text:
2013. CII. törvény a halgazdálkodásról és a hal védelméről.
Az Országgyűlés az  állat- és növényvilág természetes sokféleségének fenntartása, folyamatos megújulása, a  halgazdálkodási
jognak és a  haltermelésnek a  piacgazdaság követelményeivel, valamint a  vízi élővilág és a  vizek természeti környezete
védelmével összhangban való gyakorlása, továbbá a  természetes vízi ökoszisztémák halállományának megóvása, fenntartható
hasznosítása és a haltermelés fejlesztésével a hazai étkezési halellátás biztosítása érdekében, a halgazdálkodás és a halvédelem
feltételeinek meghatározására a következő törvényt alkotja:
I. Fejezet
ÁLtALÁNOS ReNDeLKezÉSeK 1. A törvény hatálya
1. § (1) E  törvény a  halgazdálkodási jog gyakorlásának feltételeit, a  Magyarország területén levő halgazdálkodási
vízterületeken és azok partján folyó, a  halgazdálkodással, a  hal és élőhelyének védelmével összefüggő
tevékenységeket, valamint az ezeket végző vagy befolyásoló személyek – különösen a halgazdálkodásra alkalmas
vizek és vízilétesítmények üzemeltetői, valamint a halgazdálkodási vízterületet és partját egyéb jogcímen használók,
a  vízhasználók – jogait és kötelezettségeit, a  halgazdálkodási igazgatással összefüggő feladat- és hatásköröket,
továbbá a halak és haltermékek kereskedelmének feltételeit szabályozza.
(2) E  törvény hatálya a  horgászat, a  haltermelés, a  tiltott eszközök és módok, a  halászati őrzés, a  halkereskedelem,
a halállományt veszélyeztető állatfajok állományának felmérése, riasztása, gyérítése, a Pannon biogeográfiai régión
kívülről behozott egyedek telepítése vonatkozásában a haltermelő létesítményre is kiterjed.
(3) Természetvédelmi oltalom alatt álló hal és más hasznos víziállat esetében e  törvény rendelkezéseit a  természet
védelméről szóló törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E törvény alkalmazásában:
 1. bányató: olyan, a  bányaművelés befejezését követően fennmaradt állóvíz, amely külszíni és földalatti
bányászati tevékenység során az ásványi nyersanyagok feltárása és kitermelése következtében a felszín alatti
vízkészletből alakult ki, és amelynek medrét a bányászat során kialakított terepmélyedés képezi;
A törvényt az Országgyűlés a 2013. június 10-i ülésnapján fogadta el.
2. csatorna: egy vagy egyidejűleg több vízgazdálkodási feladat (vízátvezetés, vízpótlás, belvízelvezetés,
mezőgazdasági és egyéb vízszolgáltatás) ellátására alkalmas vízilétesítmény;
3. fogási napló: a  horgászat vagy halászat során kifogott halak – nyilvántartott halgazdálkodási
vízterületenkénti, halfajonkénti, naponta kifogott mennyiségenkénti – kötelező bejegyzésére rendszeresített
nyomtatvány;
4. gereblyézés: a  halnak nem a  táplálkozási viselkedésére alapozottan, és a  szájnyílásán kívüli más testrészébe
akasztott horoggal történő zsákmányul ejtésére irányuló módszer;
5. hal: a halak, illetve a körszájúak csoportjába tartozó állatfaj, valamint ezek egyedfejlődési alakjai;
 6. hal kifogása: a  halnak és más hasznos víziállatnak a  halászat vagy a  horgászat során történő megfogása és
a vízbe vissza nem engedése;
 7. halastó: olyan haltermelési létesítmény, amely vízfeltöltést és lecsapolást biztosító műtárgyakkal rendelkezik,
ideértve a teleltető és ivadéknevelő tavakat, valamint a táp- és lecsapoló csatornákat;
 8. halállomány: a halak és a más hasznos víziállatok összessége;
 9. halászat: a  halnak vagy más hasznos víziállatnak megengedett módon és eszközzel halgazdálkodási
vízterületen történő rekreációs vagy kereskedelmi célú, illetve ökológiai célú, szelektív fogása, továbbá
gyűjtése, ide nem értve a horgászatot;
10. halgazdálkodás: a  természetes vizek halállományának védelmével, megújításával és hasznosításával
összefüggő tevékenységek, valamint az akvakultúra és az egyéb haltermelési tevékenységek gyűjtőfogalma;
11. halgazdálkodási vízterület: az  a  vízfolyás vagy állóvíz, amely jellegének megváltoztatása nélkül időszakosan
vagy állandóan alkalmas a hal életfeltételeinek biztosítására, ide nem értve a haltermelési létesítményt;
12. halgazdálkodási vízterület partja: védművekkel ellátott vízterület esetén a  védmű mentetlen oldalának
alapjától kifelé számított 100 méteres, védmű nélküli vízterületeknél az  aktuális partvonaltól számított
200 méteres sáv területe, továbbá a  halgazdálkodási vízterület felé benyúló vagy afelett átívelő híd, átjáró,
egyéb építmény, természetes képződmény;
13. haltermelés: az  Európai Halászati Alapról szóló 2006. július 27-i 1198/2006/EK rendelet szerinti akvakultúra
gyűjtőfogalmon belül valamely halfaj állományának mesterséges módon történő termelése;
14. haltermelési létesítmény: olyan mesterséges létesítmény, amelyet haltermelésre használnak, ilyen célra
terveztek és engedélyeztek, továbbá a települések belterületén vagy tanya földterületén fekvő, legnagyobb
vízállás esetén 0,5 hektár kiterjedésnél kisebb vízfelületű állóvizek;
15. holtág: a  folyóvíz azon mederrésze, amelyet a  folyóvíz természetes úton, irányának megváltoztatásával
elhagyott, vagy amelyet szabályozási célból leválasztottak róla;
16. horgászat: rekreációs célból a  halgazdálkodási vízterületen a  halnak megengedett módon és
horgászkészséggel vagy a csalihalnak 1 négyzetméternél nem nagyobb emelőhálóval való fogása;
17. horgászkészség: horgászati célú, halfogásra alkalmas eszköz, amely legalább horgászbotból, horgászzsinórból
áll, és legfeljebb három horoggal van felszerelve;
18. ívóhely: az  ivarérett halak csoportosan vagy párosan felkeresett szaporodási helye, ahol az  ívási felület és
az ívási feltételek rendelkezésre állnak az eredményes szaporodáshoz;
19. más hasznos víziállat: a  rák, a  béka, a  kagyló, a  pióca, a  csővájó féreg, az  árvaszúnyog, egyéb haltáplálékszervezet, valamint ezek egyedfejlődési alakjai;
20. meder: a  vízfolyást vagy állóvizet magában foglaló természetes mélyedés vagy kiépített terepalakulat,
amelyet meghatározott partvonalig a víz rendszeresen elborít;
21. nyakzó háló: olyan állított halászeszköz, amelynek fogási elve a  hal megakadásán alapul és a  megfogott
egyed rövid időn belül történő elpusztulásához vezet;
22. nyilvántartott halgazdálkodási vízterület: olyan halgazdálkodási vízterület, amelyet a halgazdálkodási hatóság
nyilvántartásba vett, és amelyre halgazdálkodásra jogosult nyilvántartásba vehető vagy a  halgazdálkodási
hatóság a halgazdálkodási jog jogosultját már rögzítette;
23. telepítés: a  hal vagy más hasznos víziállat egyedének vagy állományának hasznosítási céllal történő
kihelyezése halgazdálkodási vízterületre;
24. turista állami horgászjegy: olyan, magyar és külföldi állampolgárok számára, meghatározott díj ellenében,
meghatározott időszakra, meghatározott szabályok szerinti horgászatra feljogosító állami horgászjegy, amely
a törvény hatálya alá tartozó vízterületeken lehetővé teszi a horgászatot;
25. vermelőhely: a  vizek azon mederrésze, általában mélyebb mederalakulata, amelyet a  halak a  téli, hideg
vízhőmérsékletű időszakban csoportosan vagy tömegesen felkeresnek, és ahol viszonylagos nyugalmi
állapotban töltik a téli időszakot;
26. visszatelepítés: a halgazdálkodási vízterületre jellemző őshonos – de a halgazdálkodásra jogosult által el nem
hárítható ok miatt állományában megfogyatkozott vagy eltűnt – halfaj halgazdálkodási vízterületre történő
kihelyezése önfenntartó populáció kialakítása céljából;
27. vízfolyás: minden olyan természetes vagy mesterséges terepalakulat, amelyben állandóan vagy időszakosan
víz áramlik;
28. vízhasználat: az  a  tevékenység, amelynek következménye a  víz lefolyási, áramlási viszonyainak,
mennyiségének, minőségének, továbbá a  medrének, partjának a  víz hasznosítása érdekében való
befolyásolása;
29. vízhasználó: aki vizet szolgáltatás teljesítésére vagy saját céljaira vesz igénybe;
30. vízilétesítmény: az a mű, műtárgy, berendezés, felszerelés vagy szerkezet, amelynek rendeltetése, hogy a vizek
lefolyási, áramlási viszonyait, mennyiségét vagy minőségét, medrének vagy partjának állapotát a  vizek
kártételeinek elhárítása, a vizek hasznosítása, megfigyelése céljából befolyásolja;
31. víztározó: a  felszíni vizek időszakonkénti feleslegének összegyűjtésére és tározására épített létesítmény,
amely alkalmas az állandó víztartásra.
3. Alapvető rendelkezések 3. § Magyarország halgazdálkodási vízterületeinek halállománya nemzeti kincs, természeti érték és gazdasági
erőforrás, amelyet a  társadalomnak védenie és természetes megújulását elősegítenie kell, hasznosítását pedig
a fenntarthatóság szempontjai szerint kell tervezni és megvalósítani.
4. § (1) A  halgazdálkodás a  halgazdálkodási vízterületeken történő horgászati és halászati célú halgazdálkodási
hasznosítást, valamint a haltermelési létesítményekben megvalósuló akvakultúra-gazdálkodást foglalja magába.
(2) Haltermelés haltermelési létesítményben és nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen folytatható.
5. § (1) A  halgazdálkodási vízterületek halgazdálkodási hasznosítása során a  horgászat és a  horgászturizmus fejlesztése
elsőbbséget élvez más hasznosítási módokkal szemben.
(2) A halgazdálkodási jog a halgazdálkodási vízterületen elsősorban horgászati célú halgazdálkodásra jogosít. Halászat
vagy haltermelés a  horgászat mellett, vagy önállóan akkor végezhető, ha a  horgászati célú halgazdálkodás
megvalósítására nincs mód.
6. § (1) Ha e  törvény másként nem rendelkezik, a  Magyarország halgazdálkodási vízterületein élő halállomány az  állam
tulajdonát képezi. Az  e  törvény alapján az  állam tulajdonát képző halak és más hasznos víziállatok a  jogszerű
kifogásukkal vagy elhullásukkal kerülnek a halgazdálkodásra jogosult tulajdonába.
(2) A  hal kifogására az  adott halgazdálkodási vízterületen halgazdálkodásra jogosult, vagy az  általa feljogosított,
halfogásra jogosító okmányokkal rendelkező személy (a  továbbiakban: feljogosított személy) jogosult.
A feljogosított személy a jogszerű kifogással és a fogási naplóban való rögzítéssel szerzi meg a hal tulajdonjogát.
(3) A  jogosulatlanul kifogott hal, valamint más hasznos víziállat a  halgazdálkodásra jogosult tulajdonába kerül, ha
a vízbe élve már nem helyezhető vissza.
II. Fejezet
A HAL ÉS ÉLŐHeLYÉNeK ÁLtALÁNOS VÉDeLMe
4. A hal élőhelyének védelme 7. § A halgazdálkodási vízterületen minden tevékenységet úgy kell végezni, hogy az a halállományok fennmaradását és
természetes módon történő megújulását lehetővé tegye, illetve ne akadályozza.
8. § (1) A  halgazdálkodásra jogosult köteles a  hasznosított vízterület halállományát, életközösségét, valamint a  hal
élőhelyét védeni, a  hal természetes táplálékszerzését és szaporodását elősegíteni, továbbá áradás vagy a  víztest
kiszáradásának veszélye esetén az őshonos halfajok mentését elvégezni.
(2) A  veszélyeztetett őshonos halállományok mentése a  halgazdálkodásra jogosult kötelezettsége. Ha az  adott
vízterületen nincs halgazdálkodásra jogosult, a  halállomány mentését – az  e  törvény végrehajtására kiadott
rendeletben meghatározottak szerint – a halgazdálkodási hatóság végezteti el.
9. § (1) A  halállományok telelő és szaporodó helyeinek védelméről halgazdálkodási vízterületenként külön kell
gondoskodni.
(2) A halgazdálkodási hatóság az (1) bekezdés szerinti helyet – ha annak ökológiai szerepe indokolja – halgazdálkodási
kíméleti területnek jelöli ki és halfogási tilalmat rendel el.
(3) A  halállományok telelő és szaporodó helyein, különösen halgazdálkodási kíméleti területen, a  halgazdálkodási
hatóság a halállomány védelme érdekében az egyéb vízhasználati módok hatósági korlátozását kezdeményezheti.
A kezdeményezésnél a halgazdálkodási hatóság mérlegeli, hogy a vízhasználati módok veszélyeztetik-e az (1) vagy
(2) bekezdésben meghatározott védelmi funkció megvalósulását.
10. § (1) A halgazdálkodási hatóság a halállományt veszélyeztető gerinces állatfajok állományának
a) nemzetközi vagy országos program keretében történő felmérésére, illetve
b) riasztásának, gyérítésének (a továbbiakban együtt: gyérítés) elvégzésére vagy elvégeztetésére
kötelezheti a negyven hektárnál nagyobb halgazdálkodási vízterülettel rendelkező halgazdálkodásra jogosultat.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott kötelezés abban az esetben adható ki, ha
a) a károkozás ökológiai hatása jelentős,
b) a gyérítésnek a természet védelmére vonatkozó jogszabályokban meghatározott akadálya nincs,
c) a gyérítés közbiztonsági és vadászati feltételei fennállnak.
(3) A  halgazdálkodási hatóság az  őshonos halállományt veszélyeztető, tájidegen, invazív halfajok állományának
felmérésére, illetve az ellenük való védekezés – különösen az ökológiai célú, szelektív halászat – elvégzésére vagy
elvégeztetésére kötelezheti a halgazdálkodásra jogosultat vagy a haltermelési létesítmény üzemeltetőjét.
(4) A (3) bekezdés szerinti kötelezés a veszélyeztetés jelentős ökológiai hatása esetén adható ki.
11. § (1) Ha a  halállomány vagy élőhelyének védelme indokolja, a  halgazdálkodási hatóság a  halgazdálkodási vízterületen
vagy annak meghatározott részén a következő élőhely- és állományvédelmi intézkedéseket rendeli el:
a) a hal élőhelyén kialakult természeti egyensúly megbontására alkalmas szervezet, táplálékanyag, etetőanyag
vízbe helyezésének korlátozása vagy tiltása,
b) a halállományban észlelt elhullás esetén a haltetem eltávolítása, megsemmisítése,
c) a gépi meghajtású vízi jármű használatának korlátozása vagy tiltása,
d) erős vízszint-ingadozás miatt kialakult helyzetekben a  halállomány, különösen a  halivadék a  kijelölt
nyilvántartott halgazdálkodási vízterületre való visszajuttatása,
e) a 9. § (2) bekezdés szerinti intézkedés,
f ) a 10. § (1) és (3) bekezdése szerinti intézkedés.
(2) Az (1) bekezdés a), c), e) és f ) pontja szerinti eljárás a halgazdálkodásra jogosult kérelmére is lefolytatható.
 (3) Az élőhely- és állományvédelmi intézkedések halgazdálkodással kapcsolatos költségeit a halgazdálkodásra jogosult
köteles viselni. 5. A halak és a halállományok védelme
12. § A természetvédelmi oltalom alatt álló hal, valamint más hasznos víziállat kifogása, illetve gyűjtése – ha jogszabály
eltérően nem rendelkezik – tilos.
13. § (1) Halgazdálkodási vízterületről kifogott őshonos halak – a 8. § (1) és (2) bekezdése szerint történő állománymentés és
a  mesterséges körülmények közötti szaporítási célból fogott halak halgazdálkodási hatóság engedélyével végzett
telepítésének kivételével – másik halgazdálkodási vízterületre, illetve haltermelési létesítménybe nem telepíthetők.
(2) Halgazdálkodási vízterületről kifogott nem őshonos halak másik halgazdálkodási vízterületre nem telepíthetők.
Halgazdálkodási vízterületről kifogott nem őshonos halak haltermelési létesítménybe halhústermelési vagy
takarmányozási célból – a halgazdálkodási hatóság engedélyével – helyezhetők ki.
14. § (1) Halgazdálkodási vízterületre kizárólag a Pannon biogeográfiai régióból származó hal egyede telepíthető.
 (2) Haltermelő létesítménybe a  Pannon biogeográfiai régión kívülről származó hal a  halgazdálkodási hatóság
engedélyével, az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben szabályozott esetekben, feltételekkel és módon
telepíthető.
(3) Az  idegen és nem honos fajoknak haltermelő létesítménybe történő telepítése az  idegen és nem honos fajoknak
az  akvakultúrában történő alkalmazásáról szóló, 2007. június 11-i 708/2007/EK tanácsi rendelet (a  továbbiakban:
Tanácsi Rendelet) és az e törvény végrehajtására kiadott rendelet alapján végezhető.
(4) A  Tanácsi Rendeletben meghatározott halfaj halgazdálkodási vízterületre történő telepítésére – a  természet
védelméről szóló törvényben meghatározott előírásokra is figyelemmel – engedély csak akkor adható, ha
a) a telepíteni kívánt vízterület teljesen zárt, lefolyástalan, vagy
b) a  telepíteni kívánt állomány szaporodásra képtelen és a  természetvédelmi hatóság véleménye alapján
ökológiai kockázatot nem jelent.
 (5) Halgazdálkodási vízterületre és haltermelő létesítménybe hal csak a tenyésztett víziállatokra és az azokból származó
termékekre vonatkozó állat-egészségügyi követelményekről és a  víziállatokban előforduló egyes betegségek
megelőzéséről és az  azok elleni védekezésről szóló miniszteri rendeletben meghatározott forgalmazási és
mentességi igazolásoknak való megfelelés esetén telepíthető.
15. § A halgazdálkodási vízterületen vagy annak meghatározott részén a  halgazdálkodási hatóság hivatalból vagy
a  halgazdálkodásra jogosult kérelmére az  őshonos halfajokra jogszabályban meghatározott tilalmi időt
meghosszabbíthatja, az  őshonos halfajokra további méret-, illetve mennyiségi korlátozást írhat elő vagy általános
halászati, illetve horgászati tilalmat rendelhet el, ha
a) az adott halgazdálkodási vízterületen veszélyeztetett állományú halfaj védelme,
b) valamely védett vagy veszélyeztetett halfaj védelme,
c) mentett, visszatelepített vagy telepített egyedek védelme,
d) állategészségügyi vagy ökológiai veszélyhelyzet hatásának mérséklése,
e) túlhasznosítás megakadályozása vagy illegális halászati és horgászati tevékenység felszámolása, vagy
f ) kiemelkedően fontos közérdek biztosítása
érdekében indokolt.
16. § (1) A halgazdálkodási hatóság hivatalból vagy a halgazdálkodásra jogosult kérelmére a  jogszabályban meghatározott
tilalmi időt megrövidítheti, az  alól vagy a  halászati és horgászati méret- vagy mennyiségi korlátozás alól
a halgazdálkodási vízterületre vagy annak egy részére meghatározott időtartamra felmentést engedélyezhet.
(2) A közösségi jelentőségű fogható halfajok esetében a halgazdálkodási hatóság az  (1) bekezdés szerinti döntéseket
a következő esetekben hozhatja meg:
a) közegészségügyi, illetve közbiztonsági okból,
b) a halállományok és a vizek súlyos károsodásának megelőzése érdekében,
c) kutatás és oktatás, állományfeljavítás, visszatelepítés és az ezekhez szükséges tenyésztés céljából,
d) az  érintett halállomány nagyságához mérten kis egyedszámú szelektív kifogás, tartás, illetve hasznosítás
érdekében,
e) más hasznos víziállatok, valamint a természetes vízi élőhelyek védelme érdekében, vagy
f ) más kiemelkedően fontos társadalmi, gazdasági közérdek, valamint a  köz- és magántulajdon súlyos
károsodástól való megóvása érdekében.
 (3) A (2) bekezdés szerinti halgazdálkodási hatósági döntésben meg kell határozni:
a) a halfajt és az egyedek számát,
b) a fogás módját, eszközeit,
c) azt a területet, amelyen a tevékenység gyakorolható,
d) a tevékenység időtartamát, és
e) a tevékenység halgazdálkodási hatóság általi ellenőrzésének módját.
(4) A halgazdálkodási hatóság a halgazdálkodásra jogosult részére a (3) bekezdés szerinti tevékenység végrehajtásáról
jelentéstételi kötelezettséget ír elő.
(5) A  közösségi jelentőségűnek nem minősülő fogható halfajok esetében a  halgazdálkodási hatóság az  (1)  bekezdés
szerinti döntéseket a (2) bekezdésben szereplő eseteken túlmenően
a) az  adott vízterületen elhanyagolható mértékben vagy nem szaporodó, telepítéssel fenntartott állományú
halfaj hasznosítása,
b) az okszerű gazdálkodás biztosítása, vagy
c) jelentős sportesemény megrendezése
érdekében is meghozhatja.
(6) A halgazdálkodási vízterület közérdekből
a) a génállomány megőrzése érdekében,
b) a természetvédelmi érdekek érvényesítése miatt,
c) oktatási és kutatási célból, vagy
d) országos jelentőségű turisztikai érdekek érvényesítése miatt
különleges rendeltetésűvé nyilvánítható.
17. § Általános vagy fajlagos fogási tilalom alá tartozó vagy jogszabályban, illetve hatósági határozatban megjelölt
mérettartományon kívüli hal vagy más hasznos víziállat fogása esetén a halat vagy más hasznos víziállatot a fogást
követően, haladéktalanul és kíméletesen vissza kell helyezni a  vízbe, ilyen egyed kereskedelmi forgalomba nem
hozható.
18. § (1) A  halgazdálkodási vízterületen bekövetkezett halpusztulást a  halgazdálkodásra jogosult köteles a  tudomására
jutását követően haladéktalanul bejelenteni a halgazdálkodási hatóságnak.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti halpusztulás esetén a  meder tulajdonosa, használója, a  vízilétesítmény üzemeltetője,
a  vízparti ingatlan tulajdonosa, használója, valamint a  halgazdálkodásra jogosult a  vízmintavételt és a  szükséges
vizsgálat elvégzését köteles lehetővé tenni és tűrni, illetve abban közreműködni.
(3) A  halgazdálkodási vízterületen bekövetkező, tömeges jellegű halpusztulás okainak felderítése a  halgazdálkodási
hatóság feladata, amelyről a  halgazdálkodásért felelős miniszter (a  továbbiakban: miniszter) által kijelölt
vízélettani laboratórium útján gondoskodik. Ha a  vizsgálat eredményeképpen a  halpusztulásért felelős személye
megállapítható, a halgazdálkodási hatóság a felelőst a vizsgálat költségeinek a viselésére kötelezi.
(4) A  vízminőségi kár elhárítására a  környezetkárosodás megelőzésének és elhárításának rendjéről szóló
kormányrendelet rendelkezéseit kell alkalmazni.
19. § (1) A  vízilétesítmény üzemeltetője köteles a  tevékenységét olyan formában végezni, amely a  hal szaporodását
elősegíti, illetve a  halgazdálkodásra jogosultat a  víz leeresztésével, feltöltésével járó vagy más, a  halgazdálkodási
jog gyakorlását akadályozó tevékenységének megkezdéséről és annak várható időtartamáról – az  elrendelt ár- és
belvízvédekezési, vagy vízminőségi védekezési készültséget kivéve – legalább tíz nappal megelőzően értesíteni.
(2) A  nagy értékű természetes vízi halállományok ívási vándorlásának biztosítása érdekében, a  halgazdálkodási
hatóság a vízfolyásokon, folyókon tervezett vagy megvalósult, a hosszanti átjárhatóságot akadályozó műtárgyak és
vízilétesítmények engedélyesének hallépcső létesítését és működtetését írja elő.
(3) A  vízilétesítmény üzemeltetője a  vízszintszabályozás során – az  élet- és vagyonbiztonság védelme körébe eső
vízszintszabályozás kivételével – köteles figyelembe venni a  halak ívási idejét. Az  ökológiai szempontok szerinti
vízszinttartási előírásokat a vízilétesítmény vízjogi engedélye határozza meg.
(4) A  vízvisszatartási és öntözési célú víztározók halgazdálkodási hasznosítását a  vízgazdálkodási feladatokra
figyelemmel kell tervezni és végezni.
III. Fejezet
HALGAzDÁLKODÁS 6. Haltermelés, akvakultúra 20. § (1) Hal és más hasznos víziállat haltermelési létesítményben úgy termelhető, hogy nem veszélyezteti természetes vagy
természetközeli vízi élőhelyek őshonos faunáját és flóráját.
(2) A  haltermelési létesítmények típusait és a  telepíthető halfajokat a  miniszter az  e  törvény végrehajtására kiadott
rendeletben határozza meg.
(3) Forgalmazási céllal halat és más hasznos víziállatot tartó és tenyésztő, illetve annak termékeit előállító természetes
és jogi személy, valamint jogi személyiség nélküli szervezet a  haltermelés során köteles betartani a  tenyésztett
víziállatokra és az azokból származó termékekre vonatkozó állategészségügyi követelményekről és a víziállatokban
előforduló egyes betegségek megelőzéséről és az azok elleni védekezésről szóló miniszteri rendeletben foglaltakat.
21. § (1) A halgazdálkodási hatóság által jóváhagyott halgazdálkodási tervben foglaltak alapján, haltermelés a nyilvántartott
halgazdálkodási vízterületen vagy annak részén is folytatható. A  halgazdálkodási vízterületen vagy annak
részén folytatott haltermelés engedélyezését, feltételrendszerét a  miniszter az  e  törvény végrehajtására kiadott
rendeletben határozza meg.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti haltermelés esetén a  telepített hal tulajdonjoga, kifogása és forgalomba hozatala
tekintetében – a  horgászat kivételével – az  adott halgazdálkodási vízterület vagy annak része haltermelési
létesítménynek minősül.
(3) A  haltermelési létesítményben tartott halállományok a  termelési folyamat ideje alatt az  üzemeltető tulajdonát
képezik.
7. Halgazdálkodási jog 22. § (1) A  halgazdálkodási jog, mint vagyoni értékű jog a  halgazdálkodási vízterületeken – ha e  törvény másképp nem
rendelkezik – az  államot illeti meg. A  halgazdálkodási joggal kapcsolatos jogokat az  állam nevében a  miniszter
gyakorolja.
(2) A halgazdálkodási jog haszonbérbe vagy vagyonkezelésbe adható.
 (3) A halgazdálkodási jog jogosultja:
a) a halgazdálkodási jog haszonbérbe adása esetén a haszonbérlő,
b) a halgazdálkodási jog vagyonkezelésbe adása esetén a vagyonkezelő,
c) a  halgazdálkodási jog haszonbérbe vagy vagyonkezelésbe adására irányuló érvényes szerződés hiányában
az állam,
d) a  földtulajdonosi haszonbérletben álló halgazdálkodási jog alhaszonbérbe adásának esetében
az alhaszonbérlő.
 (4) A halgazdálkodási jog gyakorlója köteles
a) a halgazdálkodási tervben előírtak szerint a halállományokat telepítésekkel szinten tartani és fejleszteni,
b) az őshonos halfajok és vad típusú fajták, más őshonos hasznos víziállatok állományát védeni, szükség szerint
az eltűnt őshonos halfajokat, halállományokat visszatelepíteni,
c) a vízi életközösség biológiai sokféleségét fenntartani,
d) a vízi élőhelyeket és a természeti környezetet megóvni,
e) a halászati őrzést és a halvédelmet hatékonyan működtetni,
f ) a  halgazdálkodási vízterületen elhelyezkedő vízilétesítmények rendeltetésszerű üzemeltetéséhez fűződő
vízgazdálkodási szempontok figyelembe vételére, és
g) az egyéb társadalmi, gazdasági közérdeket figyelembe venni.
(5) A  halgazdálkodásra jogosult – ha e  törvény másképp nem rendelkezik – az  e  törvény végrehajtására kiadott
rendeletben meghatározott halgazdálkodási tevékenységeket maga köteles végezni.
(6) A  halgazdálkodási jog gyakorlásával kapcsolatos kötelezettségek és jogok e  törvényben foglaltak szerinti
teljesítéséért és gyakorlásáért a halgazdálkodásra jogosult felel.
23. § Az önkormányzatot illeti meg a  halgazdálkodási jog, ha az  ingatlan, amelyen a  halgazdálkodási vízterület fekszik,
a folyó mentett oldalán helyezkedik el és az önkormányzat többségi tulajdonában áll.
8. A halgazdálkodási jog átengedése 24. § Az államot megillető halgazdálkodási jog átengedhető
a) a 16. § (6) bekezdése szerinti halgazdálkodási vízterületek esetén vagyonkezelési szerződéssel
aa) költségvetési szerv részére,
ab) az  állam 100%-os tulajdonában álló olyan gazdálkodó szervezet részére, amely alapító okiratában
vagy jogszabályban meghatározott alapfeladata teljesítése érdekében kívánja azt hasznosítani, vagy
b) haszonbérleti szerződéssel természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező
gazdálkodó szervezet részére. 25. § (1) Központi költségvetési szervvel az  azt irányító vagy felügyelő szerv egyetértésével köthető vagyonkezelési
szerződés.
(2) Vagyonkezelési szerződés határozott időtartamra köthető, amelynek időtartama legalább 5 év, legfeljebb 15 év.
 (3) A vagyonkezelő a halgazdálkodási jogot harmadik személynek nem engedheti át.
 (4) A vagyonkezelési szerződés egy példányát a vagyonkezelő köteles benyújtani a halgazdálkodási hatóság részére.
26. § (1) A halgazdálkodási jog haszonbérbe adása – a (2) bekezdésben szereplő kivétellel – nyilvános pályázat útján történik.
 (2) A  halgazdálkodási vízterület fekvése szerinti ingatlan 1/1 tulajdoni hányadú tulajdonosa igényelheti
a  halgazdálkodási jog haszonbérleti jogát (a  továbbiakban: földtulajdonosi haszonbérlet). Földtulajdonosi
haszonbérleti szerződés csak akkor köthető, ha a halgazdálkodási jog nincs harmadik személynek haszonbérbe vagy
vagyonkezelésbe adva. Ha a  halgazdálkodási jog harmadik személy haszonbérletében vagy vagyonkezelésében
áll, a földtulajdonosi haszonbérleti szerződés csak ennek megszűnését követően léphet hatályba. A földtulajdonosi
haszonbérletben álló halgazdálkodási jog alhaszonbérbe adható.
(3) A  halgazdálkodási vízterület medrének 50%-ot meghaladó tulajdoni hányaddal rendelkező tulajdonostársát
előhaszonbérleti jog illeti meg a  halgazdálkodási jog haszonbérbe adása során, ide nem értve a  földtulajdonosi
haszonbérlet esetét.
27. § (1) A halgazdálkodási jog haszonbérletére vonatkozó szerződés határozott időtartamra köthető, amelynek időtartama
legalább 5 év, legfeljebb 15 év.
(2) A  halgazdálkodási jog haszonbérletéért az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben az  egyes víztípusok
halgazdálkodási értéke alapján meghatározott haszonbérleti díjat kell megfizetni.
(3) Ha a  halgazdálkodási hatóság eljárására visszavezethetően a  halgazdálkodásra jogosult tartósan nem tudja
gyakorolni a  halgazdálkodási jogát, a  haszonbérleti díj fizetése alól a  miniszter meghatározott időtartamra
felmentést adhat vagy díjkedvezményt állapíthat meg.
28. § (1) A halgazdálkodási jog haszonbérletére kiírt pályázatok részletes feltételeit és értékelési pontrendszerét az e törvény
végrehajtására kiadott rendeletben kell meghatározni.
(2) Az értékelési pontrendszert úgy kell meghatározni, hogy
a) védje a  természetes vagy természetközeli vízi ökoszisztémákat és segítse a  halállományok természetes
gyarapodását,
b) elősegítse az etikus sporthorgászat és a horgászturizmus fejlődését,
c) az adott vízterületnek megfelelő, többcélú halgazdálkodás és haszonvétel valósulhasson meg, és
d) támogassa a helyi közösségek részvételét a lakóhelyüket érintő vizek halgazdálkodásában.
29. § (1) A halgazdálkodási jog haszonbérletére irányuló pályázati felhívást a halgazdálkodási hatóság írja ki.
 (2) A benyújtott pályázatokról – az e törvény végrehajtására kiadott rendeletben szereplő szempontrendszer alapján –
a halgazdálkodási hatóság és a 62. §-ban szereplő testület javaslatának figyelembevételével a miniszter dönt.
 (3) Halgazdálkodási jog haszonbérletére irányuló szerződést az  állam nevében a  miniszter köti meg. A  szerződés
érvényesen csak írásban köthető meg.
 (4) A nyertes pályázó által a pályázatban feltüntetett vállalásokat a haszonbérleti szerződésbe bele kell foglalni.
 (5) A halgazdálkodási jog haszonbérletére irányuló szerződés nem köthető azzal, aki
a) csőd- vagy felszámolási eljárás, végelszámolás, önkormányzati adósságrendezési eljárás alatt áll,
b) tevékenységét felfüggesztette vagy akinek tevékenységét felfüggesztették,
c) az  adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény 178.  § 20.  pontja szerinti, 60 napnál régebben lejárt
esedékességű köztartozással rendelkezik, vagy
d) állami vagyon hasznosítására irányuló korábbi – három évnél nem régebben lezárult – eljárásban hamis
adatot szolgáltatott.
 (6) Amennyiben a  halgazdálkodási jog haszonbérletére irányuló szerződés megkötését követően merül fel
az  (5)  bekezdés a)  pontja szerinti felszámolási eljárás vagy végelszámolási eljárás, illetve az  (5)  bekezdés b) vagy
d) pontja szerinti kizáró ok, a miniszter jogosult a szerződést azonnali hatállyal felmondani.
(7) A halgazdálkodási jog haszonbérletére irányuló pályázati kiírás a szerződéskötésre az  (5) bekezdésben foglaltakon
túl további kizárási okokat is meghatározhat.
30. § (1) A halgazdálkodási jog haszonbérletére irányuló szerződés megszűnik a haszonbérlő
a) felszámolását elrendelő végzés jogerőre emelkedését, vagy
b) végelszámolásának kezdő időpontját
követő napon.
(2) A  halgazdálkodási jog haszonbérletére vonatkozó haszonbérleti szerződést a  miniszter azonnali hatállyal,
kártalanítási kötelezettség nélkül felmondhatja, amennyiben a  haszonbérlővel szemben 5 éven belül – az  adott
halgazdálkodási vízterület vonatkozásában – három alkalommal jogerősen halgazdálkodási bírságot szabott ki
a halgazdálkodási hatóság.
31. § (1) A  halgazdálkodási jog haszonbérletére kötött szerződés megszűnésekor, eltérő megállapodás hiányában
a haszonbérlő követelheti
a) az  általa létesített, el nem vihető halgazdálkodási berendezéseknek és engedélyezett halgazdálkodási
létesítményeknek vagy a hal és élőhelyének javítását célzó vízjogi engedéllyel megvalósított beruházásoknak
a szerződés megszűnésekor megállapítható tényleges értékét,
b) az  okszerű gazdálkodás mértékéig a  hasznos beruházásoknak a  szerződés megszűnésekor megállapítható
tényleges értékét,
c) a  szerződés megszűnésekor fennálló haltelepítés meg nem térült költségeinek az  e  törvény végrehajtására
kiadott rendeletben meghatározott mértékű részét.
(2) A halgazdálkodási jog hat hónapon belüli ismételt haszonbérbe adása esetén az (1) bekezdés szerinti ellenértéket
az új haszonbérlő köteles az előző haszonbérlő részére megfizetni.
32. § A halgazdálkodási jog haszonbérletére egyebekben a  Polgári Törvénykönyv mezőgazdasági haszonbérletre
vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
9. Halgazdálkodásra jogosultak nyilvántartása 33. § (1) A halgazdálkodási hatóság a halgazdálkodási jog jogosultjáról nyilvántartást vezet. A nyilvántartás tartalmazza
a) a halgazdálkodási vízterület megnevezését,
b) a halgazdálkodásra jogosult nevét (cégnevét), lakcímét (székhelyét), adóazonosító jelét (adószámát),
c) a  halgazdálkodási jog haszonbérlet vagy alhaszonbérlet útján történő hasznosítása esetén a  haszonbérlet
időtartamát,
d) a halgazdálkodási vízterületté nyilvánítást megállapító hatósági határozat számát,
e) a halgazdálkodási jog gyakorlásának, illetve hasznosításának módját,
f ) a korábbi halászati jog átengedésére vonatkozó határozat számát.
(2) A  halgazdálkodási jog jogosultjáról vezetett nyilvántartás az  (1)  bekezdésben meghatározott adatok
vonatkozásában – a  természetes személyazonosító adatok kivételével – közhiteles hatósági nyilvántartásnak
minősül.
(3) A  halgazdálkodásra jogosult jogosultsága időpontjától kezdődő hatállyal, illetve az  adataiban történt változást
követő 15 napon belül köteles az (1) bekezdés szerinti adatait, illetve az adatváltozást bejelenteni a halgazdálkodási
hatóságnak.
10. Halgazdálkodási vízterületek és nyilvántartásuk 34. § (1) Azt a halgazdálkodási vízterületet, ahol halgazdálkodási tevékenységet folytatnak vagy a jövőben folytatni kívánnak,
a halgazdálkodási hatósághoz be kell jelenteni.
(2) A  halgazdálkodási vízterületet a  halgazdálkodási hatóság hivatalból, vagy a  halgazdálkodási vízterület fekvése
szerinti ingatlan tulajdonosának (1) bekezdés szerinti bejelentésére nyilvántartásba veszi.
(3) A nyilvántartott halgazdálkodási vízterületek nyilvántartása tartalmazza
a) a vízterület megnevezését;
b) a vízterülettel érintett ingatlan vagy ingatlanok helyrajzi számát;
c) a vízterület medrének az ingatlan-nyilvántartásban szereplő művelési ágát;
d) a meder tulajdonosának vagy tulajdonosainak nevét, lakcímét (székhelyét), tulajdoni hányadát;
e) a vízterület típusát;
f ) a vízterület nagyságát, folyóvizek esetében annak hosszát;
g) az Országos Halgazdálkodási Adattár szerinti víztérkódot;
h) az Európai Unió Víz Keretirányelve szerinti víztestkódot;
i) a különleges rendeltetésűvé nyilvánítást;
j) a halgazdálkodási kíméleti területek kijelölését.
(4) A (3) bekezdés szerinti nyilvántartás az ott meghatározott adatok vonatkozásában – a természetes személyazonosító
adatok kivételével – közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
35. § (1) A  nem nyilvántartott halgazdálkodási vízterületeken horgászati tevékenység kizárólag a  45.  § (5)  bekezdésében
foglalt feltételek szerint végezhető. E  vízterületeken – a  (2)  bekezdésben foglalt kivétellel – halászati tevékenység
nem végezhető.
(2) A  folyóvizek árterületének nem mentett oldalán elhelyezkedő, egyedileg nem nyilvántartott állandó vagy időszakos
vízterületek a halgazdálkodásra való jogosultság szempontjából a főmeder – mint halgazdálkodási vízterület – részének
minősülnek. Ezen hullámtéri vízterületeken halgazdálkodási tevékenységet a  vízgazdálkodási és vízkár-elhárítási
szempontok elsődlegességének szem előtt tartásával végezhet a halgazdálkodásra jogosult.
(3) Mentett oldali és áradással nem érintett, nem nyilvántartott halgazdálkodási vízterületeken tilos az őshonos halak
kifogása.
11. A halgazdálkodási szolgalmi jog 36. § (1) A  halgazdálkodási jog gyakorlásával érintett ingatlan tulajdonosa, használója köteles a  halgazdálkodási jog
jogosultja által gyakorolt jogokkal és kötelezettségekkel összefüggő halgazdálkodási tevékenységeket – ha
e  tevékenységek más módon csak aránytalanul nehezebben vagy nagyobb költséggel végezhetőek – tűrni,
illetve lehetővé tenni, különösen a  halgazdálkodásra jogosultnak az  ingatlanon keresztül a  vízhez a  Polgári
Törvénykönyvben meghatározott korlátozások betartásával történő eljutását, az  ingatlanon a  halgazdálkodási
tervben meghatározott tevékenységek végzését.
(2) A  vízparti ingatlanra is kiterjedő áradás esetén az  érintett ingatlan tulajdonosa köteles tűrni, illetve lehetővé
tenni – amennyiben a  tevékenység vízgazdálkodási, vízkár-elhárítási érdeket nem sért – a  halivadék, halállomány
halgazdálkodási vízterületre történő visszajuttatását.
(3) Az ingatlan tulajdonosát, használóját az (1) és (2) bekezdés szerinti jogokból és kötelezettségekből eredő károkozás
esetén kártalanítás illeti meg.
12. A halfogásra jogosító okmányok 37. § (1) A halgazdálkodási vízterületeken a hal fogása és a halfogásra irányuló tevékenység
a) kereskedelmi, és ökológiai célú, szelektív halászat esetén halászati engedéllyel,
b) rekreációs célú halászat esetén állami halászjeggyel, vagy
c) horgászat esetén állami horgászjeggyel vagy turista állami horgászjeggyel,
e törvény rendelkezéseinek betartásával folytatható.
(2) A nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen halfogási tevékenység végzéséhez fogási napló, valamint, ha azt nem
a  halgazdálkodásra jogosult vagy a  halászati engedéllyel rendelkező személy végzi, a  halgazdálkodásra jogosult
területi jegye is szükséges.
(3) A  halászati engedély, az  állami halászjegy, az  állami horgászjegy, valamint a  turista állami horgászjegy nem
ruházható át. Egy személynek – az adott típusból – egy naptári évben csak egy adható, kivéve a 43. § (4) bekezdése
szerinti eseteket.
38. § (1) A  halászati engedély azon nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen jogosít kereskedelmi, és ökológiai célú,
szelektív halászat végzésére, amelyre kiadásra kerül.
(2) A halászati engedélyt a halgazdálkodási hatóság adja ki – a halgazdálkodásra jogosulttal írásban kötött szerződés
alapján – az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott képzettséggel és vizsgával rendelkező
kérelmező részére.
(3) A halászati engedélynek rendelkeznie kell az engedélyes által
a) halászható nyilvántartott halgazdálkodási vízterület megnevezéséről,
b) alkalmazható halászeszközökről, azok
ba) darabszámáról,
bb) szembőségéről, és
bc) egyedi jelöléséről, valamint
c) kifogható egyes halfajok éves mennyiségéről.
 (4) A halászati engedéllyel együtt, a halgazdálkodási hatóság fogási naplót, valamint sorszámozott fogási tanúsítvány
nyomtatványtömböt ad ki az engedélyesnek. További fogási tanúsítvány nyomtatványokat az engedélyes a halászati
engedélyt kiállító halgazdálkodási hatóságtól igényelhet.
(5) A fogási naplót, valamint a fogási tanúsítványokat a halgazdálkodási hatóság díj ellenében állítja ki.
 (6) Halászati engedély, fogási napló és fogási tanúsítvány jogi személy számára is kiadható.
 (7) Más hasznos víziállat kereskedelmi célú gyűjtése csak halászati engedéllyel végezhető.
39. § (1) Az állami halászjegyet a halgazdálkodási hatóság adja ki és kizárólag rekreációs célú halászatra jogosít.
 (2) Állami halászjegyet az a személy kaphat, akinek korábban már volt halászjegye vagy – ha e törvény másképp nem
rendelkezik – halászvizsgával rendelkezik. Nem kell halászvizsgát tennie annak, aki halász szakmunkás-képesítéssel,
valamint felsőfokú halgazdálkodási, halászati szakirányú végzettséggel rendelkezik.
(3) A rekreációs célú halászat országos rendjét az e törvény végrehajtására kiadott rendelet határozza meg.
40. § (1) Állami horgászjegyet a  halgazdálkodási hatóság, valamint az  általa írásban forgalmazásra feljogosított szervezet
adhat ki. Az állami horgászjegy horgászatra jogosít, amelynek országos rendjét az e törvény végrehajtására kiadott
rendelet határozza meg.
(2) Állami horgászjegyet az  a  személy kaphat, aki rendelkezik horgászvizsgával vagy korábbi érvényes állami
horgászjegyét bemutatja, horgászszervezeti tagságát igazolja és fogási naplóját leadta. Az  állami horgászvizsgát
a  halgazdálkodási hatóság által kiadott vizsgabizonyítvánnyal, más országban tett vizsgát pedig az  erről kiállított
okirattal vagy horgászati okmánnyal lehet igazolni.
(3) Hároméves kortól az adott év december 31. napjáig a 15. életévét be nem töltött személy részére állami horgászjegy
kiadása esetén a (2) bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni.
(4) Egy személy évente egy alkalommal, korlátozott időtartamra, a szükséges szabály- és fajismeret igazolása mellett,
az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott feltételek szerint történő horgászathoz turista
állami horgászjegyet válthat, amely vonatkozásában a (2) bekezdésben foglaltakat nem kell alkalmazni.
(5) A  horgászvizsga letétele alól a  halgazdálkodási hatóság felmentést ad azon értelmi fogyatékos személy részére,
akinek a törvényes képviselője az állapotát igazoló okmányokat benyújtja. A horgászvizsga letétele alól mentesített,
halfogásra jogosító okmányokkal rendelkező értelmi fogyatékos személy kizárólag 18. életévét betöltött, állami
horgászvizsgával rendelkező személy folyamatos jelenlétében, az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben
meghatározott feltételek szerint horgászhat.
41. § (1) Az állami halászjegy, az állami horgászjegy, valamint a turista állami horgászjegy díj ellenében váltható.
 (2) Mentesül az állami horgászjegy díjának megfizetése alól
a) a 70. életévét betöltött,
b) a 40. § (3) bekezdésében meghatározott,
c) a 40. § (5) bekezdésében meghatározott, és
d) az állapotát igazoló okmányokat benyújtó mozgásszervi vagy hallási fogyatékos
személy.
42. § (1) A  kiadott halászati engedélyekről, állami halászjegyekről, állami horgászjegyekről a  halgazdálkodási hatóság
központi nyilvántartást vezet.
(2) A (1) bekezdés szerinti nyilvántartás tartalmazza
a) a jogosult személy
aa) családi és utónevét;
ab) anyja leánykori családi és utónevét;
ac) születési helyét, idejét;
ad) állandó lakcímét;
b) a horgászvizsga-bizonyítvány számát vagy ennek hiányában a horgászvizsga megszerzésének dátumát;
c) állami horgászjegyének, állami halászjegyének, halászati engedélyének számát;
d) a halvédelmi bírságot kiszabó határozat számát;
e) az  állami horgászjegy, állami halászjegy, halászati engedély visszavonásának dátumát, valamint annak
váltásától való eltiltás időtartamát.
 (3) Az  (1)  bekezdés szerinti nyilvántartás a  (2)  bekezdésben meghatározott adatok vonatkozásában – a  természetes
személyazonosító adatok kivételével – közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
43. § (1) Halászati engedély, állami halászjegy, állami horgászjegy nem adható annak a  személynek – a  bírság jogerős
kiszabásától számított három hónaptól három évig terjedő időtartamra – akivel szemben halvédelmi bírságot
szabtak ki.
(2) A  halászati engedélyt, az  állami horgászjegyet, az  állami halászjegyet a  halgazdálkodási hatóság visszavonja attól
a személytől
a) aki ezen okmányát a  helyszíni ellenőrzéskor nem tudja felmutatni és mulasztását a  halgazdálkodási
hatóságnál 10 napon belül nem pótolja,
b) akivel szemben halvédelmi bírságot szabtak ki,
c) akinek a  horgászattal, a  halászattal vagy a  hal fogásával összefüggésben szabálysértési vagy büntetőjogi
felelősségét megállapították,
d) aki tiltott eszközzel vagy módon halászik vagy horgászik.
(3) A  halászati engedély, állami halászjegy, állami horgászjegy kiadása megtagadásának az  (1)  bekezdés szerinti
időtartamát a  halgazdálkodási hatóság az  eset összes körülményére – így különösen az  érintettek érdekei
sérelmének körére, súlyára, a  jogsértő állapot időtartamára és a  jogsértő magatartás ismételt tanúsítására,
a jogsértéssel elért előnyre – tekintettel határozza meg a halvédelmi bírságot kiszabó határozatban.
(4) A  halászati engedély, állami halászjegy, állami horgászjegy megsemmisülését vagy elvesztését a  jogosult
haladéktalanul köteles bejelenteni a halgazdálkodási hatóságnak. A halgazdálkodási hatóság – a jogosult kérelmére,
díj ellenében – intézkedik az okmányok pótlásáról.
13. A területi jegy 44. § (1) A  halgazdálkodásra jogosult területi jegy adásával a  feljogosított személy részére horgászati vagy halászati
lehetőséget biztosíthat. Területi jegyet két vagy több halgazdálkodásra jogosult együttesen is kiadhat.
(2) Területi jegy csak nyilvántartott halgazdálkodási vízterületre adható ki.
 (3) A területi jegy csak
a) állami halászjeggyel és fogási naplóval, vagy
b) állami horgászjeggyel és fogási naplóval
együtt jogosít halászatra vagy horgászatra.
(4) A  területi jegyen a  halgazdálkodásra jogosultnak fel kell tüntetnie a  halgazdálkodási tervében a  hatóság által
jóváhagyott korlátozásokat, amelyek betartása a  feljogosított személy számára kötelező. A  területi jegy részletes
tartalmi követelményeit az e törvény végrehajtására kiadott rendelet határozza meg.
(5) A  halgazdálkodásra jogosult a  feljogosított személytől a  halászati őr intézkedésével összefüggésben átadott
területi jegyet a halvédelmi bírság kiszabása iránt kezdeményezett hatósági, a halászattal, horgászattal, továbbá hal
fogásával összefüggésben lefolytatott szabálysértési vagy büntetőeljárás jogerős befejezéséig visszatarthatja, és azt
az eljárás eredményétől függően visszaadja vagy visszavonja.
(6) A  halgazdálkodásra jogosult köteles nyilvántartást vezetni az  általa kiadott területi jegyekről, továbbá köteles
a  nyilvántartásba a  halgazdálkodási hatóság számára betekintést nyújtani, a  halgazdálkodási hatóság kérésére
adatot szolgáltatni.
14. A horgászat és a halászat rendje 45. § (1) A halfogási tevékenységet végző személy köteles magánál tartani
a) a nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen folytatott
aa) kereskedelmi célú halászat esetén a halászati engedélyt, a  fogási tanúsítvány nyomtatványtömböt
és a halász fogási naplót,
ab) rekreációs célú halászat esetén az állami halászjegyet, a területi jegyet és a halász fogási naplót,
ac) horgászat esetén az állami horgászjegyet, a területi jegyet és a horgász fogási naplót;
b) a nem nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen az állami horgászjegyet,
– a továbbiakban együtt: halfogásra jogosító okmányok –, és azokat a halgazdálkodási hatóság, a halgazdálkodásra
jogosult, a halászati őr, a mezőőr, a természetvédelmi őr, a társadalmi halőr és a rendvédelmi hatóság ellenőrzésre
felhatalmazott képviselőjének felhívására bemutatni és átadni.
(2) A  halfogásra jogosító okmányokat a  halfogásra irányuló tevékenység végzése közben a  jogosult köteles magánál
tartani, amelyek csak a  személyazonosság igazolására szolgáló arcképes igazolvány birtokában jogosítják
az okmányok birtokosát a halfogásra.
(3) Halgazdálkodási vízterületen az érvényes halászati engedély, állami halászjegy, vagy állami horgászjegy birtoklása
nélkül történő halfogás, az arra irányuló vagy arra alkalmas tevékenység jogosulatlan halászatnak vagy jogosulatlan
horgászatnak minősül.
(4) Nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen a  halgazdálkodásra jogosult által kiadott érvényes horgászatra vagy
halászatra jogosító területi jegy birtoklása nélkül történő halfogás, vagy az arra irányuló tevékenység jogosulatlan
horgászatnak, illetve halászatnak minősül.
(5) A halászat, illetve a horgászat gyakorlása során be kell tartani
a) a halászat és a horgászat rendeletben meghatározott általános rendjére vonatkozóan;
b) az őshonos halfajokra vonatkozóan
ba) az egyes halfajok kifogását tiltó naptári időszakra (fajlagos tilalmi idő),
bb) a halfajonként a kifogható mérettartományra (halászati és horgászati méretkorlátozás),
bc) a halfajonként naponta és évente kifogható összes mennyiségre (halászati és horgászati mennyiségi
korlátozás)
e törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott rendelkezéseket.
(6) A  halgazdálkodásra jogosult az  (5)  bekezdésben meghatározottaktól eltérő korlátozásokat is meghatározhat
a  hasznosításában lévő halgazdálkodási vízterületre vonatkozóan, amennyiben ezeket a  halgazdálkodási terv
részeként a halgazdálkodási hatóság jóváhagyta. E korlátozásokat a területi jegyen fel kell tüntetni.
46. § (1) Tilos a hal fogásához minden olyan fogási eszköz, illetve fogási mód alkalmazása, amely a halállományt vagy annak
élőhelyét károsíthatja, veszélyeztetheti.
(2) Halgazdálkodási vízterületen az  adott élőhelyen előforduló halfajok fajlagos tilalmi idejével egyező naptári
időszakban tilos minden olyan halászeszköz alkalmazása, amelynél nem biztosítható a  fajlagos tilalommal érintett
egyedek kíméletes visszaengedése.
(3) Halgazdálkodási vízterületen tilos olyan halfogó eszköz vagy készülék, továbbá olyan fogási mód alkalmazása,
amely az  aktuális vízállás esetén a  vízfolyás, az  állóvíz, valamint ezek időszakos kapcsolódásaiban létrejövő
halátjárók mederszelvényének felénél többet hossz- vagy keresztirányban elzár.
(4) Halgazdálkodási vízterületen tiltott halfogási eszköznek és módnak minősül
a) a hal fogásához olyan eszköz használata, valamint halgazdálkodási vízterületen vagy annak partján történő
birtoklása, amelynek működése az elektromos áram halakra kifejtett élettani hatásán alapul,
b) mérgező vagy kábító hatású anyag alkalmazása,
c) robbanóanyag alkalmazása,
d) szúrószerszám alkalmazása,
e) búvárszigony vagy más, halfogásra alkalmas búváreszköz használata,
f ) gereblyézés alkalmazása,
g) hurokvető halászati módszer alkalmazása; sorhoroggal, csapóhoroggal történő halfogási módszer
alkalmazása,
h) a 2. § 21. pontja szerinti nyakzó háló alkalmazása,
i) a (2) és (3) bekezdésben foglalt tilalom megsértése, valamint
j) az a)–h) pontban foglalt tevékenység megkísérlése.
(5) Kivételt képez a  (4)  bekezdés a)  pontja alól, ha a  miniszter egyenáramú elektromos eszköz használatával történő
halfogási tevékenység végzésére engedélyt ad.
(6) Az (5) bekezdés szerinti engedély kizárólag elektromos halászgépkezelő képesítéssel rendelkező személynek adható
meg.
(7) Az  (5)–(6)  bekezdés szerint engedélyezett halfogási tevékenység a  halgazdálkodási hatóságnál nyilvántartott,
minősítési-üzembehelyezési vizsgával rendelkező és évenkénti elektromos érintésvédelmi felülvizsgálaton átesett
elektromos eszközzel végezhető.
(8) A  miniszter az  (5)  bekezdés szerinti halfogási engedélyt a  62.  § szerinti, halgazdálkodási kérdésekkel foglakozó
testület véleményének figyelembevételével adja ki. Az  így kiadott engedély alapján végzett halfogási
tevékenységről az érintett halgazdálkodásra jogosultat tájékoztatni kell.
47. § (1) A  46.  § (2) és (3)  bekezdésében foglalt tilalom alóli felmentést a  halgazdálkodási hatóság a  halgazdálkodásra
jogosult kérelmére adhatja meg a  8.  § (1) és a  10.  § (3)  bekezdés szerinti célokat szolgáló intézkedések, vagy
tudományos kutatás megvalósításához, vagy a 16. § (6) bekezdése szerinti halgazdálkodási vízterületen.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti felmentés, illetve a  46.  § (5)  bekezdés szerinti engedély – közösségi jelentőségi halfajok
esetében a 16. § előírásainak figyelembevételével – a következő okokból adható meg:
a) kutatási célból,
b) keltetőházi szaporításhoz szükséges anyahalak begyűjtése,
c) ártéren végzett halállomány- és halivadékmentés,
d) rendkívüli kár elhárítása miatt szükséges lehalászás,
e) tudományos célt szolgáló vizsgálati anyag begyűjtése, vagy
f ) természetvédelmi célú beavatkozás szükségessége.
(3) A  46.  § (4)  bekezdés h)  pontja szerinti eszköz nem minősül tiltott halfogási eszköznek és módnak, amennyiben
a  10.  § (3)  bekezdése szerinti célok megvalósításához, vagy tudományos kutatás, valamint a  halállományok
felmérése és megőrzése céljából alkalmazzák.
15. A halgazdálkodás tervszerűsége 48. § A nyilvántartott halgazdálkodási vízterületeken a  halgazdálkodásra jogosult a  halállomány és élőhelyének
megújulása érdekében köteles az élőhelyre jellemző fajú évenkénti állománypótlás mellett oly módon gazdálkodni,
hogy az élőhelynek megfelelő korú és sűrűségű halállomány tartósan fennmaradjon.
49. § (1) A  halgazdálkodásra jogosult köteles 5 évre szóló halgazdálkodási tervet készíteni minden olyan nyilvántartott
halgazdálkodási vízterületre, amelyre nézve területi jegyet ad ki, vagy amelyen haltermelést végez.
A halgazdálkodási tervet a halgazdálkodási hatóság hagyja jóvá.
(2) Ha a halgazdálkodási terv jóváhagyását követően a halállomány vagy a hal élőhelyének állapotában bekövetkezett
változás miatt szükséges, a  halgazdálkodási hatóság a  halgazdálkodásra jogosult által benyújtott halgazdálkodási
terv módosítását jóváhagyja, vagy a halgazdálkodási tervet hivatalból módosítja.
(3) A halgazdálkodási terv tartalmazza
a) a  nyilvántartott halgazdálkodási vízterület azonosító adatait, a  halgazdálkodásra jogosult nevét, lakcímét
vagy székhelyét,
b) a vízterületen tervezett halgazdálkodást és más, halgazdálkodással összefüggő hasznosítási célokat,
c) az alkalmazható horgászati, halászati eszközök és módszerek megjelölését,
d) az évenkénti haltelepítés mennyiségére vonatkozó adatokat, halfaj és korosztály szerinti megosztásban,
e) a  víz minőségének és a  halállományok védelmét célzó intézkedéseket, beleértve a  hal etetését vagy
takarmányozását is,
f ) a  halgazdálkodás érdekében a  vízinövényzet és a  víziállat-állomány fenntartására tervezett intézkedéseket,
valamint a halgazdálkodási kíméleti területek kijelölésére tervezett intézkedéseket,
g) az invazív, nem őshonos halfajok visszaszorítására vonatkozó intézkedési tervet,
h) a halállomány őrzésének módját, a halászati őrök és a társadalmi halőrök létszámát,
i) a területi jegyek típusainak és tervezett mennyiségeinek meghatározását,
j) a  helyi horgászrend azon rendelkezéseit, amelyek – ha erre jogszabály lehetőséget ad – a  jogszabályban
meghatározott előírásoktól eltérnek,
k) a helyi horgászrendben szereplő, e törvényre és végrehajtására kiadott rendeletre hivatkozó szabályozást.
50. § A 200 hektárnál nagyobb összes kiterjedésű nyilvántartott halgazdálkodási vízterülettel rendelkező
halgazdálkodásra jogosultnak az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott felsőfokú halászati,
halgazdálkodási szakirányú végzettséggel rendelkező személyt kell foglalkoztatnia.
51. § (1) A veszélyeztetett hasznosítható őshonos halfajokat a miniszter rendeletben határozza meg. E halfajok hasznosítása
a miniszter által rendeletben kiadott országos fajmegőrzési tervek keretében végezhető.
(2) Az egymással összefüggő halgazdálkodási vízterületek halgazdálkodási hasznosítását a miniszter által rendeletben
kiadott többéves halgazdálkodási kezelési tervek alapján kell tervezni.
16. Halgazdálkodási adatok szolgáltatása és gyűjtése 52. § (1) A  halgazdálkodásra jogosult minden haltelepítését köteles a  telepítés napját megelőzően legalább 3 nappal
bejelenteni a halgazdálkodási hatóságnak.
(2) A halgazdálkodási hatóság a haltelepítéseket a helyszínen ellenőrizheti, a dokumentumokba betekinthet.
 (3) A halgazdálkodási hatóság a (2) bekezdés szerinti ellenőrzés során észlelt súlyos szabálytalanság esetén
a) állatjóléti,
b) állategészségügyi, vagy
c) természetvédelmi
érdekből a telepítést megtilthatja, felfüggesztheti, a nem engedélyezett telepítő anyagot elkobozhatja.
(4) A (3) bekezdés szerinti döntés fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánítható.
53. § (1) A  halgazdálkodási hatóság a  halászati engedéllyel, az  állami halászjeggyel, az  állami horgászjeggyel, valamint
a turista állami horgászjeggyel rendelkezők számára fogási naplót ad ki.
(2) A halászati engedéllyel, az állami halászjeggyel, az állami horgászjeggyel, a turista állami horgászjeggyel rendelkező
személy a  kifogott halmennyiségről fogási naplót köteles vezetni és évente egyszer leadni. A  leadott fogási
naplók összesítő rovatában szereplő zsákmányadatokat halgazdálkodási vízterületenként összesítik a  leadási
helyen. A halgazdálkodási hatóság látja el fogási naplóval a halászati engedélyt és az állami halászjegyet váltókat,
akiknek a fogási naplójukat a halgazdálkodási hatóságnál kell leadniuk. Az állami horgászjegyet és a turista állami
horgászjegyet kibocsátók, illetve forgalmazók látják el az  állami horgászjeggyel rendelkezőket fogási naplóval,
amelyet az állami horgászjegy kiváltásának helyén kell leadni.
(3) A halászati engedéllyel rendelkező személy a fogási tanúsítványait, és a fogási naplóját félévente köteles bemutatni
a halgazdálkodási hatóságnak, amely azokat ellenőrzi, adattartalmát rögzíti.
(4) A  halgazdálkodásra jogosult évente köteles az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott
tartalommal a fogásokról jelentést készíteni a halgazdálkodási hatóságnak.
54. § (1) A  halállomány és a  hal élőhelyének védelme érdekében a  miniszter Országos Halgazdálkodási Adattárat
(a  továbbiakban: Adattár) tart fenn, és működtet a  halgazdálkodási hatóság által átadott halgazdálkodási adatok
nyilvántartása és elemzése céljából.
(2) Az  Adattár adatai nyilvánosak. Az  Adattárból történő adatszolgáltatásért az  e  törvény végrehajtására kiadott
rendeletben meghatározott díjat kell fizetni.
55. § Tudományos kutatás, valamint a  halállományok felmérése és megőrzése céljából a  miniszter az  e  törvény
végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott feltételek szerint kutatási célú halfogási engedélyt adhat
ki. Az  így kiadott engedély alapján végzett halfogási tevékenységről az  érintett halgazdálkodásra jogosultat
tájékoztatni kell.
17. A halászati őrzés 56. § (1) A  halgazdálkodásra jogosult köteles a  nyilvántartott halgazdálkodási vízterület halállományát és élőhelyét őrizni
vagy őrzéséről – halászati őr útján – gondoskodni. Halászati őr halastavon is foglalkoztatható. Halászati őrt több
halgazdálkodásra jogosult közösen is foglalkoztathat. A  halászati őr feladatainak ellátásával a  mezei őrszolgálat is
megbízható.
(2) A  halászati őr a  működési helye szerinti halgazdálkodási hatóságnál – a  halászattal és a  horgászattal kapcsolatos
ismeretekből, a halgazdálkodás és a halvédelem, a halászati őrzés, a mezei őrszolgálattal, valamint a vagyonőrökkel
kapcsolatos jogszabályok ismeretéből – halászati őri vizsgát köteles tenni. A  halászati őr az  egyes rendészeti
feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az  iskolakerülés elleni fellépést
biztosító módosításáról szóló törvényben meghatározott vizsgát a  rendészeti feladatokat ellátó személyek,
a  segédfelügyelők, valamint a  személy- és vagyonőrök képzéséről és vizsgáztatásáról szóló rendeletben kijelölt
szerv előtt köteles letenni. A  halászati őr a  működési helye szerinti halgazdálkodási hatóságnál az  e  törvény
végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott szövegű esküt tesz.
(3) A halászati őrnek az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek
az  iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvényben meghatározott szolgálati igazolvánnyal,
szolgálati jelvénnyel és egyen- vagy formaruhával kell rendelkeznie, valamint az alkalmazási feltételeknek meg kell
felelnie.
(4) A  halászati őrzés módját, továbbá a  halászati őr foglalkoztatását vagy annak megszűnését a  halgazdálkodásra
jogosult köteles a halgazdálkodási hatóságnál nyilvántartásba vétel céljából haladéktalanul bejelenteni.
(5) A  halászati őr működési területét a  halgazdálkodási hatóság az  általa kiadott szolgálati naplóban határozza meg.
A halászati őr jogosult a működési területén kívüli nem nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen is eljárni.
(6) Állami alkalmazásban álló halászati őr bármely halgazdálkodási vízterületen eljárhat.
 (7) Az  egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az  iskolakerülés
elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvény szerint alkalmazott halászati őr az  ott meghatározott
intézkedések és kényszerítő eszközök alkalmazásán túl jogosult:
a) azt a személyt, aki a halgazdálkodási vízterületen, annak partján halászik, horgászik, hal kifogására irányuló
tevékenységet végez vagy ahhoz előkészül, a halfogásra jogosító okmányok bemutatására felszólítani,
b) a halászó, horgászó személyt a birtokában lévő hal kifogására való jogosultságának igazolására felszólítani,
a kifogott halat a vízbe kíméletesen visszahelyeztetni, az élettelen halat elismervény ellenében visszatartani,
c) a  kifogható mérettartományon kívüli, a  területi jegyen meghatározott mennyiségen felüli, a  tilalmi
időben kifogott, valamint a  védett halat és más hasznos víziállatot a  vízbe kíméletesen visszahelyeztetni,
az élettelen halat elismervény ellenében az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről,
valamint egyes törvényeknek az  iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvény szerint
ideiglenesen elvenni,
d) a  horgászati vagy halászati jogsértő cselekményt elkövető, helyi horgászrendet megsértő személytől
a területi jegyet elvenni és azt a kibocsátónak haladéktalanul megküldeni,
e) a  horgászati vagy halászati jogsértő cselekmények alábbi minősített eseteiben az  állami horgászjegyet,
turista állami horgászjegyet, állami halászjegyet elvenni attól a személytől, aki
ea) tiltott eszközzel vagy tiltott módon horgászik vagy halászik,
eb) nyilvántartott halgazdálkodási vízterületen területi jegy nélkül horgászik vagy halászik,
ec) kíméleti területen horgászik vagy halászik,
ed) tilalmi időszakban a tilalom alá eső hal egyedét kifogja,
ee) védett hal egyedét kifogja,
ef ) általános tilalmi időben horgászik vagy halászik, vagy
eg) a méret-, illetve mennyiségi korlátozásokat megszegi.
(8) A halászati őrök felügyeletét a halgazdálkodási hatóság – a rendőrséggel együtt – látja el.
 (9) A halászati őrökről és az 57. § (1) bekezdés szerinti társadalmi halőrökről a halgazdálkodási hatóság nyilvántartást
vezet. A halászati őrök nyilvántartása tartalmazza a halászati őr vagy a társadalmi halőr
a) nyilvántartásba vételének időpontját;
b) családi és utónevét;
c) anyja leánykori családi és utónevét;
d) születési helyét, idejét;
e) lakóhelyét;
f ) eskütételének időpontját, esküokmányának számát;
g) szolgálati igazolványa, jelvénye, naplója számát;
h) vizsgáinak időpontját és vizsgabizonyítványának sorszámát;
i) működési helyét, a halgazdálkodási vízterület kódját;
j) munkáltatójának, illetve megbízójának megnevezését és címét;
k) alkalmazási jogviszonyának típusát;
l) foglalkoztatásának, megbízásának kezdő, illetve befejező időpontját.
(10) A  (9)  bekezdésben meghatározott nyilvántartás – a  természetes személyazonosító adatok kivételével – közhiteles
hatósági nyilvántartásnak minősül.
(11) A  halászati őrök hatósági nyilvántartására, vizsgakövetelményeire, továbbképzésére és működésére vonatkozó
részletes szabályokat az  egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes
törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról szóló törvény, valamint annak végrehajtására
kiadott rendelet és az e törvény végrehajtására kiadott rendelet határozza meg.
57. § (1) A  halgazdálkodásra jogosult kérelmére – ha a  halászati őrzés és a  halállomány-védelem biztosítása érdekében
indokolt – a halgazdálkodási hatóság az illetékességi területén társadalmi halőröket bíz meg.
(2) Társadalmi halőr az a büntetlen előéletű személy lehet, aki
a) a  működési helye szerinti halgazdálkodási hatóságnál díj ellenében halászati őri vizsgát és az  e  törvény
végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott szövegű esküt tett, és
b) a  halgazdálkodási hatóság által kiadott szolgálati igazolvánnyal és az  igazolvánnyal azonos sorszámú
szolgálati naplóval rendelkezik.
(3) A társadalmi halőr kétévente a halgazdálkodási hatóság által szervezett továbbképzésen köteles részt venni.
 (4) A társadalmi halőr jogosult
a) a halfogásra jogosító okmányok ellenőrzésére és a 45. § (1) bekezdése alapján azok átvételére,
b) halászati, horgászati jogsértés gyanúja esetén a  halfogásra jogosító okmányok visszatartására a  halászati
őrnek történő átadásáig, illetve bűncselekmény vagy szabálysértés gyanúja esetén a  halfogásra jogosító
okmányok visszatartására a halászati őr vagy a rendőrség megérkezéséig,
c) a kifogott hal fajának, méretének, tömegének ellenőrzésére, valamint halászati, horgászati jogsértés gyanúja
esetén
ca) a hal visszatartására a halászati őr megérkezéséig, vagy
cb) a hal visszaengedésére.
(5) A  társadalmi halőr jogosult a  (4)  bekezdésben foglalt intézkedése keretében a  halfogásra jogosító okmányokban
foglalt személyes adatok kezelésére az intézkedése alapján indult  eljárás megindításáig.
18. Halak és haltermékek kereskedelme 58. § (1) Nyilvántartott halgazdálkodási vízterületről származó hal vagy haltermék kereskedelmi forgalomba csak fogási
tanúsítvánnyal kerülhet. A fogási tanúsítvány haltétel jelölési dokumentációnak minősül.
(2) Nyilvántartott halgazdálkodási vízterületről kereskedelmi forgalomba kerülő hal vagy haltermék fogási
tanúsítványán a forgalmazás minden szakaszában fel kell tüntetni a fogási vízterület nevét.
(3) A halgazdálkodási hatóság a fogási tanúsítvány eredeti példányát a forgalmazás minden szakaszában ellenőrizheti.
 (4) A halgazdálkodási hatóság az igazolatlan eredetű halat vagy halterméket elkobozza és az állategészségügyi hatóság
közreműködésével megsemmisítteti.
 (5) E § alkalmazásában nem minősül hal vagy haltermék kereskedelmi forgalomba hozatalának a falusi szálláshely vagy
vendégasztal szolgáltatást nyújtó által jogszerűen kifogott hal étkezési szolgáltatásként történő értékesítése.
59. § Valamennyi halnak és halterméknek a  forgalmazás során meg kell felelnie a  tenyésztett víziállatokra és
az  azokból származó termékekre vonatkozó állat‒egészségügyi követelményekről és a  víziállatokban előforduló
egyes betegségek megelőzéséről és az  azok elleni védekezésről szóló miniszteri rendeletben foglaltaknak,
valamint az  Európai Unió közvetlenül is alkalmazandó jogi aktusában meghatározott fogyasztói tájékoztatási
követelményeknek.
IV. Fejezet
A HALGAzDÁLKODÁSI IGAzGAtÁSSAL ÖSSzeFÜGGŐ ÁLLAMI FeLADAtOK ÉS HAtÁSKÖRÖK
19. A halgazdálkodási igazgatás, a halgazdálkodásért felelős miniszter feladat- és hatásköre
60. § (1) A miniszter a halgazdálkodással összefüggő irányítási, szervezési, valamint szabályozási feladatkörében
a) kidolgozza a halgazdálkodás hosszú távú fejlesztési irányelveit, és gondoskodik ezek megvalósításáról;
b) kidolgozza a  halgazdálkodás külön jogszabály szerinti támogatási rendszerét, és gondoskodik a  támogatás
forrásainak felhasználásáról.
 (2) A miniszter a halgazdálkodási igazgatással összefüggő szervezési feladatkörében
a) gondoskodik az Adattár fenntartásáról és működtetéséről;
b) ellátja az állami támogatásokkal kapcsolatos külön jogszabályban előírt feladatokat.
61. § (1) A  halgazdálkodási szabályok és a  halgazdálkodással összefüggő állami feladatok végrehajtását a  halgazdálkodási
hatóság végzi.
(2) A halgazdálkodási hatóság hatósági feladatainak ellátása során
a) külön térítés fizetése nélkül a halgazdálkodási vízterületre és az azzal érintett ingatlanra bejárhat;
b) a kerítéssel elzárt magánterületre is beléphet, az ingatlanon, illetve a vízparton szemlét, vizsgálatot tarthat;
c) a halgazdálkodásra jogosulttól, a halásztól, a horgásztól a halgazdálkodási tevékenységgel összefüggésben
felvilágosítást, adatot, igazolást kérhet; d) a  halgazdálkodásra jogosultnak a  halgazdálkodási joggal kapcsolatos iratait, dokumentumait,
– az adatvédelemre, valamint a titoktartásra vonatkozó jogszabályok figyelembevételével – megismerheti és
azokról másolatot, illetve kivonatot készíthet, valamint a nyilvántartásaiba betekinthet;
e) a halgazdálkodási vízterületen a halászat állapotáról megfigyelést végez;
f) a halállományt veszélyeztető tevékenység abbahagyását, illetve a tevékenységtől való tartózkodást rendelhet el;
g) halpusztulás esetén a haltetem elszállítását ellenőrizheti;
h) jogosulatlan vagy nem megengedett módon való halászat, horgászat esetén a  kifogott halat, valamint
a kifogáshoz használt eszközt – elismervény ellenében – visszatarthatja;
i) jogosulatlanul kifogott hal azonnali visszaengedését elrendelheti;
j) a halgazdálkodási jog hasznosításával összefüggő jogszabálysértés észlelése esetén eljár, illetőleg az illetékes
hatóságnál eljárást kezdeményez;
k) engedélyezi halfajnak a  Pannon biogeográfiai régión kívülről behozott egyede vagy ennek
továbbtenyésztéséből származó utódja telepítését;
l) a halgazdálkodással összefüggő berendezéseket, eszközöket ellenőrizheti;
m) eljárása dokumentálására a helyszínen kép-, illetve hangfelvételt készíthet;
n) jogszabálysértés alapos gyanúja esetén jogosult a  lezárt terület, épület, helyiség felnyitásával, az  ott
tartózkodó személyek akarata ellenére is a  lezárt ingatlanok területére, üzlethelyiségbe, üzemi helyiségbe
belépni és ott az  ellenőrzést lefolytatni akkor is, ha azok egyidejűleg lakás céljára szolgálnak, továbbá
szállítóeszközöket, dokumentációt, számviteli bizonylatokat ellenőrizni.
(3) A  halgazdálkodási hatóságnál kérelemre indult eljárásban az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben
meghatározott igazgatási szolgáltatási díjat kell megfizetni.
62. § A miniszter munkáját – az  e  törvényben meghatározott feladat- és hatáskörébe tartozó ügyekben véleményező,
javaslattevő tevékenységet ellátó – halgazdálkodási kérdésekkel foglalkozó testület segíti, amely a halgazdálkodási
jog gyakorlásával összefüggő egyéni és közérdek közötti összhang megteremtését szolgálja. A miniszter felkérése
alapján a halgazdálkodási kérdésekkel foglakozó testület véleményt nyilvánít halgazdálkodási szakmai kérdésekben,
valamint az azokra vonatkozó jogalkotási elképzelésekről.
20. A halgazdálkodással összefüggő állami bevételek felhasználása 63. § (1) A halgazdálkodás fejlesztésére felhasználható bevételek:
a) az állami halász- és horgászjegy díja,
b) a halgazdálkodási haszonbérleti díj,
c) a turista állami horgászjegy díja,
d) a fogási tanúsítvány és a fogási napló díja.
(2) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott bevételeket a miniszter a következőkre fordítja:
a) a halgazdálkodásra jogosultak e törvényben meghatározott feladatainak támogatása,
b) halpusztulás esetén őshonos fajok, fajták visszatelepítésének támogatása,
c) őshonos halállományt veszélyeztető, tájidegen vagy invazív halfajok és halfogyasztó gerinces állatfajok
gyérítése, riasztása,
d) védett vagy veszélyeztetett hasznosítható őshonos halfajok szaporítása, visszatelepítése,
e) természetes ívóhelyek, vermelőhelyek megőrzése, rekonstrukciója,
f ) új ívó- és vermelőhelyek kialakítása,
g) természetes partszakaszok megőrzése, helyreállítása,
h) halgazdálkodási kíméleti területek kialakítása, illetve
i) halászati őrzés támogatása, fejlesztése.
(3) Az  (1)  bekezdés a) és b)  pontja alapján befolyt bevételt a  halgazdálkodási hatóság negyedévente,
a tárgynegyedévet követő hónap 20. napjáig átutalja a miniszter által megjelölt számlára.
(4) Az (1) bekezdés c) és d) pontjában szereplő díjbevétel a halgazdálkodási hatóság országos illetékességű szervének
bevételét képezi, amelyet a következőkre fordít:
a) az e törvény szerinti halgazdálkodási nyilvántartások karbantartása, fejlesztése,
b) országos halgazdálkodási ellenőrzések szervezése, végrehajtásának koordinációja,
c) halgazdálkodási felügyelők továbbképzése, illetve
d) halpusztulások okainak felderítése.
21. A halgazdálkodási hatóság által alkalmazható jogkövetkezmények 64. § (1) A  halgazdálkodási hatóság e  törvényben és a  végrehajtására kiadott jogszabályokban, valamint az  Európai Unió
közvetlenül alkalmazandó jogi aktusában meghatározott rendelkezés, illetve hatósági határozatban foglaltak
megsértése esetén intézkedést hozhat, bírságot szabhat ki vagy figyelmeztetésben részesíti az eljárás alá vont jogi
személyt, jogi személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezetet vagy természetes személyt (a továbbiakban
együtt: eljárás alá vont személy).
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti jogkövetkezmény alkalmazásának nincs helye, ha a  cselekménynek a  halgazdálkodási
hatóság tudomására jutásától számított egy év, illetve a  cselekmény elkövetésétől számított három év eltelt.
A határidő számításakor a jogorvoslati eljárás időtartamát nem kell figyelembe venni.
65. § A halgazdálkodási hatóság az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározottak szerint, a  feltárt
jogsértés súlyával arányosan, a  jogsértésben rejlő kockázat mértékének és jellegének figyelembevételével
a következő intézkedéseket hozhatja:
a) tevékenység végzését határozott időre, teljesen vagy részlegesen felfüggesztheti, korlátozhatja, a működést
megtilthatja, az újbóli működést feltételhez kötheti;
b) vállalkozás, létesítmény működési engedélyét feltételhez kötheti, módosíthatja, felfüggesztheti,
visszavonhatja, illetve kezdeményezheti annak visszavonását;
c) vállalkozás, létesítmény nyilvántartásba vételét feltételhez kötheti, határozott időre vagy véglegesen
megtagadhatja, a vállalkozást, létesítményt törölheti nyilvántartásából;
d) az újbóli engedélyezést vagy nyilvántartásba vételt oktatáson való részvételhez, annak igazolásához, illetve
vizsgázáshoz kötheti;
e) haltermék előállítását, tárolását, szállítását, felhasználását, forgalomba hozatalát, behozatalát, kivitelét,
illetékességi területén való átszállítását feltételhez kötheti, korlátozhatja, felfüggesztheti, megtilthatja;
f ) elrendelheti a  halállomány, haltermék lefoglalását, forgalomból való kivonását, visszahívását,
ártalmatlanítását, megsemmisítését;
g) megtilthatja gépek, eszközök használatát;
h) halfogásra alkalmas eszközt lefoglalhat, elkobozhat, elrendelheti a  tulajdonos költségére történő
megsemmisítését. 66. § (1) A halgazdálkodási hatóság halgazdálkodási bírságot szab ki a halgazdálkodásra jogosulttal szemben, ha
a) a  halgazdálkodási terv szerinti kötelezettségének a  halgazdálkodási hatóság figyelmeztetése ellenére nem
tesz eleget;
b) a halgazdálkodási tervtől engedély nélkül eltér;
c) a halgazdálkodási hatóság hozzájárulása nélkül olyan fajú vagy korosztályú halat telepít, amelyet jogszabály
tilt vagy a  halgazdálkodási terv nem tartalmaz, ha egyidejűleg az  52.  § (3)  bekezdésben foglalt valamely
intézkedésre is sor került;
d) megsérti a hal és élőhelyének védelmére vonatkozó, e törvényben foglalt előírásokat;
e) nyilvántartási és adatszolgáltatási kötelezettségének nem tesz eleget;
f ) állami horgászjeggyel, turista állami horgászjeggyel, állami halászjeggyel nem rendelkező személy számára
területi jegyet ad;
g) megszegi a halászati őrök alkalmazásával és bejelentésével kapcsolatos előírásokat.
(2) A  halgazdálkodási hatóság halgazdálkodási bírságot szab ki a  halgazdálkodási vízterülettel érintett ingatlan
tulajdonosára, használójára, ha a halgazdálkodási szolgalmi jog gyakorlását jelentős mértékben akadályozza.
(3) A (2) bekezdés alkalmazásában jelentős mértékűnek minősül az akadályozás, ha az
a) a halászati őrzéssel,
b) a haltelepítéssel, vagy
c) a halállomány védelmével
kapcsolatos feladatok ellátását akadályozza.
(4) A halgazdálkodási bírság legkisebb összege ötvenezer forint, legmagasabb összege ötmillió forint.
67. § (1) A halgazdálkodási hatóság halvédelmi bírságot szab ki
a) a jogosulatlanul horgászó;
b) a jogosulatlanul halászó;
c) a fogási napló vezetését elmulasztó;
d) a törvény által nem megengedett módon, eszközzel vagy tilalmi időben horgászó vagy halászó;
e) a természetvédelmi oltalom alatt álló hal és más hasznos víziállat kifogását (gyűjtését) megvalósító;
f ) a  halgazdálkodási kíméleti területen a  tilalom feloldásáig a  hal szaporodását és fejlődését zavaró halászati,
horgászati vagy egyéb tevékenységet – ideértve gépi meghajtású vízi jármű használatát –, vadászatot,
fürdőzést végző;
g) a  halfogásra jogosító okmányok nélkül vagy a  törvényben foglalt tilalmakat és korlátozásokat megszegve
halfogásra alkalmas állapotban lévő eszközzel halgazdálkodási vízterületen vagy annak partján tartózkodó;
h) a  halászati engedély, állami horgászjegy, állami halászjegy igénylése során az  e  törvény végrehajtására
kiadott rendeletben meghatározott nyilatkozatot valótlan tartalommal megtevő;
i) az igazolatlan eredetű halat vagy halterméket forgalmazó;
j) a  hal élőhelyén kialakult természeti egyensúly megbontására alkalmas szervezetet, táplálékanyagot
halgazdálkodási vízterületre kijuttató;
k) méret- vagy mennyiségi korlátozással vagy tilalmi idővel védett hal vagy más hasznos víziállat jogosulatlan
kifogását megvalósító
személlyel szemben. (2) Ha a jogsértés súlya azt indokolja, a halgazdálkodási hatóság a vízilétesítmény üzemeltetőjére halvédelmi bírságot
szab ki, ha a vízilétesítmény üzemeltetője a 19. § (1) vagy (3) bekezdésben foglaltaknak ismétlődő jelleggel nem tesz
eleget és emiatt jelentős halpusztulás következik be.
(3) A halvédelmi bírság legkisebb összege tízezer forint, legmagasabb összege ötszázezer forint.
68. § (1) A  halgazdálkodási bírság, halvédelmi bírság mértékét az  eset összes körülményére – így különösen az  érintettek
érdekei sérelmének körére, súlyára, a  jogsértő állapot időtartamára és a  jogsértő magatartás ismételt tanúsítására,
a jogsértéssel elért előnyre – tekintettel kell meghatározni.
(2) Azonos tényállású, három éven belüli ismételt jogsértés esetén a  bírság összege legalább a  korábban kiszabott
bírság másfélszerese, legfeljebb az adott jogsértés esetén kiszabható bírság legmagasabb mértéke.
(3) A bírság tételes mértékét és kiszabásának részletes szabályait az e törvény végrehajtására kiadott rendelet határozza meg.
69. § (1) A bírságot az azt kiszabó határozat jogerőre emelkedésétől számított tizenötödik napig meg kell fizetni.
 (2) Ha a  jogi személyre vagy a  jogi személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezetre kiszabott bírságot
a  kötelezett nem fizeti meg és azt tőle nem lehet behajtani, a  bírság megfizetésére a  jogsértés elkövetése idején
helytállni köteles tagot, vezető tisztségviselőt, illetve azt a  személyt kell kötelezni, aki a  jogi személy vagy a  jogi
személyiséggel nem rendelkező gazdálkodó szervezet kötelezettségeiért törvény alapján felel.
(3) A bírság kiszabásáról rendelkező határozat fellebbezésre tekintet nélküli végrehajtása rendelhető el.
70. § Amennyiben a jogsértő állapot megszüntetése érdekében a törvény szerint alkalmazható legalacsonyabb összegű
bírság kiszabása is szükségtelen, bírságolás helyett a  halgazdálkodási hatóság határozatában figyelmeztetésben
részesítheti az eljárás alá vont személyt.
V. Fejezet
zÁRÓ ReNDeLKezÉSeK 22. Felhatalmazó rendelkezések 71. § Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy rendeletben
1. jelölje ki a  halgazdálkodási hatóságot, határozza meg jogállását, részletes feladatkörét és az  eljárására
vonatkozó szabályokat;
2. határozza meg az e törvény hatálya alá tartozó bírságok kiszámításának módját és a bírság mértékét;
3. jelölje ki a horgászvizsga és halászvizsga lefolytatására jogosult hatóságot, szervezeteket.
72. § (1) Felhatalmazást kap a miniszter, hogy rendeletben határozza meg
 1. az engedélyezett halász és horgász eszközöket és módokat;
 2. a  halászati engedély, az  állami halászjegy, az  állami horgászjegy, a  turista állami horgászjegy mintáját,
tartalmával és kiadásával összefüggő részletes feltételeket, valamint a  halászati engedélyt, az  állami
halászjegyet, állami horgászjegyet igénylő nyilatkozatának részletes szabályait;
3. az  állami halászvizsga és állami horgászvizsga követelményeit és szabályait; az  állami horgászvizsga és
az állami halászvizsga vizsgadíjának mértékét és megfizetésének módját, az állami horgászvizsga és az állami
halászvizsga letétele alóli mentesítés feltételeit, valamint a halászati engedély kiváltásához szükséges vizsga
és képzettség követelményeit;
4. a  halászati, halgazdálkodási szakirányú végzettséggel rendelkező személy foglalkoztatására vonatkozó
előírásokat és a halászati tevékenységekhez kapcsolódó képzettségi előfeltételekre vonatkozó szabályokat;
5. a  halgazdálkodási jog haszonbérletére kiírt pályázatok részletes feltételeit és értékelési pontrendszerét;
a haszonbérleti szerződés megszűnésekor a haszonbérlő által követelhető haltelepítési költségeket;
6. az Adattárból való adatszolgáltatás rendjét;
 7. a  halászati tilalmak és korlátozások 17.  pont szerinti szabályozással nem érintett körét, valamint a  tilalmak
alóli felmentés szabályait;
 8. a veszélyeztetett hasznosítható őshonos halfajok országos fajmegőrzési tervét;
 9. a  vízélettani laboratórium halgazdálkodási vízterületek minősítésére, vízszennyezéssel, halpusztulással
kapcsolatos halélettani vizsgálatára vonatkozó eljárással összefüggő szabályokat;
10. az állami halászjegy, az állami horgászjegy és a turista állami horgászjegy, valamint a fogási napló és a fogási
tanúsítvány díját;
11. az  egyenáramú elektromos eszközzel végzett, tudományos kutatási, valamint az  egyéb célú halfogási
engedély kiadásának részletes szabályait;
12. az  idegen és nem honos halfajok telepítésének és haltermelésben történő felhasználásának szabályait;
a  Pannon biogeográfiai régión kívülről behozott hal haltermelő létesítménybe telepítésének feltételeit
és módját, valamint a  Pannon biogeográfiai régióból származó hal halgazdálkodási vízterületre történő
telepítésének feltételeit és módját;
13. a  halgazdálkodási hatóság által vezetett nyilvántartások tartalmával és vezetésével kapcsolatos részletes
szabályokat;
14. a halgazdálkodási bírság, a halvédelmi bírság megfizetésére vonatkozó szabályokat;
15. a  halak és más hasznos víziállatok gyógykezelésére alkalmazható készítmények, valamint etetésére
alkalmazható takarmány, etetőanyag felhasználására vonatkozó szabályokat;
16. a halak és más hasznos víziállatok csoportosítását, különösen a közösségi jelentőségű, természetvédelmi és
gazdasági kategóriáit; a veszélyeztetett hasznosítható őshonos halfajok jegyzékét; valamint az idegenhonos,
tájidegen, invazív halfajok megnevezését; a hal és más hasznos víziállat halgazdálkodási értékét;
17. a nem halászható, horgászható halfajok és víziállatok körét, a tilalmi időket, valamint a tilalmak alóli felmentés
szabályait;
18. halfajonként a kifogható mérettartományt, a korlátozások alóli mentesítés szabályait, valamint a halfajonként
naponta és évente kifogható mennyiségeket, az ez alóli mentesség szabályait;
19. a  halászati őrök és társadalmi halőrök nyilvántartására, vizsgakövetelményére, továbbképzésére,
működésére, esküjének szövegére, valamint a  halászati őr szolgálati igazolványára és szolgálati jelvényére
vonatkozó szabályokat;
20. a haltermelési létesítmények típusait és a telepíthető halfajokat;
21. a halgazdálkodásra jogosult által kötelezően végzendő halgazdálkodási tevékenységek körét;
22. a  területi jegy részletes tartalmi követelményeit; valamint a  fogási tanúsítvány nyomtatványtömb részletes
formai és tartalmi követelményeit;
23. a horgászat és a rekreációs célú halászat országos rendjét;
24. a halgazdálkodásra jogosult által a halgazdálkodási hatóságnak évente kötelezően benyújtandó, fogásokról
készített jelentés formai és tartalmi követelményeit;
25. a  veszélyeztetett halállományok mentésének részletes szabályait, az  állománymentést végző szervezet
kijelölését, és a felmerült költségek viselésére vonatkozó rendelkezéseket;
26. a  halfogásra jogosító okmányokkal rendelkező értelmi fogyatékos személy horgászatára vonatkozó
szabályokat;
27. a többéves halgazdálkodási kezelési tervek tartalmi elemeit;
28. a halgazdálkodásra jogosult által évente kötelezően elkészítendő fogási jelentés tartalmi elemeit;
29. a  halgazdálkodási vízterületen vagy annak részén folytatott haltermelés feltételeit, továbbá
az engedélyezésére vonatkozó szabályokat;
30. a fogási napló tartalmi elemeit, leadási határidejét, feldolgozásának, összesítésének és adatszolgáltatásának
módját; 31. a halgazdálkodási hatóság által elvégeztetett halállománymentésre vonatkozó szabályokat;
32. a halgazdálkodási vízterület különleges rendeltetésűvé nyilvánításának szempontjait; és
33. az  egyes víztípusok halgazdálkodási értéke alapján a  halgazdálkodási jog haszonbérletéért fizetendő
haszonbérleti díj mértékét, valamint a  haszonbérleti díj megfizetése alóli felmentés és a  haszonbérleti
díjkedvezmény szabályait.
(2) Felhatalmazást kap a miniszter arra, hogy
 1. a  határrendészetért felelős miniszter egyetértésével kiadott rendeletben határozza meg az  országhatár
mentén lévő halgazdálkodási vízterületre a horgászat, a halászat rendjét;
 2. az  adópolitikáért felelős miniszter egyetértésével kiadott rendeletben határozza meg a  halgazdálkodási
hatósági eljárásokért, valamint az Adattárból történő adatszolgáltatásért fizetendő igazgatási szolgáltatási díj
mértékét és megfizetésének módját.
23. Hatályba léptető rendelkezés 73. § (1) Ez a törvény – a (2)–(3) bekezdésben foglalt kivétellel – 2013. szeptember 1-jén lép hatályba.
 (2) E törvény 58. §-a 2014. január 1-jén lép hatályba.
 (3) E törvény 40. § (4) bekezdése 2014. május 1-jén lép hatályba.
24. Átmeneti rendelkezések 74. § (1) E törvény rendelkezéseit a hatálybalépését követően indult ügyekben kell alkalmazni.
 (2) E  törvény hatálybalépésével a  halgazdálkodási vízterületeken a  halászatról és a  horgászatról szóló 1997. évi
XLI. törvény szerint szerzett halászati jog, valamint társult halászati jog jogosultja a halgazdálkodási jog jogosultjává
válik.
(3) A halgazdálkodási jog az érvényes haszonbérleti szerződés lejártáig megilleti a halgazdálkodásra jogosultat.
 (4) A halgazdálkodási jog e törvény hatálybalépését követő 15 évig illeti meg azt a személyt, aki 2013. augusztus 31-én
az  adott halgazdálkodási vízterületen nem haszonbérleti jogviszony alapján volt jogosult a  halászatra jogosultat
megillető jogok gyakorlására.
(5) Azon halgazdálkodási vízterület, amelyet e  törvény hatálybalépése előtt – a  halászatról és a  horgászatról szóló
1997. évi XLI. törvény szerint – a halászati hatóság halászati vízterületté nyilvánított, nyilvántartott halgazdálkodási
vízterületnek minősül.
(6) Az  e  törvény hatálybalépése előtt megváltott – a  halászatról és a  horgászatról szóló 1997. évi XLI. törvény
szerinti – állami halászjegy, állami horgászjegy, területi engedély, fogási napló, továbbá kiadott kutatási engedély
az érvényességi idejének lejártáig, legkésőbb 2013. december 31-ig érvényes.
(7) A halászati engedélyes részére a fogási tanúsítvány nyomtatványtömböt a 2013. évben a halgazdálkodási hatóság
2013. december 31. napjáig adja ki.
25. Az Alaptörvény sarkalatosságra vonatkozó követelményének való megfelelés
75. § A 22–32. § az Alaptörvény 38. cikk (1) bekezdése alapján sarkalatosnak minősül.
26. Az Európai Unió jogának való megfelelés 76. § Ez a törvény a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i
92/43/EGK tanácsi irányelv 15. cikkének és a VI. számú mellékletének való megfelelést szolgálja.
27. Hatályon kívül helyező rendelkezések 77. § (1) Hatályát veszti a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 85. § (5) bekezdésének 1. pontja.
 (2) Hatályát veszti a halászatról és a horgászatról szóló 1997. évi XLI. törvény.
Áder jános s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
115/2017. (III. 22.) KE határozata kitüntetéses doktorrá avatáshoz való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja, valamint a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 52. §
(8) bekezdése alapján – az emberi erőforrások miniszterének javaslatára – hozzájárulok, hogy a Budapesti Műszaki és
Gazdaságtudományi Egyetem rektora Rózsa Leventét „Promotio sub auspiciis praesidentis Rei Publicae” kitüntetéssel
doktorrá avassa.
Budapest, 2017. március 1. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1776/2018. (XII. 21.) Korm. határozata a Beruházási Ügynökség által vállalható kötelezettségek felső korlátjáról.
A Kormány az állami magasépítési beruházások új rendszerének megvalósítása érdekében
 1. a Beruházási Ügynökség által megvalósítandó kormányzati magasépítési beruházások esetén a  Beruházási
Ügynökség által vállalható kötelezettségek felső korlátját 500 000 000 000 forint összegben állapítja meg;
 2. felhívja a  nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert és a  pénzügyminisztert, hogy a  2020. évi
központi költségvetés előkészítése keretében vizsgálják felül az  1.  pont szerinti kötelezettségvállalási felső korlát
összegét a középtávú költségvetési előrejelzéssel való összhang megteremtése érdekében;
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
 pénzügyminiszter
Határidő: a 2020. évi központi költségvetési tervezés során
3. felhívja a  nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli minisztert, a  pénzügyminisztert és az  érintett
minisztereket, hogy vizsgálják meg a  kormányzati magasépítési beruházásokra vonatkozó azon
kormányhatározatokat, amelyekhez kapcsolódó feladatokat 2019. január 1-jét követően a  Beruházási Ügynökség
látja el, és tegyenek javaslatot azok felülvizsgálatára.
Felelős: nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
 pénzügyminiszter
 érintett miniszterek
Határidő: 2019. március 31.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
52/2007. (V. 17.) GKM–OKM együttes rendelete az audiovizuális műsorszámok felújításának, valamint szolgáltatásának műszaki, minőségi és egyéb követelményeiről.
A Nemzeti Audiovizuális Archívumról szóló 2004. évi
CXXXVII. törvény (a továbbiakban: NAVA tv.)
18. §-ának b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, a
gazdasági és közlekedési miniszter feladat- és hatásköréről szóló 163/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. §-ának
h) pontjában megállapított feladatkörében, valamint az oktatási és kulturális miniszter feladat- és hatásköréről szóló
167/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. §-ának d) pontjában
megállapított feladatkörében a következőket rendeljük el:
A rendelet hatálya 1. § E rendelet hatálya a szerzői jogról szóló 1999. évi
LXXVI. törvény (a továbbiakban: Szjt.) 38. §-ának (5) bekezdésében megjelölt intézményekre terjed ki.
NAVA-pontok létesítése 2. § (1) Az informatikáért felelős miniszter által a Neumann
János Digitális Könyvtár és Multimédia Központ Közhasznú Társaság közreműködésével működtetett Nemzeti
Audiovizuális Archívum (a továbbiakban: NAVA) archívumához hozzáférés kizárólag olyan intézmény részére
biztosítható, amely
a) az Szjt. 38. §-ának (5) bekezdésében megjelölt intézményi körbe tartozik, továbbá
b) megfelel a szerzői jogról szóló 1999. évi LXXVI.
törvény 38. §-ának (5) bekezdésében szabályozott szabad
felhasználás esetében a nyilvánosság egyes tagjaihoz való
közvetítés és a számukra történő hozzáférhetővé tétel
módjának és feltételeinek meghatározásáról szóló
117/2004. (IV. 28.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kormányrendelet), valamint a jelen rendelet előírásainak, továbbá amellyel
c) a NAVA összekapcsolási megállapodást kötött
(a továbbiakban: NAVA-pont).
(2) A Kormányrendelet és e rendelet rendelkezéseivel
összhangban a NAVA honlapján közzéteszi a NAVA szolgáltatás igénybevételéhez szükséges részletes műszaki követelményeket.
(3) Az Szjt. 38. §-ának (5) bekezdésében meghatározott
intézmények a melléklet szerinti szándéknyilatkozat be
nyújtásával kezdeményezhetik a NAVA archívumához
való hozzáférés biztosítását. A szándéknyilatkozat elektronikus úton, a NAVA honlapján tölthető ki.
(4) A szándéknyilatkozat beérkezését követően a
NAVA megvizsgálja, hogy az intézmény az Szjt.
38. §-ának (5) bekezdésében megjelölt intézményi körbe
tartozik-e, valamint teljesíti-e a Kormányrendeletben és a
jelen rendeletben meghatározott követelményeket. Szükség esetén a NAVA felkéri az intézményt, hogy megfelelő
dokumentumokkal támassza alá az (1) bekezdésben megjelölt jogszabályokban foglaltak teljesítését.
(5) A NAVA megvizsgálja továbbá, hogy az intézmény
megfelel-e a szolgáltatás igénybevételéhez szükséges műszaki követelményeknek. Az intézmény akkor felel meg a
műszaki követelményeknek, ha rendszere alkalmas a
NAVA által rendelkezésre bocsátott tesztoldal megjelenítésére.
(6) A jogszabályi, valamint a műszaki követelményeknek megfelelő intézménnyel a NAVA a Kormányrendelet
3. §-ának (1) bekezdésével összhangban összekapcsolási
megállapodást köt.
(7) A NAVA-pontok listáját a NAVA a honlapján nyilvánosan hozzáférhetővé teszi.
A műsorszámok szolgáltatásának műszaki és minőségi
követelményei 3. §
(1) A NAVA rendszerébe történő minden bejelentkezést olyan azonosítási eljárás előzi meg, amely biztosítja,
hogy csak jogosult NAVA-pontról működtetett számítógépes terminál csatlakozhasson a NAVA hálózatához. A
NAVA csak a hozzáférési jogosultság megállapítását
követően szolgáltatja az archívumában őrzött műsorszámokat.
(2) A műsorszámokat a NAVA-pontok felé történő
szolgáltatásuk során is a NAVA által fenntartott kiszolgáló
tárolja, azok nem kerülnek rögzítésre a NAVA-pontokon.
A műsorszámok NAVA-ponton történő megjelenítésénél
olyan alkalmazásokat kell használni, amelyek a műsorszámoknak csak a NAVA-pontok számítógépes termináljain
való megjelenítését teszik lehetővé, azok többszörözését
(bármely hordozón való rögzítését) nem, valamint a műsorszám megtekintését követően automatikusan törlik a
műsorszámok lejátszás idejére ideiglenesen tárolt adatait.
(3) A szolgáltatott formátumnak a NAVA-pontokon ingyenesen elérhető szoftverrel megjeleníthetőnek kell
lennie.
(4) A NAVA a műsorszámokat olyan minőségben szolgáltatja, amely mindenkor alkalmas az Szjt. 38. §-ának
(5) bekezdésében meghatározott tudományos kutatás vagy
egyéni tanulás céljából történő felhasználásra.
(5) A NAVA által rögzített műsorszámoknak a NAVA
tv. 2. mellékletében meghatározott leíró adatait tartalmazó
adatbázisa – a NAVA tv. 5. §-ának a) pontjában foglalt
korlátozással – a NAVA által fenntartott internetes honlapon bárki számára, azonosítás nélkül, ingyenesen elérhető.
Az archivált audiovizuális dokumentumok felújítása 4. § (1) Az archivált audiovizuális dokumentumok felújítása
keretében a NAVA
a) biztosítja, hogy a gyűjteményében őrzött dokumentumok veszteség nélkül megőrzésre kerüljenek, valamint
alkalmasak legyenek a NAVA-pontok felé szolgáltatott
formátum előállítására;
b) gyűjteményében a dokumentumokat a mindenkori
lejátszhatóságot biztosító nyílt szabványú formátumban
tárolja;
c) a gyűjtemény dokumentumainak épségét legalább öt
évenként ellenőrzi, és időszakosan, de legalább tizenöt
évente gondoskodik arról, hogy a dokumentumok a mű
szaki fejlődésnek megfelelő műszaki színvonalú adathordozón kerüljenek tárolásra.
(2) A NAVA az önkéntesen szolgáltatott dokumentumok körében archiválási és digitális felújítási munkát végezhet. Ezen szolgáltatások körében átvett dokumentumoknak a NAVA csak a digitalizált változatát őrzi meg.
Hatálybalépés 5. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 30. napon lép hatályba, a 2–3. §-ok rendelkezéseit a rendelet hatálybalépését követően kezdeményezett összekapcsolási megállapodásokra kell alkalmazni.
(2) Azoknak az Szjt. 38. §-ának (5) bekezdésében megjelölt intézményeknek, amelyek e rendelet hatálybalépését
megelőző időponttól a NAVA archívumához hozzáférést
biztosító intézményként működnek – amennyiben a továbbiakban is NAVA-pontként kívánnak működni –, 2007.
július 31-éig kell a 2. §-ban foglaltak szerint összekapcsolási megállapodást kötniük a NAVA-val.
Dr. Kóka János s. k., Dr. Hiller István s. k.,
gazdasági és közlekedési miniszter oktatási és kulturális miniszter


text:
8/2013. (I. 25.) ME határozata a Magyarország Kormánya és Katar Állam Kormánya közötti gazdasági, üzleti és műszaki együttműködésről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (2) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a nemzetgazdasági miniszter, a külügyminiszter és a közigazgatási és igazságügyi miniszter előterjesztése alapján
1. felhatalmazom a Miniszterelnökség külügyi és külgazdasági ügyekért felelős államtitkárát vagy az általa kijelölt
személyt a Magyarország Kormánya és a Katar Állam Kormánya közötti gazdasági, üzleti és műszaki együttműködésről
szóló megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) bemutatott szövegének – a jóváhagyás fenntartásával történő –
végleges megállapítására; 2. felhívom a külügyminisztert, hogy a megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki; 3. felhívom a nemzetgazdasági minisztert, hogy a megállapodás kihirdetéséről szóló kormányrendelet tervezetét
a szerződés szövegének végleges megállapítását követően haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
310/2017. (VIII. 21.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
dr.  Szemerkényi Réka rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem
Magyarország washingtoni nagykövetségének a vezetésére kapott megbízása alól.
Budapest, 2017. április 28. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2003. XCIII. törvény a Magyar Tudomány Ünnepéről.
Az Országgyűlés a tudomány társadalomban betöltött
szerepét kiemelkedően fontosnak, a tudomány művelése
és fejlesztése érdekében végzett tevékenységet elismerésre
és kiemelkedő támogatásra méltónak tartja. Bízik abban,
hogy Magyarország csatlakozása az Európai Unióhoz megnöveli a magyar kutatók, tudósok eddig is eredményes
hozzájárulását az emberiség tudásának, ismereteinek
gyarapodásához. Fejet hajt elődeink előtt, akik a magyar
tudomány fejlődéséhez hozzájárultak. Ezért a következő
törvényt alkotja:
A törvényt az Országgyűlés a 2003. november 3-i ülésnapján fogadta el.
1. § Az Országgyűlés november 3-át — azt a napot,
amelyen 1825-ben Széchenyi István birtokainak évi jövedelmét Magyar Tudós Társaság alapításának céljára felajánlotta, és ezzel lehetővé tette a Magyar Tudományos
Akadémia megalapítását — a Magyar Tudomány Ünnepévé
nyilvánítja.
2. § Ez a törvény a kihirdetése napján lép hatályba.
Mádl Ferenc s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
a Köztársaság elnöke az Országgyűlés elnöke


text:
421/2013. (X. 9.) KE határozata rendkívüli követ és meghatalmazott miniszter kinevezéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külügyminiszter előterjesztésére – dr. Nagy Pétert
kinevezem rendkívüli követté és meghatalmazott miniszterré.
Budapest, 2012. november 8. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök