text:
2013. CXL. törvény a fémkereskedelemről.
Az Országgyűlés a jelentős gazdasági károkat okozó és a közszolgáltatások biztonságát, továbbá az élet- és vagyonbiztonságot
fenyegető fémlopások és illegális fémkereskedelem visszaszorítása, valamint a kulturális javak védelme érdekében a következő
törvényt alkotja:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) E  törvényt a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyaggal Magyarország területén végzett fémkereskedelmi
tevékenységre, a  fémkereskedelmi tevékenység engedélyezésére, valamint a  fémkereskedelmi engedélyköteles
anyagnak Magyarország területén teljesített felvásárlására, értékesítésére, tárolására, raktározására, szállítására,
fuvarozására és hasznosítására, továbbá az  e  törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott
határon átnyúló szolgáltatásokra kell alkalmazni.
(2) Az  e  törvényben foglalt rendelkezések megtartása nem mentesít a  hulladékról szóló törvényben és a  hulladékról
szóló törvény végrehajtására kiadott rendeletekben meghatározott kötelezettségek teljesítése alól.
2. § (1) E törvény alkalmazásában:
 1. fémkereskedelmi engedélyköteles anyag: az e törvény mellékletében meghatározott fémet, annak törmelékét
vagy ötvözetét tartalmazó dolog, kivéve a  fémtermékek előállítását üzletszerűen folytató jogi személy
vagy jogi személyiség nélküli szervezet által előállított elsődleges alapanyag, félgyártmány, valamint
a gumiabroncs és a csomagolóanyagként betöltendő funkcióját még őrző csomagolás,
2. fémkereskedelmi tevékenység: a  (2)  bekezdésben foglaltak kivételével, a  fémkereskedelmi engedélyköteles
anyagnak – a  felvásárló vagy más személy által – e törvényben meghatározott hasznosítás céljából történő
felvásárlása,
3. fémkereskedő: a fémkereskedelmi engedély jogosultja,
 4. felvásárlás: fémkereskedelmi engedélyköteles anyag ellenérték vagy ellenszolgáltatás fejében történő
beszerzése,
 5. hasznosítás: fémkereskedelmi engedélyköteles anyag fémtartalmának feldolgozása, beolvasztása,
megmunkálása, átalakítása,
 6. hulladékgazdálkodási közszolgáltatást nyújtó szervezet: a  hulladékról szóló törvényben meghatározott
szolgáltatást ellátó közszolgáltató,
 7. igazolt anyagi kár: okirattal, a  számvitelről szóló törvény szerinti bizonylattal, illetve más hitelt érdemlő
módon alátámasztott kár,
 8. ingatlantulajdonos: az ingatlan tulajdonosa, vagyonkezelője, birtokosa vagy használója, ideértve azt az esetet
is, amikor az ingatlan tulajdonosa, vagyonkezelője, birtokosa, illetve használója egyben a hulladék termelője,
birtokosa,
A törvényt az Országgyűlés a 2013. szeptember 16-i ülésnapján fogadta el.
9. közszolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezet: olyan gazdálkodó szervezet, amely az  államháztartáson
belüli vagy kívüli szervezet vagy személy által más szerv vagy személy számára végzett, jogszabályban
meghatározott, a  közfeladat-ellátás körébe tartozó olyan szolgáltatást nyújt, amely nem jár közhatalom
gyakorlásával és az  e  törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott felismerésre
alkalmas jellemzővel rendelkező fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot értékesít,
10. piaci érték: a  4.  § (11)  bekezdésében és az  5.  § (3)  bekezdés e)  pontjában meghatározott vételárak alapján
számított országos átlagár.
(2) Nem minősül fémkereskedelmi tevékenységnek a vállalkozónak
a) a  hulladékká vált gépjárművek, illetve motorkerékpárok (a  továbbiakban: jármű) megvételére, átvételére
irányuló tevékenysége, ha az  a  jármű rendeltetésszerű működését, illetve használatát szolgáló alkatrészei,
tartozékai, valamint felszerelései (a  továbbiakban: alkatrész, tartozék, felszerelés) kinyerése érdekében
történik azért, hogy azokat – rendeltetésüknek megfelelően, újrahasználat végett – értékesíthesse,
b) az  a)  pontban meghatározott alkatrészek, tartozékok, felszerelések rendeltetésszerű használatra alkalmassá
tételét, állaguk megőrzését, illetve értékesítését közvetlenül szolgáló tevékenysége, különösen az alkatrészek,
tartozékok, felszerelések javítása, karbantartása, tárolása, raktározása,
c) az a) pontban meghatározott alkatrészek, tartozékok, felszerelések értékesítésére irányuló tevékenysége,
függetlenül attól, hogy az  értékesíthető alkatrészek, tartozékok és felszerelések kinyerése mellett fémet, annak
törmelékét vagy ötvözetét tartalmazó dolog is megmarad.
(3) A vállalkozó a (2) bekezdésben foglalt tevékenysége során az értékesíthető alkatrészek, tartozékok és felszerelések
kinyerése mellett megmaradt fémet, annak törmelékét vagy ötvözetét tartalmazó, de rendeltetése szerint már nem
felhasználható dolgot kizárólag fémkereskedőnek értékesítheti.
2. Fémkereskedőnek nem minősülő személyekre vonatkozó szabályok 3. § (1) fémkereskedőnek nem minősülő személy e törvény szerinti engedély nélkül végezheti
a) saját tulajdonú fémkereskedelmi engedélyköteles anyag fémkereskedő részére történő értékesítését,
b) egyéb jogszabályban meghatározott termékek vagy termékcsoportok – újrahasználata, hasznosítása vagy
környezetkímélő ártalmatlanítása érdekében történő – visszavételét vagy visszaváltását,
c) a Magyar Nemzeti Bankról szóló törvényben meghatározott érmék Magyar Nemzeti Banktól való felvásárlását
azzal, hogy ezen érméket változatlan formában nem értékesítheti tovább.
 (2) Az  a  személy, aki az  épített környezet alakításáról és védelméről szóló törvény hatálya alá tartozó építmények
építését vagy bontását végzi, az  engedély nélkül végezheti az  e  törvény szerinti építési vagy bontási
tevékenységéből származó fémkereskedelmi engedélyköteles anyag felvásárlását. Az  építési vagy bontási
tevékenységéből származó és annak során tulajdonába került fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot kizárólag
fémkereskedő részére értékesítheti. Ha az  e  bekezdésben meghatározott tevékenységből a  3.  § (5)  bekezdésben
meghatározott fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot teljes egészében vagy – az  építési és bontási hulladék
kezelésének részletes szabályairól szóló miniszteri rendeletben meghatározott – a  tárolás helyén tartható
maximális – mennyiséget kitermelte, azt az építési tevékenységet végző személy az értékesítést megelőzően köteles
a bontás helye szerint illetékes fémkereskedelmi hatósághoz a (7) bekezdésben meghatározott módon bejelenteni.
A bontási tevékenységéhez kapcsolódó engedélyeket köteles az építtető vagy a kivitelező a bontás helyén tartani és
a fémkereskedelmi hatóság kérésére a helyszínen bemutatni.
(3) A  hulladékgazdálkodási közszolgáltatást végző gazdálkodó szervezet hulladékgazdálkodási közszolgáltatási
szerződés alapján végzett tevékenysége fémkereskedelmi engedély nélkül végezhető.
(4) Természetes személy tulajdonában vagy használatában álló ingatlanon legfeljebb 3 m3 térfogatú – egyértelműen
az  ingatlanon termelt – fémkereskedelmi engedélyköteles anyag – ide nem értve a  készterméket – tárolható.
Ha a  fémkereskedelmi hatóság ellenőrzése során megállapítja, hogy a  természetes személy ingatlantulajdonos
e  bekezdésben meghatározott térfogatot meghaladó fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot tárol, – határidő
tűzése és a  kötelezettségeire vonatkozó felvilágosítás megadása mellett felszólítja a  természetes személy
ingatlantulajdonost az  ingatlanon tárolt e  bekezdésben meghatározott térfogatot meghaladó mennyiség
fémkereskedő vagy hulladékgazdálkodási közszolgáltatást nyújtó szervezet részére történő leadására.
A kötelezettség megtartását a fémkereskedelmi hatóság ellenőrzi.
(5) Az  e  törvény végrehajtására kiadott Kormányrendeletben meghatározott felismerésre alkalmas jellemzővel
rendelkező fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok a  (6) és (7)  bekezdésben meghatározottak szerint
értékesíthetők fémkereskedő részére.
(6) A  közszolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezeteknél termelődött, (5)  bekezdés szerinti fémkereskedelmi
engedélyköteles anyagok értékesítése kizárólag írásbeli szerződés alapján, az abban meghatározott fémkereskedő
részére, a  közszolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezetek által kiállított külön igazolás mellett történhet.
A  közszolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezet a  fémkereskedővel kötött szerződés eredeti példányát, vagy
hitelesített másolatát a  fémkereskedelmi hatóság részére a  szerződéskötéstől számított 15 napon belül köteles
megküldeni.
(7) Ha az  (5) bekezdésben meghatározott fémkereskedelmi engedélyköteles anyag termelődése az adott ingatlanhoz
köthető, azt az  ingatlantulajdonos az  értékesítést megelőzően a  lakóhelye vagy székhelye szerint illetékes
fémkereskedelmi hatósághoz történő előzetes bejelentés mellett és a  fémkereskedelmi hatóság visszaigazolását
követően értékesítheti, kizárólag fémkereskedő részére. A  visszaigazolást a  fémkereskedelmi hatóság abban
az esetben adja meg, ha nem merül fel adat az (5) bekezdésben meghatározott fémkereskedelmi engedélyköteles
anyag jogellenes származása tekintetében. A bejelentésnek tartalmaznia kell:
a) a leadni kívánt fémkereskedelmi engedélyköteles anyag megnevezését, mennyiségét,
b) a felvásárló fémkereskedő megnevezését, telephelyének címét,
c) az (5) bekezdésben meghatározott fémkereskedelmi engedélyköteles anyag tárolásának helyét,
d) a bejelentő nevét, lakcímét vagy székhelyét, adóazonosító jelét vagy adószámát, telefonos elérhetőségét és
e) a (2) bekezdés esetén a bontási engedély számát, a bontás helyét, a bejelentő székhelyét és adószámát.
(8) A  bejelentést a  fémkereskedelmi hatóság a  bejelentő lakóhelye szerint illetékes általános rendőrségi feladatok
ellátására létrehozott rendőrségi szerv részére a  beérkezéstől számított 5 munkanapon belül tájékoztatás céljából
megküldi. A  tájékoztatás célja annak megismerése, hogy az  általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott
rendőrségi szerv feladatkörében merült-e fel adat a  leadni kívánt fémkereskedelmi engedélyköteles anyag
eltulajdonított volta tekintetében. A  fémkereskedelmi hatóság a  tájékoztatás általános rendőrségi feladatok
ellátására létrehozott rendőrségi szerv részére történő megküldését követő 5 munkanapon belül írásbeli
visszaigazolást küld a bejelentő és a bejelentésben megjelölt felvásárló fémkereskedő részére.
(9) A  gazdálkodó szervezet és az  egyéni vállalkozó az  ingatlanán – a  cégjegyzékben szereplő tevékenységi köréhez
köthetően – termelődött fémkereskedelmi engedélyköteles anyagnak minősülő gyártási hulladékot birtokban
tarthatja. Ha a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag származása tekintetében kétség merül fel, úgy annak
az e bekezdés szerintieknek megfelelő birtokban tartását a gazdálkodó szervezet köteles bizonyítani.
(10) fémkereskedőnek nem minősülő – nem természetes – személy fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot kizárólag
szigorú számadású anyagkísérő okmány birtokában szállíthat.
(11) A  hulladékgazdálkodási közszolgáltatást nyújtó szervezet az  általa elszállított, az  (5)  bekezdésben meghatározott
fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot a (7) bekezdésben meghatározott módon értékesítheti.
(12) fémkereskedő égetett kábelt kizárólag a közszolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezettől vehet át.
3. Fémkereskedelmi engedélyköteles tevékenységek 4. § (1) fémkereskedelmi tevékenységet kizárólag a  fémkereskedelmi hatóság által kiadott érvényes engedéllyel
(a  továbbiakban: fémkereskedelmi engedély) rendelkező természetes személy, jogi személy vagy jogi személyiség
nélküli szervezet (a továbbiakban együtt: fémkereskedő) folytathat. Az engedély a kérelmező nevére szól.
(2) A  fémkereskedő fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot kizárólag tizennyolcadik életévét betöltött személytől
és – a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel – írásba foglalt megállapodás alapján szerezhet be.
(3) Ha fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot fémkereskedő természetes személytől, üzletszerű gazdasági
tevékenységet nem folytató jogi személytől vagy jogi személyiség nélküli szervezettől vesz át, és a  természetes
személy, az üzletszerű gazdasági tevékenységet nem folytató jogi személy vagy jogi személyiség nélküli szervezet
esetén az  annak képviseletében eljáró természetes személy a  személyazonosságát igazolja, a  fémkereskedelmi
engedélyköteles anyag a  természetes személynek az  anyag jogszerű szerzésére vonatkozó nyilatkozata alapján is
átvehető. Ha a természetes személy a személyazonosságát nem igazolja, az átvételt meg kell tagadni.
(4) fémkereskedelmi engedélyben rögzített telephellyel rendelkező fémkereskedő a fémkereskedelmi engedélyköteles
anyagot kizárólag a  fémkereskedelmi engedélyben meghatározott telephelyen raktározhatja és tárolhatja
az alábbiak kivételével:
a) a  telephelyen kívüli tárolás, a  szállítást, fuvarozást végző fémkereskedőnek nem minősülő személy és
a fémkereskedő közötti szerződéses jogviszony alapján, igazolt módon a rakodási, illetve vasúti, vízi szállítási
tevékenységhez kapcsolódik, annak részeként jelenik meg,
b) a  bérmunka keretében történő telephelyen kívüli tárolás, ha a  szerződő fél – a  foglalkoztatotti létszám
20%-át mindenkor elérő létszámban – csökkent munkaképességűeket alkalmazó személy vagy büntetésvégrehajtási szerv.
(5) Az  e  törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott, felismerésre alkalmas jellemzővel
rendelkező, fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot a  fémkereskedő legkorábban az  átvételtől számított
negyedik naptári napon értékesítheti, amely időpontig a telephelyén elkülönítetten köteles azt tárolni.
(6) Ha a  fémkereskedő fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot nem vesz át természetes személytől, illetve
üzletszerű gazdasági tevékenységet nem folytató jogi személytől vagy jogi személyiség nélküli szervezettől, úgy
fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot telephely fenntartása nélkül is felvásárolhat és értékesíthet, amely
tevékenysége során a tulajdonába került fémkereskedelmi engedélyköteles anyag tárolására nem kerülhet sor, még
telephellyel rendelkező fémkereskedőnél sem.
(7) A  fémkereskedelmi engedélyben meghatározott telephelyen a  fémkereskedő saját tulajdonú fémkereskedelmi
engedélyköteles anyagával folytatott engedélyköteles tevékenysége mellett
a) más személy tulajdonát képező fémkereskedelmi engedélyköteles anyag fémkereskedő általi, a  fém
kinyerésére irányuló feldolgozása vagy más anyag vagy termék előállításához való felhasználása,
b) nem a  fémkereskedő tulajdonát képező fémkereskedelmi engedélyköteles anyag más személy általi, a  fém
kinyerésére irányuló feldolgozása vagy más anyag vagy termék előállításához való felhasználása,
c) más személy tulajdonát képező, betárolt fémkereskedelmi engedélyköteles anyag raktározása
is végezhető, feltéve, ha az  a) és b)  pont szerinti felhasználásról, tárolásról, raktározásról a  felek írásban
megállapodtak.
(8) fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot a  fémkereskedő csak a  külön jogszabályban meghatározott
adattartalmú anyagkísérő okmánnyal együtt szállíthat.
(9) A  (8)  bekezdésben meghatározott anyagkísérő okmány olyan szigorú számadású bizonylat, amely a  szállított
fémkereskedelmi engedélyköteles anyag származásának, eredetének, valamint a  fémkereskedő általi átvétel és
értékesítés, a  kereskedő telephelyei közötti szállítás igazolására szolgál. Az  anyagkísérő okmányt az  e  törvény
szerinti adatokat tartalmazó külön jogszabályban meghatározott esetekben kiállítandó szállítólevél helyettesítheti.
(10) A  fémkereskedelmi hatóság a  fémkereskedőkről, telephelyeikről, valamint a  telephelyek nyitva tartásáról
nyilvántartást vezet, amelyet honlapján közzétesz.
(11) A fémkereskedő a fémkereskedelmi hatóság felkérésére a jogi személyeket érintő fémkereskedelmi engedélyköteles
anyag vételára tekintetében írásbeli nyilatkozatot tesz a fémkereskedelmi hatóság által megállapított határidőre.
(12) A  fémkereskedő a  3.  § (5)  bekezdésben meghatározott fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot
a  fémkereskedelmi hatóság 3.  § (7)  bekezdésben meghatározott írásbeli visszaigazolása alapján vagy
a  3.  §  (6)  bekezdésben meghatározott módon veheti át. Visszaigazolás hiányában a  fémkereskedő az  átvételt
megtagadja, amelyről a fémkereskedelmi hatóságot haladéktalanul értesíti.
(13) A  fémkereskedő a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag más fémkereskedőtől történő felvásárlása során
a 4. § (2) bekezdésben meghatározott írásbeli megállapodásban és az anyagkísérő okmányon a 3. § (5) bekezdésben
felsorolt fémkereskedelmi engedélyköteles anyagokat külön tételként az  ott meghatározott felismerésre alkalmas
jellemző megjelölésével köteles feltüntetni és aszerint nyilvántartásba venni.
(14) A  fémkereskedelmi hatóság által a  (10)  bekezdés alapján vezetett nyilvántartás – a  telephelyek nyitva tartására
vonatkozó adat, illetve azon adat kivételével, amelyet jogszabály más nyilvántartás részeként közhitelesnek
minősít – közhiteles hatósági nyilvántartásnak minősül.
5. § (1) A  fémkereskedő a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag értékesítéséről eladónként és vevőnként az  anyag
jogszerű beszerzésének igazolása céljából külön nyilvántartást vezet, és a  beszerzett és értékesített anyag
értékét és mennyiségét naponta, a  nap végén összesíti. A  fémkereskedő a  nyilvántartásban szereplő adatokról
jogszabályban meghatározott módon elektronikus úton adatot szolgáltat a  fémkereskedelmi hatóságnak, amely
azt a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag jogszerű beszerzésének ellenőrzésére használhatja fel. A személyes
adatok kivételével az  általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott rendőrségi szerv ezen adatokba
betekinthet.
(2) A  fémkereskedőnek a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag tárgyhavi forgalmáról, a  bevételi és kiadási
jogcímeken szerepeltetett, valamint a  tárgyhavi nyitó és záró készletről a  fémkereskedelmi hatóság honlapján
közzétett nyomtatványon havi zárást kell készítenie.
(3) Az (1) bekezdés szerinti nyilvántartás tartalmazza
a) eladónként és vevőnként a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag megnevezését, a  jogszabályban
meghatározottak szerinti felismerésre alkalmas jellemzőjét, számla szerinti mennyiségi egységét,
mennyiségét, vámtarifaszámát, a számla számát, valamint az anyagkísérő okmány számát;
b) a  jogi személy, a  jogi személyiség nélküli szervezet, az  egyéni vállalkozó eladó és vevő (címzett) nevét,
székhelye (telephelye) címét és adóazonosító számát;
c) a  természetes személy eladó és vevő (címzett) természetes személyazonosító adatait, valamint
személyazonosságát igazoló hatósági okmánya számát;
d) a vásárlás és a teljesítés időpontját;
e) természetes személy eladó esetén a vételárat;
f ) a fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot a fémkereskedő telephelyére beszállító, kiszállító szállítóeszköz
rendszámát, vasúti vagon számát, hajóazonosító számát, egyéb szállítóeszköz megnevezését.
 (4) A fémkereskedő és a fémkereskedelmi hatóság a nyilvántartásba felvett személyes adatokat
a) az ügylet évét követő ötödik év végén,
b) ha az  a)  pontban meghatározott határidőn belül a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag beszerzésével
összefüggésben bírósági vagy hatósági eljárás indult, és a  határidő lejártakor az  még folyamatban van,
az eljárás jogerős befejezését követően haladéktalanul
törli.
 (5) Ha a  fémkereskedőnek gyanúja merül fel arra vonatkozóan, hogy számára jogellenesen szerzett fémkereskedelmi
engedélyköteles anyagot ajánlottak fel megvételre, erről, valamint a  felajánlást tevő személlyel kapcsolatban
tudomására jutott információkról a telephely szerint illetékes fémkereskedelmi hatóságot és az általános rendőrségi
feladatok ellátására létrehozott rendőrségi szervet haladéktalanul értesíti, továbbá az  átvételt megtagadja.
Gyanúnak minősül e szempontból különösen, ha a megvételre felajánlott fémkereskedelmi engedélyköteles anyag
a  fémkereskedelmi vagy a  kulturális örökségvédelmi hatóság honlapján közzétett nyilvántartásban egyedileg
beazonosítható módon szerepel, vagy annak fizikai tulajdonságai, külső megjelenése egyértelműen arra enged
következtetni, hogy az jogsértésből származik.
(6) Kohászatilag tömbösített formában fémkereskedelmi engedélyköteles anyag átvételét meg kell tagadni, kivéve, ha
a felajánlást tevő személy hitelt érdemlő módon bizonyítja az anyag jogszerű szerzését.
(7) A  nyilvántartásában szereplő (3)  bekezdés b), c) és f )  pontok szerinti adatokról a  fémkereskedelmi hatóság
megkeresésre tájékoztatja
a) a nyomozóhatóságot, ha a tájékoztatás a büntetőeljárás megindítása vagy lefolytatása,
b) a  környezetvédelmi hatóságot, ha a  tájékoztatás a  hulladékgazdálkodási hatósági engedélyezési eljárás
lefolytatása, a hulladékgazdálkodási tevékenység ellenőrzése, a hulladékgazdálkodási bírság kiszabása,
c) a  közlekedési hatóságot, ha a  tájékoztatás a  hulladékká vált gépjárművekre vonatkozó szabályok
megtartásának ellenőrzése
érdekében szükséges. (8) A  fémkereskedelmi hatóság a  fémkereskedelmi eljárás megindítása és lefolytatása, a  tényállás tisztázása céljából
tájékoztatást kérhet a  környezetvédelmi hatóság engedélyezési és ellenőrzési eljárásaiban felmerült adatokról.
Ha a  megkeresés személyes adatok továbbítására irányul, az  a  természetes személy ügyfél és az  eljárás egyéb
résztvevőjének azonosítása céljából az alábbi adatokra terjedhet ki:
a) neve,
b) születési neve,
c) születési ideje,
d) születési helye,
e) anyja neve,
f ) lakcíme,
g) tartózkodási helye.
4. A fémkereskedelmi engedély 6. § (1) fémkereskedelmi engedélyt az kaphat,
a) aki az  e  törvény szerinti nyilvántartási rendszerét úgy alakítja ki, hogy annak alapján az  átvett, tárolt és
raktározott fémkereskedelmi engedélyköteles termék mennyiségi számbavétele ellenőrizhető;
b) akinek nincs az  állami adó- és vámhatóság, és a  székhelye és a  telephelye szerint illetékes önkormányzati
adóhatóság által nyilvántartott vám-, vagy adótartozása, és nyilatkozik arról, hogy egyéb köztartozása sem áll
fenn;
c) aki nem áll csőd-, felszámolási vagy végelszámolási eljárás alatt;
d) aki a  8.  § (2)  bekezdésében meghatározott tevékenységi biztosítékot rendelkezésre bocsátotta, letétbe
helyezte vagy átutalta; és
e) aki a  fémkereskedelmi tevékenységre vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettségét a  fémkereskedelmi
hatóság részére elektronikus úton teljesíti.
 (2) Nem adható ki engedély, ha a kérelmezőt vagy a kérelmező szervezet vezetőjét, vezető tisztségviselőjét pénzügyi,
vagyon elleni, gazdasági, közegészség elleni bűncselekmény, vagy a  közélet tisztasága elleni bűncselekmény
elkövetése miatt jogerősen elítélték, és a kérelem benyújtásakor még nem mentesült a büntetett előélethez fűződő
hátrányos következmények alól.
(3) Az  (1)  bekezdés b)  pontjában foglaltak ellenőrzése érdekében a  fémkereskedelmi hatóság megkereséssel élhet
az illetékes önkormányzati adóhatóság felé.
7. § (1) A kérelmező a 6. §-ban foglalt feltételek fennállása esetén is csak arra a raktározásra, tárolásra használt telephelyre
kaphat engedélyt, ahol az  előállított, raktározott fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok biztonságos
tárolásához, pontos mennyiségi számbavételéhez, a  hatósági felügyelet ellátásához, az  ellenőrzések folytatásához
szükséges tárgyi feltételek adottak.
(2) A telephely (1) bekezdés szerinti feltételeit a fémkereskedelmi hatóság előzetesen a helyszínen megvizsgálja.
 (3) Egy fizikai hely telephelyként való működése bármely kérelmező részére csak azt követően engedélyezhető,
ha a  korábban ott folytatott, e  törvény hatálya alá tartozó tevékenységgel összefüggésben megállapított,
fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot terhelő közterhekkel és e  törvény szerinti bírsággal kapcsolatos
valamennyi tartozást megfizették. Nem akadálya az  engedély kiadásának a  közteher- és bírságtartozás
kiegyenlítetlensége, ha a  fizikai hely tulajdonjogát a  kérelmező hatósági határozattal, felszámolással vagy
árverés útján szerezte meg, továbbá ha a  kérelmező igazolja, hogy az  adásvételt megelőzően a  telephely eladója
a tartozásmentességről a szükséges igazolásokat rendelkezésére bocsátotta.
8. § (1) A fémkereskedelmi engedély iránti kérelemnek tartalmaznia kell:
a) a tevékenység megjelölését;
b) az  éves szinten a  működtetni kívánt kapacitás mellett felvásárolható, raktározható és tárolható
fémkereskedelmi engedélyköteles anyag mennyiségét;
c) a kérelmező nevét, rövidített cégnevét, székhelyét, (ennek hiányában telephelyét);
d) a nyilvántartási és bizonylati rend bemutatását;
e) a  telephely vagy telephelyek címét, helyrajzi számát, helyszínrajzát és berendezésének, valamint
a technológiának a leírását;
f ) az anyagkísérő okmány aláírására jogosultak körét;
g) a kérelmező nyilatkozatát az engedély hatályosságának idejére felajánlott tevékenységi biztosíték összegéről
és teljesítésének módjáról;
h) a  kérelmező nyilatkozatát arról, hogy vállalja az  engedély kiadását követő évtől pénzügyi mérlege
– könyvvizsgáló általi – hitelesítésének kötelezettséget, kivéve az egyéni vállalkozót;
i) a  kérelmező nyilatkozatát az  e  törvény szerinti adatszolgáltatás feltételeinek ügyfélkapu nyitásához
szükséges regisztrációs eljárást követően elektronikus úton történő kialakításáról.
 (2) Az  (1)  bekezdés g)  pontja szerint felajánlott tevékenységi biztosíték készpénz vagy pénzügyi biztosíték lehet.
Pénzügyi biztosítékként az  Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes államban székhellyel
rendelkező hitelintézet által nyújtott bankgarancia és biztosítási szerződés alapján kiállított kötelezvény fogadható
el. A  tevékenységi biztosíték összegét a  fémkereskedelmi hatóság külön jogszabályban meghatározott feltételek
szerint a fémkereskedelmi engedély kiadását megelőzően, külön határozatban állapítja meg.
(3) A tevékenységi biztosíték
a) harmadik személyeknek a  fémkereskedelmi tevékenység során a  fémkereskedő által – az  általa
ismerten jogellenes forrásból származó fémkereskedelmi engedélyköteles anyag értékesítésével vagy
hasznosításával – okozott kár,
b) végrehajtható bírságtartozás vagy
c) a fémkereskedőt terhelő költség
fedezetére vehető igénybe a végrehajtás szabályai szerint, ha az engedélyes önként nem teljesít.
(4) A  követelés érvényesítésére külön végzés nélkül – a  harmadik személyeknek a  fémkereskedelmi tevékenység
során okozott kár tekintetében jogerős bírósági ítélet alapján, ennek hiányában az  engedélyes által írásban
elismert kárösszeg erejéig – a  fémkereskedelmi hatóság jogosult. A tevékenységi biztosítékot annak részben vagy
egészben történő felhasználása esetén a  fémkereskedő – a  fémkereskedelmi hatóság erre vonatkozó felhívásának
kézhezvételétől számított 15 napon belül – az engedélyben meghatározott összegig kiegészíteni köteles.
(5) Az  engedélykérelemhez csatolni kell az  előírt feltételek teljesítését igazoló, közigazgatási hatóság, bíróság
vagy a  Magyar Országos Közjegyzői Kamara nyilvántartásában nem szereplő eredeti okmányokat, iratokat,
nyilatkozatokat, dokumentációkat vagy azok hitelesített másolatát.
(6) Ha az  engedélykérelem az  e  törvényben foglaltaknak megfelel, a  fémkereskedelmi hatóság az  engedélyt
a tevékenységi biztosíték nyújtásának igazolását követő tíz munkanapon belül kiadja.
(7) A  fémkereskedő az  engedélyben rögzített adatok változását haladéktalanul bejelenti a  fémkereskedelmi
hatósághoz, abban az esetben is, ha az egyébként az engedély módosítását nem igényli.
(8) Ha a fémkereskedő további telephely működtetését, vagy az engedélyezett tevékenység bővítését vagy szűkítését
kéri, az engedélye módosítására irányuló kérelmet nyújt be.
(9) Az e  törvény szerinti engedélyt kérelmező egyéni vállalkozó, kérelmező szervezet vezetője, vezető tisztségviselője
az engedély iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg a fémkereskedelmi hatóság részére hatósági bizonyítvánnyal
igazolja azt a  tényt, hogy vele szemben nem áll fenn a  6.  § (2)  bekezdésében meghatározott kizáró ok, vagy
az  engedély iránti kérelem benyújtásakor már mentesült a  büntetett előélethez fűződő hátrányok alól, vagy kéri,
hogy e  tények fennállására vonatkozó adatokat a  bűnügyi nyilvántartó szerv a  fémkereskedelmi hatóság részére
– annak az e törvény szerinti engedély birtokában folytatható tevékenység engedélyezése iránti kérelem elbírálása
céljából benyújtott adatigénylése alapján – továbbítsa. A  fémkereskedelmi hatóság az  e  bekezdés alapján
megismert személyes adatokat az engedélyezési eljárás jogerős befejezéséig kezeli.
9. § (1) A  fémkereskedelmi engedély hatályát veszti, ha a  jogi személy vagy jogi személyiség nélküli szervezet jogutód
nélkül megszűnik, továbbá ha az engedélyt visszavonják. A fémkereskedelmi engedély határozott időre, legfeljebb
5 évre adható, kivéve, ha a  környezetvédelmi hatóság által kiadott engedély ezt megelőző időpontban lejár vagy
nyilvántartásból törlésre kerül. Ez  utóbbi esetben a  fémkereskedelmi engedély legfeljebb a  környezetvédelmi
hatóság által kiadott engedély lejártáig vagy a nyilvántartásból történő törlés időpontjáig adható.
(2) A fémkereskedelmi hatóság visszavonja a fémkereskedelmi engedélyt,
a) ha a fémkereskedő ellen felszámolási eljárás indult,
b) ha a  fémkereskedő az  e  törvényben a  tevékenységi biztosíték rendelkezésre bocsátásával vagy
a  fémkereskedelmi hatóság felé fennálló adatszolgáltatási kötelezettségével kapcsolatban fennálló
kötelezettségét elmulasztja, és a  hiányosság megszüntetésére a  fémkereskedelmi hatóság által megadott
határidőn belül nem intézkedik,
c) ha a  fémkereskedelmi engedély kiadásához előírt feltételek valamelyike már nem áll fenn és azt
a fémkereskedő a fémkereskedelmi hatóság által meghatározott határidő alatt nem pótolja,
d) ha a fémkereskedő bejelenti tevékenysége megszűnését.
 (3) A  fémkereskedelmi hatóság a  fémkereskedelmi engedély visszavonásával, valamint módosításával
az  engedélyköteles tevékenység adott telephelyen való végzésének jogosultságát megszünteti, ha
a  fémkereskedelmi tevékenységet a  fémkereskedelmi engedélyben foglalt feltételektől eltérően végző
fémkereskedővel szemben a  11.  § (2)  bekezdés c)  pontja, valamint (7)  bekezdése alapján az  adott telephely
tekintetében 4 éven belül második alkalommal jogerős bírság kiszabására kerül sor, vagy a  fémkereskedő
az 5. § (5) bekezdés szerinti kötelezettségét nem teljesíti.
5. Fémkereskedelmi engedélyköteles anyag hasznosítása 10. § (1) fémkereskedőnek nem minősülő személy – jogszabály eltérő rendelkezése hiányában – fémkereskedelmi engedély
nélkül végezheti
a) saját tulajdonú,
b) fémkereskedőtől beszerzett,
c) fémkereskedőnek nem minősülő személytől beszerzett, a  hulladékról szóló törvényben meghatározottak
szerint mellékterméknek minősülő
fémkereskedelmi engedélyköteles anyag hasznosítását, ha az így keletkezett anyag nem minősül fémkereskedelmi
engedélyköteles anyagnak.
(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontja szerinti hasznosítás céljára kizárólag írásba foglalt megállapodás alapján vehető át
a fémkereskedőtől fémkereskedelmi engedélyköteles anyag.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott személy az országhatárt átlépő hulladékszállításról szóló Korm. rendelet hatálya
alá tartozó szállításokról köteles a  fémkereskedelmi hatóság részére szállítmányonként adatot szolgáltatni a külön
jogszabályban meghatározottak szerint.
6. Hatósági ellenőrzés és szankciók 11. § (1) A  fémkereskedelmi hatóság hatósági ellenőrzés keretében kérelemre vagy hivatalból ellenőrzi a  fémkereskedő
fémkereskedelmi tevékenységét, valamint a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok más személy általi
értékesítését, szállítását, fuvarozását, raktározását, tárolását és hasznosítását.
(2) A fémkereskedelmi hatóság bírsággal sújtja azt, aki
a) fémkereskedelmi tevékenységet fémkereskedelmi engedély nélkül végez,
b) a 3. § (2) bekezdésben meghatározott tevékenységet jogszabályban meghatározott engedély nélkül folytat,
c) az  anyagkísérő okmányon valótlan adatot tüntet fel vagy megsérti az  e  törvény 4.  §-ban meghatározott
kötelezettséget, kivéve a 4. § (11) és (12) bekezdésben meghatározott kötelezettséget,
d) fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot a  10.  §-ban foglalt szabályokat megsértve hasznosít, vagy
megszegi a 3. §-ban meghatározott kötelezettségét.
 (3) A  (2)  bekezdés a), b) és c)  pontja szerinti bírság mértéke – az  (5)  bekezdésben meghatározott eset kivételével –
a  jogsértéssel érintett fémkereskedelmi engedélyköteles anyag piaci értékének a)  pont esetén ötszöröse, b)  pont
esetén háromszorosa, vagy – ha ez magasabb –
a) a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyaggal gazdasági tevékenységet folytató gazdálkodó szervezet általi
jogsértés esetén a jogsértés által okozott igazolt anyagi kár ötszöröse, de legalább 300 ezer forint,
b) az a) pont alá nem tartozó személy által elkövetett jogsértés esetén – ha annak megállapítása lehetséges –
a jogsértés által okozott igazolt anyagi kár háromszorosa, de legalább 50 ezer forint.
 (4) A bírság mértéke
a) (2) bekezdés d) pontja esetén 30 ezer forinttól 2 millió forintig terjedhet,
b) a  (3)  bekezdéstől eltérően a  (2)  bekezdés a), b) és c)  pontja esetén – ha a  jogsértéssel
érintett  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag mennyisége nem állapítható meg – 100 ezer forinttól
1 millió forintig terjedhet.
(5) A  fémkereskedelmi hatóság a  fémkereskedőt 1 millió forintig, a  nevében eljáró természetes személyt 300 ezer
forintig terjedő bírsággal sújtja, ha az e törvényben meghatározott
a) nyilvántartást nem vezeti, nyilvántartás-vezetési kötelezettségét valótlan adattartalommal vagy hiányosan
teljesíti, vagy abban az adatokat az előírásoktól eltérően vagy eltérő rendszerességgel rögzíti,
b) nyilvántartás havi zárását, napi összesítését, azoknak a  fémkereskedelmi hatósághoz történő benyújtását
késedelmesen vagy nem teljesíti, valamint ha ismételten hiányosan, valótlan adattartalommal vagy
az előírásoktól eltérően teljesíti.
(6) Az  e  törvény hatálya alá tartozó természetes személyre 100 ezer forintig, az  egyéni vállalkozóra és a  gazdálkodó
szervezetre 500 ezer forintig terjedő mulasztási bírságot kell kiszabni az  e  törvényben és a  külön jogszabályban
előírt kötelezettség megsértése, elmulasztása miatt, ha arra külön jogkövetkezményt e törvény nem határoz meg.
(7) A  fémkereskedelmi hatóság a  fémkereskedőt 500 ezer forinttól 5 millió forintig terjedő bírsággal sújtja, ha
az e törvény 4. § (12) bekezdésében meghatározott kötelezettséget a fémkereskedő megszegi.
(8) A  fémkereskedelmi hatóság – az  engedély nélkül végzett fémkereskedelmi tevékenység kivételével – az  első
alkalommal előforduló, az  életet, a  testi épséget, a  vagyonbiztonságot, a  közlekedés biztonságát vagy
a közteherviselési kötelezettségek teljesítését közvetlenül nem veszélyeztető szabályszegések esetén
a) a (2) bekezdés b), c) és d) pont, valamint az (5), és a (6) bekezdéstől eltérően bírságot nem szab ki,
b) a  szabályszerű magatartás tanúsításához szükséges felvilágosítás megadása mellett a  jogsértést elkövető
személyt határidő megjelölésével – határozatban – felszólítja a jogsértés megszüntetésére,
c) a b) pont szerinti határidő lejártát követően a jogsértéssel érintett szabály megtartását ismételten ellenőrzi.
(9) Ha a  fémkereskedelmi hatóság a  (2)  bekezdés a)  pontja alapján bírságot szab ki, ezzel egyidejűleg megtiltja
az  engedély nélkül vagy jogellenesen folytatott tevékenység végzését, valamint ha a  (2)  bekezdés c)  pontja és
a  (7)  bekezdés alapján adott telephely tekintetében 4 éven belül második alkalommal bírságot szab ki, ezzel
egyidejűleg intézkedik az  e  törvény 9.  § (3)  bekezdésben meghatározottak tekintetében. A  hatóság e  határozata
fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható.
(10) A bírság összege kivételes méltánylást érdemlő körülmény esetén hivatalból vagy kérelemre mérsékelhető, illetve
kiszabása mellőzhető, ha a  körülményekből megállapítható, hogy a  jogsértő személy az  adott helyzetben a  tőle
elvárható körültekintéssel járt el. A  bírság mérséklésénél az  eset összes körülményét mérlegelni kell, különösen
a  jogsértéssel érintett fémkereskedelmi engedélyköteles anyag mennyiségét és a  jogsértő személy jogellenes
magatartásának súlyát, valamint a jogsértő személy anyagi és vagyoni helyzetét.
(11) Nincs helye – sem hivatalból, sem kérelemre – a bírság mérséklésének, kiszabása mellőzésének, ha
a) a  jogsértő személy részére e  törvény rendelkezéseinek megsértése miatt korábban jogerősen bírság került
kiszabásra,
b) a  jogsértő személy fémkereskedelmi engedély nélkül folytatott fémkereskedelmi engedélyköteles
tevékenységet, vagy
c) a jogsértésre bűncselekmény vagy szabálysértés elkövetésével összefüggésben került sor.
(12) A (11) bekezdés a) pontja nem alkalmazható, ha két egymást követő bírság kiszabása között 8 év eltelt.
 (13) A kiszabott bírságot a kötelezett a határozat jogerőre emelkedését követő naptári naptól számított 15 napon belül
köteles megfizetni.
 (14) Ha a  hatósági ellenőrzés során a  fémkereskedelmi hatóság a  fémkereskedő nyilvántartása, készletbevallása és
a tényleges készlet között 5%-ot meghaladó eltérést tapasztal, a fémkereskedő az ellenőrzéstől számított 15 napon
belül köteles mindazon bizonyítékok, okmányok benyújtására, amelyek az eltérést alátámasztják. Ha az okmányok,
bizonyítékok nem kerülnek benyújtásra, vagy azok az eltérés okát nem tisztázzák, úgy az (5) bekezdés a) pontjában
meghatározottakat kell alkalmazni.
12. § (1) A fémkereskedelmi hatóság
a) a fémkereskedelmi engedélyköteles tevékenységet engedély nélkül folytató személytől a jogsértéssel érintett
anyagot lefoglalja, valamint lefoglalhatja az  annak szállítására, tárolásra, raktározására és hasznosítására
használt eszközt, ugyanakkor a  lefoglalás elrendelésekor a  hatóságnak vizsgálnia kell a  jogsértés súlyát,
valamint mérlegelnie kell az  eset összes körülményét annak érdekében, hogy az  ne okozzon túlzott
érdeksérelmet a dolog tulajdonosa számára,
b) a tényállás tisztázása érdekében jogosult lefoglalni – ha a tényállás másként nem tisztázható vagy az jelentős
késedelemmel járna vagy a  lefoglalás mellőzése a  tényállás tisztázásának sikerét veszélyeztetné – bármely
fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot, valamint bármely dolgot, amelyre az  eljárásban mint tárgyi
bizonyítási eszközre szükség van,
c) a  3.  § (4)  bekezdésben meghatározott kötelezettség megsértése esetén alkalmazott figyelmeztetésben
meghatározott határidő eredménytelen eltelte esetén az  ingatlanon tárolt valamennyi fémkereskedelmi
engedélyköteles anyagot lefoglalja.
(2) A lefoglalást elrendelő végzéssel szemben az ügyfél – jogszabálysértésre hivatkozással – kifogással élhet. A kifogást
a  végzés közlésétől számított nyolc napon belül lehet előterjeszteni a  fémkereskedelmi hatóságnál. A  kifogásnak
a lefoglalás végrehajtására nincs halasztó hatálya.
(3) A fémkereskedelmi hatóságnak a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény
(a továbbiakban: Ket.) 50/B. § rendelkezéseit is megfelelően alkalmazni kell azzal, hogy a Ket. 50/B. § (1) bekezdés
szerinti őrizetben hagyás nem alkalmazható, ha az eljárás eredményességét veszélyezteti.
(4) A lefoglalást meg kell szüntetni, ha
a) a fémkereskedelmi hatóság eljárásában a 11. § (2) bekezdés a) pontja szerinti bírságot nem szabott ki,
b) a  jogsértéssel összefüggésben indult büntetőeljárásban lefoglalásnak van helye, és ennek érdekében
a büntetőügyben eljáró hatóság jár el,
c) a  szállításra használt, nem a  jogsértés elkövetőjének tulajdonában lévő eszközre, ha a  tulajdonos írásban
nyilatkozik arról, hogy a jogsértés időpontjában nem volt tudomása arról, hogy az eszközt jogsértés céljából
használják fel,
d) a  szállításra, tárolásra, raktározásra és hasznosításra használt, az  elkövető tulajdonában lévő eszközre, ha
az  ügyben hozott határozatban jogerősen kiszabott bírságot, illetve egyéb költséget az  előírt határidőre
megfizették vagy arra – elidegenítési és terhelési tilalom bejegyzése mellett – részletfizetést vagy fizetési
halasztást engedélyeztek,
e) a tárgyi bizonyítási eszközként lefoglalt dologra, ha a tényállás a lefoglalás fenntartása nélkül is tisztázható,
f ) az elrendelésének oka megszűnt,
g) a hatóság az eljárást megszüntette.
(5) A  fémkereskedelmi hatóság az  elkobzásról rendelkező döntést követően, de annak jogerőre emelkedését
megelőzően a lefoglalt dolog előzetes értékesítéséről dönt, ha a lefoglalt dolog huzamos tárolásra alkalmatlan.
(6) A fémkereskedelmi hatóság a lefoglalt dolog előzetes értékesítéséről akkor is dönthet, ha a lefoglalt dolog
a) kezelése, tárolása, illetve őrzése – különösen a  dolog értékére vagy az  előreláthatólag hosszú ideig tartó
tárolására tekintettel – aránytalan és jelentős költséggel járna vagy
b) értéke az előreláthatólag hosszú ideig tartó tárolás miatt jelentősen csökkenne.
(7) Az előzetes értékesítés elrendeléséről végzésben kell intézkedni.
 (8) A fémkereskedelmi hatóság vagy a bíróság döntése alapján visszaadni rendelt, de természetben már ki nem adható
lefoglalt vagy elkobzott dolog esetén az  értékesítésből befolyt ellenértéknek a  kezelésből, szállításból, tárolásból
eredő költséggel csökkentett, a  megtérítés időpontjáig eltelt időre számított mindenkori jegybanki alapkamattal
növelt összegét kell megtéríteni. A jogosult az ezt meghaladó igényét a polgári jog szabályai szerint érvényesítheti.
Ha a lefoglalás alaptalan volt a dolog előzetes értékesítéséből befolyt ellenérték a dolog kezeléséből, szállításából,
tárolásából eredő költséggel nem csökkenthető.
13. § (1) A  lefoglalt anyag, dolog és eszköz – a  12.  § (4)  bekezdés b)  pontja szerinti eset kivételével – annak adható ki, aki
a  tulajdonjogát minden kétséget kizáróan igazolja, vagy annak, akitől azt a  fémkereskedelmi hatóság lefoglalta,
feltéve, hogy a jogszerű birtoklás tényét igazolta. A kiadás feltétele, hogy a lefoglalás megszüntetéséről rendelkező
végzés közlésének napját követő nap és a  kiadni rendelt anyag, dolog és eszköz kiadásának napja közötti
időtartamra eső tárolási, szállítási és rakodási költséget a  fémkereskedelmi hatóság részére igazoltan megtérítsék.
A  fémkereskedelmi hatóság a  10 ezer forintot el nem érő, tárolással kapcsolatban felmerült költséget nem szabja
ki. A  12.  § (4)  bekezdés b)  pontja szerinti esetben a  lefoglalt anyagot, eszközt, dolgot a  büntetőeljárást lefolytató
hatóságnak kell átadni.
(2) Ha a  12.  § (4)  bekezdés a), c) és d)  pontja szerint kiadni rendelt anyagot, eszközt és dolgot a  lefoglalás
megszüntetéséről rendelkező végzés közlését követő 60 napon belül a  (1)  bekezdésben meghatározott személy
nem veszi át, úgy azt a  fémkereskedelmi hatóság értékesítheti. Az  értékesítésből befolyt ellenérték a  kiadni
rendelt, de át nem vett termék, dolog és eszköz helyébe lép. Az  előbbiek szerint kell eljárni abban az  esetben
is, ha a  szállításra használt, nem a  törvénysértés elkövetőjének tulajdonában lévő eszköz lefoglalásának
a 12. § (4) bekezdés c) pontja szerinti megszüntetéséről rendelkező végzés meghozatalára a nyilatkozattételi felhívás
eredménytelen eltelte vagy a felhívás sikertelen kézbesítése miatt nem kerülhet sor.
(3) Ha a  13.  § (2)  bekezdésben foglaltak szerinti értékesítésből befolyt ellenértéket az  annak átvételére jogosult
személy a  fémkereskedelmi hatóság ez  irányú tájékoztatásának közlésétől számított öt éven belül nem veszi
át, akkor az  értékesítésből befolyt ellenérték a  Magyar Államra száll. Az  értékesítésből befolyt ellenérték után
a fémkereskedelmi hatóságnak kamatfizetési kötelezettsége nincs.
(4) A (2) és (3) bekezdésben meghatározott határidők elmulasztása miatt igazolási kérelem benyújtásának helye nincs.
 (5) A lefoglalt anyagot, dolgot és eszközt el kell kobozni, ha az ügyben jogerősen a 11. § (2) bekezdés a) és b) pontjai
szerinti bírságot szabnak ki, vagy a  3.  § (4)  bekezdésben meghatározott kötelezettség megsértése esetén
alkalmazott figyelmeztetésben meghatározott határidő eredménytelenül telt el, és a  fémkereskedelmi hatóság
a jogsértéssel érintett fémkereskedelmi engedélyköteles anyagot lefoglalta.
(6) A  jogsértéssel érintett anyag fuvarozására, szállítására, tárolására, raktározására és hasznosítására használt, nem
a jogsértés elkövetőjének tulajdonát képező eszközt el kell kobozni, ha a tulajdonos a 12. § (4) bekezdés c) pontban
meghatározottakról írásban nem nyilatkozik, vagy az  ügy összes körülményére tekintettel megállapítható, hogy
a  tulajdonos tudomással bírhatott arról, hogy a  jogsértés időpontjában az  eszközt jogsértés céljából használják
fel, és a  jogerősen kiszabott bírságot, illetve egyéb költséget az  előírt határidőig nem fizették meg, vagy arra
részletfizetést, illetve fizetési halasztást – a  fizetési kötelezettség esedékességétől számított nyolc napon belül
benyújtott kérelem alapján – nem engedélyeztek.
(7) A  jogsértéssel érintett anyag fuvarozására, szállítására, tárolására, raktározására és hasznosítására használt,
a  jogsértés elkövetőjének tulajdonát képező eszközt el kell kobozni, ha a  jogerősen kiszabott bírságot, illetve
egyéb költséget az  előírt határidőig nem fizették meg, és arra részletfizetést vagy fizetési halasztást – a  fizetési
kötelezettség esedékességétől számított nyolc napon belül benyújtott kérelem alapján – nem engedélyeztek.
(8) Az elkobzásról a (6) és (7) bekezdés esetén a fizetési kötelezettség teljesítésének elmaradását megállapító, illetve ha
a jogsértés elkövetője ismeretlen, az eljárást megszüntető végzésben kell rendelkezni.
(9) Ha a lefoglalt anyag fajtája a fémkereskedelmi hatóság részéről kétséget kizáróan nem állapítható meg, azt szakértői
vizsgálattal kell tisztázni.
(10) A  lefoglalt anyag, eszköz és dolog elszállításával, tárolásával, őrzésével, valamint a  (9)  bekezdés szerinti szakértői
vizsgálat díjával kapcsolatos költségek az ügyfelet terhelik, ha jogerős határozatban jogsértés került megállapításra.
Ellenkező esetben a felmerült költségeket a Magyar Állam viseli.
(11) A lefoglalt terméknek, eszköznek és dolognak a  fémkereskedelmi hatóság által üzemeltetett raktárban történő
tárolása esetén a vámjogszabályok vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni azzal, hogy a szállításra,
tárolásra, raktározásra és hasznosításra használt lefoglalt eszköz esetén az eszköz minden megkezdett 100 kg saját
tömege után 200 forint naptári naponkénti tárolási költség fizetendő. Egyéb raktárban történő tárolás esetén
a  raktár üzemeltető által felszámított díjtétel az  irányadó. Ha a  jogerősen végrehajtható bírság megfizetésére
kötelezett ügyfél tulajdonában lévő, a  jogsértéssel érintett anyag szállítására, tárolására, raktározására és
hasznosítására használt lefoglalt eszköz elszállításával, tárolásával, őrzésével kapcsolatos meg nem fizetett költségek
együttes összege eléri az eszköz lefoglaláskori értékét, azt a fémkereskedelmi hatóság értékesíti.
(12) A  14.  § (2)  bekezdésben meghatározott fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok értékesítése során befolyt
összegből az alábbi költségek számolhatók el:
a) az elkobzott fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok, eszközök lefoglalást követő szállításával, tárolásával,
őrzésével kapcsolatos költségek,
b) az  elkobzott fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok, eszközök árverés útján történt értékesítésével
összefüggő költségek, továbbá
c) minden egyéb költség, amely az  adott fémkereskedelmi jogsértési eljárással összefüggésben
a  fémkereskedelmi hatóságnál mint kiadás merült fel, és amelynek kiadásként történő elszámolását
jogszabály nem tiltja.
(13) Az értékesítésből, illetve a költségtérítés címén befolyt bevételeket a Nemzeti Adó- és Vámhivatal illetékes regionális
vám- és pénzügyőri főigazgatósága előirányzat-felhasználási keretszámlájára kell megfizetni.
14. § (1) A  fémkereskedelmi hatóság nyilvántartást vezet az  eltulajdonított fémkereskedelmi engedélyköteles anyagok
azonosításához szükséges adatokról, amelyet honlapján közzétesz. A  nyilvántartásba az  általános rendőrségi
feladatok ellátására létrehozott rendőrségi szerv közvetlenül adatot szolgáltat.
(2) A  fémkereskedelmi hatóság eljárására az  e  törvényben nem szabályozott kérdésekben a  Ket. rendelkezéseit kell
alkalmazni, kivéve a  lefoglalt és elkobzott, valamint a  kiadni rendelt, de át nem vett eszközök, anyagok, dolgok
értékesítését, amelyre az  adózás rendjéről szóló törvénynek az  árverés és elektronikus árverés útján történő
értékesítésre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) Az  e  törvény hatálya alá tartozó személyek nyilvántartásba vételével és nyilvántartásával kapcsolatos ügyben
a  fémkereskedelmi hatóság jár el. A  nyilvántartásba vételre és nyilvántartásra vonatkozó részletes szabályokat
az adózás rendjéről szóló törvény tartalmazza.
(4) Az e törvényben meghatározott bírságot és egyéb költséget az állami adóhatóság adók módjára hajtja be.
7. Záró rendelkezések 15. § (1) E törvény – a (2) és (3) bekezdésekben foglalt kivételekkel – a kihirdetését követő 60. napon lép hatályba.
 (2) A 3. § (4)–(9) és (11) bekezdése az e törvény hatálybalépését követő 4. hónap első napján lép hatályba.
 (3) Az  5.  § (3)  bekezdésének e) és f )  pontjában meghatározott adattartalom nyilvántartását a  fémkereskedelmi
engedélyköteles tevékenységet e  törvény hatálybalépésekor érvényes fémkereskedelmi engedéllyel folytató
személy az e törvény hatálybalépését követő 30. naptól folyamatosan köteles teljesíteni.
(4) E törvény rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő ügyekre is alkalmazni kell.
(5) A  fémkereskedelmi engedélyköteles tevékenységet e  törvény hatálybalépésekor érvényes fémkereskedelmi
engedéllyel folytató személy fémkereskedelmi engedélyköteles tevékenységét az e törvény hatálybalépését követő
3. hónap első napjáig tovább folytathatja.
(6) A  fémkereskedelmi engedélyköteles tevékenységet e  törvény hatálybalépésekor érvényes fémkereskedelmi
engedéllyel folytató személy az  (5)  bekezdésben meghatározott időpontig a  8.  § (1)  bekezdés h)  pontjában
meghatározott feltétel, valamint a  fémkereskedelmi engedély érvényességi ideje tekintetében fémkereskedelmi
engedély módosítása iránti kérelmet nyújt be.
(7) felhatalmazást kap a Kormány, hogy
a) a fémkereskedelmi hatóság vagy hatóságok kijelölését,
b) a 4. § (2) bekezdése szerinti megállapodás, továbbá a 4. § (3) bekezdése szerinti nyilatkozat kötelező tartalmi
elemeit,
c) a fémkereskedelmi engedélyköteles anyag felvásárlására vonatkozó részletes szabályokat,
d) a  fémkereskedelmi engedélyköteles anyag anyagkísérő okmányának adattartalmát, a  fémkereskedő
5.  §  (1)  bekezdése szerinti nyilvántartási és adatszolgáltatási kötelezettségére vonatkozó részletes
szabályokat,
e) a  tevékenységi biztosíték összegére, rendelkezésre bocsátására és felhasználására vonatkozó részletes
szabályokat,
f ) fémkereskedő telephelye működésének részletes feltételeire,
g) a 10. § (3) bekezdésében foglalt hasznosító által teljesítendő adatszolgáltatás részletes szabályait,
h) a felismerésre alkalmas jellemzőkre vonatkozó szabályokat,
i) a 14. § (1) bekezdésében meghatározott, az általános rendőrségi feladatok ellátására létrehozott rendőrségi
szerv által közvetlen adatszolgáltatásra vonatkozó szabályokat,
j) a 10. § (2) bekezdésében meghatározott írásba foglalt megállapodás kötelező tartalmára,
k) a  3.  § (10)  bekezdésében meghatározott szigorú számadású anyagkísérő okmány tartalmára vonatkozó
szabályokat,
l) az annak feltételeire vonatkozó szabályokat, hogy jelen törvény hatálya a határon átnyúló szolgáltatásokra is
kiterjed
rendeletben állapítsa meg. 16. § Ez a  törvény a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
17. § A törvény tervezetének
a) a műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok
terén információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló – a  98/48/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvvel módosított – 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8–10. cikke szerinti
előzetes, valamint
b) a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
39. cikk (5) bekezdése szerinti
bejelentése megtörtént. 18. § (1) Hatályát veszti az  egyes fémek begyűjtésével és értékesítésével összefüggő visszaélések visszaszorításáról szóló
2009. évi LXI. törvény.
(2) Hatályát veszti a 4. § (5) bekezdése az e törvény hatálybalépését követő 4. hónap első napján.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
358/2012. (HK 1/2013.) HVKF szakutasítása „A Magyar Honvédség Törzsszolgálati szakutasítása” című főnökségi kiadvány hatályba léptetéséről.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint
a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011. évi CXIII. törvény 52. § (2) bekezdése, továbbá a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a
különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 11. §
p) pontja alapján az alábbi
szakutasítást adom ki: 1. „A Magyar Honvédség Törzsszolgálati szakutasítása”
című főnökségi kiadványt ezen szakutasítással kiadom.
2. „A MH Törzsszolgálati szakutasítás” című főnökségi
kiadvány egy elektronikus példányát kapja az MH Vezetési és Doktrinális Központ, Doktrinális és Szabályzatfejlesztő osztálya, amelyet feltölt az MH Központi Doktrinális Adatbázis állományába.
3. A kiadványt 2017. december 30-ig felül kell vizsgálni
és a Magyar Honvédség szabályzatfejlesztési tevékenységének kialakításáról és működéséről szóló 136/2011.
(XII. 20.) HM utasítás 2. § n) pontja szerinti kategóriákba
kell sorolni.
4. A szakutasítás a közzététel napján lép hatályba.
Dr. Benkő Tibor vezérezredes s. k.,
Honvéd Vezérkar főnöke


text:
315/2014. (VIII. 21.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011. évi CCII. törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a magyar–dán barátság több mint két évtizede történő ápolása, a  kétoldalú gazdasági-üzleti, regionális,
egészségügyi, fogyatékosságügyi és kulturális kapcsolatok fejlesztése, valamint a dániai Magyarország-kép pozitív
alakítása érdekében végzett tevékenysége elismeréseként
Bent Hansen, a Közép-Dánia Régió elnöke részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 középkeresztje
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2014. augusztus 11.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
353/2018. (VII. 16.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Salamon Gyöngyit 2018. december 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2018. július 4. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
6/2017. (I. 12.) Korm. rendelete a Kecskeméten megvalósuló konzervipari beruházással összefüggő közigazgatási hatósági ügyek nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány a  nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és
egyszerűsítéséről szóló 2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), d), e) és f ) pontjában,
a 4. § a) pontja tekintetében az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII.  törvény 62. § (1) bekezdés
16. pont 16.2. alpontjában és 17. pontjában,
a 4. § b) és c) pontja tekintetében a településkép védelméről szóló 2016. évi LXXIV. törvény 12. § (1) bekezdés c) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A  Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja azokat az  1.  mellékletben
felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket, amelyek a  Kecskemét közigazgatási területén elhelyezkedő, az  ingatlannyilvántartás szerinti 7416/17 helyrajzi számon nyilvántartott földrészleten megvalósuló konzervipari üzem
energetikai és technológiai fejlesztését célzó, valamint ehhez kapcsolódó ingatlanfejlesztési beruházás
megvalósításával függenek össze.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a beruházással összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a közigazgatási hatósági
ügyeket, amelyek
a) az (1)  bekezdés szerinti beruházás megvalósításához, használatbavételéhez és üzemeltetésének
beindításához szükségesek,
b) az (1)  bekezdés szerinti beruházáshoz közvetlenül kapcsolódó útépítési, közmű csatlakozási és fejlesztési,
valamint egyéb munkákra vonatkoznak. 2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyekben koordinációs feladatokat ellátó
kormánymegbízottként a Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási
hatósági ügyekben a  szakhatóság – a  hatóság határozatának meghozataláig felhasználható – előzetes
szakhatósági állásfoglalást ad ki azzal, hogy a kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben a  szakhatósági eljárásra vonatkozó ügyintézési
határidő – ha jogszabály rövidebbet nem állapít meg – nyolc nap.
(3) Az 1. § (1) bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekre vonatkozó ügyintézési határidő – az előzetes vizsgálati
eljárás és a környezeti hatásvizsgálati eljárás kivételével, ha jogszabály rövidebbet nem állapít meg – tizenöt nap.
4. § Az 1. § (1) bekezdése szerinti beruházással összefüggésben
a) építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt nem kell beszerezni,
b) településképi véleményezési eljárást nem kell lefolytatni, és
c) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
6. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő közigazgatási hatósági ügyekben is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
421/2014. (X. 31.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Solt-Száraz Csenge
Gittát 2014. november 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2014. október 22. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
66/2019. (II. 28.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
dr. Gruber Attila László rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem
Magyarország canberrai nagykövetségének a  vezetésére, valamint Magyarországnak Pápua Új-Guineában való
képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2018. június 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök