text:
68/2018. (IV. 9.) Korm. rendelete a kulturális örökség védelmével kapcsolatos szabályokról.
A Kormány a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény 93. § (1) bekezdés 1–4., valamint 8–18. pontjában,
a 3. § (1) és (2) bekezdése és az 1. melléklet tekintetében a fővárosi és megyei kormányhivatalokról, valamint a fővárosi és megyei
kormányhivatalok kialakításával és a  területi integrációval összefüggő törvénymódosításokról szóló 2010. évi CXXVI. törvény
21. § a) és d) pontjában, 21/A. § a) és b) pontjában
kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. A rendelet hatálya
1. § E rendelet hatálya
a) a  kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvényben (a továbbiakban: Kötv.) meghatározott,
a  régészeti örökség, a  műemléki érték és a  kulturális javak védelmével kapcsolatos feladatok tekintetében
hatáskörrel rendelkező hatóságokra és feladatkörrel rendelkező intézményekre, szervezetekre és szervekre,
valamint azok eljárásaira,
b) a kulturális örökség védelmével kapcsolatos nyilvántartásra vonatkozó szabályokra,
c) a nyilvántartott régészeti lelőhely és a nyilvántartott műemléki érték védetté nyilvánításának szabályaira,
d) a  régészeti örökség felderítésének és kutatásának követelményeire, a  régészeti feltárás és
a  nagyberuházásokkal kapcsolatos régészeti feladatellátás szabályaira, a  régészeti lelőhely és a  lelet
megtalálójának anyagi elismerésének szabályaira,
e) a  műemléki érték felderítésével és a  védett műemléki érték kutatásával, továbbá védelmével kapcsolatos
követelményekre és szabályokra, valamint
f ) a kulturális javak védelmével kapcsolatos szabályokra
terjed ki.
2. Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában:
 1. esztétikai helyreállítás: a  restaurálás körébe tartozó azon kutatáson alapuló, konzerváló kezelésen
túlmutató, a  kulturális örökség védett elemei eredeti értékeinek, illetve ezek érvényesülése szempontjából
a  legkedvezőbb állapotának helyreállítását biztosító hozzátételek, kiegészítések vagy egyéb beavatkozások
összessége, amelyek célja az  értékek zavartalan megjelenésének biztosításával az  értelmezhetővé,
bemutathatóvá tétele;
2. konzerválás: a  restaurálás körébe tartozó azon beavatkozások összessége, amelyek célja a  kulturális
örökség védett elemei eredeti anyagának változatlan állapotú megőrzését biztosító kezelése: a  károsodási
folyamatok megszüntetése vagy lassítása, az  állapot stabilizálása, az  alkotó anyagok szilárdítása,
a  szerkezet megerősítése, a  tárgyhoz nem tartozó, az  elváltozást, a  károsodási folyamatot előidéző dolgok,
szennyeződések eltávolítása;
3. megelőző konzerválás: olyan konzerválási beavatkozás, amelynek célja a  károsodás közvetlen elkerülése,
a károsodáshoz, lebomláshoz vezető folyamatok okainak megszüntetése, hatásuk mérséklése vagy lassítása;
4. régészeti feladatellátás területi szakasza: a  terület földrajzi adottságai, régészeti jellemzői, továbbá
a  beruházóval szerződő, feltárásra jogosult múzeum gyűjtőterülete, vagy ezek együttes figyelembevétele
alapján a feltárási projekttervben meghatározott terület;
5. restaurálás: védett műemléki értéken, vagy védetté nyilvánított kulturális javakon hatósági engedéllyel
végzett művészeti alkotó tevékenység, melynek célja a  védett kulturális örökségi elem konzerválása és
esztétikai helyreállítása;
6. restaurálási terv: védett műemléki értéken vagy védett kulturális javakon a  védett kulturális örökségi
elem további tervezett roncsolásos kutatására vagy vizsgálatára, valamint konzerválására, esztétikai
helyreállítására irányuló beavatkozáshoz készített terv;
7. restaurálási dokumentáció: védett műemléki érték vagy védett kulturális javak restaurálását hitelesítő
dokumentáció, amely szöveges és ábrázolásos formában igazolja a  beavatkozások szükségességét,
bemutatja a  folyamatukat, megkülönböztetve az  eredeti részeket és a  későbbi kiegészítéseket, részletezve
minden olyan elemet, melyet a restaurálás hozzátett, megváltoztatott vagy eltávolított;
8. restaurátori kutatás: védett műemléki értéken vagy védett kulturális javakon végzett, tudományos módszerrel
végzett, roncsolásmentes vagy roncsolásos jellegű restaurátori beavatkozás (mintavétel, szondázó feltárás),
amelynek célja a  kulturális örökségi elem alkotó anyagainak, állapotának és pusztulási folyamatának
meghatározása, történeti rétegeinek megismerése, a  története során keletkezett elváltozások, vagy azon
végrehajtott változtatások következményeinek tanulmányozása, kiértékelése, többszintű vizsgálati folyamat,
restaurálási beavatkozást alapoz meg vagy történeti adatgyűjtésre, megismerésre irányul;
9. restaurátori kutatási dokumentáció: védett műemléki értéken vagy védett kulturális javakon elvégzett
roncsolásos és roncsolásmentes kutatást vagy vizsgálatot lezáró dokumentáció, amelynek tartalmaznia
kell a  kutatás során feltárt adatokat és tényeket, a  kutatás folyamatának leírását, a  kutatás rajzi és
fényképes dokumentálását, a  kutatási eredmények értelmezett összefoglalását, a  továbbiakban szükséges
beavatkozások ismertetését, a  helyreállítási, illetve restaurálási javaslatot, a  felhasznált szakirodalmat,
a történeti forrásokat és ezek feldolgozását, védett műemléki érték esetén az épületkutatás leírását;
10. szabálytalan tevékenység: a  kulturális örökségvédelem területén végzett olyan tevékenység, amelyet
jogszabályban meghatározott követelmények és szempontok figyelmen kívül hagyásával, a  tevékenységre
vonatkozó szakmai szabályok, előírások vagy a  kulturális örökség védelméért felelős miniszter
(a továbbiakban: miniszter) által közzétett szakmai irányítói ajánlások és irányelvek megsértésével végeznek;
11. tájképi jelentőségű régészeti lelőhely: olyan régészeti lelőhely, amely megjelenésével környezetének
meghatározó tájképi eleme (így különösen erőd, erődítés, vár, templom maradványai, földvár, halomsír,
kunhalom, a domborzatból kiemelkedő, többszörösen rétegzett tell-település);
12. területátadás: a  régészeti feltárást követően a  munkaterület kivitelezési tevékenységre állapotrögzítő
jegyzőkönyvvel történő átadása a beruházónak;
13. területátvétel: a  régészeti feltárást megelőzően a  földmunkával járó változtatással érintett munkaterületnek
régészeti munkavégzésre alkalmas állapotban, állapotrögzítő jegyzőkönyvvel történő átvétele a beruházótól.
3. Az örökségvédelmi hatáskörrel rendelkező hatóságok, valamint a jogszabályban kijelölt
örökségvédelmi szerv kijelölése és az ügyintézési határidő
3. § (1) A  Kormány a  kulturális örökség védelmével (a továbbiakban: örökségvédelem) kapcsolatos hatósági feladatok
ellátására örökségvédelmi feladatkörében
a) örökségvédelmi hatóságként (a továbbiakban: hatóság) a  c) és d)  pontban meghatározott feladatok
kivételével az  1.  mellékletben felsorolt járási (fővárosi kerületi) hivatalt (a továbbiakban: járási hivatal)
az 1. mellékletben meghatározott illetékességi területtel,
b) a  járási hivatalok örökségvédelmi hatósági feladatellátásának törvényességi, szakszerűségi ellenőrzésére és
az  e  rendeletben meghatározott hatósági feladatokra örökségvédelmi hatóságként, valamint a  hatóságnak
az általános közigazgatási rendtartásról szóló 2016. évi CL. törvény (a továbbiakban: Ákr.) szerinti felügyeleti
szerveként országos illetékességgel Budapest Főváros Kormányhivatalát;
c) a Kötv. 71. § (1) bekezdésében foglalt nyilvántartásokat vezető hatóságként országos illetékességi területtel
a minisztert (a továbbiakban: nyilvántartást vezető hatóság);
d) a  Kötv.-ben és az  e  rendeletben meghatározott feladatok tekintetében a  kulturális javak hatóságaként
országos illetékességi területtel a minisztert (a továbbiakban: kulturális javak hatósága)
jelöli ki. (2) A fővárosi és megyei kormányhivatal örökségvédelemmel kapcsolatos feladatköreinek gyakorlásával összefüggésben
szakmai irányító miniszterként a  miniszter gyakorolja az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény
9.  § f )–i)  pontjában meghatározott, valamint a  törvényességi és szakszerűségi ellenőrzési hatásköröket, továbbá
eljár az Ákr. szerinti felügyeleti szervként.
(3) A  Kötv. szerinti, jogszabályban kijelölt örökségvédelmi szerv a  Budavári Ingatlanfejlesztő és Üzemeltető
Nonprofit Kft.
(4) A  magyar államot megillető elővásárlási jog gyakorlására a  Kötv. 86.  § (3)  bekezdésében meghatározott
kormányrendeletben kijelölt örökségvédelmi szerv
a) ingatlanok esetében az (1) bekezdés a) pontja szerinti hatóság,
b) kulturális javak esetében az  e  rendeletben foglaltak szerint kijelölt állami közgyűjtemény vagy
örökségvédelmi háttérintézmény.
 (5) A hatóság ügyintézési határideje – ha a Kötv. vagy e rendelet eltérően nem rendelkezik – huszonöt nap.
4. Az örökségvédelmi tanácsadó testületek 4. § (1) A Kötv. 6. § (3) bekezdése szerinti szakmai tanácsadó testületek
a) az Ásatási Bizottság a régészeti örökség,
b) a Műemléki Tanácsadó Testület a műemléki érték,
c) a Kulturális Javak Bizottsága a kulturális javak
védelmének tekintetében.
(2) Az Ásatási Bizottság a régészeti örökség védelmével kapcsolatos és egyéb szakmai döntések előkészítésében segíti
a miniszter és a hatóságok munkáját. Az Ásatási Bizottság tizenegy tagú testület, amelynek
a) egy tagját a Magyar Nemzeti Múzeum,
b) egy tagját a Budapesti Történeti Múzeum,
c) két tagját a megyei hatókörű városi múzeumok,
d) két tagját az a)–c) pont hatálya alá nem tartozó egyéb, régészeti gyűjtőkörrel rendelkező múzeumok,
e) egy tagját a régészet szakon mesterképzés folytatására jogosult felsőoktatási intézmények,
f ) egy tagját a Magyar Tudományos Akadémia Bölcsészettudományi Kutatóközpont Régészeti Intézet,
g) egy tagját a 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv, valamint
h) egy tagját a Magyar Régész Szövetség
javaslata alapján a kimagasló szakmai tapasztalattal rendelkező régész szakemberek közül két évre a miniszter kéri
fel, további egy tagját az ugyanezen feltételeknek megfelelő szakemberek közül két évre a miniszter kéri fel.
(3) Az Ásatási Bizottság véleményének kikérése különösen indokolt a  feltárásra jogosult intézmények részéről
tervásatás vagy megelőző feltárás esetén.
(4) Az Ásatási Bizottság a feltárási engedély iránti kérelmek esetében vizsgálja
a) a feltárási engedély iránti kérelem szakmai tartalmát;
b) tervásatás esetén a kutatási programot;
c) a feltárás indokoltságát, és feltételeinek biztosítottságát;
d) a feltárást végző régész felkészültségét;
e) a  feltárás vezetésével megbízott régészre vonatkozó, jogszabályban meghatározott követelmények
teljesülését;
f ) megelőző feltárás esetén a feltárásra kötött szerződés szakmai tartalmát;
g) nagyberuházás esetén az  előzetes régészeti dokumentációt és a  feltárási projektterv tartalmát, valamint
az abban foglaltak szerződésbeli összhangját;
h) konzulens kijelölésének szükségességét, valamint
i) a védetté nyilvánított régészeti lelőhelyet vagy az in situ (helyben és fizikai állapotromlás nélkül) megőrzendő
régészeti emléket fizikailag érintő beavatkozás örökségi elemre, valamint a  régészeti örökségi állomány
egészére gyakorolt hatását, különös tekintettel arra, hogy a  beavatkozás eredményezheti-e a  régészeti
lelőhelynek akár részleges állapotromlását.
(5) A  Műemléki Tanácsadó Testület a  műemléki érték védelmével kapcsolatos hatósági és egyéb szakmai
döntések előkészítésében vagy szakértőként a  hatósági eljárás során véleményével segíti a  miniszter, valamint
az örökségvédelmi és építésügyi hatóság munkáját. A Műemléki Tanácsadó Testület húsz tagból áll, amelynek
a) két tagját a Magyar Tudományos Akadémia Bölcsészettudományi Kutatóközpont Művészettörténeti Intézete,
b) egy tagját a Magyar Tudományos Akadémia Építészeti Tudományos Bizottsága,
c) két tagját a műemlékvédelmi szakirányú továbbképzés folytatására jogosult felsőoktatási intézmény,
d) két tagját a művészettörténet szakon mesterképzés folytatására jogosult felsőoktatási intézmény,
e) két tagját az okleveles restaurátorművész osztatlan képzés folytatására jogosult felsőoktatási intézmény,
f ) két tagját a Magyar Építész Kamara,
g) két tagját a Magyar Építőművészek Szövetsége,
h) két tagját az ICOMOS Magyar Nemzeti Bizottság,
i) egy tagját a Magyar Építészeti Múzeum – Műemlékvédelmi Dokumentációs Központ
javaslata alapján, a műemléki területen szakértői jogosultsággal vagy kimagasló elméleti és gyakorlati tapasztalattal
rendelkező szakemberek közül két évre a  miniszter kéri fel, további négy tagját az  ugyanezen feltételeknek
megfelelő szakemberek közül két évre a miniszter kéri fel.
(6) A Műemléki Tanácsadó Testület ülésén a véleményezendő ügytől függően legfeljebb tíz tag vesz részt.
 (7) A Műemléki Tanácsadó Testület véleményének kikérése különösen indokolt az építtető, a beruházó vagy a tervező
részéről műemléket vagy nyilvántartott műemléki értéket érintő ügyben.
 (8) A hatóság a Műemléki Tanácsadó Testület szakvéleményét
a) az  összevont eljárás elvi örökségvédelmi keretengedélyezési szakaszának megindításához vagy
a keretengedélyezés szakaszában,
b) a  településfejlesztési koncepció, az  integrált településfejlesztési stratégia és a  településrendezési eszközök
egyeztetési eljárásában,
c) a hatósági eljárást megelőző egyeztetési szakaszban
kérheti, ha jelentős tény vagy egyéb körülmény megállapításához, különleges követelmények előzetes tisztázásához
szakértelem és komplex értékelés szükséges.
(9) Ha a  hatóság a  Műemléki Tanácsadó Testület szakvéleményét az  eljárásnak az  építésügyi hatósági engedélyezési
eljárást támogató elektronikus dokumentációs rendszerben (a továbbiakban: ÉTDR) történt megindítása után
kéri, akkor a  Műemléki Tanácsadó Testület a  hatóság megkeresésének kézhezvételétől számított tíz napon belül
szakvéleményt ad, vagy dönthet a szakvélemény megadásának mellőzéséről.
(10) A  (7)–(9)  bekezdés szerinti szakvélemény megadásának feltétele valamennyi, e  rendeletben meghatározott,
az engedélyezési eljárásban kötelezően benyújtandó melléklet teljes körű csatolása.
(11) A Műemléki Tanácsadó Testület vizsgálja, hogy a tervezett tevékenység
a) szakszerű-e,
b) a benyújtott tervek alapján a védett műemléki érték védelmét veszélyezteti-e, valamint
c) a műemlék és műemléki jelentőségű terület esetében az érték érvényesülését szolgálja-e.
(12) A Műemléki Tanácsadó Testület vizsgálhatja az építészeti minőséget.
 (13) A Kulturális Javak Bizottsága a kulturális javakkal kapcsolatos hatósági és egyéb szakmai döntések előkészítésében
segíti a kulturális javak hatóságának munkáját és a miniszter egyéb szakmai feladatait. A Kulturális Javak Bizottsága
nyolctagú testület, amelynek egy-egy tagját
a) a Magyar Tudományos Akadémia,
b) a Magyar Művészeti Akadémia,
c) a Magyar Nemzeti Múzeum,
d) az Országos Széchényi Könyvtár,
e) a Szépművészeti Múzeum,
f ) a Magyar Nemzeti Levéltár, valamint
g) a Magyar Műkereskedők és Galériák Országos Szövetsége
javaslata alapján két évre a miniszter kéri fel, további egy tagját két évre a miniszter kéri fel.
(14) A  Kulturális Javak Bizottsága vizsgálja a  védetté nyilvánításra vagy más, a  megkeresésben foglalt intézkedésre
vonatkozó javaslat megalapozottságát.
II. FEJEZET
A RÉGÉSZETI LELŐHELY ÉS A MŰEMLÉKI ÉRTÉK NYILVÁNTARTÁSBA VÉTELE, VALAMINT A NYILVÁNTARTOTT
RÉGÉSZETI LELŐHELY ÉS A NYILVÁNTARTOTT MŰEMLÉKI ÉRTÉK VÉDETTÉ NYILVÁNÍTÁSA
5. A régészeti lelőhely nyilvántartása 5. § (1) Régészeti lelőhely központi, közhiteles nyilvántartásba vételét feltárásra jogosult intézmény vagy a  hatóság
kezdeményezheti a  2.  mellékletben meghatározott adattartalmú lelőhely-bejelentő adatlap benyújtásával
a nyilvántartást vezető hatóságnál.
(2) A kezdeményezőnek a lelőhely-bejelentő adatlaphoz csatolnia kell
a) a  régészeti lelőhely kiterjedését ábrázoló, Egységes Országos Vetületi (a továbbiakban: EOV-) rendszerben
készült térképet,
b) a lehatárolás vektoros állományát, valamint
c) a lelőhely-bejelentő adatlap kitöltésére okot szolgáltató tudományos információ bizonyítékát, így különösen
a régészeti feltárásról szóló jelentés és dokumentáció, szakirodalom, adattári dokumentum másolatát.
 (3) Régészeti lelőhely nyilvántartásba vételére irányuló kezdeményezés esetén a nyilvántartást vezető hatóság
a) helyszíni szemlét tarthat,
b) adategyeztetést végez a régészeti lelőhely elhelyezkedése szerint illetékes hatósággal és a régészeti lelőhely
területét érintő gyűjtőterülettel rendelkező múzeummal. 6. § A  régészeti lelőhely nyilvántartásba vételéről szóló döntést a  nyilvántartást vezető hatóság az  Ákr.-ben foglalt
feltételeknek megfelelően hirdetmény útján közli, valamint a döntésről készült közleményt közhírré teszi.
7. § (1) A régészeti lelőhelyek nyilvántartása tartalmazza
a) a  nyilvántartott régészeti lelőhely megnevezését, egyedi azonosító számát, a  fekvése szerinti települést és
a lelőhely településen belüli sorszámát,
b) a  nyilvántartott régészeti lelőhely természetbeni elhelyezkedésének a  különböző feltárási módszerekkel
meghatározott, EOV-rendszerű vektoros kiterjedését,
c) a nyilvántartott régészeti lelőhely védettségére vonatkozó adatokat:
ca) az általános, kiemelt, fokozott vagy ideiglenes védettség megjelölését,
cb) a védettség keletkezésének időpontját, ideiglenes védelem esetében a védelem időbeli hatályát,
cc) a védettséget keletkeztető miniszteri döntés, határozat vagy jogszabály számát,
cd) a védetté nyilvánított régészeti lelőhelyre vonatkozó elővásárlási jog fennállásának tényét,
d) azon ingatlanok ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám, terület, művelési ág), amelyek területén
a lelőhely fekszik,
e) a védetté nyilvánított régészeti lelőhely védőövezetének b) és c) pont szerinti adatait,
f ) az  ingatlan-nyilvántartási térképi adatbázisból legyűjthető, a  lelőhely és a  védőövezet kiterjedését lefedő
vektoros állományt,
g) a nyilvántartott régészeti lelőhely régészeti szempontú leírását, a régészeti emlékek vagy leletek adatait, így
különösen kormeghatározását, klasszifikációját, jellegét, elhelyezkedését, előkerülési módját és időpontját,
a feltárásra és a kutatásra vonatkozó adatokat, illetve forrásaikat, veszélyeztetettségét, állapotát,
h) a  lelőhelyre vonatkozó hatósági határozatok, szakhatósági állásfoglalások számát, keltét, jogerejét és
az elrendelt intézkedések tartalmát,
i) az örökségvédelmi bírságkategóriába történő besorolást, valamint
j) a védettség megszűnése esetén annak időpontját és az arról rendelkező jogszabály számát.
(2) A  nyilvántartás az  (1)  bekezdés d), valamint f )–h)  pontja szerinti tartalmi követelményeket jogszabály vagy
szolgáltatási szerződés alapján más, jogszabály alapján vezetett nyilvántartás tartalmára hivatkozással, annak
közvetlen informatikai elérését biztosítva is teljesítheti.
6. A műemléki érték nyilvántartása 8. § (1) A műemléki érték központi, közhiteles nyilvántartásba vétele vagy a nyilvántartásból való törlése (a továbbiakban
együtt: műemléki érték nyilvántartása) a 3. mellékletben meghatározott adattartalom benyújtásával a nyilvántartást
vezető hatóságnál kezdeményezhető.
(2) A műemléki érték nyilvántartására vonatkozó eljárás hivatalból indul.
 (3) A  műemléki érték nyilvántartása ügyében ügyfélnek minősül a  kezdeményezéssel érintett ingatlan tulajdonosa,
tulajdonosi joggyakorlója, vagyonkezelője, társasház esetén tulajdonosi közössége, akinek az ingatlanra vonatkozó
jogát az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezték.
(4) A  műemléki érték nyilvántartására irányuló kezdeményezés esetén a  műemléki érték elhelyezkedése szerint
illetékes hatóság adatszolgáltatása kérhető a műemléki értékek meghatározása céljából.
(5) Ha a  műemléki érték nyilvántartására irányuló kezdeményezést a  hatóság nyújtja be, a  3.  mellékletben
meghatározott adattartalmat teljeskörűen kell megadni.
(6) Műemléki érték nyilvántartása csak értékvizsgálati dokumentáció elkészítését követően történhet. Az értékvizsgálati
dokumentáció felvételét csak szakértői jogosultsággal rendelkező szakértő végezheti, kötelező adattartalmát
a 4. melléklet határozza meg.
(7) Ha a műemléki érték nyilvántartását kezdeményező nem ügyfél, a nyilvántartást vezető hatóság a döntéséről értesíti
a kezdeményezőt.
(8) A nyilvántartást vezető hatóság az 5. mellékletben meghatározott adattartalmú értékleltár felvételéről gondoskodik
a) a  műemléki érték nyilvántartásáról szóló bejegyzését követő egy éven belül, de legkésőbb a  műemlékké
nyilvánítás előkészítése során,
b) a  Kötv. 92.  § (2)  bekezdése szerinti nyilvántartott műemléki érték esetében az  átminősítést követő öt éven
belül.
 (9) Ha a  (8)  bekezdés a)  pontjában meghatározott értékleltár a  nyilvántartást vezető hatóság mulasztásából nem
készült el, a  nyilvántartott műemléki érték nyilvántartásba való bejegyzését követő egy év elteltével a  bejegyzés
törölhető.
9. § (1) A védett műemléki értékek nyilvántartása tartalmazza
a) a védett műemléki érték megnevezését, törzsszámát és egyedi azonosító számát, a fekvése szerinti települést
és címet;
b) a  védett műemléki érték természetbeni elhelyezkedésének az  EOV-rendszerhez illeszkedő pontszerű,
vonalas létesítmény esetén a  nyomvonal meghatározását, terület esetén annak vektoros kiterjedését,
körülhatárolását;
c) a védettségre vonatkozó alábbi adatokat:
ca) az  általános, a  műemlékké nyilvánított egyedi, a  területi vagy az  ideiglenes műemléki védettség
megjelölését,
cb) a védettség keletkezésének időpontját, ideiglenes műemléki védelem esetében a védelem időbeli
hatályát,
cc) a védettséget keletkeztető miniszteri döntés, határozat vagy egyéb jogi aktus számát,
cd) az örökségvédelmi bírság kategóriába, illetve a műemlék kategóriába történő besorolását,
ce) a védett ingatlan-terület kiterjedését,
cf ) a védett műemléki érték egészére vonatkozó értékleltár szerinti tételes meghatározását,
cg) a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyon körébe tartozás tényét,
ch) az állami elővásárlási jog fennállásának tényét;
d) azon ingatlanok ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám, terület, tulajdonviszony), amelyek területén
a műemléki védelem fennáll;
e) a védett műemléki érték leírását, azonosító fényképeit, valamint a 14. § (1) bekezdés a), b) és d) pontjában
meghatározottakat;
f ) a védett műemléki érték eredeti és jelenlegi funkcióját;
g) a védett műemléki érték veszélyeztetettségének fennállását, okát és mértékét;
h) a  védett műemléki érték értékvizsgálatának, tudományos kutatásának és feltárásának adatait, a  14.  §
(1)  bekezdés c) és e)  pontjában foglaltakat, a  műemléki érték műemlékké nyilvánításának és kutatásainak
dokumentációit;
i) a  védett műemléki értékre vonatkozó hatósági iratok, határozatok, szakhatósági állásfoglalások számát,
keltét, jogerejét és az engedélyezett, elrendelt intézkedések tartalmát;
j) az  ingatlan-nyilvántartási térképi adatbázisból legyűjthető, a  védett műemléki érték kiterjedését lefedő
földrészletek, alrészletek és építmények vektoros állományát.
(2) A  nyilvántartás (1)  bekezdés d), i) és j)  pontja szerinti tartalmi követelményeket jogszabály vagy szolgáltatási
szerződés alapján más, jogszabály alapján vezetett nyilvántartás tartalmára hivatkozással, annak közvetlen
informatikai elérését biztosítva is teljesítheti.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott adatokat ki kell egészíteni, ha a nyilvántartásban nem szereplő, de a Kötv. 7. §
17. pontja értelmében a műemléki értékhez tartozó alkotórész vagy tartozék kerül elő.
7. A régészeti lelőhely és a műemléki érték nyilvántartására, valamint védetté nyilvánítására
vonatkozó közös szabályok
10. § (1) A nyilvántartást vezető hatóság a nyilvántartásában szereplő adataiból kérelemre adatot szolgáltat.
 (2) A  kérelem benyújtásakor igazolni kell az  igazgatási szolgáltatási díj megfizetését vagy a  Kötv. 72.  § (5)  bekezdése
szerinti díjmentességet.
 (3) A  7.  § (1)  bekezdés b) és g)  pontjában meghatározott adatok szolgáltatását a  nyilvántartást vezető hatóság csak
azoknak a szerveknek nyújthatja, amelyek ezt jogszabályban meghatározott feladatuk ellátása érdekében kérik.
 (4) E rendelet alkalmazásával nem szolgáltathatók
a) a 7. § (1) bekezdés d) és f ) pontjában, valamint
b) a 9. § (1) bekezdés d) és j) pontjában
meghatározott ingatlan-nyilvántartási, illetve állami földmérési és térképészeti adatok.
(5) A nyilvántartást vezető hatóság a hatóság számára hozzáférést biztosít dokumentumok elektronikus úton történő
benyújtása érdekében.
(6) A  Kötv. 71.  § (1)  bekezdés a), c) és d)  pontja esetében a  védettség tényére vonatkozó adatokat a  nyilvántartást
vezető hatóságnak fel kell tölteni az Országos Építésügyi Nyilvántartásba (a továbbiakban: OÉNY).
(7) A  nyilvántartást vezető hatóság az  OÉNY-t vezető szervezet, az  örökségvédelmi, építésügyi, ingatlanügyi
hatóságként eljáró fővárosi és megyei kormányhivatalok, járási (fővárosi kerületi) hivatalok, a  jegyző, a  főjegyző,
valamint a  feltárási joggal rendelkező intézmények számára elektronikus hozzáférést biztosít az  általa kezelt,
a régészeti örökség és a műemléki értékek védelmével összefüggő feladataik ellátásához szükséges adatokhoz.
11. § (1) A nyilvántartott régészeti lelőhely és a nyilvántartott műemléki érték védetté nyilvánítására, valamint a védettség
megszüntetésére irányuló kezdeményezést (a továbbiakban: együtt: kezdeményezés) a  nyilvántartást vezető
hatóságnak kell benyújtani.
(2) A  nyilvántartott régészeti lelőhely védetté nyilvánítására, valamint a  védettség megszüntetésére irányuló
kezdeményezést a 2. melléklet szerinti adattartalommal kell benyújtani.
(3) A  nyilvántartott műemléki érték védetté nyilvánítására, valamint a  védettség megszüntetésére irányuló
kezdeményezést a 3. melléklet szerinti adattartalommal kell benyújtani.
(4) Ha a  kezdeményezés hiányos, vagy nem helytálló adatokat tartalmaz, a  nyilvántartást vezető hatóság felhívja
a  kezdeményezőt annak kiegészítésére vagy módosítására a  benyújtástól számított tizenöt napon belül, határidő
kitűzésével. A  kiegészítés vagy módosítás határidőben történő teljesítésének elmulasztása esetén a  nyilvántartást
vezető hatóság a kezdeményezés további vizsgálatát mellőzheti.
(5) A miniszter a kezdeményezés alapján
a) gondoskodik a védetté nyilvánítás vagy a védettség megszüntetésének tudományos előkészítéséről, vagy
b) védetté nyilvánítási dokumentáció, illetve a védettség megszüntetésére vonatkozó tudományos állásfoglalás
készítésének mellőzésével megtagadja a védetté nyilvánítást vagy a védettség megszüntetését.
 (6) A miniszter az (5) bekezdés b) pontja szerinti döntéséről a nyilvántartást vezető hatóság értesíti a védetté nyilvánítás
vagy a védettség megszüntetésének kezdeményezőjét. 12. § (1) A  védetté nyilvánítás előkészítése során a  nyilvántartást vezető hatóság a  miniszter 11.  § (5)  bekezdés a)  pontja
szerinti döntése alapján védetté nyilvánítási dokumentációt készít.
(2) A  védetté nyilvánítás előkészítése során a  nyilvántartást vezető hatóság értesíti a  védetté nyilvánításra javasolt
ingatlannal rendelkezni jogosultat. A  több mint ötven rendelkezni jogosult értesítése során az  Ákr. hirdetményi
közlésre vonatkozó szabályait kell alkalmazni.
(3) A  nyilvántartást vezető hatóság a  (2)  bekezdés szerinti értesítést megelőzően egyeztetést folytat le a  hatósággal
az esetleges ideiglenes védelem alá helyezés tárgyában.
(4) Nyilvántartott műemléki érték védetté nyilvánításának előkészítése során a  nyilvántartást vezető hatóság
a (2) bekezdés szerinti értesítéssel egyidejűleg – tizenöt napos határidő kitűzésével – kikéri az érintett nyilvántartott
műemléki érték szerinti illetékes települési önkormányzat polgármesterének, a  fővárosban a  fővárosi kerületi
polgármesternek vagy a  Margitsziget esetén a  főpolgármesternek, valamint a  nyilvántartott műemléki érték
tulajdonosának vagy tulajdonosi közösségének véleményét a védetté nyilvánítással kapcsolatban.
(5) A  több mint húsz rendelkezni jogosult fentiek szerinti véleményét közmeghallgatás keretében kell kikérni.
A  közmeghallgatás időpontját úgy kell kitűzni, hogy az  azon részt vevők a  műemlékké nyilvánításra vonatkozó
észrevételeiket a 14. § (4) bekezdése szerinti határidőben megtehessék.
(6) A nyilvántartott műemléki érték műemlékké nyilvánítása tudományos előkészítésének befejezéséről értesíteni kell
a) a (2) bekezdésben meghatározott személyt és szervezetet,
b) a védetté nyilvánítás kezdeményezőjét,
c) más jogszabály alapján is védett vagy közösségi jelentőségű (Natura 2000) érték vagy terület esetében
a hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságot,
d) a természetvédelmi kezelésért felelős szervet, ha a védelemre tervezett történeti kert, történeti táj, műemléki
jelentőségű terület, műemléki környezet országos jelentőségű védett természeti vagy közösségi jelentőségű
(Natura 2000) területen helyezkedik el.
13. § (1) A nyilvántartott régészeti lelőhely védetté nyilvánítási dokumentációja tartalmazza
a) a nyilvántartott régészeti lelőhely nyilvántartási számát,
b) a nyilvántartott régészeti lelőhely földrajzi azonosító adatait és térképmellékletét,
c) a  védetté nyilvánítás tudományos indokolását a  védetté nyilvánítandó örökségi ingatlan elem értékeinek
megnevezésével, leírásával, fotó- és rajzi dokumentációjával, a  lelőhelyen korábban elvégzett régészeti
feltárás esetén a feltárt részek megjelölésével és az azonosításukra alkalmas adatokkal,
d) a  nyilvántartott régészeti lelőhely aktuális állapotának, esetleges veszélyeztetettségének leírását, további
értékeinek feltárását célzó kutatásokra tett javaslatot,
e) a nyilvántartott régészeti lelőhely kijelölésre javasolt védőövezetét,
f ) a fenntartható használat főbb szempontjait,
g) a nyilvántartott régészeti lelőhely védettségi fokozatára vonatkozó javaslatot és annak indokolását,
h) a  nyilvántartott régészeti lelőhelyre vonatkozó szakirodalmi, múzeumi, adattári dokumentumok
megnevezését, azonosító adatait, az alapvető információkat tartalmazó dokumentumok másolatát,
i) a  nyilvántartott régészeti lelőhely és tervezett védőövezete fekvése szerinti ingatlan ingatlan-nyilvántartási
adatait (helyrajzi szám, terület, művelési ág, tulajdonos, vagyonkezelő) a védetté nyilvánítás előkészítésének
megindításához képest harminc napnál nem régebbi, a  tulajdoni lapról elektronikus dokumentumként
szolgáltatott nem hiteles másolat alapján, valamint az ingatlanügyi hatóság által hitelesített térképmásolatot.
(2) A  nyilvántartott régészeti lelőhely védetté nyilvánításának előkészítése során a  nyilvántartást vezető hatóság
figyelembe veszi a régészeti lelőhelyek nyilvántartásának adatait, továbbá – szükség esetén – más feltárásra jogosult
intézmény, különösen a gyűjtőterületén érintett múzeum adatait.
(3) A  nyilvántartást vezető hatóság a  dokumentáció készítése során igénybe veheti az  adott szakterületen
szakértelemmel rendelkező személy vagy más feltárásra jogosult intézmény közreműködését.
(4) A  védetté nyilvánítás előkészítése során észrevételt tehet, és a  dokumentációba betekinthet, aki a  védetté
nyilvánítási eljárás megindításáról értesült, valamint akinek az adott ingatlanra vonatkozó jogát a védelem érinti.
14. § (1) A műemléki érték védetté nyilvánítási dokumentációja tartalmazza
a) a műemléki érték földrajzi azonosító adatait, kiterjedésének pontos meghatározását, térképmellékleteket és
fotódokumentációt;
b) a  műemlékké nyilvánítás közérdekű célját, tudományos indokolását a  védetté nyilvánítandó műemléki
érték mindazon jellemzői megjelölésével, amelyek azt hazánk múltja és a  közösségi hovatartozás-tudat
szempontjából kiemelkedő jelentőségűvé emelik;
c) az értékleltárt;
d) a  nyilvántartott műemléki érték aktuális állapotának e  rendeletben meghatározott tartalommal történő
felvételét, esetleges veszélyeztetettségének leírását, további értékeinek feltárását célzó kutatásokra tett
javaslatot;
e) a  nyilvántartott műemléki értékre vonatkozó szakirodalmi, múzeumi, adattári dokumentumok
megnevezését, azonosító adatait, az alapvető információkat tartalmazó dokumentumok másolatát;
f ) a nyilvántartott műemléki érték kijelölésre javasolt műemléki környezetét;
g) a nyilvántartott műemléki érték és környezete ingatlan ingatlan-nyilvántartási adatait (helyrajzi szám, terület,
művelési ág, tulajdonos, kezelő) a védetté nyilvánítás előkészítésének megindításához képest harminc napnál
nem régebbi, a  tulajdoni lapról elektronikus dokumentumként szolgáltatott nem hiteles másolat alapján,
valamint az ingatlanügyi hatóság által hitelesített térképmásolatot;
h) a fenntartható és méltó használat főbb szempontjait, a hasznosításra vonatkozó ajánlást;
i) a településrendezési eszközök védetté nyilvánítandó műemléki értékre vonatkozó kivonatát.
(2) A  védetté nyilvánítási dokumentációt a  védetté nyilvánítást befolyásoló egyéb információk és az  e  rendeletben
meghatározott és határidőben beérkezett vélemények figyelembevételével kell véglegesíteni.
(3) A műemléki védettség megszüntetését megalapozó tudományos állásfoglalás tartalmazza
a) a  műemlék hatósági nyilvántartási és földrajzi azonosító adatait, kiterjedésének pontos meghatározását,
a térképmellékleteket, a tulajdoni lap másolatot, az archív és aktuális fotódokumentációt;
b) a műemlék építészeti leírását, aktuális állapotának bemutatását;
c) a műemlék örökségvédelmi szempontú értékelését;
d) a műemléki védettség megszüntetésének kezdeményezője nevét, a kezdeményezés dátumát, előzményeit és
indokait;
e) a műemléki védettség megszüntetésére vonatkozó szakértői véleményt indokolással, továbbá ezen szakértői
vélemény tartalmától függően az általános műemléki védelem fenntartására irányuló indokolt javaslatot.
 (4) A  műemlékké nyilvánítás előkészítése során az  (1)  bekezdés szerinti dokumentáció elkészültét követő huszonegy
napon belül észrevételt tehet, és a  dokumentációba betekinthet, akit a  védetté nyilvánítás tudományos
előkészítésének befejezéséről hivatalosan értesítettek, valamint akinek az adott ingatlanra vonatkozó és az ingatlannyilvántartásba bejegyzett jogát a védelem érinti. A határidőben beérkezett észrevételeket a nyilvántartást vezető
hatóság érdemben megvizsgálja.
15. § A nyilvántartott régészeti lelőhely akkor nyilvánítható védetté, ha
a) az közérdekű célt szolgál,
b) hazánk történelmének és régészeti örökségének olyan kiemelkedő történeti és kulturális jelentőségű hiteles
dokumentuma, ahol többféle feltárási módszerrel végeztek kutatást, valamint
c) további kutathatósága biztosítható, és
d) a lelőhelyen esetlegesen lévő régészeti emlék funkciója ismert és alaprajza hitelesen rekonstruálható.
16. § (1) A nyilvántartott műemléki érték akkor nyilvánítható műemlékké, ha
a) az közérdekű célt szolgál,
b) a műemlékké nyilvánítás időszakában fennálló formájában
ba) hazánk történelmének eredeti, hiteles dokumentuma,
bb) kortörténeti jellege meghatározó módon érvényesül,
bc) sérülései észszerű helyreállítás révén kijavíthatók és a  sérülések helyreállítása nem jelent olyan
jelentős fizikai változtatást, amely a műemléki értéken a kortörténeti jelleget megszüntetné, és
c) az értékleltár elkészült.
(2) Ha a  nyilvántartott műemléki érték értékleltára vagy feltárása még nem teljes körű, a  műemlékké nyilvánításra
akkor kerülhet sor, ha az  országos vagy kiemelkedő jelentőség a  feltárt tudományos tények alapján legalább
valószínűsíthető.
17. § (1) A miniszter a 11. § (5) bekezdés a) pontja szerinti döntése alapján a nyilvántartást vezető hatóság által elkészített
dokumentáció ismeretében
a) a védetté nyilvánítás vagy a védettség megszüntetése tárgyában rendeletet alkot,
b) a dokumentáció kiegészítését rendeli el, vagy
c) megtagadja a védetté nyilvánítást vagy a védettség megszüntetését.
(2) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti esetben a nyilvántartást vezető hatóság a védetté nyilvánítási dokumentáció egy
másolati példányát megküldi az illetékes hatóságnak.
18. § A  helyi védelem alatt álló építészeti örökség körébe tartozó nyilvántartott műemléki érték műemlékké
nyilvánításának előkészítése során a 11–17. § rendelkezéseit azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy
a) a 12. § (3) bekezdésében meghatározott egyeztetés mellőzhető,
b) a  12.  § (2) és (6)  bekezdésében, valamint a  Kötv. 29.  § (3)  bekezdésében meghatározott értesítési
kötelezettségének a  nyilvántartást vezető hatóság a  honlapján történő közzététellel tesz eleget,
a hirdetményi kapcsolattartásnak nincs helye,
c) a  12.  § (4) és (5)  bekezdésében meghatározott véleményt a  jogszabályok előkészítésében való társadalmi
részvételről szóló törvény szabályai szerint kell kikérni, közmeghallgatásnak nincs helye.
19. § Az  ideiglenes műemléki védettség elrendeléséről és megszüntetéséről a 12. §-ban meghatározottakat az Ákr.-ben
meghatározott módon értesíteni kell.
20. § (1) A nyilvántartott műemléki érték műemlékké nyilvánításakor műemléki környezetnek minősülnek
a) a  – (3)  bekezdés szerinti kivétellel – műemlékkel vagy műemléki jelentőségű területtel közvetlenül
határos telkek, a  kapcsolódó közterületszakaszok és a  közterületszakaszokkal határos ingatlanok, amelyek
a  Kötv. 71.  § (1)  bekezdés d)  pontja szerinti központi, közhiteles nyilvántartásban (a továbbiakban:
nyilvántartás) szerepelnek, vagy
b) a védettségről szóló döntésben ettől eltérően kijelölt ingatlanok.
 (2) A nyilvántartott műemléki érték műemlékké nyilvánításakor műemléki környezetnek jelölhető ki
a) a nyilvántartott műemléki érték telkéhez kapcsolódó, azzal közvetlenül határos telek, továbbá
b) az  a)  pontban meghatározott telkek által kijelölt közterületszakasz és az  ehhez kapcsolódó telkek vagy
telekrészek, különösen
ba) amelyen az  esetleges építési vagy más tevékenységek a  műemlékké nyilvánítandó nyilvántartott
műemléki érték állagát közvetlenül befolyásolhatják, vagy
bb) amelyen a  műemlékké nyilvánítandó nyilvántartott műemléki érték megjelenését, értékeinek
érvényesülését közvetlenül befolyásoló építmény áll vagy építhető.
 (3) A (2) bekezdés szerinti kijelölés hiányában műemléki környezet nem jön létre.
III. FEJEZET
A RÉGÉSZETI ÖRÖKSÉG VÉDELME 8. A nyilvántartott régészeti lelőhelyekre és a régészeti feltárás elvégzésére vonatkozó általános
követelmények
21. § (1) A nyilvántartott régészeti lelőhelyen állapotromlással járó tevékenység csak a Kötv. és e rendelet alapján, valamint
az e rendeletben meghatározott engedéllyel végezhető.
(2) A  nyilvántartott régészeti lelőhely állapotromlásának minősül a  réteg vagy rétegsor átvágása, a  történeti
összefüggés megszüntetése, a régészeti leletek eredeti helyükről történő elmozdítása régészeti feltárás nélkül.
(3) A földmunkával járó beruházással el kell kerülni
a) a védetté nyilvánított régészeti lelőhelyet,
b) a nyilvántartott tájképi jelentőségű régészeti lelőhelyet és
c) az  eredeti összefüggéseiben megmaradt, helyben és fizikai állapotromlás nélkül megőrzendő régészeti
emléket.
 (4) A lelőhely állapotváltozásával járó régészeti feltárás esetén előnyben kell részesíteni az eredeti rétegsort és történeti
összefüggést tartalmazó lelőhelyrész megtartását. 22. § (1) A  régészeti feltárást végző vagy megelőző feltárás esetén a  régészeti feladatellátásra a  beruházóval szerződő
intézmény vagy a 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv gondoskodik
a) a feltárás megkezdésének bejelentéséről
aa) engedélyköteles feltárás esetén a  6.  mellékletben meghatározott adattartalmú
formanyomtatványon a régészeti feltárás megkezdése előtt két nappal,
ab) bejelentésköteles feltárás esetén a 13. § (1) bekezdésében meghatározott módon,
b) a  régészeti feltárás jogszabálynak, valamint a  miniszter által közzétett szakmai irányelveknek megfelelő
elvégzéséről, c) a feltárási naplónak a munkavégzés idején a feltárási helyszínen való őrzéséről,
d) a  feltárt régészeti örökség őrzéséről, az  elsődleges leletfeldolgozásról, a  leletek végleges múzeumi
befogadásáról, valamint a feltárás eredményének tudományos feldolgozásáról,
e) a  feltárási munkálatok szünetelése esetén a  feltárt régészeti emlékek ideiglenes állagmegóvásáról,
biztonságáról,
f ) tervásatás és mentő feltárás esetén a  feltárás befejezése után a rendeltetésszerű és biztonságos, az élet- és
balesetvédelmi előírásoknak megfelelő használathoz szükséges tereprendezési munkák elvégzéséről, és
g) a  feltárás helye szerinti gyűjtőterülettel rendelkező múzeum értesítéséről, ha a  feltárást más feltárásra
jogosult intézmény vagy 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv (a továbbiakban együtt: feltárásra
jogosult intézmény) végzi.
(2) Az engedélyköteles régészeti feltárás az (1) bekezdés a) pont aa) alpontja szerinti bejelentést követő második napon
megkezdhető.
(3) A  Kötv. 20.  § (2)  bekezdés a)–c)  pontja szerinti bejelentésköteles régészeti feltárás az  (1)  bekezdés a)  pont
ab) alpontja szerinti bejelentést követő második napon megkezdhető.
(4) A  Kötv. 20.  § (2)  bekezdés d)–e)  pontja szerinti bejelentésköteles régészeti feltárás az  (1)  bekezdés a)  pont
ab) alpontja szerinti bejelentést követő ötödik napon megkezdhető a hatóság eltérő rendelkezése hiányában.
(5) A régészeti feltárás nem minősül építési tevékenységnek.
23. § (1) Régészeti feltárást csak
a) szakirányú mesterfokozattal,
b) szakirányú mesterfokozattal egyenértékű okleveles régész szakképzettséggel,
c) szakirányú mesterfokozattal egyenértékű, bölcsészettudomány képzési területen szerzett végzettséggel és
régészeti specializációval
rendelkező, vagy
d) régészet tárgyban doktori fokozatot szerzett,
továbbá a feltárást végző vagy a feltárásba bevont intézménnyel – nagyberuházás esetén a bevont intézménnyel –
munkavégzésre irányuló jogviszonyban álló régész vezethet.
(2) A  régészeti feltárást vezető régésznek (a továbbiakban: feltárásvezető) – a  mentő feltárás kivételével – a  feltárási
engedély iránti kérelemben megjelölt feladatellátáshoz szükséges speciális szakirányú ismeretekkel és megfelelő
feltárási gyakorlattal kell rendelkeznie.
(3) Megfelelő feltárási gyakorlatnak minősül a szakirányú mesterfokozat vagy szakképzettség megszerzését követően
a  régészeti örökséggel és a  műemléki értékkel kapcsolatos szakértői tevékenységről szóló kormányrendeletben
meghatározott számítási módszer alapján az  adott korszakot érintő feltárás vezetőjeként vagy a  feltárási
dokumentációban megnevezett munkatársként szerzett legalább 12 pont értékű szakmai gyakorlat.
(4) A feltárásra jogosult intézmény csak olyan régészt bízhat meg feltárás vezetésével, aki korábbi tevékenysége során
a jogszabályban meghatározott dokumentációs kötelezettségeit teljesítette.
(5) A  feltárásvezetőnek az  egyes feltárási munkafolyamatok elvégzésében történő akadályoztatása esetén
az engedélyes köteles a helyettesítésről az (1)–(4) bekezdésben foglaltaknak megfelelő módon gondoskodni.
(6) A feltárásvezető köteles
a) a  régészeti feltárás, különösen a  próba- és a  teljes felületű feltárás esetén a  régészeti feltárás vezetésével
kapcsolatos feladatokat személyesen a helyszínen irányítani,
b) a  feltárási naplót naprakészen, a  munkálatokkal egy időben úgy vezetni, hogy annak alapján a  feltárás
célkitűzései, addigi menete és eredményei követhetők legyenek, valamint
c) a 24. § szerinti szakmai irányelveknek megfelelő dokumentációt elkészíteni.
(7) Több korszakot érintő régészeti feltárás esetén az (1) bekezdés szerinti szakképzettséggel és a (3) bekezdés szerinti
feltárási gyakorlattal rendelkező munkatársat vagy konzulenst kell bevonni a régészeti feladatellátásba.
24. § A 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv a Magyar Nemzeti Múzeum bevonásával minden év február 28-ig
előkészíti és megküldi a  miniszternek a  régészeti feltárás szakmai irányelveit, amelyeket a  miniszter az  Ásatási
Bizottság bevonásával véleményez. Az  elfogadott szakmai irányelveket a  miniszter az  általa vezetett minisztérium
honlapján minden év április 30-ig közzéteszi.
25. § (1) Régészeti feltárásra alkalmas napnak minősül az  a  munkanap, amelyen az  időjárási és a  talajviszonyok, továbbá
egyéb körülmények nem akadályozzák meg a feltárási tevékenységet.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakra figyelemmel régészeti feltárásra alkalmatlan különösen az a nap, amelyen a feltárási
tevékenységet
a) a talaj fagyott állapota, nedvességtartalma, a belvíz vagy a talajvíz szintje,
b) a csapadék mennyisége vagy jellege, vagy
c) a rendkívüli időjárással összefüggő esemény miatt elrendelt riadó
megakadályozza.
26. § (1) A régészeti feltárásról jelentést kell készíteni, mely tartalmazza
a) a 2. mellékletben meghatározott tartalmú lelőhely-bejelentő adatlapot,
b) a szöveges ismertetést és
c) a  feltárás helyszínrajzát, mely tartalmazza a  kutatott lelőhely ismert kiterjedésének körvonalát és a  feltárt,
kutatott terület zárt alakzatként ábrázolt határát a térképlapon olvashatóan feltüntetett koordinátákkal.
 (2) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti adatlapot minden lelőhelyről külön kell kitölteni.
 (3) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti szöveges ismertetés tartalmazza
a) engedélyhez kötött feltárás esetén a  feltárási engedély számát vagy az arra történő utalást, hogy a  feltárás
nem tartozik az  engedélyezési körbe, országos jelentőségű védett természeti területen végzett régészeti
feltárás esetén a természetvédelmi hatóság által kiadott engedély számát,
b) a lelőhely nyilvántartási azonosítóját,
c) a feltárás menetét, a feltárás eredményeinek rövid összefoglalását,
d) a feltárt terület nagyságát,
e) a leletek elhelyezését,
f ) a lelőhely feltárás utáni állapotáról szóló adatokat,
g) az alkalmazott módszereket, továbbá
h) az előkerült leletek összefoglaló ismertetését.
(4) A jelentés egy-egy példányát a feltárás befejezését követő harminc napon belül meg kell küldeni
a) papír alapon és elektronikus adathordozón
aa) a hatóságnak,
ab) a nyilvántartást vezető hatóságnak és
ac) a Magyar Nemzeti Múzeumnak,
b) elektronikus adathordozón
ba) a  területileg érintett megyei hatókörű városi múzeumnak, ha a  feltárást más feltárásra jogosult
intézmény végezte,
bb) a  gyűjtőterületén érintett területi múzeumnak, ha a  feltárást más feltárásra jogosult intézmény
végezte, valamint
bc) a  területi és természetvédelmi hatóságnak és a  működési területével érintett nemzeti park
igazgatóságnak, ha a feltárás országos jelentőségű védett természeti területen történt.
 (5) A jelentés további egy példányát abban az intézményben kell elhelyezni, amely a feltárási engedélyt kapta.
27. § (1) A feltárási dokumentáció tartalmazza
a) a feltárási naplót,
b) régészeti bontómunka esetén a legkisebb bontási egységekre (jelenség, réteg) vonatkozó adatlapokat,
c) a munkálatok során készült valamennyi feljegyzést,
d) az  azonosított vagy feltárt régészeti jelenségeket és azok környezetét megörökítő fotódokumentációt,
méretarányos alap- és metszetrajzot, EOV-rendszerben, készült helyszínrajzot és térképet, valamint mindezek
listáit,
e) bármilyen technikával rögzített adatot,
f ) a régészeti leletek elsődleges leletfeldolgozásáról és muzeális intézménybe történő végleges befogadásáról
szóló miniszteri rendeletben meghatározott tartalmú dokumentációját.
 (2) A  feltárási napló a  régészeti feltárás – hatósági és bírósági eljárásban felhasználható – alapdokumentuma,
amelynek első részében a  feltárás időpontját, a  feltárásban közreműködők létszámát, a  feltárás menetét
befolyásoló körülményeket, a  régészeti feltárásra alkalmas és alkalmatlan napokat, a  második részében a  szakmai
megfigyeléseket, feljegyzéseket kell a  feltárás megkezdésétől a  befejezéséig folyamatosan vezetni a  feltárás
módszerétől függően.
(3) A  feltárási napló első részében rögzített adatokat a  hatóság vagy megelőző feltárás esetén a  beruházó nem
vitathatja.
(4) A feltárási dokumentáció egy-egy példányát a feltárás befejezésétől számított egy éven belül meg kell küldeni
a) papír alapon és elektronikus adathordozón
aa) a nyilvántartást vezető hatóságnak,
ab) a Magyar Nemzeti Múzeumnak,
ac) a leletanyagot véglegesen befogadó múzeumnak,
b) elektronikus adathordozón
ba) a hatóságnak,
bb) a  területileg érintett megyei hatókörű városi múzeumnak, ha a  feltárást más feltárásra jogosult
intézmény végezte, valamint
bc) a  gyűjtőterületén érintett területi múzeumnak, ha a  feltárást más feltárásra jogosult intézmény
végezte. 28. § (1) A  jelentés és a  feltárási dokumentáció beérkezéséről a  nyilvántartást vezető hatóság igazolást bocsát ki.
Ha a jelentés vagy a feltárási dokumentáció hiányos, a feltáró intézményt határidő kitűzésével hiánypótlásra szólítja
fel.
(2) A  nyilvántartást vezető hatóság a  jelentés és a  feltárási dokumentáció szakmai tartalmának ellenőrzésébe
bevonhatja az Ásatási Bizottságot.
9. Bejelentésköteles feltárási tevékenységek, valamint a fémkereső műszer hivatás gyakorlásához
szükséges használatának bejelentése
29. § (1) A  Kötv. 20.  § (2)  bekezdésében megjelölt tevékenységet annak megkezdése előtt legalább öt nappal be kell
jelenteni lelőhelyenként
a) elektronikus úton a hatóságnak, valamint
b) országos jelentőségű védett természeti terület esetén a  működési területével érintett nemzeti park
igazgatóságnak.
 (2) Fémkereső műszer hivatás gyakorlásához szükséges használatának minősül, ha a  fémkereső műszer használója
hitelt érdemlően bizonyítja, hogy feladatainak ellátásához szükséges a  fémkereső műszer. Hitelt érdemlő
bizonyításnak számít a munkaköri leírás, a cégszerűen aláírt megbízás vagy megrendelés.
(3) Fémkereső műszer hivatás gyakorlásához szükséges használata
a) feltárásra jogosult intézmény által fémkereső műszerrel végzett lelet- és lelőhely-felderítés,
b) a  hadtörténeti örökség kutatására miniszteri rendeletben kijelölt örökségvédelmi szerv által fémkereső
műszerrel végzett hadtörténeti örökségi helyszín felderítése,
c) tervszerű lőszermentesítés,
d) közmű-nyomvonal keresése,
e) háborús kegyelettel összefüggő feltárás, exhumálás.
(4) A  Kötv. 20/A.  §-át és e  rendeletnek a  fémkereső műszer használatára vonatkozó rendelkezéseit a  bűnüldöző és
nyomozó szervek feladatellátására, valamint a tűzszerészeti tevékenységre nem kell alkalmazni.
(5) A (3) bekezdés a) pontja esetében a bejelentést a 7. mellékletben meghatározott adattartalommal kell megtenni.
 (6) A (3) bekezdés b) és c) pontja esetében a bejelentésnek tartalmaznia kell
a) a  fémkereső műszer használatával érintett terület egyértelmű lehatárolását EOV-rendszerben készült
térképen,
b) a fémkereső műszer használatának tervezett idejét,
c) az alkalmazni tervezett fémkereső műszer típusának megnevezését és leírását.
(7) A (3) bekezdés a) pontja szerinti tevékenység végzése során az (1) bekezdés a) és b) pontjában megjelölt szervnek
a  47.  § (3)  bekezdése szerinti tudomásulvételről szóló értesítését a  tevékenység végzője köteles a  tevékenység
végzése során magánál tartani, és a  fémkereső műszer használatának ellenőrzésére jogosult szerv felszólítására
bemutatni.
(8) A  (3)  bekezdés b) és c)  pontja esetében a  fémkereső műszer használójának igazolnia kell, hogy hivatása
gyakorlásához szükséges a fémkereső műszer.
10. A megelőző feltárás részletes szabályai 30. § Megelőző feltárás esetén a  régészeti feltárás elvégzésére vonatkozó általános követelményeket a  31–36.  §-ban
foglalt kiegészítésekkel kell alkalmazni.
31. § Megelőző feltárás előkészítése során a beruházó köteles a feltárásra jogosult intézmény rendelkezésére bocsátani
a) az érintett területek azonosításra és területszámításra alkalmas adatait,
b) a beruházás helyszínrajzát, a meglévő és tervezett közművek nyomvonalát,
c) a beruházás alapozási terveit,
d) a földfelszín alatti munkák műszaki leírását,
e) a tereprendezésre vonatkozó adatokat,
f ) a kivitelezés megkezdésének tervezett időpontját,
g) – a  Kötv. 7.  § 20.  pont c)  alpontja kivételével – nyilatkozatot arról, hogy a  beruházás nagyberuházásnak
minősül-e,
h) nagyberuházás esetén nyilatkozatot a beruházás teljes bekerülési költségének tervezett összegéről, és
i) a beruházás építési engedélyét, ha az rendelkezésre áll.
32. § (1) Megelőző feltárás esetén a  régészeti feladatellátás költségeire vonatkozó költségbecslést a  feltárásra jogosult
intézmény az alábbi tartalmi elemekkel készíti el:
a) a megelőző feltárás hatósági határozatban előírt módszere,
b) a megelőző feltárás előírt módszerének részét képező régészeti feladatellátás,
c) a résztevékenységek egységnyi költsége mind területegység, mind időegység alkalmazása esetén,
d) az egységre nem vetíthető résztevékenységek tételes költsége,
e) az egységnyi költség mértékét befolyásoló tényezők, így különösen: régészeti rétegek várható száma, réteg
jelentkezésének mélysége, rétegsor mélysége, régészeti emlékek várható száma, kiterjedése, leletsűrűség,
f ) a járulékos (infrastrukturális, logisztikai, koordinációs) költségek,
g) az elsődleges leletfeldolgozás költségei, legfeljebb a régészeti feltárás költségeinek harminc százaléka.
(2) A régészeti feladatellátás költségeire alkalmazható legmagasabb hatósági árakat a 8. melléklet tartalmazza.
 (3) A  régészeti feladatellátás költségeire alkalmazható árak tartalmazzák a  feltárást végző intézmény vagy
a  3.  § (3)  bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv (a továbbiakban együtt: feltárást végző intézmény) működési
költségének a feltárásra eső hányadát, amely legfeljebb 15%.
(4) Az elfedés lehetőségét vizsgáló talajtani fúrások költségeinek meghatározása a beruházóval egyeztetett költségtétel
alapján történik.
33. § (1) Megelőző feltárás esetén a régészeti feladatellátásra irányuló szerződésnek tartalmaznia kell
a) a  feltárás pontos helyét az  azonosításra alkalmas adataival és térképi megjelölésével, a  régészeti lelőhely
nyilvántartási azonosítóját,
b) a feltárás tárgyát és a módszereit,
c) a szerződő felek közötti kapcsolattartók nevét, beosztását, munkahelyét,
d) a megelőző feltárás 32. §-ban foglaltak alapján meghatározott költségei folyósításának módját és ütemezését,
e) a régészeti feltárás terepi munkarészének időtartamát, befejezésének időpontját,
f ) a különleges munkavégzési körülmények esetére vonatkozó rendelkezéseket,
g) a megelőző feltáráshoz kapcsolódó földmunkával kapcsolatos rendelkezéseket,
h) a  régészeti feladatellátás megkezdését biztosító előleg esetén a  felek megállapodása szerinti összegét,
valamint
i) a tételes költségelszámolás módját és határidejét.
(2) Ha a  hatóság a  beruházás engedélyezése során előírta a  megelőző feltárás módját, a  szerződésben az  előírtaktól
eltérni csak a hatóság hozzájárulásával lehet.
34. § (1) Megelőző feltárás esetén az engedélyes köteles
a) a  régészeti feladatellátást a  műszaki és gazdaságossági követelményeknek megfelelően a  legnagyobb
gondossággal elvégezni,
b) a régészeti munkavégzésre alkalmas munkaterületet területátvételi állapotrögzítő jegyzőkönyvvel átvenni,
c) a feltárási napló első részébe a beruházó számára betekintést biztosítani,
d) a feltárást követően a munkaterületet a beruházónak területátadási állapotrögzítő jegyzőkönyvvel átadni.
(2) A  megelőző feltárás a  terület régészeti munkavégzésre alkalmas állapotban történő átvételét követően kezdhető
meg. A  munkaterületen, valamint az  annak megközelítésére kijelölt területen felmerülő zöldkár rendezése
a beruházó feladata.
(3) Régészeti munkavégzésre alkalmas állapotúnak minősül a terület, ha
a) a  beruházási területen belüli feltárandó régészeti lelőhely kijelölése – legfeljebb 50 méteres távolságban
elhelyezett, jól látható, egyértelműen megjelölt karókkal – megtörtént, a  kitűzött pontok koordinátáit
tartalmazó kitűzési jegyzőkönyvet és kitűzési vázrajzot papír alapon és EOV-rendszerben készült digitális
térkép (állomány) formájában a feltárást végző intézménynek a beruházó átadta;
b) megtörtént a  fakitermelés, bozót-, nád-, cserje- és egyéb növényzet irtása, a  szántóföldi növényzet
betakarítása vagy irtása;
c) építmény, építési, bontási vagy a  hulladékról szóló törvény szerinti veszélyes hulladék, továbbá egyéb
jelentős méretű vagy mennyiségű tárgy nem található a munkaterületen;
d) a  közművezetékek terepi kijelölése megtörtént, leíró és térképes dokumentációját (beleértve – ha
rendelkezésre áll – az  EOV-rendszerben készült állományt is) a  feltárást végző intézménynek a  beruházó
átadta, vagy ha nincs közművezeték a területen, és annak védőtávolsága sem érinti a területet és a beruházó
átadta a közműszolgáltató nyilatkozatát a feltárást végző intézménynek;
e) a  lőszer- és a  tűzszerészeti vizsgálat és mentesítés megtörtént, és a  lőszermentesítés minőségbiztosítási
jegyzőkönyvét a feltárást végző intézménynek a beruházó átadta;
f ) a  megelőző feltáráshoz kapcsolódóan földdepók létesítése szükséges, azok – ha lehetséges – a  régészeti
feltárással érintett területen kívül kijelölésre kerültek a  feltárásra jogosult intézmény javaslata alapján
– a feltárásra vonatkozó szerződésben meghatározott eltérő rendelkezés hiányában – oly módon, hogy azok
a régészeti lelőhely esetlegesen nem ismert, a beruházás miatt a későbbiekben feltárandó részeit ne fedjék el,
ugyanakkor a feltárás helyszínétől ne legyenek a szükségesnél távolabb; valamint
g) a beruházó biztosítja a feltárandó terület megközelíthetőségét a feltárást végző intézmény számára.
 (4) Ha a beruházás előkészítése során a munkaterületen az emberre és környezetre veszélyt jelentő anyagok jelenlétét
tárják fel, a  beruházó köteles a  munkaterület átadása során a  felderítés minőségbiztosítási jegyzőkönyvét átadni
a feltárást végző intézménynek.
(5) Ha a feltárás beépített ingatlanon vagy a telekhatáron álló épülettel közvetlenül szomszédos területen – különösen
történeti településmag területén – történik, a területátvételi állapotrögzítő jegyzőkönyvnek ki kell térnie a meglévő
épületrészek megőrzésének szempontjaira is. Ilyen esetben a régészeti feltárási módszerek és technikák alkalmazása
során figyelemmel kell lenni az építmények tartószerkezeti sajátosságaira.
(6) A régészeti feltárást követő területátadás során felvett állapotrögzítő jegyzőkönyv tartalmazza
a) a régészeti lelőhely feltárt részének méretét és elhelyezkedését,
b) a régészeti lelőhely ismert, de fel nem tárt, elfedett részének méretét és elhelyezkedését,
c) a  feltárást végző intézmény nyilatkozatát a  régészeti lelőhely állapotáról és az  elfedés régészeti
előkészítéséről, valamint
d) az a) és b) pontban meghatározottak ábrázolását EOV-rendszerben készült digitális térképen.
(7) A  feltárási naplóban rögzíteni kell a  területátvétel és a  területátadás tényét. A  területátvételi és a  területátadási
állapotrögzítő jegyzőkönyv a feltárási dokumentáció részét képezi.
35. § (1) Ha a  régészeti megfigyelés során régészeti bontómunka válik szükségessé – legalább a  beruházási földmunkával
érintett mélységig –, az  előkerült régészeti jelenség vonatkozásában a  régészeti bontómunkát és az  elsődleges
leletfeldolgozást a régészeti megfigyelés keretében kell elvégezni.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti régészeti bontómunka megkezdését a  7.  mellékletben meghatározott adattartalommal
a hatóságnak be kell jelenteni.
(3) A régészeti bontómunka részét képező tevékenységek nem minősülnek kézi földmunkának.
36. § (1) A  feltárás befejezése után az  építési helyszín kivitelezési tevékenység végzésére való alkalmassá tétele, illetve
az  ingatlan rendeltetésszerű és biztonságos, az  élet- és balesetvédelmi előírásoknak megfelelő használatához
szükséges tereprendezési munkák elvégzése megelőző feltárás esetén a beruházó feladata.
(2) A  régészeti földmunkát, valamint a  kivitelezés földmunkáit, a  feltárás vezetőjének irányításával régészeti
megfigyelés mellett kell végezni, melynek költsége a  területen elvégzett megelőző feltárás költségének része.
A régészeti földmunka esetében a régészeti megfigyelés költsége a területen végzett megelőző feltárás költségének
része.
(3) Ha a megelőző feltárást szükségessé tevő beruházás bármilyen okból meghiúsul, vagy szünetelésének időtartama
a  feltárás felfüggesztésétől vagy befejezésétől számítva meghaladja az  egy évet, a  beruházó köteles az  ingatlan
korábbi használatának megfelelő állapotot helyreállító tereprendezési munkák elvégzéséről és a  feltárt régészeti
emlékeknek a hatóság által előírt állagmegóvásáról gondoskodni.
(4) Ha a  beruházás vagy a  feltárás munkálatainak harminc napot meghaladó szünetelésére a  feltárást végző
intézménynek fel nem róható okból kerül sor, a  feltárt régészeti emlékek ideiglenes állagmegóvásáról,
biztonságáról, őrzéséről a feltárást végző intézmény a beruházó költségére köteles gondoskodni.
11. A nagyberuházással kapcsolatos régészeti feladatellátás általános szabályai
37. § (1) Nagyberuházással kapcsolatos régészeti feladatellátás esetén a  régészeti feltárás elvégzésére vonatkozó általános
követelményeket és a megelőző feltárásra vonatkozó szabályokat a 38–45. §-ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A  nagyberuházáshoz kapcsolódóan létesített anyagnyerőhely vagy célkitermelőhely vonatkozásában
a  nagyberuházás esetén folytatott régészeti feltárásra vonatkozó rendelkezéseket csak akkor kell alkalmazni, ha
az anyag-nyerőhely vagy a célkitermelő-hely létesítése nagyberuházásnak minősül.
(3) A  rendelkezésre álló örökségvédelmi hatástanulmány vagy próbafeltárás nélkül készült előzetes régészeti
dokumentáció esetén a  hatóság dönt arról, hogy az  alkalmas-e az  elvégzendő régészeti feladatellátás módjának,
valamint idő- és költségvonzatának meghatározására. A hatóság – a 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv
véleményének kikérésével, észszerű határidő kitűzésével – előírja a hiányzó munkarészek pótlását vagy új előzetes
régészeti dokumentáció elkészítését.
38. § (1) Egyszerűsített előzetes régészeti dokumentáció készíthető, ha
a) a  nyomvonalas létesítmény esetén a  tervezett földmunkák által érintett terület szélessége nem éri el
a 3,5 métert,
b) nem nyomvonalas létesítmény esetén a  régészeti lelőhely földmunkával érintett területe nem éri el
az 1000 m2-t,
c) a 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szerv rendelkezésére álló tervezési és régészeti adatok alapján
megállapítható, hogy a beruházás során végzett földmunka nem éri el a  régészeti örökség jelentkezésének
felső síkját vagy a beruházás megvalósításának módja nem veszélyezteti a régészeti jelenségeket, vagy
d) az előzetes régészeti dokumentáció készítése során elvégzett roncsolásmentes vizsgálatok eredményei vagy
a beruházás jellege próbafeltárás végzését nem indokolják.
(2) Egyszerűsített előzetes régészeti dokumentáció készítésére – a  próbafeltárás végzésének kivételével –
a Kötv. 23/C. §-át kell alkalmazni.
39. § (1) Az  előzetes régészeti dokumentáció két fázisban is készülhet: adattári és lelőhely-felderítési (ERD-I.), valamint
próbafeltárási (ERD-II.).
(2) Az  előzetes régészeti dokumentáció keretében a  próbafeltárást az  akadályozó körülmény megszűnését követően
kell elvégezni, ha
a) a  próbafeltárás építmény, aszfalt vagy térburkolat, közművezeték, termelői vezeték, engedélyhez kötött
magánvezeték, vízzel vagy vegetációval való fedettség miatt részben sem lehetséges, vagy
b) az érintett ingatlannal a beruházó nem jogosult rendelkezni, és az ingatlannal rendelkezni jogosult nem járul
hozzá a próbafeltárás elvégzéséhez.
 (3) Az előzetes régészeti dokumentáció keretében végzett próbafeltárásról szóló bejelentéssel egyidejűleg igazolni kell,
hogy a próbafeltárásra vonatkozó szerződés megkötésre került. A bejelentésben – a Kötv. 7. § 20. pont c) alpontja
kivételével – a  beruházó nyilatkozik a  beruházás a  Kötv. 23/F.  § (4)  bekezdése alapján tervezett teljes bekerülési
költségének tervezett összegéről, továbbá arról, hogy a beruházás nagyberuházásnak minősül.
(4) A próbafeltárás a bejelentés megtételére a 29. § (1) bekezdésében előírt határidő leteltét követően kezdhető meg,
ha
a) jogszabály alapján egyéb engedélyre nincs szükség,
b) a próbafeltárás területe a 34. § (3) bekezdése szerint régészeti munkavégzésre alkalmas állapotban van, és
c) a hatóság a tevékenység végzése ellen nem emelt kifogást.
40. § (1) Az egy megyét érintő nagyberuházás egészére egy feltárási projekttervet kell készíteni.
 (2) Ha a nagyberuházás több megye területét érinti, a régészeti feladatellátás területi szakaszait megyei bontásban kell
meghatározni. Feltárási projektterv a  nagyberuházáshoz kapcsolódó régészeti feladatellátás területi szakaszaira
külön is készíthető.
(3) A  feltárási projektterv készítése során az  elfedés alkalmazása tekintetében figyelembe kell venni, hogy ha
a  kivitelezés során eltávolítandó talajréteg alsó síkja és a  régészeti emlékek jelentkezésének felső síkja között
a  régészeti lelőhely, lelőhelyrész vagy régészeti emlék megóvását biztosító magasságú és konzisztenciájú intakt
földréteg
a) marad, elfedést nem kell alkalmazni,
b) nem marad, a Kötv. 23/E. § (8) bekezdése alapján alkalmazható elfedés.
(4) A hatóság dönt a (3) bekezdés szerinti intakt földréteg megfelelőségéről.
 (5) A feltárási projekttervnek tartalmaznia kell a régészeti feltáráshoz kapcsolódó földmunka becsült mennyiségét.
 (6) A feltárási projektterv készítése során az Ásatási Bizottság szakmai véleménye kérhető különösen
a) több megyét érintő nagyberuházás,
b) elfedés alkalmazására irányuló javaslat
esetén.
(7) Az  előzetes régészeti dokumentációt a  földmunkával járó tevékenység engedélyezésére vagy a  földterület
megszerzésére irányuló azon első hatósági eljárás megindítására irányuló kérelemhez kell mellékelni, amelyben
a hatóság eljár vagy szakhatóságként vagy a szakkérdés vizsgálatával közreműködik.
(8) Ha a  (7)  bekezdés szerinti első hatósági eljárás megindításakor a  próbafeltárást akadályozó körülmény még nem
hárult el, az előzetes régészeti dokumentáció addig elkészült munkafázisait kell csatolni a kérelemhez.
(9) A  hatóság megvizsgálja, hogy a  benyújtott előzetes régészeti dokumentáció a  földmunkával járó teljes
tevékenységre vonatkozóan készült-e.
(10) A  hatóság a  beruházás műszaki adatainak a  régészeti érintettség szempontjából lényeges megváltozása vagy
a beruházás helyszínének részleges megváltozása esetén a feltárási projektterv módosítását írhatja elő.
(11) A  beruházás helyszínének teljes megváltoztatása örökségvédelmi szempontból új beruházásnak minősül, mely
esetben a beruházónak új feltárási projekttervet kell készíttetnie.
41. § (1) A Magyar Nemzeti Múzeum a Kötv. 23/E. § (2) bekezdése szerinti koordinációs feladata körében eljárva a beruházó
és a feltárásra jogosult intézmény közreműködésével egyezteti
a) a feltárások ütemezését,
b) a rendelkezésre álló szaktevékenységi és bontómunkás kapacitást,
c) az elfedés lehetőségét a kiviteli tervek alapján.
(2) A  feltárásra jogosult intézmény és a  beruházó a  31.  § szerinti adatok hiánytalan rendelkezésre állásától számított
tizenöt napon belül köt szerződést, melynek egy példányát a  feltárásra jogosult intézmény megküldi a  Magyar
Nemzeti Múzeumnak.
(3) A  régészeti feladatellátás során felmerülő szakmai kérdésekben a  hatóság kérheti a  Magyar Nemzeti Múzeum
szakértői véleményét.
42. § (1) Ha a Kötv. 23/E. § (4) bekezdése szerint a megelőző feltárásra vonatkozó szerződést a feltárásra jogosult intézmény
nem köti meg, a Magyar Nemzeti Múzeum
a) további tíz napon belül köt szerződést a beruházóval,
b) a szerződéskötés tényéről írásban értesíti a minisztert és a kultúráért felelős minisztert.
(2) A miniszter a Kötv. 23/E. § (4a) bekezdése szerinti eljárást kezdeményezi a kultúráért felelős miniszternél.
43. § (1) A beruházó és a  feltárást végző intézmény a nagyberuházást megelőző feltárásra vonatkozó szerződést a  feltárási
projektterv adataira figyelemmel köti meg.
(2) Ha a  feltárási projektterv elfedést tartalmaz, a  régészeti feladatellátásra irányuló szerződésnek tartalmaznia kell
az elfedésre vonatkozó rendelkezéseket is.
(3) A  kivitelezés során a  földmunkákkal érintett, és egyéb feltárási módszerekkel fel nem tárt területen régészeti
megfigyelést kell biztosítani.
(4) A szerződésben a régészeti feladatellátásra, valamint a hatósági eljárás megindítására irányuló kérelem benyújtására
meghatározott határidők késedelmes teljesítése esetére a  feltárást végző intézményt terhelő kötbért kell kikötni.
A  kötbér mértéke – ettől eltérő megállapodás hiányában – a  régészeti feladatellátás nettó díjának a  késedelem
időtartamára számított napi egy százaléka, legfeljebb azonban tizenöt százalék.
44. § (1) Elfedésre olyan műszaki megoldás alkalmazható, amely biztosítja a  lelőhely tartós állapotmegóvását mind
a kivitelezés során jelentkező, mind a kivitelezés megvalósulása után fellépő fizikai és kémiai hatásoktól.
(2) Elfedésre alkalmazható műszaki megoldás különösen a  bolygatatlan régészeti rétegek és a  kivitelezéssel érintett
rétegek elválasztása
a) szigetelőréteggel,
b) teherelosztó szerkezettel vagy
c) teherelosztásra alkalmas anyagú, vastagságú és szilárdságú takaróréteggel.
(3) Az elfedés során alkalmazandó megoldás kiválasztásakor figyelemmel kell lenni az adott helyszín talajtani és egyéb
környezeti viszonyaira, a beruházás kiviteli terveire, valamint a régészeti lelőhely jellegére.
(4) Elfedésnek csak az  a  megoldás minősül, amelynek célja az  érintett régészeti lelőhely, lelőhelyrész vagy régészeti
emlék megóvása. Nem minősülnek elfedésnek az  egyéb célok érdekében végzett – különösen a  beruházás során
megvalósítandó építmény teherhordó szerkezetének kialakítását szolgáló – hasonló munkálatok. Ha az  építmény
teherhordó szerkezetének kialakítását szolgáló műszaki megoldás megfelel a  (2) és (3)  bekezdésben foglaltaknak,
elfedésre szolgáló műszaki megoldást nem kell alkalmazni.
(5) Az elfedés régészeti előkészítését végző régész köteles az elfedést megelőző termőréteg-letermelést is figyelemmel
kísérni, és ha a  régészeti leletek jelentkezésének az  előzetes régészeti dokumentáció, illetve a  próbafeltárások
során meghatározott felső síkjánál magasabban kerül elő régészeti lelet vagy emlék, annak feltárását a  régészeti
megfigyelés keretén belül elvégezni.
45. § Ha a  nagyberuházás régészeti megfigyelése során előkerült régészeti lelőhely vagy lelet a  kivitelezés hátráltatása
nélkül régészeti bontómunka keretében nem tárható fel, a régészeti megfigyelést végző intézmény haladéktalanul
értesíti a hatóságot. A hatóság a szükséges intézkedésekről a bejelentés kézhezvételétől számított öt napon belül
dönt.
12. A régészeti leletek és emlékek elhelyezése, megőrzése
46. § (1) A  feltárás során eredeti összefüggéseiben megmaradt régészeti emlék előkerülését a  feltárást végző intézmény
három napon belül köteles bejelenteni a  hatóságnak, valamint megelőző feltárás esetén értesíteni a  beruházót.
A bejelentett régészeti emlék megtartására a feltárást végző intézmény javaslatot tehet a hatóságnak.
(2) Az  (1)  bekezdés szerint bejelentett régészeti emlék elkerüléséről vagy helyszíni megtartásáról és kezeléséről,
valamint a szükséges állagmegőrző intézkedésekről a hatóság húsz napon belül dönt.
(3) Ha a  régészeti emlék megelőző feltárás során került elő, és a  hatóság határozata alapján azt a  helyszínen
kell megőrizni, a  beruházás során a  műszaki tervezésnek és a  kivitelezésnek tekintettel kell lennie az  emlék
megőrzésére. Ebben az  esetben a  feltárást végző intézmény köteles a  feltárás terepi munkáinak befejezését
követő tizenöt napon belül a  régészeti emlékről adatot szolgáltatni a  beruházónak. Az  adatszolgáltatás részeként
rajzi dokumentáción egyértelműen fel kell tüntetni a bontható és a helyszínen – eredeti helyükön – megőrzendő
régészeti emlékeket.
(4) Az elsődleges leletfeldolgozást a feltárási dokumentáció benyújtásáig el kell végezni. Az elsődleges leletfeldolgozás
határideje a  feltáró intézmény kérelmére, Budapest Főváros Kormányhivatala jóváhagyásával legfeljebb egy évvel,
különösen indokolt esetben legfeljebb két évvel meghosszabbítható.
(5) Ha a  feltárást nem a  leletanyagot véglegesen befogadó múzeum végezte, a  feltárások leletanyaga a  teljes
tudományos feldolgozásig, legfeljebb azonban a feltárás befejezésétől számított öt évig a feltárást végző intézmény
őrzésében maradhat. Ezt követően az  engedélyes a  restaurált és tudományosan feldolgozott leletanyagot
– a  régészeti leletek elsődleges leletfeldolgozásáról és muzeális intézménybe történő végleges befogadásáról
szóló miniszteri rendeletben foglaltak szerint – köteles átadni a feltárási engedélyben a leletanyag befogadójaként
megjelölt múzeumnak.
(6) Ha a feltárás során 1711 utáni emberi maradványok kerülnek elő, a  feltárást végző intézmény erről haladéktalanul
köteles a hatóságot értesíteni.
(7) A  végleges leletbefogadás költségeiről a  feltáró intézmény és a  leletanyagot véglegesen befogadó múzeum
között kötendő megállapodás során figyelemmel kell lenni a  befogadott leletek mennyiségével arányos egyszeri
költségekre, melyek különösen a gyűjteményi alapleltárba vétel és a raktárkapacitás bővítésének költségei.
13. A bejelentésköteles régészeti tevékenységekkel kapcsolatos hatósági feladatok
47. § (1) A hatóság a bejelentéssel végezhető tevékenység megkezdésének bejelentésével összefüggésben vizsgálja, hogy
a) a bejelentő jogosult-e a bejelentett tevékenységet végezni,
b) biztosítottak-e a bejelentésköteles tevékenység Kötv.-ben és e rendeletben foglalt, illetve szakmai feltételei,
továbbá
c) a beruházás a Kötv. szerinti nagyberuházásnak minősül-e.
(2) Ha a  hatóság a  jogszabályban előírt feltételek bármelyikének hiányát állapítja meg, a  tevékenység folytatását
megtiltja, egyébként a bejelentést tudomásul veszi.
(3) A tudomásul vételről a hatóság értesíti a bejelentőt, valamint a bejelentett tevékenység adatainak megküldésével
a nyilvántartást vezető hatóságot.
14. A régészeti feltárás engedélyezése 48. § (1) A régészeti feltárás engedélyezése iránti kérelmet a 9. mellékletben meghatározott adattartalommal kell benyújtani.
 (2) A régészeti feltárás engedélyezése iránti kérelemhez mellékelni kell
a) EOV vagy WGS84 földrajzi koordinátákat tartalmazó térképet a  feltárni tervezett régészeti lelőhely
megjelölésével;
b) értelmezhető léptékű helyszínrajzot a feltárandó terület egyértelmű megjelölésével;
c) tervásatás esetén részletes kutatási programot, amely kitér az  ismert és várható, a  helyszínen megőrzendő
régészeti emlék kezelésére, és a  feltárás befejezését vagy egy évet meghaladó szünetelése esetén a  feltárt
régészeti örökség védelméről, a  téliesítés módjáról, valamint a  feltárási terület rendeltetésszerű és
biztonságos, az  élet- és balesetvédelmi előírásoknak megfelelő használatához szükséges tereprendezési
munkák elvégzésére;
d) a különleges munkavégzési körülmények esetén követendő eljárásra vonatkozó leírást és indokolást;
e) a régészeti feltárás keretében tervezett tevékenységek felsorolását és ezek tételes költségbecslését;
f ) megelőző feltárás esetén az  előzetes régészeti dokumentációt, ha annak elkészítése az  adott esetben
kötelező, vagy ha egyébként készült;
g) nagyberuházás esetén a  beruházás tervezett teljes bekerülési költségéről szóló nyilatkozatot, valamint
az előzetes régészeti dokumentációt.
 (3) A kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni kell, hogy
a) tervásatás esetén a  feltárás által érintett ingatlannal rendelkezni jogosult az  ingatlan régészeti célú
igénybevételéhez hozzájárult,
b) a feltárásvezetőként megjelölt régész a megfelelő szakmai gyakorlattal rendelkezik, és korábbi tevékenysége
során a dokumentációs kötelezettségét teljesítette,
c) megelőző feltárás esetén a feltárás elvégzésére jogosult intézmény és a beruházó között a megelőző feltárás
elvégzésére vonatkozó szerződés megkötésre került,
d) nagyberuházás esetén a beruházás nagyberuházásnak minősül,
e) országos jelentőségű védett természeti területen tervezett régészeti feltárás esetén a  természetvédelmi
hatóság a feltárást engedélyezte.
 (4) A leletanyag végleges befogadását a 10. mellékletben meghatározott adattartalommal kell igazolni, ha a befogadó
intézmény nem azonos a feltárást végző intézménnyel.
 (5) A régészeti feltárás engedélyezésére irányuló kérelemről az Ásatási Bizottság szakmai véleményét kérheti
a) az eljárást megelőzően a feltárásra jogosult intézmény, vagy
b) az eljárás során a hatóság.
(6) Az  (5)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben az  Ásatási Bizottság szakvéleményét megküldi a  feltárásra jogosult
intézménynek és a hatóságnak.
(7) Az  Ásatási Bizottság véleményezésének határideje a  régészeti feltárási engedély iránti kérelem és mellékletei
hiánytalan rendelkezésre bocsátásától számított tizenöt nap, nagyberuházás esetén öt nap.
(8) A megelőző feltárás engedélyezésére irányuló eljárásban az ügyintézési határidő nagyberuházás esetén tizenöt nap.
49. § (1) A  hatóság termőföldön megvalósuló régészeti feltárás engedélyezésére irányuló eljárásban talajvédelmi
szakkérdésként vizsgálja, hogy a  kérelem szerinti tevékenység a  termőföld minőségi védelmére vonatkozó
jogszabályi feltételeknek megfelel-e, kivéve, ha az érintett tevékenységgel összefüggésben a talajvédelmi hatóság
más eljárásban döntést nem hozott vagy állásfoglalást nem adott.
(2) A  hatóság a  tervásatás engedélyezésére irányuló eljárásban természetvédelmi szakkérdésként vizsgálja, hogy
a  tevékenység a  természet védelmére vonatkozó nemzeti és uniós jogi követelményeknek, valamint a  tájvédelem
jogszabályban rögzített követelményeinek a kérelemben foglaltak szerint vagy további feltételek mellett megfelel-e,
ha a tervásatást országos jelentőségű védett természeti területnek vagy barlangnak nem minősülő
a) külterületen,
b) természeti területen,
c) egyedi tájértéket magába foglaló területen vagy
d) Natura 2000 területen
végzik.
(3) A  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű közlekedési infrastruktúra-beruházás esetén a  hatóságnak
a  megelőző feltárás engedélyezésére irányuló eljárásában szakhatóság nem vesz részt, szakkérdést nem kell
vizsgálni.
50. § (1) A  régészeti feltárás engedélyezése iránti kérelmet el kell utasítani, ha a  tervezett régészeti feltárás jogszabályban
foglalt, illetve szakmai feltételei nem biztosítottak.
(2) Az  (1)  bekezdés alkalmazásában szakmai feltételnek minősül a  feltárás pénzügyi és személyi feltételeinek
feladatarányos biztosítása, valamint időbeli végrehajthatósága.
51. § (1) A feltárási engedély tartalmazza
a) a feltárást végző intézmény, mint az engedély jogosultjának nevét és székhelyét,
b) ha más intézmény bevonására kerül sor, annak nevét és székhelyét,
c) a feltárásvezető nevét,
d) a  terület azonosítására alkalmas megjelölését, a  feltárás pontos helyét, az  érintett régészeti lelőhely
nyilvántartási azonosítóját és megnevezését,
e) a feltárás módszereit és a feltárás várható időtartamát,
f ) ha nem azonos a  feltárást végző intézménnyel, a  leletanyagot véglegesen befogadó intézmény nevét és
székhelyét, valamint
g) a  feltárásra vonatkozó jogszabályi követelményekre és szakmai irányelvekre való hivatkozást, valamint
a régészeti feltárás végzésének feltételeket.
 (2) Az engedély a határozat véglegessé válásától számított két évig jogosít feltárás végzésére.
 (3) A  megelőző feltárásra vonatkozó feltárási engedély hatálya kérelemre egy évvel, nagyberuházás esetén két évvel
meghosszabbítható.
 (4) A  hatóság a  véglegessé vált engedélyt megküldi a  nyilvántartást vezető hatóságnak a  véglegessé válást követő
harminc napon belül.
 (5) Az  (1)  bekezdés c) és e)  pontja alapján az  engedélyben meghatározottaktól eltérni csak a  hatóság módosított
engedélyével lehet.
 (6) A  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű közlekedési infrastruktúra-beruházás esetén a  feltárási
engedélyt azonnal végrehajthatóvá kell nyilvánítani. 15. Fémkereső műszer használatának engedélyezése
52. § (1) A  fémkereső műszer hivatáshoz nem kötött használatának engedélyezése iránti kérelmet a  tervezett tevékenység
leírásával és céljának megjelölésével a hatóságnak kell benyújtani.
(2) Fémkereső műszer használatának minősül, ha a  fémkereső műszer építményen kívül összeszerelt és üzemképes
állapotban van.
(3) A kérelem tartalmazza
a) a  fémkereső műszer használatával érintett terület egyértelmű lehatárolását EOV-rendszerben készült
térképen,
b) a fémkereső műszer használatának tervezett idejét.
(4) A  kérelemben az  ügyfél nyilatkozik arról, hogy a  kérelem benyújtását megelőző öt évben a  régészeti örökséggel
összefüggésben szabálysértési vagy büntetőjogi felelősségét nem állapították meg, továbbá vele szemben
örökségvédelmi bírságot nem szabtak ki. A kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni kell, hogy
a) a  fémkereső műszer használatával érintett ingatlannal rendelkezni jogosult a  fémkereső műszer
használatához hozzájárult,
b) az eljárási díj vagy illeték megfizetésre került,
c) a  feltárásra jogosult intézménnyel megbízási szerződés vagy együttműködési megállapodás megkötésre
került.
 (5) A hatóság az eljárás során határidő kitűzésével kérheti az Ásatási Bizottság vagy a gyűjtőterületén érintett múzeum
szakvéleményét.
 (6) A fémkereső műszer használatára vonatkozó kérelmet el kell utasítani, ha
a) a  tervezett tevékenység az  5.  § (3)  bekezdés a)–c)  pontjában meghatározott területet, rét vagy legelő
művelési ágban lévő régészeti érdekű területet vagy nyilvántartott régészeti lelőhelyet érint,
b) a  kérelmező szabálysértési vagy büntetőjogi felelősségét a  régészeti örökséggel összefüggésben
megállapították,
c) a kérelmezővel szemben örökségvédelmi bírságot szabtak ki,
d) a kérelmező ellen a régészeti örökséggel összefüggő szabálysértési, büntetőjogi vagy örökségvédelmi bírság
kiszabására vonatkozó eljárás folyamatban van,
e) a  tervezett tevékenység a  régészeti örökség vagy a  hadtörténeti örökség felderítését célozza – kivéve, ha
a gyűjtőterületén érintett múzeum megbízásából, vagy a múzeummal kötött együttműködési megállapodás
alapján végzik, vagy
f ) a tevékenység engedélyezését az (5) bekezdés szerinti szakvélemény nem támogatja.
 (7) A fémkereső műszer használatára vonatkozó engedély tartalmazza
a) az engedély jogosultjának nevét és címét,
b) a  fémkereső műszer használatával érintett terület azonosítására alkalmas megjelölését és a  tevékenység
végzésének idejét.
 (8) A  fémkereső műszer használatára vonatkozó engedély részét képezi a  hatóság által hitelesített, EOV-rendszerben
készült térkép a tevékenység végzésével érintett terület lehatárolásával.
 (9) A  fémkereső műszerrel végzett tevékenységet a  hatóság hivatalból vagy a  gyűjtőterületén érintett múzeum
kérelmére is megtilthatja.
 (10) A hatóság a (7) és (8) bekezdés szerint véglegessé vált határozatot megküldi
a) a gyűjtőterületén érintett múzeumoknak,
b) a működési területével érintett nemzeti park igazgatóságnak,
c) az illetékes jegyzőnek,
d) az illetékes jegyző útján a mezőőri szolgálatnak,
e) az illetékes rendőrkapitányságnak és
f ) az ingatlannal rendelkezni jogosultnak.
(11) Ha a  fémkereső műszer használatára vonatkozó engedélyezési eljárás az  eljárás megindításakor legalább ötven
ügyfelet érint, a  hatóság az  Ákr.-ben foglalt feltételeknek megfelelően döntését hirdetmény útján közli, valamint
a döntésről készült közleményt közhírré teszi.
(12) Az  engedély a  határozat véglegessé válásától számított egy évig jogosít a  tevékenység végzésére, kivéve, ha
a hatóság ennél rövidebb időt jelöl meg.
(13) A  fémkereső műszer használatára vonatkozó engedély alapján végezni tervezett tevékenység megkezdését
megelőzően tíz nappal a tevékenység tényleges végzésének megkezdését a hatóságnak elektronikus úton be kell
jelenteni.
(14) A  fémkereső műszer hivatáshoz nem kötött használatára vonatkozó véglegessé vált engedélyt az  engedélyes
köteles a tevékenység végzése során magánál tartani, és a fémkereső műszer használatának ellenőrzésére jogosult
szerv felszólítására bemutatni.
(15) Ha a tevékenység során régészeti emlék, lelet vagy annak tűnő tárgy
a) kerül elő, az engedélyes köteles a Kötv. 24. § (2) bekezdés b) pontja szerinti bejelentést megtenni,
b) nem kerül elő, az engedélyes köteles a  fémkereső műszer használatára vonatkozó engedély lejártát követő
harminc napon belül a  hatóságnak jelentést küldeni a  végzett tevékenység leírásával, és nyilatkozni, hogy
régészeti emlék, lelet vagy annak tűnő tárgy nem került elő a  fémkereső műszerrel végzett tevékenység
során.
16. Régészeti örökségvédelmi engedélyezési eljárás 53. § (1) A  hatóság örökségvédelmi engedélye szükséges a  következő – más hatóság (örökségvédelmi szakhatóság
hozzájárulásával vagy szakkérdés vizsgálata alapján kiadott) engedélyéhez nem kötött – tevékenységekhez:
a) minden 30 centiméter mélységet meghaladó földmunka, tereprendezés, depó, feltöltés, töltés létesítése
védetté nyilvánított régészeti lelőhelyen,
b) régészeti emlék megóvási, konzerválási munkálatai nyilvántartott régészeti lelőhelyen.
(2) A  kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni kell, hogy a  fémkereső műszer használatával érintett ingatlannal
rendelkezni jogosult a fémkereső műszer használatához hozzájárult. A kérelemhez mellékelni kell
a) a  tervezett tevékenység pontos helyszínének leírását annak földrajzi kiterjedésével, illetve helyszínrajzot
(EOV vagy WGS84 földrajzi koordinátákat tartalmazó térképet),
b) a tervezett tevékenység megnevezését, leírását.
(3) A hatóság döntéséhez kiemelten védett régészeti lelőhely esetén örökségvédelmi hatástanulmány (a továbbiakban:
döntéselőkészítő örökségvédelmi hatástanulmány) készítését írhatja elő.
(4) A  hatóság az  engedélyt megtagadja, ha a  tervezett tevékenység következtében a  lelőhely megsemmisülne vagy
részleges állapotromlása következne be.
(5) Az engedély a határozat véglegessé válásától számított egy évig jogosít a tevékenység végzésére.
 (6) Az  örökségvédelmi engedély alapján végezni tervezett tevékenység megkezdését megelőzően tíz nappal
a tevékenység tényleges végzésének megkezdését a hatóságnak elektronikus úton be kell jelenteni.
17. A hatóság régészeti örökséggel kapcsolatos ellenőrzési feladatai
54. § (1) A  régészeti feltárás ellenőrzése keretében a  hatóság vizsgálja, hogy a  régészeti feladatellátást a  Kötv.-ben és
az  e  rendeletben meghatározott követelményeknek és előírásoknak megfelelően végzik-e, valamint a  feltárási
naplóban rögzített régészeti feltárásra alkalmas és arra alkalmatlan napokat, a  feltárásra alkalmatlanság
indokoltságát, és eldönti az ezzel kapcsolatos vitás kérdéseket.
(2) A hatóság az ellenőrzésbe bevonhatja az Ásatási Bizottságot.
 (3) A  régészeti feltárásra vonatkozó jogszabályi vagy a  feltárási engedélyben foglalt előírások megszegése esetén
a  hatóság a  feltárást felfüggeszti, és megvizsgálja, hogy fennállnak-e a  Kötv.-ben meghatározott egyéb
jogkövetkezmények alkalmazásának indokai.
(4) Szabálytalan feltárási tevékenység esetén, vagy ha a  Kötv.-ben meghatározott egyéb jogkövetkezmények
alkalmazásának indokai fennállnak, a  hatóság a  feltárást leállítja, továbbá engedélyköteles tevékenység esetén
a feltárási engedélyt visszavonja.
(5) A  védetté nyilvánított régészeti lelőhely állapotát a  hatóság a  gyűjtőterületén érintett megyei hatókörű városi
múzeum és a gyűjtőterületén érintett területi múzeum bevonásával ellenőrzi.
(6) Az ellenőrzés végén a 2. melléklet szerinti adatokat rögzítő jegyzőkönyvet meg kell küldeni a nyilvántartást vezető
hatóságnak és az ellenőrzésbe bevont múzeumnak.
(7) Az  (5)  bekezdés szerinti helyszíni ellenőrzést követően a  Kötv. 18.  § (1)  bekezdése szerinti esetben a  hatóság
haladéktalanul kezdeményezi a régészeti védelem megszüntetését.
(8) A hatóság a régészeti lelőhelyet veszélyeztető tevékenység végzését megtiltja.
18. A régészeti lelőhely és a lelet megtalálójának miniszteri elismerése
55. § (1) A  korábban ismeretlen, régészeti nyilvántartásban nem szereplő régészeti lelőhely, lelet feltáráson kívüli
felfedezőjének, megtalálójának vagy bejelentőjének (a továbbiakban: megtaláló) jogkövető magatartásáért
adható elismerés (a továbbiakban: elismerés) adományozását feltárásra jogosult intézmény vagy a  hatóság
kezdeményezheti a  miniszternél a  11.  mellékletben meghatározott adattartalommal minden év július 31-ig.
Az elismerésre irányuló eljárás hivatalból is indulhat.
(2) Az elismerés formája lehet oklevél vagy oklevél és pénzjutalom.
 (3) Elismerés akkor adható, ha a megtaláló maradéktalanul eleget tett a Kötv. és más jogszabályok előírásainak.
 (4) Nem adható elismerés annak, aki
a) régészet szakirányú mesterfokozattal vagy szakképzettséggel rendelkezik, vagy a régészet tárgyban doktori
fokozatot szerzett,
b) alapfokozattal és történelem szakképzettséggel, régésztechnikusi specializációval rendelkezik vagy
régésztechnikusként dolgozik, vagy
c) a régészeti lelőhellyel vagy lelettel régészeti feltárás során került kapcsolatba.
 (5) A kezdeményezéseket a miniszter az Ásatási Bizottság bevonásával véleményezi, és a  régészeti lelőhely vagy lelet
tudományos jelentősége és kiemelkedő fontossága alapján dönt az  elismerés adományozásáról. Ha a  miniszter
elismerés adományozása mellett dönt, egyúttal megállapítja az  elismerés módját és pénzjutalom esetén annak
összegét.
(6) A pénzjutalom összege
a) a régészeti lelőhely esetén annak tudományos jelentőségével arányos,
b) régészeti lelet esetén a lelet becsült értékének legfeljebb tíz százaléka, de legfeljebb nettó két millió forint.
(7) Kiemelkedő jelentőségű vagy értékű lelet bejelentése esetén a  miniszter az  Ásatási Bizottság javaslatára egyedi
döntéssel eltérhet a pénzjutalomnak a (6) bekezdés b) pontjában meghatározott legmagasabb összegétől.
(8) A  pénzjutalom összegének megállapításánál figyelembe kell venni több darabból álló, összetartozó leletegyüttes,
éremkincs, nemesfémből készült tárgy vagy ötvösmunka esetén a Magyar Nemzeti Múzeum szakértői véleményét.
(9) A megtaláló elismerésének adományozására évente legalább egy alkalommal kerül sor.
IV. FEJEZET
A MŰEMLÉKI ÉRTÉK VÉDELME 19. A védett műemléki érték megőrzésére vonatkozó követelmények
56. § (1) A  védett műemléki értéket – a  Kötv. 43.  § (5c)  bekezdésében meghatározott eltéréssel – fizikai valójában kell
megőrizni, és az értékleltárba felvett értéke tekintetében előnyben kell részesíteni az eredeti alkotóanyag, szerkezet,
forma megőrzését biztosító, állagjavító konzerváló eljárásokat, a  restaurálást, valamint a  hagyományos építészetiműszaki megoldásokat.
(2) A műemlék védett értékeit – az (1) bekezdésben meghatározottakon túl – anyagi és eszmei értékei összefüggéseire
tekintettel hitelesen és meghatározó módon érvényre kell juttatni, helyre kell állítani annak kortörténeti jellegét,
továbbá biztosítani kell a  kortörténeti jelleg érvényesülését. A  helyreállítás során a  tudományos és helyszíni
kutatásokon alapuló restaurátori módszerekkel történő konzerválást, esztétikai helyreállítást, restaurálást szükséges
biztosítani.
(3) A  műszaki, gazdaságossági és funkcionális szempontból egyenértékű beavatkozások közül előnyben kell
részesíteni a védett műemléki értékek fennmaradását, műemlék esetén érvényesülését szolgáló és visszafordítható
megoldásokat.
(4) A  védett műemléki érték jókarbantartása keretében a  védett érték fizikai sérülésével, roncsolásával vagy
restaurálásával, továbbá műemlék esetében a  védett műemléki érték megjelenésének megváltoztatásával nem
járó tevékenység végezhető. A műemléki helyreállítás során a jókarbantartási munkák elvégzését segítő szerkezeti
megoldások alkalmazása és kiegészítő szerelvények rejtett elhelyezése szükséges.
(5) A műemlék alkotórésze, tartozéka, beépített berendezési tárgya – a kivitelezési, restaurálási munkák miatt szükséges
ideiglenes eltávolítás kivételével – csak különösen indokolt esetben távolítható el vagy helyezhető át.
(6) Képző- és iparművészeti értéket képviselő alkotórész, tartozék, beépített berendezési tárgy (5)  bekezdés szerinti
eltávolítása, áthelyezése csak szakértői jogosultsággal rendelkező restaurátor közreműködésével, az általa készített
terv alapján, a tevékenység dokumentálása mellett végezhető.
(7) Műemlék homlokzatán és tetőfelületén reklám vagy reklámhordozót tartó berendezés nem helyezhető el, kivéve
a) az építmény homlokzatán folyamatban lévő, a hatóság által tudomásul vett vagy véglegessé vált engedély
alapján végzett építési tevékenység vagy egyéb munkálatok időszakát, vagy
b) időszaki kulturális rendezvény vagy program hirdetményét.
(8) Műemlékhez történő hozzáépítés, ráépítés, vagy műemlék telkén új építmény, építményrész építése a  védett
műemléki érték fennmaradását, érvényesülését, hitelességét nem sértheti.
(9) A  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű nemzeti vagyonnak minősülő, műemléki védelem alatt
álló építményekben és építményegyüttesekben vagy azok területén, telkén még a  tömeges bevándorlás okozta
válsághelyzetben sem alakítható ki a  menedékjogról szóló törvény és a  harmadik országbeli állampolgárok
beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény hatálya alá tartozó személyek elhelyezésére, ellátására és fogva
tartására szolgáló rendeltetés vagy ilyen rendeltetésű építmény.
20. A műemlékvédelem sajátos tárgyai megőrzésére vonatkozó különleges követelmények
57. § (1) A műemléki védelem alatt álló történeti kert vagy védett műemléki érték telkén lévő védett park területi egységét,
a települési vagy természeti környezettel való hagyományos kapcsolatát biztosítani kell.
(2) Védett történeti kertben vagy védett műemléki érték telkén lévő védett parkban a fás szárú növények kerti térhatást
megváltoztató kivágása, eltávolítása, áttelepítése, valamint új növényzet telepítése, továbbá építmények építése és
bontása a védett műemléki értékek együttes érvényesülését, hitelességét nem sértheti.
(3) Védett történeti kert, védett műemléki érték telkén lévő védett park jókarbantartása nem terjedhet túl a zöldfelület
talajának és növényzetének idény szerinti ápolásán.
(4) A védett történeti kert vagy a védett műemléki érték telkén elhelyezkedő védett park helyreállítási koncepciójának
megalapozásához, új építmény elhelyezéséhez és a tervezett beavatkozások szükségességének alátámasztásához
a) régészeti módszerekkel történő kutatást kell végezni, valamint
b) a  kerttörténeti tudományos dokumentációt a  történeti és a  régészeti módszerekkel történő kutatás
eredményeivel, az azokon alapuló értékeléssel ki kell egészíteni, valamint a helyreállítást, és annak prioritásait
meghatározó és azt indokoló részekkel a tervezési programba be kell építeni.
(5) A  védett történeti kertben vagy védett műemlék telkén lévő védett parkban elhelyezkedő régészeti lelőhelyen
földmunkával járó feltárás csak történeti kertek szakterületen jogosultsággal rendelkező szakértő bevonásával
történhet.
(6) Védett történeti temetkezési helyek esetén a  műemléki értékek fennmaradását, érvényesülését a  nem védett
építményeket érintő tevékenységek és új építmény elhelyezése során is biztosítani kell.
(7) A műemléki területet érintő, jogszabályban meghatározott beavatkozást a védett érték településképi, illetve tájképi
megjelenésének és érvényesülésének kell alárendelni, amelynek során a  hagyományos műszaki megoldások és
építőanyagok használatát előnyben kell részesíteni.
(8) Műemléki jelentőségű területen álló építmény közterület felé eső homlokzatán reklám elhelyezésére az  56.  §
(7) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni.
21. A műemléki érték felkutatásának, az értékleltár felvételének és a védett műemléki érték
kutatásának különös szabályai
58. § (1) A műemléki értéket a nyilvántartásba vételt megelőzően értékvizsgálattal kell meghatározni.
 (2) A  védett műemléki érték védettségét és jelentőségét megalapozó jellegzetességeit, alkotórészeit, tartozékait és
beépített berendezési tárgyait helyszíni szemrevételezésen alapuló értékleltárban kell rögzíteni az  5.  melléklet
szerinti adattartalommal.
(3) Az értékleltárban felmérési vázlatrajzon történő azonosítással, megnevezéssel, számozással kell biztosítani a felvett
érték egyértelmű térbeli azonosíthatóságát.
(4) Ha az építési munka végzése során ismeretlen műemléki érték kerül elő, a kivitelező köteles
a) az építőipari kivitelezési tevékenységet szüneteltetni,
b) a hatóságnak haladéktalanul bejelenteni,
c) a helyszín és a műemléki érték őrzéséről a hatóság intézkedéséig gondoskodni.
(5) Az értékleltárt az előkerülő műemléki értékekkel ki kell egészíteni. A védettséget megalapozó értékkel össze nem
függő műemléki értéket önállóan kell nyilvántartásba venni.
(6) A (4) bekezdésben meghatározott esetben a műemléki érték nyilvántartásba vételéig vagy a nyilvántartásba vétel
elutasításáig a kivitelezést csak szakértői megfigyelés és dokumentálás mellett lehet folytatni.
59. § (1) A  védett műemléki értéket érintő tevékenységeket jogszabályban vagy hatósági határozatban meghatározott
esetekben jellegüktől függő, jogosultsághoz kötött vizsgálatnak vagy kutatásnak kell megalapoznia, ha ennek
eredménye a tervezett tevékenység elvégzése előtt még nem áll rendelkezésre.
(2) A  műemléki értékek kutatása során előnyben kell részesíteni a  roncsolásmentes módszereket, vizsgálatokat
a  roncsolással járó kutatással szemben. A  roncsolásmentes vizsgálatoknak és azok dokumentálásának meg kell
előznie a roncsolással járó kutatásokat. A roncsolásos kutatás kiterjedésének mértékét a roncsolásmentes vizsgálati
eredmények kiértékelését követően lehet meghatározni.
(3) Roncsolásos szondázó kutatást kell végezni a 63. § (1) bekezdés a) pontja szerinti esetekben.
 (4) A  védett műemléki érték egészére kiterjedő roncsolásos kutatás az  építmény egészének vagy több rendeltetési
egységének teljes belső, valamint homlokzatának teljes helyreállítása során végezhető, ha a  roncsolásos kutatás
a védett műemléki érték
a) fennmaradását és műszaki állapotát nem veszélyezteti,
b) helyreállításának műszaki feltételei biztosítottak,
c) tulajdonosa, tulajdonosi joggyakorlója vagy vagyonkezelője (a továbbiakban együtt: tulajdonos) nyilatkozik
a roncsolásos kutatást követő három éven belüli műemléki helyreállítás szándékáról.
 (5) A  roncsolásos kutatást – a  66.  § (2)  bekezdés a) és b)  pontjában meghatározott eseteket kivéve – a  műemléki
helyreállítást megelőzően, legkésőbb a  beruházás-előkészítés folyamán, a  tervezési program lezárulása előtt kell
elvégezni.
(6) Az  épületkutatás megkezdése előtt restaurátori kutatást kell végezni, ha az  építéstörténeti tudományos
dokumentáció szerint rejtett műemléki érték előkerülése várható.
(7) A  kutatás – különösen a  roncsolásos kutatás – a  védett műemléki értéknek a  tervezett tevékenységgel érintett
részén túl nem terjedhet, kivéve, ha ezt a feltárt érték jelentősége indokolja.
(8) Roncsolásos kutatás esetén a  védett műemléki értéket a  hatósághoz benyújtott kutatási terv alapján kell feltárni,
az értéket a feltárást megelőző és azt követő állapotában, valamint a feltárás folyamatában, az értékleltárba történő
felvétel mellett szükséges dokumentálni.
(9) A  roncsolásos kutatásról kutatási naplót kell vezetni, beleértve a  régészeti módszerekkel történő kutatást is.
A kutatási naplót a tevékenység tényleges megkezdésekor kell megnyitni.
(10) Ha a védett műemléki érték roncsolásos kutatása során régészeti örökség elemeinek előkerülése várható, a kutatás
csak a 82. § (1) bekezdés a) pontja szerinti egybefoglalt örökségvédelmi engedély alapján végezhető.
(11) Ha a  védett műemléki értéken végzett kutatás közben olyan körülmény merül fel, amely a  12.  melléklet II. rész
F.  pontja szerinti kutatási terv módosítását vagy hatósági intézkedést tesz szükségessé, a  kérelmező köteles azt
haladéktalanul bejelenteni a hatóságnak.
(12) A kutatás befejezését követő kilencven napon belül kutatási dokumentációt kell készíteni.
22. A védett műemléki érték restaurálásának követelményei 60. § (1) Védett műemléki érték restaurálását önállóan csak a  régészeti örökséggel és a  műemléki értékkel kapcsolatos
szakértői tevékenységről szóló kormányrendelet szerinti, műemléki terület műemléki restaurátor szakterületen
jogosultsággal rendelkező szakértő végezheti.
(2) A  restaurálás csak a  szükséges és indokolt mértékben végezhető, a  beavatkozás a  védett műemléki értéknek
a  restaurálási tervben meghatározott részén túl nem terjedhet. A  restaurátori beavatkozásnál tanúfelülettel kell
biztosítani a későbbi kutatás lehetőségét.
(3) A védett műemléki érték restaurálása csak a hatósághoz benyújtott restaurálási terv alapján végezhető.
 (4) A  védett műemléki érték állapotát a  restaurálás megkezdése előtt, a  restaurálás folyamatában és utána is
dokumentálni kell. A restaurálásról restaurálási naplót kell vezetni, amelyet a tevékenység tényleges megkezdésekor
kell megnyitni.
(5) A restaurálás befejezését követő hatvan napon belül restaurálási dokumentációt kell készíteni.
23. Veszélyeztetett műemlékek megőrzése 61. § (1) A  fennmaradásukban veszélyeztetett műemlékek jegyzékének elkészítéséről a  közhiteles nyilvántartás alapján
a miniszter gondoskodik.
(2) A hatóság a tulajdonos és a települési önkormányzat akadályoztatása esetén
a) kezdeményezheti és koordinálhatja az elemi csapás következményeként a műemléket ért károk elhárításával,
a további károkozás megelőzésével, a sürgős állagmegóvással kapcsolatos intézkedéseket,
b) részt vehet a súlyosan veszélyeztető események által okozott, műemléket ért károk elhárításához szükséges
védelmi és más feladatok végrehajtásában,
c) a  tulajdonos helyett és annak terhére a  további állagromlás megakadályozása érdekében szükséges
állagmegóvási munkákat a döntés végrehajthatóvá válását követően elvégeztetheti.
62. § (1) A  védett műemléki értéken az  állagmegóvás ideiglenes alkalmazásával, illetve a  statikai állékonyságot biztosító
megoldásokkal el lehet térni az  56.  §, valamint az  59. és 60.  § rendelkezéseitől, ha az  eltérés nem eredményezi
a védett műemléki érték helyreállíthatatlan sérülését vagy további károsodását.
(2) A védett műemléki értéket ért elemi csapás esetén az ideiglenes állagmegóvásról a közvetlen életveszély-elhárítást
szolgáló munkálatok befejezését követő három hónapon belül kell gondoskodni. A  további veszélyelhárító
beavatkozásokat a védett műemléki érték helyreállíthatatlan sérelme nélkül kell végezni.
(3) Az ideiglenes állagmegóvás állapota legfeljebb öt évig tartható fenn.
24. Bejelentéshez kötött tevékenységek 63. § (1) Örökségvédelmi engedély nélkül, a hatóság számára történő bejelentés alapján végezhető tevékenységek:
a) a nyilvántartott műemléki érték értékleltárba felvett elemét érintő tevékenység, ha az a meglévő építmény
aa) egészének vagy egyes – különösen képző- vagy iparművészeti alkotást képező – alkotórészének,
tartozékának, beépített berendezési tárgyának eredeti összefüggésrendszeréből történő
elmozdítására, áthelyezésére vagy részleges bontására,
ab) egészének vagy bármely önálló rendeltetési egységének, alaprajzi elrendezésének, továbbá belső
felületeinek, homlokzatának, nyílászáróinak vagy egyéb – különösen képző- vagy iparművészeti
alkotást képező – alkotórészének, tartozékának, beépített berendezési tárgyának megváltoztatását
eredményező felújítására,
ac) anyagi és szerkezeti tulajdonságokat megváltoztató korszerűsítésére (különösen
az  akadálymentesítésére, energetikai korszerűsítésére, utólagos nedvesség vagy víz elleni
szigetelésére), továbbá az épületgépészeti és elektromos rendszert érintő átalakítására,
ad) bővítésére
irányul, b) a  védett műemléki érték felületeinek vagy szerkezeteinek, továbbá alkotórészét, tartozékát képező képzővagy iparművészeti alkotás, beépített berendezési tárgy
ba) fizikai beavatkozással, mintavétellel, roncsolással járó vizsgálata vagy kutatása,
bb) megelőző konzerválása, konzerválása, restaurálása,
c) a védett történeti kertben és a védett műemléki érték telkén lévő védett parkban
ca) a régészeti módszerekkel történő kutatás,
cb) a  meglévő kertépítészeti alkotóelemek megváltoztatását eredményező felújítás vagy átalakítás,
részleges bontás, új építmények elhelyezése,
cc) a fás szárú növényzet eltávolítása, telepítése, áttelepítése,
d) védett temetőben és védett történeti temetkezési helyen
da) a  védetté nyilvánításról szóló döntésben meghatározott védett értékek és azokon elhelyezett
feliratok, díszítmények megváltoztatása,
db) a  megjelenést és látványt befolyásoló sírjelek, síremlékek, sírépítmények és egyéb építmények
elhelyezése,
e) a műemlék homlokzatán az értékleltárba felvett elem megjelenését érintő és érvényesülését befolyásoló
ea) szerelvény, tárgy vagy szerkezet elhelyezése, felszerelése, létesítése és cseréje,
eb) eltakarás kialakítása – az  56.  § (7)  bekezdésében foglaltak figyelembevételével – a  kulturális célú
reklámok és az építési állványok kivételével, f ) a műemlék telkén a műemlék megjelenését érintő és érvényesülését befolyásoló tevékenység esetén a
fa) műemlékhez csatlakozó vagy szabadon álló új építmény építése, elhelyezése, továbbá
fb) meglévő építmény külső átalakítása vagy bontása,
g) műemléki környezetben a műemlék megjelenését befolyásoló módon
ga) a  műemlék felé eső vagy közterületről a  műemlékkel együtt megjelenő építmény homlokzatának
megváltoztatásával járó felújítása vagy átalakítása,
gb) új építmény építése, illetve közterületen történő elhelyezése,
gc) meglévő építmény bontása,
h) műemléki jelentőségű területen a védett műemléki érték megjelenését érintő és érvényesülését befolyásoló
ha) meglévő építmény közterület felé eső homlokzatának az  építmény megjelenését érintő jelentős
megváltoztatással járó felújítása vagy átalakítása, a  homlokzat 10%-ánál nagyobb mértékű
eltakarása a kulturális tartalmú reklámok és építési állványok kivételével,
hb) új építmény építése, illetve közterületen történő elhelyezése,
hc) meglévő építmény bontása,
i) műemlék történeti táj esetében a védett műemléki érték megjelenését érintő és érvényesülését befolyásoló,
legalább 6 m2 felületű reklám külterületi elhelyezése.
(2) Ha az (1) bekezdés a)–e) pontjában meghatározott tevékenység elvégzéséhez az értékleltár a nyilvántartásban nem
áll rendelkezésre, a 92. § (2) bekezdés c) pontjában meghatározott előzetes tájékoztatást kötelező megkérni.
(3) Az  építésügyi hatóság engedélyéhez az  (1)  bekezdés g)  pontja szerinti esetek kivételével, vagy az  építésügyi
tudomásulvételhez az  (1) bekezdés g)–i) pontja szerinti esetek kivételével, továbbá a településképi véleményezési
eljárás lefolytatásához kötött tevékenység esetén az (1) bekezdésben meghatározott bejelentést nem kell megtenni.
25. Örökségvédelmi engedélyhez kötött tevékenységek 64. § Műemlék esetén a  63.  § (1)  bekezdés a)  pont aa)–ad)  alpontjában meghatározott, az  értékleltárba felvett elemet
érintő tevékenységek vonatkozásában – kivéve, ha a tevékenység az építésügyi hatóság kulturális örökségvédelmi
szakkérdés vizsgálata, vagy más hatóság örökségvédelmi szakhatóság hozzájárulásával kiadott engedélye alapján
végezhető – a hatóság örökségvédelmi engedélye szükséges, ha a tervezett tevékenység a védett műemléki érték
értékleltárba felvett elemét érinti vagy roncsolja, illetve megjelenésének megváltoztatását eredményezi vagy
érvényesülését befolyásolja.
26. A bejelentéshez vagy örökségvédelmi engedélyhez kötött tevékenységekkel kapcsolatos
szabályok
65. § (1) A végezni kívánt tevékenység tervezett megkezdését és befejezését a hatóságnak be kell jelenteni.
 (2) A bejelentést vagy a hatóság engedélye iránti kérelmet a tulajdonos vagy meghatalmazottja jogosult benyújtani.
 (3) A bejelentést, a kérelmet az ÉTDR-en keresztül kell benyújtani a 12. mellékletben meghatározott tartalommal.
 (4) A  tulajdonos vagy meghatalmazottja a  végezni kívánt tevékenység tervezett megkezdésére vagy annak
befejezésére vonatkozó bejelentésben kérheti, hogy a  hatóság a  tudomásulvétel tényének igazolását is foglalja
írásba.
(5) A hiányos bejelentés nem minősül a (3) bekezdésben foglaltaknak megfelelő bejelentésnek.
66. § (1) A  63.  § (1)  bekezdés a)  pont aa)–ad)  alpontjában és d)  pont da)–db)  alpontjában meghatározott tevékenységek
tervezett megkezdésének bejelentéséhez vagy örökségvédelmi engedély iránti kérelméhez mellékelni kell
a 12. melléklet II. rész A–D. pontjában meghatározott tartalmú dokumentációkat.
(2) A védett műemléki értéknél a 63. § (1) bekezdés a) és d) pontja szerinti esetekben az építéstörténeti tudományos
dokumentációnak a roncsolásos kutatás dokumentációját is tartalmaznia kell, kivéve, ha
a) a kutatandó építményrészt a kivitelezés előtt megbonthatatlan szerkezet, burkolat takarja, vagy a kutatandó
felület más okból hozzáférhetetlen a kivitelezés előtt, vagy
b) a tulajdonos a kutatás elhalasztása mellett dönt és kötelezettséget vállal arra, hogy a kutatást a kivitelezést
megelőzően – vagy a  kivitelezés során – elvégezteti, továbbá a  kutatás eredményei alapján szükséges
tervmódosítást megrendeli és arra vonatkozóan az örökségvédelmi engedély módosítására irányuló kérelmet
nyújt be, vagy ismételt bejelentést tesz. A tulajdonos kötelezettségvállalását igazolni kell.
(3) A  63.  § (1)  bekezdés b)  pont ba)  alpontja szerint a  védett műemléki érték roncsolásos kutatása vagy vizsgálata,
továbbá a 63. § (1) bekezdés c) pont ca) alpontja szerint a védett történeti kert, a védett műemléki érték telkén lévő
védett park régészeti módszerekkel történő kutatása esetén a bejelentéshez vagy az egybefoglalt örökségvédelmi
engedély iránti kérelemhez mellékelni kell a  12.  melléklet II. rész A. és D–F.  pontjában meghatározott tartalmú
dokumentációkat.
(4) Ha a  kutatás eredményei a  tervezett tevékenység, illetve alkalmazandó műszaki megoldás módosítását
teszik szükségessé, a  módosítás kezdeményezéséhez a  kutatási dokumentációt, ennek hiányában a  kutatás
eredményeinek összefoglalását mellékelni kell.
(5) A  63.  § (1)  bekezdés b)  pont bb)  alpontja szerint a  védett műemléki érték konzerválásának vagy restaurálásának
bejelentéséhez mellékelni kell a 12. melléklet II. rész D., G. és H. pontja szerinti dokumentációkat.
(6) A 63. § (1) bekezdés c) pont cb) és cc) alpontja szerint a védett műemléki érték telkén lévő védett parkban, a védett
történeti kertben tervezett tevékenység bejelentése esetében a  tevékenységgel érintett terület vonatkozásában
mellékelni kell a 12. melléklet II. rész A., C. és E. pontjában meghatározott dokumentációkat.
(7) A  63.  § (1)  bekezdés c)  pont cb)  alpontja szerinti esetben a  kerttörténeti tudományos dokumentációnak
az előzetesen elvégzett régészeti módszerekkel történő kutatás dokumentációját is tartalmaznia kell.
(8) A  63.  § (1)  bekezdés e)–i)  pontjában meghatározott tevékenységek tervezett megkezdésének bejelentéséhez
mellékelni kell a 12. melléklet II. rész A–C. pontjában meghatározott tartalmú dokumentációkat.
67. § (1) A  hatóság tudomásulvétele vagy örökségvédelmi engedélye alapján végzett tevékenységről annak befejezését
követően
a) tizenöt napon belül, ha a megvalósult állapot a hatóság által tudomásul vett vagy engedélyezett tervtől eltér,
a 12. melléklet II. rész A. pontja szerint a beavatkozást követő állapotdokumentációt vagy
b) kilencven napon belül a 12. melléklet II. rész G. pontja szerinti kutatási dokumentációt vagy
c) hatvan napon belül a 12. melléklet II. rész I. pontja szerinti restaurálási dokumentációt
kell a hatóság számára benyújtani.
(2) A  tevékenység befejezésére irányuló bejelentést legkésőbb az  (1)  bekezdésben meghatározott időpontban kell
megtenni.
27. A hatóság védett műemléki értékkel kapcsolatos feladatai és eljárásainak közös szabályai
68. § (1) A hatóság
a) a  védett műemléki értéket érintően a  bejelentést jogszerű hallgatással tudomásul veheti, vagy
jogszabálysértés esetén a  tudomásulvételt megtagadja, és a  tervezett tevékenység elvégzését vagy
a kialakult szabálytalan állapot fennmaradását hivatalból megtiltja,
b) műemlék esetében dönt az örökségvédelmi engedély kiadásáról, módosításáról vagy hatályának legfeljebb
két évvel való meghosszabbításáról.
(2) Örökségvédelmi eljárásban, illetve a bejelentést követően a hatóság
a) védett műemléki értéken tervezett tevékenység esetén
aa) a méltó használat,
ab) a hasznosításból, használatból eredő veszélyeztetés,
ac) a fizikai valójában történő megőrzés,
ad) az építészeti minőség és illeszkedés,
ae) a hagyományos anyaghasználat, továbbá
af ) a szakszerűség,
b) műemléken tervezett tevékenység esetén az a) pontban meghatározottakon túl
ba) a gazdaságos fenntarthatóság,
bb) az érték hiteles és meghatározó módon történő megjelenése
szempontjának érvényesülését mérlegeli. 69. § (1) A hatóság a bejelentés vagy az örökségvédelmi engedély iránti kérelem alapján megvizsgálja, hogy
a) a  tervezett vagy megvalósult tevékenységgel érintett műemléki érték védettségére és azonosítására
vonatkozó adatok megegyeznek-e a közhiteles nyilvántartás adataival,
b) rendelkezésre áll-e a  védett műemléki értékre vonatkozó értékleltár, illetve építéstörténeti tudományos
dokumentáció, c) a tervezett vagy megvalósult tevékenység
ca) érint-e az  értékleltárba felvett értéket, azt roncsolja-e, műemlék esetén annak érvényesülését
befolyásolja-e,
cb) megfelel-e a Kötv.-ben, valamint az e rendeletben meghatározott követelményeknek, továbbá
cc) műemlék esetén megfelel-e a védetté nyilvánítás céljának,
d) a benyújtott dokumentáció megfelel-e az e rendeletben meghatározott követelményeknek,
e) az érintett műemléki érték
ea) a régészeti örökség elemeként, vagy
eb) tartozéka, alkotórésze révén a kulturális javak körében
is védett-e.
(2) A  hatóság az  (1)  bekezdés a)  pontja szerinti esetben, ha az  azonosítás vonatkozásában a  valóságtól eltérő adatot
talál, azt haladéktalanul egyezteti a nyilvántartást vezető hatósággal.
(3) Az  (1)  bekezdés b) és d)  pontja szerinti esetben az  értékleltárt, az  építéstörténeti tudományos dokumentációt,
a  kerttörténeti tudományos dokumentációt, a  beavatkozást követő állapotdokumentációt, a  kutatási
dokumentációt és a restaurálási dokumentációt a hatóság a dokumentáció benyújtását követő tizenöt napon belül
elektronikus formában
a) feltölti a nyilvántartást vezető hatóság útján az OÉNY-be, ha az ott nem található meg,
b) megküldi a  Magyar Építészeti Múzeum és Műemlékvédelmi Dokumentációs Központnak, amely
a miniszternek feladatai ellátásához térítésmentesen adatot szolgáltat.
 (4) Az  (1)  bekezdés e)  pont eb)  alpontja esetében, ha a  műemléki érték tartozéka, alkotórésze a  kulturális javak
körében is védelem alatt áll, a hatóság a tervezett vagy megvalósult tevékenységről az eljárás megindításáról szóló
értesítéssel egyidejűleg tájékoztatja a kulturális javak hatóságát.
28. Bejelentés és tudomásulvétel védett műemléki érték esetén
70. § (1) A  hatóság a  bejelentést – az  ÉTDR-ben való érkeztetését követő első munkanaptól számított tíz napon belül –
jogszerű hallgatással – a (4) bekezdésben meghatározott esetek kivételével – tudomásul veszi és a tudomásulvétel
tényét hatósági bizonyítvánnyal igazolja, ha a  tulajdonos vagy meghatalmazottja a  bejelentésben kéri
a tevékenység tudomásulvételének írásba foglalását.
(2) Ha a tervezett tevékenység csak kikötésekkel vehető tudomásul, a hatóság a tudomásulvételről döntést hoz.
 (3) A  bejelentésköteles tevékenység a  bejelentés beérkezését követő tizenötödik naptól végezhető, ha azt a  hatóság
nem tiltja meg. A hatóság által tudomásul vett tevékenységet a bejelentés beérkezését követő tizenötödik naptól
számított egy éven belül lehet megkezdeni. Ha a bejelentésben megjelölt tevékenységet a bejelentéstől számított
egy éven belül nem kezdik el, a bejelentést az e rendeletben meghatározottak szerint meg kell ismételni.
(4) A  hatóság a  végezni kívánt tevékenységet – a  bejelentés beérkezésétől számított tíz napon belül hozott –
határozattal megtiltja, ha a tervezett tevékenység
a) szakszerűtlen, vagy
b) az érintett védett műemléki érték
ba) épségének vagy jelentőségének veszélyeztetésével jár,
bb) jellegét sértő módon megváltoztatja,
bc) helyreállíthatatlan sérülésével fenyeget, vagy
bd) méltó használatát nem szolgálja, illetve
c) műemlék esetén annak érvényesülését és megjelenését gátolja,
d) műemléki jelentőségű terület, műemléki környezet, műemlék történeti táj esetén a  jogszabályban
meghatározott követelményeket nem teljesíti, vagy
e) jellege vagy célja a bejelentés tartalmából nem ítélhető meg.
(5) Ha a  bejelentés nem felel meg az  e  jogszabályban meghatározott tartalmi követelményeknek, vagy az  eljárási
illetéket nem fizették meg, és a  tulajdonos nem részesült költségmentességben, a  bejelentés vagy a  melléklete
hiányainak megjelölése mellett a  hatóság öt napon belül tájékoztatja arról, hogy a  bejelentés nem megfelelő
és figyelmezteti a  tulajdonost vagy meghatalmazottját a  tevékenység bejelentés, illetve tudomásulvétel nélküli
elvégzésének jogkövetkezményeire.
29. Az örökségvédelmi engedélyezési eljárás műemlék esetén 71. § (1) A hatóság az örökségvédelmi engedélyezési eljárásban a döntés meghozatalához szükséges tényállás tisztázásának
keretében a  tervezett tevékenység helyszíne, annak környezete ismeretében, e  rendeletben meghatározott
szempontok szerint vizsgálja a döntés meghozatalának feltételeit különösen, hogy
a) az  építéstörténeti tudományos dokumentáció vagy a  kerttörténeti tudományos dokumentáció, valamint
az értékleltár megfelelően dokumentálja-e vagy rögzíti-e a védett műemléki értékeket,
b) a meglévő állapotot rögzítő dokumentáció tartalma a valóságnak megfelel-e,
c) a tervezett tevékenységgel érintett műemlék megőrzésének és érvényesülésének feltételei adottak-e,
d) az érintett műemléken a tervezett tevékenység megvalósítható-e, a tevékenységet megkezdték-e.
(2) A hatóság
a) az érintett helyszínről, annak környezetéről fényképfelvételt készít, ha helyszíni szemlét tart,
b) műemléki szakértői szolgáltatást vehet igénybe,
ba) a 3. § (3) bekezdése szerinti örökségvédelmi szervtől,
bb) a Magyar Építészeti Múzeum és Műemlékvédelmi Dokumentációs Központtól vagy
bc) a  régészeti örökséggel és a  műemléki értékkel kapcsolatos szakértői tevékenységről szóló
kormányrendelet szerinti szakértő költségvetési szervtől,
ha az rendelkezik az adott szakterületen jogosultsággal rendelkező szakértővel.
(3) Az örökségvédelmi engedélyben
a) kivitelezés közben végzendő kutatást kell előírni, ha az eljárást megelőzően végzett kutatás nem terjedhetett
ki minden kutatandó felületre,
b) kiviteli tervek és részletrajzok készítését és bemutatását kell előírni, ha a kérelem és mellékletei azok léptéke
miatt nem tartalmazhatják minden műszaki megoldás olyan mértékű meghatározását, amely alapján
a műemléki értékre gyakorolt hatás egyértelműen megállapítható,
c) tervezői művezetést kell előírni, ha a kivitelezés során eldöntendő műszaki kérdések merülnek fel,
d) mintafelület, mintadarab készítését kell előírni, ha a  tervezett tevékenység olyan vizuális változást
eredményez, amely a kérelem és mellékletei alapján nem állapítható meg,
e) régész vagy restaurátor közreműködése írható elő, ha a  tervezett tevékenység a  régészeti örökség vagy
a kulturális javak védett elemeinek megváltoztatását eredményezheti.
 (4) A  hatóság – életveszély elhárításának szakvéleménnyel alátámasztott esetét kivéve – a  kérelmet elutasítja, ha
a tervezett tevékenység
a) a  benyújtott terv alapján ellentétes az  érintett védett műemléki értékre vonatkozó építéstörténeti
tudományos dokumentációval vagy a kerttörténeti tudományos dokumentációval, valamint az értékleltárral,
b) szakszerűtlen, vagy
c) az érintett védett műemléki érték
ca) épségét vagy jelentőségét veszélyezteti,
cb) jellegét sértő módon megváltoztatja,
cc) helyreállíthatatlan sérülését vagy pusztulását eredményezi,
cd) méltó használatát nem szolgálja, vagy
ce) érvényesülését és megjelenését gátolja.
(5) Az  örökségvédelmi engedély a  határozat végrehajthatóvá válásától számított egy év után hatályát veszti, kivéve
a (2) bekezdés szerinti esetet, valamint ha az engedélyezett tevékenységet megkezdték, és két éven belül a munkák
befejezését bejelentették.
72. § (1) A hatóság az örökségvédelmi engedély módosítására vagy meghosszabbítására irányuló kérelem esetén vizsgálja,
hogy a  tervezett tevékenységet megkezdték-e, jogszerűen és szakszerűen végzik-e és annak készültsége milyen
mértékű.
(2) A hatóság az örökségvédelmi engedély hatályát annak lejárta előtt kérelemre a  (3) bekezdésben foglalt feltételek
mellett egyszer legfeljebb két évvel meghosszabbíthatja.
(3) A hatóság az örökségvédelmi engedély hatályát annak lejárta előtt akkor hosszabbítja meg, ha
a) az  engedélyezett tevékenységre vonatkozó, az  engedély megadásakor hatályos jogszabályok változása
az  engedélyezett tevékenységet nem érinti, vagy a  jogszabályváltozásból eredő újabb követelmények
az örökségvédelmi engedély meghosszabbításának feltételeként előírva teljesíthetők, vagy
b) a  tervezett tevékenység érdemben nem változott meg, vagy annak megváltozása a  hatályos jogszabályi
követelményeknek megfelel, illetve kikötések előírásával megfeleltethető.
30. Az összevont örökségvédelmi engedélyezési eljárás 73. § (1) A hatóságtól összevont örökségvédelmi engedélyezési eljárás lefolytatása kérhető
a) a műemlék 63. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott tevékenységekre vonatkozó követelmények,
b) a  műemlék megjelenésével, védett értékei érvényesülésével kapcsolatos speciális követelmények
előzetes tisztázása érdekében.
(2) Az  összevont engedélyezési eljárás a  megvalósítással kapcsolatos követelmények előzetes tisztázása céljából elvi
örökségvédelmi keretengedélyezési és örökségvédelmi engedélyezési szakaszból áll.
(3) Az összevont eljárás megindítására irányuló kérelem az összevont eljárás mindkét szakaszára vonatkozik. Az eljárás
megindításakor az  e  rendeletben meghatározott mellékletet az  elvi örökségvédelmi keretengedélyezési szakasz
megindításához szükséges kérelem tartalmától függően és elbírálásra alkalmas részletezettséggel kell benyújtani.
(4) Az  összevont eljárás elvi örökségvédelmi keretengedélyezési szakaszának megindításához a  Műemléki Tanácsadó
Testület a tervezett tevékenységre vonatkozó előzetes szakvéleménye kérhető.
(5) A hatóság – a (4) bekezdésben foglaltak kivételével – az összevont eljárás elvi örökségvédelmi keretengedélyezési
szakaszában – tizenöt napos határidő kitűzésével – kikérheti a Műemléki Tanácsadó Testület szakvéleményét.
(6) A Műemléki Tanácsadó Testületet a szakvéleménye mindaddig köti, amíg a kérelemben meghatározott tevékenység
érdemben nem változik meg.
(7) A hatóság döntéséhez döntéselőkészítő örökségvédelmi hatástanulmány készítését írhatja elő.
 (8) A  hatóság az  elvi örökségvédelmi keretengedélyezési szakaszban a  kérelem beérkezésétől számított nyolc napon
belül
a) határozatot hoz a kérelem elutasításáról, vagy
b) végzés formájában elvi örökségvédelmi keretengedélyt ad, amely csak az  örökségvédelmi engedély
megadásáról szóló határozat, ennek hiányában az  eljárást megszüntető végzés elleni jogorvoslat során
támadható.
(9) Ha a  hatóság az  elvi örökségvédelmi keretengedélyezési szakaszban a  bizonyítékok értékelése alapján a  (4) és
(5) bekezdésben meghatározott szakvéleményben foglaltaktól eltérően dönt, azt külön indokolnia kell.
(10) A hatóságot az elvi keretengedélyében foglaltak mindaddig kötik, amíg a kérelemben meghatározott tevékenység
érdemben nem változik meg.
(11) Az elvi örökségvédelmi keretengedély a tervezett tevékenység végzésére nem jogosít.
31. Az örökségvédelmi eljárásokra vonatkozó mentességi feltételek 74. § (1) Ha a védett műemléki értéket érintő tervezett tevékenység az 56. § (4) bekezdés szerinti jókarbantartásra irányul,
a bejelentésre vagy örökségvédelmi engedélyre vonatkozó rendelkezéseket nem kell alkalmazni.
(2) A  92.  § (2)  bekezdés c)  pontjában meghatározott előzetes tájékoztatás keretében a  hatóság nyilatkozhat arról,
hogy a  bejelentésre, valamint az  örökségvédelmi engedélyezési eljárás lefolytatására vonatkozó szabályokat nem
kell alkalmazni, ha a  63.  § (1)  bekezdésében felsorolt tevékenységek esetén a  hatóság megítélése szerint vagy
az értékleltár alapján egyértelműen eldönthető, hogy a tervezett tevékenység a védett műemléki értéket
a) nem roncsolja vagy nem érinti, és
b) műemlék vagy műemléki jelentőségű terület, műemléki környezet esetén annak megjelenését,
érvényesülését nem befolyásolja.
 (3) A bejelentési kötelezettség és az örökségvédelmi engedélykérelem benyújtása alóli mentesség a tulajdonost vagy
meghatalmazottját nem mentesíti a  tervezett tevékenység elvégzéséhez szükséges más hatósági engedélyek,
nyilatkozatok vagy hozzájárulások megszerzésének kötelezettsége alól.
32. A jogszabályban meghatározott adó- és illetékkedvezményekkel kapcsolatos igazolás védett
műemléki érték esetén
75. § (1) A  védett műemléki értéknek a  társasági adóról és osztalékadóról szóló törvényben meghatározott felújítása vagy
karbantartása igazolására az illetékes hatóság a jogosult kérelmére hatósági bizonyítványt ad ki.
(2) Ha a  hatóság az  (1)  bekezdésben meghatározott hatósági bizonyítvány kiadására irányuló eljárásában a  tényállás
tisztázása érdekében helyszíni szemlét tart, a helyszíni szemle során felveszi a 13. melléklet szerinti állapotfelvételi
adatlapot, vagy az  I. kategóriába sorolt műemlék esetén ellenőrzi az  építőipari kivitelezési tevékenységről szóló
kormányrendelet szerinti szervizkönyvet.
(3) A  műemlék örökségvédelmi engedélyéhez kötött felújítása esetén a  hatósági bizonyítvány kiadását megelőzően
a hatóság a műemléken végzett tevékenységek megkezdése előtti, illetve befejezése utáni állapot rögzítése céljából
helyszíni szemlét tarthat.
(4) A védett műemléki értéket érintően a hatóság tudomásulvételéhez kötött vagy szabadon végezhető tevékenység
esetén a hatósági bizonyítványt a hatóság a végzett tevékenységek megkezdése előtti, illetve befejezése utáni valós
műszaki állapot összevetésével, különösen a szervizkönyv tartalmának vizsgálata alapján adja meg.
(5) A  hatósági bizonyítvány tartalmazza a  jogosult által bemutatott, a  védett műemléki értéket érintő tevékenység
költségét alátámasztó, az adott adóévre vonatkozó számviteli bizonylat szerinti összeget.
(6) A  hatóság a  társasági adóról és osztalékadóról szóló törvényben meghatározott eseten túlmenően a  hatósági
bizonyítvány kiadását megtagadja, ha
a) a  védett műemléki értéket érintő tevékenység nem felel meg a  jogszabályban meghatározott
követelményeknek,
b) a  hatóság a  rendelkezésre álló adatokból azt állapítja meg, hogy a  védett műemléki értéket érintően
tényleges tevékenységet nem végeztek, vagy
c) az elvégzett tevékenységek nincsenek arányban a bemutatott számviteli bizonylat által igazolt összeggel.
(7) A műemlék esetén a megfizetett visszterhes vagyonátruházási és öröklési illeték visszatérítéséhez szükséges tények
igazolása céljából az illetékes hatóság a jogosult kérelmére hatósági bizonyítványt ad ki.
33. A hatóság örökségvédelmi felügyeleti feladatai és a védett műemléki érték ellenőrzésének
szabályai
76. § (1) A hatóság ellenőrzi az illetékességi területén található védett műemléki érték fenntartását.
 (2) A hatóság az (1) bekezdésében meghatározott tevékenysége során
a) az  I. kategóriába sorolt műemlékek esetében ellenőrzi az  építőipari kivitelezési tevékenységről szóló
kormányrendeletben meghatározott szervizkönyv vezetését, a  műemlék műemlékvédelmi szempontú
szakértői felülvizsgálatát,
b) nyilvántartott műemléki érték és a  II. kategóriába sorolt műemlék esetén a  13.  melléklet szerinti
állapotfelvételi adatlapot tölt ki,
c) a védett műemléki érték megőrzését elősegítő javaslatokat fogalmaz meg.
 (3) Az ellenőrzést követően a hatóság kezdeményezheti a műemlékek Kötv. 35/A. § (1) bekezdése szerinti kategóriába
sorolásának módosítását. A  Kötv. 35.  § (1)  bekezdése szerinti esetekben kezdeményezi a  nyilvántartott műemléki
érték nyilvántartásból történő törlését vagy a műemléki védettség megszüntetését.
(4) Az  állapotfelvételi adatlapot a  hatóság az  ellenőrzés befejezésétől számított tizenöt napon belül elektronikus
formában megküldve, a nyilvántartást vezető hatóság útján az OÉNY-be feltölti.
77. § (1) A hatóság a restaurálás tekintetében vizsgálja a feltárás eredményeit és a konzerváló kezelést.
 (2) A hatóság
a) ha a szakértői tevékenység felügyeletét ellátó hatóság erre felhívja, ellenőrzi, hogy a kivitelezési tevékenység
jellegének megfelelő jogosultsággal rendelkező szakértő végzi-e a megvalósítást,
b) ellenőrzi, hogy a  tervezett tevékenység megvalósítása a  hatósághoz benyújtott terv és dokumentáció
alapján, az  e  rendeletben meghatározott követelmények és a  biztonsági előírások betartásával történik-e,
valamint
c) ellenőrzi, hogy a megvalósítást, kivitelezést dokumentáló kutatási vagy restaurálási napló rendelkezésre áll-e,
és ebben a szükséges bejegyzéseket az arra kötelezettek megtették-e.
(3) Ha az ellenőrzés során a hatóság fényképfelvételt készített, az ellenőrzés befejezésétől számított tizenöt napon belül
elektronikus formában megküldve, a nyilvántartást vezető hatóság útján az OÉNY-be feltölti.
78. § (1) A  hatóság a  tevékenység végzésének folytatását megtiltja, és felügyeleti intézkedést tesz, ha az  ellenőrzés során
a tevékenységgel kapcsolatban megállapítja, hogy az szakszerűtlen, nem felel meg a Kötv.-ben és az e rendeletben
meghatározott követelményeknek és szempontoknak.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti esetben, ha a  szabálytalan tevékenységet nem a  tulajdonos végezteti, a  tevékenység
végzőjét kell figyelmeztetni és kötelezni a szabálytalan állapot megszüntetésére.
(3) A hatóság ellenőrzi a 69. § (3) bekezdésében foglaltak teljesítését, és a teljesítés elmulasztása esetén haladéktalanul
intézkedik a mulasztás pótlása iránt.
34. Az örökségvédelmi intézkedés szabályai védett műemléki érték esetén
79. § (1) Ha a  hatóság a  tevékenység végzésének folytatását a  78.  § (1)  bekezdése alapján megtiltotta, az  ellenőrzés
napjától számított nyolc napon belül elrendeli a  szabálytalan állapot megszüntetését. A  szabálytalan állapot
megszüntetésére a  hatóság a  döntés kézbesítésétől számított legfeljebb hat hónapos határidőt adhat, mely
határidő a kötelezett kérelmére indokolt esetben egyszer három hónappal meghosszabbítható.
(2) A tervezett tevékenység megvalósítását tovább folytatni csak a szabálytalan állapot megszüntetése után lehet.
 (3) Az (1) bekezdés szerinti határozatban foglaltak végrehajtásának teljesítését a hatóság ellenőrzi.
 (4) Az e rendeletben meghatározott követelmények súlyos megsértése szabálytalan állapotnak minősül
a) a védett műemléki érték megőrzésére vonatkozóan, ha annak
aa) épsége vagy jelentősége a tevékenység megvalósítása során veszélyeztetetté válik,
ab) jellege sértő módon megváltozik,
ac) helyreállíthatatlan sérülése vagy pusztulása következik be, vagy
b) a tervezett tevékenység szakszerűségére vonatkozóan, ha a megvalósítást
ba) a kutatási vagy a restaurálási napló megnyitása vagy
bb) a terv vagy megelőző diagnosztikai vizsgálatok vagy
bc) az értékleltár figyelembevétele
nélkül végzik.
(5) A  hatóság a  szakértői tevékenység felügyeletét ellátó hatóságnak bejelenti, ha a  (4)  bekezdés a)  pontja
aa) alpontjában meghatározott veszélyeztetettség fennáll, és
a) a  szakértő vagy szakértő szervezet által készített terv vagy dokumentáció szakszerűtlen vagy tartalma
valótlan, vagy
b) a szakértőre vonatkozó összeférhetetlenséget vagy jogosulatlan tevékenységet észlel.
35. A helyreállítási kötelezés védett műemléki érték esetén
80. § (1) A hatóság műemlékvédelmi érdekből a sérült védett műemléki érték haladéktalan helyreállítását írhatja elő.
 (2) A műemlék zavartalan érvényesülése érdekében a hatóság az (1) bekezdésben meghatározottakon túl elrendelheti
a) a  nem illeszkedő szerkezetek, burkolatok, díszítmények vagy beépített berendezési tárgyak, felszerelések
eltávolítását vagy átalakítását,
b) a  szabályossá tételi kötelezettség határidőre történő teljesítésének elmulasztása esetén az  örökségvédelmi
engedély vagy bejelentés nélkül, vagy az engedélytől, illetve a  tudomásulvételtől eltérően a szabálytalanul
megvalósított beavatkozás bontását, vagy átalakítás esetén az  eredeti állapotnak a  kötelezett költségén
történő helyreállítását,
c) olyan munkálatok elvégzését, amelyek a  műemlék történeti állapotának vagy korábbi történeti állapota
meghatározott elemeinek helyreállítására és bemutatására irányulnak.
(3) Műemléki környezetben a  műemlék, a  műemléki jelentőségű területen, műemlék történeti tájon a  védettséget
megalapozó érték zavartalan érvényesülése érdekében a  hatóság az  (1)  bekezdésben meghatározottakon túl
elrendelheti a nem illeszkedő építmények, műtárgyak eltávolítását vagy átalakítását.
(4) Az (1)–(3) bekezdés szerinti kötelezés végrehajtásának teljesítését a hatóság ellenőrzi.
 (5) A kötelezettséget úgy kell elrendelni, hogy teljesítése a kötelezett méltánylást érdemlő életviszonyaiban zavart ne
okozzon. 36. Az örökségvédelmi fennmaradási tudomásulvétel a védett műemléki értéket érintő beavatkozások
esetén
81. § (1) A védett műemléki érték szabályos vagy szabályossá tett állapotát a hatóság jogszerű hallgatással tudomásul veszi.
 (2) Az örökségvédelmi fennmaradási tudomásulvétel során, ha annak jogszabályi feltételei fennállnak – a (3) bekezdés
kivételével – a  hatóság a  tevékenységek befejezésével megvalósult állapot fennmaradását feltételekhez kötheti.
A 12. melléklet II. rész A. pontja szerinti állapotdokumentáció elkészítése feltételként szabható.
(3) A megvalósult beavatkozások fennmaradása nem vehető tudomásul, ha a szabálytalanul megvalósított beavatkozás
eredményeként
a) a  nyilvántartott műemléki érték esetén az  egymást követő egyes beavatkozások összeadódó hatása miatt
az érintett védett érték
aa) anyagában helyreállíthatatlanul megsérült vagy elpusztult,
ab) épsége veszélyeztetetté vált,
ac) a  védett érték jellegét, történelmi és eszmei jelentőségét, ezek eredetiségét, hitelességét,
integritását veszélyeztető és sértő állapot jött létre,
ad) a méltó használat nem biztosítható, vagy
b) műemlék esetén – az a) pontban felsoroltakon túlmenően – olyan állapot jön létre, amely a
ba) védett érték érvényesülését és megjelenését sérti vagy érvényesülését gátolja,
bb) fenntartható használatot ellehetetleníti,
c) műemléki jelentőségű területen, műemlék történeti tájon a  védettséget megalapozó értéket veszélyeztető
és sértő, valamint az érték, műemléki környezetben a műemlék zavartalan érvényesülését gátló állapot jött
létre.
(4) Ha a védett műemléki érték szabálytalan állapota helyreállítással nem orvosolható, a hatóság – a (3) bekezdésben
meghatározott esetek kivételével – a  helyszíni szemlét követő tizenöt napon belül a  védett műemléki értéket
érintő bejelentéshez vagy örökségvédelmi engedélyhez kötött, de a  hatósághoz benyújtott bejelentés vagy
engedélykérelem mellékleteitől eltérően végzett tevékenységek befejezésével megvalósult állapot fennmaradását
jogszerű hallgatással tudomásul veszi, és örökségvédelmi bírság kiszabásáról intézkedik.
V. FEJEZET
A RÉGÉSZETI ÖRÖKSÉG ÉS A MŰEMLÉKI ÉRTÉK VÉDELMÉVEL KAPCSOLATOS KÖZÖS SZABÁLYOK
37. Az egybefoglalt örökségvédelmi engedélyezési eljárás szabályai 82. § (1) Egybefoglalt örökségvédelmi engedély kérhető a régészeti örökség, valamint a műemlék kutatását és megőrzését
együttesen érintő alábbi esetekben:
a) régészeti feltárás és védett műemléki érték roncsolásos kutatása,
b) a  régészeti lelőhelyen elterülő védett történeti kert vagy műemlék telkén elhelyezkedő védett park
földmunkával járó kutatása,
c) védett történeti kertben, illetve műemlék telkén elhelyezkedő védett parkban tervezett régészeti feltárás,
vagy
d) a műemlékké nyilvánított régészeti emlék állagmegóvási, konzerválási munkálatai.
(2) Egybefoglalt örökségvédelmi engedélyezési eljárás hivatalból vagy kérelemre folytatható le, ha a  régészeti
örökségre valamint a műemlékre vonatkozó engedélykérelmet az egyes eljárásoknál előírtak szerint nyújtják be.
(3) Az egybefoglalt döntéseket tartalmazó határozat rendelkező részét és indokolását az egyes eljárásokra vonatkozó
döntésenként önállóan kell megszövegezni. Az  egybefoglalás az  egyes döntések meghozatalára vonatkozó
határidőket nem érinti.
38. Az örökségvédelmi hatástanulmány 83. § (1) Az örökségvédelmi hatástanulmányt
a) a  Kötv. 85/A.  §-ában meghatározott esetekben a  településfejlesztési koncepció vagy a  településrendezési
eszköz megalapozó vizsgálata keretében, települési örökségvédelmi hatástanulmányként (a továbbiakban:
települési örökségvédelmi hatástanulmány) a 14. melléklet szerinti tartalommal a  (2) bekezdés a)–c) pontja
alapján,
b) a  87.  § (4)  bekezdésében meghatározott esetekben az  engedély iránti kérelmet benyújtónak
döntéselőkészítő örökségvédelmi hatástanulmányként a  15.  melléklet szerinti tartalommal a  (2)  bekezdés
d) pontja alapján
kell elkészíttetni. (2) Az örökségvédelmi hatástanulmány kidolgozása során
a) a településfejlesztési koncepcióhoz a 14. melléklet 1. pont 1.1. és 1.3. alpontja szerinti tartalmat teljeskörűen,
b) a  helyi építési szabályzat kidolgozásához – ha az  nem áll rendelkezésre –, a  14.  melléklet 1.  pont
1.1–1.3. alpontjában meghatározott vizsgálatot, továbbá 1. pont 1.4. alpontjában meghatározott értékleltárt,
valamint 2.  pontja szerinti hatáselemzést a  településrendezési eszköz meghatározásához szükséges
részletezettséggel;
c) településképi rendelet helyi védelmi előírásainak meghatározásához a 14. melléklet 1. pont 1.4. alpontjában
meghatározott értékleltárt teljeskörűen;
d) az 53. § (3) bekezdésben és a 87. § (4) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott esetekben
da) régészeti örökség felmérése esetén a 15. melléklet 1–3. pontja alatti vizsgálatokat és elemzéseket,
db) műemléki érték felmérése esetén a  15.  melléklet 1–3.  pontja alatti vizsgálatokat és elemzéseket,
továbbá a  15.  melléklet 4.  pontjában meghatározott értékleltárt és a  15.  melléklet 5.  pontjában
meghatározott értékvédelmi tervet teljeskörűen
a tervezés alá vont terület és a tervezett rendezési cél által megkövetelt mértékben kell elkészíteni.
 (3) Az  örökségvédelmi hatástanulmány régészeti szakterületi munkarésze a  14. és 15.  mellékletben meghatározott
tartalmi elemek közül a régészeti örökség tárgykörével foglalkozó tartalmi elemek összessége.
 (4) Az  örökségvédelmi hatástanulmány műemléki szakterületi munkarésze a  14. és 15.  mellékletben meghatározott
tartalmi elemek közül a műemlékvédelem tárgykörével foglalkozó tartalmi elemek összessége.
84. § (1) A  települési örökségvédelmi hatástanulmány elkészítéséről a  településfejlesztési koncepció vagy
a településrendezési eszköz és a településképi rendelet készíttetője köteles gondoskodni.
(2) Az örökségvédelmi hatástanulmány elkészítésére jogosult
a) az  örökségvédelmi hatástanulmány régészeti szakterületi munkarésze vonatkozásában a  régészeti
örökséggel és a  műemléki értékkel kapcsolatos szakértői tevékenységről szóló kormányrendelet szerint
régészeti területen szakértői tevékenység végzésére jogosult szakértő,
b) a  helyi építési szabályzat kidolgozása során a  gyűjtőterületén érintett régészeti gyűjtőkörrel rendelkező
múzeum, amely az  újonnan beépítésre szánt területnek kijelölt terület terepbejárását térítésmentesen,
60 feltárásra alkalmas nap alatt végzi el,
c) az  örökségvédelmi hatástanulmány műemléki szakterületi munkarésze vonatkozásában – kivéve
a  (3)  bekezdésben foglaltakat – a  régészeti örökséggel és a  műemléki értékkel kapcsolatos szakértői
tevékenységről szóló kormányrendelet szerint műemléki terület műemléki érték dokumentálása
szakterületen szakértői tevékenység végzésére jogosult szakértő vagy az, aki a  hatástanulmány alapjául
szolgáló tervfajta elkészítésére egyébként jogosultsággal bír.
(3) A településképi rendelet alátámasztásául szolgáló települési értékleltárt az önkormányzati főépítész is elkészítheti.
39. A kulturális örökség védetté nyilvánított ingatlanelemeinek vagyonátruházása
85. § A kulturális örökség védetté nyilvánított ingatlanelemeihez kapcsolódó vagyoni jogokról történő rendelkezés során
a  miniszter a  Kötv. 44.  § (1) és (4)  bekezdésében meghatározott jóváhagyást vagy hozzájáruló jognyilatkozatot
a kérelem beérkezésétől számított harminc napon belül adja meg.
86. § A Kötv. 86. § (1) bekezdése szerinti elővásárlási jog gyakorlásával kapcsolatban az alábbi szabályokat kell alkalmazni:
a) az  elővásárlási jog gyakorlására felhívó nyilatkozatot (a továbbiakban: megkeresés) a  tulajdonosnak vagy
a képviseletében eljáró személynek (a továbbiakban együtt: tulajdonos) – saját eladási ajánlataként – írásban,
postai úton kell benyújtania a 3. melléklet szerinti adattartalommal a hatósághoz, a miniszternek címezve,
b) a megkereséshez csatolni kell
ba) a  vételi ajánlatot tett harmadik személy által és a  tulajdonos által is jóváhagyott, az  adásvételre
vonatkozó lényeges elemeket tartalmazó szerződés-tervezetet,
bb) a  szerződést, amely megfelel az  ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény 32.  §-ában
foglalt feltételeknek, vagy
bc) az adásvételre vonatkozó lényeges elemeket tartalmazó vételi szándéknyilatkozatot,
c) a hatóság haladéktalanul elektronikusan rövid úton és postai úton egyidejűleg felterjeszti a megkeresést és
az elővásárlási jog gyakorlásával kapcsolatos jognyilatkozatot kiadmányozásra a miniszterhez,
d) az  elővásárlási jog gyakorlásáról szóló nyilatkozatot a  miniszter a  hatósághoz történő megérkezésétől
számított nyolc napon belül teszi meg az f ) és g) pontban meghatározott módon,
e) a d) pontban megjelölt határidőnél rövidebb nyilatkozattételi határidőt a tulajdonos nem köthet ki,
f ) az  elővásárlási jog gyakorlásáról való lemondásnak kell tekinteni, ha a  miniszter a  nyilatkozatra nyitva álló
határidőben nem teszi meg az elővásárlási jog gyakorlásáról szóló nyilatkozatot,
g) ha a  Magyar Állam élni kíván az  elővásárlás jogával, a  miniszter az  elővásárlási jog gyakorlásáról szóló
nyilatkozatot a  d)  pontban meghatározott határidőn belül rövid úton – a  3.  melléklet szerinti elektronikus
levélcímére –, valamint írásban postai úton köteles közölni a tulajdonossal.
VI. FEJEZET
AZ ÖRÖKSÉGVÉDELMI SZAKHATÓSÁG ELJÁRÁSA ÉS AZ ÖRÖKSÉGVÉDELMI SZAKKÉRDÉS VIZSGÁLATÁNAK
SZABÁLYAI
40. A hatóság szakhatósági eljárása és a szakkérdés vizsgálata
87. § (1) A  szakhatóságként eljáró vagy örökségvédelmi szakkérdést vizsgáló hatóság a  nyilvántartott régészeti lelőhelyet,
a  régészeti védőövezetet, a  nyilvántartott műemléki értéket, a  műemléket, a  műemléki környezetet, a  műemléki
jelentőségű területet, a  történeti tájat és világörökségi helyszínt vagy világörökségi területet érintő ügyben
a  88. és 89.  §-ban meghatározott szempontok alapján vizsgálja, hogy a  tervezett tevékenység megfelel-e
a Kötv.-ben és az e rendeletben meghatározott követelményeknek.
(2) A  hatóság szakhatóságként vagy szakkérdés vizsgálata során a  nyilvántartott régészeti lelőhelyet, a  régészeti
védőövezetet, a  nyilvántartott műemléki értéket, a  műemléket, a  műemléki környezetet, a  műemléki jelentőségű
területet, a  történeti tájat és világörökségi helyszínt vagy világörökségi területet érintő ügyben az  ügyfélnek
az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére kiadott előzetes szakhatósági állásfoglalása a  kibocsátásától
számított hat hónapig használható fel.
(3) A  világörökségi helyszínt vagy világörökségi területet érintő szakhatósági eljárásban vagy az  örökségvédelmi
szakkérdés vizsgálata során a  hatóság – legalább tíznapos határidő kitűzésével – kikéri a  miniszter véleményét,
állásfoglalását ennek figyelembevételével adja meg.
(4) A  szakhatósági hatáskörében eljáró vagy az  örökségvédelmi szakkérdést vizsgáló hatóság döntéselőkészítő
örökségvédelmi hatástanulmány elkészítését írhatja elő a beruházás előkészítését meghatározó feltételek tisztázása
érdekében
a) a  bányászati kutatási műszaki üzemi terv jóváhagyása, bányatelek megállapítása és módosítása, védőpillér
kijelölése, módosítása, meggyengítése és lefejtése,
b) előzetes környezeti hatásvizsgálat vagy környezeti hatásvizsgálat, valamint
c) újrahasznosításra, más célú hasznosításra vagy telekalakításra irányuló földügyi igazgatási eljárás
esetén, ha előzetes régészeti dokumentáció nem áll rendelkezésre.
41. Az örökségvédelmi szakhatósági eljárás és szakkérdés vizsgálata régészeti lelőhely, régészeti
védőövezet esetén
88. § (1) A régészeti lelőhelyet érintő szakhatósági eljárásokban vagy örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata során a hatóság
vizsgálja
a) a  nyilvántartott régészeti lelőhely, lelőhelyrész ismert és várható horizontális és vertikális kiterjedését
az érintett ingatlan vagy ingatlanok területén,
b) a nyilvántartott régészeti lelőhely jellegét, ezen belül:
ba) történeti jelentőségét,
bb) védettségi fokozatát,
bc) tájban való elhelyezkedését, tájképi megjelenését,
bd) állapotát, bolygatottságának mértékét,
be) régészeti jelenségek jellegét, különösen az ismert vagy várható épített örökségi elemek meglétét,
bf ) a  nyilvántartott régészeti lelőhelyen belül a  régészeti jelenségek elhelyezkedésének sűrűségét,
fedettségét, intenzitását, rétegzettségét,
bg) kutatottságát, feltártságát, c) a tervezett beavatkozás jellegét és mértékét, ezek hatását a régészeti örökség elemeire, különösen:
ca) nyomvonalas beruházás, beleértve ennek védősávját is,
cb) sáv-, illetve pontalapozási technikákkal tervezett beruházás,
cc) pinceszinti vagy földfelszín alatti beépítés,
cd) elfedés esetében,
d) a régészeti lelőhely elkerülése lehetőségét.
 (2) A  telekalakítási ügyben az  eljáró hatóság a  telekalakítási engedélyt megtagadhatja, ha a  tervezett telekfelosztás
következtében az  egy telken fekvő régészeti emlék több telekre kerülne, és az  veszélyezteti a  régészeti emlék
védelmét.
(3) A  telekalakítási eljárás a  védettség hatályát nem érinti, a  telekalakítással érintett telek régészeti védelme
a  telekalakítás folytán létrejött telkekre is vonatkozik, kivéve, ha a  hatóság a  szakkérdés vizsgálata során másként
rendelkezik.
(4) A  védetté vagy ideiglenesen védetté nyilvánított régészeti lelőhelyet érintő szakhatósági eljárásokban vagy
örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata során a  hatóság az  e  §-ban, valamint a  89.  §-ban meghatározott
szempontokon túl tekintetbe veszi, hogy a  tervezett beavatkozás összhangban áll-e a védetté nyilvánítás céljával,
ezen belül biztosítható-e – a  fenntartható használat elvét is figyelembe véve – a  lelőhely hosszú távú megőrzése,
valamint jövőbeni kutathatósága.
(5) A  régészeti védőövezetet érintő szakhatósági eljárásokban vagy örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata során
a  hatóság az  e  §-ban, valamint a  89.  §-ban meghatározott szempontokon túl tekintetbe veszi a  tervezett
beavatkozás hatását a  védetté nyilvánított régészeti lelőhelyre – összhangban a  védetté nyilvánítás céljával –,
különös tekintettel arra, hogy a  tervezett tevékenység, beruházás, építmény nem veszélyezteti-e a  védetté
nyilvánított lelőhely
a) tájképi megjelenését,
b) megközelíthetőségét,
c) fenntartható használatát, hosszú távú megőrzésének lehetőségét,
d) esetleges bemutathatóságát vagy
e) rövid és hosszú távú kutathatóságát.
(6) A  hatóság szakhatósági állásfoglalása során vagy örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata alapján a  21.  §
(3) bekezdésében foglaltaktól eltérően rendelkezhet, ha a földmunkával járó beruházás
a) örökségvédelmi vagy természetvédelmi célból vagy
b) belterületen
valósul meg, vagy más meglévő építmény vagy műtárgy karbantartására irányul.
(7) A  hatóság előzetes nyilatkozatot ad ki védetté nyilvánított régészeti lelőhely kisajátításához jogszabályban
meghatározott esetekben.
42. Az örökségvédelmi szakhatósági eljárás és szakkérdés vizsgálatának szabályai a védett műemléki
érték, valamint világörökségi helyszín és terület esetén
89. § (1) A  szakhatóságként közreműködő vagy örökségvédelmi szakkérdést vizsgáló hatóság a  tervezett tevékenység
engedélyezéséhez történő hozzájárulást megtagadja, ha az  eljárás során megállapítható, hogy a  Kötv.-ben és
az e rendeletben meghatározott követelmények nem teljesülnek.
(2) A  műemléki környezetet vagy a  műemléki jelentőségű területet érintő szakhatósági eljárásokban vagy
örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata során a  hatóság a  műemlék érvényesülése, illetve a  terület védetté
nyilvánításának alapjául szolgáló értékek megőrzése és hangsúlyos érvényesülése érdekében vizsgálja, hogy
a tervezett tevékenység megfelel-e a Kötv.-ben és az e rendeletben meghatározott követelménynek.
(3) A  történeti tájat, világörökségi helyszínt és területet vagy világörökségi területet érintő szakhatósági eljárásokban
vagy örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata során a hatóság vizsgálja
a) a  történeti tájon azon jellemzők fennmaradásának és érvényesülésének biztosítását, amelyek a  védetté
nyilvánítás céljaként meghatározásra kerültek,
b) a  világörökségi helyszínen és területen vagy világörökségi területen az  érintett világörökségi helyszín
kiemelkedő egyetemes értéke fennmaradásának és érvényesülésének biztosítását,
c) a  tervezett tevékenység, különösen a  tájhasználat megváltozása következtében potenciális hatásviselővé
váló, a  védett műemléki értéket megtestesítő környezeti elem vagy rendszer érintettségét, illetve
a környezetveszélyeztetés előfordulásának valószínűségét és mértékét.
(4) Műemlék ingatlanán, műemléki jelentőségű területen telekalakítás akkor engedélyezhető, ha azzal a  védett érték
nem sérül.
(5) Az (1) bekezdésben meghatározottakat kell alkalmazni telekalakítás során, ha
a) a  műemlék ingatlant érintően a  tervezett telekalakítás következtében az  egy telken fekvő védett érték,
a telekalakítást követően több telekre kerülne,
b) a  műemléki jelentőségű területet érintően a  tervezett telekalakítás, telekhatár-rendezés nem veszi
figyelembe a  történeti településszerkezetet, a  telekosztási struktúrát, a  telekméretet és telekformát,
a megközelítési lehetőséget, a történeti utcavonalat.
(6) A  telekalakítás a  védettség hatályát nem érinti, a  telekalakítással érintett telek általános vagy a  műemlékké
nyilvánítással keletkező védelme a telekalakítás folytán létrejött telkekre is vonatkozik.
90. § (1) A műemléki környezetet, műemléki jelentőségű területet, történeti tájat és világörökségi helyszínt és területet vagy
világörökségi területet érintő összevont építésügyi engedélyezés elvi keretengedélyezési szakaszára vonatkozó
örökségvédelmi szakkérdés vizsgálata során szakhatósági eljárásában a  hatóság – határidő kitűzésével – kikérheti
a Műemléki Tanácsadó Testület szakvéleményét.
(2) A Műemléki Tanácsadó Testületet a szakvéleménye mindaddig köti, amíg a kérelemben meghatározott tevékenység
érdemben nem változik meg.
VII. FEJEZET
AZ ÖRÖKSÉGVÉDELEMMEL KAPCSOLATOS NEM HATÓSÁGI FELADATOK ELLÁTÁSA
43. A településfejlesztési koncepció, az integrált településfejlesztési stratégia és a településrendezési
eszközök egyeztetési eljárásában adott szakmai vélemény örökségvédelmi szempontjai
91. § (1) A  településfejlesztési koncepció, az  integrált településfejlesztési stratégia és a  településrendezési eszközök
jogszabályban meghatározott egyeztetési eljárás keretében kialakított szakmai vélemény során figyelemmel
kell lenni a  védett régészeti örökség és a  védett műemléki értékek helyben történő megőrzésének alapvető
követelményére.
(2) A  szakmai véleményezés során az  57.  § (7)  bekezdésében meghatározottakon túl a  következő szempontokat kell
különösen érvényesíteni:
a) a  műemléki környezet, a  műemléki jelentőségű terület, a  történeti táj, világörökségi helyszín vagy
világörökségi és világörökségi várományos helyszín vagy terület egyedi, a b)–e) pont szerinti örökségvédelmi
szempontok érvényesítését biztosító, a  beépítésre szánt területek esetében építési övezeti és a  beépítésre
nem szánt területek esetében övezeti előírások, továbbá egyéb rendelkezések megléte,
b) a település (településrész) történelmileg kialakult tagozódása, szerkezete, beépítési módja, jellemző beépítési
magassága, hagyományos jellege,
c) a  közlekedéshálózat szabályozásának a  történeti településrész méreteihez és szerkezeti adottságaihoz
alkalmazkodó megoldása,
d) az önkormányzati településképi rendelet hatálybalépéséig
da) az  új építményeknek és építészeti elemeknek, illetve műszaki berendezéseknek a  történelmi
településkép, hagyományos tájkép jellegéhez és arányaihoz illő összhangja,
db) a  terület, a  táj hagyományos jellegét torzító és túlterhelő, a  természeti vagy épített környezetet
veszélyeztető hatások elhárításának szabályozási lehetősége,
e) az önkormányzati településképi rendelet hatálybalépését követően az azzal való összhang.
(3) A  hatóság a  településfejlesztési koncepció, az  integrált településfejlesztési stratégia és a  településrendezési
eszközök egyeztetési eljárásában adott szakmai véleményhez kikérheti
a) nyilvántartott vagy védetté nyilvánított régészeti lelőhelyet és védőövezetét érintő esetben az  Ásatási
Bizottság,
b) országos védelem alatt álló műemléket, műemléki környezetet, műemléki jelentőségű területet, történeti
tájat érintő esetben a Műemléki Tanácsadó Testület
szakvéleményét.
44. A hatóság nem hatósági örökségvédelmi feladatainak ellátása
92. § (1) A hatóság nem hatósági örökségvédelmi feladatai:
a) a  védett műemléki érték fenntartható, integrált szemléletű, a  védelmet és fejlesztést összehangoló
megőrzésének – hatósági szolgáltatás keretében történő – elősegítése,
b) az örökségvédelem érdekeit érintő helyi szintű szakmai és társadalmi együttműködés elősegítése.
(2) A hatóság örökségvédelmi szolgáltatás keretében
a) a  jogszabályban meghatározott módon, a  műemléki érték nyilvántartásba vétele során – a  nyilvántartást
vezető hatóság megkeresésére –
aa) vizsgálja és véleményezi a műemléki érték nyilvántartásba vételére irányuló kezdeményezéseket,
ab) értékvizsgálatot folytathat le, értékvizsgálati dokumentációt készíttethet az  állományában lévő
szakértői jogosultsággal rendelkező állami tisztviselővel,
b) az  (1)  bekezdés a)  pontjában meghatározott céllal – a  nyilvántartást vezető hatósággal együttműködve –
segíti a tulajdonosokat az alábbiak tekintetében:
ba) a védett műemléki értéket érintő jókarbantartási kötelezettségük teljesítése,
bb) a  nyilvántartott régészeti lelőhely fenntartására és a  műemlék helyreállítására, különösen annak
előkészítésére, kutatására, restaurálására fordítható pályázati lehetőségek megismerése,
bc) a  műemlékvédelmi követelményekre, szempontokra, eljárási szabályokra vonatkozó,
valamint – a  77.  § szerinti ellenőrzést követően – az  örökségvédelmi engedély lejáratának
jogkövetkezményeiről szóló tájékoztatás nyújtása,
c) az ügyfél megkeresésére előzetes tájékoztatást nyújt
ca) az  ingatlant érintő örökségvédelmi követelmények és szempontok pontosítása, konkrét
meghatározása,
cb) a  tervezett tevékenységek megvalósításához szükséges örökségvédelmi és építésügyi hatósági
eljárások, településrendezési eljárások köre és szabályai
kérdésében. (3) A hatóságot az előzetes tájékoztatása azokban a kérdésekben, amelyekről tájékoztatást adott, mindaddig köti, amíg
a  vonatkozó jogszabályi rendelkezés vagy a  nyilatkozat iránti kérelemben meghatározott tevékenység érdemben
nem változik meg.
VIII. FEJEZET
A KULTURÁLIS JAVAK VÉDELME 45. A kulturális javakkal kapcsolatos hatósági feladatok
93. § A kulturális javak hatósága ellátja
 1. a kulturális javak vonatkozásában a Kötv.-ben meghatározott hatósági feladatokat, amelyek különösen
1.1. a kulturális javak védetté nyilvánítása és védettségének megszüntetése a Kötv. 47–50. §-a alapján,
1.2. a  védetté nyilvánított gyűjteményekhez vagy tárgyegyüttesekhez tartozó kulturális javak
elidegenítéséhez vagy őrzési helyének kilencven napot meghaladó megváltoztatásához szükséges
hozzájárulás a Kötv. 51. § (2) bekezdése alapján,
1.3. a kulturális javak helyszíni ellenőrzése a Kötv. 52. § (2) bekezdése alapján,
1.4. az eltűnt kulturális javak körözésének elrendelése a Kötv. 53/A. §-a alapján,
1.5. a kulturális javak kivitelével kapcsolatos hatósági feladatok a Kötv. 54–57. §-a, valamint a a kulturális
javak kiviteléről szóló 116/2009/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezéseinek
megállapításáról szóló, 2012. november 9-i 1081/2012/EU bizottság végrehajtási rendelet alapján,
1.6. közhiteles nyilvántartás vezetésével kapcsolatos feladatok a  Kötv. 59. és 60.  §-a, valamint 71.  §
(2)  bekezdés a) és f )  pontja szerint, továbbá a  közhiteles hatósági nyilvántartásnak nem minősülő
nyilvántartások vezetése a Kötv. 71. § (2) bekezdése alapján,
1.7. a  fémkereskedelmi tevékenység céljára történő átadás engedélyezésére irányuló eljárások a  Kötv.
61/A. §-a alapján,
1.8. a  védetté nyilvánított kulturális javak esetében a  Kötv. 63.  § (3)  bekezdése szerinti építésügyi
hatósági vagy más hatósági engedélyhez nem kötött megóvási (konzerválási), restaurálási vagy
átalakítási munkák engedélyezése,
1.9. hatósági döntés arról, hogy valamely tárgy vagy jelenség a kulturális javak körébe tartozik-e a Kötv.
64/A. §-a alapján,
1.10. hatósági döntés a Kötv. 67. § (1) és (2) bekezdése alapján,
1.11. hatósági döntés a Kötv. 67. § (3) bekezdése szerint a b) pont kivételével,
1.12. hatósági döntés a Kötv. 68. §-a alapján,
1.13. tűrési kötelezettség előírása a Kötv. 69. §-a alapján,
1.14. intézkedés a kulturális javak megóvása és hozzáférhetősége érdekében a Kötv. 78. és 79. §-a alapján,
1.15. örökségvédelmi bírság kiszabása a Kötv. 82. §-a alapján,
2. a lopott vagy jogellenesen külföldre vitt kulturális javak nemzetközi visszaadásáról szóló, Rómában, 1995. év
június hó 24. napján aláírt UNIDROIT Egyezmény kihirdetéséről szóló 2001. évi XXVIII. törvény 3. §-a szerinti
megbízott illetékes hatósági feladatokat,
3. a  kulturális javak visszaszolgáltatásával kapcsolatos állami feladatokat a  jogellenesen kivitt kulturális javak
visszaszolgáltatásáról szóló 2001. évi LXXX. törvény 7. és 7/A. §-a alapján,
4. az  elkobzott kulturális javak közgyűjteményi elhelyezésére irányuló feladatokat a  lefoglalás és
a  büntetőeljárás során lefoglalt dolgok kezelésének, nyilvántartásának, előzetes értékesítésének
és megsemmisítésének szabályairól, valamint az  elkobzás végrehajtásáról szóló 11/2003. (V. 8.)
IM–BM–PM együttes rendelet 94. §-a alapján,
5. a  bírósági letétként kezelt kulturális javakkal kapcsolatos feladatokat a  bíróságon kezelt letétekről szóló
rendelet alapján,
6. a  kölcsönzött kulturális javak különleges védelméről szóló 2012. évi XCV. törvényben meghatározott
kulturális örökségvédelmi hatósági feladatokat,
7. a kulturális javak jogtalan behozatalának, kivitelének és tulajdona jogtalan átruházásának megakadályozását
és megelőzését szolgáló eszközökről szóló, az  Egyesült Nemzetek Nevelésügyi, Tudományos és Kulturális
Szervezetének Közgyűlése által Párizsban az  1970. évi november hó 14. napján elfogadott Egyezmény
kihirdetéséről szóló 1979. évi 2. törvényerejű rendelet végrehajtásából eredő, kulturális javakkal kapcsolatos
hatósági és központi hivatali feladatokat,
8. a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény 102. §-a szerinti feladatokat,
 9. a  köziratokról, a  közlevéltárakról és a  magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény
33. §-ában foglalt feladatokat, valamint
10. a  kulturális javak fegyveres összeütközés esetén való védelme tárgyában Hágában, 1954. évi május hó
14. napján kelt nemzetközi egyezmény, valamint az  ahhoz csatolt jegyzőkönyv (a kulturális javak
háború idején megszállott területről való kivitelének tilalma tárgyában) kihirdetéséről szóló 1957. évi
14. törvényerejű rendelet, valamint a  kulturális javak fegyveres összeütközés esetén való védelméről
szóló 1954. évi Hágai Egyezmény Második Kiegészítő Jegyzőkönyvének kihirdetéséről és a  Büntető
Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény módosításáról szóló 2006. évi XXIX. törvény végrehajtásából
eredő, kulturális javakkal kapcsolatos hatósági és központi hivatali feladatokat más érintett szervekkel
együttműködésben,
11. a  hatósági letétről, valamint a  közigazgatási hatósági eljárás során zár alá vett vagy lefoglalt dolgok
tárolásáról és értékesítéséről szóló 18/2017. (XII. 15.) IM rendeletben foglalt feladatokat.
94. § A  kulturális javak hatósága a  69.  § (4)  bekezdése szerinti tájékoztatás kézhezvételét követő öt napon belül
észrevételt tesz.
46. A kulturális javakkal kapcsolatos nem hatósági feladatok
95. § A kulturális javak hatósága
a) támogatást nyújt a  rendőrség és a  vámhatóság munkájához a  kulturális javak hatékonyabb védelme
érdekében,
b) ellátja a  kulturális javak visszakövetelésével, továbbá visszaadásával kapcsolatos teendőket
a Kötv. 64. § a) pontja szerint,
c) részt vesz a jogtalanul eltulajdonított kulturális javak nemzetközi információcseréjében a Kötv. 64. § b) pontja
szerint. 47. Az államot megillető elővásárlási jog gyakorlása a védett kulturális javak tekintetében
96. § (1) Az  államot megillető elővásárlási jog érvényesítése érdekében a  védetté nyilvánított kulturális javak tulajdonosa
az  ellenérték mellett történő tulajdon-átruházás esetén köteles a  vételi ajánlatot a  kulturális javak hatóságának
megküldeni, és a tárgyat – az abban foglalt feltételek mellett – az államnak megvételre felajánlani.
(2) Ha a  tulajdonos a  tárgy nem kereskedelmi forgalomban történő értékesítése céljából az  értékesítéssel valakit
megbíz, azt az  átadással egyidejűleg köteles bejelenteni a  kulturális javak hatóságának. Az  értékesítésben részt
vevők és a tulajdonos egyetemlegesen felelnek az elővásárlási jog gyakorlására történő felhívás elmulasztásáért.
(3) A  kereskedelmi forgalomban történő értékesítés céljából átadott, védetté nyilvánított kulturális javakról
– az (5) bekezdésben meghatározott eset kivételével – a kereskedő vagy a bizományos az átvételtől számított nyolc
napon belül értesíti a kulturális javak hatóságát.
(4) A  kulturális javak hatósága az  értesítéstől számított tizenöt napon belül kijelöli az  elővásárlási jog gyakorlóját.
A  kijelölt állami közgyűjtemény vagy örökségvédelmi háttérintézmény a  kijelölést követő tizenöt napon belül
nyilatkozik az államot megillető elővásárlási jog gyakorlásáról. A nyilatkozat megtételére rendelkezésre álló határidő
jogvesztő.
(5) Árverés útján történő értékesítés esetén az  árverési hirdetményben az  árverés szervezője köteles a  védettség
tényéről és annak jogkövetkezményeiről tájékoztatást adni, és az árverés időpontja előtt legkésőbb tizenöt nappal
a kulturális javak hatóságát értesíteni. Ha a kijelölt joggyakorló képviselője élni kíván az állam elővásárlási jogával,
az árverésen a leütés után haladéktalanul köteles nyilatkozni.
(6) Az elővásárlási jog gyakorlásáról a kulturális javak hatóságát öt napon belül értesíteni kell.
 (7) Az  elővásárlási jog alapján állami tulajdonba került védetté nyilvánított kulturális javak vagyonkezelésére
a  tulajdonosi joggyakorló szervezet azzal a  kijelölt közgyűjteménnyel vagy háttérintézménnyel köt szerződést,
amely az elővásárlási jogot gyakorolta.
48. A régészeti korú tárgyakra vonatkozó szabályok 97. § (1) Régészeti korú tárgy tulajdonjogának átruházását megelőzően legalább harminc nappal a  régészeti korú tárgyat
– az 1711 előtt keletkezett könyvek, iratok, bútorok, numizmatikai és bizonyíthatóan műgyűjteményben fennmaradt
tárgyak kivételével – a kulturális javak hatósága részére a 17. mellékletben meghatározott adattartalommal be kell
jelenteni.
(2) A  tulajdonjog átruházása kizárólag a  kulturális javak hatóságának a  bejelentés tényét rögzítő igazolása alapján
történhet.
(3) A  kulturális javak hatóságának a  bejelentés tényét rögzítő igazolása nem tanúsítja a  régészeti korú tárgy korát,
értékét és eredetiségét. Az igazolás kiadásának ügyintézési határideje a kézhezvételtől számított legfeljebb tizenöt
nap.
(4) Az igazolást a tulajdonjog átruházása során át kell adni az új tulajdonosnak.
 (5) A (2) bekezdés szerinti igazolás nélkül értékesített régészeti korú tárgy tulajdonjogának átruházása semmis.
49. A kulturális javak védetté nyilvánítása 98. § (1) A kulturális javak a védetté nyilvánítás szempontjából lehetnek
a) egyedi tárgyak,
b) tárgyegyüttesek, valamint
c) gyűjtemények.
(2) A  védetté nyilvánítási eljárásban a  kulturális javak közül pótolhatatlannak és kiemelkedő jelentőségűnek
minősülnek különösen
a) kiemelkedő alkotóművész életművének vagy alkotói korszakainak meghatározó alkotásai,
b) olyan kulturális javak, amelyek jellemzően képviselik az adott korszak, esemény, szervezet, személyiség vagy
hely jelentőségét,
c) azon kulturális javak, amelyek egy-egy kulturális területnek egy-egy ágát vagy korszakát képviselik, és
amelyekből kevés példány ismert, d) azon kulturális javak, amelyek jelentőségét egy meghatározott épített, természeti vagy szellemi környezethez
fűződő kapcsolatuk adja,
e) a  köziratokról, a  közlevéltárakról és a  magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi LXVI. törvény
33. § (1) bekezdése szerinti maradandó értékű iratok, irategyüttesek.
99. § (1) Ha a kulturális javak védetté nyilvánítására irányuló eljárásban szakértő igénybe vétele szükséges, a 18. mellékletben
meghatározott szervezetek szakértőként működnek közre. Szakértői közreműködésnek minősül a gyűjtőkör szerint
illetékes közgyűjtemény védetté nyilvánítást kezdeményező javaslata, ha az megfelel a 100. §-ban foglalt tartalmi
követelményeknek.
(2) Azoknál a  kulturális javaknál, amelyek a  18.  mellékletben felsorolt közgyűjtemények egyikének gyűjtőkörébe sem
tartoznak, a kulturális javak hatósága szakértőt vonhat be a védetté nyilvánítási eljárásba.
100. § A kulturális javak védetté nyilvánításával kapcsolatos szakvélemény tartalmazza
a) a  kulturális javak állapotára vonatkozó megállapításokat, az  azonosítására alkalmas tudományos
meghatározását, leírását, adatait és képi ábrázolását, továbbá gyűjtemény- és tárgy(irat)együttes esetén
a tárgy(irat)jegyzéket,
b) indokolással ellátott javaslatot a kulturális javak védetté nyilvánítására, vagy annak mellőzésére, és
c) védetté nyilvánításra irányuló javaslat esetén a  kulturális javak őrzésére, kezelésére és az  örökségvédelmi
bírságolási kategória szerinti besorolására vonatkozó javaslatot. 101. § A védetté nyilvánító határozat tartalmazza
a) a védetté nyilvánított kulturális javak azonosításra alkalmas leírását, védetté nyilvánított gyűjtemény esetén
a tárgyak leltárjegyzékét;
b) a tulajdonos nevét és címét;
c) a védetté nyilvánított kulturális javak, gyűjtemények őrzésének helyét;
d) a védettséggel kapcsolatban a védetté nyilvánított kulturális javak (gyűjtemény) elhelyezésével, őrzésével és
kezelésével kapcsolatos feltételeket;
e) a kulturális javak örökségvédelmi bírságolási kategóriába történő besorolását.
102. § A  védetté nyilvánított kulturális javak védettségének megszüntetésére a  védetté nyilvánítási eljárásra vonatkozó
szabályokat kell megfelelően alkalmazni.
50. Kulturális javaknak a kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i
116/2009/EK tanácsi rendelet hatálya alá nem tartozó kivitelére vonatkozó közös szabályok
103. § E  rendelet alkalmazásában a  kulturális javak kategória a  kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i
116/2009/EK tanácsi rendelet I.  mellékletében felsorolt tételeknek felel meg azzal, hogy a  116/2009/EK tanácsi
rendelet hatálya alá nem tartozó kivitel esetén a kor- és értékküszöböket figyelmen kívül kell hagyni.
104. § (1) A  kulturális javak kivitelére vonatkozó engedély, illetve műtárgykísérő igazolás iránti kérelmet a  kulturális javak
hatósága által rendszeresített, a  19.  mellékletben meghatározott adattartalommal formanyomtatványon vagy
elektronikus űrlapon kell benyújtani a hatósághoz.
(2) A  kérelmet tárgyanként kell kitölteni, de a  több tárgy egyidejű, azonos célállomásra irányuló kivitele iránti
kérelem 19.  mellékletben meghatározott tartalmú, a  kulturális javak hatósága által rendszeresített kiegészítő lap
alkalmazásával egy formanyomtatványba vagy elektronikus űrlapba foglalható.
(3) A kérelem benyújtása, az igazgatási szolgáltatási díj megfizetése, valamint az engedély és a műtárgykísérő igazolás
kiállítása szempontjából a Kötv. 7. § 39. pontjában meghatározott tárgyegyüttes egy tárgynak minősül.
105. § Ha az  eljárásban szakértő meghallgatása vagy szakértői vélemény beszerzése szükséges, a  18.  mellékletben
meghatározott, a kiviendő kulturális javak műfaja, besorolása szerinti szakértő intézményt kell kijelölni.
51. Védett kulturális javaknak a kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i
116/2009/EK tanácsi rendelet hatálya alá nem tartozó kivitelére vonatkozó külön szabályok
106. § (1) A védett kulturális javak kiviteli engedélye iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni kell, hogy
a) a kivitellel érintett tárgyra vonatkozóan állami garanciavállalás, biztosítási szerződés vagy ezeknek megfelelő
egyéb kötelezettségvállalás áll fenn, és
b) a  muzeális intézmény nyilvántartásában szereplő, külföldre kölcsön adandó kulturális javak esetében
a  kölcsönadásról szóló, a  muzeális intézményekről, a  nyilvános könyvtári ellátásról és a  közművelődésről
szóló 1997. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Mtv.) 38/A.  § (2)  bekezdésében meghatározott tartalmú
szerződés megkötésre került, valamint a  kultúráért felelős miniszter az  Mtv. 38/A.  § (6)  bekezdése szerinti
hozzájárulást megadta.
(2) A kiviteli engedélynek tartalmaznia kell a 19. melléklet I. rész 1–17. pontjában, valamint a 20. és 21. pontjában foglalt
adatokat.
(3) A  kiviteli engedély jogosultja a  kivitt tárgyat legkésőbb az  engedélyben meghatározott időtartam utolsó napján
köteles visszaszállítani Magyarországra.
(4) A kiviteli engedély jogosultja a kivitt tárgy Magyarországra történő visszaszállításának tényét annak megérkezésétől
számított nyolc napon belül köteles a kulturális javak hatósága által rendszeresített, az engedélyes nevét, a kiviteli
engedély számát és a  visszaszállítás időpontját tartalmazó formanyomtatványon vagy elektronikus űrlapon
bejelenteni a kulturális javak hatóságának.
(5) A  kiviteli engedély – legfeljebb a  kivitellel érintett tárgyra vonatkozó állami garancia, biztosítási szerződés
vagy ezeknek megfelelő egyéb kötelezettségvállalás időtartamára történő – meghosszabbítása esetén
e  § (1)–(4)  bekezdését kell alkalmazni azzal, hogy a  hosszabbítási kérelemnek a  kiviteli engedély számát és
a 19. melléklet I. rész 21. pontjában meghatározott adatokat kell tartalmaznia.
52. Nem védett kulturális javaknak a kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i
116/2009/EK tanácsi rendelet hatálya alá nem tartozó kivitelére vonatkozó külön szabályok
107. § (1) A  nem védett kulturális javak esetében a  kiviteli engedély, illetve a  műtárgykísérő igazolás iránti kérelemnek
alkalmasnak kell lenni a kulturális javak azonosítására. A kérelemhez mellékelni kell:
a) könyvek és egyéb könyvtári dokumentumok esetén a címlapról készített másolatot,
b) levéltári anyag esetén a köziratokról, a közlevéltárakról és a magánlevéltári anyag védelméről szóló 1995. évi
LXVI. törvény 6. § (2) bekezdése szerinti biztonsági másolatkészítésről szóló nyilatkozatot,
c) ha rendelkezésre áll, a szakirodalmi, kiállítási, árverési hivatkozásokat, műkereskedelmi számlát, továbbá
d) az  országba visszaviteli kötelezettséggel behozott kulturális javak esetében a  visszaviteli kötelezettséget
igazoló iratot.
 (2) A kiviteli engedély tartalmára a 106. § (2) bekezdésében foglaltak alkalmazandók.
 (3) A műtárgykísérő igazolás tartalmát a 20. melléklet határozza meg.
 (4) A kulturális javak hatósága a határozott időre szóló műtárgykísérő igazolás időbeli hatályát a kulturális javak védetté
nyilvánításának jogszabályban meghatározott szempontjai esetleges bekövetkezésének várható időpontjára
tekintettel állapítja meg.
53. Kulturális javaknak a kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i
116/2009/EK tanácsi rendelet hatálya alá tartozó kivitelére vonatkozó szabályok
108. § A  kulturális javaknak Magyarország területéről a  kulturális javak kiviteléről szóló 2008. december 18-i
116/2009/EK tanácsi rendelet hatálya alá tartozó kivitelének engedélyezésére a 104. § rendelkezéseit kell alkalmazni.
54. A kulturális javak nyilvántartása 109. § A kulturális javak hatósága központi nyilvántartásokat vezet a Kötv. 71–74. §-ában meghatározott kulturális javakról.
110. § (1) A védetté nyilvánított kulturális javak nyilvántartása tartalmazza:
a) az  eljárás alá vont kulturális javak azonosításához szükséges rendelkezésre álló adatokat, és az  eljárást
megindító végzés számát, b) a  védetté nyilvánító és a  kulturális javakra vonatkozó egyéb hatósági határozat számát, keltét, jogerőre
emelkedésének időpontját és tartalmát,
c) a védetté nyilvánított tárgy vagy tárgyegyüttes időtálló képi dokumentációját,
d) tárgyegyüttes vagy gyűjtemény esetén a tárgyak pontos jegyzékét,
e) a védett kulturális javakat érintő jogok és tények fennállását,
f ) a kulturális javak örökségvédelmi bírságkategóriába történő besorolását,
g) a Kötv. 79. §-ában foglaltakra vonatkozó megállapodást.
(2) A  Kötv. 46.  §-a alapján védett kulturális javakat a  muzeális intézmények, a  könyvtárak és a  levéltárak a  rájuk
vonatkozó jogszabályok alapján tartják nyilván, továbbá a  kulturális javak hatósága nyilvántartása számára
– a kulturális javak hatósága megkeresésére – adatokat szolgáltatnak.
(3) Az ideiglenesen védetté nyilvánított kulturális javak nyilvántartása az (1) bekezdés szerinti adatokat tartalmazza.
111. § (1) A védett kulturális javak kiviteli engedélyének nyilvántartása tartalmazza
a) a kiviteli engedély számát,
b) a tárgy megnevezését, azonosításra alkalmas adatait,
c) a kiviteli kérelemben megjelölt célországot,
d) a visszaszállítás határidejét, annak megtörténte esetén annak tényét, továbbá
e) a kiviteli engedély időbeli hatályát.
(2) A nem védett kulturális javak kiviteli engedélyének nyilvántartása tartalmazza
a) a kiviteli engedély számát,
b) a tárgy megnevezését, azonosításra alkalmas adatait,
c) a kiviteli kérelemben megjelölt célországot,
d) a kiviteli engedély időbeli hatályát, továbbá
e) a műtárgykísérő igazolás számát és időbeli hatályát.
(3) A műtárgykísérő igazolások nyilvántartása tartalmazza
a) a tárgy megnevezését, azonosításra alkalmas adatait,
b) a műtárgykísérő igazolás számát és időbeli hatályát.
112. § (1) A Kötv. 71. § (2) bekezdés c) pontja szerinti nyilvántartás tartalmazza
a) a tárgy megnevezését, azonosításra alkalmas adatait (leírás, fénykép, közgyűjteményben őrzött védett tárgy
esetében leltári szám),
b) a cselekmény elkövetésének vagy az eltűnésnek az idejét és helyét,
c) az eljáró szerv nevét és ügyszámát.
(2) A védett kulturális javak tulajdonosa, kezelője vagy birtokosa az eltulajdonítást vagy eltűnést haladéktalanul köteles
bejelenteni a kulturális javak hatóságának.
113. § (1) A  nemzeti érdekű nyilvános gyűjtemény és a  közérdekű kulturális érték nyilvántartásba vétele iránti kérelmet
a  kulturális javak hatóságának kell benyújtani. A  kérelemnek tartalmaznia kell a  21.  mellékletben meghatározott
adatokat.
(2) A nemzeti érdekű nyilvános gyűjtemény nyilvántartása tartalmazza
a) a gyűjtemény nyilvántartási azonosítószámát,
b) a gyűjtemény megnevezését,
c) a tárgyjegyzéket, a tárgyak azonosításra alkalmas adatait, fényképeit,
d) a gyűjteményhez tartozó védett kulturális tárgy (javak) hatósági nyilvántartási azonosítószámát, valamint
e) a gyűjtemény nyilvános bemutatásának helyét.
(3) A közérdekű kulturális érték nyilvántartása tartalmazza
a) a kulturális érték nyilvántartási azonosítószámát,
b) a kulturális érték megnevezését,
c) a tárgyjegyzéket, a tárgyak azonosításra alkalmas adatait, fényképeit, valamint
d) a kulturális érték nyilvános bemutatásának helyét és módját.
114. § Nem adhatók ki a nyilvántartás adatai közül – a hivatalos megkeresés esetét kivéve – a Kötv. 73. § b)–d) pontjában
meghatározott adatok, a 110. § (1) bekezdés g) pontjában meghatározott megállapodás adatai.
115. § Az igazgatási szolgáltatási díj megfizetését a kérelem benyújtásakor igazolni kell. Az átutalás közlemény rovatában
fel kell tüntetni az eljárás megnevezését.
55. A védetté nyilvánított kulturális javak restaurálási engedélye
116. § (1) A védetté nyilvánított kulturális javakkal kapcsolatos megóvási (konzerválási), restaurálási vagy átalakítási munkák
elvégzéséhez a kulturális javak hatósága engedélye szükséges (a továbbiakban: restaurálási engedély).
(2) A kérelemhez mellékelni kell:
a) a védetté nyilvánított kulturális javak azonosításra alkalmas megjelölését,
b) a restaurálást végző felelős szakember, szakemberek nevét, elérhetőségét,
c) a restaurátori kutatási dokumentációt,
d) a restaurálási tervet két példányban,
e) a  tárgy keletkezésére és történetére vonatkozó adatokat és szakirodalmat összefoglaló tudományos
dokumentációt, továbbá ha ennek jelentősége van, az épülettel való kapcsolatának bemutatását.
 (3) A kérelem benyújtásával egyidejűleg igazolni kell, hogy
a) a  restaurálás tárgyát képező kulturális javakkal rendelkezni jogosult, jogosultak a  restauráláshoz
hozzájárultak, és
b) a  restaurálást végző felelős szakember, szakemberek rendelkeznek a  munka elvégzéséhez szükséges
jogosultsággal.
(4) A restaurálási tervnek tartalmaznia kell
a) a tárgynak a munka megkezdése előtti állapota részletes dokumentációját, leírását, állapotának bemutatását,
szöveggel, rajzzal és fényképekkel,
b) a beavatkozás indokait, a munka célját, a tervezett beavatkozás mértékét, időtartamát,
c) az ideiglenes állagmegóvásra vonatkozó rendelkezéseket,
d) egyedi technológia alkalmazása esetén annak leírását az elbíráláshoz szükséges dokumentációval,
e) a roncsolásos és roncsolásmentes vizsgálatok meghatározását és várható eredményét,
f ) a beavatkozást követő összkép, várható látvány pontos leírását, figyelembe véve és elemezve a környezet és
a tárgyegyüttes egészét,
g) a restaurálás során használandó eszközök, anyagok, eljárások, módszerek leírását,
h) a szakirodalmi és a korábbi dokumentációk tartalmának összefoglalását, ha ilyen fellelhető,
i) a diagnosztikai vizsgálatok eredményét, továbbá
j) a részletrajzokat.
(5) A  restaurálási engedély annak végrehajthatóvá válásától számított egy év után hatályát veszti, kivéve, ha
az engedélyezett tevékenységet megkezdték, és három éven belül a (6) bekezdésében foglaltak szerinti bejelentés
megtörtént.
(6) A  restaurálás befejezését a  kulturális javak hatóságánál nyolc napon belül be kell jelenteni. A  bejelentésnek
alkalmasnak kell lenni az elvégzett munka ábrázolására.
(7) A  kérelmező a  restaurálás befejezését követő kilencven napon belül köteles a  kulturális javak hatóságának
restaurálási dokumentációt benyújtani. A dokumentációnak tartalmaznia kell
a) az elvégzett beavatkozások részletes leírását a tevékenységhez viszonyítva,
b) a kezelések, kiegészítések leírását az alkalmazott anyagok és módszerek részletezésével,
c) a  megerősítéshez, a  felület vagy a  szerkezet védelméhez használt anyagok felsorolását, továbbá a  feltárás
módszereit és anyagait,
d) rajz- és fotódokumentációt kísérő szöveggel: a  tárgy restaurálás előtti, kezelés közbeni és utáni, valamint
helyreállítás utáni állapotáról, továbbá
e) a további kezelésre és tárolásra vonatkozó javaslatokat.
56. A védetté nyilvánított kulturális javak közgyűjteményben történő ideiglenes elhelyezése
117. § (1) A nem állami vagy önkormányzati tulajdonban lévő védetté nyilvánított kulturális javak közgyűjteményben történő
ideiglenes elhelyezését a  kulturális javak hatósága a  tulajdonos költségére végezteti el. Mentesülhet a  tulajdonos
a költség viselése alól, ha a tulajdonjogáról ingyenesen vagy visszterhesen az állam javára lemond.
(2) Az elhelyezésről a kulturális javak hatósága határozatában megjelölt, a tárgynak megfelelő gyűjtőkörrel rendelkező
közgyűjtemény köteles gondoskodni.
(3) A  közgyűjteményben történő elhelyezést csak határozott időre vagy meghatározott feltétel bekövetkeztéig lehet
elrendelni. Ha a  védett kulturális tárgy ideiglenes elhelyezésének indokai már nem állnak fenn, a  kulturális javak
hatósága a határidő vagy a feltétel bekövetkezése előtt is megszüntetheti az ideiglenes elhelyezést.
(4) A tárgy tulajdonjogát érintő szerződéskötésekről a tulajdonos vagy a kezelő értesíti a kulturális javak hatóságát.
IX. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 118. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
119. § (1) E rendelet nem érinti a szakértői testületek tagjainak az e rendelet hatálybalépésekor fennálló jogviszonyát.
 (2) A  83.  §-t és 84.  §-t, valamint a  14. és 15.  mellékletet az  e  rendelet hatálybalépésekor folyamatban lévő
településfejlesztési koncepció és településrendezési eszköz készítése, módosítása során is alkalmazni kell.
 (3) A  régészeti feladatellátás tekintetében a  2018. április 1-ig a  3.  § (3)  bekezdés szerinti örökségvédelmi szervvel
megkötött vállalkozási szerződésekben foglalt kötelezettségeket a  3.  § (3)  bekezdése szerinti örökségvédelmi
szervnek kell teljesítenie.
120. § Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
121. § Hatályát veszti a kulturális örökség védelmével kapcsolatos szabályokról szóló 496/2016. (XII. 28.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök