text:
54/2011. (X. 19.) NFM rendelete a tengeri hajók bejelentkezési és bejelentési kötelezettségéről.
A víziközlekedésről szóló 2000. évi XLII. törvény 88. § (2) bekezdés b), l) és o) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes
miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 84. §
e) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. A rendelet hatálya és alkalmazási köre 1. § (1) A rendelet hatálya a (2) bekezdésben meghatározott tengeri hajó parancsnokára, üzemben tartójára, a hajózási
üzemeltetési vezetőre, a veszélyes vagy szennyező áru fuvaroztatójára és az áru tulajdonosára, valamint a hajózási
hatóságra terjed ki. (2) A rendeletet – a (4) bekezdésben foglaltak figyelembevételével – az EGT-tagállam tengeri kikötőjébe érkező és azokat
elhagyó, parti tengeren áthaladó magyar hajólajstromban nyilvántartott a) személyszállító tengeri hajóra,
b) 300 BRT vagy annál nagyobb nem személyszállító tengeri hajóra
kell alkalmazni. (3) A rendelet hatálya az 5. §-ban foglaltak tekintetében az EGT-tagállam beltengerén vagy felségvizein közlekedő vagy
a kifogott halszállítmányt valamely EGT-tagállam kikötőjében kirakodó, 15 méternél hosszabb, magyar
hajólajstromban nyilvántartott tengeri halászhajóra, valamint a tengeri halászhajó üzemben tartójára és
parancsnokára terjed ki. (4) A rendelet 10. §-át a hajó méreteitől függetlenül, valamennyi veszélyes vagy szennyező árut szállító tengeri hajóra
alkalmazni kell. (5) A rendeletet nem kell alkalmazni
a) a hadihajóra vagy állami tulajdonban lévő vagy állam által üzemeltetett nem gazdasági célra használt hajóra;
b) az 5. §-ban meghatározottak kivételével a legfeljebb 45 méter hosszúságú halászhajóra, hagyományőrző hajóra,
kedvtelési célú hajóra; c) amennyiben a hajó üzemanyagkészlete a 1000 bruttó regisztertonnát nem haladja meg, az üzemanyagkészletre,
valamint a hajó üzemeltetéséhez szükséges egyéb készletekre és a hajó felszereléseire.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
1. automatikus hajóazonosító rendszer: a hajók helyzetének meghatározására és nyomon követésére szolgáló
azonosító rendszer (a továbbiakban: AIS); 2. AIS-készülék: az AIS-rendszerben működő, a SOLAS egyezményben meghatározott, az automatikus azonosító
rendszerek fedélzeti használatára vonatkozó rendelkezéseknek megfelelő elektronikus jeladó és adatközlő
készülék; 3. egységrakomány képző eszköz: közúti teherszállító jármű, vasúti teherkocsi, konténer, közúti tartálykocsi, vasúti
kocsi vagy szállítható tartály; 4. fuvaroztató: az a személy, akinek személyes közreműködésével vagy akinek a nevében, vagy javára a tengeri
árufuvarozási szerződést kötötték, vagy akinek személyes közreműködésével vagy akinek a nevében a
küldeményt fuvarozásra ténylegesen átadták; 5. hagyományőrző hajó: történelmi, veterán hajó vagy veterán hajó másolata, amelyet a tengerészeti hagyományok
ápolása céljával, vagy kultúrtörténeti emlék objektumként terveztek, építettek és a tengerészeti hagyományok
szerint üzemeltetnek; 6. hajóforgalom irányító szolgálat: olyan szolgáltatás, amely a környezet védelme érdekében a hajók biztonságos
közlekedését szolgálja úgy, hogy a forgalom résztvevőivel fenntartott kölcsönös és aktív kapcsolat útján a
forgalmi helyzet irányítására intézkedést foganatosít; 7. hajózási forgalomirányító rendszer: baleset megelőzési célú, az egymástól eltérő irányban haladó hajók
útvonalának elkülönítését, továbbá fokozott veszélyt jelentő forgalomtól elzárt térség közelében, part menti
forgalmi zónában vagy szorosokban való biztonságos hajózás érdekében kijelölt útvonal használatát, ideértve
mélyvízi útvonal használatát is megvalósító rendszer (a továbbiakban: SRS);
8. hajózási hatóság: a Nemzeti Közlekedési Hatóságról szóló kormányrendeletben meghatározott hatóság;
9. hajózási üzemeltetési vezető: a hajó üzemben tartója által tájékoztatásadásra és intézkedésre felhatalmazott
személy; 10. LRIT-készülék: az LRIT-rendszerben adatok továbbítására szolgáló, a SOLAS egyezményben meghatározott
követelményeknek megfelelő felszerelés; 11. MARPOL egyezmény: a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló 1973. évi nemzetközi egyezmény és az
ahhoz csatolt 1978. évi Jegyzőkönyv („MARPOL 1973/1978.”) kihirdetéséről szóló 2001. évi X. törvény által
kihirdetett nemzetközi egyezmény; 12. menedékkikötő: vészhelyzetbe került hajó biztonságos kikötésére vagy horgonyzására kijelölt hajózási
létesítmény; 13. menetrend szerinti járat: olyan hajójárat, amelyen az utasok szállítása legalább egy hónapon keresztül
meghatározott útvonalon az utasokat előre meghatározott kikötőkben felvéve és kitéve történik;
14. nagy hatókörű hajóazonosító és nyomon követő rendszer: a hajók helyzetének nagy távolságból történő
meghatározására és nyomon követésére szolgáló műszaki rendszer (a továbbiakban: LRIT);
15. Nemzetközi Biztonságos Vezetési Szabályzat (ISM Szabályzat): a SOLAS egyezmény melléklet IX. fejezetében
meghatározott, a 2001. évi XI. törvénnyel kihirdetett „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi egyezmény és
az ahhoz csatolt 1978. évi Jegyzőkönyv („SOLAS 1974/1978.”) mellékletének kihirdetéséről szóló 35/2001. (X. 12.)
KöViM rendelettel kihirdetett szabályzat; 16. parti állomás: a) hajóforgalom irányító szolgálat,
b) a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (a továbbiakban: IMO) által elfogadott rendszer szerinti kötelező
adatszolgáltatásért felelős parti állomás vagy az a szervezet, amely a tengeri felkutatásra és mentésre, vagy
az olajszennyezés felszámolására irányuló tevékenység végzésére jogosult; 17. SOLAS egyezmény: a Londonban, 1974. november hó 1. napján kelt „Életbiztonság a tengeren” tárgyú nemzetközi
egyezmény és az ahhoz csatolt 1978. évi Jegyzőkönyv („SOLAS 1974/1978.”) kihirdetéséről szóló 2001. évi
XI. törvénnyel kihirdetett nemzetközi egyezmény; 18. szennyező áru:
a) a MARPOL egyezmény I. mellékletében meghatározott olaj,
b) a MARPOL egyezmény II. mellékletében meghatározott ártalmas folyékony anyag,
c) a MARPOL egyezmény III. mellékletében meghatározott ártalmas anyag;
19. veszélyes áru: a MARPOL és SOLAS egyezmény mellékleteinek kihirdetéséről szóló jogszabályokban
meghatározott veszélyes áru; 20. úti adatrögzítő készülék: az úszólétesítményeken lévő berendezés, amely kiolvasás után információt szolgáltathat
az úszólétesítmény irányítása céljából a tengeri baleset bekövetkezését megelőzően végrehajtott műveletekről
(a továbbiakban: VDR). 3. Kikötőbe való érkezést megelőzően érvényesülő bejelentkezési kötelezettség
3. § (1) EGT-állam kikötőjébe tartó tengeri hajó üzemben tartója, hajózási üzemeltetési vezetője vagy parancsnoka az
1. melléklet 1. pontjában meghatározott adatokat a) legalább huszonnégy órával a hajó kikötőbe történő érkezését megelőzően,
b) amennyiben a hajó útjának időtartama rövidebb huszonnégy óránál, legkésőbb akkor, amikor a hajó az előző
kikötőt elhagyja, vagy c) amennyiben a rendeltetési kikötő nem ismert, vagy a hajó útja során a rendeltetési kikötő megváltozott, annak
megismerésekor haladéktalanul közli a rendeltetési kikötő szerinti illetékes hatósággal.
(2) A kikötő szerinti tagállam döntésétől függően mentesül a bejelentkezési kötelezettség alól a legfeljebb 12 órás
időtartamú utat teljesítő menetrend szerinti járat üzemben tartója, hajózási üzemetetési vezetője vagy parancsnoka,
ha a) a menetrend szerinti járatokat üzemeltető társaság rendelkezik az érintett hajók folyamatosan frissített listájával
és megküldi a kikötő szerinti illetékes hatóságnak, és
b) a kikötő szerinti illetékes hatóságok kérésére az 1. melléklet 1. pontjában felsorolt adatokat az összes megtett út
esetében elektronikus úton folyamatosan elérhetővé teszik. (3) A hajóparancsnok a mentességet illetően tájékozódni köteles.
(4) Amennyiben a menetrend szerinti járat a rendeltetési kikötőbe vagy a révkalauz-állomáshoz a tervezett érkezési
időponthoz képest három óránál később érkezik a bejelentkezési kötelezettséget teljesíteni kell.
(5) A nem EGT-állam kikötőjéből EGT-állam kikötőjébe tartó, veszélyes vagy szennyező árut szállító tengeri hajó köteles
eleget tenni a 10. §-ban előírt bejelentési kötelezettségnek.
4. AIS-készülék használata 4. § (1) A személyszállító tengeri hajót, valamint a legalább 300 BRT bruttó űrtartalmú nem személyszállító tengeri hajókat,
amelyek valamely EGT-tagállam kikötőjébe érkeznek, fel kell szerelni AIS-készülékkel, kivéve, ha a parti állam
a) a nem nemzetközi forgalomban részt vevő 15 méternél kisebb hosszúságú vagy 300 BRT-nél kisebb bruttó
űrtartalmú személyszállító tengeri hajót, b) a tagállam beltengerein és az AIS-készülékkel felszerelt más hajók által használt külső útvonalakon közlekedő,
legalább 300 BRT, de 500 BRT-nél kisebb bruttó űrtartalmú nem személyszállító tengeri hajót
mentesíti a felszerelési kötelezettség alól. (2) Az AIS-készüléket folyamatosan üzemben kell tartani, kivéve, ha a hajó parancsnoka szerint a hajó biztonsága vagy
védelme érdekében annak kikapcsolása szükséges. 5. Az AIS-készülék halászhajók általi használata
5. § (1) Az 1. § (3) bekezdésben meghatározott halászhajót AIS-készülékkel kell felszerelni, kivéve, ha a parti állam a tagállam
beltengerein és az AIS-készülékkel felszerelt más hajók által használt külső útvonalakon közlekedő, legalább 300 BRT,
de 500 BRT-nél kisebb bruttó űrtartalmú nem személyszállító tengeri hajót mentesíti a felszerelési kötelezettség alól.
(2) Az AIS-készüléket folyamatosan üzemben kell tartani, kivéve, ha a hajó parancsnoka szerint a hajó biztonsága vagy
védelme érdekében annak kikapcsolása szükséges. 6. Az LRIT-készülék használata
6. § (1) Az LRIT-rendszerrel történő azonosításhoz szükséges LRIT-készülékkel kell felszerelni a nemzetközi hajóforgalomban
részt vevő személy- és teherszállító tengeri hajókat, valamint a mozgó olajfúró berendezéseket.
(2) A kizárólag a hajózási képesítésekről szóló jogszabályban meghatározott GMDSS A1 körzetben közlekedő,
AIS-készülékkel felszerelt hajók mentesülnek az LRIT üzemeltetésének kötelezettsége alól.
7. Az SRS alkalmazása 7. § A hajóparancsnok az IMO által jóváhagyott hajózási forgalomirányító rendszerrel lefedett területen a tengeri hajót
a forgalomirányító rendszer szabályai és a forgalomirányító rendszerben adott utasításoknak megfelelően vezeti.
8. A VDR használata 8. § (1) A személyszállító tengeri hajókat, valamint a legalább 3000 BRT bruttó űrtartalmú nem személyszállító tengeri hajókat,
amelyek valamely EGT-tagállam kikötőjébe érkeznek, a SOLAS egyezmény V. fejezetében előírt műszaki és üzemi
követelményeknek megfelelően úti adatrögzítő készülékkel kell felszerelni. (2) A 2002. július 1. előtt épített nem személyszállító tengeri hajók esetében VDR-ként olyan egyszerűsített adatrögzítő
készülék (S-VDR) is alkalmazható, amely kielégíti a SOLAS egyezmény V. fejezete alapján kidolgozott műszaki és üzemi
követelményeket. (3) A kikötő szerinti tagállam döntésétől függően mentesül a VDR és S-VDR felszerelési kötelezettség alól
a) a tengeri személyhajókra vonatkozó biztonsági követelményekről szóló jogszabályban meghatározott
A kategóriájú személyhajó, b) a 2002. július 1. előtt épített, ro-ro személyszállító hajónak nem minősülő hajó, ha a VDR és a hajón lévő más
berendezések között kapcsolat nem alakítható ki, c) a 2002. július 1. előtt épített teherhajó, ha a SOLAS egyezmény V. fejezetében előírt határidőtől számított két éven
belül üzemen kívül helyezik. 9. Hajón lévő veszélyes vagy szennyező árura vonatkozó szabályok
A fuvaroztatót terhelő kötelezettségek 9. § A hajó üzemben tartója, az üzemben tartó megbízottja vagy parancsnoka a veszélyes, vagy szennyező árut a hajón
történő szállításra akkor veszi át, és a hajóba történő berakásához akkor járul hozzá, ha az áru átvételét megelőzően
a fuvaroztató átadja a) az 1. melléklet 2. pontjában meghatározott tájékoztatást tartalmazó nyilatkozatot,
b) a MARPOL egyezmény I. melléklete szerinti anyagok tekintetében a biztonsági adatlapot, amelyen szerepelnek
a termékek fiziko-kémiai jellemzői, az adott esetnek megfelelően beleértve az 50 °C-on mért, cSt-ban kifejezett
viszkozitást és a 15 °C-on mért sűrűséget is, valamint a 2. mellékletben szereplő adatok, és
c) a fuvaroztató vagy bármely olyan személy vagy szerv segélyhívási elérhetőségét, aki vagy amely rendelkezik
a termékek fiziko-kémiai jellemzőire és a vészhelyzet esetében hozandó intézkedésekre vonatkozó
információkkal. A hajón szállított veszélyes vagy szennyező áru bejelentése
10. § (1) Tagállam kikötőjét elhagyó, veszélyes vagy szennyező árut szállító tengeri hajó üzemben tartója, hajózási
üzemeltetési vezetője vagy parancsnoka – a hajó méretétől függetlenül – legkésőbb a hajó indulását megelőzően
köteles az indulási kikötő szerint illetékes hatóság számára az 1. melléklet 3. pontjában meghatározott adatokra
vonatkozó tájékoztatást megadni. (2) Veszélyes vagy szennyező árut szállító, EGT területén kívüli kikötőből tagállam kikötőjébe vagy parti tengerén lévő
horgonyzóhelyre tartó hajó üzemben tartója, hajózási üzemeltetési vezetője vagy parancsnoka – a hajó méretétől
függetlenül – legkésőbb a berakodási kikötő elhagyásakor vagy – amennyiben ezek az adatok a hajó indulásakor még
nem ismertek – a rendeltetési kikötő vagy horgonyzóhely ismertté válásakor, haladéktalanul köteles az 1. melléklet
3. pontjában meghatározott adatokat tartalmazó tájékoztatást megadni a rendeltetési kikötő vagy horgonyzóhely
szerint illetékes hatóság számára. (3) Az 1. melléklet 3. pontjában meghatározott adatokat tartalmazó tájékoztatást elektronikus úton a parti állam
információs rendszere útján kell továbbítani. (4) A kikötő szerinti tagállam döntésétől függően mentesül a tájékoztatási kötelezettség alól a legfeljebb 12 órás
időtartamú utat teljesítő menetrend szerinti járat üzemben tartója, hajózási üzemetetési vezetője vagy parancsnoka,
ha a) a menetrend szerinti járatokat üzemeltető társaság rendelkezik az érintett hajók folyamatosan frissített listájával
és megküldi a kikötő szerinti illetékes hatóságnak, és
b) a kikötő szerinti illetékes hatóságok kérésére az 1. melléklet 3. pontjában felsorolt adatokat az összes megtett út
esetében elektronikus úton folyamatosan elérhetővé teszik. (5) A hajóparancsnok a mentességet illetően tájékozódni köteles.
(6) Amennyiben a menetrend szerinti járat a rendeltetési kikötőbe vagy a révkalauz-állomáshoz a tervezett érkezési
időponthoz képest három óránál később érkezik, a tájékoztatási kötelezettséget teljesíteni kell.
10. A tengeren bekövetkezett víziközlekedési események és víziközledési balesetek jelentése
11. § (1) Tagállam számára nemzetközi egyezményben meghatározott felkutatási és mentési körzetben vagy a tagállam
kizárólagos gazdasági zónájában vagy azzal egyenértékű területen közlekedő hajó parancsnoka haladéktalanul jelenti
az adott földrajzi területért felelős parti állomásnak a) az ütközést, zátonyra futást, működési rendellenességet vagy üzemzavart, a rakomány elárasztódását vagy
elmozdulását; a hajótest bármilyen hibáját vagy szerkezeti meghibásodását;
b) a hajó manőverező képességére vagy tengerállóságára hatást gyakorló meghibásodást vagy a hajtó rendszer,
a kormányberendezés, az elektromos áramfejlesztő rendszer, a navigációs berendezések vagy a hírközlő
berendezések működésére hatással lévő üzemzavart; c) a tagállam vizeinek vagy partjainak szennyezésével fenyegető helyzetet, szennyező anyagnak a tengerbe történő
kibocsátását vagy a kibocsátás veszélyét; d) a tenger felszínén észlelt úszó szennyezőanyagfoltot, konténert vagy rakománydarabot.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott jelentésnek tartalmaznia kell a hajó azonosítóit, a földrajzi helyzetét leíró adatokat,
az indulási kikötőt, a rendeltetési kikötőt, azt a levelezési címet, ahonnan a hajón szállított veszélyes és szennyező
áruról részletes tájékoztatás szerezhető be, a hajón tartózkodó személyek számát, az esemény részletes leírását, és a
3. mellékletben szereplő tájékoztatást. 11. Hajóparancsnok feladatai a veszélyt rejtő időjárási körülmények esetében
12. § (1) Életet és környezetet veszélyeztető időjárási körülmények esetében a kikötőben tartózkodó, a kikötőbe érkezni vagy
kikötőből indulni szándékozó hajó parancsnokának – a SOLAS egyezményben foglaltak és a veszélyben lévő hajók
megsegítésére vonatkozó kötelezettség sérelme nélkül – figyelembe kell venni
a) a parti állam hatóságától kapott tájékoztatást a tenger állapotára, az időjárási viszonyokra, a veszélyhelyzetre
vonatkozóan, b) a parti állam hatósága által kiadott tiltást, illetve korlátozást, ideértve az üzemanyag felvételének esetleges
tilalmát is. (2) A hajóparancsnoknak figyelembe kell vennie a parti állam illetékes hatósága életet és tengerbiztonságot
veszélyeztető jéghelyzet esetében a jéghelyzetre, az ajánlott útvonalakra és a jégtörő szolgáltatásaira vonatkozó
tájékoztatását. (3) A víziközlekedést veszélyeztető jégképződés esetében a parti állam hajózási hatósága ellenőrzésekor a
hajóparancsnoknak igazolnia kell, hogy a hajó megfelel a szilárdsági és teljesítmény-követelményeknek.
(4) A hajóparancsnoknak értesítenie kell az üzemben tartót az (1)–(2) bekezdésben adott tájékoztatás nyomán tett
intézkedésekről. (5) Amennyiben a hajóparancsnok intézkedése eltér az (1)–(2) bekezdés szerinti utasítástól, tájékoztatnia kell a parti
államot az intézkedése okairól. 12. Hajóparancsnok feladatai a víziközlekedési események és balesetek esetében
13. § (1) A parti állam vagy a víziközlekedési balesettel vagy eseménnyel érintett állam által – a 11. § (1) bekezdésében
meghatározott víziközlekedési esemény vagy víziközlekedési baleset esetében – megtett intézkedéssel összhangban
a hajó parancsnoka köteles: a) a hajó biztonságos vezetése mellett korlátozni a hajó mozgását, vagy az illetékes hatóság által meghatározott
útirányt követni; b) a környezet és a tengerbiztonság veszélyeztetését megszüntetni;
c) a veszély felmérése, a parancsnoknak történő segítségnyújtás érdekében a hajóra küldött értékelő csoporttal
együttműködni; d) menedékhelyet igénybe venni; e) révkalauzt igénybe venni;
f) együttműködni a hajó vontatásánál. (2) Az üzemben tartó, a hajó parancsnoka és a hajón szállított veszélyes vagy szennyező áruk tulajdonosa az esemény
vagy baleset következményeinek csökkentése céljából együttműködik az érintett állam hatóságával. Kérésre közlik
a 9. §-ban megkövetelt tájékoztatást. (3) A hajó parancsnoka az ISM szabályzatban meghatározott kötelezettségének eleget téve értesíti a hajó üzemben
tartóját a 11. § (1) bekezdésében meghatározott eseményről vagy balesetekről, ezt követően az üzemben tartó
haladéktalanul felveszi a kapcsolatot az illetékes parti állomással és az esetleges utasítások vétele érdekében
összeköttetésben marad azzal. (4) A hajózási hatóság haladéktalanul intézkedik a megfelelési bizonyítvány és a biztonságos vezetési bizonyítvány
visszavonása iránt, ha az üzemben tartó nem teljesíti a (3) bekezdésben meghatározott kötelezettségét, és a parti
állam jelzése alapján indított hatósági vizsgálat megállapítja a magyar lajstromba bejegyzett hajót üzemeltető
társaság biztonsági üzemeltetési rendszerének hibáját. 13. Záró rendelkezések
14. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő nyolcadik napon lép hatályba.
(2) E rendelet 5. §-ában foglaltakat a) a legalább 24 méter, de 45 méternél kisebb teljes hosszúságú halászhajók esetében 2012. május 31-étől,
b) a legalább 18 méter, de 24 méternél kisebb teljes hosszúságú halászhajók esetében 2013. május 31-étől,
c) a legalább 15 méter, de 18 méternél kisebb teljes hosszúságú halászhajók esetében 2014. május 31-étől
kell alkalmazni. (3) Hatályát veszti a tengeri hajók bejelentkezési és bejelentési kötelezettségéről és a hajóforgalom megfigyelésére,
tájékoztatására és segítség nyújtására szolgáló rendszer létrehozataláról szóló 69/2004. (IV. 28.) GKM rendelet.
15. § Ez a rendelet a következő uniós jogi aktusoknak való megfelelést szolgálja:
a) az Európai Parlament és a Tanács 2002/59/EK irányelve a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és
információs rendszer létrehozásáról és a 93/75/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről,
b) az Európai Parlament és a Tanács 2009/17/EK irányelve a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és
információs rendszer létrehozásáról szóló 2002/59/EK irányelv módosításáról, c) a Bizottság 2011/15/EU irányelve a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer
létrehozásáról szóló 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról.
Dr. Fellegi Tamás s. k.,
nemzeti fejlesztési miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
490/2016. (XII. 23.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Fabricius László Imrét 2017. május 31-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2016. december 16. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
92/2009. (XI. 18.) OGY határozata a szomszédos országokhoz fűződő közlekedési kapcsolataink erősítéséről.
A Kárpát-medencei Magyar Képviselők Fóruma (a továbbiakban: KMKF) Állandó Bizottságának 2008. június 18-i ülésén
a magyarországi parlamenti frakciók, valamint a határon túli magyar közösségek legitim politikai képviselői konszenzussal
megalkották „A határon átnyúló közlekedési infrastruktúra- és tömegközlekedés-fejlesztés aktuális kérdéseiről” című előterjesztést
(a továbbiakban: a KMKF határ menti közlekedési koncepciója).
A Miniszterelnöki Hivatal – 2005-ben született előtanulmányok alapján – 2007-ben készíttette el a „Varratmentes Európa” Program
elnevezésű koncepciót, melyben olyan infrastrukturális fejlesztések kerültek kidolgozásra és szakmai megalapozásra, amelyek
megvalósítása révén hidakkal, közutakkal, határátkelőkkel újra összeköthetők a határ két oldalán élő közösségek. A program
keretében 2008-ban elkészült a szomszédos országokkal közös határszakaszon a közúti átjárók, 2009-ben pedig a vasúti
határátmenetek revitalizálásának, fejlesztésének és megnyitásuk lehetőségeinek feltárása és prioritási rendbe állítása.
Az Országgyűlés – figyelemmel a Kormány által a határ menti fizikai összeköttetések revitalizálásáról és fejlesztéséről kidolgozott
„Varratmentes Európa” programban, valamint a KMKF határ menti közlekedési koncepciójában foglaltakra – Magyarország és
a szomszédos országok közlekedési kapcsolatainak erősítése érdekében a következő határozatot hozza:
1. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy a) tegye meg a szükséges lépéseket, hogy Magyarország és az Európai Unió schengeni övezetébe tartozó
szomszédos országok (jelenleg: Ausztria, Szlovákia, Szlovénia) közös határszakaszain mielőbb jöjjenek létre azok
a közlekedési kapcsolatok, amelyek biztosítják a települések közötti közvetlen, korszerű érintkezést;
b) tegye meg a szükséges előkészítő lépéseket annak érdekében, hogy Magyarország és Románia, illetve
Magyarország és Horvátország közös határszakaszain jöjjenek létre azok a közlekedési kapcsolatok, amelyek
biztosítják a települések közötti közvetlen, korszerű érintkezést; c) tegye meg a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy Magyarország és Szerbia, illetve Ukrajna közös
határszakaszain a már létező ideiglenesen működő határátmenetek állandósuljanak;
d) készítse el az új határátmenő-fejlesztések konkrét megjelölését és ezek költségigényét is tartalmazó
megvalósítási tervet, vizsgálja meg, hogy lehetséges-e olyan forgalommal számolni, ami a tömegközlekedés
pozícióinak erősítését igényli; e) tegye meg a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy minél több közúti határátmenet biztosítsa
az autóbuszok átlépésének lehetőségét, valamint vizsgálja felül a kapacitási korlátait az áruszállító gépjárművek
átlépésének; f) tegye meg a szükséges intézkedéseket a menetrend szerinti tömegközlekedési járatok (autóbusz, vasút, vízi
közlekedés) útvonalának meghosszabbítására a határ túloldalán fekvő, közvetlen közforgalmú hálózati
csatlakozást biztosító településekig, illetve, ahol szükséges, kezdeményezze új járatok létesítését; készítsen
megvalósítási tervet a kishatárforgalomban alkalmazandó, az egyes országok tarifa- és kedvezményrendszerével
harmonizáló olyan új rendszerre, ami attraktívvá teszi a tömegközlekedést az egyénivel szemben. Ez ügyben
kezdeményezzen tárgyalásokat a szomszédos országok illetékes közlekedési hatóságaival, vizsgálja meg
a finanszírozás és utazásösztönzés lehetséges alternatíváit, valamint teremtse elő a megvalósításhoz szükséges
megfelelő jogszabályi hátteret; g) készítsen javaslatot a határon átnyúló utazásokat a jelenleginél nagyobb mértékben elősegítő vasúti
tarifarendszerre, valamint a menetrendek határ menti igényeket az eddigieknél jobban figyelembe vevő
ésszerűsítésére, és kezdeményezzen erről tárgyalásokat az érintett országok vasúttársaságaival;
h) vizsgálja meg a kishatártérségekben a nemzeti engedélyekkel rendelkező áruszállítás lehetőségét, mivel ez a mai
szabályozás szerint csak nemzetközi engedélyekkel és adminisztrációval végezhető.
A határozatot az Országgyűlés a 2009. november 16-i ülésnapján fogadta el.
2. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy az 1. pontban meghatározott feladatok végrehajtásával összefüggésben
folytassa le a szükséges egyeztetéseket az érintett szomszédos országokkal.
3. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy az Új Magyarország Fejlesztési Terv, illetve határ menti együttműködési
programok pályázati kiírásakor, illetve a projektek értékelése esetében kezeljék prioritásként az előterjesztéssel
összhangban lévő fejlesztési elképzeléseket. 4. Az Országgyűlés felkéri a Kormányt, hogy a 2. pont szerinti egyeztetések eredményeiről, az azok alapján
meghatározott kormányzati intézkedésekről – különös tekintettel a fejlesztések és azok költségeinek pontos
meghatározására – évente, első alkalommal 2010. március 31-ig tájékoztassa az Országgyűlést.
5. Ez az országgyűlési határozat a közzététele napján lép hatályba.
Dr. Katona Béla s. k.,
az Országgyűlés elnöke


text:
2011. CLXX. törvény a hitelszerződésből eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó természetes személyek lakhatásának biztosításáról.
Az Országgyűlés a hitelszerződésből eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó, rászorult természetes személyek lakhatási
problémáinak megoldása, valamint a gazdasági válság hatásainak tompítása érdekében, összhangban Magyarország gazdasági
lehetőségeivel, a következő törvényt alkotja:
I. FEJEZET
ALAPVETŐ RENDELKEZÉSEK 1. Értelmező rendelkezések 1. § E törvény és az e törvény felhatalmazása alapján kiadott jogszabály alkalmazásában
a) háztartás: az egy lakóingatlanban együtt lakó, ott bejelentett lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel rendelkező
természetes személyek közössége,
b) hiteladós: az a természetes személy, akinek pénzügyi intézménnyel szemben jelzáloghitel-szerződésből eredő
lejárt és nem teljesített fizetési kötelezettségéből a mindenkori kötelező legkisebb munkabér havi összegének
kétszeresét, és e törvény hatálybalépésének napján száznyolcvan napot elérő vagy meghaladó késedelmes
tartozása áll fenn,
c) hitelező: az a pénzügyi intézmény és az a pénzügyi intézménynek nem minősülő jogosult, akinek javára a
lakóingatlanon jelzálogjogot jegyeztek be az ingatlan-nyilvántartásba,
d) jelzáloghitel-szerződés: a hiteladós és a pénzügyi intézmény között létrejött kölcsönszerződés, ideértve az
életbiztosítási szerződéssel vagy lakás-előtakarékossági szerződéssel kombinált kölcsönszerződést is, amelynek
hitelkockázati fedezete Magyarország területén lévő lakóingatlanon alapított jelzálogjog,
e) kényszerértékesítési kvóta: a devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítéséről és a lakóingatlanok
kényszerértékesítésének rendjéről szóló 2011. évi LXXV. törvényben ekként meghatározott fogalom,
f) lakóingatlan: a lakás céljára létesített és az ingatlan-nyilvántartásban
fa) lakóház vagy lakás megnevezéssel nyilvántartott vagy ilyenként feltüntetésre váró ingatlan – ha arra
használatbavételi engedélyt adtak ki – a hozzá tartozó földrészlettel,
fb) tanyaként feltüntetett lakó-, gazdasági épület, épületcsoport és az azonos helyrajzi szám alatt hozzá tartozó
föld együttese,
g) pénzügyi intézmény: a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvényben
meghatározott fogalom, ideértve az Európai Unió más tagállamában vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló
megállapodásban részes más államban székhellyel rendelkező és ott jogszerűen tevékenységet végző,
Magyarország területén határon átnyúló szolgáltatást nyújtó pénzügyi intézményt is,
h) szociálisan rászorult személy: aki a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló törvény alapján aktív korúak
ellátásában részesül,
A törvényt az Országgyűlés a 2011. december 5-i ülésnapján fogadta el.
i) természetes személy:
ia) a magyar állampolgár és az a személy, akit törvény alapján a magyar állampolgár jogai illetnek meg,
ib) a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személy, aki a szabad mozgás és a három hónapot
meghaladó tartózkodás jogát – a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek
beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény szerint – Magyarország területén gyakorolja, és a polgárok
személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló törvény szerint Magyarországon bejelentett
lakóhellyel rendelkezik,
ic) a harmadik országbeli állampolgár, ha a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és
tartózkodásáról szóló törvény alapján bevándorolt vagy letelepedett jogállással rendelkezik,
id) a hontalan, ha a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény alapján
ilyen jogállásúnak ismerték el,
j) végrehajtás alá vont ingatlan: az a lakóingatlan, amelyet – a végrehajtási jog ingatlan-nyilvántartásba történő
bejegyzésével – végrehajtás alá vontak,
k) zálogkötelezett: a hiteladós személyétől eltérő azon természetes személy, akinek lakóingatlanán pénzügyi
intézménnyel kötött jelzáloghitel-szerződés biztosítékaként jelzálogjogot jegyeztek be az ingatlan-nyilvántartásba.
II. FEJEZET
A NEMZETI ESZKÖZKEZELŐ 2. A Nemzeti Eszközkezelő jogállása
2. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő az állam által alapított egyszemélyes zártkörűen működő részvénytársaság, amelynek
részvénye forgalomképtelen.
(2) A Nemzeti Eszközkezelő felett az alapítói jogokat az állami vagyon felügyeletéért felelős miniszter (a továbbiakban:
miniszter) a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. útján gyakorolja.
(3) A Nemzeti Eszközkezelő nem alakulhat át, nem válhat szét, más társasággal nem egyesülhet.
(4) A Nemzeti Eszközkezelő
a) alapítására és működésére a gazdasági társaságokról szóló törvényt,
b) az állami vagyonnal való gazdálkodására az állami vagyonról szóló törvényt
az e törvényben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
3. A Nemzeti Eszközkezelő feladatai 3. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő
a) a hiteladós által – ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezettel együttesen –
megvételre felajánlott, a hiteladós vagy a zálogkötelezett lakhatását biztosító lakóingatlant az állam nevében és
javára megvásárolja,
b) az általa megvásárolt lakóingatlan vonatkozásában eljár az állam tulajdonjogának ingatlan-nyilvántartási
bejegyzése érdekében,
c) az általa megvásárolt lakóingatlan felett vagyonkezelői jogot gyakorol,
d) a vagyonkezelésében lévő állami vagyont közvetlenül vagy magánjogi szerződés útján hasznosítja,
e) a vagyonkezelésében lévő állami vagyonnal kapcsolatos magánjogi jogviszonyokban képviseli az államot,
f) az állami feladatok ellátása során az állami vagyont használó természetes személyek részére az állami tulajdon
használatához szükséges szolgáltatásokat nyújt.
(2) A Nemzeti Eszközkezelő az (1) bekezdésben meghatározott feladatait az állam teherbíró képességéhez igazodva,
a társadalmi szükségletek, a célszerűség és a gazdaságosság szempontjai figyelembevételével, a rendelkezésére álló
források erejéig látja el.
4. § (1) Ha a Nemzeti Eszközkezelő a 3. § (1) bekezdésben meghatározott feladatai ellátása során közreműködőt vesz igénybe,
a közreműködőnek rendelkeznie kell mindazon személyi, tárgyi és biztonsági feltétellel, amely biztosítja a kiszervezett
tevékenység maradéktalan és szakszerű ellátását és a személyes adatok védelmét.
(2) A Nemzeti Eszközkezelő a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról
szóló 1993. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Lakástörvény) 10. § (1) bekezdésében meghatározott feladatait
jogszabályban kijelölt költségvetési szerv, 100%-os állami tulajdonban vagy 100%-os önkormányzati tulajdonban álló
gazdasági társaság, vagy ezek 100%-os tulajdonában álló gazdasági társaság kizárólagos jog alapján látja el.
5. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő és a pénzügyi intézmény a lakóingatlanok Nemzeti Eszközkezelő általi megvásárlása
érdekében történő együttműködésre vonatkozó keretszerződést köt.
(2) A keretszerződés tartalmazza különösen a hiteladós, illetve a zálogkötelezett által e törvény alapján benyújtandó
igazolások és nyilatkozatok a Nemzeti Eszközkezelő részére történő megküldésének módját, valamint a
lakóingatlanok megvásárlásának kezdeményezésére szolgáló formanyomtatvány formai és tartalmi követelményeit.
4. A Nemzeti Eszközkezelő vagyonkezelésére vonatkozó szabályok 6. § A lakóingatlant a Nemzeti Eszközkezelő abban az állapotban veszi át az eladótól, és adja bérbe, amelyben az az
adásvételi szerződés megkötésének időpontjában van.
7. § (1) A Nemzeti Eszközkezelőt a vagyonkezelésében lévő állami tulajdonú lakóingatlanok után vagyonkezelési díjfizetési
kötelezettség és visszapótlási kötelezettség nem terheli.
(2) A Nemzeti Eszközkezelő a vagyonkezelés során
a) az állami vagyont elsődlegesen bérleti szerződés alapján bérbeadással hasznosítja,
b) kezdeményezheti a vagyonkezelésében lévő lakóingatlan ingyenes önkormányzati tulajdonba adását,
c) a lakóingatlant elidegenítheti.
(3) A Nemzeti Eszközkezelő a megüresedett lakóingatlant nyilvános pályázat keretében vagy az állami adóhatóság
lakóingatlan fekvése szerinti területi szerve útján az Elektronikus Árverési Felületen értékesítheti.
III. FEJEZET
A LAKÓINGATLAN MEGVÁSÁRLÁSÁNAK SZABÁLYAI 5. A lakóingatlan megvásárlásának feltételei
8. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő a hiteladós által – ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezettel
együttesen – megvételre felajánlott lakóingatlant abban az esetben vásárolja meg, ha
a) a hiteladós vagy a vele egy háztartásban élő házastársa vagy élettársa szociálisan rászorult személynek minősül,
b) a hiteladós bejelentett lakóhelye 2011. szeptember 28-án és azt követően folyamatosan az állam számára
megvételre felajánlott lakóingatlan,
c) a hiteladós vagy a vele egy háztartásban élő házastársa vagy élettársa a háztartásban legalább két gyermeket
nevel, akikre tekintettel a hiteladós a vele egy háztartásban élő házastársa vagy élettársa családi pótlékra jogosult,
d) a hiteladósnak – vagy ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezettnek – más lakhatást
biztosító használati joga nincs, illetve ha a hiteladósnak – vagy ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában
van, a zálogkötelezettnek – más lakhatást biztosító használati joga van, abban az esetben az adott ingatlan már
nem felelne meg a benne lakó személyekre számítandó méltányolható lakásigénynek, amennyiben a hiteladós
– vagy ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezett – és megvételre felajánlott
lakóingatlanban lakó közeli hozzátartozója is az adott ingatlanban lakna,
e) a lakóingatlanon pénzügyi intézmény javára bejegyzett olyan jelzálogjog áll fenn, amely 2009. december 30-a
előtt megkötött jelzáloghitel-szerződés alapján jött létre,
f) a jelzáloghitel-szerződés ingatlanfedezetét kizárólag az államnak megvételre felajánlott lakóingatlan képezi,
g) a lakóingatlannak a jelzáloghitel-szerződés megkötésekor megállapított forgalmi értéke Budapesten és a megyei
jogú városokban a tizenöt millió forintot, egyéb településeken a tíz millió forintot nem haladta meg, és a
jelzáloghitel-szerződés megkötésekor a kölcsön összege nem haladta meg a lakóingatlan jelzáloghitel
kihelyezésekor megállapított forgalmi értékének a nyolcvan százalékát, az önerő növelése érdekében nyújtott
állami támogatásokkal érintett jelzáloghitel-szerződések esetén a száz százalékát, de elérte a huszonöt százalékát,
h) a lakóingatlant az arra bejegyzett jelzálogjoggal rendelkező pénzügyi intézmény kényszerértékesítésre jelölte,
i) a lakóingatlanra bejegyzett jelzálogjoggal rendelkező minden pénzügyi intézmény
ia) külön nyilatkozatban hozzájárul ahhoz, hogy a lakóingatlan tulajdonjoga az államra átruházásra kerüljön,
és elfogadja a 9. § alapján a Nemzeti Eszközkezelő által fizetendő vételár 20. § szerint rá eső hányadát, és
ib) lemond a lakóingatlanra bejegyzett jelzálogjoggal biztosított, a hiteladóssal szemben fennálló minden
további követeléséről.
(2) Ha a lakóingatlant több jelzálogjog is terheli, az (1) bekezdés g) pontjában meghatározott feltételek teljesülését azon
jelzáloghitel-szerződés esetében kell vizsgálni, amelyet a hiteladós azzal a pénzügyi intézménnyel kötött, amelynél
a 11. § (2) bekezdése szerinti szándéknyilatkozatot benyújtotta.
(3) A Nemzeti Eszközkezelő az (1) bekezdés szerint felajánlott lakóingatlant – az (1) bekezdés szerinti feltételekkel – abban
az esetben is megvásárolja, ha az (1) bekezdés a) és c) pontjában meghatározott feltétel a zálogkötelezett vagy a vele
egy háztartásban élő házastársa vagy élettársa tekintetében és az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feltétel a
zálogkötelezett tekintetében fennáll.
6. A lakóingatlanért fizetendő vételár 9. § A lakóingatlan vételára az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jelzálogjoggal rendelkező pénzügyi intézmény
követelésének – több ilyen követelés esetén az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett, legelső ranghelyen álló,
jelzálogjoggal fedezett követelés – alapjául szolgáló jelzáloghitel-szerződésben megállapított forgalmi érték
a) 55%-a, ha a lakóingatlan Budapesten vagy megyei jogú városban található,
b) 50%-a, ha a lakóingatlan az a) pont hatálya alá nem tartozó városban,
c) 35%-a, ha a lakóingatlan községben található.
7. A hiteladós és a zálogkötelezett visszavásárlási joga
10. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő az adásvételi szerződés megkötésével egyidejűleg a hiteladós vagy, ha a lakóingatlan nem
a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezett javára visszavásárlási jogot enged, amelyet a hiteladós vagy
a zálogkötelezett az adásvételi szerződés megkötésének hónapját követő hatodik hónap első napjától az adásvételi
szerződés megkötésének hónapját követő huszonnegyedik hónap utolsó napjáig gyakorolhat.
(2) A visszavásárlási jog a hiteladóst, vagy – ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van – a zálogkötelezettet
akkor is megilleti, ha a lakóingatlan a települési önkormányzat tulajdonába kerül. A települési önkormányzat
tulajdonába került lakóingatlan esetében a visszavásárlási jogot a hiteladós vagy a zálogkötelezett a települési
önkormányzattal szemben gyakorolhatja.
(3) Az (1) bekezdés szerinti visszavásárlási jog megszűnik, ha a lakóingatlanra vonatkozó bérleti jog megszűnik.
(4) A visszavásárlási vételár
a) a jelzáloghitel-szerződésben meghatározott hitelösszegnek a jelzáloghitel-szerződés megkötésétől a
lakóingatlan Nemzeti Eszközkezelő részére megvételre történő felajánlásáig a hiteladós által kifizetett
tőketörlesztések összegével csökkentett értéke, vagy
b) a Nemzeti Eszközkezelő által a lakóingatlanért fizetett, e törvény alapján meghatározott vételárnak a Nemzeti
Eszközkezelő és az eladó között megkötött adásvételi szerződés keltétől a visszavásárlási jog gyakorlásáig terjedő
időszakra számított, jegybanki alapkamattal növelt összege
közül a magasabb összeg.
(5) Ha a hiteladós vagy a zálogkötelezett visszavásárlási jogát gyakorolja, a lakóingatlanért általa fizetett visszavásárlási
vételárból a központi költségvetést illeti meg a Nemzeti Eszközkezelő által a lakóingatlan megvásárlásakor kifizetett
vételár. Ha a visszavásárlási vételár a (4) bekezdés a) pontja szerint került meghatározásra, a települési önkormányzat
tulajdonába került lakóingatlan esetében a települési önkormányzatot illeti meg a visszavásárlási vételár és a Nemzeti
Eszközkezelő által kifizetett vételárnak a Nemzeti Eszközkezelő és az eladó között megkötött adásvételi szerződés
keltétől a visszavásárlási jog gyakorlásáig terjedő időszakra számított, jegybanki alapkamattal növelt összege közötti
különbözet.
(6) A visszavásárlási jogot az ingatlanügyi hatóság a tulajdonjog bejegyzésével egyidejűleg – a 10. § (1) bekezdés szerinti
lejárati határnap adásvételi szerződésben meghatározott időpontjának feltüntetésével, a bejegyzési kérelemben
foglaltaknak megfelelően – az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzi.
(7) A visszavásárlási jogot az ingatlanügyi hatóság a Nemzeti Eszközkezelő kérelmére
a) az (1) bekezdés szerinti határidő elteltét követően, vagy
b) a bérleti jogviszony megszűnése esetén a jogosult törlési engedélye vagy a bérleti jogviszony megszűnését
megállapító bírósági határozat alapján
törli az ingatlan-nyilvántartásból. 8. A lakóingatlan megvásárlására vonatkozó szándék bejelentésének szabályai
11. § (1) A pénzügyi intézmény a hiteladóst és a zálogkötelezettet – a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete egyidejű
tájékoztatása mellett – értesíti arról, ha a lakóingatlant az adott negyedéves kényszerértékesítési kvóta alapján
kényszerértékesítésre jelölte.
(2) A hiteladós – ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezettel együttesen – az értesítés
kézhezvételét követő 30 napon belül a lakóingatlanon jelzálogjoggal rendelkező pénzügyi intézmény útján írásban,
szándéknyilatkozat benyújtásával kezdeményezheti a lakóingatlan állam által történő megvásárlását. Ha a
lakóingatlanra az ingatlan-nyilvántartásba jelzáloghitel-szerződés alapján több pénzügyi intézmény javára is
jelzálogjogot jegyeztek be, a rangsorban előrébb álló pénzügyi intézménynél lehet a lakóingatlan megvásárlását
kezdeményezni.
(3) A szándéknyilatkozathoz mellékelni kell
a) a lakóingatlan fekvése szerinti települési önkormányzat jegyzőjének a szándéknyilatkozat benyújtásának
időpontjánál harminc napnál nem régebben kiállított igazolását a 8. § (1) bekezdés a) pontjában foglalt feltétel
teljesüléséről,
b) a kincstárnak a szándéknyilatkozat benyújtásának időpontjánál harminc napnál nem régebben kiállított
igazolását a 8. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt feltétel teljesüléséről,
c) a hiteladós nyilatkozatát a 8. § (1) bekezdés f) pontjában foglalt feltétel teljesüléséről,
d) a hiteladós, vagy – ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van – a zálogkötelezett nyilatkozatát arról,
hogy
da) a lakóingatlant – ha annak tulajdoni lapjából az nem állapítható meg – végrehajtás alá vonták-e,
db) a lakóingatlan tulajdonjogának az államra történő átruházása feltételeit és annak jogkövetkezményeit
tudomásul veszi. 12. § (1) A pénzügyi intézmény a szándéknyilatkozat benyújtásától számított 8 napon belül megvizsgálja, hogy a 8. §
(1) bekezdés a)–h) pontjában meghatározott feltételek fennállnak-e, és erről a hiteladóst, valamint ha a lakóingatlan
nem a hiteladós tulajdonában van, a zálogkötelezettet írásban tájékoztatja.
(2) A pénzügyi intézmény a szándéknyilatkozat benyújtásától számított legkésőbb 30 napon belül dönt arról, hogy
a lakóingatlan tulajdonjogának átruházásához előzetes elvi hozzájárulását adja. Ha a pénzügyi intézmény a
tulajdonjog átruházásához nem járul hozzá, erről haladéktalanul tájékoztatja a hiteladóst, és – ha a lakóingatlan nem a
hiteladós tulajdonában van – a zálogkötelezettet.
13. § (1) Ha a pénzügyi intézmény a lakóingatlan tulajdonjogának átruházásához előzetes elvi hozzájárulását adja,
erről – a szándéknyilatkozat és a 11. § (3) bekezdésében meghatározott igazolások és nyilatkozatok megküldésével
együtt – haladéktalanul értesíti a Nemzeti Eszközkezelőt, és megjelöli a saját követelésének összegét,
a szándéknyilatkozattal érintett lakóingatlannak a jelzáloghitel-szerződés megkötésekor megállapított forgalmi
értékét, a jelzáloghitel-szerződésben meghatározott hitelösszeget, valamint a hiteladós által a jelzáloghitel-szerződés
alapján teljesített tőketörlesztések összegét.
(2) A Nemzeti Eszközkezelő az (1) bekezdés szerinti adatok beérkezésétől számított 15 napon belül értesíti valamennyi
hitelezőt a szándéknyilatkozat beérkezéséről, és felhívja őket, hogy a felhívás kézhezvételétől számított 15 napon belül
jelentsék be a követeléseik összegét, a lakóingatlannak a jelzáloghitel-szerződés megkötésekor megállapított forgalmi
értékét, a jelzáloghitel-szerződésben meghatározott hitelösszeget, és a jelzáloghitel-szerződés alapján teljesített
tőketörlesztések összegét. A hitelezőnek a jelzálogjoggal biztosított követelése összegét azzal a nappal mint
fordulónappal kell megjelölnie, amely napon a hiteladós szándéknyilatkozatát a pénzügyi intézménynél benyújtotta.
(3) Ha ugyanazon hitelező javára a szándéknyilatkozattal érintett lakóingatlan vonatkozásában több jelzálogjogot is
bejegyeztek az ingatlan-nyilvántartásba, e hitelezőt minden bejegyzett jelzálogjog tekintetében önálló hitelezőnek
kell tekinteni, kivéve, ha a jelzálogjogok az ingatlan-nyilvántartásban közvetlenül egymást követő ranghelyen állnak.
(4) Nem akadálya a lakóingatlan tulajdonjoga átruházásának, ha a lakóingatlanon bejegyzett jelzálogjoggal rendelkező,
pénzügyi intézménynek nem minősülő hitelező a jelzálogjoggal biztosított követelésének összegéről nem nyilatkozik.
Ebben az esetben a Nemzeti Eszközkezelő a hitelező javára e törvény alapján megállapítható vételárhányadot bírósági
letétbe helyezéssel teljesíti, és erről tájékoztatja a pénzügyi intézménynek nem minősülő hitelezőt, a hiteladóst és
– ha a lakóingatlan nem a hiteladós tulajdonában van – a zálogkötelezettet. Ha az ingatlan-nyilvántartás alapján
a jelzálogjoggal biztosított követelés járulékai nem határozhatók meg pontosan, a vételárhányad számításának alapját
az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jelzálogjog által biztosított követelés tőkeösszege képezi.
14. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő a követelés bejelentését követő 15 napon belül a hitelezők bejelentett követelései alapján
vételár-felosztási tervet készít, és tájékoztatja a hitelezőket a részükre kifizethető vételárhányadról.
(2) A pénzügyi intézmény a vételár-felosztási terv kézhezvételét követő 15 napon belül nyilatkozik arról, hogy a
lakóingatlan tulajdonjogának átruházásához hozzájárul-e, a vételár-felosztási terv szerint rá eső vételárhányadból
meg nem térülő, hiteladóssal szembeni követelését véglegesen elengedi, valamint a vételár rá eső részének
megfizetését követően haladéktalanul kiadja a hiteladósnak a tartozáselengedő nyilatkozatot.
(3) Ha valamennyi pénzügyi intézmény hozzájárul a vételár-felosztási terv szerint rá eső vételárhányadból meg nem
térülő követelése elengedéséhez, továbbá nyilatkozik arról, hogy a vételár rá eső részének megfizetését követően
haladéktalanul kiadja a hiteladósnak a tartozáselengedő nyilatkozatot, a Nemzeti Eszközkezelő e tényről tájékoztatja
a jelzáloggal rendelkező hitelezőket.
(4) A pénzügyi intézmény a hozzájáruló nyilatkozatához kötve van mindaddig, ameddig a Nemzeti Eszközkezelő
az adásvételi szerződést a hiteladóssal, vagy – ha a lakóingatlan a zálogkötelezett tulajdonában van –
a zálogkötelezettel meg nem köti, de legfeljebb a szándéknyilatkozat Nemzeti Eszközkezelő számára történő
átadásától számított 90. napig.
9. A végrehajtási eljárás szünetelése és folytatása 15. § (1) Ha a 8. § (1) bekezdés a)–i) pontjában meghatározott feltételek fennállnak, és a hiteladós vagy a zálogkötelezett
nyilatkozata alapján a lakóingatlant bírósági vagy közigazgatási végrehajtás alá vonták, a 11. § (1) bekezdése szerinti
pénzügyi intézmény 15 napon belül kezdeményezi a végrehajtónál a végrehajtás szünetelését. A pénzügyi intézmény
nyilatkozata alapján a megvételre felajánlott lakóingatlanra bejegyzett valamennyi végrehajtási jog vonatkozásában
a végrehajtás a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény 52. § g) pontja alapján szünetel.
(2) Ha a jelzáloghitel-szerződés szerint a hitelező a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 257. § (2) és
(3) bekezdése szerint jogosult a lakóingatlant bírósági végrehajtáson kívül értékesíteni, az (1) bekezdés szerinti
feltételek fennállása esetén a pénzügyi intézmény haladéktalanul intézkedik az iránt, hogy a lakóingatlan lekerüljön az
adóhatóság Elektronikus Árverési Felületéről.
16. § (1) A végrehajtási eljárás folytatódik, ha
a) valamely pénzügyi intézmény a lakóingatlan tulajdonjogának átruházásához nem járul hozzá,
b) a Nemzeti Eszközkezelő a lakóingatlant nem vásárolja meg, vagy
c) a Nemzeti Eszközkezelő a lakóingatlant megvásárolja, de a végrehajtás nem kizárólag a lakóingatlanra
vonatkozóan indult.
(2) A végrehajtás az (1) bekezdésben foglalt esetben attól a naptól folytatódik, amikor a pénzügyi intézménynek
a hozzájárulása elutasításáról vagy a Nemzeti Eszközkezelőnek a vételi ajánlat visszautasításáról, vagy az ingatlan
megvásárlásáról szóló tájékoztatását a végrehajtó kézhez veszi.
10. Az adásvételi szerződés megkötésének és az állam tulajdonszerzésének szabályai
17. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő megbízza azt a pénzügyi intézményt, amelynél a szándéknyilatkozat benyújtásra került, hogy
az adásvételi szerződés aláírásának tárgyi feltételeit biztosítsa. A Nemzeti Eszközkezelő az adásvételi szerződést
az állam nevében megköti.
(2) Az adásvételi szerződés mellékletként tartalmazza
a) a vételár-felosztási tervet, amelyet a hiteladósnak, több hiteladós esetén minden hiteladósnak, vagy – ha a
lakóingatlan a zálogkötelezett tulajdonában van – a zálogkötelezettnek írásban jóvá kell hagynia,
b) az aláírt lakásbérleti szerződést,
c) a lakóingatlanon jelzálogjoggal rendelkező pénzügyi intézménynek a vételárhányad kifizetésének feltételétől
függő tartozáselengedő nyilatkozatát. 18. § (1) Az állam a lakóingatlan tulajdonjogát a hatósági árverési vétel hatályával – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel
tehermentesen – szerzi meg.
(2) A megvásárolt lakóingatlanon teherként csak a következő jogok maradhatnak fenn:
a) a telki szolgalom,
b) a közérdekű használati jog,
c) az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett haszonélvezeti jog,
d) a törvényen alapuló haszonélvezeti jog akkor is, ha nincs az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezve.
19. § A Nemzeti Eszközkezelő az állam tulajdonjogának bejegyzése érdekében az adásvételi szerződést akkor nyújtja be az
ingatlanügyi hatósághoz, ha a 9. § alapján fizetendő vételár 20. § szerinti hányadát a hitelezőknek kifizette. Az állam
tulajdonjogának az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésével egyidejűleg az ingatlant terhelő jogokat a 18. §
(2) bekezdése szerint fennmaradó jogok kivételével az ingatlanügyi hatóság törli az ingatlan-nyilvántartásból.
11. A vételár felosztása 20. § A Nemzeti Eszközkezelő a vételár kifizetése során a hitelezők követelését a jelzálogjogok ranghelyének sorrendjében
elégíti ki, a hitelező által a Nemzeti Eszközkezelőhöz írásban bejelentett követelés, vagy ha az alacsonyabb,
a jelzálogjoghoz kapcsolódóan bejegyzett követelés 1. mellékletben meghatározott mértékében.
21. § (1) Ha a Nemzeti Eszközkezelő által fizetendő vételár meghaladja a lakóingatlanra bejegyzett jelzálogjoggal rendelkező
jogosultak követelésének az e törvényben meghatározott mértékű kielégítéséhez szükséges összeget, és a
lakóingatlant végrehajtás alá vonták, a fennmaradó vételárhányadot a Nemzeti Eszközkezelő a végrehajtó kezéhez
teljesíti.
(2) Ha a lakóingatlan értékesítése miatt a hiteladósnak, vagy – ha a lakóingatlan a zálogkötelezett tulajdonában van –
a zálogkötelezettnek korábbi lakásépítési vagy lakás-felújítási kedvezményből eredően, illetve bármely más korábbi
állami támogatásra tekintettel az állammal szemben fizetési kötelezettsége keletkezne, a Nemzeti Eszközkezelő
a vételárat a lakóingatlanra bejegyzett jelzálogjoggal rendelkező hitelezők követelésének az e törvényben
meghatározott mértékű kielégítését követően elsősorban az állammal szemben fennálló kötelezettség teljesítésére
fordítja.
(3) Ha a Nemzeti Eszközkezelő által fizetendő vételár meghaladja a hitelezők követelésének az e törvényben
meghatározott mértékű kielégítéséhez szükséges összeget, a fennmaradó vételárhányad a hiteladóst vagy – ha a
lakóingatlan a zálogkötelezett tulajdonában van – a zálogkötelezettet illeti meg azzal, hogy a Nemzeti Eszközkezelő
hathavi bérleti díj összegének megfelelő összeget a bérleti jogviszony fennállásáig óvadékként visszatarthat.
IV. FEJEZET
A LAKÁSBÉRLETI SZERZŐDÉS 12. A lakásbérleti szerződés feltételei
22. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő a hiteladóssal vagy – a 8. § (3) bekezdése szerinti esetben – a zálogkötelezettel
(a továbbiakban együtt: bérlő) az adásvételi szerződés megkötésével egyidejűleg a megvásárolt lakóingatlan
tekintetében határozatlan időtartamra lakásbérleti szerződést köt.
(2) A lakásbérleti szerződés alapján a bérlő köteles a megállapított lakbért a Nemzeti Eszközkezelő részére havi
rendszerességgel megfizetni.
23. § A lakásbérleti szerződés létrejöttére, tartalmára és megszűnésére a Lakástörvény szabályait a következő eltérésekkel
kell alkalmazni:
a) a bérlő a lakóingatlanba a lakásbérleti szerződés létrejöttét követően csak a házastársát vagy élettársát, saját,
illetve házastársa vagy élettársa nevelésében álló, családi pótlékra jogosító gyermeket, továbbá a családi pótlék
összegének számítása szempontjából figyelembe vett gyermeket, a zálogkötelezettet, illetve a hiteladóst
fogadhatja be, a Nemzeti Eszközkezelő előzetes írásbeli hozzájárulásával,
b) a lakóingatlanra bérlőtársi jogviszonyt létesíteni nem lehet,
c) a lakásbérleti szerződés megszűnése után a volt bérlő és a lakóingatlanban visszamaradó más személyek
elhelyezésre nem tarthatnak igényt,
d) a bérlő halála esetén a bérlővel annak életében együtt lakó házastársa vagy élettársa, a bérlő, illetve házastársa
vagy élettársa családi pótlékra jogosító gyermeke, továbbá a zálogkötelezett, illetve a hiteladós a lakásbérleti
jogot folytathatják,
e) a Nemzeti Eszközkezelő a lakásbérleti szerződésben kikötheti a bérlő lakásban történő életvitelszerű
bentlakásának kötelezettségét,
f) a Lakástörvény 13. § (1) bekezdésében meghatározott lakóingatlanon belüli költségek a bérlőt terhelik.
13. A lakásbérleti szerződés felmondása 24. § (1) A Nemzeti Eszközkezelő a lakásbérleti szerződést felmondhatja, ha a bérlő vagy a háztartás más tagja az adásvételi
szerződés megkötése érdekében hamisított vagy valótlan tartalmú iratokkal, nyilatkozatokkal a Nemzeti
Eszközkezelőt megtévesztette.
(2) Ha a Nemzeti Eszközkezelő a lakásbérleti jogviszonyt felmondja, az üresen maradt lakóingatlanra más, az e törvény
szerint bérleti jogviszony létesítésére jogosult bérlővel bérleti szerződést köthet.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 14. Felhatalmazó rendelkezések 25. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben határozza meg
a) a Nemzeti Eszközkezelő és a bérlő között létrejött lakásbérleti szerződésben a bérlő szociális helyzetére tekintettel
érvényesíthető lakbér mértékét,
b) a hiteladósnak a Nemzeti Eszközkezelő felé keletkezett tartozásai megfizetésének elhalasztására, illetve a nem
végrehajtható tartozások leírására vonatkozóan a hiteladós szociális helyzete alapján figyelembe veendő
feltételeket,
c) az e törvény hatálya alá tartozó lakóingatlanok bérlők közötti cseréjéhez való hozzájárulás feltételeit.
(2) Felhatalmazást kap az állami vagyon felügyeletéért felelős miniszter, hogy rendeletben határozza meg a Nemzeti
Eszközkezelő 4. § (2) bekezdésében megjelölt feladatainak ellátását kizárólagos jog alapján végző költségvetési
szervek és gazdasági társaságok körét.
15. Hatályba léptető rendelkezés 26. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) Az 1–25. §, a 27. § és az 1. melléklet 2012. január 1-jén lép hatályba.”
16. Módosító rendelkezések 27. § (1) A hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény 51. § (3) bekezdése a következő
c) ponttal egészül ki:
(A banktitok megtartásának kötelezettsége nem áll fenn abban az esetben sem, ha:)
„c) a pénzügyi intézmény a hitelszerződésből eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó természetes
személyek lakhatásának biztosításáról szóló 2011. évi CLXX. törvény 13. § (1) bekezdése alapján szolgáltat adatot.”
(2) Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény
a) 17. § (1) bekezdés r) pontjában a „szociálisan rászorult természetes személy hiteladósok” szövegrész helyébe
a „hitelszerződésből eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó természetes személyek” szöveg,
b) 26. § (1) bekezdés u) pontjában a „szociálisan rászorult természetes személy hiteladósok” szövegrész helyébe
a „hitelszerződésből eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó természetes személyek” szöveg, a „törvény
által rögzített vételi jog” szövegrész helyébe a „törvényben meghatározott visszavásárlási jog” szöveg
lép. (3) Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 33. § (2) bekezdése a következő 38. ponttal egészül ki:
(Egyes alkotmányos jogok érvényesítése, illetőleg kötelezettségek teljesítése, valamint a társadalmi igazságosság
előmozdítása érdekében a mellékletben és a külön jogszabályokban meghatározott illetékmentes eljárásokon felül
tárgyuknál fogva illetékmentes eljárások:)
„38. a hitelszerződésből eredő kötelezettségeiknek eleget tenni nem tudó természetes személyek lakhatásának
biztosításáról szóló törvény alapján a települési önkormányzat jegyzője által a szociális rászorultság fennállásáról
kiállított igazolás, valamint a kincstár által a családi pótlékra való jogosultságra vonatkozóan kiállított igazolás.”
(4) A devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítéséről és a lakóingatlanok kényszerértékesítésének rendjéről szóló
2011. évi LXXV. törvény 8. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A kényszerértékesítésre kijelölt fedezeti ingatlan kényszerértékesítését a hitelezőnek a tárgynegyedév végéig
kezdeményeznie kell, kivéve, ha a hitelező pénzügyi intézmény a lakáshitel fedezetéül szolgáló lakóingatlan
tulajdonjogának – a hitelszerződésből eredő kötelezettségeinek eleget tenni nem tudó természetes személyek
lakhatásának biztosításáról szóló törvény szerinti – átruházásához hozzájárult.”
28. § (1) Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 24/B. § (9) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(9) A központi költségvetési szerv és a fejezeti kezelésű előirányzat kötelezettségvállalással terhelt, azonban
a tárgyévet követő év június 30-áig pénzügyileg nem teljesült, továbbá meghiúsult kötelezettségvállalás miatt
kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradványának elvonásáról vagy felhasználásának további
engedélyezéséről a Kormány dönt. Az elvont előirányzat-maradvány a központi költségvetést illeti meg.”
(2) Az Áht. 123/A. § (1) és (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A 2011. évben a 27. § (3) és (4) bekezdésében foglaltaktól eltérően
a) a fejezetet irányító szerv a (2) bekezdésben foglalt korlátozással a fejezeti kezelésű előirányzatok adott fejezeten
belül – más központi költségvetési szervek előirányzatait tartalmazó cím vagy a fejezeti kezelésű előirányzatok címen
belül más fejezeti kezelésű előirányzat javára – történő átcsoportosításáról,
b) a kormány a fejezeti kezelésű előirányzatok más fejezethez történő átcsoportosításáról dönthet az évközben
felmerülő, az adott fejezeti kezelésű előirányzat eredeti céljával, rendeltetésével nem összefüggő többletkiadások
teljesíthetősége céljából.
(2) A fejezetet irányító szerv és a kormány az (1) bekezdés szerinti jogkörét azon fejezeti kezelésű előirányzatok
tekintetében gyakorolhatja, amelyek esetén a költségvetési törvény alapján a teljesítés előirányzat-módosítási
kötelezettség nélkül nem lépheti túl az előirányzatot.”
29. § Nem lép hatályba a Magyarország 2012. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló
2011. évi CLXVI. törvény 30. § (5) és (7) bekezdése.
Dr. Schmitt Pál s. k., Kövér László s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
460/2015. (XII. 29.) Korm. rendelete a tőkepiac stabilitásának erősítése érdekében tett egyes kárrendezési intézkedések során a csekély összegű támogatások szabályainak alkalmazásáról.
A Kormány a tőkepiac stabilitásának erősítése érdekében tett egyes kárrendezési intézkedésekről szóló 2015. évi CCXIV. törvény
18. § a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva
a következőket rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) E  rendelet célja, hogy a  tőkepiac stabilitásának erősítése érdekében tett egyes kárrendezési intézkedésekről szóló
2015. évi. CCXIV. törvényben (a továbbiakban: Kárrendezési törvény) foglalt kárrendezés során biztosítsa az Európai
Unió működéséről szóló szerződés (a  továbbiakban: EUMSz) 107. és 108.  cikkében, valamint az  uniós jog további
rendelkezéseiben foglalt állami támogatásokra vonatkozó szabályok érvényesülését.
(2) E  rendelet hatálya arra a  kérelmezőre terjed ki, aki vagy amely a  Kárrendezési törvény 4.  § 4.  pontja alapján
vállalkozásnak minősül.
2. § E rendelet alkalmazásában:
a) egy és ugyanazon vállalkozás: az  európai uniós versenyjogi értelemben vett állami támogatásokkal
kapcsolatos eljárásról és a  regionális támogatási térképről szóló 37/2011. (III. 22.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Atr.) 2. § 5a. pontja szerinti vállalkozás,
b) csekély összegű támogatás: az Atr. 2. § 1. pont a), c) és d) pontja szerinti csekély összegű támogatás,
c) gazdasági tevékenység: bármely, egy adott piacon termékek és szolgáltatások nyújtásával járó tevékenység,
amely feltételezi az ellenszolgáltatásért vállalt kockázatot,
d) kérelem: a Kárrendezési törvény 13. §-ában foglalt kérelem,
e) mezőgazdasági termék: az  EUMSz I.  mellékletében felsorolt termékek, a  halászati és akvakultúra-termékek
piacának közös szervezéséről, az 1184/2006/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint
a 104/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelet I. Mellékletében felsorolt termékek kivételével,
f ) támogatás: az Atr. 2. § 1. pontja szerinti támogatás.
2. Általános csekély összegű támogatás 3. § (1) Az egy és ugyanazon vállalkozás részére az 1407/2013/EU bizottsági rendelet hatálya alá tartozó, Magyarországon
odaítélt csekély összegű támogatás bruttó támogatástartalma nem haladhatja meg a  200 000 eurónak, közúti
kereskedelmi árufuvarozást ellenszolgáltatás fejében végző, egy és ugyanazon vállalkozás esetén a 100 000 eurónak
megfelelő forintösszeget, figyelembe véve az 1407/2013/EU bizottsági rendelet 3. cikk (8) és (9) bekezdését.
(2) A  támogatás mértékének megállapítása során az  adott pénzügyi évben, valamint az  előző két pénzügyi év
(a  továbbiakban: pénzügyi időszak) alatt odaítélt csekély összegű támogatások bruttó támogatástartalmának
összegét kell figyelembe venni.
(3) A támogatás a csekély összegű közszolgáltatási támogatással a 360/2012/EU bizottsági rendeletben meghatározott
felső határig halmozható. A  támogatás más csekély összegű támogatásokról szóló rendeleteknek megfelelően
nyújtott csekély összegű támogatással az (1) bekezdésben meghatározott felső határig halmozható.
(4) A  támogatás nem halmozható azonos elszámolható költségek vagy azonos kockázatfinanszírozási célú
intézkedés vonatkozásában nyújtott támogatással, ha az  így halmozott összeg meghaladná a  csoportmentességi
rendeletekben vagy az  Európai Bizottság jóváhagyó határozatában meghatározott legmagasabb támogatási
intenzitást vagy összeget.
(5) A  Kárrendezési törvény szerint kárrendezésre jogosult kérelmezőnek az  1407/2013/EU bizottsági rendelet 5.  cikk
(1)  bekezdése figyelembevételével – az  ott meghatározott feltételek teljesítésének megállapítására alkalmas
módon – nyilatkoznia kell a részére a kárrendezés iránti kérelmének a Kárrendezési Alaphoz történt beérkezésének
évében és az  azt megelőző két pénzügyi évben nyújtott csekély összegű támogatások támogatástartalmáról.
Amennyiben a  kárrendezésre jogosult kérelmét a  Kárrendezési törvény 21.  § (2)  bekezdése alapján kell
benyújtottnak tekinteni, a kárrendezés iránti kérelmének a Kárrendezési Alaphoz történt beérkezése időpontjának
2016. január 1-jét kell tekinteni.
3. Mezőgazdasági csekély összegű támogatás 4. § (1) Az egy és ugyanazon vállalkozás részére az 1408/2013/EU bizottsági rendelet hatálya alá tartozó, Magyarországon
odaítélt csekély összegű támogatás bruttó támogatástartalma nem haladhatja meg a  15 000 eurónak megfelelő
forintösszeget, figyelembe véve az 1408/2013/EU bizottsági rendelet 3. cikk (8) és (9) bekezdését.
(2) A  támogatás odaítélése során a  pénzügyi időszak alatt odaítélt csekély összegű támogatások bruttó
támogatástartalmának összegét kell figyelembe venni.
(3) A  mezőgazdasági termékek elsődleges termelésével foglalkozó ágazatban, valamint az  1407/2013/EU bizottsági
rendelet hatálya alá tartozó egy vagy több ágazatban egyaránt tevékenységet folytató vállalkozások esetében
a  mezőgazdasági termelőágazatra tekintettel az  1408/2013/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott támogatások
az  1407/2013/EU bizottsági rendelet 3.  cikk (2)  bekezdésében rögzített alkalmazandó felső határig halmozhatók
az  utóbbi tevékenység(ek)re tekintettel nyújtott csekély összegű támogatásokkal, feltéve, ha biztosítva van, hogy
az  elsődleges mezőgazdasági termelőtevékenység ne részesüljön az  1407/2013/EU bizottsági rendelet alapján
nyújtott csekély összegű támogatásban.
(4) A  mezőgazdasági termékek elsődleges termelésével foglalkozó ágazatban, valamint a  halászati és akvakultúra
ágazatban egyaránt tevékenységet folytató vállalkozások esetében a  mezőgazdasági termelő ágazatra tekintettel
az 1408/2013/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott támogatások a 717/2014/EU bizottsági rendeletben rögzített
felső határig halmozhatók az utóbbi tevékenységekre tekintettel a 717/2014/EU bizottsági rendelettel összhangban
nyújtott csekély összegű támogatásokkal, feltéve, ha biztosítva van, hogy az  elsődleges mezőgazdasági
termelőtevékenység ne részesüljön a  717/2014/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott csekély összegű
támogatásban.
(5) A  támogatás nem halmozható azonos elszámolható költségek vagy azonos kockázatfinanszírozási célú
intézkedés vonatkozásában nyújtott támogatással, ha az  így halmozott összeg meghaladná a  csoportmentességi
rendeletekben vagy az  Európai Bizottság jóváhagyó határozatában meghatározott legmagasabb támogatási
intenzitást vagy összeget.
(6) A  kárrendezés összegének megállapítását megelőzően a  Kárrendezési Alap a  kérelmező szabad mezőgazdasági
csekély összegű támogatási keretének ellenőrzése céljából adatokat kér a  Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési
Hivataltól a kérelmező ügyfél-azonosító száma alapján.
4. Halászati csekély összegű támogatás 5. § (1) Az  egy és ugyanazon vállalkozásnak minősülő vállalkozások részére a  717/2014/EU bizottsági rendelet hatálya
alá tartozó, Magyarországon odaítélt csekély összegű támogatás bruttó támogatástartalma nem haladhatja
meg a 30 000 eurónak megfelelő forintösszeget, figyelembe véve a 717/2014/EU bizottsági rendelet 3. cikk (8) és
(9) bekezdését.
(2) A  támogatás odaítélése során a  pénzügyi időszak alatt odaítélt csekély összegű támogatások bruttó
támogatástartalmának összegét kell figyelembe venni.
(3) A  halászati és akvakultúra-ágazatban, valamint az  1407/2013/EU bizottsági rendelet hatálya alá tartozó egy vagy
több ágazatban egyaránt tevékenységet folytató vállalkozások esetében a  halászati és akvakultúra-ágazatra
tekintettel a  717/2014/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott támogatások az  1407/2013/EU bizottsági rendelet
3. cikk (2) bekezdésében rögzített alkalmazandó felső határig halmozhatók az utóbbi tevékenység(ek)re tekintettel
nyújtott csekély összegű támogatásokkal, feltéve, ha biztosítva van, hogy a  halászati és akvakultúra-ágazati
tevékenység ne részesüljön az 1407/2013/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(4) A  halászati és akvakultúra ágazatban, valamint a  mezőgazdasági termékek elsődleges termelésével foglalkozó
ágazatban egyaránt tevékenységet folytató vállalkozások esetében a  halászati és akvakultúra ágazatra tekintettel
a 717/2014/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott támogatások az 1408/2013/EU bizottsági rendeletben rögzített
felső határig halmozhatók az utóbbi tevékenységekre tekintettel a 717/2014/EU bizottsági rendelettel összhangban
nyújtott csekély összegű támogatásokkal, feltéve, ha biztosítva van, hogy a  halászati és akvakultúra ágazati
tevékenység ne részesüljön az 1408/2013/EU bizottsági rendelet alapján nyújtott csekély összegű támogatásban.
(5) A  támogatás nem halmozható azonos elszámolható költségek vagy azonos kockázatfinanszírozási célú
intézkedés vonatkozásában nyújtott támogatással, ha az  így halmozott összeg meghaladná a  csoportmentességi
rendeletekben vagy az  Európai Bizottság jóváhagyó határozatában meghatározott legmagasabb támogatási
intenzitást vagy összeget.
(6) A  kárrendezés összegének megállapítását megelőzően a  Kárrendezési Alap a  kérelmező szabad halászati csekély
összegű támogatási keretének ellenőrzése céljából adatokat kér a  Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivataltól
a kérelmező ügyfél-azonosító száma alapján.
5. Kárrendezés 6. § (1) A  kérelemben adószámot feltüntető kérelmező az  1.  melléklet szerinti nyilatkozatnak 2016. február 15. napjáig
történő megküldésével tesz eleget a  csekély összegű támogatás szabályainak alkalmazásával kapcsolatos
nyilatkozattételi és adatszolgáltatási kötelezettségének.
(2) Ha a  kérelmező az  (1)  bekezdés szerinti határidőn belül az  1.  melléklet szerinti nyilatkozatot nem küldi meg,
a Kárrendezési Alap a nyilatkozat megküldésére a kérelmezőt felszólítja.
(3) A kérelmező által megfelelő módon kitöltött nyilatkozat megküldését követően a Kárrendezési Alap megvizsgálja
a  csekély összegű támogatásra vonatkozó előírásokat és a  kérelemnek a  Kárrendezési törvénybe foglalt
feltételeknek való megfelelését és a Kárrendezési törvény 16. §-a szerint megállapítja az ellenértéket.
7. § (1) Ha a  kérelmező az  1.  melléklet szerinti nyilatkozat 2.  pontjának a) vagy b)  alpontját jelölte meg, úgy a  kérelmező
e  rendelet szerint vállalkozásnak, és részére a  kárrendezés során kifizetendő ellenérték állami támogatásnak
minősül.
(2) A  Kárrendezési Alap vállalkozás esetén a  Kárrendezési törvény alapján történő kifizetés összegét az  1.  melléklet
szerinti nyilatkozatban foglalt adatok alapján állapítja meg, úgy, hogy a  kérelmező részére teljesítendő kifizetést
– a  pénzügyi időszakot figyelembe véve – legfeljebb e  rendeletben foglalt összeghatárig teljesíti. Amennyiben
a  Kárrendezési Alap a  Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatalnál ügyfél-azonosítóval rendelkező kérelmező
részére teljesít kifizetést, a  kifizetés tényéről és annak összegéről a  teljesítéstől számított nyolc napon belül
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatalt értesíti.
(3) A Kárrendezési Alap vállalkozás esetén a Kárrendezési törvény 15. § (2) bekezdése szerinti értesítésben rögzíti, hogy
a  kifizetés csekély összegű támogatásnak minősül, továbbá felhívja a  kérelmező figyelmét arra, hogy a  csekély
összegű támogatási jogcímen nyújtott támogatáshoz kapcsolódó minden iratot az  értesítés megküldését követő
10 évig meg kell őriznie.
6. Záró rendelkezések 8. § Ez a rendelet 2016. január 1-jén lép hatályba.
9. § E rendelet
a) az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének a  csekély összegű támogatásokra való
alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1407/2013/EU bizottsági rendelet (HL L 352., 2013.12.24., 1. o.),
b) az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének a  mezőgazdasági ágazatban nyújtott
csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1408/2013/EU bizottsági
rendelet (HL L 352., 2013.12.24., 9. o.),
c) az  Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108.  cikkének a  halászati és akvakultúra-ágazatban
nyújtott csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2014. június 27-i 717/2014/EU bizottsági
rendelet (HL L 190., 2014.6.28., 45. o.)
hatálya alá tartozó támogatásokkal kapcsolatos szabályokat tartalmaz. 10. § Hatályát veszti a  Quaestor Károsultak Kárrendezési Alapjának kárrendezése során a  csekély összegű támogatások
szabályainak alkalmazásáról szóló 163/2015. (VI. 30.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
9/2003. (IV. 3.) NKÖM rendelete Gérecz Attila-díj alapításáról.
A Magyar Köztársaság kitüntetéseiről szóló 1991. évi
XXXI. törvény 7. §-ának (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
1. § (1) A Gérecz Attila-díj azoknak a 30. életévüket be nem
töltött — elsősorban első kötetes alkotóknak adományozható, akik a névadó szellemiségéhez méltó, jelentős irodalmi alkotást hoztak létre.
(2) A díj évenként, október 23-án, legfeljebb két fő
részére adományozható. A díj megosztva is adományozható. Megosztás esetén a jutalom összege — egy főre számítottan — a 2. § (4) bekezdésben meghatározott összeg
50%-a. A díj posztumusz nem adományozható.
(3) A díjazott adományozást igazoló okiratot és kisplasztikát kap.
(4) A kisplasztika forgatható, polírozott sárgaréz talpon
álló, bronzból készült, átmérője 9 cm, magassága 13 cm,
mélysége 5,5 cm. A kisplasztika Rácz Edit szobrászművész
alkotása, kétoldalas, az egyik oldalán jelenet, a másik oldalán GÉRECZ ATTILA-DÍJ felirattal van ellátva.
2. § (1) A díjazottak személyére vonatkozó javaslatot bárki
tehet. A javaslatokat a melléklet szerinti tartalommal az
adományozást két hónappal megelőzően kell megküldeni
a Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériumának.
(2) A díjakat a nemzeti kulturális örökség minisztere
— szakmai bizottság javaslatát kikérve — adományozza.
(3) A szakmai bizottság tagjait — szakmai szervezetek
és intézmények javaslata alapján — a nemzeti kulturális
örökség minisztere három évre kéri fel. A szakmai bizottság működésének szabályait a bizottság maga határozza
meg.
(4) A díjakkal pénzjutalom is jár, amelynek összege
személyenként 200 000 Ft.
3. § A díjazottak névsorát a kitüntetettek hozzájárulása esetén a Kulturális Közlönyben közzé kell tenni.
4. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Görgey Gábor s. k.,
a nemzeti kulturális örökség minisztere


text:
169/2009. (XII. 18.) FVM rendelete a 2010. iskolatej program szabályozásáról.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (3) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján, – a földművelésügyi és
vidékfejlesztési miniszter feladat- és hatásköréről szóló 162/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva – a következőket rendelem el: Hatály, kedvezményezetti kör, kérelmezők
1. § (1) A 2010. január 1. és 2010. december 31. közötti időszakra meghirdetett iskolatej programban a közoktatásról szóló
1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: közoktatási törvény) 20. § (1) bekezdés a)–d) pontjaiban és (2) bekezdésében
foglalt közoktatási intézményekben óvodai nevelésben részt vevő gyermekek (a továbbiakban: óvodások), általános
iskolai nevelésben-oktatásban részt vevő tanulók (a továbbiakban: tanulók), a középiskolai és szakiskolai
nevelésben-oktatásban részt vevő tanulók (a továbbiakban: középfokú iskola tanulói), valamint gyógypedagógiai,
konduktív pedagógiai nevelésben-oktatásban részt vevő tanulók vehetnek részt.
(2) Az iskolatej program keretében óvodásonként, általános iskolai tanulónként és középfokú iskolai tanulónként
foglalkozási és tanítási naponként átlagosan legfeljebb 0,25 liter tej egyenértékkel megegyező mennyiség erejéig
az e rendeletben meghatározott tejtermékek után támogatás igényelhető.
2. § (1) Az iskolatej program lebonyolításával kapcsolatos feladatokat a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
(a továbbiakban: MVH) látja el. (2) Az e rendelet alapján kötelezően alkalmazandó formanyomtatványokat az MVH a honlapján közleményben
közzéteszi. 3. § (1) Az iskolatej program tekintetében a támogatás igénylői az oktatási intézmények tanulóinak tejjel és egyes
tejtermékekkel való ellátására irányuló közösségi támogatás tekintetében az 1234/2007/EK tanácsi rendelet
alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. július 10-i 657/2008/EK bizottsági
rendelet (a továbbiakban: bizottsági rendelet) 6. cikk (2) bekezdés b) pontjában említett és a közoktatási törvény 3. §
(2) bekezdése szerinti óvodai nevelést, valamint az iskolai nevelési-oktatási feladatokat ellátó közoktatási intézmények
fenntartói (a továbbiakban együtt: kérelmező) lehetnek. (2) Támogatást olyan, a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb
intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvényben (a továbbiakban: Tv.) szerint
regisztrált kérelmező igényelhet, amely rendelkezik az MVH előzetes jóváhagyásával. A regisztrációs kérelem
legkésőbb az e rendelet 4. § (1) bekezdése szerinti jóváhagyási kérelemmel egyidejűleg nyújtható be.
A kérelmezők jóváhagyása 4. § (1) Az 1. mellékletben meghatározott adattartalmú jóváhagyási kérelmet – az MVH által rendszeresített és az MVH
honlapján közleményben közzétett formanyomtatványon – a jóváhagyással nem rendelkező kérelmezőnek
legkésőbb a 2010. évre vonatkozó első támogatási kérelmével egyidejűleg kell benyújtania a kérelmező székhelye
szerint illetékes MVH megyei kirendeltségéhez. A jóváhagyási kérelmek benyújtási határideje jogvesztő.
(2) Intézményfenntartó társulás esetében a gesztor, valamint a tagönkormányzatok (1) bekezdés szerinti közös
jóváhagyási kérelmét kizárólag a társulási megállapodás szerinti gesztor önkormányzat nyújthatja be. A települési
önkormányzatok többcélú kistérségi társulásáról szóló 2004. évi CVII. törvény alapján alakított többcélú kistérségi
társulás esetében az (1) bekezdés szerinti jóváhagyási kérelmet a többcélú kistérségi társulás nyújthatja be.
A jóváhagyási kérelemhez intézményfenntartó társulások, illetve többcélú kistérségi társulások esetében mellékelni
kell az önkormányzatok által kötött társulási megállapodás másolati példányát.
(3) Amennyiben a jóváhagyást követően a kérelmező adataiban változás következik be – így különösen, ha valamelyik
tagönkormányzat kilép az önkormányzati társulásból, vagy új önkormányzati társulást hoz létre –, a kérelmező
az adatváltozást tíz munkanapon belül köteles az MVH-nak bejelenteni.
(4) Ha a kérelmező rendelkezik a Tv. szerinti regisztrációs számmal, valamint az iskolatej programot szabályozó korábbi
jogszabályok alapján benyújtott jóváhagyási kérelemre vonatkozó jóváhagyó határozattal, akkor újabb regisztrációs
kérelmet, illetve jóváhagyási kérelmet nem kell benyújtania. (5) Az MVH a hiányosan beküldött jóváhagyási kérelmek tekintetében egy alkalommal tíz munkanapos határidő tűzésével
hiánypótlásra szólítja fel a kérelmezőt. (6) Amennyiben a hiánypótlást a kérelmező az (5) bekezdésben rögzített határidőn túl nyújtja be, azt a döntés
meghozatalánál nem lehet figyelembe venni. A támogatás igénylésének általános feltételei
5. § (1) E rendelet szerinti támogatás akkor nyújtható, ha a kérelmező olyan, a Tv. szerint regisztrált, tejfeldolgozással, illetve
tejtermeléssel foglalkozó, a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 685. § c) pontja szerinti gazdálkodó
szervezettel (a továbbiakban: szállító) köt szállítási szerződést (a továbbiakban: szerződés), amely által biztosított
termékek megfelelnek a 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek, illetve a 853/2004/EK európai
parlamenti és tanácsi rendeletnek, azaz a termékeket engedélyezett üzemben állították elő, illetve megfelelnek
a 853/2004/EK rendelet II. Mellékletének I. Szakaszában meghatározott jelölési előírásoknak.
(2) Támogatás abban az esetben is igénybe vehető, ha a kérelmező a szállítóval, továbbá a szállító által előállított
termékek továbbértékesítését végző gazdálkodó szervezettel egyidejűleg köt szállítási szerződést.
(3) A támogatás további feltétele, hogy a szerződés közoktatási intézményenként – a bizottsági rendeletben foglaltaknak
megfelelően – legalább az alábbi kellékeket tartalmazza: a) a teljesítés helyszíne,
b) a tanítási, illetve foglalkozási napok száma az 1. § (1) bekezdésében meghatározott időszakra vonatkozóan,
c) az 1. § (1) bekezdése szerint jogosult tanulók, illetve óvodások száma a támogatási kérelemmel érintett, a 7. §
(1) bekezdésében meghatározott időszakokban, d) a támogatott termék átvételének módja,
e) a termékek kiszerelési módja, illetve a kiszerelési mód szerinti egységnyi mennyiség,
f) a szállítandó termék 6. § (5) bekezdésében foglaltak szerint számított tej egyenértékben megadott mennyisége,
g) az adott termékre vonatkozó egységár, h) a fizetés feltételei,
i) a szállítási időszak, j) a szállítások ütemezése,
k) a szerződésmódosítás lehetősége a szeptemberi tanulólétszám ismeretében.
A támogatható termékek köre 6. § (1) Az iskolatej program keretében az 1. § (1) bekezdés szerinti ellátotti kör részére a foglalkozási, illetve a tanítási napokon
az alábbi termékek kerülhetnek kiszállításra: a) a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre
vonatkozó egyedi rendelkezésekről („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”) szóló, 2007. október
22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: tanácsi rendelet) XIII. számú mellékletének III. pontja szerinti
teljes tej és/vagy 2,8% (m/m) zsírtartalmú tej, valamint a Magyar Élelmiszerkönyv nemzeti termékleírásokat
tartalmazó kötelező előírásairól szóló 57/2004. (IV. 24.) FVM rendelet módosításáról szóló 140/2008. (X. 30.) FVM
rendelet Függeléke (a továbbiakban: MÉ) 1–3/51–1. számú előírás 1.1.1 pontja szerinti ízesített tejkészítmények,
azzal a feltétellel, hogy az ízesített késztermékben – a bizottsági rendelet I. számú melléklete I. b) pontjának
megfelelően – a tejhányad legalább 90% (m/m) és a MÉ 1–3/51–1. számú előírás 1.3 pontja szerint zsíros, illetve
félzsíros kategóriába esik (a továbbiakban együtt: I. kategória);
b) a tanácsi rendelet XIII. számú mellékletének III. pontja szerint félzsíros tej (1,5–1,8% m/m%), a MÉ 1–3/51–1. számú
előírás 1.1.1 pontja szerint ízesített tejkészítmények, azzal a feltétellel, hogy az ízesített
késztermékben – a bizottsági rendelet I. számú melléklete I. b) pontjának megfelelően – a tejhányad legalább
90% (m/m) legyen, továbbá azzal a feltétellel, hogy a MÉ 1–3/51–1. számú előírás 1.3 pontja szerint zsírszegény,
illetve sovány kategóriába esik (a továbbiakban: II. kategória);
c) a MÉ 1–3/51–1. számú előírás 7.1.1., illetve 7.1.2. pontban meghatározott, nem ízesített ömlesztett sajtok, amely
a bizottsági rendelet I. számú mellékletének megfelelően 90 tömegszázalékban tartalmaz sajtot és megfelel
a MÉ 1–3/51–1. számú előírás 7.3 pontja szerinti félzsíros, vagy zsíros kategóriának (a továbbiakban: III. kategória).
(2) Az (1) bekezdésben felsorolt termékeknek meg kell felelniük a 2. mellékletben meghatározott minőségi
követelményeknek. (3) A kiszállított termék kizárólag közvetlenül az óvodások, az általános iskolai tanulók és a középfokú iskola tanulói
részére kerülhet kiosztásra, azt a közoktatási intézmények más (pl. feldolgozási, kereskedelmi, ételkészítési) célra nem
használhatják fel. (4) Nem vehető igénybe támogatás azon tej, ízesített tej vagy sajtmennyiség után, amelyet olyan tanuló, illetve óvodás
részére nyújtanak, aki az adott tanítási/foglalkozási napon már részesült az e rendelet szerint őt megillető és
maximálisan kiosztható 0,25 liter mennyiségű tejtermékből. Nem vehető igénybe támogatás továbbá arra
a mennyiségre sem, amely az adott tanítási/foglalkozási napra leszállított mennyiségből nem került kiosztásra.
(5) A kiszállított tejtermékek tejegyenértékei a következők: a) 1 liter kiszállított teljes vagy félzsíros vagy zsírszegény, az e rendelet előírásainak megfelelő hőkezelt fogyasztói
tejféleség, illetve hőkezelt fogyasztói ízesített tejféleség 1 liter tej egyenértéknek felel meg,
b) 1 kg kiszállított, az e rendelet előírásainak megfelelő ömlesztett sajt 2,912 liter tejegyenértéknek felel meg.
A támogatási kérelem benyújtása 7. § (1) A kérelmező a 3. mellékletben meghatározott adattartalmú támogatási kérelmét – az MVH által rendszeresített és
az MVH honlapján közleményben közzétett formanyomtatványon – a 2010. január 1. és 2010. március 31. közötti
időszakban (a továbbiakban: I. időszak), a 2010. április 1. és a közoktatási intézmény nyári szünetének hivatalos kezdő
időpontja közötti időszakban (a továbbiakban: II. időszak) kiszállított tejtermékekre vonatkozóan, időszakonként egy
alkalommal nyújthatja be az adott időszakot követő harmadik hónap utolsó napjáig, a 2010. szeptember 1. és 2010.
október 31. közötti időszakban (a továbbiakban: III. időszak) és a 2010. november 1. és 2010. december 31. közötti
időszakban (a továbbiakban: IV. időszak) kiszállított tejtermékekre vonatkozóan, időszakonként egy alkalommal
nyújthatja be az adott időszakot követő harmadik hónap utolsó napjáig az MVH kérelmező székhelye szerint illetékes
megyei kirendeltségéhez. (2) Intézményfenntartó társulás esetében a gesztor, valamint a tagönkormányzatok (1) bekezdés szerinti, közös
támogatási kérelmét kizárólag a társulási megállapodás szerinti gesztor önkormányzat nyújthatja be. A települési
önkormányzatok többcélú kistérségi társulásáról szóló 2004. évi CVII. törvény alapján alakított többcélú kistérségi
társulás esetében az (1) bekezdés szerinti támogatási kérelmet a többcélú kistérségi társulás nyújthatja be.
(3) A támogatási kérelemhez csatolni kell az adott időszakra vonatkozó, a támogatott termékek beszerzését igazoló
számlák másolati példányait és azok összesítőjét, amely összesítőnek minden számla vonatkozásában tartalmaznia
kell a számlákon szereplő, leszállított termékmennyiséget termékkategóriánkénti és korcsoportonkénti
(óvodás/általános iskolai tanuló/gyógypedagógiai tanterv alapján tanuló, illetve integráltan nevelt általános iskolai
tanuló/szak-, illetve középfokú iskola tanuló) bontásban. Intézményfenntartó társulás, valamint többcélú kistérségi
társulás esetében, azok 2010. évi első támogatási kérelméhez csatolni kell az önkormányzatok által kötött társulási
megállapodás másolati példányát. Amennyiben a kérelmező a szállítóval, továbbá a szállító által előállított termékek
továbbértékesítését végző gazdálkodó szervezettel egyidejűleg kötött szállítási szerződést, úgy e szerződés másolati
példányát is csatolni kell a kérelemhez. (4) Amennyiben a jóváhagyást követően a kérelmező adataiban változás következik be – így különösen, ha valamelyik
tagönkormányzat kilép az önkormányzati társulásból, vagy új önkormányzati társulást hoz létre –, a kérelmező
az adatváltozást tíz munkanapon belül köteles az MVH-nak bejelenteni.
(5) A támogatás – az MVH határozata alapján – a támogatási kérelem benyújtásának napjától számított három hónapon
belül kerül átutalásra a kérelmező által – az ügyfél-regisztrációs rendszerben megadott bankszámlaszámra.
(6) Az MVH a hiányosan beküldött támogatási kérelmek tekintetében tíz munkanapos határidő tűzésével hiánypótlásra
szólítja fel a kérelmezőt. (7) Amennyiben a hiánypótlást a kérelmező a (6) bekezdésben rögzített határidőn túl nyújtja be, azt a döntés
meghozatalánál nem lehet figyelembe venni. Az igényelhető támogatás mértéke
8. § (1) Az általános iskolai tanulók ellátása esetén az iskolatej program lebonyolítása a bizottsági rendelet szerinti támogatás
összegéig közösségi forrásból, illetve ehhez kapcsolódóan a Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetésében
meghatározott forrásból kerül finanszírozásra. (2) A közösségi támogatás forintban meghatározott értékének kiszámításakor az euróval kapcsolatos agromonetáris
rendszernek a mezőgazdaságban való alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról és egyes
rendeletek módosításáról szóló, 2006. december 20-i 1913/2006/EK bizottsági rendelet 5. cikk (4) bekezdésének
megfelelően az adott támogatási időszakban annak az időszaknak a kezdő napján érvényes, az Európai Központi Bank
által hivatalosan közzétett forint/euró középárfolyamot kell alapul venni, amelyre a támogatási kérelem vonatkozik.
(3) Az iskolafenntartók székhelyük alapján az e rendelet 4–6. mellékletei szerint kerülnek az igényelhető támogatási
mérték tekintetében besorolásra. A támogatási kategóriákba való besorolás a fenntartó székhelye szerinti
önkormányzatnak a Magyar Köztársaság 2008. évi költségvetéséről szóló 2007. évi CLXIX. törvény 4. számú melléklete
szerinti jövedelemdifferenciálódás mérséklésében év végén elfoglalt pozíciója, valamint 2007–2008. évi önhibáján
kívüli hátrányos helyzete figyelembevételével történik. (4) A megyei önkormányzatok, országos kisebbségi önkormányzatok, gesztor települési önkormányzatok, alapítványok,
egyházak, illetve a települési önkormányzatok többcélú kistérségi társulásáról szóló 2004. évi CVII. törvény alapján
alakított többcélú kistérségi társulások fenntartásában működő iskolák esetében a 4–6. mellékletek szerinti besorolás
alapja a közoktatási intézmény székhelye. (5) Az általános iskolai tanulók ellátására igényelhető támogatás mértéke a 4. melléklet szerinti székhelyű iskolafenntartó
esetében a tejtermékek bruttó vételárának száz százaléka. (6) Sajátos nevelési igényű általános iskolai tanulók esetében igényelhető támogatás a tejtermékek bruttó vételárának
száz százaléka, függetlenül attól, hogy a tanuló gyógypedagógiai intézményben, vagy a többi tanulóval együtt,
azonos iskolai osztályban részesül nevelésben-oktatásban, vagy fejlesztőiskolai oktatás keretében teljesíti
a tankötelezettségét. (7) Az általános iskolai tanulók ellátására igényelhető támogatás mértéke az 5. melléklet szerinti székhelyű iskolafenntartó
esetében a bizottsági rendelet szerinti támogatás, valamint a bizottsági rendelet szerinti támogatás és a bruttó vételár
különbözetének ötven százaléka. (8) Az általános iskolai tanulók ellátására igényelhető támogatás mértéke a 6. melléklet szerinti székhelyű iskolafenntartó
esetében a bizottsági rendelet szerinti támogatás, valamint a bizottsági rendelet szerinti támogatás és a bruttó vételár
különbözetének húsz százaléka. (9) E rendelet alkalmazásában a támogatás alapja a szerződés szerinti bruttó vételár, de legfeljebb
a) az I. kategóriájú termékek esetében 27,6 Ft/dl,
b) a II. kategóriájú termékek esetében 13,2 Ft/dl,
c) a III. kategóriájú termékek esetében 960 Ft/kg.
9. § Óvodások és középfokú iskola tanulóinak ellátása esetén az iskolatej program lebonyolítása során a bizottsági
rendeletben meghirdetett közösségi támogatás mértékéig igényelhető támogatás. Nyilvántartási kötelezettség, ellenőrzés
10. § (1) A közoktatási intézmény köteles naprakész nyilvántartást vezetni az intézménybe felvett tanulók, illetve óvodások,
valamint az adott tanítási, illetve foglalkozási napon jelen lévő tanulók, illetve óvodások számáról és a kiosztott
tejtermékek mennyiségéről a 6. § (1) bekezdésében meghatározott kategóriánkénti részletezésben. A közoktatási
intézmény köteles a nyilvántartást az adott támogatási időszak lejártát követő öt évig megőrizni.
(2) Ha a támogatás átutalását megelőző ellenőrzés során megállapítást nyer, hogy a közoktatási intézmény nem
teljesítette az e rendeletben foglaltakat – különös tekintettel a közoktatási intézmény naprakész nyilvántartási
kötelezettségére –, akkor a kérelmező nem jogosult az érintett közoktatási intézmény esetében igényelhető
támogatás igénybevételére, illetve a Tv-ben meghatározottak szerint mulasztási bírsággal sújtható.
(3) Ha a támogatás kifizetését követő utóellenőrzés során megállapítást nyer, hogy a közoktatási intézmény nem
teljesítette az e rendeletben foglaltakat – különös tekintettel a közoktatási intézmény naprakész nyilvántartási
kötelezettségére –, akkor az érintett közoktatási intézmény esetében a támogatás a Tv. 69. §-a szerinti jogosulatlanul
igénybe vett támogatásnak minősül. Az iskolatej programot népszerűsítő plakát
11. § A bizottsági rendelet 16. cikkében foglaltak alapján minden, az iskolatej programban résztvevő intézménynek
egy – a közösségi rendelet III. mellékletében meghatározott minimumfeltételeknek megfelelő –, az iskolatej
programot népszerűsítő plakátot kell elhelyeznie az intézmény főbejáratánál.
Záró rendelkezés 12. § (1) Ez a rendelet 2010. január 1-jén lép hatályba.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg a 2009. évi iskolatej program szabályozásáról szóló 166/2008. (XII. 22.) FVM
rendelet hatályát veszti azzal, hogy rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben alkalmazni kell.
Az Európai Unió jogának való megfelelés 13. § Ez a rendelet az oktatási intézmények tanulóinak tejjel és egyes tejtermékekkel való ellátására irányuló közösségi
támogatás tekintetében az 1234/2007/EK tanácsi rendelet alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok
megállapításáról szóló, 2008. július 10-i 657/2008/EK bizottsági rendelet végrehajtását szolgálja.
Gráf József s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter