text:
57/2012. (III. 30.) Korm. rendelete a devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítését érintő megtérítésről és a közszférában dolgozók támogatásáról.
A Kormány a devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítéséről és a lakóingatlanok kényszerértékesítésének rendjéről szóló
2011. évi LXXV. törvény 11. § c) és d) pontjában, a 23. § tekintetében a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi
CXII. törvény 235. § (1) bekezdés a) pontjában, és a fogyasztónak nyújtott hitelről szóló 2009. évi CLXII. törvény 30. § b) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket
rendeli el: 1. Értelmező rendelkezések 1. § (1) E rendelet alkalmazásában
a) gyermek: a közszférában dolgozóval közös háztartásban élő, általa eltartott vér szerinti, örökbe fogadott vagy
gyámsága alatt álló és legalább egy éve vele együttélő gyermek, ha
aa) a 16. életévét még nem töltötte be,
ab) a 16. életévét már betöltötte, de oktatási intézmény nappali tagozatán tanul, és a 25. életévét még nem
töltötte be, vagy ac) a 16. életévét már betöltött olyan megváltozott munkaképességű személy, akinek ez az állapota legalább
egy éve tart, vagy egy év alatt előreláthatóan nem szűnik meg;
b) megváltozott munkaképességű személy: az a személy, ba) aki munkaképességét legalább 67 százalékban elvesztette,
bb) aki legalább 50 százalékos mértékű egészségkárosodást szenvedett, vagy
bc) akinek az egészségi állapota a rehabilitációs hatóság komplex minősítése alapján nem haladja meg az
50 százalékos mértéket; c) támogatott: az a természetes személy, aki a támogatás személyi és egyéb feltételeinek megfelel és a pénzügyi
intézménnyel gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződést köt vagy e rendelet hatálybalépését
megelőzően gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződést kötött. (2) Az e rendeletben meg nem határozott fogalmakat a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvényben
(a továbbiakban: Ptk.), a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvényben, valamint a
devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítéséről és a lakóingatlanok kényszerértékesítésének rendjéről szóló
2011. évi LXXV. törvényben meghatározottak szerint kell értelmezni.
2. A támogatások fajtái 2. § Az e rendeletben meghatározott feltételekkel a központi költségvetésből
a) a mentesített követelésrész államot terhelő részének megtérítése,
b) a legmagasabb árfolyamot meghaladó törlesztési kötelezettség megtérítése,
c) a közszférában dolgozók kamattámogatása (a továbbiakban: kamattámogatás) és
d) a közszférában dolgozók vissza nem térítendő támogatása (a továbbiakban: vissza nem térítendő támogatás)
[az a)–d) pont a továbbiakban együtt: támogatás] vehető igénybe.
3. A mentesített követelésrész államot terhelő része és a legmagasabb árfolyamot meghaladó törlesztési
kötelezettség megtérítése 3. § (1) A mentesített követelésrész államot terhelő része és a legmagasabb árfolyamot meghaladó törlesztési kötelezettség
megtérítését az a gyűjtőszámlahitelt folyósító pénzügyi intézmény veheti igénybe, amely teljesíti az e rendeletben
foglaltakat. (2) Az (1) bekezdés szerinti támogatás igénybevételének feltétele, hogy az igénylő írásban hozzájárul ahhoz, hogy
természetes személyazonosító adatait, lakcímét és postacímét, személyazonosító igazolványának, úti okmányának
vagy kártyaformátumú vezetői engedélyének számát, adóazonosító jelét, a támogatásra vonatkozó információkat
– a támogatás szabályszerű igénybevételének ellenőrzése céljából – a pénzügyi intézmény a kincstár részére átadja.
(3) A pénzügyi intézmény nyilvántartásaiban támogatásonként elkülönítve kimutatja a mentesített követelésrész és
a legmagasabb árfolyamot meghaladó törlesztési kötelezettség összegét. 4. A kamattámogatás szabályai
4. § (1) Az e rendeletben meghatározott feltételekkel a közszférában dolgozó a gyűjtőszámlahitele ügyleti kamatainak
megfizetéséhez kamattámogatást igényelhet. (2) A kamattámogatás olyan pénzügyi intézmény által folyósított gyűjtőszámlahitel kamatainak megfizetéséhez
nyújtható, amely teljesíti az e rendeletben foglaltakat. (3) A közszférában dolgozó támogatott egy gyűjtőszámlahitele ügyleti kamatainak megfizetéséhez veheti igénybe a
kamattámogatást. A kamattámogatásra ugyanazon lakóingatlanhoz kapcsolódó gyűjtőszámlahitelek vonatkozásában egy közszférában dolgozó jogosult.
(4) A kamattámogatásra a közszférában dolgozó támogatott – az (5) bekezdésben meghatározott kivétellel – a rögzített
árfolyam alkalmazási időszaka kezdő időpontjától legfeljebb a rögzített árfolyam alkalmazási időszaka záró
időpontjáig jogosult. (5) Az e rendelet hatálybalépését megelőzően kötött gyűjtőszámlahitelre vonatkozó, a törvény erejénél fogva módosuló
hitelkeret-szerződés esetén a kamattámogatás a 9. § (2) bekezdés b) pont bb) alpontjában meghatározott kérelem
benyújtását követően a devizakölcsön törlesztésére vonatkozó soron következő második törlesztés esedékességi
napjától legfeljebb a rögzített árfolyam alkalmazási időszaka záró időpontjáig jár.
5. § (1) A közszférában dolgozó támogatott a munkáltatói jogkör gyakorlójának bejelenti a gyűjtőszámlahitelre vonatkozó
hitelkeret-szerződés megkötését követő öt napon belül a) a gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződést kötő pénzügyi intézmény nevét és címét,
b) a rögzített árfolyam alkalmazási időszakának várható záró időpontját és
c) a kamattámogatás iránti kérelem benyújtásának időpontját. (2) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti adatban bekövetkezett változásokról a közszférában dolgozó támogatott a változás
bekövetkezését követő 5 napon belül tájékoztatja a munkáltatói jogkör gyakorlóját.
(3) Ha a támogatott közszférában való foglalkoztatási jogviszonya megszűnik, a jogviszony megszűnéséről szóló
(7) bekezdés szerinti értesítésnek a pénzügyi intézmény által történő kézhezvételét követő, gyűjtőszámlahitelre
vonatkozó hitelkeret-szerződés szerinti első esedékesség napjától részére a kamattámogatás nem nyújtható.
(4) A közszférában dolgozó foglalkoztatási jogviszonya megszűnését követően is jogosult a kamattámogatásra, ha
a) megváltozott munkaképességű személynek minősül és közszférában való foglalkoztatási jogviszonya a
megváltozott munkaképessége miatt szűnt meg, b) részére a társadalombiztosítási szabályok alapján öregségi nyugdíjat állapítottak meg, vagy
c) munkáltatója jogutód nélkül megszűnt. (5) Ha a foglalkoztatási jogviszony a közszférában dolgozó halála miatt szűnik meg, a kamattámogatásra az elhunyt
közszférában dolgozó olyan örököse jogosult, aki a) a devizakölcsön fedezetéül szolgáló lakóingatlanát – a pénzügyi lízingszerződés esetét kivéve – megörökölte és
b) a devizakölcsönért helytállni köteles. (6) Az örökös az (5) bekezdés szerinti ingatlanon öröklés jogcímén szerzett tulajdonjogát és a kölcsön visszafizetésére
vonatkozó kötelezettségét az ezen adatokat tartalmazó jogerős teljes hatályú hagyatékátadó végzéssel (ide értve a
rész-hagyatékátadó végzést, valamint a végzés kivonatát is), annak kézhezvételétől számított 8 napon belül a
pénzügyi intézmény részére történő bejelentéssel igazolja. (7) A munkáltatói jogkör gyakorlója a közszférában dolgozó támogatott foglalkoztatási jogviszonyának megszűnése
esetén – a (4) és (5) bekezdésben foglalt eseteket kivéve – 8 napon belül írásban értesíti a támogatott által az
(1) bekezdés alapján bejelentett pénzügyi intézményt. Ha a közszférában dolgozó foglalkoztatási jogviszonyát
közszférán belül másik munkáltatónál folytatja, a munkáltató 8 napon belül írásban értesíti a pénzügyi intézményt az
új munkáltató 16. § (1) bekezdés g) pontja szerinti adatairól.
(8) Ha a közszférában dolgozó támogatott az eredeti devizakölcsön rögzített árfolyamon való törlesztéséből eredő
fizetési kötelezettségeinek 90 napot meghaladóan nem tesz eleget, ezt követően részére a kamattámogatás nem
nyújtható. A kamattámogatás folyósításának megszüntetéséről a pénzügyi intézmény 8 napon belül írásban értesíti a
közszférában dolgozó munkáltatóját. 5. A kamattámogatás mértéke 6. § (1) A kamattámogatás mértéke, ha a közszférában dolgozó támogatott
a) gyermeket nem nevel, évente 3 százalékpont, b) gyermeket nevel, az a) pont szerinti kamattámogatáson felül gyermekenként további 1 százalékpont.
(2) A kamattámogatás (1) bekezdés szerinti mértéke nem haladhatja meg a gyűjtőszámlahitel ügyleti kamatának mértékét.
(3) A közszférában dolgozó támogatott a 4. § (4) vagy (5) bekezdése szerinti időszakban a 9. § (2) bekezdése szerinti
időpontban megállapított mértékű kamattámogatásra jogosult. (4) A közszférában dolgozó támogatott gyűjtőszámláján a 4. § (4) vagy (5) bekezdése szerinti időszakban az
(1) bekezdésben meghatározott mértékű kamattámogatással csökkentett mértékű ügyleti kamat kerül tőkésítésre.
(5) A kamattámogatás számításánál az osztószám 360 nap.
(6) A pénzügyi intézmény annak tényét, hogy a kölcsön kamattámogatott és a kamattámogatás mértékét
a) a gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződésbe foglaltan feltünteti, vagy
b) az e rendelet hatálybalépését megelőzően kötött gyűjtőszámlahitelre vonatkozó, a törvény erejénél fogva
módosuló hitelkeret-szerződés esetén a közszférában dolgozóval közli. 6. A vissza nem térítendő támogatás szabályai
7. § (1) A vissza nem térítendő támogatás a rögzített árfolyam alkalmazási időszakának kezdő időpontját megelőző napon
fennálló devizakölcsön-tartozás összegéből kerül előtörlesztésre. (2) Az (1) bekezdés szerinti előtörlesztés összegének kiszámításakor a Magyar Nemzeti Bank által meghirdetett, 2012.
április 1. és 2012. április 30. között irányadó hivatalos devizaárfolyamok átlagát kell alkalmazni.
(3) A pénzügyi intézmény a gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződésbe foglaltan feltünteti a vissza nem
térítendő támogatás kiszámításának módját. 7. A kamattámogatásra és a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó közös szabályok
8. § (1) Kamattámogatás és vissza nem térítendő támogatás (a továbbiakban együtt: közszférában dolgozók támogatása)
akkor vehető igénybe, ha a közszférában dolgozó a) a munkáltatói igazolás kiállításának időpontjában fennálló foglalkoztatási jogviszonnyal rendelkezik, és nem áll
felmentés, lemondás vagy felmondás hatálya alatt, b) az eredeti devizakölcsön és a gyűjtőszámlahitel adósa vagy adóstársa,
c) a devizakölcsön fedezetét vagy a lízing tárgyát képező lakóingatlanban 2011. december 1-jén és a kérelem
benyújtásának időpontjáig ca) bejelentett lakóhellyel rendelkezik, és cb) életvitelszerűen lakik,
d) – a pénzügyi lízingszerződés esetét kivéve – a devizakölcsön fedezetét képező lakóingatlanban legalább
50 százalékos tulajdoni hányaddal rendelkezik, e) saját maga és vele közös háztartásban élő közeli hozzátartozója 2011. december 1-jén és a kérelem benyújtásának
időpontjáig – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével –
ea) a d) pont szerinti lakóingatlanon kívül más lakás- vagy lakóingatlan-tulajdonnal, vagy
eb) – pénzügyi lízingszerződés esetén – lakás- vagy lakóingatlan-tulajdonnal
nem rendelkezett, és f) saját maga és adóstársa írásban hozzájárul ahhoz, hogy
fa) a 3. § (2) bekezdésében meghatározott adatokat, továbbá a munkáltatójának nevét, címét és adószámát,
valamint a kamattámogatás szempontjából figyelembe vett gyermek adóazonosító jelét a pénzügyi
intézmény a kincstár részére átadja, és fb) az 5. § (1) bekezdése szerinti adatokat a munkáltatója kezelje.
(2) Az (1) bekezdés e) pontjában foglaltaktól eltérően a közszférában dolgozók támogatása akkor is igényelhető, ha az
igénylőnek és vele közös háztartásban élő közeli hozzátartozójának
a) együttesen legfeljebb 50 százalékos tulajdoni hányada van egy olyan lakóingatlanban, amely tulajdonközösség
megszüntetése vagy öröklés útján került a tulajdonukba, b) a tulajdonukban lévő lakóingatlan lebontását az építésügyi hatóság elrendelte vagy engedélyezte, vagy
c) a lakóingatlan több mint két éve öröklés vagy ajándékozás jogcímén haszonélvezettel terhelten került a
tulajdonukba és a haszonélvező bent lakik. 9. § (1) A közszférában dolgozók támogatása iránti kérelmet a devizakölcsönt folyósító pénzügyi intézménynél kell
benyújtani. (2) A kérelemben a) a vissza nem térítendő támogatásra való jogosultság megállapítását és összegének meghatározását a
gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződés iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg, és
b) a kamattámogatásra való jogosultság megállapítását és mértékének meghatározását
ba) a gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződés iránti kérelem benyújtásával egyidejűleg, vagy
bb) e rendelet hatálybalépését megelőzően kötött gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződés esetén
legkésőbb 2012. május 15-éig lehet kérni a pénzügyi intézménytől.
(3) A pénzügyi intézmény a kérelem átvételéről igazolást ad az igénylőnek. A pénzügyi intézmény a kérelmet annak
átvételétől számított 30 napon belül bírálja el. Ha a kérelem benyújtása hiányosan történt, a pénzügyi intézmény az
igénylőt a kérelem benyújtásától számított 15 napon belül 8 napos határidő kitűzésével hiánypótlásra szólítja fel.
Hiánypótlásra történő felszólítás esetén a kérelem elbírálására irányadó határidő a hiánypótlásra biztosított
időtartammal meghosszabbodik. Ha az igénylő a hiánypótlásra történő felszólításban foglaltaknak határidőben nem
tesz eleget, a pénzügyi intézmény a kérelmet elutasítja.
(4) A kérelem benyújtásakor a közszférában dolgozók támogatására való jogosultságot a pénzügyi intézmény a kérelem
benyújtásakor fennálló körülmények alapján ellenőrzi. (5) A pénzügyi intézmény a közszférában dolgozók támogatása éves összegét évente legalább egyszer, éves kimutatás
keretében közli a közszférában dolgozó támogatottal. 10. § (1) A közszférában dolgozók támogatására való jogosultság feltételeinek meglétét az közszférában dolgozó igénylő a
pénzügyi intézmény részére következők szerint igazolja: a) a személyazonosságot személyazonosító igazolvánnyal, érvényes úti okmánnyal vagy kártyaformátumú vezetői
engedéllyel, b) a bejelentett lakóhelyet a személyi azonosítót és lakcímet igazoló hatósági igazolvánnyal,
c) a gyermek születését anyakönyvi kivonattal, elvált szülők kiskorú gyermekeinek elhelyezését a jogerős ítélet
bemutatásával, az örökbefogadást a gyámhatóság engedélyező határozatával, a gyámságot a gyámhatóság
kirendelő határozatával, d) teljes bizonyító erejű magánokiratba foglalt nyilatkozattal
da) a közös háztartásban történő együttélést és db) annak tényét, hogy az adóstárs a közszférában dolgozó közeli hozzátartozója,
e) a továbbtanulást az oktatási intézmény által kiállított igazolással, a megváltozott munkaképességű személlyé
válást az orvos szakértői szerv igazolásával, f) a közszférában dolgozó foglalkoztatási jogviszonyának fennállását és annak tényét, hogy az igénylő nem áll
felmentés, lemondás vagy felmondás hatálya alatt a munkáltatói jogkör gyakorlója által kiállított, a
kamattámogatás iránti kérelem benyújtásának időpontjától számított 10 napnál nem régebbi, a munkáltató
nevét, címét és adószámát is tartalmazó igazolással, g) annak tényét, hogy a közszférában dolgozó végtörlesztési szándékáról a munkáltatóját tájékoztatta, a
munkáltatói jogkör gyakorlója által kiállított igazolással, h) a 8. § (1) bekezdés c) pont cb) alpontjában és e) pontjában foglaltakat az 1. melléklet szerinti nyilatkozat
megtételével, i) a 8. § (1) bekezdés d) pontjában foglaltakat ingatlan-nyilvántartási tulajdoni lap három hónapnál nem régebbi
hiteles másolatával és j) a 4. § (3) bekezdésében foglaltakat a közszférában dolgozó teljes bizonyító erejű magánokiratba foglalt
nyilatkozatával. (2) Ha az igénylő a pénzügyi intézménynek vagy az igazolást kibocsátónak valótlan adatot tartalmazó nyilatkozatot tett,
és ez alapján jutott a közszférában dolgozók támogatásához, a folyósított összeget az igénybevétel napjától
felszámított, a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerint számított késedelmi kamattal növelt összegben köteles a pénzügyi
intézményen keresztül visszafizetni. (3) A pénzügyi intézmény a gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződésbe foglalja a 11. § (1) bekezdésében
meghatározott jogorvoslat lehetőségére vonatkozó, valamint a 12. § (4) bekezdése és a 13. § (2) bekezdése szerinti
jogkövetkezményekre való figyelmeztetést. 11. § (1) Ha a pénzügyi intézmény elutasítja a kérelmet, a közszférában dolgozó igénylőt írásban tájékoztatja a kérelem
elutasításának indokáról, a nem teljesülő igénybevételi feltételek megjelölésével, továbbá arról, hogy ha az igénylő a
kérelem elutasításával nem ért egyet, a közszférában dolgozók támogatására jogosító feltételeknek való megfelelés
megállapítását kérheti a kincstártól. (2) A kérelem elutasítása esetén az igénylő a közszférában dolgozók támogatására jogosító feltételeknek való megfelelés
megállapítása iránt kérelmet nyújthat be a kincstárhoz az írásbeli elutasítás igénylő általi kézhezvételétől számított
15 napon belül. Első fokon a kincstárnak az igénylő lakóhelye szerint illetékes területi szerve, másodfokon a kincstár
központja jár el. (3) A kincstárhoz benyújtott kérelem alapján – a kincstár megkeresésére – a pénzügyi intézmény 8 napon belül csatolni
köteles a kérelem elutasítását megalapozó iratok másolatát. (4) Ha a kincstár jogerős határozatában megállapítja, hogy a közszférában dolgozó igénylő a kérelem pénzügyi
intézményhez történő benyújtásakor az igénybevételi feltételeknek megfelelt, a pénzügyi intézmény e feltételek
fennállásának hiányára hivatkozással a közszférában dolgozók támogatását is tartalmazó gyűjtőszámlahitelre
vonatkozó hitelkeret-szerződés igénylővel történő megkötését és a közszférában dolgozók támogatásának
folyósítását, vagy az e rendelet hatálybalépését megelőzően kötött gyűjtőszámlahitelre vonatkozó, a törvény erejénél
fogva módosuló hitelkeret-szerződés esetén a kamattámogatás folyósítását nem tagadhatja meg. Az igénylő a
pénzügyi intézmény bírálati eljárásában felmerülő mulasztásait a kincstár által lefolytatott eljárás során nem
pótolhatja. 8. A támogatás pénzügyi lebonyolításának közös szabályai
12. § (1) A támogatásra való jogosultság megállapítását és – a 2. § a) és b) pontja szerinti támogatás kivételével – folyósítását,
valamint a támogatásnak a központi költségvetéssel való elszámolását a pénzügyi intézmény végzi. Egy pénzügyi
intézménynek minősülnek az egy összevont alapú felügyelet alá tartozó pénzügyi intézmények.
(2) Ha a pénzügyi intézmény a támogatás jogosulatlan igénybevételre utaló bizonyíték birtokába jut, a támogatottat
írásban felszólítja a támogatás összegének az igénybevétel napjától számított, a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti
késedelmi kamattal növelten történő visszatérítése iránt. A visszatérítés iránti felhívást – annak eredménytelensége
esetén – a pénzügyi intézmény legfeljebb egy alkalommal köteles megismételni. A felhívást oly módon kell közölni,
hogy annak megtörténte bizonyítható legyen. (3) Ha a támogatott a pénzügyi intézmény kétszeri visszafizetési felszólításában foglaltaknak nem tesz eleget, és így a
jogosulatlanul igénybevett támogatást részben vagy egészben nem fizeti vissza, a pénzügyi intézmény a támogatott
támogatás iránti kérelmét, támogatásra való jogosultságáról szóló 10. § (1) bekezdése szerinti nyilatkozatát, a
gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződésének másolatát, valamint az eredménytelen visszafizetési
felszólítást igazoló iratokat megküldi a kincstárnak. (4) A (3) bekezdés szerinti esetben a kincstár a 13. § (2) bekezdésben foglaltak szerint intézkedik a jogosulatlanul igénybe
vett támogatás visszafizetése érdekében. 13. § (1) A kincstár a pénzügyi intézmény 16. § szerinti adatszolgáltatásának megküldését követően a támogatás
igénybevételének jogszerűségét ellenőrzés keretében vizsgálhatja. (2) Ha a kincstár az ellenőrzés során megállapítja, hogy a támogatás igénybevétele jogosulatlanul történt, határozatban
intézkedik a támogatás – igénybevétel napjától számított, a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamattal
növelt összegének – visszatérítése iránt. (3) A közigazgatási hatósági eljárásra első fokon a kincstárnak a támogatott lakóhelye szerint illetékes területi szerve,
másodfokon a kincstár központja az illetékes. A kincstár a jogosulatlan igénybevétel tényéről a pénzügyi intézményt
írásban tájékoztatja. (4) A támogatás (2) bekezdés, valamint a 12. § (2) bekezdése szerinti visszatérítése részletekben történő teljesítésének
engedélyezése esetén kérelemre a kincstár engedélyezheti, ha a támogatott igazolja, hogy a támogatás azonnali és
egyösszegű megfizetése családi, jövedelmi, vagyoni és szociális körülményeire tekintettel aránytalanul súlyos terhet
jelentene. (5) A (4) bekezdés szerinti részletfizetés esetén a támogatás (2) bekezdés vagy 12. § (2) bekezdése szerinti összegének
visszafizetését közvetlenül a kincstár részére teljesíti. 9. Felelősség
14. § (1) A pénzügyi intézmény felelős az állammal szemben minden olyan kárért, amely e rendelet alapján őt terhelő
kötelezettség megsértésével keletkezett. Mentesül a pénzügyi intézmény a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt
el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.
(2) Az (1) bekezdés szerinti károkozás esetén a pénzügyi intézmény a Ptk. 301/A. § (2) bekezdése szerinti késedelmi
kamattal növelten köteles megtéríteni a kárt az állam részére.
(3) A pénzügyi intézmény a neki felróható okból eredő kár esetén a támogatottal szemben köteles helytállni, e
kötelezettségét az államra nem háríthatja át. (4) A támogatásra való jogosultság vizsgálatakor az igénylő által benyújtott nyilatkozatok, okiratok valódiságát – ha a
pénzügyi intézménytől elvárható gondosság tanúsítása mellett annak hamis vagy hamisított volta nem ismerhető fel –
vélelmezni kell. 10. A támogatás központi költségvetéssel való elszámolásának szabályai
15. § (1) A támogatást az állam nevében a kincstár nyújtja a pénzügyi intézmény utólagos elszámolása alapján.
(2) A pénzügyi intézmény az elszámolást a 2. mellékletben meghatározott formában,
a) – a 2. § a) és b) pontja szerinti támogatás esetén – naptári negyedévre vonatkozóan, negyedévente,
b) – a kamattámogatás és a vissza nem térítendő támogatás esetén – naptári hónapra vonatkozóan, havonta
egy alkalommal készíti el. (3) A pénzügyi intézmény az elszámolást cégszerű aláírással ellátva papíron és azzal egyidejűleg elektronikus levélben is
megküldi a) – a 2. § a) és b) pontja szerinti támogatás esetén – a naptári negyedévet, vagy
b) – a kamattámogatás és a vissza nem térítendő támogatás esetén – a tárgyhónapot
követő hónap 20. napjáig a lakásgazdálkodásért és lakáspolitikáért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter)
részére. (4) A kincstár a pénzügyi intézmény által jogszerűen igényelt és utalványozásra befogadott támogatás kifizetését – az
(5) bekezdésben és a 19. § (5) bekezdésében foglalt esetet kivéve – az elszámolás beérkezése hónapjának 20. napját
követő 8 munkanapon belül a miniszter szakmai teljesítésigazolását követően indítja a 10032000-01457106 számú a
„Magánlakás-építéshez nyújtott támogatások" elnevezésű kiadási számla terhére a pénzügyi intézmény által a kincstár
honlapján található adatszolgáltatási felületen történő regisztráció során megjelölt számlája javára.
(5) Az elszámolás késedelmes vagy hibásan történő megküldése esetén az utalási határidő az elkésett vagy a miniszter
észrevétele alapján javított elszámolás miniszterhez történő beérkezésének napjától számított 8 munkanap. Ha a
miniszter az elszámolás javítását tartja szükségesnek, arról a pénzügyi intézményt soron kívül, elektronikus úton
értesíti. (6) A támogatás a pénzügyi intézmény részére vagy a pénzügyi intézmény által történő visszafizetését a pénzügyi
intézmény az elszámolás keretében, jogcímenként összesítve elszámolja és a visszafizetéssel csökkentett összeg
átutalását igényli. (7) Ha a kincstár a pénzügyi intézmény ellenőrzése során a pénzügyi intézmény terhére jogosulatlan támogatáslehívást
állapít meg, a pénzügyi intézmény azt a kincstár megállapításait tartalmazó dokumentum kézhezvételét követően a
Ptk. 301/A. § (2) bekezdése szerinti kamattal növelt összegben köteles a kincstár által vezetett, 10032000-01034004
számú „Különleges bevételek” számlára megfizetni. A miniszter által kiadott teljesítésigazolás nem érinti a kincstár
ellenőrzési jogosultságát. (8) A pénzügyi intézmény elszámolását – szükség esetén a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének bevonásával – a
kincstár ellenőrzi. (9) A kincstár a (8) bekezdés szerinti ellenőrzése során a pénzügyi intézménynél helyszíni ellenőrzést végezhet, és a
szükséges információk, dokumentumok bekérésére vagy azokba a helyszínen történő betekintésre jogosult.
(10) Ha a kincstár a (8) bekezdés szerinti ellenőrzés során a pénzügyi intézmény elszámolásában szabálytalanságot tár fel,
az elszámolással kapcsolatos követelést a pénzügyi intézménnyel szemben a polgári jog szabályai szerint érvényesíti.
11. Adatszolgáltatás szabályai 16. § (1) A pénzügyi intézmény havi rendszerességgel, elektronikus úton megküldi a kincstárnak ellenőrzési céllal a támogatás
új igénybevevőinek következő adatait: a) természetes személyazonosító adatok,
b) lakcím, c) postacím, d) személyazonosító igazolvány, úti okmány vagy kártyaformátumú vezetői engedély száma,
e) adóazonosító jel, f) – a kamattámogatás esetén – a gyermek adóazonosító jele, és
g) – a kamattámogatás és a vissza nem térítendő támogatás esetén – munkáltató neve, címe és adószáma.
(2) A pénzügyi intézmény az e § szerinti adatszolgáltatási kötelezettségét a kincstár honlapjáról elérhető adatszolgáltatási
felületén található útmutató szerinti formában teljesíti a) a 2. § a) és b) pontja szerinti támogatás esetén negyedévente egy alkalommal, a tárgynegyedévet követő hónap
10. napjáig, b) a kamattámogatás és a vissza nem térítendő támogatás esetén havonta egy alkalommal, a tárgyhónapot követő
hónap 10. napjáig. (3) Legkésőbb az első adatszolgáltatási kötelezettség határidejét 20 nappal megelőzően a pénzügyi intézménynek a
kincstártól kérnie kell az adatszolgáltatóként történő nyilvántartásba vételt a kincstár honlapján elérhető igénylőlap
beküldésével. A kincstár az igénylőlap beérkezésétől számított 5 munkanapon belül megküldi az adatszolgáltatás
teljesítéséhez szükséges azonosítót és az adatszolgáltatás módjáról szóló részletes tájékoztatást.
(4) A pénzügyi intézmény az e § szerinti adatszolgáltatása keretében a lakáscélú nyilvántartások vezetéséhez – a
támogatott hozzájárulása alapján – elektronikus úton tájékoztatja a kincstárt a megkötött, megkötött és meghiúsult, a
felmondott és lezárt, valamint a megszüntetett gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeretszerződésekről és a
visszafizetett támogatásokról. 17. § (1) A pénzügyi intézmény a miniszter által vezetett minisztérium honlapján található adatszolgáltatási nyomtatvány
szerint negyedévente, a negyedév utolsó hónapjának elszámolásával egyidejűleg személyes adatokat nem
tartalmazó adatszolgáltatást teljesít a (2) bekezdés szerint a miniszter részére.
(2) Az e § szerinti adatszolgáltatás kiterjed a pénzügyi intézmény által megkötött gyűjtőszámlahitelre vonatkozó
hitelkeret-szerződések számára, összegére, fennálló állományára és a pénzügyi intézmény által a 15. § szerinti
elszámolás keretében lehívott támogatások összegeire. (3) A pénzügyi intézmény az e § szerinti adatszolgáltatást elektronikus úton és nyomtatva, cégszerűen aláírva is megküldi
a miniszter részére. 18. § A pénzügyi intézmény évente, a tárgyévet követő év június 30. napjáig a 16. § (2) bekezdésében meghatározott
módon, elektronikus úton, szerződésenként adatot szolgáltat a kincstárnak a 2. § a) és b) pontja szerinti támogatás és a
kamattámogatás központi költségvetés által megtérített összegéről. 12. Elszámolás és adatszolgáltatás közös szabályai
19. § (1) A pénzügyi intézmény a támogatásokat a kincstár honlapján található adatszolgáltatási felületen elérhető tájékoztató
szerinti formában tartja nyilván. (2) Az (1) bekezdés szerinti tájékoztató eléréséhez és a 16. § és a 18. § szerinti adatszolgáltatás teljesítéshez a kincstár
honlapján található adatszolgáltatási felületen történő regisztráció szükséges. (3) A pénzügyi intézmény az adatszolgáltatását a 16. § szerinti adatszolgáltatás esetén a kincstár, a 17. § szerinti
adatszolgáltatás esetén a miniszter kérésére felülvizsgálja és szükség esetén a javított adatszolgáltatását ismételten
megküldi. (4) A miniszter a 16–18. § szerinti adatszolgáltatás
a) nem teljesítése esetén a támogatás vagy b) hiányos teljesítése esetén a hiányos adatszolgáltatással érintett támogatás 15. § (4) és (5) bekezdése szerinti,
pénzügyi intézmény részére történő folyósítását felfüggeszti. (5) A támogatás folyósítása a (4) bekezdés b) pontja szerinti felfüggesztése esetén a hiányos adatszolgáltatást követő
a) – a 2. § a) és b) pontja szerinti támogatás esetén – negyedéves, vagy
b) – a kamattámogatás és a vissza nem térítendő támogatás esetén – havi
elszámolás szerinti folyósítással egyidejűleg történik. (6) A (4) bekezdés b) pontja szerinti felfüggesztés nem érinti a pénzügyi intézmény adatszolgáltatási hiánnyal nem
érintett támogatásra vonatkozó elszámolási jogosultságát. (7) A miniszter a 2. melléklet szerinti elszámolásokat és a 17. § szerinti adatszolgáltatást – annak feldolgozását követően –
elektronikus úton megküldi a kincstárnak. 20. § Az e rendeletben meghatározott támogatásokat a központi költségvetés „Egyéb lakástámogatások” előirányzatából
kell finanszírozni. 21. § Az e rendeletből eredő valamennyi polgári jogi jogviszonyban az államot a kincstár képviseli.
13. Záró rendelkezések 22. § Ez a rendelet 2012. április 1-jén lép hatályba.
23. § A körültekintő lakossági hitelezés feltételeiről és a hitelképesség vizsgálatáról szóló 361/2009. (XII. 30.) Korm. rendelet
(a továbbiakban: Korm. rendelet) 1. § (3) bekezdése a következő g) ponttal egészül ki:
(A rendelet hatálya nem terjed ki:) „g) a devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítéséről és a lakóingatlanok kényszerértékesítésének rendjéről
szóló 2011. évi LXXV. törvény szerinti szerződésmódosításra és gyűjtőszámlahitelre vonatkozó hitelkeret-szerződésre.”
24. § A Korm. rendelet 1. § (3) bekezdés f) pontjában a „kamattámogatott kölcsönökre.” szövegrész helyébe a
„kamattámogatott kölcsönökre, valamint” szöveg lép. 25. § Hatályát veszti a Korm. rendelet 1. § (3) bekezdés d) pontjában a „valamint” szövegrész.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
257/2012. (X. 11.) KE határozata államtitkári megbízatás megszűnéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja, továbbá a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és
az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 54. §-a alapján – a miniszterelnök javaslatára – megállapítom, hogy
Czene Attilának, az Emberi Erőforrások Minisztériuma államtitkárának e megbízatása 2012. október 7-ei hatállyal
megszűnik. Budapest, 2012. október 3. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
96/2012. (V. 2.) KE határozata bírák felmentéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (3) bekezdés k) pontja, valamint a bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CLXII. törvény 90. §-a
alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára –
a felső korhatár elérése miatt Ágostonné dr. Pfaff Máriát,
Bali Józsefné dr.-t,
Barsiné dr. Gráber Máriát,
Bartha Károlyné dr.-t,
Bauer Jánosné dr.-t,
Benkő Ferencné dr.-t,
Bogdányné dr. Magyar Erzsébetet,
Botka Lászlóné dr.-t,
Bucsi Lászlóné dr.-t,
Csiky Gáborné dr.-t,
dr. Ábrahám Évát,
dr. Ábrán Józsefet,
dr. Akácz Józsefet,
dr. Bacsy Kázmért,
dr. Bánáti Zsuzsannát,
dr. Bánki-Horváth Máriát,
A határozatot az Országgyűlés a 2012. május 2-i ülésnapján fogadta el.
dr. Barakonyi Andrást,
dr. Becker Tibort,
dr. Bédi Saroltát,
dr. Belegi Józsefet,
dr. Benkő Csillát,
dr. Bernáthné dr. András Annát,
dr. Besenyeiné dr. Varga Katalint,
dr. Bocsi Zsuzsannát,
dr. Bodor Máriát,
dr. Bodor Tibort,
dr. Borbély Dalmát,
dr. Buzinkay Zoltánt,
dr. Csernák Istvánt,
dr. Csikós Klárát,
dr. Csukás Lajost,
dr. Dabis Erzsébetet,
dr. Demeter Ferencnét,
dr. Erdész Évát,
dr. Fabricius Lászlót,
dr. Fehér Ferencet,
dr. Fejér Juditot,
dr. Fekete Bálintot,
dr. Fenyő Évát,
dr. Fodor Erzsébetet,
dr. Földényi Gyulánét,
dr. Frech Ágnest,
dr. Fülöp Györgyi Máriát,
dr. Gabona Lajost,
dr. Gál Péternét,
dr. Gautier Jánost,
dr. Gulyás Istvánt,
dr. Gyenge Andrást,
dr. Hajnal Annát,
dr. Halász Zsoltot,
dr. Hankovszky Zsoltot,
dr. Havasi Pétert,
dr. Hegyi Antalnét,
dr. Heidrich Gábort,
dr. Herbai Ilonát,
dr. Hildenbrand Róbertet,
dr. Hildenbrandné dr. Balogh Olgát,
dr. Hóka Józsefet,
dr. Horváth Ibolyát,
dr. Horváth Katalint,
dr. Horváth Zsuzsannát,
dr. Ifkovics Istvánt,
dr. István Annát,
dr. Jankovics Jolánt,
dr. Jászai Juliannát,
dr. Juhász Lászlót,
dr. Kahler Frigyest,
dr. Kalavszky Dezsőt,
dr. Kántor András Richárdnét,
dr. Kármán Miklósnét,
dr. Kárpáti Zoltánt,
dr. Kasza Ferencet,
dr. Kaszainé dr. Mezey Katalint,
dr. Kelemen Józsefet,
dr. Keszthelyiné dr. Hollóvári Annát,
dr. Keyha Juditot,
dr. Kiss Évát,
dr. Kissné dr. Galambos Évát,
dr. Kiszelyné dr. Finta Évát,
dr. Kovács Ilonát,
dr. Kovács Lászlót,
dr. Kozma Györgyöt,
dr. Kozma Istvánnét,
dr. Könyves Bélánét,
dr. Körmendiné dr. Szabó Katalint,
dr. Köszler Ferencet,
dr. Kövér Lászlónét,
dr. Kukla Valériát,
dr. Kun Árpádot,
dr. Kutas Istvánt,
dr. Lábady Tamást,
dr. Lakatos Zoltánt,
dr. Laudon Beátát,
dr. Lendvai Máriát,
dr. Lőrincz Györgynét,
dr. Luxeder Évát,
dr. Maros Mihályt,
dr. Masszi Katalint,
dr. Matarics Erzsébetet,
dr. Mecsér Györgyit,
dr. Meződi Jánost,
dr. Molnár Máriát,
dr. Molnár Tibornét,
dr. Muzsnayné dr. Luby Zsuzsannát,
dr. Nagy Zoltánt,
dr. Nagybalyi-Szántó Ilonát,
dr. Négyesi Lászlónét,
dr. Nikula Valériát,
dr. Nyerges Ilonát,
dr. Oláh Katalint,
dr. Oláh Tibort,
dr. Pataki Istvánnét,
dr. Pétery Pált,
dr. Polgárné dr. Vártok Irént,
dr. Pongrácz Emmát,
dr. Pongrácz Esztert,
dr. Poronyi Györgyit,
dr. Prievaráné dr. Török Ilonát,
dr. Puszta Enikőt,
dr. Püspök Ildikó Máriát,
dr. Rábold Gábornét,
dr. Rakita Zsuzsannát,
dr. Révész Tamásnét,
dr. Révészné dr. Galántai Jolánt,
dr. Saághy Ferencet,
dr. Sándor Zsuzsannát,
dr. Simon Jánost,
dr. Somfai Jánost,
dr. Somné dr. Billege Margitot,
dr. Soós Miklóst,
dr. Sóskuti Évát,
dr. Sömjéni Évát,
dr. Spitz Jánost,
dr. Szabó Pétert,
dr. Szabolcsi Józsefet,
dr. Szabóné dr. Kerékgyártó Juditot,
dr. Szász Magdolnát,
dr. Szathmáry Szabolcs Józsefet,
dr. Székely Katalint,
dr. Szentgyörgyi Ildikót,
dr. Szepes Andrást,
dr. Szirmai Györgyöt,
dr. Szollár Pált,
dr. Szücs Józsefet,
dr. Szűcsné dr. Édl Gabriellát,
dr. Tánczos Mártát,
dr. Tarnóczai Tibort,
dr. Tóth Istvánt,
dr. Tóth Józsefet,
dr. Tóth Tibornét,
dr. Tölg-Molnár Lászlót,
dr. Ujkéry Csabát,
dr. Ungvári Istvánt,
dr. Varga Klárát,
dr. Varga Zoltánt,
dr. Vértényné dr. Futó Gabriellát,
dr. Virág Gábor Mihályt,
Endre Istvánné dr.-t,
Erőss Károlyné dr. Vajvoda Ildikót,
Fardáné dr. Keil Zsuzsannát,
Fluckné dr. Papácsy Editet,
Gombkötő Ottóné dr.-t,
Gyöngyösiné dr. Gyügyei Klárát,
Hainfahrt Mártonné dr.-t,
Hajnal Lászlóné dr.-t,
Harmos Ferencné dr.-t,
Hermányné dr. Tóth Edinát,
Hidvéginé dr. Adorján Líviát,
Horváth Csabáné dr.-t,
Jánné dr. Bakó Zsuzsannát,
Jelinekné dr. Durkó Máriát,
Kátai Józsefné dr.-t,
Klapperné dr. Lankás Évát,
Korompainé dr. Angyal Erzsébetet,
Lévai Zsoltné dr.-t,
Márton Zoltánné dr.-t,
Miszlayné dr. Lányi Évát,
Mogony Józsefné dr.-t,
Mohácsy Lászlóné dr.-t,
Mosonyi Gyuláné dr.-t,
Oroszné dr. Diósi Máriát,
Simon Zoltánné dr.-t,
Siposné dr. Nádai Ágnest,
Soós József Csabát,
Soósné dr. Vajda Mártát,
Szabóné dr. Farkas Rozáliát,
Szabóné dr. Sós Anikót,
Szendiné dr. Kiss Idát,
Szilvásyné dr. Futó Rózsát,
Takácsné dr. Varga Erzsébetet,
Thuránszkyné dr. Molnár Erzsébet Évát,
Tímár Lászlóné dr.-t,
Tokajiné dr. Tréki Editet és
Zsolt Miklósné dr.-t
2012. június 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem. Budapest, 2012. március 29.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
112/2016. (IV. 6.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés i) pontja, valamint a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 9. §-a
alapján – a belügyminiszter BM/4813-2/2016. számú előterjesztésére – Babidorics Natália (születési neve: Pcsolinszki
Natália Joszifovna; más átírással: Babydorych Nataliia; születési hely, idő: Alsódomonya [Szovjetunió], 1969. április 14.)
magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2016. március 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1798/2015. (XI. 10.) Korm. határozata a Magyarország 2015. központi költségvetéséről szóló 2014. C. törvény alapján a XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Normatív finanszírozás alcím, 3. Köznevelési célú humánszolgáltatás és működési támogatás jogcímcsoport előirányzat túllépésének jóváhagyásáról.
A Kormány a  Magyarország 2015. évi központi költségvetéséről szóló 2014. évi C. törvény (a  továbbiakban:
Kvtv.) 17.  §-a, valamint a  4.  melléklet 2.  pontja alapján jóváhagyja a  Kvtv. 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások
Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Normatív finanszírozás alcím, 3. Köznevelési célú
humánszolgáltatás és működési támogatás jogcímcsoport kiadási előirányzatának legfeljebb 29 295 700 ezer forint
összeggel történő túllépését.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
35/2012. (VII. 17.) AB határozata a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. XXIII. törvény egyes alkotmányellenesnek minősített rendelkezései alkalmazásának kizárására irányuló indítványok elutasításáról.
Az Alkotmánybíróság teljes ülése folyamatban lévő ügyekben alkalmazandó alkotmányellenes jogszabály alkalmazási
tilalmának megállapítására irányuló bírói kezdeményezések tárgyában – dr. Holló András, dr. Lévay Miklós, dr. Pokol Béla
és dr. Stumpf István alkotmánybírók párhuzamos indokolásával – meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvénynek – a köztisztviselők jogállásáról
szóló 1992. évi XXIII. törvény módosításáról rendelkező 2010. évi CLXXIX törvény 1. §-ával megállapított – 17. §
(1) bekezdése alkotmányellenesnek minősített és a határozat közzétételét követő naptól, 2011. április 8-tól hatálytalan
rendelkezésnek a Nyíregyházi Munkaügyi Bíróság előtt 3.M.310/2011. szám alatt, valamint e határozat mellékletében
felsorolt, folyamatban lévő ügyekben történő alkalmazásának kizárására irányuló indítványokat elutasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítványok alapján
a 29/2011. (IV. 7.) AB határozatával (a továbbiakban: Abh.1.) – egyéb rendelkezések mellett – megállapította, hogy
a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvénynek (a továbbiakban: Ktv.) – a Ktv. módosításáról rendelkező
2010. évi CLXXIV. törvény 1. §-ával megállapított – 17. § (1) bekezdése – amely lehetővé tette a köztisztviselői
jogviszony munkáltató általi indokolás nélküli megszüntetését – alkotmányellenes, ezért azt megsemmisítette.
A megsemmisített rendelkezés a határozat közzétételét követő napon veszítette hatályát.
Az Abh.1. III. pontjában kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a Ktv. 17. § (1) bekezdése
azért alkotmányellenes, mert sérti az Alkotmányról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány)
2. § (1) bekezdésében szabályozott jogállamiság elvét, a 70/B. § (1) bekezdésében szabályozott munkához való jogot,
a 70. § (6) bekezdésében szabályozott közhivatal viseléséhez való jogot, az 57. § (1) bekezdésében szabályozott
bírósághoz fordulás jogát, és az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében szabályozott emberi méltósághoz való jogot.
Az Alkotmánybíróság a Ktv. 17. § (1) bekezdését „ex nunc” hatállyal – a határozat közzétételét követő nappal –
semmisítette meg. A megsemmisítés időpontjának meghatározásakor az Alkotmánybíróság figyelemmel volt
a megsemmisített jogszabályi rendelkezés alkalmazására történő felkészülési idő teljes hiányára, valamint arra, hogy
a megsemmisítés következtében a köztisztviselők felmentése nem marad szabályozás nélkül, mivel a Ktv. 17. §-ának
további rendelkezései tartalmaznak szabályokat a köztisztviselői jogviszony munkáltató által történő
megszüntetésére. Az Abh.1. meghozatalát követően az Alkotmánybírósághoz – 2011-ben és 2012-ben – több bírói indítvány érkezett,
amelyekben a Nyíregyházi Munkaügyi Bíróság, a Tatabányai Munkaügyi Bíróság, a Szolnoki Munkaügyi Bíróság,
a Budapest Környéki Munkaügyi Bíróság, valamint a Fővárosi Munkaügyi Bíróság bírái kezdeményezték a Ktv. 17. §
(1) bekezdésének az előttük folyamatban lévő ügyekben való alkalmazhatósága kizárásának megállapítását.
Az indítványokra okot adó konkrét perekben a köztisztviselő felperesek közszolgálati jogviszonyát a munkáltatók
a Ktv. 17. § (1) bekezdése alapján felmondták. A felperesek a perek többségében a köztisztviselői jogviszony indokolás
nélküli jogellenes megszüntetésének megállapítása és a jogellenes megszüntetés következményeinek alkalmazása
iránt indítottak pert a munkáltatóval szemben. Azokban az ügyekben, amelyek 2011-ben érkeztek, a bíróságok az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
(a továbbiakban: régi Abtv.) 38. §-a alapján a per felfüggesztése mellett az Alkotmánybírósághoz fordultak és az
előttük folyamatban lévő perekben alkalmazási tilalom kimondását kérték az Alkotmánybíróság által megsemmisített
Ktv. 17. § (1) bekezdésére. Indokolásul hivatkoztak a 8/2011. (II. 18.) AB határozatra, az Abh.1.-re és a 35/2011. (V. 6.)
AB határozatra. Az Alkotmánybíróságon 2011-ben indult eljárásokban az Alkotmánybíróság 2012 januárjában az
Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI törvény (a továbbiakban: Abtv.) 73. § (1) bekezdése szerint felhívta az
indítványozókat indítványuk kiegészítésére. Egy indítványozó, a Szolnoki Munkaügyi Bíróság bírája egészítette ki
a felhívás alapján az indítványát. Álláspontja szerint a megsemmisített jogszabályi rendelkezés az Alaptörvény
B) cikk (1) bekezdésébe, az I. cikk (1)–(3) bekezdésébe, a II. cikkbe, a XV. cikk (1) bekezdésébe és a XXVIII. cikk
(1) bekezdésébe ütközik. Azok az indítványozók akik 2012-ben terjesztették elő indítványukat, az Abtv. 25. §-ára utalással hivatkoztak arra,
hogy amennyiben a Ktv. 17. § (1) bekezdését a konkrét perben kellene alkalmazni, az alaptörvény-ellenességet
valósítana meg. Utaltak az Abh.-ra és a 35/2011. (V. 6.) AB határozatra is. Több perben a Budapest Környéki Munkaügyi
Bíróság bírájának álláspontja az, hogy a Ktv. 17. § (1) bekezdése az Alaptörvény Alapvetés B) cikk (1) bekezdésébe,
a II. cikkbe, a XII. cikk (1) bekezdésbe, a XXIII. cikk (8) bekezdésbe és a XXVIII. cikk (1) bekezdésbe ütközik.
Egy másik – szintén a Budapest Környéki Munkaügyi Bíróság bírája – indítványozó szerint a Ktv. 17. § (1) bekezdése
az Alaptörvény Alapvetés B) cikk (1) bekezdésbe, T) cikk (3) bekezdésbe, a II. cikkbe, a XII. cikk (1)–(2) bekezdésbe,
a XVII. cikk (1) és (3) bekezdésbe, a XXIII. cikk (8) bekezdésbe, a XXV. cikkbe és a XXVIII. cikk (7) bekezdésbe ütközik.
Az Alkotmánybíróság együttes vizsgálat és elbírálás végett elrendelte az előtte e tárgyban folyamatban lévő ügyeknek
az egyesítését az Abtv. 58. § (2) bekezdése, illetve az Alkotmánybíróság Ügyrendjéről szóló 1/2012. (I. 3.) Tü. határozat
32. § (1) bekezdése [MK. 2012/1. szám, 237.o.] alapján mert azok tárgya egymással összefügg.
II. 1. Alaptörvény érintett rendelkezései szerint: „24. cikk
(2) Az Alkotmánybíróság b) bírói kezdeményezésre felülvizsgálja az egyedi ügyben alkalmazandó jogszabálynak az Alaptörvénnyel való
összhangját;” 2. A régi Abtv. – 2011. december 31-ig hatályban volt – szabálya:
„38. § (1) A bíró – a bírósági eljárás felfüggesztése mellett – az Alkotmánybíróság eljárását kezdeményezi, ha az előtte
folyamatban levő ügy elbírálása során olyan jogszabályt vagy közjogi szervezetszabályozó eszközt kell alkalmazni,
amelynek alkotmányellenességét észleli. (2) Kérelemben a bíró (1) bekezdés szerinti eljárását kezdeményezheti az, aki szerint a folyamatban lévő ügyében
alkalmazandó jogszabály alkotmányellenes.” „43. § (1) Azt a jogszabályt vagy a közjogi szervezetszabályozó eszközt, amelyet az Alkotmánybíróság a határozatában
megsemmisít, az erről szóló határozatnak a hivatalos lapban való közzétételét követő naptól nem lehet alkalmazni.
(2) A jogszabálynak vagy a közjogi szervezetszabályozó eszköz megsemmisítése, – (3) bekezdésben foglalt eset
kivételével – nem érinti a határozat közzététele napján vagy azt megelőzően létrejött jogviszonyokat, s a belőlük
származó jogokat és kötelezettségeket. […] (4) Az Alkotmánybíróság a 42. § (1) bekezdésében, valamint a 43. § (1)–(2) bekezdésében meghatározott időponttól
eltérően is meghatározhatja az alkotmányellenes jogszabály hatályon kívül helyezését vagy konkrét esetben történő
alkalmazhatóságát, ha ezt a jogbiztonság, vagy az eljárást kezdeményező különösen fontos érdeke indokolja.”
3. Az Abtv. hatályos szabálya: „25. § Ha a bírónak az előtte folyamatban levő egyedi ügy elbírálása során olyan jogszabályt kell alkalmazni, amelynek
alaptörvény-ellenességét észleli, vagy alaptörvény-ellenességét az Alkotmánybíróság már megállapította, – a bírósági
eljárás felfüggesztése mellett – az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés b) pontja alapján az Alkotmánybíróságnál
kezdeményezi a jogszabály vagy jogszabályi rendelkezés alaptörvény-ellenességének megállapítását, illetve az
alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazásának kizárását.” III. A bírói kezdeményezések nem megalapozottak.
1. A jelen eljárás alapját képező folyamatban lévő peres ügyekben eljáró bírák egy része az Alkotmány és a régi Abtv.
hatályban léte alatt nyújtotta be indítványát. Az indítványok előterjesztése után Magyarország Alaptörvényének
átmeneti rendelkezései (a továbbiakban: Átmeneti rendelkezések) 31. cikk (3) bekezdése hatályon kívül helyezte
az Alkotmányt, 2012. január 1. napján pedig hatályba lépett Magyarország Alaptörvénye (a továbbiakban:
Alaptörvény). Az Alaptörvény hatályba lépése miatt az Alkotmánybíróságnak vizsgálnia kellett azt, hogy az Abh.1.-ben
– az Alkotmányban biztosított jogokra tekintettel – tett megállapítások alkotmányossági szempontból mennyiben
felelnek meg az Alaptörvény rendelkezéseinek. Abban az esetben, ha az Alkotmányban szabályozott valamely
alapelvet vagy alapjogot változatlan szöveggel vagy tartalmilag azonosan szabályoz az Alaptörvény is, és az egyéb
körülményekben sem következett be olyan alapvető változás, mely az adott alapjog korábbitól eltérő tartalmú
értelmezését indokolná, az Alkotmánybíróság fenntartja az adott alapjog tartalmával kapcsolatos gyakorlatát.
Egy indítványozó indítványkiegészítésben, további indítványozók – akik 2012-ben kezdeményezték az
Alkotmánybíróság eljárását – eredeti indítványukban a jelen határozat I. pontjában írtak szerint megjelölték azt, hogy
a Ktv. 17. § (1) bekezdése – ha a perben azt alkalmazni kellene – álláspontjuk szerint az Alaptörvény mely
rendelkezéseit sérti. Az Alaptörvény megjelölt rendelkezései – a T) cikk, az I. cikk (1)–(3) bekezdése, a XII. cikk
(2) bekezdése, XVII. cikk (1) és (3) bekezdése, a XXIII. cikk (8) bekezdése, a XXV. cikk, a XXVIII. cikk (1) és (7) bekezdése
kivételével – tartalmilag ugyanazok az alkotmányi szabályok, amelyek alapján az Alkotmánybíróság az Abh1.-ben
megállapította a Ktv. 17. § (1) bekezdése alkotmányellenességét.
Az Alkotmánybíróság az Abh.1.-ben a Ktv. 17. § (1) bekezdése alkotmányellenességének alapjaként
a jogállamiság-jogbiztonság elve, a munkához való jog, a közhivatal viseléséhez fűződő alapjog, az emberi méltóság
védelméhez fűződő jog, valamint a hatékony bírói védelemhez fűződő jog sérelmét jelölte meg.
Az Abh.1.-ben hivatkozott alkotmányos elvet és alapjogokat – az Alkotmányhoz hasonlóan – az Alaptörvény is elismeri
és védi. A jogállamiság elvét az Alapvetések fejezetének B) cikk (1) bekezdése, az emberi méltóság védelméhez fűződő
alapjogot a Szabadság és felelősség fejezet II. cikke, a munkához való jogot a XII. cikk (1) bekezdése, a közhivatal
viseléséhez fűződő jogot a XXIII. cikk (8) bekezdése, a hatékony bírói védelemhez való jogot pedig a XXVIII. cikk
(1) bekezdése tartalmazza. Nem ideértve az emberi méltóság védelméhez fűződő alapjogot, az alapjogok és az állami
működés alapelvének rögzítése szövegszerű azonosságot mutat az Alkotmányban és az Alaptörvényben.
Tekintettel arra, hogy az Alkotmánybíróság a Ktv. 17. § (1) bekezdése alkotmányellenességét az Alkotmány több olyan
rendelkezésének [2. § (1) bekezdése, 70/B. § (1) bekezdése, 70. § (6) bekezdése, 57. § (1) bekezdése, 54. § (1) bekezdése]
sérelme miatt állapította meg, melyek az Alaptörvényben is szabályozásra kerültek, az indítványozók által felhozott
további alkotmányossági kérdéseket az Alkotmánybíróság – az alábbiakra való utalással – nem vizsgálta érdemben.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a Ktv. 17. § (1) bekezdésének az Abtv. 25. §-a szerinti
alaptörvény-ellenesség vizsgálata szükségtelen, az Alaptörvény hatálybalépése sem a megsértett alapjogok és
alkotmányos elvek alapján nem indokolja az alaptörvény-ellenesség ismételt vizsgálatát. Az Alkotmánybíróság az
alaptörvény-ellenesség tekintetében a jelen határozat alapjaként elfogadja az Abh.1.-ben a Ktv. 17. § (1) bekezdés
alkotmányellenessége tárgyában tett megállapításokat. Ezenkívül utal arra is, hogy ha az Alkotmánybíróság által
korábban alkotmánysértőnek minősített és megsemmisített jogszabály vagy jogszabályi rendelkezés
alkotmányossági felülvizsgálatát más alaptörvényi tételre (alkotmányos összefüggésre) tekintettel kérik felülvizsgálni,
mint amilyen alkotmányos összefüggés alapján az Alkotmánybíróság az adott jogszabályt vagy jogszabályi
rendelkezést megsemmisítette, az okafogyott eljárás. [Az Alkotmánybíróság ügyrendjéről szóló 1/2012. (I. 3.)
TÜ határozat 60. § (3) bekezdése, MK 2012/1. szám 252. o.] Az Alkotmánybíróság ezért a továbbiakban a Ktv. 17. §
(1) bekezdése alkalmazási tilalmának kimondására vonatkozó indítványi elemeket vizsgálta meg.
2. Az Alkotmánybíróság 35/2011. (V. 6.) AB határozatában (ABK, 2011. május, 396., a továbbiakban: Abh.2.) értelmezte
a régi Abtv. 43. § (1)–(2), illetve (4) bekezdéseit. Korábbi gyakorlatát megváltoztatva az alábbi megállapításokat tette:
Az Alkotmánybíróság gyakorlata a jog kiszámítható működését tartja szem előtt. Ugyanakkor megállapította azt is,
hogy a testület alkotmányvédelmi feladatának egyik lényeges célja az, hogy alkotmányellenes norma ne
érvényesülhessen a jogrendben. A bíró az Alkotmány 50. § (1) bekezdése szerinti alkotmányos kötelezettségét akkor
tudja maradéktalanuk teljesíteni, ha az alkotmányos jog alkalmazásával, értelmezésével dönt az elé tárt jogvitákban.
A két döntéshozó bírói szerv közötti kapcsolatot tehát az alkalmazandó jog alkotmányosságának garantálása teremti
meg, eszköze pedig a régi Abtv. 38. § (1) bekezdése szerinti bírói kezdeményezés. A jogvitában döntést hozó bíró tehát
az alkotmányos jogszabály alkalmazása révén tesz eleget Alkotmányból folyó kötelezettségének, az
Alkotmánybíróság pedig akkor, ha érdemben bírál el minden elé tárt bírói kezdeményezést. Ezek eredményeként
állhat elő az a helyzet, hogy a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog alapján keletkezett jogviszonyok hasonló
elbírálást nyerhetnek a bíróság előtt (ABK, 2011. május, 401.).
Az Abh.2.-ben – ahogyan azt 76/2011. (X. 28.) AB határozat (ABK 2011. október, 897, 899.) tartalmazza – a jogbiztonság
elvének érvényesítése érdekében, az Alkotmánybíróság egyéni alkotmányvédelemben fennálló alkotmányos
kötelezettsége, valamint a bíróság előtti egyenlőség alkotmányos eljárási elve alapján az Alkotmánybíróság arra
a következtetésre jutott, hogy hatásköri szabályai megadják a lehetőséget a bírói kezdeményezések esetében az
alkotmányellenes jogszabály alkalmazási tilalmának általános, minden folyamatban lévő perre kiterjedő kizárására,
illetve arra is, hogy korábban megállapított alkotmányellenesség esetén az alkalmazási tilalomról önállóan döntsön.
Az Abh.2. ugyan lehetőséget adott arra, hogy alkotmányellenességet megállapító határozat meghozatalát követően
kizárólag alkalmazási tilalom kimondását kezdeményezzék a bíróságok, de csak abban az esetben, ha a korábbi
határozat bírói kezdeményezés alapján állapított meg alkotmányellenességet és rendelt el a bírói
kezdeményezésekkel érintett konkrét ügyekben alkalmazási tilalmat. Az Abh.2. értelmében a jogállamiságot és a törvény előtti egyenlőséget sértette az, hogy a határozat meghozatalát
követően benyújtott bírói kezdeményezésekkel érintett ügyekben még az alkotmányellenes jogszabály alapján kellett
volna dönteni, míg a többi, a határozattal érintett ügyben már nem.
Az Abh.2. kimondta, hogy „az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlatától eltérve, arra a következtetésre jutott, hogy bírói
kezdeményezésen alapuló konkrét normakontroll eljárásban az alkotmányos jog érvényre juttatásához – adott
körülmények között – fontosabb érdek fűződik, mint a csupán formális értelemben vett jogállamiság elvének
követéséhez. Olyan esetben tehát, amikor a konkrét peres eljárásban a bíró alkotmányos kötelezettségeinek eleget
téve az alkalmazandó jog alkotmányossági vizsgálatát kezdeményezi, az Alkotmánybíróság által megállapított
alkotmányellenesség hatálya főszabály szerint kiterjed minden, az alkotmánybírósági eljárás alapjául szolgáló üggyel
megegyező ténybeli és jogi alapból származó folyamatban lévő peres eljárásra is. (…) Emellett meg kell adni
a lehetőségét annak is, hogy a konkrét normakontroll eljárásban megállapított alkotmányellenes norma általános
alkalmazási tilalom kimondása hiányában se érvényesülhessen a folyamatban lévő, azonos ténybeli alapból származó,
ugyanazon jog alapján megítélendő, de az Alkotmánybíróság elé el nem jutott eljárásokban. Ezt indokolja az
alkotmányos jog érvényesítésének bírói kötelezettsége, és a peres felek bíróság előtti egyenlőséghez, illetve
a törvényes bíróhoz való alapjogainak érvényesíthetősége a jelen határozat IV. pontjában kifejtettek szerint. Ezért
az alkotmánybírósági eljárás alapjául szolgáló üggyel azonos ténybeli és jogi alapból származó peres eljárással
párhuzamosan folyamatban lévő perek esetében utólag is biztosítani kell az alkalmazás kizárásának lehetőségét. Mivel
a bíró alkotmányos felhatalmazása az alkotmányellenes jog mellőzésére nem terjed ki, ezért lehetőséget kell
biztosítani arra is, hogy csak alkalmazási tilalom kimondására irányuló bírói kezdeményezést is érdemben
vizsgálhasson az Alkotmánybíróság.” Ezek a megállapítások konkrét normakontrollra és bírói kezdeményezésre vonatkoznak. Az Alkotmánybíróság az
Abh.2.-ben nem terjesztette ki az alkalmazási tilalom önálló kezdeményezésének a lehetőségét az olyan esetekre,
amikor egy határozat hatályban lévő jogszabályról, absztrakt normakontroll eljárásban született. Az Abh.2. nem bírált
el alkotmányjogi panaszt, és nem tette lehetővé azt sem, hogy alkotmányellenességet megállapító határozat
meghozatalát követően kizárólag alkalmazási tilalom kimondására irányuló alkotmányjogi panaszt nyújtsanak be.
3. A jelen ügyhöz egyesített bírói kezdeményezések egy részének benyújtását követően hatályát vesztette a régi Abtv.
A jelenleg hatályban lévő Abtv. 25. §-a változatlanul lehetővé teszi azt, hogy ha a bírónak az előtte folyamatban levő
egyedi ügy elbírálása során olyan jogszabályt kell alkalmazni, amelynek alaptörvény-ellenességét észleli, vagy
alaptörvény-ellenességét az Alkotmánybíróság már megállapította, – a bírósági eljárás felfüggesztése mellett –
az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés b) pontja alapján az Alkotmánybíróságnál kezdeményezze a jogszabály vagy
jogszabályi rendelkezés alaptörvény-ellenességének megállapítását, illetve az alaptörvény-ellenes jogszabály
alkalmazásának kizárását. Az Abtv. 41. § (3) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság hatályon kívül helyezett jogszabály alaptörvény-ellenességét
akkor állapíthatja meg, ha a jogszabályt konkrét esetben még alkalmazni kellene. A 45. § (4) bekezdése felhatalmazza
az Alkotmánybíróságot arra, hogy a 45. § (1)–(3) bekezdésben meghatározottaktól eltérően is meghatározza az
Alaptörvénnyel ellentétes jogszabály hatályon kívül helyezését, illetve a megsemmisített jogszabály általános vagy
egyedi ügyekben történő alkalmazhatatlanságát, ha ezt az Alaptörvény védelme, a jogbiztonság vagy az eljárást
kezdeményező különösen fontos érdeke indokolja. Az Abtv. lehetővé teszi, hogy bírói kezdeményezés alapján egyedi ügyben a jogszabály alkalmazhatatlanságát mondja
ki az Alkotmánybíróság. Ezt a szabályt azonban – az Abh.2.-ben kifejtettekre tekintettel – az Abtv. jogkövetkezményre vonatkozó
rendelkezéseivel összhangban kell értelmezni. Az Abtv. 45. § (3) bekezdése értelmében a jogszabály megsemmisítése nem érinti a határozat közzététele napján vagy
azt megelőzően létrejött jogviszonyokat, és a belőlük származó jogokat és kötelezettségeket. Az Abtv. 45. §
(4) bekezdése ugyanakkor lehetővé teszi, hogy az Alkotmánybíróság ettől eltérően is meghatározhassa az
Alaptörvénnyel ellentétes jogszabály hatályon kívül helyezését, illetve a megsemmisített jogszabály általános vagy
egyedi ügyekben történő alkalmazhatatlanságát, ha ezt az Alaptörvény védelme, a jogbiztonság vagy az eljárást
kezdeményező különösen fontos érdeke indokolja. Az Abtv. 25. §-a bírónak, és az előtte folyamatban levő egyedi ügy elbírálása során teszi lehetővé, hogy olyan
jogszabály alkalmazandóságánál, amelynek az alaptörvény-ellenességét az Alkotmánybíróság már megállapította,
kezdeményezze az alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazásának kizárását. Az újabb alkalmazási tilalmat akkor lehet
elrendelni az Abtv. 45. § (4) bekezdése alapján, ha ez szolgálja a jogbiztonságot és a törvény előtti egyenlőséget, vagyis
a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog alapján keletkezett jogviszonyok hasonló elbírálását a bíróság előtt.
4. Absztrakt normakontroll eljárásban az alaptörvény-ellenesség megállapításának és a jogszabály megsemmisítésének
általában ugyanolyan hatása kell legyen, mint amilyen a jogalkotói hatályon kívül helyezésnek van. Vagyis fő szabály
szerint egy AB-határozatnak sem lehet visszaható hatálya, kivéve, ha ezt az Abtv. lehetővé teszi és az
Alkotmánybíróság így dönt (pl. jogerősen befejezett büntetőeljárások felülvizsgálatának elrendelésénél, vagy ha ezt
az Alaptörvény védelme, a jogbiztonság vagy az eljárást kezdeményező különösen fontos érdeke indokolja.)
Alaptörvény-ellenes jogszabály vagy jogszabály alaptörvény-ellenes értelmezése alapján számos tényállás keletkezik
folyamatosan, amelyek eltérő szakaszban, vagy az eljárások különféle fázisaiban lehetnek. Ezért az
Alkotmánybíróságnak lehetősége van az Abtv. alapján arra, hogy a jogkövetkezményeket az alaptörvény-ellenességet
megállapító határozatában viszonylag szabadon határozza meg és a következményeket illetően az egyedi esetekben
mérlegeljen a jogbiztonság, az egyéni jogok védelme és az alaptörvény-védelem szempontjai között. Az Abh.1. ex
nunc hatállyal semmisítette meg a Ktv. 17. § (1) bekezdését. A határozat konkrét ügyben vagy ügyekben nem rendelt
el semmilyen alkalmazási tilalmat; bírói kezdeményezésről vagy alkotmányjogi panaszról nem kellett dönteni. Ezért
a hasonló ténybeli alapból származó, azonos jog alapján keletkezett jogviszonyok akkor nyerhetnek el hasonló
elbírálást a bíróság előtt, ha az Alkotmánybíróság a jelen esetben sem mondja ki a Ktv. 17. § (1) bekezdése
alkalmazhatatlanságát a bírói kezdeményezésekkel érintett ügyekben. Az Alkotmánybíróság a kifejtettek alapján a Ktv. 17. § (1) bekezdésének a jelen eljárás tárgyát képező, folyamatban lévő
munkaügyi perekben való alkalmazásának kizárására irányuló indítványokat elutasította.
A határozat közzététele az Abtv. 44. § (1) bekezdésén alapul.
Budapest, 2012. július 16. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
177/2015. (IV. 23.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés f )  pontja, illetve a  Magyarország címerének és zászlajának használatáról,
valamint állami kitüntetéseiről szóló 2011.  évi CCII.  törvény 18.  § (1)  bekezdése alapján – a  miniszterelnök
előterjesztésére –
a magyar–chilei diplomáciai kapcsolatok megerősítését és a  kétoldalú gazdasági, tudományos és kulturális
együttműködés továbbfejlesztését szolgáló munkája, valamint Magyarország Latin-Amerika-politikáját támogató
tevékenységének elismeréseként
Rodrigo José Nieto Maturana, a Chilei Köztársaság budapesti nagykövete részére a
MAGYAR ÉRDEMREND
 középkeresztje
 polgári tagozata kitüntetést adományozom. Budapest, 2015. április 17.
Áder János s. k.,
 köztársasági elnök