text:
321/B/2010. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság a műteremlakások bérletére
vonatkozó egyes szabályokról szóló 15/1995. (XII. 29.)
MKM rendelet egésze, illetve 11–12. §-ai alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló
– az Alkotmány 42. §-ára alapított – indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság a műteremlakások bérletére
vonatkozó egyes szabályokról szóló 15/1995. (XII. 29.)
MKM rendelet 11–12. §-ai alkotmányellenességének
megállapítására és megsemmisítésére irányuló – az Alkotmány 43. §-ára alapított – indítványt, illetve a 15. § alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt visszautasítja.
I. Az indítványozó a műteremlakások bérletére vonatkozó
egyes szabályokról szóló 15/1995. (XII. 29.) MKM rendelettel (a továbbiakban: R.) kapcsolatban fordult az Alkotmánybírósághoz.
1. Egyrészt rámutatott, hogy az R. megalkotására a művelődési és közoktatási miniszternek felhatalmazást adó
rendelkezés – a lakások és helyiségek bérletére, valamint
az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló
1993. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Lt.) 87. §
(4) bekezdése – már nem hatályos, s a korábbi szövegezéssel szemben a jelenlegi felhatalmazó rendelkezés [Lt. 83. §
(3) bekezdés] a kultúráért felelős minisztert hatalmazza fel
rendeletalkotásra. A vázolt törvénymódosítás – kifogásolja az indítványozó – „nem került átvezetésre az R. szövegezésén”, s így a két jogszabály (az R. és az Lt.) nem állnak
összhangban.
2. Emellett az indítványozó konkrétan az R. 11–12. §-ai
(elidegenítés, vételárral, lakáshasználati díjjal való rendelkezés) és 15. §-a (hatálybalépés) alkotmányosságának a
vizsgálatát kérte.
Az R. 11–12. §-aival összefüggésben az indítványozó a
helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény
(a továbbiakban: Ötv.) 1. § (1)–(6) bekezdéseivel való ellentétre, illetve az Alkotmány 42–43. §-ainak sérelmére
hivatkozott. Kifejtette, hogy az Ötv. alapján a helyi önkormányzás lényege a helyi érdekű közügyek önálló és demokratikus intézése, a műteremlakások esetében azonban
mégsem teljes a helyi önkormányzat tulajdonosi rendelkezési joga, szabályozási lehetősége. Ezen ingatlanok elidegenítése ugyanis a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány (a továbbiakban: MAK) előzetes engedélyéhez kötött – ami gyakorlatilag forgalomképtelenséget jelent –, ez
pedig komoly hátrányokkal, terhekkel jár az önkormányzat számára. A műteremlakás elidegenítéséből származó
jövedelem 70 %-a ráadásul nem is az önkormányzatot illeti, ami nem áll összhangban az Ötv. 1. § (6) bekezdésének
előírásaival (önkormányzati tulajdonnal, bevételekkel való szabad rendelkezés szabadsága). Az indítványozó kifejti, hogy amennyiben a műteremlakások ügye mégsem helyi, hanem országos közügy, akkor „a közteherviselési
gyakorlat alkotmányellenes”, tehát az, hogy „a quasi elidegeníthetetlen műteremlakás karbantartásáról, állagának
megőrzéséről a helyi önkormányzatnak kell gondoskodnia”, s az állam ehhez nem biztosít megfelelő forrásokat.
Az indítványozó az R. 15. §-ának megsemmisítésére
irányuló indítványát nem indokolta.
II. 1. Az Alkotmány indítvánnyal érintett rendelkezései:
„37. § (3) A Kormány tagjai törvényben vagy kormány
rendeletben kapott felhatalmazás alapján feladatkörükben
eljárva rendeletet adnak ki, amelyek törvénnyel és kormányrendelettel nem lehetnek ellentétesek. A rendeleteket
a hivatalos lapban ki kell hirdetni.”
„42. § A község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye választópolgárainak közösségét megilleti a
helyi önkormányzás joga. A helyi önkormányzás a választópolgárok közösségét érintő helyi közügyek önálló, demokratikus intézése, a helyi közhatalomnak a lakosság
érdekében való gyakorlása.”
„43. § (1) A helyi önkormányzatok alapjogai (44/A. §)
egyenlőek. Az önkormányzatok kötelezettségei eltérőek
lehetnek.
(2) A helyi önkormányzati jogokat és kötelezettségeket
törvény határozza meg. Az önkormányzat hatáskörének
jogszerű gyakorlása bírósági védelemben részesül, jogai
védelmében az önkormányzat az Alkotmánybírósághoz
fordulhat.”
2. Az R. támadott rendelkezései:
„11. § A műteremlakást elidegeníteni csak kivételes és
indokolt esetben lehet – így különösen akkor, ha a műtermet a művész saját költségén alakította ki – a Műteremlakás Bizottság javaslata alapján, a MAK előzetes írásbeli
hozzájárulásával.”
„12. § (1) Az 5. § (3) és a 6. § (2) bekezdésében, továbbá
a 7. §-ban rögzített lakáshasználati díjak lakbért meghaladó részét, valamint a 11. § alapján a MAK hozzájárulásával elidegenített önkormányzati tulajdont képező lakások
vételárának 70%-át [1991. évi XXXIII. tv. 43. § (1) bek.]
a MAK elkülönítve kezeli.
(2) A MAK az (1) bekezdésben meghatározott bevételeket – a Műteremlakás Bizottság véleményének kikérésével – kizárólag a műteremlakások felújítására, illetve új
műteremlakások és műtermek építésére használhatja fel.”
„15. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 6. napon lép
hatályba; azonban a műteremlakások elidegenítésére vonatkozó rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1. Az Alkotmánybíróság először indítványozónak az
Lt.-beli felhatalmazó rendelkezés hatályon kívül helyezésével (pontosabban: más törvényi szakaszba való áthelyezésével és módosításával) kapcsolatos – tartalmilag az Alkotmány 37. § (3) bekezdésére alapított – kérelmét vizsgálta meg.
Az Alkotmánybíróság az 507/B/1995. AB határozatában kimondta: „Önmagában az, hogy kormányrendelet
meghozatalára felhatalmazást adó törvényszakaszt a törvényhozó hatályon kívül helyezte, a kormányrendeletet
nem teszi alkotmányellenessé. Ahhoz ugyanis, hogy a jogszabály felhatalmazás alapján alkotmányosan nyerjen
meghozatalt, elegendő, ha meghozatalakor arra vonatkozólag a jogalkotó felhatalmazással rendelkezett. A felhatalmazást adó jogi norma megszűnte a már alkotmányosan
megalkotott végrehajtó szabályt nem teszi alkotmányellenessé.” (ABH 1996, 527, 528.)
Ezzel összhangban az Alkotmánybíróság jelen ügyben
megállapítja: az R. – mint végrehajtási jogszabály – nem
minősíthető alkotmányellenesnek pusztán amiatt, hogy az
alapjául szolgáló törvényi felhatalmazó rendelkezés megváltozott. A felhatalmazó rendelkezés megváltozása emel
lett nem keletkeztetett egyben jogalkotói kötelezettséget
az R. preambulumának módosítására sem.
Az Alkotmánybíróság ezért az R. egésze megsemmisítésére irányuló indítványt elutasította.
2. Az indítványozónak az R. konkrét rendelkezéseivel
kapcsolatos kifogásait megvizsgálva az Alkotmánybíróság mindenekelőtt az alábbiakra mutat rá.
2.1. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII.
törvény (a továbbiakban: Abtv.) 22. § (2) bekezdése szerint az indítványnak a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január, 3.; a továbbiakban: Ügyrend) 21. § (2) bekezdése értelmében a kérelem akkor tekinthető határozottnak, ha az indítvány tartalmazza a vizsgálandó jogszabály megjelölése
mellett az Alkotmánynak azokat a rendelkezéseit, amelyeket – az indítványozó állítása szerint – a hivatkozott jogszabályok megsértenek. Az Alkotmánybíróság állandó
gyakorlata szerint továbbá – az Abtv. 22. § (2) bekezdésének az ok megjelölésére irányuló kötelezettsége alapján –
az indítványozónak meg kell indokolnia, hogy a támadott
jogszabály miért és mennyiben sérti az Alkotmány hivatkozott rendelkezését. Az indítvány érdemben nem bírálható el, ha az indítványozó nem támasztja alá összefüggően,
érdemi vizsgálatra alkalmas érvekkel a megsemmisíteni
kért jogszabályi rendelkezések és az Alkotmány megjelölt
rendelkezései között fennálló alkotmányjogilag értékelhető összefüggéseket, nem jelöli meg, hogy az alkotmányellenesség milyen indokok alapján áll fenn (lásd pl.
477/B/2001. AB végzés, ABH 2005, 1596.).
Az indítvány e feltételeknek részben nem tesz eleget.
Az indítványozó az R. 15. §-ának megsemmisítését
anélkül kérte, hogy ezen indítványi elemhez bármilyen indokolást fűzött volna. Ezért ezt a kérelmet az Alkotmánybíróság – mint érdemi elbírálásra alkalmatlant – az Abtv.
22. § (2) bekezdése és az Ügyrend 29. § d) pontja alapján
visszautasította.
Szintén visszautasította az Alkotmánybíróság az R.
11–12. § és az Alkotmány 43. §-a ellentétének megállapítására irányuló kérelmet, mivel az indítványozó e körben
sem terjesztett elő érdemi alkotmányossági vizsgálatra
alkalmas indokolást.
2.2. Az R. 11–12. §-ait az indítványozó az Ötv. 1. §
(1)–(6) bekezdéseibe való ütközésre hivatkozással támadta, és e körben az önkormányzati önállóság, helyi közügyek önálló intézéséhez való jog (Alkotmány 42. §) sérelmét állította. Az Alkotmánybíróság az Abtv. 20. §-a értelmében indítvány alapján jár el. „Az indítványhoz kötöttség elvéből az következik, hogy az Alkotmánybíróság
annak a szabálynak az alkotmányellenességét vizsgálja,
amelyet az indítványozó megjelölt és annak az alkotmányi
rendelkezésnek a tükrében, amelyre az indítványozó hivatkozik” [3/2006. (II. 8.) AB határozat, ABH 2006, 65, 83.].
Az indítványozó bár az Ötv. egyes rendelkezései sérelmét
is állította, mégsem az Alkotmány 37. § (3) bekezdése
(magasabb szintű jogszabályi rendelkezéssel való ellentét)
alapján fordult az Alkotmánybírósághoz, hanem kifejezetten annak megállapítását kérte, hogy az R. a helyi önkormányzatok önállóságát [Alkotmány 42. §] sérti. Az Ötv.
felhívott rendelkezéseit kérelme alátámasztásaként, azért
jelölte meg, mert ezen előírások – részben megismételve,
illetve kibontva az Alkotmánynak az önkormányzatok
alapjogaira vonatkozó egyes szabályait – az önkormányzati önállóság egyes garanciális rendelkezéseit tartalmazzák.
Az Alkotmánybíróság mindezek alapján – az indítványhoz kötöttség elve alapján – az R. támadott rendelkezéseit
csak az indítványozó által hivatkozott alkotmányi előírás
[Alkotmány 42. §] alapján vizsgálta, s – az indítványt tartalma szerint elbírálva – mellőzte az Ötv. 1. § (1)–(6) rendelkezéseivel való esetleges ellentét elemzését.
Összefoglalásul tehát: az Alkotmánybíróság a következőkben azt vizsgálta, hogy az R. 11. §-a és 12. §-a sérti-e az
Alkotmány 42. §-át, a helyi önkormányzatok önállóságát.
3. Az indítványozó a műteremlakásokra vonatkozó R.
rendelkezései közül a rendelkezési jog szabadságának korlátozottságát (az eladás előzetes MAK-hozzájáruláshoz
kötöttségét) kifogásolja, s azt, hogy a tulajdonos önkormányzat még elidegenítés esetén sem jogosult a teljes vételárra (annak 70%-a felhasználásáról a MAK dönt),
ugyanakkor az ingatlan fenntartásának a költségei őt terhelik.
Az R. 1. §-a szerint műteremlakásnak az önkormányzati
tulajdonban lévő, a művelődési és közoktatási miniszter
bérlőkijelölési jogával érintett és műteremlakásként vagy
szükség-műteremlakásként juttatott lakások tekinthetők.
Az önkormányzati lakásokon belül tehát egy olyan speciális rendeltetésű körről van szó, melyekre az önkormányzati
lakásgazdálkodás általános szabályai eleve csak részben
vonatkoznak.
A hatályos szabályok már nem utalnak arra a tényre
– ugyanakkor jelen ügy szempontjából ez mégis jelentős –,
hogy e műteremlakások korábban állami tulajdonban álltak (ún. „nem munkakörrel kapcsolatos szolgálati lakás”-
nak minősültek) és bérlőjüket már akkor is az illetékes miniszter jelölhette ki [az 1993. december 31-ével hatályon
kívül helyezett 1/1971. (II. 8.) Korm. rendelet a lakások elosztásáról és a lakásbérletről, 33. § (1) bekezdés összefüggésben a (2) bekezdés d) pontjával, illetve 40. §].
A rendszerváltás után e lakások önkormányzati tulajdonba kerültek, de az egyes állami tulajdonban lévő vagyontárgyak önkormányzatok tulajdonába adásáról szóló
1991. évi XXXIII. törvény (Vátv.) 43. § (5) bekezdése kifejezetten rendelkezett arról, hogy a bérlőkijelölési jogot
az önkormányzat tulajdonszerzése nem érinti, s ugyanezen
paragrafus (1) bekezdés egyidejűleg azt is előírta, hogy ha
a lakást az önkormányzat elidegeníti, akkor a lakás felett
rendelkezni jogosult állami szervet, a rendelkezési jogáról
való lemondása ellenében, megilleti a vételár 70%-a.
Az R. (indítványozó által kifogásolt és megsemmisíteni
kért) 12. §-a csupán annyit tartalmaz, hogy a vételárnak azt
a 70%-át, ami nem az önkormányzatot illeti, a MAK kezeli, s azt köteles a műteremlakásokra fordítani.
Megállapítható tehát, hogy a támadott rendelkezésnek
nem az a tartalma, amit az indítványozó annak vél: nem az
R.-ből, hanem a Vátv.-ből fakad az általa sérelmesnek tartott helyzet (az, hogy elidegenítés esetén az önkormányzatot nem illeti meg a teljes vételár).
Az Alkotmánybíróság megjegyzi: a vázolt összefüggés
az indítványozó számára is ismert és nyilvánvaló kellett,
hogy legyen, hiszen az R. 12. §-a konkrétan, paragrafusszámszerűen utal a Vátv. érintett 43. § (1) bekezdésére.
Mivel az indítványozó ennek ellenére sem terjesztett elő
kérelmet a Vátv. szóban forgó szakaszával kapcsolatban,
az Alkotmánybíróság e rendelkezést – az indítványhoz
kötöttség elve alapján – nem vizsgálhatta.
Mindezek miatt az Alkotmánybíróság az R. 12. §-ával
kapcsolatos indítványt megalapozatlannak találta, s azt elutasította.
Szükségesnek tartja ugyanakkor az Alkotmánybíróság,
hogy rámutasson a következőkre. Az indítványozó által
sérelmezett tulajdoni teher nem utólagos, hanem szerzéskori, ún. „eredeti teher”: az Országgyűlés eleve e teherrel
együtt adta a műteremlakásokat ingyenesen önkormányzati tulajdonba. Így nincs arról szó, hogy a jogalkotó az önkormányzatokra nézve később súlyosabbá tette volna a lakáselidegenítés terheit ahhoz képest, ahogy az önkormányzatok a tulajdont megszerezték. Jelen ügyben is kiemelendő tehát, hogy „[a] vagyon átszállása után – anélkül, hogy a körülmények lényegesen megváltoztak volna –
csakis az ingyenes vagyonátszállás egésze képezheti alkotmányossági vizsgálat tárgyát, például azon az alapon,
hogy a vagyonátadási törvények nem részesítették volna
az önkormányzatot a működéséhez elengedhetetlen vagyoni juttatásban, vagy hogy a vagyonjuttatás számára
csupán terhet jelentene. Csupán az átszállott vagyon terheit vitatni azonban nincs alkotmányos alap.” [64/1993.
(XII. 22.) AB határozat, ABH 1993, 373, 378.]
Utalni kell emellett arra is, hogy az R. 12. § (2) bekezdése értelmében minden olyan, a műteremlakásokkal kapcsolatos (elidegenítésből és lakáshasználati díjból származó) bevétel, mely nem az önkormányzatot illeti, kötelezően
a műteremlakásokra fordítandó összegnek minősül, tehát
kizárólag műteremlakások felújítására, illetve új műteremlakások és műtermek építésére használható fel. Bár a
MAK dönti el, hogy mely ingatlanokra s milyen mértékben nyújt felújítási támogatást, nem megalapozott az az
állítás, hogy az állam semmilyen forrást sem biztosít a
műteremlakások fenntartásához.
4. Az indítványozó azt is sérelmezi, hogy az önkormányzat nem dönthet szabadon az elidegenítés kérdésében, mert az R. 11. §-a szerint ahhoz a MAK előzetes hozzájárulása szükséges.
Korábbi határozataiban az Alkotmánybíróság már számos esetben foglalkozott a helyi önkormányzáshoz való
joggal. Kimondta, hogy „[a] helyi önkormányzás az Alkotmány 42. §-a szerint a helyi közhatalomnak a lakosság
érdekében való gyakorlása. A közhatalom gyakorlásának
feltételeit és módját, azaz a helyi önkormányzati jogokat
és kötelezettségeket – ahogyan ezt az Alkotmány 43. §
(2) bekezdése kifejezésre juttatja – törvény határozza meg.
A helyi önkormányzás fő megvalósítója, a képviselő-testület tehát nem korlátozatlan belátása szerint, hanem csak
törvény keretei között élhet jogosultságaival.” [29/1996.
(VII. 3.) AB határozat, ABH 1996, 277, 279.] A 2/2001.
(I. 17.) AB határozat is kiemelte, hogy „önmagában véve
nem alkotmányellenes az, ha a törvényhozó az önkormányzatok alapjogait törvénnyel korlátozza. Az önkormányzati alapjogok ugyanis csak törvény keretei között
gyakorolhatók, az Ötv. 1. §-a az Alkotmányban szereplő
alapjogok megismétlése és kifejtése során ezt a feltételt
mindegyikükre nézve tartalmazza” (ABH 2001, 40, 47.).
Az 55/2009. (V. 6.) AB határozatában az Alkotmánybíróság hangsúlyozta azt is, hogy „[a]z Alkotmány 43. §
(2) bekezdése alapján a helyi önkormányzatok jogait és
kötelezettségeit törvény határozza meg. E felhatalmazás
alapján az Országgyűlés széles szabályozási jogkörrel rendelkezik a helyi önkormányzatokat a helyi közügyek körében megillető jogok és kötelezettségek meghatározásában.
A törvényhozó számára csak az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdésében szabályozott önkormányzati alapjogok jelentenek korlátot. Az Alkotmánybíróság számos határozatában vizsgálta az önkormányzati alapjogok jogi természetét. E határozataiban rámutatott arra, hogy ezek az alapjogok nem feltétlenek és nem korlátozhatatlanok. A törvényhozót az Alkotmányban szabályozott alapjogok annyiban
kötik, hogy azokat nem vonhatja el, nem állapíthat meg
olyan korlátozásokat, amelyek valamely alapjog tartalmának kiüresítéséhez vezetnek, kizárják azt, hogy az önkormányzat önálló felelősséggel döntsön az alapjog gyakorlása körében. [Pl. 1/1993. (I. 13.) AB határozat, ABH 1993,
27, 29.; 4/1993. (II. 12.) AB határozat, ABH 1993, 48,
68–73.; 57/1994. (IX. 17.) AB határozat, ABH 1994, 316,
331.; 77/1995. (XII. 21.) AB határozat, ABH 1995, 390,
396.; 56/1996. (XII. 12.) AB határozat, ABH 1996, 204,
207.; 47/2001. (XI. 22.) AB határozat, ABH 2001, 308,
317.; 48/2001. (XI. 22.) AB határozat, ABH 2001, 330,
333.].” (ABK 2009. május, 537, 540–541.)
Indokolt jelen ügyben rámutatni arra, hogy műteremlakások esetében az R. 11. §-ában foglalt szabályozás lehetőségét maga az Lt. teremti meg. Az Lt. 55. § (1) bekezdése
szerint ugyanis a bérlőkijelölési vagy ismételten gyakorolható bérlőkiválasztási joggal érintett lakást (ideértve a műteremlakást is) csak a jog gyakorlójának írásbeli hozzájárulásával lehet elidegeníteni. A Lt. 3. § (6) bekezdése kimondja, hogy a (3) bekezdésben említett műteremlakás
esetén a miniszter a bérlőkijelölési jog gyakorlását átruházhatja a MAK-ra, s ez az R. 3. § (2) bekezdésével meg is
történt. Ennek nyomán tehát automatikusan a MAK vált
jogosulttá az elidegenítéshez való hozzájárulás kérdésében való döntésre (annak megadására vagy megtagadására). Az R. 11. §-a tehát csupán megismétli, egyértelművé
teszi azt a helyzetet, amely e rendelkezés nélkül egyébként
is – más jogszabályi rendelkezések [Lt. 3. § (6) bekezdés,
55. § (1) bekezdés, R. 3. § (2) bekezdés] összevetése alapján – már eleve fennáll.
Az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés b) pontja szerint a
helyi képviselőtestület gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat [hasonlóképpen rendelkezik az Ötv. 1. § (6) bekezdés b) pontja is],
az önkormányzati tulajdonnal való rendelkezés tehát az
önkormányzati alapjogok közé tartozik. Az Alkotmány
szerinti tulajdonvédelem köre ugyanakkor „nem azonosítható az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével; azaz
sem a birtoklás, használat, rendelkezés részjogosítványaival, sem pedig negatív és abszolút jogként való meghatározásával. Az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori (alkotmányos) közjogi és magánjogi korlátokkal
együtt kell érteni. Az alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig konkrét; függ a tulajdon alanyától, tárgyától
és funkciójától, illetve a korlátozás módjától is. A másik
oldalról nézve: ugyanezen szempontoktól függően az
adott fajta közhatalmi beavatkozás alkotmányos lehetősége a tulajdonjogba más és más.” [64/1993. (XII. 22.) AB
határozat, ABH 1993, 373, 378.]
Jelen ügy megítélése szempontjából jelentős, hogy az
„R. szabályozási körébe tartozó lakások rendeltetésükben,
felhasználásukban eltérnek más önkormányzati lakásoktól: a műteremlakás speciális alanyi kör tevékenységéhez
kötött ingatlan, bérlőjéül ugyanis csak az a képző-, ipar-,
fotó-, illetve ipari tervezőművész jelölhető ki, aki alkotóművészeti tevékenységét élethivatásszerűen gyakorolja
[R. 3. § (1) bekezdés]. A műteremlakások továbbá többnyire elrendezésükben, kialakításukban is különlegesek,
műteremnek ugyanis az a lakáshoz kapcsolódó helyiség
minősül, amelynek alapterülete a 20 négyzetmétert meghaladja, belmagassága legalább 3 méter, valamint ablaka
északkeleti, északi vagy északnyugati tájolású, és ablakfelülete legalább 5 négyzetméter [R. 2. § a) pont].
Ebből következően a műteremlakás nem csupán a bérlő
(és adott esetben családja) lakhatási lehetőségét biztosítja,
hanem elsősorban az ott élő művész alkotó tevékenységét,
működését szolgálja.” (1370/B/2007. AB határozat, 2009.
május, 657, 658.)
Az Alkotmánybíróság megítélése szerint a műteremlakás különleges funkciója és az e funkció fenntartásához
fűződő érdek – különös tekintettel a műteremlakások korlátozott számára – indokolja az önkormányzat rendelkezési jogának korlátozását, tehát az elidegenítés előzetes engedélyhez kötését. Általános jelleggel is leszögezhető
azonban, hogy a bérlőkijelölési joggal érintett lakások esetében az elidegenítés engedélyhez kötése nem tekinthető
ésszerűtlen rendelkezésnek. Amennyiben ugyanis a tulajdonos mindenfajta korlátozás nélkül értékesíthetné az
érintett ingatlant, a bérlőkijelölési jog értelme és lényege
veszne el.
A kifejtett indokok alapján az Alkotmánybíróság álláspontja az, hogy az önkormányzati tulajdonú, miniszteri
bérlőkijelölési joggal érintett műteremlakások elidegení
tésének előzetes engedélyhez kötése nem sérti az Alkotmány 42. §-át. Az R. 11. §-a megsemmisítésére irányuló
indítványt az Alkotmánybíróság ezért elutasította.
Budapest, 2010. július 5. Dr. Lenkovics Barnabás s. k., Dr. Lévay Miklós s. k.,
előadó alkotmánybíró alkotmánybíró


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
32/2011. (III. 17.) Korm. rendelete az egyes gazdálkodó szervezetek részére nyújtott 2011. egyedi támogatásokról, költségtérítésekről, valamint az egyéb vállalati támogatások keretében nyújtott termelési támogatásokról.
A Kormány a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény 80. § (1) bekezdés c) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § (1) A rendelet alapján egyedi támogatás, illetve költségtérítés igénylésére jogosult szervezetek:
a) a Bányavagyon-hasznosító Nonprofit Közhasznú Korlátolt Felelősségű Társaság (a továbbiakban:
Bányavagyon-hasznosító), b) a Mecsek-Öko Környezetvédelmi Zrt. (a továbbiakban: Mecsek-Öko),
c) a MÁV-START Vasúti Személyszállító Zrt. (a továbbiakban: MÁV-START),
d) a Győr-Sopron-Ebenfurti Vasút Zrt. (a továbbiakban: GYSEV),
e) az autóbusszal végzett menetrend szerinti személyszállításról szóló 2004. évi XXXIII. törvény (a továbbiakban:
Busztv.) 9. § (1) bekezdése szerinti szerződéssel rendelkező, autóbusszal helyközi személyszállítási
közszolgáltatást végző társaságok (a továbbiakban: autóbusszal szolgáltatást végző társaságok) és
f) a MÁV Magyar Államvasutak Zrt. (a továbbiakban: MÁV).
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szervezetek a 2011. gazdasági évre a központi költségvetésből (XVII. Nemzeti
Fejlesztési Minisztérium fejezet, 17. címszám, 1. alcímszám, 2. és 3. jogcím-csoportszám, valamint a XLII. A költségvetés
közvetlen bevételei és kiadásai fejezet, 30. címszám, 2. alcímszám, 1. jogcím-csoportszám, 2. jogcímszám) legfeljebb
a (3)–(4) bekezdésekben meghatározott összegű egyedi támogatásokat, illetve költségtérítéseket igényelhetik.
(3) Bányászati támogatások:
a) bányabezárásra: 1 000,0 millió Ft;
b) mecseki uránbányászok baleseti járadékainak és egyéb kártérítési kötelezettségeinek
átvállalására: 225,0 millió Ft.
(4) A helyközi személyszállítási közszolgáltatások és a vasúti pályahálózat működtetésének költségtérítése:
a) a MÁV-START által a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény
(a továbbiakban: Vtv.) 27. § (1) bekezdésében meghatározott szerződés alapján végzett
személyszállítási közszolgáltatáshoz: 152 382,0 millió Ft;
b) a GYSEV által a Vtv. 27. § (1) bekezdésében meghatározott szerződés alapján végzett
személyszállítási közszolgáltatáshoz: 5 771,0 millió Ft;
c) az autóbusszal szolgáltatást végző társaságok helyközi személyszállítási
közszolgáltatásaihoz: 27 000,0 millió Ft;
d) a GYSEV által működtetett vasúti pályahálózathoz: 1 950,0 millió Ft;
e) a MÁV által működtetett vasúti pályahálózathoz: 21 050,0 millió Ft.
2. § (1) Az 1. § (3) bekezdés a) pont esetében a költségvetési előirányzat a Bányavagyon-hasznosító által a szénbányászati
szerkezetátalakításból átvett, továbbá a bányászatban jelentkező egyéb állami kötelezettségek – köztük az állami
tulajdonú meddő szénhidrogén kutak kezelése és a bánya-erőmű integrációs szerződések megkötésekor még nem
ismert kötelezettségek – vagyonértékesítésből nem fedezett részét finanszírozza. A támogatás folyósítására havi
ütemezéssel, a Bányavagyon-hasznosító által a nemzeti fejlesztési miniszter (a továbbiakban: miniszter) részére
tárgyhó 20-áig megküldött likviditási terv alapján kerül sor. A likviditási tervben a Bányavagyon-hasznosító
kötelezettségének teljesítésénél pénzügyi forrásként először az adott időszakban a vagyonértékesítésből származó
bevételt kell előirányozni. A miniszter a Nemzeti Adó- és Vámhivatal (a továbbiakban: NAV) felé a támogatás
folyósításáról a Bányavagyon-hasznosító kezdeményezése alapján intézkedik. A támogatás jogcímenkénti
felhasználásáról a Bányavagyon-hasznosító havonta – a tárgyhót követő hónapban – tájékoztatást ad a miniszternek.
(2) Az 1. § (3) bekezdés b) pontja esetében a Mecsek-Öko által kifizetett, az uránbányászatban 1993. december 31-ig
keletkezett baleseti járadékokat és a munkavégzéssel kapcsolatos egyéb kártérítési kötelezettségeket a központi
költségvetés havonta utólag – a NAV-on keresztül – megtéríti a miniszter által benyújtott elszámolás alapján.
3. § (1) A MÁV-START és a GYSEV legkésőbb 2011. március 15-ig – a vasúti személyszállítási közszolgáltatási tevékenységet
érintő, várható gazdasági folyamatokon alapuló – pénzforgalmi tervet készít és azt a miniszter részére megküldi.
A vasúti társaságok személyszállítási közszolgáltatásaihoz nyújtott költségtérítés havi folyósítási ütemezését
a miniszter, valamint a nemzetgazdasági miniszter a vasúti társaság által benyújtott pénzforgalmi terv alapján
együttesen, a Vtv. 27. § (1) bekezdése szerinti közszolgáltatási szerződés (a továbbiakban: vasúti személyszállítási
közszolgáltatási szerződés) záradékában (a továbbiakban: záradék) határozza meg. A költségtérítés folyósításának
ütemezése a miniszter, valamint a nemzetgazdasági miniszter együttes döntésével módosítható. A költségtérítés
folyósítása ütemezésének módosítását a megelőző időszak tényleges pénzforgalma és a költségtérítés ütemezése
alapjául szolgáló pénzforgalmi terv közötti eltérések okainak bemutatásával a vasúti társaság is kezdeményezheti.
(2) A miniszter a nemzetgazdasági miniszterrel együttesen a személyszállítási közszolgáltatásokhoz a tárgyévet
megelőző évben nyújtott költségtérítésnek a vasúti személyszállítási közszolgáltatási szerződésben rögzített
elszámolását követően módosítja a tárgyévi záradékot, amennyiben ezt az elszámolás eredménye indokolttá teszi.
(3) Az 1. § (4) bekezdés a)–b) pontja esetében a MÁV-START és a GYSEV a vasúti személyszállítási közszolgáltatási
szerződés alapján végzett személyszállítási közszolgáltatásaihoz a NAV részére megküldött, a záradékban
meghatározott költségtérítés 20%-át a tárgyhó első napjától külön feltétel nélkül, míg a költségtérítés 80%-át
a miniszter által kiállított Megrendelői Teljesítésigazolás (a továbbiakban: teljesítésigazolás) birtokában igényelheti.
A miniszter a teljesítésigazolás kiadásáról egyidejűleg a NAV-ot értesíti. A teljesítésigazolás kiadásának
megtagadásáról, a költségtérítési összeg csökkentéséről és annak indokáról a miniszter a szolgáltató által megküldött,
a vasúti személyszállítási közszolgáltatási szerződésben szabályozott havi jelentés megérkezését követő 8 napon belül
értesíti a NAV-ot és a nemzetgazdasági minisztert.
(4) Az 1. § (4) bekezdés a)–b) pontja vonatkozásában a MÁV-START és a GYSEV a vasúti személyszállítási közszolgáltatási
szerződésben meghatározott esetekben a tárgyhónapra a záradékban meghatározott költségtérítési összeg
60%-ának igénybevételére jogosult (rendelkezésre állási költségtérítés). A rendelkezésre állási költségtérítés
alkalmazásának szükségességéről a miniszter a nemzetgazdasági miniszterrel történt elő zetes egyeztetést követően
értesíti a NAV-ot.
4. § Az 1. § (4) bekezdés c) pontja esetében a miniszter – a nemzetgazdasági miniszterrel történő elő zetes egyeztetés
után – a Busztv. 11. §-a alapján költségtérítésre jogosult helyközi közszolgáltatást végző társaságokkal kötött
közszolgáltatási szerződés záradékában rendelkezik a költségtérítésről. A költségtérítés folyósításáról a miniszter
a NAV felé az e szerződés záradékában foglalt ütemezés alapján intézkedik. A NAV a költségtérítést az igényléstől
számított 15 napon belül folyósítja.
5. § (1) Az 1. § (4) bekezdés d)–e) pontja szerinti költségtérítés igénybevételéhez a MÁV és a GYSEV legkésőbb 2011. március
15-ig – a vasúti pályaműködtetési tevékenységet érintően a várható gazdasági folyamatokon alapuló – pénzforgalmi
tervet készít és azt a miniszter részére megküldi.
(2) A MÁV és a GYSEV a pályaműködtetési tevékenység végzéshez az 1. § (4) bekezdés d)–e) pontjában meghatározott
költségtérítést a pénzforgalmi tervnek a miniszter és a nemzetgazdasági miniszter egyetértését követően a miniszter
által a NAV részére megküldött pénzforgalmi tervben szereplő havi részletekben igényelheti. A pénzforgalmi terv
a miniszter jóváhagyásával és a nemzetgazdasági miniszter egyetértésével módosítható.
6. § Az 1. § (4) bekezdés a)–b) és d)–e) pontja szerinti szolgáltatók a havi költségtérítést a tárgyhó első napjától
igényelhetik, amelyet a NAV az igénylést követő 15 napon belül folyósít.
7. § A támogatások, illetve a költségtérítések folyósítása az 1. § (3) bekezdés a) pontja, valamint az 1. § (4) bekezdés
esetében a NAV 10032000-01905049 Egyedi támogatás folyósítási számláról, az 1. § (3) bekezdés b) pontja esetében
a NAV 10032000–01905135 Egyéb vállalati támogatás folyósítási számláról történik az adózás rendjéről szóló 2003. évi
XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) rendelkezései alapján. Az 1. § (3) bekezdése esetében a szükséges igazolások
csatolása alapján történő támogatás folyósítására, ellenőrzésére az Art. szerinti folyósítási és ellenőrzési szabályok
irányadók.
8. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba és 2012. március 31-én hatályát veszti.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
169/2011. (IX. 26.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2011. szeptember 19-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 131/A. § b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva, a H. P. magánszemély által benyújtott országos népi kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesíti.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest,
Pf. 2; fax: 06-1-7950-143).
Indokolás I. A beadványozó 2011. augusztus 29-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási
Bizottsághoz hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„– Kezdeményezzük, hogy az Országgyűlés tűzze napirendre azt, hogy legyen önálló bűntetőjogi törvényi tényállása
a családon belüli erőszaknak Magyarországon.”
Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-ának
rendelkezése értelmében az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés
céljából – be kell nyújtani az Országos Választási Bizottsághoz.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint a
megtárgyalásra javasolt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért a hitelesítésének akadálya
nincs.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, a Ve. 117. § (1) bekezdésén és 131. §-án, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Bordás Vilmos s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
7/2005. (III. 1.) NKÖM rendelete Budapest és Pannonhalma világörökségi helyszíneinek műemléki jelentőségű területté nyilvánításáról.
A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV.
törvény 32. §-a és 39. §-a alapján a következőket rendelem el:
1. § (1) Műemléki jelentőségű területté nyilvánítom a Budapest főváros területén világörökségi védelem alatt álló, a
(3) bekezdésben leírt határon belül a rendelet 1. számú
mellékletében felsorolt helyrajzi számú ingatlanokat.
(2) Budapest főváros területén a 960.488/1989.
KöHÉM és 58407/1989. MM sz. együttes határozattal,
illetve e rendelet 1. §-ának (1) bekezdésével védetté nyilvánított műemléki jelentőségű területek teljes körét e rendelet 2. számú melléklete tartalmazza.
(3) A műemléki jelentőségű terület határa a Margitsziget déli bejárótól indulva a Margit híd északi széle mentén
halad délkeletre a híd pesti hídfőjéig, majd az Újpesti rakpart páratlan oldala mentén északra, a Katona József utca
páros oldala mentén délkeletre, a Hollán Ernő utca páros
oldala mentén délre a Szent István körútig. A Szent István
körúton a kerülethatár mentén délkeletre halad, a Nyugati
téren a kerülethatár mentén elfordul, s a Bajcsy-Zsilinszky
úton a kerülethatár mentén délre halad a Podmaniczky utcáig. A Podmaniczky utca páratlan oldala mentén északkeletre halad a Dózsa György útig, a Dózsa György út páratlan oldala mentén északnyugatra indulva elfordul, s az Állatkert északnyugati telekhatára mentén halad, majd a Varannó utca mentén halad körülölelve a Vidámparkot, délnyugatnak indul a Kós Károly sétány mentén, a Hermina
útnál elfordul, s innen a Hermina út Városliget felé eső oldala mentén délkeletre halad. Az Ajtósi Dürer sor Városliget felé eső oldala mentén délnyugatra halad, majd a
Dózsa György úton a kerülethatár mentén északnyugatra
halad a Városligeti fasorig. A kerülethatár mentén délnyugatra halad a Városligeti fasoron, keresztezve a Lövölde
teret a kerülethatár mentén délnyugatra halad a Király utcán egészen a Csányi utcáig, innen délkeletre halad a Csányi utca páros oldala mentén, a Klauzál tér északkeleti oldala mentén, majd a Klauzál utca páros oldala mentén a
Dohány utcáig. A Dohány utca páros oldala mentén délnyugat-nyugatra halad a Károly körútig, innen a kerülethatár mentén délre halad a Károly körúton, majd a Múzeum
körúton, a Kálvin tér északnyugati oldala mentén haladva
a Vámház körúton a kerülethatár mentén délnyugati irány
ban folytatódik a Pipa utcáig. A Pipa utca páratlan oldala
mentén délkeletre halad, a Csarnok tér északi oldalán elhaladva az Imre utca páratlan oldala mentén délkeletre folytatódik, majd a Mátyás utca páros oldala mentén délnyugatra halad, és eléri a Közraktár utcát. Innen a Közraktár
utca páros oldala mentén délkeletre halad a Petőfi híd pesti
hídfőjéig. A Petőfi híd déli oldala mentén jut el Budára. A
Petőfi híd budai hídfőjétől a Goldmann György tér délnyugati határa mentén, majd annak vonalát folytatva jut el az
Egry József utcáig. Innen az Egry József utca páratlan oldala mentén délnyugatra, majd a Sztoczek utca páros oldala mentén északra, a Bertalan Lajos utca páratlan oldala
mentén nyugatra, a Budafoki út páros oldala mentén
északra, s a Csíky utca páratlan oldala mentén nyugatra halad, majd keresztezve a Bartók Béla utat az Orlay utca páratlan oldala mentén halad tovább nyugatra. A Mányoki út
páros oldala mentén északra halad, ráfordul a Kelenhegyi
útra, annak páratlan oldala mentén halad előbb délnyugatnak, majd északnak a Minerva utcáig. A Minerva utca páratlan oldala mentén visszatér a Kelenhegyi útra, annak
páratlan oldala mentén halad északnyugatra, innen a Szirtes út páros oldala, majd a Sánc utca páros oldala mentén
halad tovább északnyugatra, a Hegyalja úton keletre fordul, annak páros oldala mentén, majd a Kereszt utca középtengelyében északkelet felé halad, keresztezi a Krisztina körutat, a Szarvas tér északnyugati oldala mentén eléri
az Attila utat. Az Attila út páratlan oldala mentén halad
északnyugatra, majd a Vérmező út páros oldala mentén
északra, a Várfok utca páros oldala mentén keletre, a
Batthyány utca páros oldala mentén északkeletre, a Kapás
utca páratlan oldala mentén északra, majd a Csalogány utcában a kerülethatár mentén keletre haladva éri el a Fő utcát. Innen a Fő utca páratlan oldala mentén halad északra,
a Bem József tér nyugati és északi oldalán végighaladva a
Lipthay utca páratlan oldala mentén halad észak felé, keresztezve a Margit körutat a Vidra utca középtengelye
mentén nyugatra fordul, majd a Frankel Leó utca páros oldala mentén halad északra, a Komjádi Béla utca középtengelyében és vonalának meghosszabbítása mentén halad
kelet felé a budai Duna-partig. Onnan a Duna partján dél
felé halad a Margit híd budai hídfőjéig, innen a Margit híd
északi széle mentén a Margitsziget déli bejáróig.
(4) Műemléki környezetet nem jelölök ki. (5) A védetté nyilvánított közterületeken a védelem nem
korlátozza az illetékes közúti hatóságoknak és kezelő szerveknek a fenntartással, üzemeltetéssel kapcsolatos tevékenységét.
(6) A műemléki jelentőségű terület bővítésének célja a
budai Vár, a budapesti Duna-partok panorámája, az Andrássy út, a Millenniumi Földalatti Vasút és ezek történeti
környezetének Világörökségi Listára felvett, várostörténetileg-városképileg szervesen összetartozó együttese számára a területi műemléki védelem egységes biztosítása.
2. § (1) Műemléki jelentőségű területté nyilvánítom a
Győr-Moson-Sopron megye, Pannonhalma 1, 2, 3/1, 3/3,
5, 6, 21, 23/2, 23/3, 24/2, 24/3, 24/4, 24/5, 27/1, 27/2, 27/3,
28, 29/1, 29/2, 29/3, 29/4, 29/5, 47, 178, 179/1, 179/2,
1130/1, 1131, 1132, 1140, 1158/1, 1158/2 helyrajzi számú
ingatlanokat, a 10/1 helyrajzi számú közterületet és a 10/2,
23/1, 180/2 helyrajzi számú közterületek fenti ingatlanok
által mindkét oldalon határolt szakaszát.
(2) A műemléki jelentőségű terület határa az 1158/2
helyrajzi számú ingatlan keleti sarkánál kezdődik, megkerüli kelet felől az 1158/1 helyrajzi számú ingatlant, az
1140 és az 1142 helyrajzi számú ingatlanok közös határának vonalában keresztezi a 180/2 helyrajzi számú utcát, és
az 1140 helyrajzi számú ingatlan határvonalán halad délnyugat felé, majd elérkezik az 1130/1 helyrajzi számú ingatlanhoz, azt megkerüli dél felől, továbbhalad a 23/2
helyrajzi számú ingatlan nyugati határán, annak északnyugati sarkánál nyugat felé fordul, és az 1125 helyrajzi számú ingatlan északi határán halad tovább, majd keresztezi a
23/1 helyrajzi számú utcát a 35 és a 29/2 helyrajzi számú
ingatlanok határvonalánál, nyugat felől megkerüli a 29/2
helyrajzi számú ingatlant, elérkezik a 29/1 helyrajzi számú
ingatlanhoz, annak északi határán kelet felé halad, majd
észak felé fordul, és a 10/2 helyrajzi számú utca északkeleti határán halad északnyugat felé, eléri a 105 helyrajzi szá
mú utcát, annak délkeleti határán halad északkelet felé, eléri a 180/1 helyrajzi számú utcát, annak délkeleti határán
halad északkelet felé, míg eléri a 180/2 helyrajzi számú
utcát, annak északi és északkeleti határán haladva eléri az
1158/2 helyrajzi számú ingatlan északnyugati sarkát, s azt
észak felől megkerülve elérkezik a kiindulási ponthoz.
(3) Műemléki környezetet nem jelölök ki. (4) A védetté nyilvánított közterületeken a védelem nem
korlátozza az illetékes közúti hatóságoknak és kezelő szerveknek a fenntartással, üzemeltetéssel kapcsolatos tevékenységét.
(5) A műemléki jelentőségű területté nyilvánítás célja a
996-ban alapított Pannonhalmi Bencés Főapátság apátsági
épületeinek, a Boldogasszony kápolnának, a Millenniumi
Emlékműnek és az arborétumnak a megőrzése, a Világörökségi Listára felvett helyszín területi műemléki
védelmének biztosítása.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba.
Vass Lajos s. k.,
nemzeti kulturális örökség minisztériumi


text:
2018. LXIV. törvény a Magyarország Kormánya és a Németországi Szövetségi Köztársaság Kormánya között a minősített adatok kölcsönös védelméről szóló egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Magyarország Kormánya és a  Németországi Szövetségi
Köztársaság Kormánya között létrejött, a minősített adatok kölcsönös védelméről szóló egyezmény (a továbbiakban:
Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„EGYEZMÉNY MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS A NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG
KORMÁNYA KÖZÖTT A MINŐSÍTETT ADATOK KÖLCSÖNÖS VÉDELMÉRŐL
Magyarország Kormánya
és
a Németországi Szövetségi Köztársaság Kormánya
(a továbbiakban együtt: „Szerződő Felek”),
biztosítani kívánva Magyarország és a  Németországi Szövetségi Köztársaság hatáskörrel rendelkező hatóságai,
valamint az egyik Szerződő Fél hatósága és a másik Szerződő Fél területén lévő szerződő, továbbá a Szerződő Felek
szerződői között kicserélt minősített adatok védelmét,
a minősített adatok kölcsönös védelméről szóló megegyezés létrehozását kívánva, amely egyaránt alkalmazandó
a Szerződő Felek között kötendő valamennyi együttműködési megállapodásra és a minősített adatok cseréjét érintő
szerződésekre,
új egyezménnyel kívánva kiváltani a  Magyar Köztársaság Kormánya és a  Németországi Szövetségi Köztársaság
Kormánya között a minősített információk kölcsönös védelme tárgyában 1995. október 25-én aláírt Egyezményt,
az alábbiakban állapodnak meg: 1. CIKK
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK (1) Jelen Egyezmény alkalmazásában:
1. „Minősített adat”
(a) a Németországi Szövetségi Köztársaságban:
 megjelenési formájától függetlenül minden közérdekből titokban tartandó tény, adat vagy hír.
Ezen adatok minősítése a szükséges védettséggel összhangban valamely hivatalos szerv által vagy
javaslatára történik;
A törvényt az Országgyűlés a 2018. október 16-i ülésnapján fogadta el.
(b) Magyarországon:
 a minősítéssel védhető közérdekek körébe tartozó, a minősítési jelölést a minősített adat védelméről
szóló 2009. évi CLV. törvény felhatalmazása alapján kiadott jogszabályokban meghatározott
formai követelményeknek megfelelően tartalmazó olyan adat, amelyről – annak megjelenési
formájától függetlenül – a minősítő a minősítési eljárás során megállapította, hogy az érvényességi
időn belüli nyilvánosságra hozatala, jogosulatlan megszerzése, módosítása vagy felhasználása,
illetéktelen személy részére hozzáférhetővé, valamint az  arra jogosult részére hozzáférhetetlenné
tétele a  minősítéssel védhető közérdekek közül bármelyiket közvetlenül sérti vagy veszélyezteti,
és tartalmára tekintettel annak nyilvánosságát és megismerhetőségét a  minősítés keretében
korlátozza.
2. „Minősített szerződés”
 az egyik Szerződő Fél országának valamely hatósága vagy egyéb jogi személye (megrendelő) és a  másik
Szerződő Fél országának valamely jogi személye (szerződést teljesítő) között létrejött szerződés; amely
szerződés alapján a megrendelő az országából származó minősített adatot a szerződést teljesítőnek átadja,
aki ezáltal azt felhasználhatja vagy hozzáférhetővé teheti olyan munkatársai számára, akik a  megrendelő
telephelyén a minősített szerződéssel kapcsolatos feladatot látnak el;
(a) a megrendelő a minősített szerződésre vonatkozó pályázatot kiíró jogi személy;
(b) a szerződést teljesítő a pályázatot elnyerő és a minősített szerződést végrehajtó jogi személy.
3. „Harmadik fél”
 bármely állam, beleértve a  joghatósága alá tartozó jogi személyeket vagy természetes személyeket, vagy
nemzetközi szervezet, ami nem részese jelen Egyezménynek.
 (2) Az egyes minősítési szintek meghatározása a következő:
1. A Németországi Szövetségi Köztársaságban a minősített adat
(a) STRENG GEHEIM, ha az adat jogosulatlan személyek általi megismerése a Németországi Szövetségi
Köztársaság vagy valamely szövetségi államának (tartományának) fennállását vagy alapvető érdekét
veszélyeztetheti;
(b) GEHEIM, ha az  adat jogosulatlan személyek általi megismerése a  Németországi Szövetségi
Köztársaság vagy valamelyik szövetségi államának (tartományának) biztonságát veszélyeztetheti
vagy valamely érdekét súlyosan sértheti;
(c) VS-VERTRAULICH, ha az adat jogosulatlan személyek általi megismerése a Németországi Szövetségi
Köztársaság vagy valamelyik szövetségi államának (tartományának) érdekét sértheti;
(d) VS-NUR FÜR DEN DIENSTGEBRAUCH, ha az  adat jogosulatlan személyek általi megismerése
a  Németországi Szövetségi Köztársaság vagy valamelyik szövetségi államának (tartományának)
érdekét hátrányosan érintheti.
2. Magyarországon a minősített adat
(a) „Szigorúan titkos!”, ha annak nyilvánosságra hozatala, jogosulatlan megszerzése, módosítása
vagy felhasználása, illetéktelen személy részére hozzáférhetővé, valamint az  arra jogosult részére
hozzáférhetetlenné tétele a minősítéssel védhető közérdeket rendkívül súlyosan károsítja;
(b) „Titkos!”, ha annak nyilvánosságra hozatala, jogosulatlan megszerzése, módosítása vagy
felhasználása, illetéktelen személy részére hozzáférhetővé, valamint az  arra jogosult részére
hozzáférhetetlenné tétele a minősítéssel védhető közérdeket súlyosan károsítja;
(c) „Bizalmas!”, ha annak nyilvánosságra hozatala, jogosulatlan megszerzése, módosítása vagy
felhasználása, illetéktelen személy részére hozzáférhetővé, valamint az  arra jogosult részére
hozzáférhetetlenné tétele a minősítéssel védhető közérdeket károsítja;
(d) „Korlátozott terjesztésű!”, ha annak nyilvánosságra hozatala, jogosulatlan megszerzése, módosítása
vagy felhasználása, illetéktelen személy részére hozzáférhetővé, valamint az  arra jogosult részére
hozzáférhetetlenné tétele a minősítéssel védhető közérdeket hátrányosan érinti.
2. CIKK
MEGFELELTETÉS
A Szerződő Felek kijelentik, hogy a minősítések az alábbiak szerint feleltethetők meg egymásnak:
Magyarország Németországi Szövetségi Köztársaság „Szigorúan titkos!” STRENG GEHEIM
3. CIKK
JELÖLÉS (1) Az átadott minősített adatot az  átvevő hatáskörrel rendelkező hatósága által vagy ennek a  hatóságnak
a kezdeményezésére a 2. cikkben szereplő, egymásnak megfeleltethető nemzeti minősítéssel kell jelölni.
(2) Azt a minősített adatot, amely a minősített szerződés kapcsán az átvevő Szerződő Fél országában jött létre, szintén
minősítéssel kell jelölni.
(3) Az átadó Szerződő Fél hatáskörrel rendelkező hatóságának kérelmére a minősítést az átvevő hatáskörrel rendelkező
hatósága által vagy annak kezdeményezésére meg kell változtatni vagy vissza kell vonni. A minősítés módosításáról
vagy visszavonásáról az  átadó Szerződő Fél hatáskörrel rendelkező hatósága köteles az  másik Szerződő Fél
hatáskörrel rendelkező hatóságát haladéktalanul értesíteni.
4. CIKK
NEMZETI SZINTŰ INTÉZKEDÉSEK (1) A Szerződő Felek nemzeti jogszabályaik alapján megtesznek minden olyan intézkedést, amely biztosítja a  jelen
Egyezmény hatálya alatt keletkezett, kicserélt vagy tárolt minősített adat védelmét. Ilyen minősített adatoknak
legalább olyan szintű védelmet biztosítanak, amelyet az átvevő Szerződő Fél saját, megfeleltethető minősítési szintű
minősített adatai esetén megkövetel.
(2) Minősített adat kizárólag a  rendeltetése szerinti célra használható fel. A  minősített adatot az  átvevő Szerződő
Fél kizárólag az  átadó Szerződő Fél által vagy érdekében meghatározott célokból és korlátozások között teheti
közzé, használhatja fel, vagy engedélyezheti közzétételét vagy felhasználását. Minden ettől eltérő intézkedéshez
a minősített adat minősítőjének írásos engedélye szükséges.
(3) Minősített adatok kizárólag azon személyek számára tehetőek hozzáférhetővé, akik olyan feladatot látnak el,
amelyhez ezen ismeretek szükségesek, és akik – a „Korlátozott terjesztésű!” / VS-NUR FÜR DEN DIENSTGEBRAUCH
minősítési szintű minősített adatot kivéve, ha erre a  Szerződő Felek nemzeti jogszabályai és egyéb szabályai
lehetőséget biztosítanak – megfelelő módon és formában felhatalmazást kaptak a  minősített adatnak megfelelő
minősítési szintű adatokhoz való hozzáféréshez. Biztonsági tanúsítvány kizárólag legalább olyan szintű biztonsági
ellenőrzés lefolytatása után állítható ki, amely a  megfelelő minősítési szintű nemzeti minősített adatokhoz való
hozzáféréshez előírt szintű biztonsági ellenőrzések szintjével egyenértékű.
(4) A Szerződő Felek országa állampolgárának a „Bizalmas!” / VS-VERTRAULICH vagy az  annál magasabb minősítési
szintű minősített adathoz való hozzáféréshez az átadó Szerződő Fél nemzeti biztonsági hatósága/ kijelölt biztonsági
hatósága vagy egyéb, hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósága által kiadott előzetes felhatalmazás nem szükséges.
(5) A személyi biztonsági tanúsítványt a  Szerződő Fél országában állampolgársággal és lakóhellyel rendelkező, és
ott a  minősített adathoz hozzáférést kérő személy részére az  adott ország nemzeti biztonsági hatósága/ kijelölt
biztonsági hatósága vagy egyéb, hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósága állítja ki. Azonban, ha az egyik Szerződő
Fél állampolgára a másik Szerződő Fél országában jogszerűen lakóhellyel rendelkezik és ott biztonsági szempontból
érzékeny állásra pályázik, akkor a másik Szerződő Fél hatáskörrel rendelkező hatósága állítja ki a személyi biztonsági
tanúsítványt és folytatja le a szükséges külföldi ellenőrzéseket.
(6) Jelen Egyezmény 5. és 6.  cikkének hatálya nem terjed ki a  „Korlátozott terjesztésű!” / VS-NUR FÜR DEN
DIENSTGEBRAUCH szinten minősített adatra.
(7) A Szerződő Felek a  saját területükön kötelesek gondoskodni a  jelen Egyezmény végrehajtásához szükséges és
rendelkezéseinek megfelelő nemzetbiztonsági ellenőrzések lefolytatásáról.
5. CIKK
A MINŐSÍTETT SZERZŐDÉS MEGKÖTÉSE (1) A minősített szerződés elnyerését megelőzően a megrendelő a hatáskörrel rendelkező hatósága közreműködésével
beszerzi a  szerződést teljesítő telephely biztonsági tanúsítványát annak hatáskörrel rendelkező hatóságától,
annak érdekében, hogy meggyőződjön arról, hogy a  leendő szerződést teljesítő az  adott ország hatáskörrel
rendelkező hatóságának biztonsági felügyelete alá tartozik, továbbá arról, hogy a szerződést teljesítő a szerződéses
kötelezettségeinek teljesítéséhez szükséges biztonsági óvintézkedéseket foganatosította. Ha a  szerződést teljesítő
még nem rendelkezik telephely biztonsági tanúsítvánnyal, ennek érdekében kérelmet lehet benyújtani.
(2) A telephely biztonsági tanúsítványt be kell szerezni akkor is, ha egy jogi személy pályázati ajánlattételre kap
felhívást, és a  szerződés odaítélése előtt a  pályázati eljárás részeként részére minősített adatok kiszolgáltatására
kerül sor.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett esetekben a következő eljárást kell alkalmazni:
1. A telephely biztonsági tanúsítvány kiállítására irányuló azon kérelemnek, amelynek alanya a másik Szerződő
Fél országának szerződést teljesítője, tartalmaznia kell a  projektre vonatkozó információkat, valamint azt,
hogy a szerződést teljesítő várhatóan milyen jellegű, terjedelmű és minősítési szintű minősített adathoz jut
hozzá vagy milyen minősített adatot keletkeztet.
2. A telephely biztonsági tanúsítványnak a  szerződést teljesítő teljes nevén, levelezési címén, a  biztonsági
vezető nevén, a szerződést teljesítő telefon és fax számán, és – ha van ilyen, – e-mail címén túl tartalmaznia
kell egy arra irányuló kifejezett tájékoztatást, hogy az  adott szerződést teljesítő a  nemzeti biztonsági
szabályok alapján milyen mértékű és milyen minősítési szintű biztonsági rendelkezéseket léptetett életbe.
3. A Szerződő Felek hatáskörrel rendelkező hatóságai kötelesek tájékoztatni egymást a  kiállított telephely
biztonsági tanúsítványokban foglalt tényekben bekövetkezett bármiféle változásról.
4. Ezen információkról a Szerződő Felek hatáskörrel rendelkező hatóságai angol nyelven tájékoztatják egymást.
5. A telephely biztonsági tanúsítványokat, valamint a  telephely biztonsági tanúsítvány kiállítása tárgyában
a Szerződő Felek hatáskörrel rendelkező hatóságához címzett kérelmeket írásban kell továbbítani.
6. CIKK
A MINŐSÍTETT SZERZŐDÉSEK TELJESÍTÉSE (1) A minősített szerződések kötelező tartalmi eleme a biztonsági követelményekről szóló záradék (például biztonsági
melléklet), amelyben a  szerződést teljesítő kötelezettséget vállal arra, hogy a  minősített adatok védelméhez
szükséges intézkedéseket a saját országában érvényes nemzeti biztonsági szabályoknak megfelelően foganatosítja.
(2) A biztonsági követelményekről szóló záradék tartalmazza továbbá az alábbi rendelkezéseket:
1. a „minősített adat” fogalmának, valamint a  két Szerződő Fél, a  jelen Egyezmény rendelkezései szerint
egymással megfeleltethető minősítési szintjeinek meghatározását;
2. mindkét Szerződő Fél részéről annak a  hatáskörrel rendelkező hatóságnak a  megnevezését, amely
a szerződésre vonatkozó minősített adatok átadását engedélyezni és azok védelmét koordinálni jogosult;
3. a hatáskörrel rendelkező hatóságok és az  érintett szerződést teljesítők között a  minősített adatok
továbbítására szolgáló csatornákat;
4. a minősített adatok kapcsán, azok minősítésének megváltozása vagy a  minősítés szükségességének
megszűnése következtében beálló esetleges változásokról történő értesítés folyamatát és módját;
5. a szerződést teljesítők alkalmazottainak látogatását vagy hozzáférését engedélyező eljárást;
6. a minősített adatok olyan szerződést teljesítők felé való továbbítása esetén használatos eljárást, amelyeknél
minősített adat kerül felhasználásra vagy tárolásra;
7. azon előírást, amely szerint a  szerződést teljesítő a  minősített adatokat kizárólag olyan személy számára
teheti hozzáférhetővé, akinek a  feladatai ellátáshoz ezen ismeretek szükségesek, és aki a  szerződés
teljesítéséért felel, vagy abban közreműködik, továbbá aki – a „Korlátozott terjesztésű!” / VS-NUR FÜR DEN
DIENSTGEBRAUCH jelöléssel ellátott minősített adatot kivéve – megfelelő szintű biztonsági ellenőrzésen
átesett;
8. azon előírást, amely szerint harmadik fél részére minősített adatot átadni, vagy az  adathoz történő
hozzáférést engedélyezni csak akkor lehet, ha ehhez az átadó Szerződő Fél hozzájárult;
9. azon előírást, amely szerint a szerződést teljesítő köteles haladéktalanul értesíteni a hatáskörrel rendelkező
hatóságát, ha a  szerződés tárgyát képező minősített adat elveszett, kiszivárgott vagy jogosulatlanul került
nyilvánosságra, vagy ha ezek gyanúja felmerült.
(3) A megrendelő hatáskörrel rendelkező hatósága köteles a szerződést teljesítőt különálló lista (minősítési útmutató)
átadásával tájékoztatni a  minősítést igénylő összes adatról, meg kell határoznia a  minősítés szükséges szintjét,
és biztosítania kell a  lista mellékletben történő csatolását a  minősített szerződéshez. A  megrendelő hatáskörrel
rendelkező hatósága köteles továbbá a listát a szerződést teljesítő hatáskörrel rendelkező hatóságához továbbítani,
vagy a továbbításról intézkedni.
(4) A megrendelő hatáskörrel rendelkező hatósága köteles gondoskodni arról, hogy a szerződést teljesítő a minősített
adatokhoz csak akkor férhessen hozzá, ha a  megrendelő hatáskörrel rendelkező hatósága megkapta a  szerződést
teljesítő hatáskörrel rendelkező hatóságától a vonatkozó telephely biztonsági tanúsítványt.
7. CIKK
A MINŐSÍTETT ADAT TOVÁBBÍTÁSA (1) A „Szigorúan titkos!” / STRENG GEHEIM minősítési szintű minősített adatot a  Szerződő Felek kizárólag diplomáciai
úton, a nemzeti biztonsági szabályaikban meghatározottak szerint továbbíthatják egymásnak.
(2) Főszabályként a „Bizalmas!” / VS-VERTRAULICH és a „Titkos!” / GEHEIM minősítési szintű minősített adatot a nemzeti
jogszabályokkal és egyéb szabályokkal összhangban hivatalos futár továbbítja az  egyik országból a  másikba.
A Szerződő Felek nemzeti biztonsági hatóságai/ kijelölt biztonsági hatóságai egyéb továbbítási mód használatában
is megállapodhatnak. A  minősített adat átvételének visszaigazolása a  hatáskörrel rendelkező hatóság által vagy
javaslatára történik, és a  minősített adatot a  nemzeti biztonsági szabályoknak megfelelően kell az  átvevőnek
továbbítani.
(3) A hatáskörrel rendelkező hatóságok, az  általuk közösen meghatározott projektek esetén megállapodhatnak
abban, hogy a „Bizalmas!” / VS-VERTRAULICH és a „Titkos!” / GEHEIM minősítési szintű minősített adatot általános
jelleggel vagy bizonyos korlátozásokkal a hivatalos futárszolgálattól eltérő úton is lehet továbbítani, ha a hivatalos
futárszolgálat igénybevétele az  adat továbbítását vagy a  szerződés végrehajtását szükségtelenül megnehezítené.
Ezekben az esetekben:
1. az adatot szállító személynek olyan szintű felhatalmazással kell rendelkeznie, amely a  minősített adat
minősítési szintjének megfelelő szintű minősített adathoz való hozzáférésre jogosítja;
2. a küldő szervezet köteles a továbbított adatok tételes listáját megőrizni; e tételes lista egy másolati példányát
a hatáskörrel rendelkező hatóság részére történő továbbítás céljából át kell adni az átvevőnek;
3. a minősített adat egyes tételeit az  országhatáron belüli szállításra vonatkozó szabályok szerint kell
csomagolással ellátni;
4. a minősített adat egyes tételeit átvételi elismervény ellenében kell kézbesíteni;
5. a minősített adatot szállító személynek a feladó hatáskörrel rendelkező hatósága vagy a címzett hatáskörrel
rendelkező hatósága által kiállított futárigazolvánnyal kell rendelkeznie.
 (4) Nagy mennyiségű minősített adat továbbítása esetén a  szállítóeszközt, az  útvonalat és a  kísérő személyzet
összetételét a hatáskörrel rendelkező hatóságok esetről esetre, részletes szállítási terv alapján határozzák meg.
 (5) A „Bizalmas!” / VS-VERTRAULICH és magasabb minősítési szintű minősített adat elektronikus továbbítása kizárólag
rejtjelezve történik. Az ilyen minősítési szintű minősített adatokat kizárólag a Szerződő Felek hatáskörrel rendelkező
biztonsági hatóságai által kölcsönös megegyezésben jóváhagyott rejtjelző eszközzel lehet titkosítani.
(6) A „Korlátozott terjesztésű!” / VS-NUR FÜR DEN DIENSTGEBRAUCH minősítési szintű minősített adatot a  másik
Szerződő Fél területén található címzettnek postai úton vagy egyéb kézbesítő szolgálat igénybevételével a nemzeti
biztonsági szabályok figyelembevételével lehet továbbítani.
(7) A „Korlátozott terjesztésű!” / VS-NUR FÜR DEN DIENSTGEBRAUCH minősítési szintű minősített adat elektronikus
úton is továbbítható vagy elérhetővé tehető a kereskedelmi forgalomban kapható és a Szerződő Felek hatáskörrel
rendelkező nemzeti hatósága által jóváhagyott kereskedelmi rejtjelző eszközön keresztül. E  minősítési szintű
minősített adatokat rejtjelzés nélkül csak akkor lehet továbbítani, ha az nem ellentétes az erre vonatkozó nemzeti
biztonsági szabályokkal, ha jóváhagyott rejtjelző eszköz nem áll rendelkezésre, ha a  továbbítás kizárólag fix
telepítésű hálózatokon történik, valamint ha a  feladó és a  címzett a  kilátásba helyezett továbbításról előzetesen
megállapodott.
8. CIKK
A MINŐSÍTETT ADAT SOKSZOROSÍTÁSA, FORDÍTÁSA ÉS MEGSEMMISÍTÉSE
(1) A jelen Egyezmény alapján átadott minősített adatról készült másolatokon és fordításokon fel kell tüntetni
a megfelelő minősítést és az így készült adatot ugyanolyan védelemben kell részesíteni, mint az eredeti minősített
adatot. A sokszorosított példányok számát a hivatalos célból szükséges mennyiségre kell korlátozni.
(2) A jelen Egyezmény alapján átadott minősített adat fordítása során keletkező példányokon a fordítás nyelvén fel kell
tüntetni, hogy az átadó Szerződő Fél minősített adatát tartalmazzák.
(3) A jelen Egyezmény alapján átadott, „Szigorúan titkos!” / STRENG GEHEIM minősítési szintű minősített adat fordítása
vagy sokszorosítása kizárólag az átadó Szerződő Fél előzetes írásbeli engedélyével lehetséges.
(4) A jelen Egyezmény alapján átadott, „Szigorúan titkos!” / STRENG GEHEIM minősítési szintű minősített adat nem
semmisíthető meg, e minősítési szintű minősített adatokat az átadó Szerződő Félnek vissza kell szolgáltatni.
9. CIKK
LÁTOGATÁSOK (1) Főszabályként az  egyik Szerződő Fél területéről érkező látogató részére a  másik Szerződő Fél területén kizárólag
a meglátogatni kívánt Szerződő Fél országa hatáskörrel rendelkező hatóságának előzetes engedélyével biztosítható
hozzáférés minősített adathoz, valamint minősített adat kezelését végző létesítményhez. Engedélyt kizárólag
olyan személyek kaphatnak, akiknek feladataik ellátásához szükséges a  minősített adatok megismerése, és akik
– a „Korlátozott terjesztésű!” / VS-NUR FÜR DEN DIENSTGEBRAUCH jelöléssel ellátott minősített adatot kivéve, ha erre
a Szerződő Felek nemzeti jogszabályai és egyéb szabályai lehetőséget biztosítanak – felhatalmazással rendelkeznek
minősített adathoz való hozzáférésre.
(2) A látogatás iránti kérelmet megfelelő időben, annak a  Szerződő Félnek a  szabályai szerint kell a  Szerződő Fél
hatáskörrel rendelkező hatóságához benyújtani, amelynek területére a  látogató be kíván lépni. A  hatáskörrel
rendelkező hatóságok tájékoztatják egymást a  kérelmek részleteiről, és gondoskodnak a  személyes adatok
védelméről.
(3) A látogatás iránti kérelmet a  látogatás célországának nyelvén vagy angol nyelven kell benyújtani az  alábbi
tartalommal:
1. a látogató vezeték- és utóneve, születési helye és ideje, személyazonosító igazolványának vagy útlevelének
száma;
2. a látogató állampolgársága;
3. a látogató szolgálati beosztása és az általa képviselt hatóságnak vagy szervezetnek a megnevezése;
4. a látogatót a minősített adatokhoz való hozzáférésre feljogosító személyi biztonsági tanúsítvány szintje;
5. a látogatás célja, továbbá, amennyiben lehetséges, a  látogatással érintett legmagasabb minősítési szintű
minősített adat minősítési szintje, valamint a látogatás tervezett időpontja és időtartama;
6. a meglátogatni kívánt létesítmény megnevezése és címe, valamint a kapcsolattartó neve, telefon/fax száma
és e-mail címe;
7. dátum, aláírás és a hatáskörrel rendelkező hatóság hivatalos bélyegzőlenyomata.
(4) A hatáskörrel rendelkező hatóságok közösen meghatározhatják a  visszatérő látogatásra jogosultak listáját.
A  visszatérő látogatások további részleteit a  hatáskörrel rendelkező hatóságok közösen állapítják meg. A  látogató
által megismert minősített adatot a jelen Egyezmény alapján átvett minősített adatnak kell tekinteni.
10. CIKK
KONZULTÁCIÓ (1) A Szerződő Felek hatáskörrel rendelkező hatóságai figyelembe veszik a minősített adatok védelmére vonatkozóan
a másik Szerződő Fél területén érvényes rendelkezéseket.
(2) A jelen Egyezmény végrehajtásához szükséges szoros együttműködés érdekében a  hatáskörrel rendelkező
hatóságok konzultációt tartanak, ha azt valamelyik hatóság kéri.
(3) Ezen túlmenően a Szerződő Felek biztosítják, hogy területükön a másik Szerződő Fél nemzeti biztonsági hatósága/
kijelölt biztonsági hatósága vagy kölcsönös megállapodásban kijelölt egyéb hatósága látogatást tehessen
a  biztonsági hatóságokkal a  másik Szerződő Féltől kapott minősített adatok védelmét biztosító eljárásokról
és létesítményekről szóló konzultáció folytatása érdekében. Mindkét Szerződő Fél támogatást nyújt az  adott
hatóságnak annak megállapításához, hogy a  másik Szerződő Fél által rendelkezésre bocsátott minősített adat
megfelelő védelemben részesül-e. A látogatás részleteit a hatáskörrel rendelkező hatóságok rögzítik.
11. CIKK
A MINŐSÍTETT ADAT KÖLCSÖNÖS VÉDELMÉRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK MEGSÉRTÉSE
(1) Ha a minősített adat jogosulatlan nyilvánosságra hozatala nem zárható ki, vagy ennek gyanúja felmerül, vagy ténye
megállapítást nyer, a  másik Szerződő Felet haladéktalanul írásban tájékoztatni kell a  biztonság megsértésének
körülményeiről, a  kár mértékéről, a  kárenyhítés érdekében megtett intézkedésekről, valamint a  vizsgálat
eredményéről a nemzeti jogszabályok és egyéb szabályok rendelkezéseivel összhangban.
(2) A minősített adatok védelmét előíró rendelkezések megsértését ki kell vizsgálni, és a  joghatósággal rendelkező
Szerződő Fél hatáskörrel rendelkező hatóságai és bíróságai kötelesek megtenni e  Szerződő Fél jogszabályainak
megfelelő jogi lépéseket. A másik Szerződő Fél erre vonatkozó megkeresés esetén az ilyen vizsgálathoz segítséget
nyújt, annak eredményéről tájékoztatást kap.
12. CIKK
KÖLTSÉGEK VISELÉSE
A Szerződő Felek maguk viselik a jelen Egyezmény végrehajtásával összefüggésben felmerült költségeiket.
13. CIKK
JOGVITÁK RENDEZÉSE
A Szerződő Felek a  jelen Egyezmény értelmezése vagy alkalmazása tárgyában közöttük felmerülő bármely vitát
tárgyalások útján egymás között rendezik, azt rendezésre sem nemzeti, sem nemzetközi bíróság, sem egyéb
harmadik fél elé nem utalhatják.
14. CIKK
HATÁSKÖRREL RENDELKEZŐ HATÓSÁGOK
A Szerződő Felek tájékoztatják egymást a jelen Egyezmény végrehajtásáért felelős hatóságaikról.
15. CIKK
KAPCSOLAT MÁS EGYEZMÉNYEKKEL, EGYETÉRTÉSI NYILATKOZATOKKAL ÉS MEGÁLLAPODÁSOKKAL
Jelen Egyezmény nincs kihatással a Szerződő Felek vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságok között fennálló egyéb
minősített adatok védelmével foglalkozó egyezményekre, egyetértési nyilatkozatokra és megállapodásokra,
amennyiben azok nem állnak ellentmondásban jelen Egyezmény rendelkezéseivel.
16. CIKK
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK (1) Jelen Egyezmény azon jegyzék kézhezvételét követő 30. napon lép hatályba, amellyel Magyarország Kormánya
értesíti a Németországi Szövetségi Köztársaság Kormányát arról, hogy a hatályba lépés nemzeti feltételei teljesültek.
(2) Jelen Egyezmény határozatlan időre jön létre.
 (3) Jelen Egyezmény a  Szerződő Felek kölcsönös egyetértésével írásban módosítható. Jelen Egyezmény módosítását
írásos beadványban bármelyik Szerződő Fél bármikor kérelmezheti. Ha valamelyik Szerződő Fél ilyen megkereséssel
fordul a másik Szerződő Félhez, a Szerződő Felek kötelesek a jelen Egyezmény módosításáról tárgyalásokat kezdeni.
(4) Bármelyik Szerződő Félnek jogában áll jelen Egyezményt diplomáciai úton hathónapos határidővel írásban
felmondani. Felmondás esetén a  szerződést teljesítő által továbbított vagy létrehozott minősített adatot jelen
Egyezmény alapján továbbra is a  jelen Egyezmény 4.  cikke rendelkezései szerint kell kezelni, amíg a  minősítés
fenntartása indokolt.
(5) Jelen Egyezménynek az Egyesült Nemzetek Alapokmányának 102. cikke szerinti nyilvántartásba vételét az Egyesült
Nemzetek Titkárságánál közvetlenül a hatálybalépést követően az a Szerződő Fél köteles kezdeményezni, amelynek
a területén jelen Egyezményt megkötik. A másik Szerződő Felet a nyilvántartásba vételről és az ENSZ nyilvántartási
számról közvetlenül a Titkárságtól kapott visszaigazolást követően tájékoztatni kell.
(6) Jelen Egyezmény hatálybalépésével hatályát veszti a Magyar Köztársaság Kormánya és a Németországi Szövetségi
Köztársaság Kormánya között a  minősített információk kölcsönös védelme tárgyában 1995. október 25-én aláírt
Egyezmény.
Kelt Budapesten, 2018. 08. 23. napján két eredeti példányban magyar, német és angol nyelven, mindhárom nyelvi
változat hiteles. A magyar és a német nyelvi változat eltérő értelmezése esetén az angol nyelvi változat tekintendő
irányadónak.
Magyarország Kormánya részéről A Németországi Szövetségi Köztársaság
 Kormánya részéről”
”Korlátozott terjesztésű!” vs-nur für den dienstgebrauch ARTICLE 3
MARKING
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és 3. § az Egyezmény 16. Cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az Egyezmény, illetve a 2. § és 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter annak ismertté
válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) Az  Egyezmény hatálybalépésével hatályát veszti a  Magyar Köztársaság Kormánya és a  Németországi
Szövetségi Köztársaság Kormánya között a  minősített információk kölcsönös védelme tárgyában Budapesten,
1995. október 25-én aláírt Egyezmény megerősítéséről és kihirdetéséről szóló 1996. évi XXXV. törvény.
5. § Az e  törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a  minősített adatok védelmének szakmai felügyeletéért
felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Dr. Latorcai János s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
24/2009. (IX. 30.) NFGM rendelete a telekalakítási és építési tilalom elrendeléséről.
Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (2) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, a nemzeti fejlesztési és gazdasági miniszter feladat- és hatásköréről szóló 134/2008. (V. 14.) Korm. rendelet 1. § f) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
A telekalakítási és építési tilalom elrendelése 1. § (1) Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továb biak ban: Étv.) 20. § (1) bekezdés
b) pontjában meghatározott célból telekalakítási és építési tilalom (a továb biak ban együtt: tilalom) rendelhető el.
(2) A tilalom elrendelése történhet:
a) a települési önkormányzat rendeletében,
b) a külön jogszabály alapján arra jogosult hatóság határozatában.
(3) A (2) bekezdés a) pontja szerinti esetben a tilalomról, korlátozásról vagy ezek megszűnéséről szóló – az Étv. 20. §
(3) bekezdése szerinti – tájékoztatót az önkormányzati rendelet hatálybalépésétől számított harminc napon belül kell
megküldeni az érintetteknek.
A tilalom időbeli hatálya 2. § (1) A tilalom időbeli hatálya szempontjából lehet:
a) határozott idejű,
b) határozatlan idejű, illetve
c) valamely meghatározott feltétel bekövetkeztéig tartó.
(2) Határozott idejű tilalmat kell elrendelni a helyi építési szabályzat végrehajtásának biztosítása érdekében, továbbá ha
azt külön jogszabály előírja.
(3) Határozatlan idejű, illetve valamely meghatározott feltétel bekövetkeztéig tartó tilalom akkor rendelhető el, ha
a) a terület rendeltetésszerű felhasználását, az élet- és vagyonvédelmet veszélyeztető változás (talajmozgás,
feltöltés, ülepedés, vízszintemelkedés, káros sugárzás vagy vegyi, biológiai hatás, valamint levegő-, zaj- vagy
talajállapot-romlás stb.) következhet be vagy ennek veszélye áll fenn,
b) a régészet, a műemlékvédelem, a környezetvédelem vagy a természetvédelem érdeke azt megköveteli,
c) a terület bányatelek határain belül fekszik és a tilalom elrendelését a bányatelek jogosultja kéri, vagy ha a felszín
alatt bányatelekkel még nem fedett ásványi nyersanyag települt, és a tilalom elrendelését a Magyar Bányászati és
Földtani Hivatal ille té kes bányakapitánysága javasolja, illetve
d) külön jogszabály azt előírja. A tilalom elrendeléséről szóló tájékoztató, határozat tartalma
3. § (1) A tilalom elrendeléséről szóló tájékoztatónak, illetve határozatnak tartalmaznia kell:
a) a tilalommal érintett ingatlan címét (településnév, utcanév, házszám) és helyrajzi számát,
b) a tilalom fajtájának (telekalakítási, építési vagy mindkettő) megjelölését,
c) a tilalom elrendelésének okát, tartalmát, illetve annak megnevezését, akinek az érdekében tilalom elrendelése
történik,
d) a tilalom időbeli hatályát (kezdetét minden esetben dátummal), továbbá határozott idejű tilalom esetén a tilalom
lejártának végét (dátummal), illetve a meghatározott feltétel bekövetkeztéig tartó tilalom esetén a megszűnést
indokoló feltételt,
e) a határozat azonnali végrehajtásának elrendelése esetén annak indokolását,
f) tájékoztatást arról, hogy a tilalom időbeli hatálya alatt milyen építési munka végezhető,
g) tájékoztatást a korlátozás miatt kérhető kártalanítás lehetőségéről.
(2) A tájékoztató, illetve a határozat tartalmazhatja szükség esetén a tilalom elrendelésének időpontjában az ingatlanon
fennálló építmények és ültetvények állapotának felmérését.
A tilalomról szóló tájékoztató, ille tő leg határozat közlése
4. § (1) A tilalomról szóló tájékoztatót, ille tő leg határozatot közölni kell
a) a tilalommal érintett ingatlan tulajdonosával (vagyonkezelőjével, haszonélvezőjével, használójával), közös
tulajdonban lévő telek esetében a tulajdonostársakkal,
b) azzal, akinek az érdekében a tilalmat elrendelték,
c) az Étv. 20. § (4) bekezdése szerint az érintett települési önkormányzattal és az építésügyi hatósággal.
(2) A tilalomról szóló tájékoztatót, ille tő leg határozatot meg kell küldeni továbbá
a) az Étv. 20. § (6) bekezdése alapján az ille té kes ingatlanügyi hatóságnak a tilalomnak az ingatlan-nyilvántartásba
történő bejegyzése céljából,
b) a Váti Magyar Regionális Fejlesztési és Urbanisztikai Nonprofit Kft. által működtetett országos ille té kességű
Dokumentációs Központnak (a továb biak ban: Dokumentációs Központ) nyilvántartásba vétele
céljából.
A tilalom megszüntetése 5. § (1) Ha a tilalom időbeli hatálya lejár vagy az elrendelésének alapjául szolgáló okok már nem állnak fenn, illetve a tilalom
megszüntetését indokoló meghatározott feltétel bekövetkezett, a települési önkormányzatnak, ille tő leg az érintett
hatóságnak az 1. § (2) bekezdés b) pontja szerinti esetben huszonkét munkanapon belül intézkednie kell a tilalom
megszüntetéséről.
(2) A tilalom megszüntetéséről szóló tájékoztatónak, ille tő leg határozatnak a 3. § (1) bekezdésében előírtakat kell
értelemszerűen tartalmaznia.
(3) A tilalom megszüntetéséről szóló tájékoztatót, ille tő leg határozatot a 4. § (1) bekezdésében meghatározottakkal kell
közölni.
(4) A tilalom megszüntetéséről szóló tájékoztatót, ille tő leg határozatot meg kell küldeni továbbá
a) az Étv. 20. § (6) bekezdése alapján az ille té kes ingatlanügyi hatóságnak a telekre vonatkozóan bejegyzett,
b) a Dokumentációs Központnak a nyilvántartott
tilalom törlése céljából.
Záró rendelkezések 6. § (1) Ez a rendelet 2009. október 1-jén lép hatályba.
(2) E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépését köve tően induló ügyekben kell alkalmazni.
(3) A telekalakítási és építési tilalom elrendeléséről szóló 3/1998. (II. 11.) KTM rendelet hatályát veszti.
Varga István s. k.,
nemzeti fejlesztési és gazdasági miniszter


text:
1542/2019. (IX. 25.) Korm. határozata a Balmazújváros közigazgatási területén található földrészletek beruházási célterületté nyilvánításáról.
A Kormány a  termőföld védelméről szóló 2007.  évi CXXIX.  törvény 11.  § (2) és (3)  bekezdésében foglaltakra
figyelemmel beruházási célterületté nyilvánítja a Balmazújváros közigazgatási területén fekvő, 1. melléklet szerinti
földrészleteket, valamint az  ezen földrészletekből a  telekalakítási eljárásban hozott döntés véglegessé válását
követően kialakított földrészleteket.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
18/2011. (X. 12.) PSZÁF rendelete a biztosítók kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási termékére vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettségéről.
A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 117. § (1) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás
alapján, a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 21. § n) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el: 1. § (1) E rendelet hatálya a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási terméket terjesztő biztosítókra (a továbbiakban:
adatszolgáltató) terjed ki. (2) Az adatszolgáltató az e rendeletben foglaltak szerint felügyeleti jelentést készít, amelyet megküld a Pénzügyi
Szervezetek Állami Felügyelete (a továbbiakban: Felügyelet) részére. (3) A felügyeleti jelentések elkészítésének alapját a magyar számviteli jogszabályok szerint készített főkönyvi és analitikus
nyilvántartások képezik. 2. § Az adatszolgáltató a rendszeres adatszolgáltatási kötelezettséget az 1. mellékletben foglaltaknak megfelelő
tartalommal és formában, valamint a 2. mellékletben meghatározott kitöltési útmutató szerint köteles elkészíteni és
a Felügyelet részére megküldeni. 3. § (1) Az adatszolgáltató az e rendeletben előírt adatszolgáltatási kötelezettséget a Felügyelet által meghatározott
elektronikus formában, minősített vagy fokozott biztonságú elektronikus aláírással ellátva teljesíti.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdés szerinti kötelezettséget akkor tekinti teljesítettnek, ha az megfelel a 2. melléklet I. rész
3. pontjában foglalt feltételeknek. (3) Az adatszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez szükséges iratokat, a számviteli, nyilvántartási, informatikai
rendszerekben tárolt információkat a rendszeres adatszolgáltatás esedékessége naptári évének utolsó napjától
számított öt évig kell megőrizni. 4. § Az adatszolgáltató
a) a gépjármű-felelősségbiztosítási terméke december 31-i évfordulóra történt átkötésekkel kapcsolatos
adatszolgáltatását az évfordulóra történt átkötést követő év február 10. munkanapjáig,
b) a gépjármű-felelősségbiztosítási terméke adatszolgáltatását a tárgyévet követő év május 31-ig
köteles a Felügyelet részére megküldeni. 5. § Ez a rendelet 2011. december 1-jén lép hatályba.
Dr. Szász Károly s. k.,
a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének elnöke


text:
122/2011. (XII. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kitűzésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának, illetve az azon szereplő kérdés hitelesítésével kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 66/2011. (VI. 24.) OVB határozatát megsemmisíti, és az Országos
Választási Bizottságot új eljárás lefolytatására utasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 66/2011. (VI. 24.) OVB határozatában (a továbbiakban: OVBh.)
megtagadta annak az országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának
hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt: „Egyetért-e Ön azzal, hogy az álláskeresési járadék összege ne
lehessen alacsonyabb az álláskeresővé válást megelőző 12 havi átlagkereset 80%-ánál?”
Az OVB szerint a kérdés azért nem bocsátható népszavazásra, mert az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés a) pontjában
foglalt tilalomba ütközik. Az indokolás utal arra, hogy a költségvetési törvényre vonatkozó kizáró ok alapján valamely
kérdés akkor nem bocsátható népszavazásra, ha a kérdés a költségvetési törvény módosítását tartalmazza, vagy
a kérdésből okszerűen következik a tiltott tárgykörként megjelölt törvények megváltoztatása, illetve ha a kérdés arra
irányul, hogy a választópolgárok pontosan határozzanak meg jövőbeli költségvetési törvényben szereplő egyes
kiadásokat. Ebből következően az OVB úgy véli, hogy a kérdést támogató eredményes népszavazás esetén
az Országgyűlés csak a költségvetési törvény módosításával tehetne eleget a népszavazási döntésnek.
2. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján a népszavazás
kezdeményezőjétől kifogás érkezett az Alkotmánybírósághoz az OVBh. ellen.
A kifogás előterjesztője szerint az OVB döntése nem megalapozott, az országos népszavazásról és népi
kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti hitelesítésnek lett volna helye.
Indokolásában hangsúlyozta, hogy a járadékmérték meghatározásából nem következne a költségvetési kiadások
emelkedése, hiszen a tényleges kiadások mértéke számos más egyedi tényezőtől is függ. Ebből szerinte nem várható
a költségvetési kiadások mértékének feltétlen megváltoztatása, és egyébként is a jogalkotónak számos lehetősége
maradna arra, hogy a költségvetési törvény módosítása nélkül hajtsa végre a népszavazási döntést. Utalt arra is, hogy
a kifogás benyújtásának időpontjában zárószavazás előtt álló törvényjavaslat a juttatás feltételrendszerének átfogó
szigorítását hajtja végre.
II. 1. Az Alkotmány rendelkezése:
„28/C. § (5) Nem lehet országos népszavazást tartani:
a) a költségvetésről, a költségvetés végrehajtásáról, a központi adónemekről és illetékekről, a vámokról, valamint
a helyi adók központi feltételeiről szóló törvények tartalmáról, (...)”
2. Az Nsztv. vonatkozó rendelkezései:
„2. § Az aláírásgyűjtő ívek mintapéldányát az aláírásgyűjtés megkezdése előtt – hitelesítés céljából – be kell nyújtani
az Országos Választási Bizottsághoz.”
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
[...]
b) a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani, (...)”
3. A Ve. alkalmazott szabályai:
„77. § (2) A kifogásnak tartalmaznia kell
a) a jogszabálysértés megjelölését,
b) a jogszabálysértés bizonyítékait,
[...]
(5) Ha a kifogás elkésett, vagy nem tartalmazza a (2) bekezdés a)–c) pontjában foglaltakat, a kifogást érdemi vizsgálat
nélkül el kell utasítani. Ha a kifogás áttételére kerül sor, a kifogás határidőben történt benyújtásának vizsgálatakor azt
az időpontot kell figyelembe venni, amikor az első választási bizottsághoz beérkezett.”
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
[...]
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
III. A kifogás megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy a beérkezett
kifogás megfelel-e a Ve.-ben és az Nsztv.-ben foglalt feltételeknek, és az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában
az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342,
344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is alkotmányos jogállásával és rendeltetésével
összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az Alkotmánybíróság elő zetesen megvizsgálta, hogy a jelen ügyben előterjesztett kifogás megfelel-e a törvényi
feltételeknek. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a kifogást a törvényes határidőn belül [Ve. 130. §
(1) bekezdés], és a kifogásra előírt tartalmi követelményeknek [Ve. 77. § (2) bekezdés] megfelelően nyújtották be.
Ebből következően a kifogás érdemi elbírálásra alkalmas.
3.1. A tiltott népszavazási tárgykörökről, ezen belül is különösen a költségvetési törvénnyel való összefüggésekről
az 51/2001. (XI. 29.) AB határozat szól részletesen. Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdésére utalva
kifejtette: „[a]z alkotmányi felsorolásból következik, hogy az alkotmányi szabályozás kiemelkedő jelentőségével
a tiltott tárgykörök zárt, szoros értelmezése áll összhangban. Az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés a) pontjában szereplő
rendelkezés konkrét törvények, többek között a költségvetésről, a költségvetés végrehajtásáról szóló törvény
tartalmát vonja ki a népszavazás jogintézménye alól. A költségvetésről, a költségvetés végrehajtásáról szóló törvény
az adott alkotmányi rendelkezés közvetlen végrehajtásaként megjelenő törvényhozási tárgykört jelenti. Az Alkotmány
19. § (3) bekezdés d) pontjában, valamint a 32/C. § (1) bekezdésében szereplő költségvetés és annak végrehajtása
(zárszámadás) fordulat teljes egészében megegyezik az Alkotmány 28/C. § (5) bekezdés a) pontjában szereplő
kifejezésekkel. A költségvetésről szóló törvény fogalmába semmiképpen sem tartozhat bele az összes olyan
jogszabály, amelynek pénzügyi-költségvetési vonzata van.” (ABH 2001, 392, 394–395.)
A hivatkozott határozatban a nyugdíjemelés számítása módjának megváltoztatására irányuló kérdéssel
összefüggésben az Alkotmánybíróság hangsúlyozta: „[ö]nmagában az, hogy a népszavazás eredménye esetlegesen
érinti az Országgyűlés mozgásterét a következő költségvetési törvény megalkotásakor, nem teszi tiltottá
a népszavazást. Jelen esetben a népszavazásra bocsátandó kérdés nem tartalmazza sem a költségvetési, sem
a zárszámadási törvény módosítását, okszerűen nem következik a kérdésből a tiltott tárgykörként megjelölt törvények
megváltoztatása; a kérdés nem irányul arra, hogy a választópolgárok pontosan határozzanak meg jövőbeli
költségvetési törvényben szereplő egyes kiadásokat.
A népszavazásra szánt kérdésből egyébként eredményes népszavazás esetén sem következik szükségszerűen
a nyugdíjak emelése.” (ABH 2001, 392, 395.)
Az Alkotmánybíróság összegzésül, elvi éllel leszögezte: „[ö]nmagában az, hogy a népszavazásra szánt kérdés távoli,
közvetett összefüggésben áll valamely tiltott népszavazási tárgykörrel, nem eredményezi a kérdés tiltott tárgykörűvé
válását.” (ABH 2001, 392, 395.)
3.2. Az Alkotmánybíróság a jelen ügyben előterjesztett kifogás elbírálása során megállapította, hogy a népszavazási kérdés
nem tartalmazza a költségvetési törvény módosítását, illetőleg nem is irányul ilyen tartalmú törvény elfogadására.
Megállapította az Alkotmánybíróság azt is, hogy a kérdésből okszerűen nem következik egyetlen tiltott tárgykörbe
tartozó törvény módosítása sem. Ezzel kapcsolatban utal az 59/2004. (XII. 14.) AB határozatban kifejtettekre, konkrétan
arra, hogy az okszerű következmény valamely kiadási főösszeg szükségképpeni megváltoztatásában nyilvánul meg.
(ABH 2004, 834, 837.) Az álláskeresési járadék a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi
CLXIX. törvényben nem szerepel kiadási főösszegként.
A kérdés továbbá nem irányul arra, hogy a választópolgárok pontosan határozzanak meg jövőbeli költségvetési
törvényben szereplő valamely kiadást. A ténylegesen kifizetendő egyes álláskeresési járadékösszegek mértékének
megállapítását számos tényező befolyásolja, így pontos jövőbeni kiadás nem prognosztizálható. Amint azt
a 33/2007. (VI. 6.) AB határozat (ún. első kórházi napidíjas határozat) tartalmazza: „[a]z Alkotmánybíróság szerint valamely
költségvetésben (vagy a kiadások tekintetében jövőbeli költségvetésben) szereplő nem minden előirányzat módosulása
vagy módosítása vonja maga után szükségszerűen magának a költségvetési törvénynek a módosítását. Ha a népszavazás
eredményes, és a választópolgárok úgy döntenek, hogy a feltett kérdéssel egyetértenek, akkor a kórházi napidíjról szóló
népszavazás szükségszerű következménye az lehet, hogy a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi
LXXXIII. törvény (a továbbiakban: Ebtv.) 18/A. §-át, s nem a költségvetési törvényt kell az Országgyűlésnek módosítania.
Nem az Egészségbiztosítási Alap költségvetésének egyik sora, hanem ez a törvényi szabály vonatkozik arra a kérdésre,
hogy kell-e kórházi napidíjat fizetni. Ez a törvényi szabály az, amelynek következménye a költségvetésben a kórházi
napidíjra vonatkozó előirányzat megjelenése. Önmagában a kórházi napidíjjal összefüggő bevétel – vagy, mint az OVB
határozatában szerepel, tétel – elmaradása, az Alap költségvetésének ez a módosulása az Ebtv. módosítása
következtében, a költségvetésről szóló törvényt nem érinti közvetlenül és jelentős módon. Eredményes népszavazásból
sem következne okszerűen a költségvetési törvény módosítása. Ezért az aláírásgyűjtő íven szereplő kérdés az Alkotmány
28/C. § (5) bekezdésének a) pontjával nem ellentétes.” (ABH 2007, 394, 401.)
Az idézett értelmezést erősíti meg az 59/2007. (X. 17.) AB határozat (az ún. második kórházi napidíjas határozat),
amiben az Alkotmánybíróság kimondta: „[ö]nmagában az Ebtv. 18/A. §-ában előírt fizetési kötelezettség esetleges
megszűnéséből nem lehet jövőbeli költségvetési törvényben szereplő valamely kiadás pontos meghatározására
következtetni.
Így a népszavazási kezdeményezés nem irányul arra, hogy a választópolgárok jövőbeli költségvetési törvényben
szereplő egyes kiadásokat pontosan határozzanak meg.”
3.3. A fentiekben kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság megsemmisítette az OVBh-t, és az OVB-t új eljárásra utasította.
Az Alkotmánybíróság e határozatának közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2011. november 29. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1524/2017. (VIII. 14.) Korm. határozata az Abasár település ivóvízellátását biztosító kutak szennyezettségének felszámolásával összefüggő egyes kormányzati intézkedésekről.
A Kormány az Abasár település ivóvízellátását biztosító ivóvízbázis szervesoldószer-szennyezettségének felszámolása érdekében
 1. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy Abasár Község Önkormányzata és az Észak-magyarországi Regionális
Vízművek Zrt. (a továbbiakban: ÉRV Zrt.) bevonásával intézkedjen az ÉRV Zrt. üzemeltetésében lévő kutakat érintően
a következő azonnali és folyamatos beavatkozást igénylő feladatok végrehajtásáról:
a) a  termelőkutak állapotvizsgálata, műszaki állapotának helyreállítása, a  beáramlási zóna meghatározásához
igazított üzemállapot és a  szűrőzés biztosítása, a  kutak folyamatos üzemeltetése és az  ivóvízcélú
használatának biztosítása, továbbá a  monitoringtervek felülvizsgálata, engedélyeztetése, valamint
a monitoringfeladatok folyamatos ellátása;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal, folyamatos
b) a  vízműtelep szivattyú gépészeti és vezetékrendszerének cseréje, és a  2 db 250 m3-es vasbeton víztároló
medence megépítése;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen működő
Részvénytársaság (a  továbbiakban: MNV Zrt.) bevonásával intézkedjen a  részletes tényfeltárási záródokumentáció,
valamint az 1. pont a) alpont szerinti feladatok eredménye alapján a felszín alatti vizek védelméről szóló 219/2004.
(VII. 21.) Korm. rendelet szerinti monitoringhálózat tervezése és engedélyezése, a szennyeződésterjedési vizsgálatok
elvégzése, kockázatbecslés elkészítése, D-kármentesítési célérték meghatározása, kármentesítési beavatkozási terv
elkészítése, valamint engedélyeztetése érdekében;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2018. december 31.
3. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) és (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva
a) elrendeli a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a  továbbiakban:
Kvtv.) 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezetben a  29. Abasár település vízrendezési
feladatainak megvalósítása cím létrehozását;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal
b) az  Abasár település ivóvízellátását biztosító ivóvízbázis szervesoldószer-szennyezettségének felszámolása
érdekében elrendeli a  Kvtv. 1.  melléklet IX. Helyi önkormányzatok támogatásai fejezet, 2.  A  helyi
önkormányzatok működési célú kiegészítő támogatásai cím terhére 239,6 millió forint egyszeri
átcsoportosítását a  29. Abasár település vízrendezési feladatainak megvalósítása cím javára az  1.  melléklet
szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 belügyminiszter
Határidő: azonnal
4. egyetért azzal, hogy a belügyminiszter a 3. pont b) alpont szerint átcsoportosított összeg terhére külön pályázat és
kérelem benyújtása nélkül, előfinanszírozás keretében – a támogatás felhasználásának és elszámolásának részletes
feltételeit tartalmazó támogatási szerződés megkötését vagy támogatói okirat kiadását követően – egy összegben
nyújtson 239,6 millió forint támogatást Abasár Község Önkormányzata részére a település vízrendezési feladatainak
megvalósítása érdekében;
Felelős: belügyminiszter
Határidő: azonnal 5. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  nemzeti fejlesztési miniszter bevonásával gondoskodjon az  1. és
2.  pontban meghatározott feladatok ellátásához a  2017. évben szükséges 356 millió forint költségvetési forrás
biztosításáról a Kvtv. 1. melléklet XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet, 2. Az állami
vagyonnal kapcsolatos kiadások cím, 2. Társaságokkal kapcsolatos kiadások alcím, 2. Állami tulajdonú társaságok
támogatása jogcímcsoport, 2. Az  MNV Zrt. tulajdonosi joggyakorlásába tartozó társaságok támogatása jogcím
javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a felmerülés ütemében
6. felhívja
a) a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy készítsen előterjesztést az  1. és 2.  pontban meghatározott feladatok
2018–2019. évi költségtervéről;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2017. december 31.
b) a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  nemzeti fejlesztési miniszter bevonásával az  a)  pontban foglalt
előterjesztés elfogadása után gondoskodjon a  szükséges forrás rendelkezésre állásáról a  központi
költségvetés Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetében.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2018. év vonatkozásában a  felmerülés ütemében, a  2019. év tekintetében a  költségvetési
tervezés során Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
80/2012. (III. 20.) KE határozata dandártábornoki kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés e) pontja, valamint a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak
jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény 40. § (2) bekezdése alapján – a honvédelmi miniszter javaslatára – dr. Padányi József mérnök
ezredest 2012. március 15-ei hatállyal dandártábornokká kinevezem. Budapest, 2012. február 28.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1516/2016. (IX. 22.) Korm. határozata a Hatvan város külterületén fekvő egyes földrészletek beruházási célterületté nyilvánításáról.
A Kormány a  termőföld védelméről szóló 2007. évi CXXIX. törvény 11.  § (2) és (3)  bekezdésében foglaltakra
figyelemmel beruházási célterületté nyilvánítja a Hatvan város külterületén fekvő, az  ingatlan-nyilvántartás szerint
0331/13, 0331/14, 0331/15, 0331/24, 0331/26, 0331/27, 0331/28, 0331/29, 0331/30, 0331/31, 0331/32, 0331/33,
0331/34, 0331/35, 0331/42, 0331/47, 0331/65 helyrajzi számú földrészleteket, valamint az  ezen földrészletekből
az esetleges telekalakítási eljárások jogerős befejezését követően kialakított földrészleteket.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
28/2010. (V. 12.) EüM rendelete a gyógyító-megelőző eljárások során alkalmazott egészségügyi technológiák egészségbiztosítási finanszírozásba történő befogadásához kapcsolódó eljárás során alkalmazandó szakmai szempontrendszerről és szakmapolitikai prioritásokról, valamint a befogadásához kapcsolódó egyes eljárásokért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjakról.
A kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83. § (6) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás
alapján,
a 2–5. § tekintetében a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló 1997. évi LXXXIII. törvény 83. § (3) bekezdés h) pontjában
kapott felhatalmazás alapján – a pénzügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló 169/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában
meghatározott feladatkörében eljáró pénzügyminiszterrel egyetértésben –,
az egészségügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 161/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § b) pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Az Országos Egészségbiztosítási Pénztár központi szerve (a továb biak ban: OEP) az elő ze tes befogadásra irányuló
eljárás során a kérelmeknek az egészségügyi technológiák egészségbiztosítási finanszírozásba történő befogadásának
alapelveiről, feltételrendszeréről és részletes szabályairól, valamint a már befogadott technológiák körének
felülvizsgálatáról és módosításáról szóló kormányrendelet (a továb biak ban: Korm. rendelet) szerinti pontozását
az 1. mellékletben meghatározott szakmai szempontrendszer alapján végzi.
2. § (1) A Korm. rendeletben meghatározott elsőfokú, valamint jogorvoslati eljárásokért a kérelmező az e rendeletben
meghatározott igazgatási szolgáltatási díjat (a továb biak ban: díj) köteles fizetni.
(2) A kérelmező az (1) bekezdés szerinti kötelezettségét fizetési számláról vagy pénzforgalmi számláról történő
készpénzkifizetés kézbesítése útján, vagy az OEP Magyar Államkincstárnál vezetett 10032000-01301005-00000000
számú előirányzat felhasználási keretszámlájára történő átutalással teljesítheti.
(3) A befizetett díj az OEP bevételét képezi. Az OEP a díjból származó bevételeket a nyilvántartásában elkülönítetten
vezeti.
3. § (1) Új eszközt nem igénylő új orvosi eljárás befogadására irányuló kérelem esetén az elsőfokú eljárás díjának összege
550 000 Ft.
(2) Új eszközt igénylő új orvosi eljárás, valamint korábban befogadott eszköz, orvosi eljárás új indikációban való
alkalmazásának befogadására irányuló kérelem esetén az elsőfokú eljárás díjának összege 750 000 Ft.
4. § (1) A 3. § (1) bekezdése szerinti kérelem esetén a jogorvoslati eljárás díjának összege 330 000 Ft.
(2) A 3. § (2) bekezdése szerinti kérelem esetén a jogorvoslati eljárás díjának összege 450 000 Ft.
5. § Az e rendeletben meghatározott díjakra
a) a díjfizetés tárgya tekintetében az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továb biak ban: Itv.) 28. § (2) és
(3) bekezdésében,
b) a jogorvoslati eljárásban megfizetett díj visszatérítése tekintetében az Itv. 32. § (1) bekezdésében,
c) a meg nem fizetett díj törlése, valamint a megfizetett díj visszatérítése tekintetében az Itv. 79. § (1) bekezdésében,
d) a díj elévülése tekintetében az Itv. 86. §-ában
foglaltakat kell alkalmazni azzal, hogy ahol az Itv. illetéket említ, azon e rendelet tekintetében díjat kell érteni.
6. § Ez a rendelet 2010. július 1-jén lép hatályba.
Dr. Székely Tamás s. k.,
egészségügyi miniszter


text:
1594/2012. (XII. 17.) Korm. határozata a költségvetési szerveknél és az egyházak közcélú tevékenységet folytató intézményeinél foglalkoztatottak 2012. kompenzációjához nyújtott támogatás, valamint a foglalkoztatáspolitikai szervezetrendszer átalakításához kapcsolódó létszámleépítés támogatásának elszámolásáról.
1. A Kormány a Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény (a továbbiakban:
Kvtv.) 4. § (1) bekezdésében foglaltak, valamint az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a továbbiakban:
Áht.) 33. § (1) bekezdése alapján, a költségvetési szerveknél és az egyházak közcélú tevékenységet folytató
intézményeinél foglalkoztatottak 2012. évi kompenzációjának elszámolása keretében a Kvtv. 1. melléklet
X. Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 24. Céltartalékok cím, 2. Közszférában foglalkoztatottak
bérkompenzációja, gyermekgondozási díjban és terhességi-gyermekágyi segélyben részesülők kompenzációja alcím
terhére 1 263 701 ezer forint átcsoportosítását, javára 2 884 685 ezer forint visszarendezését rendeli el, az 1. melléklet
szerint. 2. A Kormány a Kvtv. 4. § (2) bekezdés e) pontjában foglaltak, valamint az Áht. 33. § (1) bekezdése alapján,
a foglalkoztatáspolitikai szervezetrendszer átalakításáról szóló 1413/2011. (XII. 1.) Korm. határozatban elrendelt
létszámleépítés egyszeri kiadásainak finanszírozására, az 1003/2012. (I. 11.) Korm. határozattal biztosított támogatás
elszámolása keretében a Kvtv. 1. melléklet X. Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 24. Céltartalékok cím,
3. Különféle kifizetések alcím javára 223 309 ezer forint visszarendezését rendeli el, a 2. melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter, érintett fejezeteket irányító szervek vezetői
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
334/2015. (VIII. 20.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés i) pontja, valamint a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 9. §-a
alapján – a belügyminiszter BM/13106-2/2015. számú előterjesztésére – Zaric Ivana (születési hely, idő: Törökkanizsa
[Jugoszlávia], 1981. június 21.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2015. július 28. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök