarvágás jellegű véghasználatát csak több ütemben, lehetőség szerint minél kisebb területi kiterjedésű
tarvágásokkal lehet végrehajtani.
11. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
13. § Az erdőterv rendelet előkészítésének, és a  körzeti erdőterv készítésének szabályairól szóló 11/2010. (II. 4.) FVM
rendelet (a továbbiakban: R.) 1. számú melléklete a 15. melléklet szerint módosul.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 vidékfejlesztési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
194/2016. (VI. 17.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Huba Olíviát 2016. október 10-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2016. június 1. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
311/2011. (XII. 13.) KE határozata bírák kinevezéséről.
Az Alkotmány 48. § (2) bekezdése, valamint a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról szóló 1997. évi LXVI. törvény
4. § (1) bekezdése alapján, az Országos Igazságszolgáltatási Tanács elnökének előterjesztésére
dr. Domján Béla Zoltánt,
dr. Dorogi Csillát,
dr. Evanics Jánost,
dr. Garáné dr. Horváth Diánát,
dr. Gelencsér Szabolcsot,
dr. Németh Attila Balázst,
dr. Németh Helént,
dr. Pócza Judit Máriát,
dr. Schmidt Szilárdot,
dr. Striegl Pétert és
dr. Urszin Mariannát
2011. december 1. napjától 2014. november 30. napjáig terjedő időtartamra
bíróvá kinevezem.
Budapest, 2011. november 18. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
13/2018. (V. 4.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és a Seychelle Köztársaság Kormánya között a Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló Megállapodás hatálybalépéséről.
A 281/2017. (IX. 22.) Korm. rendelettel a  Magyar Közlöny 2017. szeptember 22-i 153. számában kihirdetett,
a  Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló Megállapodás 2.  cikk (1)  bekezdése az  alábbiak szerint
rendelkezik a hatálybalépésről:
„A jelen Megállapodás az 1. cikkben szereplő felajánlás érintett Partner általi elfogadásának napját követő 30. napon
lép hatályba.”
A hatálybalépéshez szükséges felajánlás Seychelle Köztársaság Kormánya általi elfogadása kézhezvételének napja:
2018. április 11.
A Magyarország Kormánya és a  Seychelle Köztársaság Kormánya között a  Stipendium Hungaricum ösztöndíjak
biztosításáról szóló Megállapodás hatálybalépésének napja: 2018. május 11.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 281/2017. (IX. 22.) Korm. rendelet 4. §-ával, megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és a Seychelle Köztársaság Kormánya között a Stipendium Hungaricum ösztöndíjak biztosításáról szóló
Megállapodás 2018. május 11-én, azaz kettőezertizennyolc május tizenegyedik napján lép hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
32/2017. (XII. 28.) NFM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
38. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján a Záhony–Kisvárda térség és Fényeslitke Ipari Parkra
vonatkozó koordinációs feladatok ellátásáért, valamint az egyes állami beruházások és kiemelt fejlesztési programok
végrehajtásáért 2017. december 1. napjától 2018. május 31. napjáig terjedő időtartamra Bogáti Jánost miniszteri
biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos a Záhony–Kisvárda térség és Fényeslitke Ipari Parkra vonatkozó feladatkörében
a) összehangolja a hazai fejlesztési források felhasználását;
b) biztosítja a hazai fejlesztési források felhasználásának átfogó kormányzati stratégiákkal való összhangját;
c) kapcsolatot tart a kormányzati és civil szervezetekkel, önkormányzatokkal;
d) szervezi és koordinálja a térségi beruházásokhoz kapcsolódó feladatokat.
3. § (1) A  miniszteri biztos – az Egyes Állami Beruházások Irányítási Főosztálya, az  Egyes Állami Beruházások Főosztálya
és a Sportcélú Beruházások Főosztálya tevékenységének koordinálása útján – gondoskodik az egyes infrastruktúrafejlesztési feladatok ellátásáról, így különösen
a) ellátja a  16 kiemelt sportághoz kapcsolódó sportlétesítmény-fejlesztésekkel, valamint a  kiemelt
sportegyesületekhez kapcsolódó sportlétesítmény-fejlesztésekkel kapcsolatos támogatási feladatokat,
b) gondoskodik a  nemzeti fejlesztési miniszter (a továbbiakban: miniszter) által meghatározott Nemzeti
Köznevelési Infrastruktúra Fejlesztési Program, valamint egyéb köznevelési célú létesítmény-fejlesztési
feladatok ellátásáról,
c) a Nemzeti Sportközpontok útján gondoskodik a feladatkörébe tartozó sportcélú ingatlanok vagyonkezeléséről,
működtetetéséről, hasznosításáról, fejlesztéséről,
d) ellátja a  miniszter külön egyedi döntése alapján rábízott egyes kiemelt, nem sportcélú infrastruktúrafejlesztések megvalósításával kapcsolatos feladatokat,
e) gondoskodik az egyes fejlesztési programok, infrastruktúra-fejlesztések megvalósításához, működtetéséhez,
az  ezekhez kapcsolódó hazai, európai uniós és nemzetközi kötelezettségek végrehajtásához szükséges
szabályozás előkészítéséről,
f ) közreműködik a  feladatkörébe tartozó fejlesztési programok, kiemelt infrastruktúra-fejlesztések
vagyongazdálkodási szempontú, az állami vagyon gyarapításának, hatékony működtetésének ellenőrzésében,
valamint azok bemutatását célzó népszerűsítésében,
g) közreműködik a  Nemzeti Sportközpontok által megvalósított egyes sportcélú beruházási projektek
végrehajtásának koordinációjában,
h) közreműködik az állami beruházások hatékonyságának növelése érdekében szükséges egyes intézkedésekről
szóló 1267/2016. (VI. 7.) Korm. határozat alapján kialakított Központi Állami Beruházás Ellenőrzési Rendszer
működtetésében.
(2) A miniszteri biztos szakmai irányítást gyakorol a Beruházási, Műszaki Fejlesztési, Sportüzemeltetési és Közbeszerzési
Zártkörűen Működő Részvénytársaság vonatkozásában.
4. § (1) A Ksztv. 38. § (9) bekezdés a) pontja alapján a miniszteri biztos a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazásra nem
jogosult.
(2) A miniszteri biztost a Ksztv. 38. § (6) bekezdése alapján meghatározott juttatások illetik meg.
5. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
94/2013. (X. 10.) VM rendelete a mikro-, kis- és középvállalkozások hitelezésének elősegítése érdekében a kezességvállalási díjak költségvetési támogatásáról.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007.  évi XVII.  törvény 81.  § (4)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az  egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 94. § a) és b) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § E rendelet alkalmazásában:
 1. de minimis támogatás:
1.1. a  Szerződés 87. és 88.  cikkének a  de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006.
december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendelet szerinti támogatás [a továbbiakban: általános
csekély összegű (de minimis) támogatás],
1.2. a  Szerződés 87. és 88.  cikkének a  mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű
(de  minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2007. december 20-i 1535/2007/EK
bizottsági rendelet szerinti támogatás [a továbbiakban: mezőgazdasági csekély összegű (de minimis
támogatás], továbbá
1.3. a  Szerződés 87. és 88.  cikkének a  halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis)
támogatásokra való alkalmazásáról és az  1860/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007.
július  24-i 875/2007/EK bizottsági rendelet szerinti támogatás [a továbbiakban: halászati csekély
összegű (de minimis) támogatás];
2. hitelkiváltás: forgóeszköz, beruházási, illetve európai uniós támogatás önerő és előfinanszírozására nyújtott
hitel kiváltására irányuló új hitelszerződés vagy szerződésmódosítás;
3. igénylőlap: a kezességi díjtámogatás igénybevételére vonatkozó kérelem;
 4. kedvezményezett: a  Szerződés 87. és 88.  cikke alkalmazásában a  támogatások bizonyos fajtáinak a  közös
piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK bizottsági rendelet
I. melléklete szerinti vállalkozás;
5. kezességvállaló intézmény: az Agrár-Vállalkozási Hitelgarancia Alapítvány;
 6. nehéz helyzetben lévő vállalkozás: az  európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal
kapcsolatos eljárásról és a  regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet 6.  §-ában
meghatározott vállalkozás;
7. pénzügyi intézmény: olyan intézmény, amely a  kezességvállalás pénzügyi szolgáltatás igénybevétele
érdekében csatlakozási, együttműködési vagy partneri keretszerződés alapján kapcsolatban áll
a kezességvállaló intézménnyel;
8. támogatási intenzitás: az  agrár- és vidékfejlesztési állami támogatásokkal kapcsolatos egyes eljárási
kérdésekről szóló 353/2012. (XII. 13.) Korm. rendelet 2. § 22. pontjában meghatározott intenzitás;
9. támogatástartalom: az  európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal kapcsolatos
eljárásról és a regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet 2. § 19. pontjában, agrárés vidékfejlesztési állami támogatások esetén az agrár- és vidékfejlesztési állami támogatásokkal kapcsolatos
egyes eljárási kérdésekről szóló 353/2012. (XII. 13.) Korm. rendelet 2.  § 29.  pontjában meghatározott
támogatási egyenérték;
10. támogatástartalomról szóló igazolás: a támogatás támogatástartalmáról szóló igazolás, amely a megállapított
támogatás „de minimis” jellegét is megjelöli utalva a támogatás alapját képező bizottsági rendeletre, annak
pontos címére és az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésre.
2. § E rendelet hatálya nem terjed ki az  Agrár Széchenyi Kártya Konstrukciókra, az  állami viszontgarancia nélküli
kezességi ügyletekre, továbbá a piaci kezességi díjon vállalt kezességi ügyletekre.
3. § (1) A  kedvezményezett az  e  rendeletben foglalt feltételekkel a  pénzügyi intézmények által 2013. június 15. után
megkötött
a) forgóeszköz, beruházási, illetve európai uniós támogatás önerő és előfinanszírozására nyújtott új hitelekhez
és hitelkiváltásokhoz,
b) egyéb, az a) pontba nem tartozó hitelekhez,
c) új bankgarancia-szerződésből és termelési célú eszközbeszerzéshez kapcsolódó pénzügyi lízingszerződésből,
legfeljebb egyéves futamidejű faktoringszerződésből eredő kötelezettségekhez (a  továbbiakban együtt:
ügylet) kapcsolódó, a kezességvállaló intézmény által vállalt készfizető kezességek kezességi díjához, illetve
ezen ügyletek módosításához, amennyiben a módosítás további kezességi díjfizetéssel jár,
támogatást vehet igénybe.
 (2) A  támogatás formája kezességi díjhoz kapcsolódó vissza nem térítendő állami támogatás (a  továbbiakban:
kezességi díjtámogatás).
 (3) A kezességi díjtámogatás mértéke évente – a (4)–(9) bekezdésben foglaltak figyelembevételével – a kezességvállalás
mértékéhez igazodóan a  teljes hitelösszeg legfeljebb 0,75%-a azzal, hogy a  2%-os éves hitelkamatot meg nem
haladó hitelügyletek esetén a  támogatással csökkentett, kedvezményezett által fizetett éves kezességvállalási díj
mértéke nem haladhatja meg a teljes hitelösszeg 0,5%-át.
(4) A  kezességi díjtámogatás mértéke nem haladhatja meg a  kedvezményezett által fizetett kezességvállalási díj
mértékét.
(5) A kezességi díjtámogatás (3) bekezdésben meghatározott mértéke a 80%-os mértékű, tőkére vállalt kezesség esetén
alkalmazandó, ennél alacsonyabb kezességvállalás esetén a kezességi díjtámogatás mértéke arányosan csökken.
(6) Kezességi díjtámogatás nem vehető igénybe a kezességvállaló intézmény által az ügylet kamatára vállalt készfizető
kezesség díjára.
(7) A kezességi díjtámogatás támogatástartalma nem haladhatja meg a kedvezményezett rendelkezésére álló szabad
csekély összegű (de minimis) keretét.
(8) Ha a  kezességi díjtámogatás ugyanazon elszámolható költség vonatkozásában más – nem csekély összegű
(de  minimis) támogatásnak minősülő – nemzeti támogatással halmozódik, úgy az  adott jogcímre vonatkozó
támogatási intenzitást is figyelembe kell venni.
(9) Ha a  kezességi díjtámogatás ugyanazon elszámolható költség vonatkozásában más európai uniós támogatással
halmozódik, úgy a támogatás vonatkozásában az adott uniós jogcímre vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.
(10) Az  önrész kiegészítésére nyújtott támogatás és egyéb forrásból igénybe vett támogatás együttesen nem
eredményezhet olyan támogatási arányt, amely a regionális beruházási támogatás esetén előírt 25%-os saját forrás
biztosításának követelményébe ütközik.
(11) A  támogatástartalom euróra történő átszámításakor a  kezesség elbírálásának hónapját megelőző hónap utolsó
napján érvényes, az Európai Központi Bank által közzétett forint/euró átváltási árfolyamot kell alkalmazni.
4. § (1) Az  adott évben rendelkezésre álló támogatási keret összegét a  Vidékfejlesztési Minisztérium fejezeti kezelésű
előirányzatainak felhasználásáról szóló miniszteri rendelet szerint jóváhagyott keretfelosztás határozza meg.
(2) A  kezességvállaló intézmény negyedévente – 2013. évben soron kívül december 13-án – tájékoztatja
az agrárpolitikáért felelős minisztert (a továbbiakban: miniszter) a kiállított támogatástartalomról szóló igazolásokon
feltüntetett kezességi díjtámogatások együttes összegéről és a várható kezességi díjtámogatások összegéről.
(3) A  forrás kimerüléséről szóló miniszteri közlemény kiadását követően benyújtott igénylőlapok esetén támogatás
nem fizethető ki.
5. § (1) A kezességi díjtámogatás igénybevételére az az igénylőlapot benyújtó kedvezményezett jogosult, aki vagy amely
a) a  mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez
kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007.  évi XVII.  törvény szerinti nyilvántartásba vételi
kötelezettségének személyesen vagy a  kezességvállaló intézmény – nyilvántartásba vételi eljárásra
vonatkozó eseti meghatalmazáson alapuló – közreműködésével eleget tesz;
b) az igénylőlap benyújtásának időpontjában
ba) nincs adók módjára behajtható köztartozása vagy lejárt esedékességű adótartozása, kivéve,
ha az adóhatóság számára fizetési halasztást vagy részletfizetést engedélyezett,
bb) nem áll jogerős végzéssel elrendelt felszámolási, végelszámolási eljárás alatt,
bc) megfelel a rendezett munkaügyi kapcsolatok feltétel követelményeinek,
bd) nem minősül nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak,
és ezekről az igénylőlap benyújtásával egyidejűleg nyilatkozik;
c) nyilatkozik továbbá
ca) általános csekély összegű (de minimis) támogatás igénylése esetén az  igénylőlap benyújtását
megelőző kettő pénzügyi évben és a  folyamatban lévő pénzügyi évben igénybe vett szerinti
általános csekély összegű (de minimis) támogatás összegéről,
cb) az ügylethez kapcsolódó ugyanazon elszámolható költség vonatkozásában más támogatásban való
részesülése esetén a támogatás jogcíméről;
d) részére a kezességvállaló intézmény kezességvállalásról szóló döntést hozott;
e) hozzájárul ahhoz, hogy
ea) a  kezességvállaló intézmény mezőgazdasági vagy halászati csekély összegű támogatás igénylése
esetén a  szabad csekély összegű (de minimis) keretének ellenőrzése céljából a  Mezőgazdasági és
Vidékfejlesztési Hivataltól (a továbbiakban: MVH) erre vonatkozóan adatokat kérjen,
eb) a szabad csekély összegű (de minimis) keret és a szabad tagállami keretre figyelemmel a kezességi
díjtámogatás mértéke szükség szerint csökkentésre kerüljön,
ec) a  kezességvállaló intézmény kezességi díjtámogatás támogatástartalmának zárolása, lekötése
érdekében MVH előtt eljárjon,
ed) a  kezességvállaló intézmény az  MVH-tól adatokat kérjen a  kedvezményezett ügyfél-azonosítója
alapján, ha ugyanazon elszámolható költség vonatkozásában más csekély összegű (de minimis)
támogatással halmozódik a kezességi díjtámogatás;
f ) az  ügylethez kapcsolódó, más jogcímen kiállított támogatástartalomról szóló igazolás vagy támogatási
határozat, vagy támogatási szerződése másolatát az  igénylőlappal egyidejűleg benyújtja, amennyiben
ugyanazon elszámolható költség vonatkozásában más nem csekély összegű (de minimis) támogatással
halmozódik a kezességi díjtámogatás.
(2) Az  (1)  bekezdésben foglalt feltételek fennállásának ellenőrzését a  kezességvállaló intézmény a  pénzügyi
intézmények bevonásával végzi.
(3) A kedvezményezett a kezességi díjtámogatással csökkentett díjat a pénzügyi intézmény által meghatározott módon
a pénzügyi intézményen keresztül fizeti meg a kezességvállaló intézmény részére.
(4) A  kezességvállaló intézmény és az  MVH a  kedvezményezett rendelkezésére álló csekély összegű (de minimis)
keret lekérdezéséhez, zárolásához, lekötéséhez, valamint felszabadításához kapcsolódó eljárás során megvalósuló
adatszolgáltatást elektronikus úton teljesíti.
6. § (1) A kezességvállaló intézmény a kezességi díj kedvezményezett által meg nem fizetett, a kezességi díj megelőlegezett
részéről szóló támogatáslehívási kérelmet – kedvezményezettenként részletezve – a kezességi díjtámogatásra
vonatkozóan – az MVH által rendszeresített és honlapján közzétett nyomtatványon nyújtja be az MVH-hoz.
(2) Az (1) bekezdés szerinti kérelem MVH-hoz történő beérkezésétől számított harminc napon belül meghozott döntést
követően az  MVH – a  forrás rendelkezésre állása esetén – haladéktalanul folyósítja a  kezességi díjtámogatást
a kezességvállaló intézmény részére.
(3) Amennyiben a  kezességvállaló intézmény által garantált ügyletben bekövetkező változás miatt a  kezességi díj
visszatérítése szükséges a kedvezményezett részére, úgy a visszatérített kezességi díjra eső, az MVH által korábban
folyósított kezességi díjtámogatásról a kezességvállaló intézmény a garantált alapügyletben bekövetkező változás
hatálybalépését követően benyújtott támogatáslehívási kérelemben számol el.
7. § (1) A  kezességi díjtámogatásról a  támogatástartalomról szóló igazolást a  kezességvállaló intézmény állítja ki, és
megküldi a kedvezményezett és – a támogatástartalom lekötése céljából – elektronikus úton az MVH részére.
(2) E  rendelet hatálybalépéséig megelőlegezett kezességi díjtámogatásról a  kezességvállaló intézmény által kiállított
támogatástartalomról szóló igazolást a kezességvállaló intézmény e rendelet hatálybalépését követő hatvan napon
belül – de legkésőbb a vonatkozó támogatáslehívási kérelem benyújtását megelőzően – elektronikus úton megküldi
az MVH részére a támogatástartalom lekötése céljából.
8. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
 (2) E  rendelet a  2013. június 15. után megkötött, 3.  § (1)  bekezdés szerinti ügyletekre is alkalmazandó azzal, hogy
a  kedvezményezett a  rendelet hatálybelépése előtt létrejött ügyletek vonatkozásában az  5.  § (1)  bekezdésben
foglaltaknak 2013. december 13-áig eleget tesz.
9. § Ez a rendelet
a) a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i
1998/2006/EK bizottsági rendelet, b) az  EK-Szerződés 87. és 88.  cikkének a  mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű
(de  minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2007. december 20-i 1535/2007/EK bizottsági
rendelet, valamint
c) az  EK-Szerződés 87. és 88.  cikkének a  halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis)
támogatásokra való alkalmazásáról és az  1860/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. július 24-i
875/2007/EK bizottsági rendelet
hatálya alá tartozó támogatást tartalmaz. 10. § (1) Az  Agrár Széchenyi Kártya Konstrukciók keretében nyújtott de minimis támogatásokról szóló 39/2011. (V. 18.)
VM rendelet [a továbbiakban: 39/2011. (V. 18.) VM rendelet] 1. § c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[E rendelet alkalmazásában:]
„c) hitelintézet: a KAVOSZ Zrt. honlapján nevesített, a KAVOSZ Zrt.-vel szerződéses kapcsolatban álló hitelintézet;”
(2) A 39/2011. (V. 18.) VM rendelet 1. § g) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
[E rendelet alkalmazásában:]
„g) támogatástartalom: az  agrár-és vidékfejlesztési állami támogatásokkal kapcsolatos egyes eljárási kérdésekről
szóló 353/2012. (XII. 13.) Korm. rendelet (a  továbbiakban: Korm. rendelet) 2.  § 29.  pontjában meghatározott
támogatási egyenérték;”
(3) A 39/2011. (V. 18.) VM rendelet 2. § (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(6) A támogatástartalom kiszámítása a Korm. rendelet 2. számú mellékletében foglaltak alapján történik azzal, hogy
a támogatástartalom forint összegének kiszámításánál az  igénylés benyújtásának időpontjában érvényes adatokat
kell figyelembe venni.”
(4) A 39/2011. (V. 18.) VM rendelet 7. §-a a következő (3)–(5) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Ha az  Agrár Széchenyi Kártya Konstrukciók keretében létrejött hitelszerződéshez kapcsolódóan
–  a  hitelszerződés futamidejének lejárta előtt – az  Üzletszabályzat szerinti éves felülvizsgálat eredményeként
a hitelintézet részéről
a) a hitelképesség megszűnése okán a hitelszerződés felmondására,
b) a hitelkeret összegének csökkentésére, vagy
c) a hitelkeret ütemezett visszafizetésére
kerül sor, a hitelintézet legkésőbb az a)–c) pont szerinti módosítást rögzítő hitelszerződés hatályba lépését követő
40 napon belül elszámol az MVH által korábban folyósított kezességi díjtámogatás időarányos részével.
(4) A  (3)  bekezdés szerinti elszámolás esetén a  kezességi díjtámogatás jövőben fel nem használt részét az  MVH
Magyar Államkincstárnál vezetett 10032000-00287560-00000031 Szabálytalanságok lebonyolítási számlájára
történő visszautalással.
(5) A támogatás (4) bekezdés szerinti visszafizetésével egyidejűleg a hitelintézet – a kapcsolódó támogatástartalom
módosításának KAVOSZ Zrt. felé történő kezdeményezése mellett – írásban tájékoztatja az MVH-t a visszafizetéssel
érintett ügyletről, valamint a visszafizetés indokáról.”
(5) A 39/2011. (V. 18.) VM rendelet a következő 8/A. §-sal egészül ki:
„8/A. § E  rendeletnek a mikro-, kis- és középvállalkozások hitelezésének elősegítése érdekében a kezességvállalási
díjak költségvetési támogatásáról szóló 94/2013. (X. 10.) VM rendelettel (a  továbbiakban: módosító rendelet)
megállapított 1.  § c) és g)  pontját, 2.  § (6)  bekezdését, valamint 7.  § (3)–(5)  bekezdését a  módosító rendelet
hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.”
(6) A 39/2011. (V. 18.) VM rendelet 4. § (1) bekezdés a) pontjában a „regisztrációs kötelezettségének” szövegrész helyébe
a „nyilvántartásba vételi kötelezettségének” szöveg lép.
Dr. Fazekas Sándor s. k.,
 vidékfejlesztési miniszter


text:
27/2015. (II. 25.) Korm. rendelete az Állami Egészségügyi Ellátó Központról.
A Kormány az Alaptörvény 15. cikk (2) bekezdésében meghatározott eredeti jogalkotói hatáskörében,
a 6.  § tekintetében az  egészségügyi hatósági és igazgatási tevékenységről szóló 1991. évi XI. törvény 15.  § (4)  bekezdés
a)  pontjában, valamint az  egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló 2006. évi CXXXII. törvény 16.  § (15)  bekezdés e) és
f ) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) Az Állami Egészségügyi Ellátó Központ (a továbbiakban: ÁEEK) az egészségügyért felelős miniszter (a továbbiakban:
miniszter) irányítása alá tartozó, központi hivatalként működő központi költségvetési szerv.
(2) Az ÁEEK a miniszter által vezetett minisztérium költségvetési fejezetén belül önálló alcímet képez.
2. § Az ÁEEK-et főigazgató vezeti. 3. § Az ÁEEK feladatkörében – a  miniszter egészségüggyel és egészségbiztosítással összefüggő ágazati feladatai
keretében – jogszabályban meghatározottak szerint
a) gyakorolja a megyei önkormányzatok konszolidációjáról, a megyei önkormányzati intézmények és a Fővárosi
Önkormányzat egyes egészségügyi intézményeinek átvételéről szóló 2011. évi CLIV. törvény (a továbbiakban:
MÖKtv.), a  települési önkormányzatok fekvőbeteg-szakellátó intézményeinek átvételéről és az  átvételhez
kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló 2012. évi XXXVIII. törvény (a  továbbiakban: Ttv.) alapján
az  állam fenntartásába, illetve tulajdonába került egészségügyi intézmények, továbbá az  országos
gyógyintézetek és az Országos Vérellátó Szolgálat felett az egyes fenntartói jogokat, a gazdasági társaságok
tekintetében a tagsági jogokat, valamint az alapítványok esetében az alapítói jogokat,
b) gyakorolja az  Esztergom Város Önkormányzata egyes intézményeinek átvételéről szóló 2011. évi
CLXXXVI.  törvény alapján az  állam fenntartásába, illetve tulajdonába került egészségügyi intézmény felett,
továbbá a miniszter irányítása alá tartozó egészségügyi szolgáltató felett az egyes fenntartói jogokat,
c) a  fekvőbeteg szakellátást nyújtó intézmények részére történő gyógyszer-, orvostechnikai eszköz és
fertőtlenítőszer beszerzések országos központosított rendszeréről szóló 46/2012. (III. 28.) Korm. rendeletben
foglaltak szerint központi beszerző szervezetként jár el,
d) fenntartói jogok gyakorlójaként előzetesen jóváhagyja az  a) és b)  pont szerinti egészségügyi szolgáltató
működési engedélyének módosítása iránti kérelmét az ellátás progresszivitási szintje és formája tekintetében,
e) ellátja az  egészségpolitika kialakításához és a  döntés-előkészítéshez szükséges, valamint a  támogatási
forrásokból megvalósuló fejlesztések, európai uniós közösségi kezdeményezések és programok tervezésével
és lebonyolításával kapcsolatos feladatokat, továbbá részt vesz az  egészségügyi ellátórendszer és az  ellátó
kapacitások fejlesztését célzó innovációs projektek, valamint társulási és együttműködési programok
kialakításában és végrehajtásában,
f ) ellátja a fenntartásába tartozó egészségügyi intézmények vonatkozásában az informatikai, infrastrukturális és
elemzési kapacitásokhoz szükséges fejlesztésekhez kapcsolódó koordinációs és végrehajtási feladatokat,
g) erre irányuló megállapodás alapján elláthatja az  f )  pont szerinti feladatokat a  nem a  fenntartásába tartozó
egészségügyi intézmények vonatkozásában,
h) jogszabályban foglalt feladatkörében statisztikai adatokat gyűjt és elemez,
i) a Kormány által meghatározott szakkérdésben szakértőként jár el,
j) ellátja a jogszabályban, az alapító okiratában vagy hatósági határozatban meghatározott egyéb feladatokat.
4. § A MÖKtv., a  Ttv., az  Esztergom Város Önkormányzata egyes intézményeinek átvételéről szóló 2011. évi
CLXXXVI.  törvény, valamint az  egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló 2006. évi CXXXII. törvény alapján
átvett, és a  miniszter irányítása alá tartozó gyógyintézetek, valamint az  Országos Vérellátó Szolgálat tekintetében
középirányító szervként az ÁEEK gyakorolja az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 9. § b) és g)–j) pontja
szerinti irányítási hatásköröket.
5. § (1) Az ÁEEK a 4. § szerinti intézmények vonatkozásában
a) érvényesíti, illetve – módszertani segítséget is nyújtva – érvényesítteti a  közfeladatok ellátására vonatkozó
követelményeket, és az  erőforrásokkal – így az  előirányzatokkal, a  létszámokkal és a  vagyonnal – való
szabályszerű és hatékony gazdálkodás követelményeit, továbbá számon kéri, ellenőrzi e  követelmények
érvényre juttatását,
b) javaslatot tesz az éves költségvetésükre és azt megküldi a miniszternek,
c) meghatározza gazdálkodásuk részletes rendjét,
d) meghatározza az előirányzataik felhasználására vonatkozó irányelveket,
e) szervezi, irányítja és ellenőrzi a szakmai feladatok végrehajtásához szükséges pénzügyi feltételeket,
f ) előkészíti és jóváhagyásra a miniszternek megküldi az egészségügyi szolgáltatókat érintő éves és az európai
uniós tervezési ciklusokhoz igazodó többéves fejlesztési tervet, jelentős igényeltérés esetén elvégzi annak
módosítását,
g) előkészíti és jóváhagyásra a miniszternek megküldi az egészségügyi szolgáltatók szakellátási kapacitásait és
ellátási területeit érintő – a  legalább az adott egészségügyi szolgáltató lekötött kapacitásának 10%-át elérő
mértékű, vagy az  adott szolgáltatónál szakmacsoport közfinanszírozásának megszűnését eredményező –
módosításokat, feladatátadásokat, átcsoportosításokat bemutató éves tervet és annak módosítását,
h) előkészíti és jóváhagyásra a  miniszternek megküldi az  egészségügyi szolgáltató lekötött kapacitásának
10%-át elérő vagy azt meghaladó tervezett funkcióváltást,
i) előkészíti és a  miniszternek megküldi az  egészségügyi intézmény vezetőjének, gazdasági igazgatójának
kinevezését vagy megbízását és felmentését vagy a megbízásának visszavonását,
j) összegyűjti, ellenőrzi az  intézmények gazdálkodására vonatkozó kötelező, rendszeres és ad hoc jellegű
adatszolgáltatásokat, szükség szerint összesítve továbbítja azokat a  miniszter által vezetett minisztérium
részére,
k) előkészíti és jóváhagyás céljából megküldi a  miniszternek a  miniszter által vezetett minisztérium
költségvetési fejezetének a  gyógyító-megelőző ellátás szakintézményeire vonatkozó címén belül
az előirányzat- és létszám-átcsoportosításokat,
l) jogosult a  közbeszerzéseket összevontan lefolytatni, valamint az  intézmények közbeszerzési eljárásaival
kapcsolatban folyamatba épített és utóellenőrzéseket végezni.
(2) Az  az  egészségügyi szolgáltató, amelynek fenntartói jogait az  ÁEEK gyakorolja, a  finanszírozási szerződés
megkötéséről, módosításáról, megszűnéséről az ÁEEK-et tájékoztatja.
6. § (1) A  Kormány egészségügyi államigazgatási szervként az  ÁEEK-et jelöli ki az  egészségügyről szóló 1997. évi
CLIV. törvény 148. § (4) bekezdése szerinti feladatok ellátására.
(2) A Kormány jóváhagyásra jogosult szervként az ÁEEK-et jelöli ki az egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló
2006. évi CXXXII. törvény 2. § (6) bekezdése szerinti feladat ellátására.
(3) A  Kormány eljárásra jogosult szervként az  ÁEEK-et jelöli ki az  egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló
2006. évi CXXXII. törvény
a) 1/A. § (7) bekezdése,
b) 1/B. § (4) bekezdése,
c) 1/C. § (2) bekezdése,
d) 1/E. § (2)–(4) bekezdése,
e) 1/F. § (3) bekezdése,
f ) 1/G. § (2) bekezdése,
g) 1/H. § (3) és (7) bekezdése,
h) 1/I. § (3), (6) és (7) bekezdése
szerinti feladatok ellátására.
7. § Ez a rendelet 2015. március 1-jén lép hatályba.
8. § (1) A Gyógyszerészeti és Egészségügyi Minőség- és Szervezetfejlesztési Intézet elnevezése Állami Egészségügyi Ellátó
Központra változik.
(2) Az (1) bekezdés szerinti átalakulás időpontja 2015. március 1.
9. § Hatályát veszti a Gyógyszerészeti és Egészségügyi Minőség- és Szervezetfejlesztési Intézetről szóló 59/2011. (IV. 12.)
Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1698/2012. (XII. 29.) Korm. határozata a magyarországi zsidó közösségek vagyoni igényeinek rendezésével, valamint kulturális, hagyományőrző, oktatási és történelmi tényfeltáró tevékenységükkel kapcsolatos közigazgatási és szakmai előkészítéssel és koordinációval összefüggő feladatok ellátásáról.
1. A Kormány megbízza a Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy – az egyes miniszterek, valamint
a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 10. §
e) pontjában részére meghatározott, a miniszterelnök társadalompolitikai kérdésekkel összefüggő tevékenységének
elősegítése érdekében, valamint az ehhez szükséges koordinációs feladatok keretében – ellássa a zsidó
közösségek vagyoni igényeinek rendezésével, valamint a zsidó közösségekkel összefüggő kulturális, hagyományőrző,
oktatási és történelmi tényfeltáró tevékenységekkel kapcsolatos valamennyi közigazgatási és szakmai feladat
előkészítését és koordinációját. 2. A Miniszterelnökséget vezető államtitkár különösen az alábbi közigazgatási és szakmai előkészítéssel
és koordinációval kapcsolatos feladatokat látja el: a) a zsidó közösségek érdekképviseletének ellátására hivatott szervezetek képviselőivel megvitatja az örökös nélkül
elhalt zsidó származású, vallású, sérelmet szenvedett személyek után a zsidó közösségek vagyoni igényeivel
összefüggő kérdéseket, b) koordinálja a zsidó közösség vagyoni igényeinek teljesítésével kapcsolatos tárgyalásokat, valamint a tárcák
közötti egyeztetéseket, c) koordinálja a magyarországi zsidó közösségek kulturális, hagyományőrző, oktatási, valamint történelmi
tényfeltáró tevékenységével összefüggő állami feladatok ellátását, d) részt vesz az a)–c) pontokban foglalt tevékenységek nyomán előállt javaslatok kidolgozásában és azokat szükség
szerint egyezteti a Magyarországi Zsidó Örökség Közalapítvánnyal, e) javaslatokat terjeszt a Kormány elé az a)–d) pontokban meghatározott feladatokkal összefüggő, illetőleg azok
végrehajtása során felmerülő kérdésekben. 3. Miniszterelnökséget vezető államtitkár a 2. pontban felsorolt feladatai ellátása érdekében rendszeresen, de legalább
negyedévente egyeztet a 2. a) pont szerinti zsidó szervezetek képviselőivel.
4. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
126/2018. (VII. 11.) Korm. rendelete az IKARUS Egyedi Autóbusz Gyártó Korlátolt Felelősségű Társaság stratégiailag kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetté minősítéséről.
A Kormány a  csődeljárásról és a  felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 84/A.  § (2)  bekezdés a)  pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A Kormány az  IKARUS Egyedi Autóbusz Gyártó Korlátolt Felelősségű Társaságot (cégjegyzékszám: 01-09-866564,
székhely: 1165 Budapest, Újszász utca 45.) a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény
(a továbbiakban: Cstv.) 65. § (3) bekezdés e) pontja alapján stratégiailag kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezetté
minősíti.
2. § A Kormány megállapítja, hogy az IKARUS Egyedi Autóbusz Gyártó Korlátolt Felelősségű Társaság mint stratégiailag
kiemelt jelentőségű gazdálkodó szervezet vonatkozásában a Cstv. 65–67. §-át kell alkalmazni.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
15/2011. (II. 3.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére
dr. Mohácsi István rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem a Magyar
Köztársaság rigai nagykövetségének vezetésére kapott megbízása alól.
Budapest, 2010. augusztus 19. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
99/2017. (IX. 15.) ME határozata a higanyról szóló Minamata Egyezmény Részes Felek Konferenciáin történő részvételről.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a környezetvédelemért felelős miniszter és a külpolitikáért felelős miniszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek azzal, hogy a higanyról szóló Minamata Egyezmény Részes Felek Konferenciáin Magyarország Kormányát
képviselő küldöttség vegyen részt;
 2. felhatalmazom a  környezetvédelemért felelős minisztert, hogy a  küldöttség tagjait a  külpolitikáért felelős
miniszterrel egyetértésben jelölje ki;
 3. felhívom a  külpolitikáért felelős minisztert, hogy a  küldöttség részére a  részvételhez szükséges meghatalmazási
okiratot az adott Konferencia előtt adja ki. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
33/2010. (V. 11.) ME határozata a Magyar Köztársaság Kormánya és az Üzbegisztáni Köztársaság Kormánya közötti gazdasági együttműködési megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. §-ának (1) bekezdése szerinti hatáskörömben
eljárva, a külgazdaságért felelős miniszter és a külügyminiszter elő ter jesz tése alapján
1. egyetértek a Magyar Köztársaság Kormánya és az Üzbegisztáni Köztársaság Kormánya közötti gazdasági
együttműködési megállapodás (a továb biak ban: Megállapodás) létrehozásával;
2. felhatalmazom a külgazdaságért felelős minisztert, hogy – az érintett miniszterekkel egyetértésben – a tárgyalásokon
részt vevő személyeket kijelölje;
3. felhatalmazom a külgazdaságért felelős minisztert vagy az általa kijelölt személyt, hogy a tárgyalások eredményeként
előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
4. felhívom a külügyminisztert, hogy a Megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási okiratot adja ki;
5. felhívom a külgazdaságért felelős minisztert és a külügyminisztert, hogy a Megállapodás létrehozását köve tően
a Megállapodás végleges szövegének megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét haladéktalanul
terjesszék a Kormány elé.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
158/2017. (V. 5.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
az amerikai magyarság körében az  1956-os magyar forradalom és szabadságharc emlékének ápolását szolgáló
odaadó és elkötelezett tevékenysége elismeréseként
Papp László, az  1956-os Amerikai Magyar Emlékmű Bizottság elnöke, a  Magyarország Barátai Alapítvány tagja
részére,
a magyar–amerikai kapcsolatok ápolását, valamint Magyarország tengerentúli népszerűsítését szolgáló
tevékenysége elismeréseként
Pasternak Alfréd, a  Magyar Tudományos Akadémia külső tagja, a  Magyarország Barátai Alapítvány alapító tagja
részére,
a magyar–német kapcsolatok ápolását, valamint Magyarország objektív nemzetközi megítélését és jó hírnevének
megerősítését szolgáló tevékenysége elismeréseként
Somogyi Árpád, a Magyar Tudományos Akadémia külső tagja, a Magyarország Barátai Alapítvány tagja részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 tisztikeresztje
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2017. április 26.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
52/2011. (VI. 24.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzata Közgyűlése által alkotott,
a Miskolc Megyei Jogú Város Építési Szabályzatáról szóló 21/2004. (VII. 6.) sz. rendelet módosításáról szóló 12/2006.
(III. 8.) sz. rendeletének 2. §-a alkotmányellenes, ezért azt 2011. december 31. napjával megsemmisíti.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az Észak-Magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal vezetője – miután Miskolc Megyei Jogú Város
Önkormányzata Közgyűlése a törvényességi észrevételével nem értett egyet – a helyi önkormányzatokról szóló
1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 99. § (2) bekezdés a) pontjában foglalt hatáskörében eljárva az
Alkotmánybírósághoz fordult. A hivatalvezető a Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzata Közgyűlése által alkotott,
a Miskolc Megyei Jogú Város Építési Szabályzatáról szóló 21/2004. (VII. 6.) sz. rendeletét módosító 12/2006.
(III. 8.) sz. rendelete (a továbbiakban Ör.) egésze felülvizsgálatát kérte, mivel úgy vélte, hogy az Ör. nem felel meg
az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Ét.) véleményezési
eljárást előíró 9. §-ában foglaltaknak, így az törvénysértő, ezáltal az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésével sem
összeegyeztethető.
A 2006. március 2. napján tartott közgyűlésen az Ör. alkalmas volt arra, hogy eredeti szövegezéssel a képviselők
azt elfogadják, tekintettel arra, hogy ezzel a szövegváltozattal kapcsolatban a Ét.-ben előírt véleményezési eljárást
lefolytatták. Azonban 2006. február 21-i keltezéssel a Városfejlesztési és Városüzemeltetési Bizottság az Ör. eredeti,
már véleményezett szövegéhez módosító indítványt nyújtott be, melynek tartalma az Ör. véleményezett szövegétől
eltért (a módosítást a véleményezésre bocsátott változat nem tartalmazta). Ezt a módosítást a véleményezési eljárás
ismételt lefolytatása nélkül a közgyűlés 2006. március 2. napján megtartott ülésén elfogadta.
A hivatalvezető indítványa indokolásában arra hivatkozott, hogy a bizottsági módosítás tekintetében az előzetes
véleményezési eljárás nem került lefolytatásra, így az sérti az Ét. 9. § (7) bekezdését.
Az önkormányzat azzal védekezett, hogy az önkormányzati képviselőknek az Ötv.-ből, mint 2/3-os törvényből eredő,
„módosító indítványok benyújtásához fűződő alkotmányos joga nem korlátozható az egyszerű többséggel
elfogadható Ét. rendelkezései révén”.
II. 1. Az Alkotmánynak az indítvánnyal érintett rendelkezése:
„44/A. § (2) A helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes más
jogszabállyal.”
2. Az Ét.-nek az Ör. elfogadásakor hatályos, az indítvánnyal érintett rendelkezése:
„9. § (1) A helyi építési szabályzatot és a településrendezési terveket az országos településrendezési szakmai előírások
figyelembevételével, továbbá a külön jogszabályban meghatározott fogalmak és jelkulcsok alkalmazásával kell
elkészíteni.
(2) A helyi építési szabályzat és a településrendezési tervek kidolgozása során:
a) az érintett természetes személyek, jogi személyek és jogi személyiség nélküli szervezetek véleménynyilvánítási
lehetőségét biztosítani kell, ennek érdekében a helyben szokásos módon az érintettek tudomására kell hozni
kidolgozásuk elhatározását, amelynek keretében
aa) meg kell határozni a rendezés alá vont területet,
ab) ki kell nyilvánítani általános célját és várható hatását, hogy az érintettek azzal kapcsolatban javaslatokat és
észrevételeket tehessenek;
b) az államigazgatási szerveket, valamint az érintett települési önkormányzati szerveket az előkészítésbe be kell vonni
úgy, hogy azok a megkeresés kézhezvételétől számított 15 napon belül írásos állásfoglalásukban ismertessék
a település fejlődése és építési rendje szempontjából jelentős terveiket és intézkedéseiket, valamint ezek várható
időbeli lefolyását, továbbá a hatáskörükbe tartozó kérdésekben a jogszabályon alapuló követelményeket;
c) az érintett terület lakosságának életkörülményeiben bekövetkező hátrányos következmények elhárítása vagy
csökkentése érdekében figyelemmel kell lenni az érintettek értékrendjére, szociális helyzetére, ezek várható
változására, továbbá vizsgálni kell a lakosság életkörülményeit és igényeit.
(3) A helyi építési szabályzatot és a településrendezési terveket a megállapítás, illetve a jóváhagyás előtt
a polgármesternek (főpolgármesternek) véleményeztetnie kell a külön jogszabályban meghatározott államigazgatási,
az érintett települési önkormányzati és érdek-képviseleti szervekkel, valamint társadalmi szervezetekkel, amelyek
21 napon belül adhatnak írásos véleményt.
(4) Az eltérő vélemények tisztázása érdekében a polgármesternek (főpolgármesternek) egyeztető tárgyalást kell
tartania, amelyre a hely és az időpont megjelölésével a véleményezési eljárás valamennyi érdekeltjét a tárgyalás előtt
legalább 8 nappal meg kell hívnia. Az egyeztető tárgyalásról jegyzőkönyvet kell készíteni, amelynek tartalmaznia kell
valamennyi elfogadott és el nem fogadott véleményt azok indokolásával együtt.
(5) Azt az érdekeltet, aki a véleményezési eljárás során írásbeli véleményt nem adott, és az egyeztető tárgyaláson sem
vett részt, kifogást nem emelő véleményezőnek kell tekinteni.
(6) A véleményezési eljárás befejezése után a szabályzatot, illetőleg a terveket az elfogadásuk előtt
– a (3)–(4) bekezdés alapján beérkezett, de el nem fogadott véleményekkel és azok indokolásával együtt –
a polgármesternek (főpolgármesternek) legalább egy hónapra a helyben szokásos módon közzé kell tennie azzal,
hogy az érintettek a közzététel ideje alatt azokkal kapcsolatban észrevételt tehetnek, továbbá meg kell küldenie
szakmai véleményezés céljából:
a) a főváros, a fővárosi kerület, a megyei jogú város igazgatási területének egészére egyszerre készített szabályzatot
és terveket az illetékes területi főépítészeti iroda útján a miniszternek,
b) egyéb szabályzatot és terveket a területi főépítésznek.
A miniszter 90, a területi főépítész 30 napon belül adhat véleményt; ha e határidőn belül nem nyilatkozik, úgy
véleményét egyetértőnek kell tekinteni. A véleményt a döntésre jogosult testülettel ismertetni kell.
(7) A helyi építési szabályzat és a településrendezési tervek a (2)–(6) bekezdésben előírt véleményeztetési eljárás
lefolytatása nélkül nem fogadhatók el.
(…)
(9) A megállapított helyi építési szabályzatban és a jóváhagyott szabályozási tervben foglaltakat az érintett
közigazgatási szerveknek a hatáskörüket érintő ügyekben eljárásaik során érvényesíteniük kell. Az
(1)–(8) bekezdésben foglalt rendelkezéseket a helyi építési szabályzat, a településrendezési tervek változtatása esetén
is alkalmazni kell.”
3. Az Ör.-nek a véleményezési eljárás lefolytatását követően, de a rendelet-tervezet elfogadását megelőzően hatályos
rendelkezése:
„13. § (5) A területen – védett közpark kivételével – terepszint alatti garázsok elhelyezhetők kertészeti szakvélemény
alapján a közpark terület legfeljebb 20%-án, a Belvárosban legfeljebb 50 %-án, ha ez 1,0 magasságban mérve 10 cm
törzsátmérőnél nagyobb fák kivágásával nem jár. A terepszint alatti építmény felett legalább 50 cm vtg. földtakarást
kell biztosítani növénytelepítés céljára.”
4. Az Ör.-nek a bizottsági módosító indítványt követően hatályos, az indítvánnyal támadott rendelkezése, melynek
vonatkozásában a véleményezési eljárás nem került lefolytatásra:
„13. § (5) A területen – védett közpark kivételével – terepszint alatti garázsok elhelyezhetők kertészeti szakvélemény
alapján a közpark terület legfeljebb 20%-án, a Belvárosban a 100%-án, ha ez 1,0 magasságban mérve 10 cm
törzsátmérőnél nagyobb fák kivágásával nem jár. A terepszint alatti építmény felett legalább 50 cm vtg. földtakarást
kell biztosítani növénytelepítés céljára. Az építmények terepszint alatti része a közterület alá 0,5 m-en túl is benyúlhat.”
III. Az indítvány megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság határozataiban már többször kifejtette, hogy „a helyi önkormányzáshoz való alapjogok körébe
tartozik a helyi társadalmi viszonyok helyi jogi szabályozása, az önkormányzati rendeletalkotás. Ezek egyik típusa,
amikor az önkormányzat törvény végrehajtására a törvény felhatalmazása alapján, a törvény keretei között alkot
rendeletet” [11/2004. (IV. 7.) AB határozat, ABH 2004, 853, 856.; 48/2004. (XII. 1.) AB határozat, ABH 2004, 956, 960.;
7/2003. (III. 13.) AB határozat, ABH 2003, 753, 756.].
Az Alkotmánybíróság ezzel összefüggésben, a helyi építési szabályzatok vonatkozásában a 11/2004. (IV. 7.) AB
határozatában a következőkre mutatott rá: „A helyi társadalmi viszonyok között fontos szerepet töltenek be az Ét.
felhatalmazása alapján alkotott helyi építésügyi szabályzatok és a településrendezési tervek, miután ezek az adott
település és környezete fejlődését, a településen élők, ott-tartózkodók életkörülményeit hosszabb időszakra döntően
befolyásolják. Ebből is következik, hogy a helyi építésügyi előírásoknak több követelménynek kell eleget tenniük: az
Alkotmány 44/A. § (2) bekezdéséből adódóan az e tárgyban alkotott önkormányzati rendelet sem lehet ellentétes
magasabb szintű jogszabállyal, a helyi építésügyi szabályzatnak és a települési rendezési tervnek figyelembe kell venni
az országos településrendezési szakmai előírásokat, a település társadalmának igényét. Mindezekre tekintettel az Ét.
részletesen szabályozza az építésügyi szabályzatok, a településrendezési tervek előkészítésének, egyeztetésének és
elfogadásának a rendjét.
Az Ét. 9. §-a részletezi tehát a helyi építésügyi szabályzat és a településrendezési tervek kidolgozása során
érvényesítendő eljárási szabályokat, rendezi, hogy az érintett állampolgárokat, szervezeteiket, államigazgatási
szerveket, települési önkormányzatokat milyen tartalommal, milyen módon, határidőben kell tájékoztatni,
véleményüket kérni, véleményeltérés esetén egyeztető tárgyalást tartani, az el nem fogadott véleményekről
tájékoztatást adni” (ABH 2004, 853, 857.). Az Ét. 9. § (7) bekezdése szerint a helyi építési szabályzat és
a településrendezési tervek a (2)–(6) bekezdésben előírt véleményezési eljárás lefolytatása nélkül nem fogadhatók el,
és az Ét. 9. § (9) bekezdése előírja, hogy az Ét. 9. §-ában szabályozott eljárási rendet érvényesíteni kell a rendezési tervek
módosításánál is.
Ahogy az Alkotmánybíróság a 7/2003. (III. 13.) AB határozatában megállapította, az Ötv. 16. § (1) bekezdéséből, az Ét.
9. § (7) bekezdéséből és 13. § (1) bekezdéséből kitűnik, hogy „az önkormányzatok városrendezésre és építésügyre
vonatkozó szabályozási autonómiája kizárólag a rendeletalkotás tartalmát és az alkalmazott eljárás lefolytatását
meghatározó törvényi keretek között érvényesülhet. Ilyen, az önkormányzati rendeletalkotás során irányadó eljárási
rendelkezéseket állapít meg az Ét. fentiekben említett 9. §-a is, amikor a helyi építési szabályzat elfogadásához
a közérdek érvényesítése érdekében számos egyeztetési kötelezettséget ír elő, és az érintett állampolgárok,
szervezetek, érdekképviseletek, hatóságok számára véleménynyilvánítási, javaslattételi, észrevételezési lehetőséget
biztosít” (ABH 2003, 753, 756.). Az érdekelt államigazgatási szervekkel való egyeztetés kötelezettsége és a lakosság
bevonása az eljárásba olyan garanciális jellegű eljárási követelményeket jelent, amelyeket a jogi szabályozás nem ír elő
más önkormányzati rendelet megalkotása során.
E rendelkezések alapján megállapítható, hogy az önkormányzat képviselő-testülete nem rendelkezik szabad döntési
lehetőséggel abban a tekintetben, hogy a helyi építési előírások megállapításáról az Ét.-ben szabályozott eljárási
rendben elfogadott helyi építési szabályzatban, vagy ezen eljárási kötöttségek nélkül elfogadott önkormányzati
rendeletben rendelkezik-e. A helyi építési előírásokat a képviselő-testületnek az Ét. 9. §-ában szabályozott eljárási
rendben elfogadott helyi építési szabályzatban kell megállapítania.
2. Az Alkotmánybíróságnak jelen ügyben tehát azt kellett megvizsgálnia, hogy a hivatalvezető által kifogásolt eljárás
(nevezetesen az, hogy a véleményezési eljárás befejezését követően az önkormányzat lényeges tartalmában
módosítja a tervet és erre nem folytatja le ismételten a véleményezési eljárást) megfelelt-e az Ét.-ben foglaltaknak.
A rendelkezésre álló iratokból az Alkotmánybíróság az alábbiakat állapította meg:
Az Ör. – eredeti tartalma szerint – az építési szabályzat 44. § (2) bekezdése szerinti 24. számú mellékletének
módosítására irányul. Azaz nem tartalmazott semmilyen módosítást az építési szabályzat 13. § (5) bekezdésére
vonatkozóan. Ezt bizonyítja a polgármester PK: 93.011-29/2006. számú, az építési szabályzat módosítására irányuló
javaslata. Ez a javaslat került véleményezésre a külön jogszabályban meghatározott közigazgatási, az érintett
települési önkormányzati és az érdek-képviseleti szervekkel, valamint a társadalmi szervezetekkel [Ét. 9. §
(3) bekezdés], és ezt a változatot tette közzé az érintettek számára a polgármester a véleményezési eljárás befejezése
után [Ét. 9. § (6) bekezdés].
Ezt követően 2006. február 21-i keltezéssel nyújtott be a Városfejlesztési és Városüzemeltetési Bizottság az Ör. eredeti,
már véleményezett szövegét módosító indítványt, melynek tartalma az Ör. véleményezett szövegétől lényegesen
eltér.
Az építési szabályzat eredeti szövege szerint terepszint alatti garázsok a belvárosban a közpark területének legfeljebb
50%-án helyezhetők el. Az utólagos bizottsági módosítást követően ez az arány 100%-ra változott. Emellett az
utólagos bizottsági módosítás azt a mondatot is tartalmazta, hogy az építmények terepszint alatti része a közterület
alá 0,5 m-en túl is benyúlhat.
Ezekre a módosításokra vonatkozóan az egyeztetési eljárás nem került lefolytatásra. Erre utal két képviselőnek
a 2006. március 2. napján kelt ülésről készült jegyzőkönyvben található hozzászólása is, valamint az a tény is, hogy
a módosító indítványnak a véleményezési eljárásból való kimaradásának tényét az önkormányzat az eljárás során
egyszer sem vitatta, csupán azt állította, hogy a véleményezési eljárás lefolytatásával a képviselők módosító indítvány
benyújtásához fűződő joga veszne el.
Az Ét. 9. § (7) bekezdése értelmében a településrendezési eszköz a (2)–(6) bekezdésben előírt véleményezési eljárás
lefolytatása nélkül nem fogadható el. Az Ét. 9. § (9) bekezdése kimondja továbbá, hogy az (1)–(8) bekezdésben foglalt
rendelkezéseket a településrendezési eszköz módosítása esetén is alkalmazni kell. Tekintettel arra, hogy az Étv.-nek az
Ör. elfogadásakor hatályos szabálya nem sorolt fel olyan kivételes eseteket, amikor a véleményezési eljárás lefolytatása
mellőzhető lett volna, ezért a véleményezési eljárás lefolytatása a módosító indítványok esetében is kötelező lett
volna.
Az önkormányzat azon védekezése, hogy a véleményezési eljárás lefolytatásával a képviselők indítványozási joga
sérülne, nem megalapozott, hiszen a véleményezési eljárás nem befolyásolja a módosító indítványok
előterjesztéséhez fűződő jogot. Amennyiben a már véleményezett rendeletet érdemben módosító indítványok
kapcsán a véleményezési eljárás nem volna kötelező, az ennek az intézménynek a teljes kiüresítéséhez vezetne, hiszen
ebben az esetben bármilyen – akár az érintettek véleményével ellentétes – módosító indítvánnyal a tervezet tartalma
a képviselők által tetszőlegesen – érdemi civil kontroll nélkül – utólag alakítható volna.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy az Ör. – az elfogadása során alkalmazott törvénysértő
eljárásra tekintettel – sérti az Ét. 9. § (4)–(9) bekezdésének rendelkezéseit, és ezáltal más jogszabályba, jelen esetben
törvénybe ütköznek, emiatt ellentétesek az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdésével. Mivel az Ör. jelenlegi szövege
alkotmányellenes módon, az Ét. garanciális szabályainak megsértésével jött létre, az Alkotmánybíróság az Ör. 2. §-át
alkotmányellenesnek minősítette és megsemmisítette. A megsemmisített rendelet az Alkotmánybíróság
határozatában, az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 43. § (4) bekezdésének
alkalmazásával megállapított későbbi időpontban veszti hatályát, melynek az az indoka, hogy ez alatt az idő alatt
Miskolc Megyei Jogú Város Önkormányzatának lehetősége lesz lefolytatni a módosító rendelet megalkotásához előírt,
az Ét. 9. §-ában szabályozott eljárást.
3. Mivel az Ör. 2. §-ának elfogadása nem felelt meg az Ét.-ben rögzített eljárásnak, ezért azt az Alkotmánybíróság – pro
futuro – megsemmisítette. Azonban az Ör. 2. §-ának megsemmisítése nem eredményezi az építési szabályzatnak az
Ör. módosítása előtt hatályos szövegének feléledését: egy hatályon kívül helyező norma alkotmányellenességének
a megállapítása önmagában nem vezet a hatályon kívül helyezéssel érintett rendelkezések hatályának automatikus
feléledéséhez, valamely jogszabály újbóli hatályba helyezése ugyanis a jogalkotó kizárólagos kompetenciája
[lsd. pl. 1437/B/1995. AB határozat, ABH 1998, 616, 618–619.]. Az önkormányzatnak ugyanakkor lehetősége van arra,
hogy a megsemmisített rendelkezést az Ét. szabályait betartva újra elfogadja.
Az Alkotmánybíróság e határozatának a Magyar Közlönyben történő közzétételét az Abtv. 41. §-a alapján rendelte el.
Budapest, 2011. június 23. Dr. Bihari Mihály s. k., Dr. Lenkovics Barnabás s. k.,
alkotmánybíró előadó alkotmánybíró


text:
2022/2017. (XII. 22.) Korm. határozata a Széchenyi Kártya Program egyes konstrukciói támogatásának folytatásáról.
1. A  Kormány a  Széchenyi Kártya Folyószámlahitel keretében a  2018. január 1. és 2018. december 31. között
megkötött, illetve felülvizsgálat keretében meghosszabbításra került
a) hitelszerződésekhez 10 millió forint hitelösszegig legfeljebb 365 napra 1 százalékpont kamattámogatást
biztosít, és
b) a  legfeljebb 100 millió forintos hitelekhez a  Garantiqa Hitelgarancia Zártkörűen Működő Részvénytársaság
által vállalt készfizető kezességvállalás éves díjának 50%-áig terjedő támogatást biztosít azzal, hogy
a támogatás nem haladhatja meg a kezességi díj vetítési alapjának 0,75%-át.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
2. A  Kormány a  Széchenyi Kártya Program keretében 2018. január 1. és 2018. december 31. között megkötött,
legfeljebb 100 millió forint keretösszegű Széchenyi Forgóeszközhitel hitelszerződések teljes összegéhez az  adott
ügylet futamidejének első három évére (1096 napra) évi 3 százalékpont kamattámogatást, valamint a  hitelekhez
nyújtott készfizető kezességvállalás díjának 50%-áig terjedő támogatást biztosít az adott ügylet futamidejének első
három évére (1096 napra) azzal, hogy a támogatás nem haladhatja meg a kezességi díj vetítési alapjának 0,75%-át.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 3. A  Kormány a  2018. január 1. és 2018. december 31. között megkötött, legfeljebb 100 millió forint keretösszegű
Széchenyi Beruházási Hitel, a  Széchenyi Önerő Kiegészítő Hitel és a  Széchenyi Támogatást Megelőlegező Hitel
hitelszerződések teljes összegéhez az  adott ügylet teljes futamidejére évi 5 százalékpont kamattámogatást,
valamint a  hitelekhez nyújtott készfizető kezességvállalás díjának 50%-áig terjedő támogatást biztosít azzal, hogy
a támogatás nem haladhatja meg a kezességi díj vetítési alapjának 0,75%-át. Kezességi díjtámogatás csak közvetlen
állami viszontgarancia mellett vállalt készfizető kezességvállalás díjához kapcsolódhat.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal 4. Az  1–3.  pont szerinti kamattámogatás és kezességi díjtámogatás tárgyévi és tárgyévet követő éveket terhelő
kötelezettségvállalásainak forrása az  éves költségvetési törvényekben meghatározott Gazdaságfejlesztést
szolgáló célelőirányzat (a továbbiakban: GFC). A Kormány az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 36. §
(4b) bekezdésének a) pontjában biztosított jogkörében eljárva a 2018. évben a GFC terhére vállalható kötelezettség
mértékét a 2019–2028 közötti évekre az alábbiak szerint állapítja meg:
a) a 2019. évre vonatkozó kötelezettségvállalás felső korlátja 930 millió forint,
b) a 2020. évre vonatkozó kötelezettségvállalás felső korlátja 920 millió forint,
c) a 2021. évre vonatkozó kötelezettségvállalás felső korlátja 900 millió forint,
d) a 2022–2028. évekre vonatkozó kötelezettségvállalások felső korlátja évente 740 millió forint.
5. A Kormány felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a nemzeti fejlesztési miniszter bevonásával gondoskodjon
az 1–3. pont szerinti konstrukciók támogatásához szükséges költségvetési források rendelkezésre állásáról a 2019. és
2028. közötti években.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: Magyarország 2019–2028. évi központi költségvetéseinek tervezése során
 6. A Kormány felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy – ha a 4. pontban meghatározott célelőirányzat forrásainak
lekötöttsége eléri a  75%-ot – a  nemzeti fejlesztési miniszter bevonásával vizsgálja meg az  1–3.  pont szerinti
konstrukciók támogatásának céljára, különösen maradványok visszahagyása útján történő forrásbiztosítás
lehetőségét, és a  vizsgálat eredményének megfelelően tegyen javaslatot a  Kormány számára. A  nemzeti
fejlesztési miniszter a  4.  pontban meghatározott célelőirányzat forrásai 75%-ának lekötöttségéről írásban értesíti
a nemzetgazdasági minisztert.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: a források 75%-ának lekötését követő harminc napon belül
7. Az  1–3.  pont szerinti kamattámogatás mértékét ügyletenként olyan módon kell meghatározni, hogy
a kamattámogatással csökkentett ügyleti kamat mértéke ne legyen kevesebb, mint 0%.
8. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
30/2012. (IV. 3.) OGY határozata a Máriapócsi Kegyhelyről és a magyar görögkatolikus közösség társadalomban betöltött szerepéről.
Magyarország Országgyűlése a Hajdúdorogi Görögkatolikus Egyházmegye felállításának századik évfordulójára
emlékezve, kinyilvánítja, hogy a magyar görögkatolikus közösség társadalmi szerepvállalása és az a missziós szolgálat,
melyet különösen az ifjúság, a családok és hátrányos helyzetben élő embertársaink körében végez, felbecsülhetetlen
érték az egész ország számára. Magyarország Országgyűlése tisztelettel adózik azon személyek, kiemelten a hajdúdorogi görögkatolikus közösség
emléke előtt, akik száz évvel ezelőtt fáradhatatlanul munkálkodtak a Hajdúdorogi Görögkatolikus Egyházmegye
megalapításán, majd a nemzeti nyelvű, magyar liturgia bevezetésén. Magyarország Országgyűlése elismerve
a hajdúdorogi közösség ragaszkodását hitéhez és magyarságához, kinyilvánítja, hogy Hajdúdorog a „görögkatolikus
hitéhez leghűségesebb város” és ezt a címet a jövőben büszkén használhatja.
Az Országgyűlés az elismeréssel kinyilvánítja, hogy Máriapócs a Kárpát-medencei görögkatolikusok szeretett lelki
központja, szent zarándokhelye, Nemzeti Kegyhely és az egyetemes magyarság egyik lelki-kulturális központja.
A Máriapócsi Bazilika kiemelt jelentőségű nemzeti kincs. Magyarország Országgyűlése folyamatosan figyelemmel kíséri a máriapócsi Nemzeti Kegyhely és a kárpát-medencei
magyar görögkatolikus egyházi örökség megóvását és különösen a felnövekvő nemzedék részére történő minél
szélesebb körű megismertetését. Lezsák Sándor s. k.,
az Országgyűlés alelnöke


text:
5/2014. (I. 10.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a magyar–osztrák kapcsolatok fejlesztése érdekében végzett tevékenysége elismeréseként
dr. Michael Zimmermann, az Osztrák Köztársaság budapesti nagykövete részére a
MAGYAR ÉRDEMREND KÖZÉPKERESZTJE
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2013. december 19.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1149/2017. (III. 20.) Korm. határozata a „Gubacsi vasúti híd átépítése” című projektjavaslatnak az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 2016. pályázati kiírására történő benyújtásáról.
A Kormány
 1. egyetért a „Gubacsi vasúti híd átépítése” című projektjavaslattal (a továbbiakban: projektjavaslat) az 1. melléklet
szerint,
 2. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy gondoskodjon a projektjavaslatnak az Európai Hálózatfinanszírozási
Eszköz 2016. évi pályázati kiírására történő benyújtásáról,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
3. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy készítsen előterjesztést a Kormány részére a szükségessé vált
feladatokról, illetve a projektjavaslat teljes körű megvalósításához szükséges források biztosításáról, ha az Európai
Bizottság a projektjavaslatot csökkentett műszaki tartalommal, illetve csökkentett támogatási összeggel támogatja.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
11/2012. (I. 6.) KE határozata szolgálati nyugállományba helyezésről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés i) pontjában biztosított jogkörömben, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 56. § (2) bekezdés c) pontja alapján a belügyminiszter előterjesztésére
dr. Kökényesi Antal büntetés-végrehajtási altábornagy hivatásos szolgálati viszonyát 2011. december 30-ai hatállyal felmentéssel
megszüntetem és őt 2011. december 31-ei hatállyal szolgálati nyugállományba helyezem.
Budapest, 2011. december 6. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök