text:
16/2013. (X. 31.) NVB határozata.  A Nemzeti Választási Bizottság H. G. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában meghozta a következő
határozatot: A Nemzeti Választási Bizottság az
„Akarja-e Ön, hogy a  fogyasztóval kötött összes deviza alapú hitelszerződés esetén a  pénzügyi intézmény, a  törlesztő
részletek forint összegének meghatározásakor, svájci frank esetén 180 HUF/CHF, euró esetén 250 HUF/EUR, japán jen
esetén 200 HUF/100 JPY árfolyamot alkalmazzon abban az esetben, ha ezekkel az árfolyamokkal a hitelezett kedvezőbb
feltételekhez jut?”
kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani a Nemzeti Választási Bizottságnál (1054 Budapest, Alkotmány u. 3., levélcím: 1397 Budapest, Pf. 547;
fax: 06-1-795-0304). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. Beadványozó 2013. október 14-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be a  Nemzeti Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja, hogy az  aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő kérdés nem
felel meg az  Nsztv. 13.  § (1)  bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének. Az  egyértelműség
követelménye a  népszavazáshoz való jog érvényesülésének garanciája, melyet a  választópolgár és a  jogalkotó
aspektusából is vizsgálni szükséges. Az  egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy a  kérdésnek egyértelműen
megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a  választópolgár a  népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen
tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen legyen értelmezhető, a kérdésre
igennel vagy nemmel lehessen felelni. A  kérdés egyértelműségének megállapításakor azt is vizsgálni kell, hogy
a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség, és ha
igen, milyen jogalkotásra köteles.
A Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint a népszavazásra feltenni kívánt kérdés az alábbi okok miatt nem
felel meg az egyértelműség követelményének.
Az aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő kérdés valójában három egymástól jól elkülöníthető kérdést foglal
magába, amelyek külön-külön is megválaszolhatók lennének, azonban azok egy kérdésben való szerepeltetése
által azokról a  választópolgárnak nincs lehetősége külön-külön dönteni, illetve megkülönböztetést tenni, és
részkérdésenként véleményt nyilvánítani. A  Bizottság álláspontja szerint az  aláírásgyűjtő íven szereplő kérdésre
ezért nem lehet egyértelműen válaszolni.
A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a kérdésben szereplő „deviza alapú hitelszerződés” pénzügyi fogalom pontos
és precíz ismerete nem elvárható a választópolgároktól, mely miatt a kérdés szintén nem felel meg a választópolgári
egyértelműség követelményének. A  köznyelv ugyanis gyakran a  deviza alapú hitelre a  devizahitel fogalmat
használja, miközben a két hitel között lényeges különbség van, mely a folyósítás és a törlesztések devizanemében
jelenik meg. Devizahitelnél a  folyósítás és a  törlesztés is ténylegesen devizában történik. Deviza alapú hitelnél
a folyósítás és a törlesztés forintban történik, de devizában van meghatározva a hitel és a törlesztő részlet összege.
Bár az  Nsztv. 13.  § (1)  bekezdésében foglalt egyértelműség követelménye nem írja elő, hogy a  népszavazás
kezdeményezője a  kérdés megfogalmazásakor az  egyes jogágak kifejezéskészletét, a  jogszabályokban meglévő
fogalmakat, illetve az  egyes tudományágak, szakterületek terminus technicusait vegye alapul, mégis szükséges,
hogy a  kérdésben olyan kifejezések és fogalmak szerepeljenek, melyek alapján a  választópolgárok egyértelműen
el tudják dönteni, hogy a  kérdésben tartott népszavazás során pontosan miről döntenek. Tekintettel arra, hogy
a  köznyelvben a  deviza alapú hitel és a  devizahitel fogalma összemosódik, illetve azokat gyakran egymás azonos
jelentésű szinonimájaként használják, a  kérdés a  választópolgár számára nem egyértelműen és kétséget kizáróan
megválaszolható.
A Nemzeti Választási Bizottság az  egyértelműség fentiekben ismertetett követelményén túl hivatkozva
az  Alkotmánybíróság 26/2007. (IV. 25.) AB határozatában kifejtett érvrendszerre, annak szerves részének tekinti
azt is, hogy a népszavazási kérdésben foglalt döntési kötelezettség ne legyen kivitelezhetetlen, végrehajthatatlan,
következményeiben kiszámíthatatlan. A  Bizottság álláspontja szerint az  aláírásgyűjtő ív mintapéldányán szereplő
kérdésből a  választópolgár számára nem ítélhető meg egyértelműen és kétséget kizáróan, hogy egy olyan
tartalmú törvényi szabályozás esetén, amelyben a  jogalkotó a  hitelszerződések kapcsán a  svájci frank esetén
180 HUF/CHF, euró esetén 250 HUF/EUR, japán jen esetén 200 HUF/100 JPY árfolyam alkalmazását írja elő, ki és
milyen forrásból fogja viselni a  hosszúlejáratú hitelek futamideje alatt bekövetkezett pénzpiaci változások terheit.
Nem lenne egyértelmű, hogy a  kérdésben tartott eredményes népszavazás milyen változásokat okozna a  hazai
pénzpiac rendszerében, és ennek milyen társadalmi, pénzügyi és egyéb hatásaival kellene számolnia. A  Bizottság
megítélése szerint tehát a  kérdés oly módon van megfogalmazva, hogy egy arról tartott népszavazás esetén
a  választópolgároknak az  eredményes népszavazás következményei ismeretének hiányában kellene döntenie
a kérdés támogatásáról vagy elvetéséről.
A fentiekben ismertetett választópolgári egyértelműségen túl a  Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint
a kezdeményezés a jogalkotói egyértelműség követelményének sem felel meg.
A népszavazásra feltenni kívánt kérdésből ugyanis nem derül ki, hogy a  kezdeményezés az  Országgyűlést olyan
tartalmú jogszabály megalkotására kívánja kötelezni, mely szerint a pénzügyi intézmény a törlesztő részletek forint
összegének meghatározásakor a kezdeményezésben szereplő árfolyamot a futamidő végéig alkalmazza, vagy olyan
tartalmú szabályozás megalkotására irányul, hogy a pénzügyi intézmény a futamidőnek csak egy részéig alkalmazza
a  meghatározott árfolyamot. A  Bizottság álláspontja szerint, tekintettel arra, hogy a  kérdés valójában az  elvárt
szabályozásnak csak hozzávetőlegesen adja meg a tárgyát, annak tartalmára azonban érdemi utalást nem tesz, nem
felel meg a jogalkotói egyértelműség követelményének.
Nem egyértelmű továbbá az sem, hogy a kezdeményezésben foglaltak alapján az Országgyűlésnek olyan tartalmú
szabályozást kellene megalkotnia, mely egyértelműen csak arra ad lehetőséget, hogy a  pénzügyi intézmény
a  kérdésben nevesített „kedvezőbb feltételek” esetén kizárólag egyoldalúan módosítsa a  hitelszerződést, vagy
a  kezdeményező olyan tartalmú szabályozás megalkotását várja el, mely lehetőséget ad arra is, hogy a  szerződő
felek a  hitelszerződésben állapodjanak meg a  pénzpiaci változások esetén, annak feltételeit is meghatározva
az árfolyam alkalmazásának feltételeiről.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja továbbá, hogy Magyarország Alaptörvényének (a  továbbiakban:
Alaptörvény) B) cikk (1) és (3)–(4) bekezdései szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. A közhatalom
forrása a  nép, mely hatalmát választott képviselői útján valamint kivételesen közvetlenül gyakorolja. A  közvetlen
hatalomgyakorlás módja a  népszavazás, melyet az  Országgyűlés hatáskörébe tartozó kérdésben lehet tartani.
A  népszavazás, mint a  népszuverenitás gyakorlásának kivételes módja megvalósulása esetén a  képviseleti
hatalomgyakorlás fölé kerül, mely által az  Országgyűlés végrehajtó szerepbe kerül. Az  érvényes és eredményes
népszavazással hozott döntés az  Országgyűlésre a  népszavazás megtartásától számított három évig kötelező és
az Országgyűlés köteles a népszavazás döntésének haladéktalanul eleget tenni.
A népszavazásnak a  fentiekben ismertetett kivételes szerepével a  Nemzeti Választási Bizottság álláspontja szerint
nem összeegyeztethető, hogy a beadványozó egy időben, ugyanabban a tárgykörben, egymáshoz képest minimális
eltérésekkel 12 darab népszavazási kezdeményezést nyújtson be.
A választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 349.  § (1)  bekezdés c)  pontja az  országos népszavazási
kezdeményezések tekintetében a  választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a  továbbiakban: régi Ve.)
rendelkezéseit rendeli alkalmazni. A  Bizottság álláspontja szerint a  beadványozó magatartása a  régi Ve.  3.  §
d)  pontjában szabályozott jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás elvébe ütközik. A  jóhiszemű és
rendeltetésszerű joggyakorlás elve irányadó az országos népszavazási kezdeményezés benyújtójára is. A Bizottság
álláspontja szerint – egyetértve az  Alkotmánybíróság több határozatában is kifejtett álláspontjával – a  régi
Ve. egészének rendszerében – a  régi Ve. 3.  §-ában foglalt általános alapelvekre is figyelemmel – ítélendő meg
a hitelesítésre szánt aláírásgyűjtő ív. Erre tekintettel az aláírásgyűjtő ívek hitelesítése során az Nsztv. 10. § e) pontja
alapján vizsgálandó az is, hogy a kezdeményezés megfelel-e a régi Ve. 3. §-ában szabályozott eljárási alapelveknek,
ezek között a  jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás követelményének. Jelen esetben a  beadványozó
megsértette a  választási eljárás hivatkozott alapelvét. Az  eljárás kezdeményezője ugyanis 12 darab népszavazási
kezdeményezésre irányuló kérdésből álló csomagot nyújtott be a  Nemzeti Választási Bizottsághoz. A  Bizottság
álláspontja szerint közjogi értelemben nem tekinthető sem jóhiszemű, sem rendeltetésszerű joggyakorlásnak
az  olyan kezdeményezői magatartás, amely egy időben és ugyanabban a  tárgykörben több népszavazásra
bocsátandó kérdés hitelesítésére irányul.
A Nemzeti Választási Bizottság tekintettel arra, hogy az  aláírásgyűjtő ív nem felel meg a  régi Ve.-ben foglalt
követelményeknek és a  kérdés megfogalmazása nem felel meg a  törvényben foglalt követelményeknek az  Nsztv.
10. § c) és e) pontja alapján az aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadta.
II. A határozat az  Alaptörvény B)  cikkén, a  választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI. törvény 349.  § (1)  bekezdés
c)  pontján és (2)  bekezdésén, az  Nsztv. 2.  §-án, a  10.  § c) és e)  pontján, a  13.  § (1)  bekezdésén, a  régi Ve. 3.  §
d) pontján és a 124/A. § (3) bekezdés b) pontján, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a régi Ve. 130. § (1) bekezdésén,
az illetékekről szóló tájékoztatás az 1990. évi XCIII. törvény 37. § (1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés d) pontján, 42. §
(1) bekezdés g) pontján valamint a 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Budapest, 2013. október 29. Dr. Patyi András s. k.,
 a Nemzeti Választási Bizottság elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
13/2016. (II. 9.) ME határozata Magyarország Kormánya és a Paraguayi Köztársaság Kormánya közötti gazdasági együttműködésről szóló megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a külgazdasági és külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek Magyarország Kormánya és a  Paraguayi Köztársaság Kormánya közötti gazdasági együttműködésről
szóló megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás) létrehozásával;
 2. felhatalmazom a külgazdasági és külügyminisztert, hogy a tárgyalásokon részt vevő személyeket kijelölje;
 3. felhatalmazom a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások
eredményeként előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
 4. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
 5. felhívom a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás létrehozását követően a  Megállapodás
szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat tervezetét az  igazságügyért felelős
miniszterrel egyetértésben haladéktalanul terjessze a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
36/2014. (HK 7.) HVKFH szakutasítása NATO egységesítési egyezmények nemzeti elfogadásáról és hatályba léptetéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján,
figyelemmel az egységesítési, szabványosítási tevékenységről és a NATO egységesítési dokumentumok feldolgozásáról és végrehajtásáról szóló 102/2008. (HK 19.) HM
utasítás 4. § (2) bekezdés c) és d) pontjára, a következő
szakutasítást adom ki. 1 – A szakutasítás hatálya a Honvéd Vezérkarra (a továbbiakban: HVK) és a Magyar Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire terjed ki.
2 – STANAG 2606 (EDITION 2 RATIFICATION
DRAFT 2) GUIDANCE FOR THE CONDUCT OF
TACTICAL STABILITY ACTIVITIES AND TASKS –
ATP-3.2.1.1 / Útmutatás a stabilizációs műveletek harcászati szintű vezetéséhez és feladatok végrehajtásához című
NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) A bevezetés időpontja: A NATO kihirdetést követő 6
hónapon belül
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
3 – STANAG 2149 (EDITION 7) (RATIFICATION
DRAFT 1) REQUEST FOR INFORMATION – AIntP-8
EDITION A / Felderítési adatigény című NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül a következők
szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) A bevezetés időpontja: A NATO kihirdetést követő 6
hónapon belül
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
4 – STANAG 2292 (EDITION 1) NATO ASSET
VISIBILITY – AJP-4.11 / NATO eszközök számon tarthatósága Szövetséges Összhaderőnemi Doktrína –
AJP-4.11 című NATO egységesítési egyezmény nemzeti
elfogadásra kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: Honvéd Vezérkar Logisztikai Csoportfőnökség b) A bevezetés időpontja: A NATO kihirdetést követő 6
hónapon belül
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
5 – STANAG 2580 (EDITION 1) (RATIFICATION
DRAFT 1) ALLIED JOINT DOCTRINE FOR
RECEPTION, STAGING, ONWARD MOVEMENT
(RSOM) PROCEDURES – AJPP-3.13.1 / Telepítés és
Visszatelepítés, Fogadás, Állomásoztatás és Előrevonás
Szövetséges Összhaderőnemi Doktrína című NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: Honvéd Vezérkar Logisztikai Csoportfőnökség b) A bevezetés időpontja: A NATO kihirdetést követő 6
hónapon belül
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
6 – STANAG 7149 IERH (EDITION 5) NATO
MESSAGE CATALOGUE – APP-11(C) CHANGE 1 /
NATO Üzenetformátum Katalógus című NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül a következők
szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) A bevezetés időpontja: jövőbeni bevezetés
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
7 – STANAG 2190 JINT (EDITION 2) (RATIFICATION
DRAFT 1) – ALLIED JOINT DOCTRINE FOR
INTELLIGENCE, COUNTER-INTELLIGENCE AND
SECURITY – AJP-2 EDITION A / Felderítés, felderítés
elleni tevékenység és biztonság Szövetséges Összhaderőnemi Doktrína című NATO egységesítési egyezmény
nemzeti elfogadásra kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: Honvéd Vezérkar Felderítő Csoportfőnökség b) A bevezetés időpontja: A NATO kihirdetést követő 6
hónapon belül
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
8 – STANAG 2399 (EDITION 2) (RATIFICATION
DRAFT 1) – RECOVERY AND EQUIPMENT
EVACUATION OPERATIONS, ATP–83 EDITION A /
Harctéri műszaki mentés rendszere című NATO egységesítési egyezmény nemzeti elfogadásra kerül a következők
szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) A bevezetés időpontja: jövőbeni bevezetés
c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél kerüljön
bevezetésre. 9 – STANAG 2592 (Ed1 Rd1) NATO Geospatial Information Framework (NGIF) / NATO térképészeti információs keretrendszer című NATO egységesítési egyezmény
nemzeti elfogadásra kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: MH Geoinformációs Szolgálat
b) A bevezetés időpontja: A NATO kihirdetést követő 6
hónapon belül c) A bevezetésre vonatkozó követelmények: a NATO
egységesítési egyezmény a szárazföldi haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
10 – STANAG 2519 IERH (EDITION 1) NATO
INFORMATION EXCHANGE REQUIREMENTS
SPECIFICATION PROCESS – APP-15 EDITION A
VERSION 1 / A NATO Információcsere követelmények
meghatározott eljárásrendje című NATO egységesítési
egyezmény nemzeti hatályba léptetésre kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) Témakezelő: MH ÖHP Híradó, Informatikai és Infor
mációvédelmi Főnökség
c) A bevezetés időpontja: 2014. május 01.
d) A bevezetésre vonatkozó követelmények:
da) A NATO egységesítési egyezmény a szárazföldi
haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
db) Az egységesítési egyezmény bevezetése MH ÖHP
parancsnoki intézkedésben történjen, valamint teljes terjedelemben, eredetiben angol nyelven kerüljön kiadásra.
11 – STANAG 2281 (EDITION 1) COALITION
OPERATIONS HANDBOOK – APP-13 EDITION 1 /
Koalíciós Műveletek Kézikönyv 1. kiadás című NATO
egységesítési egyezmény nemzeti hatályba léptetésre kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) Témakezelő: MH ÖHP Szárazföldi Hadműveleti és
Kiképzési Főnökség
c) A bevezetés időpontja: 2014. május 19.
d) A bevezetésre vonatkozó követelmények:
da) A NATO egységesítési egyezmény a szárazföldi
haderőnél és a légierőnél kerüljön bevezetésre.
db) Az egységesítési egyezmény bevezetése MH ÖHP
parancsnoki intézkedésben történjen, valamint teljes terjedelemben, eredetiben angol nyelven kerüljön kiadásra.
12 – STANAG 3297 (EDITION 6) NATO STANDARD
AERODROME AND HELIPORT ATS PROCEDURES /
NATO Szabványos repülőtéri és helikopter leszállóhely
légiforgalmi eljárások című NATO egységesítési egyezmény nemzeti hatályba léptetésre kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP
b) Témakezelő: MH ÖHP Légi Vezetési és Irányítási
Központ
c) A bevezetés időpontja: 2014. május 01.
d) A bevezetésre vonatkozó követelmények:
da) A NATO egységesítési egyezmény a légierőnél ke
rüljön bevezetésre. db) Az egységesítési egyezmény bevezetése MH ÖHP
parancsnoki intézkedésben történjen, valamint teljes terjedelemben, eredetiben angol nyelven kerüljön kiadásra.
13 – STANAG 3759 (EDITION 9) NATO
SUPPLEMENT TO ICAO DOC 8168-OPS/611,
VOLUME II, FOR THE PREPARATION OF
INSTRUMENT APPROACH AND DEPARTURE
PROCEDURES – AATCP-1(D) / NATO kiegészítés az
ICAO DOC. 8168-OPS/611, II. kötethez: A műszeres
megközelítési és indulási eljárások tervezéséhez című
NATO egységesítési egyezmény nemzeti hatályba léptetésre kerül a következők szerint:
a) Témafelelős: MH ÖHP b) Témakezelő: MH ÖHP Légi Vezetési és Irányítási
Központ
c) A bevezetés időpontja: 2014. május 01.
d) A bevezetésre vonatkozó követelmények:
da) A NATO egységesítési egyezmény a légierőnél ke
rüljön bevezetésre.
db) Az egységesítési egyezmény bevezetése MH ÖHP
parancsnoki intézkedésben történjen, valamint teljes terjedelemben, eredetiben angol nyelven kerüljön kiadásra.
14 – Ez a szakutasítás a közzétételét követő napon lép
hatályba.
Dr. Orosz Zoltán altábornagy s. k.,
Honvéd Vezérkar főnök helyettes


text:
258/2017. (VII. 13.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Licskay Józsefet 2017. december 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2017. június 30. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
23/2012. (XII. 21.) ORFK utasítása az általános és középiskolák rendjének fenntartásában történő közreműködés rendőrségi végrehajtásáról.
A Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 6. § (1) bekezdés b) pontja alapján, a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény
1. § (2) bekezdés 18. pontjának végrehajtása érdekében kiadom az alábbi utasítást:
I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Az utasítás hatálya kiterjed:
a) a megyei (fővárosi) rendőr-főkapitányságokra; b) a rendőrkapitányságokra.
2. Az utasítás alkalmazásában fenntartó a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény 4. § 9. pontjában szereplő
természetes vagy jogi személy. 3. Az iskolákkal történő kapcsolatfelvétel során a közoktatási információs rendszer Közoktatási Információs Iroda honlapjáról
elérhető „Hivatalos közoktatási intézménytörzs” adataira kell támaszkodni (http://www.kir.hu/intezmeny/kereses.asp).
II. FEJEZET RÉSZLETES RENDELKEZÉSEK 4. Az általános és középiskolák (a továbbiakban együtt: iskola) rendjének fenntartásában az általános rendőrségi
feladatok ellátására létrehozott szerv (a továbbiakban: rendőrség) közreműködőként vehet részt, amely tevékenység
(a továbbiakban: feladat) kizárólag a fenntartó kezdeményezésére történhet.
5. A feladat ellátása során az iskolában szolgálatot teljesítő rendőr feladata a közrendet, közbiztonságot veszélyeztető
cselekmények megelőzése, megszakítása, a szükséges rendőri intézkedések megtétele, valamint az iskola rendjének
fenntartása érdekében segítségnyújtás és tanácsadás a fenntartó részére. A rendőrségi közreműködés nem terjed ki az
adott objektum őrzésére. 6. A feladat végrehajtása a rendőrség gyermek- és ifjúságvédelmi programjaival (pl. Iskola rendőre, D.A.D.A.,
ELLEN-SZER) összhangban történik, melynek során a szolgálatot ellátó rendőrök kötelesek együttműködni.
7. A feladat végrehajtását a jelenleg is működő kapcsolatrendszer, együttműködés fenntartásával, illetve szükség szerinti
kibővítésével kell biztosítani. Az együttműködés tartalma a területileg illetékes rendőrkapitányság és az iskola
fenntartója közötti írásbeli megállapodásban (a továbbiakban: együttműködési megállapodás) is rögzíthető, melynek
megkötése előtt – ahol működik – ki kell kérni a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 10. §-a alapján létrehozott
bűnmegelőzési és közbiztonsági bizottság véleményét. 8. Az együttműködési megállapodásban – az illetékes helyi szerv rendelkezésére álló személyi és tárgyi feltételek
függvényében, az iskola sajátos igényeire, a várhatóan felmerülő, rendőrségi közreműködést igénylő biztonsági
kockázatokra is figyelemmel – rögzíteni kell különösen: a) a szolgálatot ellátó rendőr feladatait;
b) a rend fenntartásában történő közreműködés előre tervezhető, rendszeres jellegű időpontját;
c) az előre tervezhető, de nem rendszeres jelleggel megtartásra kerülő iskolai rendezvények esetében az iskola
részéről a feladat végrehajtására vonatkozó kezdeményezési kötelezettség határidejét;
d) azon kitételt, hogy a feladat ellátására igénybe venni kívánt rendőr nem kérhető kizárólag rendezvénybiztosítás
céljából; e) a kapcsolattartók személyét, beosztását, elérhetőségeit. 9. Az iskolában a feladatot ellátó rendőri jelenlét biztosításának szükségességét az iskolával kapcsolatot tartó személyen
keresztül – az iskola fenntartójának igényeire és a rendőrszakmai szempontokra figyelemmel – havonta értékelni,
felülvizsgálni, és indokolt esetben – amennyiben együttműködési megállapodás megkötésére sor került – az
együttműködési megállapodás módosítását kezdeményezni kell. 10. A feladat ellátására rendkívüli őrt kell kijelölni azzal a feltétellel, hogy szolgálatát nem konkrét felállítási helyen, hanem
mozgási körzetben látja el. A rendkívüli őr feladatait – az utasításban foglaltakra figyelemmel – őrutasításban kell
meghatározni. 11. A feladatban résztvevő állományt úgy kell kijelölni, hogy a feladat ellátása az adott település vonatkozásában ne
eredményezzen biztonsági deficitet a közrend, közbiztonság fenntartásában. Erre figyelemmel a fenntartó
kezdeményezése alapján vizsgálni szükséges a közreműködés alapjául szolgáló esemény, helyzet biztonsági
kockázatait és a rendőrségi közreműködés módját, időtartamát ennek megfelelően kell meghatározni.
12. A feladat ellátását a rendes szolgálatban álló állomány igénybe vételével, túlszolgálat elrendelése nélkül kell
biztosítani. 13. Szakképzettséggel nem rendelkező rendőr a feladat ellátásában önállóan nem vehet részt.
14. A feladat ellátására lehetőleg egyenruhás rendőrt kell kijelölni.
15. Rendőri intézkedést – halaszthatatlan eset kivételével – az iskola nevelőtestülete tagjának jelenlétében kell
kezdeményezni. 16. Amennyiben a tanuló a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény szerinti kötelességeit vétkesen és súlyosan
megszegi, és ez a rendőr számára felismerhető, köteles a fegyelemsértést az iskola nevelőtestülete tagjának jelezni.
III. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 17. Az utasítás 2013. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Hatala József s. k.,
r. altábornagy


text:
8/2015. (HK 3.) HVK HIICSF szakutasítása.  a Magyar Honvédség katasztrófavédelmi feladatainak híradásáról, informatikai és információvédelmi
támogatásáról A szakutasítást az érintettek külön kapják meg.
SZERVEZETI HÍREK A Magyar Honvédség Hadkiegészítő és Központi Nyilvántartó Parancsnokság
tájékoztatója szolgálati és munkáltatói igazolványok érvénytelenítéséről Igazolvány szám
OMT 04646 OMT 04630 Sztojanov Nikolett főhadnagy s. k.,
mb. irodavezető


text:
2007. CLII. törvény egyes vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségekről.
1. § (1) Az alapvető jogok és kötelességek pártatlan és
elfogulatlan érvényesítése, valamint a közélet tisztaságának biztosítása és a korrupció megelőzése céljából az a
személy, aki a 3. §-ban felsorolt feladatot lát el, tisztséget,
illetve munkakört tölt be (a továbbiakban együtt: kötelezett), az e törvényben meghatározott esetekben a törvény
mellékletében rögzített adattartalommal nyilatkozatot tesz
a saját és a vele egy háztartásban élő hozzátartozók jövedelmi, érdekeltségi és vagyoni helyzetéről (a továbbiakban: vagyonnyilatkozat).
(2) Nem köteles e törvény rendelkezései szerint vagyonnyilatkozatot tenni az, aki külön jogszabály alapján
vagyonnyilatkozat tételére egyébként kötelezett.
A törvényt az Országgyűlés a 2007. december 3-i ülésnapján fogadta el.
Értelmező rendelkezések 2. § E törvény alkalmazásában
a) közszolgálatban álló személy:
1. a rendvédelmi szerv hivatásos állományú tagja,
2. a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állo
mányú katonája,
3. aki közalkalmazotti jogviszonyban áll,
4. aki közszolgálati jogviszonyban áll,
5. aki ügyészségi szolgálati viszonyban áll, valamint
6. az igazságügyi alkalmazott;
b) hozzátartozó: a házastárs, az élettárs, valamint a kö
zös háztartásban élő szülő, gyermek, a házastárs gyermeke, ideértve az örökbefogadott és a nevelt gyermeket is.
A vagyonnyilatkozat-tételre kötelezett 3. § (1) Vagyonnyilatkozat tételére kötelezett az a közszolgálatban álló személy, aki – önállóan vagy testület tagjaként – javaslattételre, döntésre vagy ellenőrzésre
jogosult
a) közigazgatási hatósági vagy szabálysértési ügyben,
b) közbeszerzési eljárás során,
c) feladatai ellátása során költségvetési vagy egyéb
pénzeszközök felett, továbbá az állami vagy önkormányzati vagyonnal való gazdálkodás, valamint elkülönített állami pénzalapok, fejezeti kezelésű előirányzatok, önkormányzati pénzügyi támogatási pénzkeretek tekintetében,
d) egyedi állami vagy önkormányzati támogatásról
való döntésre irányuló eljárás lefolytatása során, vagy
e) állami vagy önkormányzati támogatások felhasználásának vizsgálata, vagy a felhasználással való elszámoltatás során.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltaktól függetlenül vagyonnyilatkozat tételére kötelezett, aki
a) fegyveres szerv hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló törvény hatálya alá tartozó osztályvezetői, illetve azzal azonos vagy magasabb beosztású
vezető beosztást, valamint a Magyar Honvédség hivatásos
és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló
törvény hatálya alá tartozó tábornoki vagy ezredesi rendfokozattal rendszeresített beosztást tölt be,
b) politikai tanácsadó és főtanácsadó, kormány- vagy
miniszteri tanácsadó vagy főtanácsadó,
c) vezetői megbízással rendelkező köztisztviselő,
d) jogszabály alapján „C” típusú nemzetbiztonsági el
lenőrzésre köteles fontos és bizalmas munkakört tölt be,
e) ügyész vagy
f) közjegyző.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltaktól függetlenül vagyonnyilatkozat tételére kötelezett
a) a Magyar Fejlesztési Bank Rt. vezérigazgatója, igazgatóságának, felügyelőbizottságának elnöke és tagja,
b) a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. felügyelőbizottságának és ellenőrző bizottságának tagja,
c) a többségi állami részesedéssel működő gazdálkodó
szervezet tisztségviselője és felügyelőbizottságának tagja,
d) az Országgyűlés és a Kormány által alapított közalapítvány tisztségviselője, továbbá
e) az a közszolgálatban nem álló személy, aki – önállóan vagy testület tagjaként – javaslattételre, döntésre, illetve ellenőrzésre jogosult
ea) az állam, önkormányzat, költségvetési intézmény,
valamint többségi állami, illetve többségi önkormányzati
tulajdonban lévő gazdasági társaság, továbbá az Országgyűlés, a Kormány, valamint önkormányzat által alapított
közalapítvány közbeszerzési eljárásban,
eb) feladatai ellátása során költségvetési vagy egyéb
pénzeszközök felett, továbbá az állami vagy önkormányzati vagyonnal való gazdálkodás, valamint elkülönített állami pénzalapok, fejezeti kezelésű előirányzatok, önkormányzati pénzügyi támogatási pénzkeretek tekintetében,
illetve az Országgyűlés, a Kormány, valamint önkormányzat által alapított közalapítvány támogatási pénzeszköz
juttatásánál,
ec) egyedi állami vagy önkormányzati támogatásról
való döntésre irányuló eljárás lefolytatása során, vagy
ed) állami, önkormányzati, illetve az Országgyűlés, a
Kormány, valamint önkormányzat által alapított közalapítványi támogatások felhasználásának vizsgálata, valamint a felhasználással való elszámoltatás során.
4. § A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget
a) a 3. § (1)–(2) bekezdésében meghatározott közszol
gálatban álló személyek esetében – ide nem értve a közjegyzőt és az ügyészt – az őket ilyen minőségében alkalmazó szervezet szervezeti és működési szabályzatában,
b) a 3. § (3) bekezdés a)–c) pontjában meghatározott
esetben a gazdálkodó szervezet létesítő okiratában,
c) a 3. § (3) bekezdés d) pontjában foglalt esetben a
közalapítvány alapszabályában
fel kell tüntetni.
A vagyonnyilatkozat-tétel esedékessége 5. § (1) A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségnek a
kötelezett
a) a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó jogviszony, beosztás létrejötte, munka- vagy feladatkör betöltése érdekében azt megelőzően,
b) a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó jogviszony, beosztás, munka- vagy feladatkör megszűnését követő harminc napon belül,
c) a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó jogviszony, beosztás, munka- vagy feladatkör fennállása alatt az első vagyonnyilatkozatot követően, ha törvény eltérően nem rendelkezik,
ca) a 3. § (1) bekezdés b) pontjában és a 3. § (3) bekezdés e) pont ea) alpontjában meghatározott személy esetében évenként,
cb) a 3. § (1) bekezdés c)–e) pontjában és a 3. § (3) bekezdés e) pont eb)–ed) alpontjaiban meghatározott személy esetében kétévenként,
cc) a 3. § (1)–(3) bekezdésében meghatározott, a
c) pont ca)–cb) alpontok hatálya alá nem tartozó személy
esetében ötévenként
köteles eleget tenni.
(2) A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget az (1) bekezdés c) pontjában foglalt esetben az esedékesség évében
június 30-ig kell teljesíteni.
(3) Nem kell az (1) bekezdés a) pontja szerint vagyonnyilatkozatot tenni a közszolgálatban álló személy
beosztásának, munka- vagy feladatkörének megváltozása,
továbbá jogviszonyának megszűnése és egyidejűleg új
jogviszony létesítése esetén, ha a korábbi és az új jogviszony, beosztás, munka- vagy feladatkör is vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget alapoz meg.
(4) Nem kell az (1) bekezdés b) pontja szerint vagyonnyilatkozatot tenni a közszolgálatban álló személy
foglalkoztatására irányuló jogviszony áthelyezéssel történő megszűnésekor, feltéve, hogy az áthelyezés vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséggel járó munkakörbe,
illetve feladatkörbe történik.
Vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséggel érintett
jogviszony létrehozása 6. § (1) Közszolgálatban álló személy foglalkoztatására
irányuló jogviszonyt – a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség fennállása esetén – a vagyonnyilatkozat teljesítéséig és a 9. § szerinti tilalom fennállása alatt nem lehet
létrehozni.
(2) A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó munkakör, beosztás vagy feladatkör a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség teljesítéséig és a 9. § szerinti tilalom fennállása alatt nem látható el, arra a kötelezettet kinevezni, megbízni vagy vele más szerződéses jogviszonyt
létrehozni nem lehet.
A vagyonnyilatkozat őrzése 7. § A vagyonnyilatkozat őrzéséért
a) közszolgálatban álló személy kötelezett esetében a
munkáltatói jogkör gyakorlója, közjegyző esetében a területi közjegyzői kamara elnöksége,
b) a 3. § (3) bekezdés a)–c) pontja szerinti kötelezett
esetében a gazdálkodó szervezet tekintetében a tulajdonosi jogokat az állam nevében gyakorló személy vagy
szervezet,
c) a 3. § (3) bekezdés d) pontja szerinti kötelezettek
esetében az állami támogatási előirányzat kezelője – helyi
önkormányzat esetében a jegyző, közalapítvány esetében
az alapítói jogokat gyakorló szerv, területfejlesztési tanács
esetében annak hivatali szervezete –, vagy ha e szerv nem
azonos az állami pénzalap, illetve az állami támogatási
előirányzat felhasználásának szakmai lebonyolításáért
felelős szervvel, akkor ez utóbbi
felelős (a továbbiakban: őrzésért felelős).
A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség 8. § (1) Vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségét az teljesíti, aki annak esedékességekor valós tartalmú vagyonnyilatkozatot tesz. A valós tartalom megállapítására a
vagyonnyilatkozat őrzéséért felelős személy a 13. §
alapján jogosult.
(2) A vagyonnyilatkozatot a vagyonnyilatkozat-tétel
napján fennálló érdekeltségi és vagyoni helyzetről, valamint a vagyonnyilatkozat-tétel időpontját megelőző öt
naptári évben szerzett bármilyen jogviszonyból származó
jövedelemről kell kitölteni.
(3) A vagyonnyilatkozat tartalmazza
a) a kötelezett nevét, születési helyét és idejét, anyja
nevét, lakcímét, valamint a munkáltatójára vonatkozó
adatokat, b) a kötelezettel egy háztartásban élő hozzátartozójának nevét, születési helyét és idejét, anyja nevét,
c) a kötelezett és a vele egy háztartásban élő hozzátartozója jövedelmi, érdekeltségi és vagyoni viszonyaira
vonatkozó adatokat.
(4) Az őrzésért felelős köteles a kötelezettet a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség fennállásáról és esedékességének időpontjáról az esedékességet – vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget keletkeztető jogviszony, beosztás
létesítése, munka- vagy feladatkör betöltése kivételével
legalább 30 nappal – megelőzően tájékoztatni.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott tájékoztatás tartalmazza a) az e törvény melléklete szerinti nyomtatványt,
b) a nyomtatvány kitöltéséhez szükséges írásbeli útmu
tatást,
c) a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség megszegé sének jogkövetkezményeire való figyelmeztetést.
A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség megszegésének
jogkövetkezményei 9. § (1) Annak, aki vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének a teljesítését megtagadja, a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó megbízatását vagy jogviszonyát – az arra vonatkozó, külön jogszabályban meghatározott megszüntetési okoktól függetlenül – meg kell
szüntetni, és a jogviszony megszűnésétől számított három
évig közszolgálati jogviszonyt nem létesíthet, valamint az
e törvény szerinti vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget
megalapozó munkakört, feladatkört, tevékenységet vagy
beosztást nem láthat el.
(2) Ha a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség teljesítését a kizárólag a 3. § (3) bekezdése szerint arra kötelezett
tagadja meg, a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget
megalapozó jogviszonya vagy megbízatása e törvény erejénél fogva szűnik meg. Erről az őrzésért felelős a megtagadás bekövetkezésétől számított három munkanapon belül értesíti a kötelezettet.
10. § (1) Ha a kötelezett nem tesz vagyonnyilatkozatot,
az őrzésért felelős köteles a kötelezettet írásban felszólítani arra, hogy e kötelezettségét a felszólítás kézhezvételétől
számított nyolc napon belül teljesítse.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti határidő eredménytelenül telik el, azt a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség
megtagadásának kell tekinteni, kivéve, ha a kötelezett a
kötelezettségének önhibáján kívül nem tudott eleget tenni.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott esetben a kötelezett a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének az akadály megszűnésétől számított nyolc napon belül köteles
eleget tenni, ennek elmulasztását a vagyonnyilatkozattétel megtagadásának kell tekinteni.
A vagyonnyilatkozat-tétel formai követelményei 11. § (1) Vagyonnyilatkozatot két példányban az e törvény mellékletében meghatározottak szerint kell kitölteni
és a kötelezett által valamennyi oldalán aláírva példányonként külön-külön zárt borítékba kell helyezni.
(2) A vagyonnyilatkozatot elektronikus úton is ki lehet
tölteni.
(3) A nyilatkozó és az őrzésért felelős a boríték lezárására szolgáló felületen elhelyezett aláírásával egyidejűleg
igazolja, hogy a nyilatkozat átadására zárt borítékban került sor. Az őrzésért felelős személy a nyilatkozatot nyilvántartási azonosítóval látja el.
(4) A vagyonnyilatkozat egyik példánya a nyilvántartásba vétel után a kötelezettnél marad, másik példányát az
őrzésért felelős az egyéb iratoktól elkülönítetten kezeli.
(5) A vagyonnyilatkozatot tartalmazó borítékokat – a
nyilatkozó és az őrzésért felelős példányát is – csak a
14. §-ban meghatározott vizsgálat során az eljáró szerv
bonthatja fel.
(6) A vagyonnyilatkozat átadására, nyilvántartására, a
vagyonnyilatkozatban foglalt személyes adatok védelmére
vonatkozó további szabályokat az őrzésért felelős szabályzatban állapítja meg.
12. § (1) Ha a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség
megszűnt, vagy a kötelezett új vagyonnyilatkozatot tett, az
őrzésért felelős a vagyonnyilatkozat általa őrzött példányát 8 napon belül a kötelezettnek visszaadja.
(2) Az 5. § (3) és (4) bekezdésében szabályozott esetben
a kötelezett az őrzésért továbbiakban felelőst tájékoztatja
arról, hogy érvényes vagyonnyilatkozatot tett. Az őrzésért
továbbiakban felelős az őrzésért korábban felelősnél
a vagyonnyilatkozat átadását kezdeményezi, aki a kezdeményezésnek haladéktalanul eleget tesz.
13. § A vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség teljesítését az őrzésért felelős személy ellenőrzi. A nyilatkozat tartalmát abban az esetben ismerheti meg, ha a 14. § rendelkezései szerint döntenie kell a vagyongyarapodási vizsgálat kezdeményezéséről.
A vagyongyarapodási vizsgálat 14. § (1) Ellenőrzési eljárás kezdeményezése előtt az őrzésért felelős a nyilatkozattételre kötelezettet meghallgatja, ha vagyoni helyzetére vonatkozó valamely bejelentés
szerint alaposan feltehető, hogy vagyongyarapodása a nyilatkozattételi kötelezettségét megalapozó jogviszonyából,
illetve az őrzésért felelős által ismert egyéb törvényes forrásból származó jövedelme alapján nem igazolható. Nem
lehet meghallgatást sem kezdeményezni, ha a bejelentő
névtelen, illetve a bejelentés nyilvánvalóan alaptalan,
vagy olyan tényre, körülményre utal, amelyet az őrzésért
felelős már korábbi meghallgatás során tisztázott. Meghallgatásra érdekképviselet jelenlétében, jegyzőkönyvvezetés mellett kerülhet sor.
(2) A meghallgatásra vonatkozó további szabályokat az
őrzésért felelős személy vagy szerv szabályzatban, az érdekképviselettel egyeztetve állapítja meg.
(3) Az őrzésért felelős az (1) bekezdés szerinti meghallgatást követően – a vagyonnyilatkozat haladéktalan megküldésével – az állami adóhatóságnál a kötelezett és a vele
egy háztartásban élő hozzátartozója vagyongyarapodásának az adózás rendjéről szóló törvény szerinti vizsgálatát
kezdeményezi, ha a meghallgatási eljárás során a bejelentésben szereplő tények, adatok, körülmények nem tisztázódnak hitelt érdemlően.
(4) Az őrzésért felelős a vagyonnyilatkozat megküldésével az állami adóhatóságnál a kötelezett és a vele egy
háztartásban élő hozzátartozója vagyongyarapodásának
vizsgálatát kezdeményezheti akkor is, ha a kötelezett vagyongyarapodása bejelentési kötelezettség alá eső tevékenységből származik, de a kötelezett a bejelentést elmulasztotta.
(5) Az állami adóhatóság az őrzésért felelős (3) bekezdés szerinti kezdeményezésére soron kívül, az adózás
rendjéről szóló törvényben meghatározott vagyongyarapodási vizsgálatot folytat le.
15. § (1) Az állami adóhatóság a vagyongyarapodási
vizsgálat alapján lefolytatott hatósági eljárásban hozott határozatában – az adózás rendjéről szóló törvényben meghatározottakon túl – megállapítja, hogy milyen összegű jövedelem fedezi a kötelezett vagy a vele egy háztartásban
élő hozzátartozó törvényesen megszerzett jövedelmét
meghaladó mértékű vagyongyarapodást, illetve életvitelre
fordított kiadásokat.
(2) Az állami adóhatóság a jogerős határozat megküldésével, valamint a vagyonnyilatkozatok visszaküldésével
értesíti az őrzésért felelőst.
(3) Ha a kötelezett a jogerős határozat (1) bekezdés szerinti megállapítása ellen bírósági felülvizsgálata iránt pert
indított, erről az őrzésért felelőst a keresetlevél egy példányának megküldésével értesíti. Az állami adóhatóság a per
jogerős befejezéséről az eljárást lezáró határozat
megküldésével az őrzésért felelőst értesíti.
16. § (1) Ha a 15. § (1) bekezdése szerint az állami adóhatóság által megállapított összeg meghaladja a vagyonnyilatkozat-tétel évét megelőző naptári évben a vagyonnyilatkozat-tétel évének első napján érvényes kötelező
legkisebb munkabér havi összege húszszorosát, az állami
adóhatóság vagyongyarapodási vizsgálata alapján hozott
jogerős határozatának, illetve – ha annak bírósági felülvizsgálatát kezdeményezték – a bíróság határozatának az
őrzésért felelős általi kézhezvételétől számított második
hónap első napján
a) a 3. § (3) bekezdése szerinti kötelezett esetében a
vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó jogviszonya vagy megbízatása e törvény erejénél fogva megszűnik, amely tényről az őrzésért felelős három munkanapon belül értesíti a kötelezettet,
b) az a) pont hatálya alá nem tartozó kötelezett esetében a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget megalapozó megbízatását vagy jogviszonyát – az arra vonatkozó,
külön jogszabályban meghatározott megszüntetési okoktól függetlenül – meg kell szüntetni.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásától az őrzésért felelős
eltekint, ha a kötelezett bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy
az az adott helyzetben tőle elvárható.
(3) Az a kötelezett, akinek jogviszonya az (1) bekezdésben meghatározottak szerint szűnt meg, három évig az
e törvény szerinti vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettséget
megalapozó munkakört, feladatkört, tevékenységet vagy
beosztást nem láthat el.
Módosító rendelkezések 17. § A közjegyzőkről szóló 1991. évi XLI. törvény
(a továbbiakban: Közjtv.) 7. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A közjegyző tisztsége ellátásán kívül csak tudományos, művészi, irodalmi, oktató és műszaki alkotó munkát,
továbbá sporttevékenységet végezhet keresőtevékenységként. A közjegyző e kereső tevékenységét köteles
bejelenteni a területi kamara elnökségének.”
18. § (1) A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi
XXIII. törvény (a továbbiakban: Ktv.) 22/A. §-t megelőző
alcíme helyébe a következő rendelkezés lép:
„A vagyongyarapodás vizsgálata” (2) A Ktv. 22/A. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„22/A. § A munkáltatói jogkör gyakorlója az állami
adóhatóságnál a közélet tisztasága szempontjából jelentős
érzékenységgel rendelkező munkakörben foglalkoztatott
köztisztviselő és vele egy háztartásban élő hozzátartozója
vagyongyarapodásának az adózás rendjéről szóló törvény
szerinti vizsgálatát a közszolgálati jogviszony fennállása
alatt ötévente, megszűnése esetén haladéktalanul kezdeményezi.”
(3) A Ktv. a következő 79. §-sal egészül ki:
„79. § Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben
állapítsa meg a közélet tisztasága szempontjából jelentős
érzékenységgel rendelkező munkaköröket.”
(4) A Ktv. 67. § (1) bekezdésében a „22/B” szövegrész
helyébe a „22/A” szöveg lép.
(5) A Ktv. 44. § (1) bekezdésében hatályát veszti az
„a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeleténél,” szövegrész és a „ , valamint a Nemzeti Fejlesztési Ügynökségnél”
szövegrész, valamint a Ktv. 44. § (5) bekezdésében az „és
az Állami Számvevőszéknél” szövegrész helyébe az „ , az
Állami Számvevőszéknél, a Pénzügyi Szervezetek Állami
Felügyeleténél és a Nemzeti Fejlesztési Ügynökségnél”
szöveg lép.
(6) A Ktv. 78. § (1) bekezdésében az „a köztisztviselő
illetményén felül” szövegrész helyébe az „a köztisztviselő
illetményén felül, írásban, a célfeladat megállapításakor
vagy teljesítésének igazolásakor” szöveg, a „kifizetéséről,” szövegrész helyébe a „teljesítés igazolásakor történő
meghatározásáról a kifizetést megelőzően, kifizetéséről,”
szöveg, 78/A. § (1) bekezdésében a „minisztériumot érint
– ideértve a Miniszterelnöki Hivatalt is –” szövegrész helyébe a „központi államigazgatási szervet érint” szöveg, az
„a köztisztviselőt foglalkoztató miniszter” szövegrész
helyébe az „a köztisztviselőt foglalkoztató szerv vezetője”
szöveg lép.
(7) A Ktv. 80. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül
ki:
„(4) Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy rendeletben állapítsa meg az Európai Unió magyar soros elnökségében közvetlenül résztvevő köztisztviselők kiválasztására, valamint többletmunkájukhoz és képzési többletterhükhöz kapcsolódó anyagi elismerésük feltételeire, módjára és mértékére vonatkozó szabályokat, továbbá a képzésükre és a képzéssel kapcsolatos kötelezettségükre
vonatkozó eltérő szabályokat.”
(8) A fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény
342. § (1) bekezdése a következő h) ponttal egészül ki:
[Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben
részletesen szabályozza:]
„h) az Európai Unió magyar soros elnökségében közvetlenül résztvevő hivatásos szolgálati jogviszonyban állók kiválasztására, valamint többletmunkájukhoz és képzési többletterhükhöz kapcsolódó anyagi elismerésük feltételeire, módjára és mértékére vonatkozó szabályokat,
továbbá a képzésükre és a képzéssel kapcsolatos
kötelezettségükre vonatkozó eltérő szabályokat.”
(9) A Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény 287. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy rendeletben állapítsa meg az Európai Unió magyar soros elnökségében közvetlenül résztvevő katonai szolgálati jogviszonyban állók kiválasztására, valamint többletmunkájukhoz és képzési többlet terhükhöz kapcsolódó jutalmazásuk/anyagi elismerésük feltételeire, módjára és mértékére
vonatkozó szabályokat, továbbá a képzésükre és a
képzéssel kapcsolatos kötelezettségükre vonatkozó eltérő
szabályokat.”
(10) A közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény 92. §-a a következő (3) bekezdéssel
egészül ki:
„(3) Felhatalmazást kap a Kormány arra, hogy rendeletben állapítsa meg az Európai Unió magyar soros elnökségében közvetlenül résztvevő közalkalmazottak kiválasztására, valamint többletmunkájukhoz és képzési többletterhükhöz kapcsolódó anyagi elismerésük feltételeire, módjára és mértékére vonatkozó szabályokat, továbbá a képzésükre és a képzéssel kapcsolatos kötelezettségükre
vonatkozó eltérő szabályokat.”
(11) A Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról
szóló 2006. évi LVII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.)
6. §-a a következő új (7) bekezdéssel egészül ki:
„(7) Ha a miniszter, az államtitkár és a szakállamtitkár
kinevezéséről, felmentéséről vagy megbízatásának lemondás miatti megszűnésének megállapításáról szóló okiratban a megbízatás keletkezésének vagy megszűnésének
időpontja naptári napként van meghatározva, az állami vezető a megjelölt naptári nap kezdetén lép hivatalba, illetve
megbízatása a megjelölt naptári nap végén szűnik meg.”
(12) A Ksztv. 29. § (4) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(4) A tárca nélküli miniszter feladat- és hatásköréről
szóló kormányrendeletben kell kijelölni a Miniszterelnöki
Hivatal azon államtitkárát, szakállamtitkárát, valamint
egyéb szervezeti egységének vezetőjét, akiknek tevékenységét a tárca nélküli miniszter irányítja. A tárca nélküli miniszter gyakorolja a köztisztviselők jogállásáról szóló törvény alapján a hivatali szervezet vezetőjének hatáskörébe
tartozó munkáltatói jogokat azon szervezeti egységek állo
mányába tartozó köztisztviselők esetében, amelyek vezetője tevékenységének irányítása a tárca nélküli miniszter
vagy olyan állami vezető hatáskörébe tartozik, akinek a tevékenységét a tárca nélküli miniszter irányítja.”
(13) A Ksztv. 69. § (2) bekezdésében hatályát veszti az
„ , illetve a 29. § (4) bekezdésében meghatározott esetben a
tárca nélküli miniszter” szöveg.
(14) A Ksztv. 70. § (3) bekezdése a következő új második mondattal egészül ki:
„A tárca nélküli miniszter titkárságát közvetlenül kabinetfőnök vezeti.”
(15) Az egyes foglalkoztatási jogviszonyokat szabályozó törvények munka- és pihenőidőre vonatkozó rendelkezéseinek módosításáról szóló 2007. évi LXXIII. törvény
12. § (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(6) Az 1992. évi XXIII. törvény (a továbbiakban: Ktv.)
62. § (1) bekezdésében meghatározott adatszolgáltatást
2007. évben nem kell teljesíteni. Az elmaradt adatszolgáltatás helyett egyszerűsített adatszolgáltatásra kerül sor. Az
egyszerűsített adatszolgáltatás a közigazgatási szerv szervezeti adataira, valamint a közszolgálati jogviszonyban állók létszámára, munkaidejére, besorolására és vezetői beosztására terjed ki, azzal, hogy azt a 2008. január 1-jei állapotnak megfelelően 2008. február 29-ig – a központi közszolgálati hatóság által meghatározott módon – kell teljesíteni. A központi létszám- és bérgazdálkodási statisztikai
információs rendszer a Ktv. 62. § (2) bekezdése alapján a
2007. szeptember 1-jei állapotra vonatkozó adatok helyett
a 2008. január 1-jei állapotra vonatkozó adatokat adja át a
központi közszolgálati nyilvántartás számára.”
19. § (1) Az ügyészségi szolgálati viszonyról és az
ügyészségi adatkezelésről szóló 1994. évi LXXX. törvény
(a továbbiakban: Üsztv.) 15. § (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) A legfőbb ügyész, a legfőbb ügyész helyettese az
országgyűlési képviselőkre vonatkozó szabályok szerint
köteles vagyonnyilatkozatot tenni, első ízben a megválasztását, kinevezését követő harminc napon belül. A vagyonnyilatkozat nyilvántartására, ellenőrzésére, kezelésére az országgyűlési képviselők vagyonnyilatkozatának
nyilvántartására, ellenőrzésére, kezelésére vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.”
(2) Az Üsztv. 35. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Összeférhetetlenség miatt meg kell szüntetni a legfőbb ügyész, a legfőbb ügyész helyettese ügyészségi szolgálati jogviszonyát, ha vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének teljesítését megtagadja, a teljesítést elmulasztja, vagy vagyonnyilatkozatában lényeges adatot, tényt valótlanul közöl.”
(3) Az Üsztv. a 40. §-t követően a következő 40/A. §-sal
és alcímmel egészül ki:
„Bejelentési kötelezettség 40/A. § Az ügyész köteles bejelenteni a munkáltatói
jogkör gyakorlójának a tudományos, oktatói (edzői, versenybírói, játékvezetői), ismeretterjesztő, művészeti, illetőleg szerzői jogi védelemben részesülő, továbbá a kizárólag tiszteletdíj ellenében végzett lektori és szerkesztői
tevékenységét.”
20. § (1) A tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról szóló 1996. évi LVII. törvény
(a továbbiakban: Tpvt.) 40. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A Gazdasági Versenyhivatal elnöke, elnökhelyettese, a Versenytanács tagja az országgyűlési képviselőkre
vonatkozó szabályok szerint köteles vagyonnyilatkozatot
tenni, első ízben a kinevezését követő harminc napon belül. A vagyonnyilatkozat nyilvántartására, ellenőrzésére,
kezelésére az országgyűlési képviselők vagyonnyilatkozatának nyilvántartására, ellenőrzésére, kezelésére
vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.”
(2) A Tpvt. 40. §-a a következő (5) bekezdéssel egészül
ki:
„(5) Összeférhetetlenség miatt meg kell szüntetni a
Gazdasági Versenyhivatal elnöke, elnökhelyettese, a Versenytanács tagja megbízatását, ha vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének teljesítését megtagadja, a teljesítést
elmulasztja, vagy vagyonnyilatkozatában lényeges adatot,
tényt valótlanul közöl.”
21. § (1) A rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi
I. törvény (a továbbiakban: Rtvt.) a 35. §-t követően a következő 35/A. §-sal egészül ki:
„35/A. § Összeférhetetlenség miatt meg kell szüntetni a
Testület tagjának megbízatását, ha vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének teljesítését megtagadja, a teljesítést
elmulasztja, vagy vagyonnyilatkozatában lényeges adatot,
tényt valótlanul közöl.”
(2) Az Rtvt. 36. § (3) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(3) A Testület tagja az országgyűlési képviselőkre vonatkozó szabályok szerint köteles vagyonnyilatkozatot
tenni, első ízben a megválasztását követő harminc napon
belül. A vagyonnyilatkozat kezelésére, nyilvántartására,
ellenőrzésére az országgyűlési képviselők vagyonnyilatkozatának kezelésére, nyilvántartására, ellenőrzésére
vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.”
22. § Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló 1997. évi LXVIII. törvény (a továbbiakban:
Iasztv.) a 37. §-t követően a következő 37/A. §-sal és alcímmel egészül ki:
„Bejelentési kötelezettség 37/A. § Az igazságügyi alkalmazott köteles bejelenteni
a munkáltatói jogkör gyakorlójának a tudományos, okta
tói, művészeti, lektori, szerkesztői, sport-, valamint a jogi
oltalom alá eső szellemi tevékenységét.”
23. § (1) A közbeszerzésekről szóló 2003. évi CXXIX.
törvény (a továbbiakban: Kbtv.) 375. §-a a következő
(7) bekezdéssel egészül ki:
„(7) A Tanács elnöke, alelnöke és tagja az országgyűlési
képviselőkre vonatkozó szabályok szerint köteles vagyonnyilatkozatot tenni, első ízben a kijelölését követő
harminc napon belül. A vagyonnyilatkozat nyilvántartására, ellenőrzésére, kezelésére az országgyűlési képviselők
vagyonnyilatkozatának nyilvántartására, ellenőrzésére,
kezelésére vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.”
(2) A Kbtv. 377. § (6) bekezdése a következő g) ponttal
egészül ki:
[A Tanács elnökének, alelnökének és tagjainak megbízatása megszűnik]
„g) az összeférhetetlenség megállapításával.” (3) A Kbtv. 376. § (3)–(4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép, egyidejűleg a § a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
„(3) Összeférhetetlenség miatt meg kell szüntetni a Tanács elnökének, alelnökének és tagjának a megbízatását,
ha vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének teljesítését
megtagadja, a teljesítést elmulasztja, vagy vagyonnyilatkozatában lényeges adatot, tényt valótlanul közöl.
(4) A tagok kijelölésének és visszahívásának az
(1)–(3) bekezdés esetén kívüli szabályait a kijelölő szervezetek állapítják meg úgy, hogy a Tanács működőképessége állandóan biztosítható legyen.
(5) A tagok megbízatásukat személyesen kötelesek
ellátni.” (4) A Kbtv. 377. § (7) bekezdésében az „e) pontja” szövegrész helyébe az „e) és g) pontja” szöveg lép.
24. § (1) Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (a továbbiakban: Ávtv.) 8. § (6) bekezdés d) pontja
helyébe a következő rendelkezés lép:
[Kizárással szünteti meg a megbízatást a miniszterelnök
javaslatára a köztársasági elnök, ha a Tanács tagja]
„d) vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségének teljesítését megtagadja, a teljesítést elmulasztja, vagy vagyonnyilatkozatában lényeges adatot, tényt valótlanul
közöl.”
(2) Az Ávtv. 16. §-a helyébe a következő rendelkezés
lép:
„16. § (1) A Tanács tagja az országgyűlési képviselőkre
vonatkozó szabályok szerint köteles vagyonnyilatkozatot
tenni, első ízben a kinevezését követő harminc napon
belül.
(2) A vagyonnyilatkozat nyilvántartására, ellenőrzésére, kezelésére az országgyűlési képviselők vagyonnyilatkozatának nyilvántartására, ellenőrzésére, kezelésére vonatkozó szabályokat azzal az eltéréssel kell alkalmazni,
hogy a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettség teljesítésé
nek megtagadása, elmulasztása vagy a vagyonnyilatkozatban közölt lényeges adat, tény valótlan közlése esetén az
Országgyűlés összeférhetetlenségi ügyekkel foglalkozó
bizottsága kezdeményezi a 8. § (6) bekezdés szerinti
javaslat megtételét a miniszterelnöknek.”
Hatályon kívül helyező rendelkezések 25. § Hatályát veszti
a) a Közjtv. 7. § (5) bekezdése, 17. § (1) bekezdés
g) pontja, 22. § k) pontja, 48. § e) pontja,
b) a Ktv. 1. § (6) bekezdése, 7. § (7) bekezdése,
22/B. §-a, 80. § (1) bekezdés i) pontja és a 6. melléklete,
c) a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény 20. § (2) bekezdés első mondatában a
„ , továbbá azokat a munkaköröket, amelyek betöltéséhez
a közalkalmazottnak vagyonnyilatkozatot kell tennie”
szövegrész, 20. § (2) bekezdés második mondata, 20. §
(3) bekezdése, 41/A. §-a,
d) az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 11/A. §-a,
e) az Üsztv. 21. § (1) bekezdés i) pontja, 25. § (2) bekezdés i) pontja, 26. § m) pontja, 87. § (1) bekezdés i) pontja, 94/B. §-a,
f) a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény 65. §
(4) bekezdésében a „bejelenteni, illetve” szövegrész,
245/B. §-t megelőző alcíme, 245/B–245/C. §-a, 245/N. §
(2) bekezdésében a „ , továbbá – figyelemmel a Ktv. 80. §
(1) bekezdésének i) pontjára – a vagyonnyilatkozat átadására, kezelésére és az abban foglaltak védelmére
vonatkozó szabályokat” szövegrész,
g) a Tpvt. 35. § (5) bekezdés d) pontja, 36. § (1) bekezdés d) pontjában „nyilvántartja és ellenőrzi a vizsgálók és
a vagyonnyilatkozat-tételre kötelezett más köztisztviselők
vagyonnyilatkozatát,” szövegrész, 38. § (3) bekezdés
e) pontja,
h) az Iasztv. 14/A. §-a, 19. § (2) bekezdése, 135. §
(3) bekezdés a) pontja,
i) a Magyar Fejlesztési Bank Részvénytársaságról
szóló 2001. évi XX. törvény 18/A. §-a,
j) a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII.
törvény, valamint egyéb törvények módosításáról szóló
2001. évi XXXVI. törvény 106. § (3) bekezdése,
k) a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény 62. § (1) bekezdés i) pontja, 62. § (1) bekezdés második mondata, 70. § (5) bekezdésében a „bejelenteni, illetve” szövegrész, 72. §-át megelőző alcíme, 72–73. §-a,
l) a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII.
törvény, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény,
a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú
katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény,
valamint egyéb törvények módosításáról szóló 2003. évi
XLV. törvény 132. § (1) bekezdése,
m) a vagyonnyilatkozat-tételi kötelezettségre vonatkozó egyes szabályok módosításáról szóló 2003. évi CXXIV.
törvény,
n) a Kbtv. 400. § (3) bekezdése,
o) a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás álta
lános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény hatálybalépésével összefüggő egyes törvények módosításáról
szóló 2005. évi LXXXIII. törvény 331. § (1) bekezdés első
mondatában a „ , valamint a vagyonnyilatkozattal” szövegrész, valamint a 331. § (1) bekezdés második mondata,
p) a Magyar Köztársaság 2007. évi költségvetését megalapozó egyes törvények módosításáról szóló 2006. évi
CXXI. törvény 30. § (1) bekezdése,
q) az egyes foglalkoztatási jogviszonyokat szabályozó
törvények munka- és pihenőidőre vonatkozó rendelkezéseinek módosításáról szóló 2007. évi LXXIII. törvény
12. § (7) bekezdése,
r) az Ávtv. 31. §-a, 64. § (2) bekezdése.
Záró rendelkezések 26. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) E törvény 1–17. §-a, 18. § (1)–(5) bekezdése,
19–25. §-a, valamint melléklete 2008. január 1-jén lép hatályba.
(3) Az e törvény rendelkezései alapján vagyonnyilatkozat tételére kötelezett első alkalommal 2008. június 30-ig
tesz vagyonnyilatkozatot.
(4) Az e törvény hatálybalépését megelőzően a munkáltatói jogkör gyakorlójánál tárolt és nyilvántartásba vett
nem nyilvános vagyonnyilatkozatok visszaadását a kötelezett 2008. március 31-ig kérheti a munkáltatótól.
(5) Ha a kötelezett a vagyonnyilatkozat visszaadását az
(1) bekezdés szerint kérte, azt részére vissza kell adni. Ha a
kötelezett a vagyonnyilatkozat visszaadását nem kérte, azt
2008. június 30-ig meg kell semmisíteni.
(6) A központi közszolgálati hatóság által tárolt vagyonnyilatkozatokat, valamint a vagyonnyilatkozatok vagyoni részéről a központi közszolgálati hatóság által a vagyonnyilatkozatok elektronikus nyilvántartási rendszerében tárolt adatokat 2008. június 30-ig meg kell semmisíteni.
(7) 2008. július 1-jén hatályát veszti e törvény
17–20. §-a, 22–25. §-a, 26. § (3)–(6) bekezdése, a 17. §-t
és a 25. §-t megelőző alcímek.
(8) 2008. július 1-jén hatályát veszti e törvény 21. §-a.
Sólyom László s. k., Dr. Szili Katalin s. k.,
köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
250/2010. (X. 19.) Korm. rendelete a nyugellátások és a baleseti járadék 2010. novemberi kiegészítéséről.
A Kormány a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 101. § (1) bekezdés f) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban: Tny.) 62. § (3) bekezdése alapján
a 2010. január 1-jét megelőző időponttól megállapított
a) öregségi nyugdíjban (ideértve a bányásznyugdíjat, a korengedményes nyugdíjat, az egyes művészeti
tevékenységet folytatók öregségi nyugdíját és a szolgálati nyugdíjat),
b) rokkantsági nyugdíjban,
c) baleseti rokkantsági nyugdíjban,
d) rehabilitációs járadékban,
e) özvegyi nyugdíjban,
f) szülői nyugdíjban,
g) árvaellátásban,
h) baleseti hozzátartozói nyugellátásban,
i) baleseti járadékban,
j) mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi, özvegyi járadékban vagy a mezőgazdasági
szakszövetkezeti tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi, özvegyi járadékában, vagy
k) – a polgármesteri tisztség ellátásának egyes kérdéseiről és az önkormányzati képviselők tiszteletdíjáról szóló
1994. évi LXIV. törvény szerinti – közszolgálati járadékban
részesülő személy részére egyösszegű kifizetést kell folyósítani.
(2) Az egyösszegű kifizetés megilleti a 2009. december 31-ét követő időponttól megállapított
a) rokkantsági nyugdíjban, baleseti rokkantsági nyugdíjban vagy rehabilitációs járadékban részesülő személyt is, ha
az ellátást egy e pontban említett, 2010. január 1-jét megelőző időponttól megállapított másik ellátás
megszűnését követő naptól állapították meg,
b) baleseti járadékban részesülő személyt is, ha a baleseti járadékot 2010. január 1-jét megelőző időponttól
megállapított baleseti rokkantsági nyugdíj megszűnését követő naptól állapították meg.
2. § (1) Az egyösszegű kifizetés összege megegyezik a jogosult részére folyósításra kerülő, 1. § szerinti ellátások 2010.
november havi összegének 7,2 százalékával.
(2) Az egyösszegű kifizetés megállapítása során az 1. § szerinti ellátásoknak
a) a nem társadalombiztosítási ellátás,
b) az egyes személyes szabadságot korlátozó intézkedésekkel, valamint a semmissé nyilvánított elítéléssel össze
függésben járó emelés, továbbá a nemzeti helytállásért elnevezésű pótlék,
c) az egyes nyugdíjak felülvizsgálatáról, illetőleg egyes nyugdíjkiegészítések megszüntetéséről szóló 1991. évi
XII. törvény alapján megszüntetett nyugdíjkiegészítés helyébe lépő pótlék
nélküli összegét kell figyelembe venni.
(3) Az özvegyi és a szülői nyugdíj megosztása esetén a jogosultakat a folyósított nyugdíjrész alapulvételével megállapított egyösszegű kifizetés illeti meg.
(4) Szociálpolitikai vagy szociális biztonsági egyezmény alapján megállapított nyugellátás esetén a magyar szerződő felet
terhelő nyugdíjrészt, illetve nyugdíjat kell az egyösszegű kifizetés megállapítása során figyelembe venni.
3. § Az egyösszegű kifizetést – a 4. § (3) bekezdésében foglalt kivétellel – a 2010. november havi ellátással egyidejűleg,
hivatalból kell folyósítani.
4. § (1) Az egyösszegű kifizetés arányos része illeti meg
a) a 2009. december 31-ét követő időponttól megállapított özvegyi nyugdíjban, szülői nyugdíjban, árvaellátásban
vagy baleseti hozzátartozói nyugellátásban részesülő személyt, ha az elhunyt jogszerző 2010. január 1-jét
megelőző időponttól megállapított nyugellátásban részesült,
b) a megszűnt ellátás jogosultját, illetve a jogosult halála esetén a Tny. 83. § (2) bekezdésében meghatározott
személyt, ha az 1. § szerinti ellátásra való jogosultság 2010. évben megszűnik.
(2) Az egyösszegű kifizetés arányos részét úgy kell kiszámítani, hogy a hozzátartozói nyugellátás összegének, illetve
a megszűnt ellátás utolsó havi összegének 0,6 százalékát meg kell szorozni a hozzátartozói nyugellátás, illetve
a megszűnt ellátás 2010. évi folyósítási hónapjainak számával.
(3) Ha az 1. § szerinti ellátás e rendelet hatálybalépését megelőzően szűnt meg, az egyösszegű kifizetés arányos részét
a jogosult kérelmére kell folyósítani.
5. § (1) A központi költségvetés a Nyugdíjbiztosítási Alapnak megtéríti
a) a bányásznyugdíj,
b) az egyes művészeti tevékenységeket folytatók öregségi nyugdíjra jogosultságáról szóló 5/1992. (I. 13.) Korm.
rendelet szerint az előadóművészek részére megállapított öregségi nyugdíj,
c) a mezőgazdasági szövetkezeti öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadék, valamint a mezőgazdasági
szakszövetkezeti tagok növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi és özvegyi járadéka,
d) a polgármesteri tisztség ellátásának egyes kérdéseiről és az önkormányzati képviselők tiszteletdíjáról szóló
1994. évi LXIV. törvény szerint megállapított öregségi nyugdíj, valamint közszolgálati járadék
után járó egyösszegű kifizetés fedezetét és a végrehajtás költségeit.
(2) Az (1) bekezdés szerinti összegek átutalására és elszámolásának módjára külön jogszabály rendelkezései az irányadók.
6. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
24/2013. (II. 5.) Korm. rendelete a nemzeti felsőoktatási kiválóságról.
A Kormány a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény 110. § (1) bekezdés 1., 12., 20. és 21. pontjában,
a 33. § a)–b) pontja tekintetében a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (1) bekezdés b) pontjában foglalt felhatalmazás
alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva
a következőket rendeli el: 1. A nemzeti felsőoktatási kiválóság rendszere
1. § (1) A nemzeti felsőoktatási kiválóság rendszere magában foglalja
a) a kiemelt felsőoktatási intézményt, a kutatóegyetemet, a kutató kart, az alkalmazott tudományok főiskoláját;
b) a hallgatói kiválóság, illetve a tehetséggondozás rendszerét, így különösen a szakkollégiumokat és az országos
tudományos diákköri mozgalmat; c) a felsőoktatási kollégiumok, diákotthonok tehetséggondozó műhelyeit;
d) az oktatói és kutatói kiválóság rendszerét, egyes intézményeit, így különösen a nemzeti felsőoktatási kiválóság
ösztöndíjat; e) a felsőoktatási intézményeknek autonóm működésük keretében önállóan, más felsőoktatási intézményekkel,
illetve szakmai szervezetekkel működtetett tehetséggondozó rendszereit. (2) A Kormány elismeri és védendő értékként kezeli az országos tudományos diákköri mozgalom, valamint
a szakkollégiumi mozgalom hagyományait. 2. A nemzeti felsőoktatási kiválóság intézményei
2. § (1) A kiemelt felsőoktatási intézmény minősítés azon felsőoktatási intézménynek adható, amely több tudományterületen
olyan képzési és kutatási kapacitásokkal, valamint tudományos eredményekkel rendelkezik, amelyekre alapozva
az intézmény a nemzetstratégiai célok megvalósításában jelentős szerepet tölt be és a nemzetközi felsőoktatási
rangsorokban jelentős előrelépés megvalósítására képes, továbbá a nemzetközi hallgatói mobilitásban való
részvétele kiemelkedő. (2) A kiemelt felsőoktatási intézmény cím – az (1) bekezdésben meghatározottaktól eltérő módon – a nemzeti
felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvénynek (a továbbiakban: Nftv.) megfelelően, nemzetközi szerződés alapján
alapított vagy nemzetközi szerződés által működésében szabályozott felsőoktatási intézménynek is adható,
amennyiben nemzetközi szerepe kiemelkedő, továbbá Magyarország részvételével zajló stratégiai együttműködések
partnerintézménye vagy legalább három európai egyetemi szövetség tagintézménye.
(3) A kiemelt felsőoktatási intézmény cím – az (1) bekezdésben meghatározottaktól eltérő módon – művészeti
intézménynek is adható, amennyiben nemzetközi szerepe kiemelkedő, illetve kulturális intézményekkel
együttműködve komplex, nemzetközi kulturális programokat valósít meg. (4) A kiemelt felsőoktatási intézmény minősítés angol elnevezése: University of National Excellence.
(5) Az (1) bekezdés alapján legfeljebb három, a (2)–(3) bekezdés alapján együttesen legfeljebb további három intézmény
rendelkezhet minősítéssel egyidejűleg egy minősítési időszakban. 3. § (1) A kiemelt felsőoktatási intézmény minősítés az intézmény négyéves fejlesztési tervében közölt adatok, illetve
hivatalos oktatási statisztikák alapján elkészült elemzésen és értékelésen alapul.
(2) A kiemelt felsőoktatási intézmény minősítésre vonatkozó határozatot a Kormány az oktatásért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) előterjesztése alapján – a 2. § (1) bekezdése szerint minősített intézmény esetén a Magyar
Tudományos Akadémia elnökének és a Magyar Felsőoktatási Akkreditációs Bizottság véleményének előzetes
kikérésével – hozza meg. A kiemelt felsőoktatási intézmény minősítés négy évre szól.
(3) A minősítést megalapozó döntéshez használt értékelési szempontok és összehasonlító elemzések nyilvánosak.
(4) Az intézmény a minősítéssel járó támogatásból megvalósítandó intézkedésekről évente intézkedési tervet készít,
amelyet a miniszter évente jóváhagy. (5) A kiemelt felsőoktatási intézmény a minősítéssel járó támogatás feltételeként vállalja, hogy nemzetközi
fogadócentrumot hoz létre a nemzetközi kapcsolatépítés elősegítése és az államközi megállapodások alapján érkező
külföldi hallgatókkal kapcsolatos teljes körű ügyintézés céljából. (6) A minősítéssel járó támogatásból megvalósított intézkedésekről az intézmény évente beszámolót küld a miniszter
részére. (7) Amennyiben az éves beszámoló alapján a felsőoktatási intézmény nem felel meg a minősítésnek, a miniszter
– a (2) bekezdés szerinti véleményezést követően – javaslatot tehet a Kormány részére a minősítés visszavonására.
4. § (1) Kutató minősítést az az egyetem kaphat, amelyben a kutatás intenzitása az alábbi értékelési szempontok
mindegyikében magas értéket, illetve fejlődést mutat: a) kiváló oktatókkal, kutatókkal rendelkezik;
b) a folyamatos, stratégiai jellegű alap- és alkalmazott kutatás az egyetem – illetve szervezeti egységeinek többsége
– működésének meghatározó részét képezi; c) jelentős hazai, valamint nemzetközi kutatási, fejlesztési és innovációs tevékenységet végez, amelynek
eredményeit magas tudományos minősítésű kiadványokban, szabadalmakban, oltalmakban, új eljárásokban,
műszaki fejlesztésekben, dokumentált know-how-kban, közhasznú alkotásokban jeleníti meg, továbbá azokat az
oktatásba közvetíti; d) a tehetséggondozást a képzés minden szintjén kiemelt feladatként végzi, ezen belül is kiemelkedő teljesítményt
nyújt a tudományos diákköri tevékenység, szakkollégium működtetése és a doktori képzés területén;
e) mind a kutatás, mind a képzés területén széles körű hazai és nemzetközi együttműködéseket folytat;
f) erős kutatás-fejlesztési valamint innovációs forrásszerző képességgel rendelkezik.
(2) A kutató minősítést önállóan felsőoktatási intézményi kar is megkaphatja, amennyiben az (1) bekezdésben
meghatározott minőségi kritériumoknak kari szinten megfelel. (3) Egy egyetem vagy egy, az egyetem egészére vonatkozó, vagy legfeljebb két karára vonatkozó kutató minősítéssel
rendelkezhet. Egy főiskola egy kutató kari minősítéssel rendelkezhet, amennyiben alkalmazott tudományok főiskolája
minősítéssel nem rendelkezik. Felsőoktatási intézmények egyesülése a kutató kari minősítést nem szünteti meg.
(4) A kutatóegyetem minősítés angol elnevezése: Research University, a kutató kar minősítés angol elnevezése: Research
Faculty. 5. § (1) A kutató minősítés az intézmény négyéves fejlesztési tervében közölt adatok illetve hivatalos oktatási statisztikák
alapján elkészült elemzésen alapul. (2) A kutató minősítésre vonatkozó határozatot a miniszter – a Magyar Tudományos Akadémia elnökének és a Magyar
Felsőoktatási Akkreditációs Bizottság véleményének előzetes kikérésével – hozza meg. A minősítés négy évre szól.
(3) Az intézmény a minősítéssel járó támogatásból megvalósítandó intézkedésekről évente intézkedési tervet készít,
amelyet a miniszter évente jóváhagy. (4) A kutatóegyetem a minősítéssel vállalja, hogy nemzetközi fogadócentrumot hoz létre a nemzetközi kapcsolatépítés
elősegítése és az államközi megállapodások alapján érkező külföldi hallgatókkal kapcsolatos teljes körű ügyintézés
céljából. (5) A kutatóegyetemi minősítéssel járó támogatásból kizárólag a kutatásintenzív karok, doktori iskolák, regionális
egyetemi tudásközpontok, karközi kutatóközpontok támogathatók. (6) A minősítés alapjául szolgáló adatokról az intézmény évente beszámolót küld a miniszter részére.
(7) Amennyiben az éves beszámoló alapján a felsőoktatási intézmény nem felel meg a minősítésnek, a miniszter –
a (2) bekezdés szerinti véleményezést követően – a minősítést visszavonhatja.
(8) A nem állami felsőoktatási intézmény az intézmény fejlesztési tervének a miniszterhez történő benyújtásával
egyidejűleg kérheti a minősítést. (9) A kutatóegyetem, illetve kutató kar minősítés értékelési szempontjait az 1. melléklet tartalmazza. Az értékelési
szempontokat szolgáló adatszolgáltatást a tárgyévet megelőző három évre vonatkozóan kell megadni. Az ettől eltérő
időszakra vonatkozó adatot az 1. mellékletben az egyes értékelési szempontnál jelzett módon kell megadni.
(10) A minősítést megalapozó döntéshez használt értékelési szempontok, mutatók és összehasonlító elemzések
nyilvánosak. (11) Kutatóegyetemi minősítéssel legfeljebb hat egyetem, az önálló kutató kari minősítéssel legfeljebb további hat kar
rendelkezhet egyidejűleg egy minősítési időszakban. 6. § (1) Alkalmazott tudományok főiskolája minősítést az a főiskola kaphat, amely hallgatóinak kiváló, gyakorlatorientált,
a munkaerő-piaci elvárásokhoz igazodó, jól használható képzést nyújt, továbbá kutatási tevékenységet folytat
az alkalmazott tudományok területén, valamint a képzés terén széles körű nemzetközi együttműködéseket folytat.
(2) Az alkalmazott tudományok főiskolája olyan intézmény, amely az alábbi értékelési szempontok mindegyikében
magas értéket, illetve fejlődést mutat: a) kiváló oktatókkal, kutatókkal rendelkezik;
b) az általa nyújtott képzési területen magas színvonalú tevékenységet folytat, kiemelkedő a gyakorlatorientált
képzések területén; c) a nemzetközi hallgatói mobilitásban való részvétele kiemelkedő;
d) a tehetséggondozást az általa folytatott képzés minden szintjén kiemelt feladatként végzi, ezen belül is
kiemelkedő teljesítményt nyújt a tudományos diákköri tevékenység területén;
e) jelentős hazai, valamint nemzetközi kutatási, fejlesztési és innovációs tevékenységet végez, amelynek
eredményeit szabadalmakban, oltalmakban, műszaki fejlesztésekben, új eljárásokban, dokumentált
know-how-kban jeleníti meg, továbbá azokat az oktatásba közvetíti;
f) mind a kutatás, mind a képzés területén széles körű nemzetközi együttműködéseket folytat;
g) jelentős munkaerő-piaci kapcsolatokkal rendelkezik. 7. § (1) Az alkalmazott tudományok főiskolája minősítésre és a minősítés visszavonására az 5. § (1)–(3), (6)–(8) és
(10) bekezdésének szabályait kell megfelelően alkalmazni. (2) Az alkalmazott tudományok főiskolája minősítés értékelési szempontjait a 2. melléklet tartalmazza. Az értékelési
szempontokat szolgáló adatszolgáltatást a tárgyévet megelőző három évre vonatkozóan kell megadni. Az ettől eltérő
időszakra vonatkozó adatot a 2. mellékletben az egyes értékelési szempontnál jelzett módon kell megadni.
(3) Alkalmazott tudományok főiskolája minősítéssel legfeljebb két főiskola rendelkezhet egyidejűleg egy minősítési
időszakban. 8. § (1) A kiemelt felsőoktatási intézmény minősítés, valamint a kutatóegyetem vagy kutató kar minősítés egyidejűleg,
ugyanazon felsőoktatási intézmény részére is adható. A mindkét minősítéssel rendelkező felsőoktatási intézmény
jogosult a két elnevezés egyidejű használatára. (2) A 3. § (4) bekezdésének, 5. § (3) bekezdésének és 7. § (1) bekezdésének megfelelően jóváhagyott intézkedési terv
alapján kell az Nftv. 10. § (4) bekezdése szerinti megállapodást megkötni. A megállapodásban foglalt éves támogatás
folyósítását előzetes pénzügyi helyzetfelméréshez kell kötni. 3. A hallgatók, oktatók és kutatók kutatói kiválóságának állami elismerése és támogatása
9. § A Kormány nemzeti felsőoktatási kiválóság ösztöndíjat alapít.
10. § (1) A hallgató kutatói kiválóságának elismeréseként nemzeti felsőoktatási kiválóság ösztöndíj adományozható annak
a kiváló teljesítményt nyújtó, mesterképzésben vagy osztatlan képzésben részt vevő hallgatónak, aki felsőoktatási
intézmény keretében kutatási tevékenységet folytatni tervez, vagy aki felsőoktatási intézmény kutatási projektjében
aktívan részt vesz. Osztatlan képzésben részt vevő hallgató esetén további feltétel, hogy a hallgató a szak képzési és
kimeneti követelményeiben meghatározott képzési időből legalább öt félévet sikeresen teljesített.
(2) A hallgató kutatói kiválósága elismeréseként nemzeti felsőoktatási kiválóság ösztöndíj adományozható annak a kiváló
teljesítményt nyújtó doktorandusz hallgatónak, aki felsőoktatási intézmény keretében kutatási tevékenységet
folytatni tervez, vagy aki felsőoktatási intézmény kutatási projektjében aktívan részt vesz.
(3) Az ösztöndíjas jogviszony feltétele mesterképzésben, osztatlan képzésben részt vevő és doktorandusz hallgató esetén
az, hogy az ösztöndíjas jogviszony létesítésekor igazolni tudja a hallgatói jogviszonyát. A pályázat benyújtásának nem
feltétele a hallgatói jogviszony megléte. (4) Az ösztöndíj feltételeként meghatározott kutatási eredmény – vagy egyéb teljesítés – más állami ösztöndíj-támogatás
eredményeként nem számolható el. 11. § (1) Az oktató, kutató kiválósága elismeréseként nemzeti felsőoktatási kiválóság ösztöndíj adományozható annak
a doktorjelöltnek, aki kiemelkedő színvonalú, önállóan vagy kutatócsoportban végzett kutatási eredménnyel
rendelkezik, és az ösztöndíjas időszakban felsőoktatási intézmény keretében kutatási tevékenységet folytatni tervez,
vagy aki felsőoktatási intézmény kutatási projektjében aktívan részt vesz.
(2) Nemzeti felsőoktatási kiválóság ösztöndíjban részesíthető az az oktató, kutató, aki kiemelkedő színvonalú és
tudományos jelentőségű, önállóan vagy kutatócsoportban végzett kutatási eredménnyel rendelkezik, és
az ösztöndíjas időszakban felsőoktatási intézmény keretében tervez kutatási tevékenységet folytatni, vagy aki
felsőoktatási intézmény kutatási projektjében aktívan részt vesz. (3) Az ösztöndíjas jogviszony feltétele doktorjelölt esetén az, hogy az ösztöndíjas jogviszony létesítésekor igazolni tudja
a doktorjelölti jogviszonyát. A pályázat benyújtásának nem feltétele a doktorjelölti jogviszony megléte.
(4) Az ösztöndíjas jogviszony feltétele oktató, kutató esetén az, hogy az ösztöndíjas jogviszony létesítésekor igazolni tudja
a felsőoktatási intézménnyel munkavégzésre irányuló jogviszonyának vagy munkavégzésre irányuló egyéb
jogviszonyának meglétét. A pályázat benyújtásának nem feltétele a munkavégzésre irányuló jogviszony vagy
a munkavégzésre irányuló egyéb jogviszony megléte. (5) Az ösztöndíj feltételeként meghatározott kutatási eredmény – vagy egyéb teljesítés – más állami ösztöndíj-támogatás
eredményeként nem számolható el. 12. § (1) A 9–11. § szerinti nemzeti felsőoktatási kiválóság pályázati rendszerét, valamint az ösztöndíjak adományozására
jogosult Magyary Zoltán Kuratóriumot a Kormány által kijelölt szerv (a továbbiakban: lebonyolító szervezet)
működteti. (2) A Magyary Zoltán Kuratórium összetételét, tagjait és a tagság feltételeit – a lebonyolító szervezet felügyeleti
jogkörével rendelkező miniszter előzetes véleményének kikérésével – a miniszter határozza meg.
(3) A Magyary Zoltán Kuratórium ügyrendjét (a továbbiakban: ügyrend), valamint az ösztöndíjak adományozásáról szóló
pályázati programot – a miniszter szakmai iránymutatása alapján – a kuratórium maga határozza meg.
(4) Az ügyrendet a miniszter hagyja jóvá, a lebonyolító szervezet azt a nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszi.
(5) A Magyary Zoltán Kuratórium tevékenységéről, az ösztöndíjazottak számáról, az ösztöndíjazottak célcsoport, nem,
valamint tudományterület és tudományág szerinti megoszlásáról, a kutatási tevékenységek felsorolásáról – valamint
egyéb, a miniszter által kért, rendelkezésre álló adatról – évente jelentést készít, amelyet a miniszter fogad el.
4. A tudományos diákköri kiválóság elismerése 13. § Az állam a tehetséggondozás fórumaként működő tudományos diákkörben végzett kiváló teljesítményt az Országos
Tudományos Diákköri Konferencián (a továbbiakban: OTDK) kiosztott minősített helyezésekkel ismeri el. Az elismerés
feltételeit az Országos Tudományos Diákköri Tanács (a továbbiakban: OTDT) határozza meg.
14. § (1) A tudományos diákkör széles kört érintő, a hazai, illetve határon túli felsőoktatási intézményekben, azok karain,
intézeteiben, tanszékein, műhelyeiben és az ezen szervezetekkel együttműködő kutatóintézetekben működő
önképzőköri forma. A diákköri tevékenység alapja az oktatók és hallgatók közötti együttműködés, műhelymunka,
szakmai kapcsolat, a minőségi értelmiségi képzés fontos területe.
(2) A tudományos diákkör célja a kötelező tananyaggal kapcsolatos tudományos és művészeti ismeretek elmélyítése,
bővítése, a tudományos igényű önképzés, a képzési követelményeket, a tantervi kötelezettséget meghaladó tudás
elsajátítása, az alkotókészség kifejlesztése, a diáktudományos tevékenység feltételeinek biztosítása, a hallgatók
bevonása a tudományos kutatásba, továbbá a diákköri munka során elért egyéni eredmények szakmai
nyilvánosságának és megítélésének biztosítása, hasznosításának elősegítése. (3) A tudományos diákkörökben a hallgatók kutatómunkát folytatnak, amelynek eredményeit pályamunkában
(pályaműben) összegzik. Az így létrehozott alkotásokat a felsőoktatási intézményekben, azok karain, intézményközi,
országos és nemzetközi tudományos diákköri konferenciákon mutatják be.
15. § (1) A tudományos diákkörök megalakulásának és működésének alapvető szabályairól a felsőoktatási intézmények
szervezeti és működési szabályzatukban rendelkeznek. (2) A szabályzatban foglaltaknak meg kell felelniük az OTDT által meghatározott alapelveknek.
(3) A felsőoktatási intézményekben folyó tudományos diákköri tevékenységet a felsőoktatási intézmények – valamint
azok karainak – tudományos diákköri tanácsai felügyelik. (4) A tudományos diákköri tanács elnökének személyéről a felsőoktatási intézmény (kar) vezetője tájékoztatja az OTDT-t.
16. § (1) Az OTDK-ra a hazai felsőoktatási intézmények, valamint azok karai tudományos diákköri tanácsainak felügyeletével,
továbbá az intézményközi, illetve a határon túli területeken az OTDT által elismert és felhatalmazott szervezetek
rendezésében lebonyolított tudományos diákköri konferenciákon szerezhetnek jogosultságot a hallgatók, az OTDK
felhívásának megfelelő pályamunkájukkal. (2) Az OTDK-t minden második évben a miniszter és a Magyar Tudományos Akadémia elnöke fővédnökségével, az OTDT
által meghatározott tudományterületeken – az OTDT és az általa előzetesen kiválasztott intézmények – rendezik,
az OTDT szabályainak megfelelően, a szakmai bizottságok felügyeletével.
(3) Az OTDK célja a hallgatók kutatási eredményeinek bemutatása és szakmai zsűri által történő értékelése, a hallgatók
tudományos előmenetelének segítése és a hallgatók közötti szakmai, tudományos véleménycseréhez szükséges
feltételek megteremtése. 17. § Az OTDT döntéseinek és operatív feladatainak végrehajtását az OTDT Titkársága bonyolítja le. Az OTDT Titkárságának
működési feltételeit a miniszter biztosítja, vezetője az OTDT által választott titkár.
18. § A tudományos diákköri kiválósági rendszer – benne a kétévente megrendezésre kerülő OTDK – támogatásának és
az OTDT működésének forrását a miniszter által vezetett minisztérium (a továbbiakban: minisztérium)
költségvetésében kell megtervezni. 5. Szakkollégiumi tehetséggondozás 19. § (1) Az állam támogatja a jelen rendeletnek megfelelően működő szakkollégiumokat, amelyek fontos szerepet töltenek be
a kiemelkedő képességű hallgatók tehetséggondozásában. (2) A szakkollégium az önkormányzatiság elvére és a szakkollégisták öntevékenységére épülő tehetséggondozó
szervezet. (3) A szakkollégium célja, hogy saját szakmai program kidolgozásával magas szintű, minőségi szakmai képzést nyújtson,
segítve a kiemelkedő képességű hallgatók tehetséggondozását, közéleti szerepvállalását, az értelmiségi feladatokra
történő felkészülés tárgyi és személyi feltételeinek megteremtését, a társadalmi problémákra érzékeny, szakmailag
igényes értelmiség nevelését. (4) A szakkollégium tagsága dönt a szakkollégium szakmai programjáról, illetve az ahhoz kötődő szakmai
teljesítményekre vonatkozó követelményekről. (5) A szakkollégiumnak a (2)–(4) bekezdésben rögzített célok és alapelvek érdekében az alábbi szervezeti feltételeknek
kell megfelelnie: a) rendelkezik létesítő okirattal, valamint szervezeti és működési szabályzattal, amelyek együttesen rögzítik
a szakkollégium céljait, működési elveit, a szakkollégiumi tagsági jogviszony keletkezését, megszűnését, a tagsági
formákat, továbbá a vezetőség választásának eljárását; b) a szakkollégium létesítő okiratában, szervezeti és működési szabályzatban rögzített céljai között szerepel
a felsőoktatási intézmények oktatási tevékenységén túlmenő szakmai képzés, illetve önképzési lehetőség
nyújtása a tagoknak, a társadalom iránt elkötelezett értelmiségi réteg nevelése valamint az autonómia biztosítása;
c) rendelkezik képzési programmal, amely rögzíti különösen a tagság szakmai feltételeit, a képzési vállalásokat,
a szakmai teljesítmény elfogadásának elveit, továbbá a szakkollégiumi képzési program elvégzésének
kötelezettségét. 20. § (1) A szakkollégium szolgáltatásait igénybe veheti az a hallgató is, aki nem rendelkezik kollégiumi tagsági viszonnyal.
(2) A szakkollégium nyitott, tagja lehet bármely felsőoktatási intézmény hallgatója.
(3) Amennyiben a szakkollégium felsőoktatási intézmény részeként működik, feladatait a felsőoktatási intézmény
költségvetésében meghatározott keretek között látja el. (4) Amennyiben a szakkollégium diákotthon keretében működik, működésének alapfeltétele felsőoktatási intézménnyel
kötött megállapodás. (5) Felsőoktatási intézmény keretében működő szakkollégium esetében a felsőoktatási intézmény, diákotthon keretében
működő szakkollégium esetében a diákotthon fenntartója biztosítja a szakkollégium tagjai számára a működés és
együttlakás infrastrukturális feltételeit. E feltétel alól kivétel a felsőoktatási intézmény szervezeti keretei között
létesített, induló szakkollégium, amelynek esetében a tagok részére az együttlakás feltételeit és a kollégiumi
elhelyezést a létesítést követő, egy teljes tanévet magában foglaló időszak elteltével kell biztosítani.
21. § A szakkollégiumi rendszeren belül kiemelten a roma fiatalok tehetségének támogatását szolgálja a roma
szakkollégium. Roma szakkollégium minden olyan szakkollégium, amelynek létesítő okirata ezt kimondja, valamint
céljai között szerepel a roma értelmiségi utánpótlás biztosítása, és tevékenységében törekszik a roma identitású
hallgatók tehetséggondozására. 22. § (1) A szakkollégiumok érdekegyeztető és érdekképviseleti, valamint a szakkollégiumok minősítését végző szakmai
testülete a Szakkollégiumok Egyeztető Fóruma. A Szakkollégiumok Egyeztető Fórumának tagja a minősítéssel
rendelkező szakkollégiumok egy-egy képviselője. A Szakkollégiumok Egyeztető Fórumának működését a tagok által
elfogadott ügyrend határozza meg. (2) A szakkollégiumi tevékenység minőségének biztosítása érdekében a Szakkollégiumok Egyeztető Fóruma minősítési
rendszert működtet, amelynek eljárásrendjét a miniszter hagyja jóvá. A minősítési rendszer eredményét
a Szakkollégiumok Egyeztető Fóruma évente közzéteszi honlapján, egyidejűleg tájékoztatja arról a minisztert.
(3) A minősítés egy, illetve három teljes tanévet magában foglaló időszakra szól.
23. § (1) A szakkollégiumokról az Oktatási Hivatal külön nyilvántartást vezet.
(2) A 22. § (2) bekezdése szerinti minősítés eredményét az Oktatási Hivatal nyilvántartása tartalmazza.
(3) A szakkollégium nyilvántartása három teljes tanévet magában foglaló időszakra szól, amelyet követően
a nyilvántartásba vétel újból kezdeményezhető. 24. § (1) A szakkollégiumok működésének és szakmai tevékenységének támogatására a miniszter éves pályázati rendszert
működtet. (2) A pályázat forrását a minisztérium költségvetésében kell megtervezni.
6. A felsőoktatási kollégiumokban, diákotthonokban folyó tehetséggondozás 25. § (1) A felsőoktatási kollégium és diákotthon – szociális funkcióján, a lakhatás biztosításán túlmenően – a felsőoktatási
intézmények oktatási-nevelési céljainak megvalósításához kapcsolódóan hozzájárul az értelmiségivé válás
folyamatához, az értékteremtő, alkotó létforma kialakulásához. (2) A kollégium és a diákotthon lehetőséget biztosít tagjai önképzéséhez, tehetségük kibontakoztatásához, ápolja és
fejleszti a kollégiumi illetve diákotthoni hagyományokat. (3) Az állam pályázat útján nyújthat támogatást a kollégiumok, diákotthonok (1)–(2) bekezdésben meghatározott
irányelvek mentén működő tehetséggondozó tevékenységéhez. 7. Záró rendelkezések
26. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
27. § (1) A 9–12. §-ban foglalt pályázati rendszer működését 2014-ig, 2015. évi projektzárással, a 2007–2013-as programozási
periódusra vonatkozó Társadalmi Megújulás Operatív Program keretein belül megvalósuló TÁMOP 4.2.4.A/1-11/1
kódjelű Nemzeti Kiválóság Program – Hazai hallgatói, illetve kutatói személyi támogatást biztosító rendszer
kidolgozása és működtetése országos program, valamint a TÁMOP 4.2.4.A/2-11/1 kódjelű Nemzeti Kiválóság Program
– Hazai hallgatói, illetve kutatói személyi támogatást biztosító rendszer kidolgozása és működtetése konvergencia
program elnevezésű kiemelt projekt finanszírozza. (2) 2014-től a 9–12. §-ban foglalt pályázat pénzügyi fedezetét a hallgatói juttatások rendszerén belül, a minisztérium
költségvetésében szereplő előirányzaton kell megtervezni. 28. § (1) A 2–8. § szerinti első minősítési időszak – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – 2013. január 1. – 2016. december 31.
(2) Az (1) bekezdés szerinti időszak elbírálásának alapját a 2012-ben leadott intézményfejlesztési tervek adatai képezik.
(3) A minősítést nem szerző, a 2. § (2)–(3) bekezdésében szabályozott felsőoktatási intézmény és a 4–5. §-ban szabályozott
kutató kar esetében a minősítési lehetőséget 2013-ban újra biztosítani kell a 2014. január 1. – 2016. december 31.
minősítési időszakra vonatkozóan. Ezen eljárás során kutató kari minősítésre 2012-ben nem jelölt kart, továbbá
2013. december 31-ig intézményen belüli kari szerkezet átalakítás során egyesült vagy kari struktúrájában jelentősen
átalakított kart lehet jelölni. 29. § A 23. §-ban rögzítettek alapján az Oktatási Hivatal a nyilvántartását 2013. június 30-ig felülvizsgálja.
30. § (1) Az Nftv. 10. §-a és a jelen rendelet 2–8. §-a alapján minősített intézményeknek az Nftv. 84. § (2) bekezdés g) pontja és
84/C. §-a alapján adható többlettámogatás az alábbi jogcímeken használható fel:
a) oktatás: az emberi erőforrások mennyiségének és képzettségi szintjének növelése;
b) független kutatás-fejlesztés: a tudás és a megértés előmozdítása, ideértve az együttműködésen alapuló
kutatás-fejlesztést, beleértve a kutatóhelyek fenntartását, működtetését; c) a kutatási eredmények terjesztése;
d) a technológiaátadásra irányuló tevékenységek, amennyiben e tevékenységek belső természetűek és a belőlük
származó összes bevételt az érintett kutatóhelyek elsődleges tevékenységeibe fektetik be ismét;
e) az oktatói és kutató kiválóság elismerése és javadalmazása;
f) nemzetközi kapcsolatépítést és államközi megállapodás alapján külföldi hallgatók fogadását szolgáló
szervezetfejlesztés. (2) A támogatás nem fordítható olyan oktatási szolgáltatások többletfinanszírozására, amelyek jellegük, finanszírozási
struktúrájuk és az egymással versenyben álló magánszervezetek jelenléte miatt gazdaságinak tekintendők. Nem
fordíthatók e képzések közvetlen marketing tevékenységére, valamint a képzési költségek és megállapított
költségtérítéseinek csökkentésére, továbbá más állami forrásból teljes mértékben támogatott konkrét tevékenységre.
(3) A kiemelt felsőoktatási intézmények többlettámogatása együttesen a költségvetési törvényben külön jogcímként
meghatározott kiválósági támogatási keret legalább 50 százaléka, ezen belül a 2. § (2)–(3) bekezdése alapján
minősített intézmények támogatása együttesen nem haladhatja meg a kiválósági támogatási keret 5 százalékát.
(4) A kutatóegyetemek többlettámogatása együttesen a költségvetési törvényben külön jogcímként meghatározott
kiválósági támogatási keret legfeljebb 42 százaléka. (5) A kutató karok többlettámogatása együttesen a költségvetési törvényben külön jogcímként meghatározott kiválósági
támogatási keret legalább 3, legfeljebb 5 százaléka, de karonként legfeljebb 1,5 százaléka.
(6) Az alkalmazott tudományok főiskoláinak többlettámogatása együttesen a költségvetési törvényben külön
jogcímként meghatározott kiválósági támogatási keret legalább 2, legfeljebb 4 százaléka, de intézményenként
legfeljebb 2,5 százaléka. (7) Az adott intézményt a miniszter az Nftv. 114/C. § (3) bekezdésének megfelelően a minősített oktatók létszám aránya
alapján részesíti támogatásban a (3)–(6) bekezdésben minősítési kategóriánként meghatározott kereteken belül.
Kivételt képeznek ez alól a 2. § (2) és (3) bekezdés alapján minősített felsőoktatási intézmények, amelyek elkülönített
keretét egyedi miniszteri döntéssel kell elosztani a minősített intézmények között.
(8) A számítás alapja 2013-ra vonatkozóan a tárgyévet megelőző évi létszámstatisztika, 2014-től az adott évre
vonatkozóan a felsőoktatási információs rendszer alkalmazotti személyi törzsre vonatkozó nyilvántartása.
(9) A (3)–(8) bekezdésben meghatározott finanszírozási szint – a rendelkezésre álló költségvetési forrásra tekintettel –
legfeljebb húsz százalékkal térhet el az előző évitől.
31. § (1) A 12. § (1) bekezdése szerinti lebonyolító szervezetként a Kormány a Közigazgatási és Igazságügyi Hivatalt jelöli ki.
(2) A Közigazgatási és Igazságügyi Hivatal 2013. június 30-ig látja el a 12. § (1) bekezdésében meghatározott feladatokat,
2013. július 1-jétől e feladatokat mint jogutód az Emberi Erőforrások Minisztériuma Emberi Erőforrás Támogatáskezelő
látja el. 32. § A felsőoktatási intézmények képzési, tudományos célú és fenntartói normatíva alapján történő finanszírozásáról szóló
50/2008. (III. 14.) Korm. rendelet 9/A. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„9/A. § A felsőoktatási intézmény a magyar állami (rész)ösztöndíjjal támogatott hallgatókkal kötendő hallgatói
szerződésben meghatározott összeget a 2. mellékletben meghatározott keretek között állapíthatja meg azzal, hogy
az osztatlan tanárképzés esetén az iránymutató képzési költségkeret éves szinten 600 000–800 000 Ft/fő, felsőoktatási
szakképzésben 140 000–400 000 Ft/fő.” 33. § Hatályát veszti
a) a Felsőoktatási Minőségi Díjról szóló 221/2006. (XI. 15.) Korm. rendelet;
b) a felsőoktatási intézmények gazdasági tanácsairól szóló 244/2012. (VIII. 31.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök