type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
2019. XLI. törvény az Európai Hírközlési Hivatal (ECO) létrehozásáról szóló egyezmény kihirdetéséről [A Magyar Köztársaság csatlakozási okiratának letétbe helyezése 1997. február 14-én megtörtént, az Európai Rádiótávközlési Hivatal (ERO) létrehozásáról szóló Egyezmény a Magyar Köztársaság vonatkozásában 1997. április 1-jén nemzetközi jogilag hatályba lépett. Az Egyezmény 2002. módosítása a Magyar Köztársaság vonatkozásában 2013. március 1-jén nemzetközi jogilag hatályba lépett.].
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad az  Európai Hírközlési Hivatal (ECO) létrehozásáról szóló,
Koppenhágában, 2011. november 23. napján kelt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának
elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a  2002. évi és 2011. évi módosításokkal egységes szerkezetbe foglalt Egyezményt e  törvénnyel
kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles angol nyelvű szövege és annak hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2019. június 12-i ülésnapján fogadta el.
„AZ EURÓPAI HÍRKÖZLÉSI HIVATAL (ECO) LÉTREHOZÁSÁRÓL SZÓLÓ EGYEZMÉNY
Hága, 1993. június 23., módosítva
Koppenhágában, 2002. április 9-én és
Koppenhágában, 2011. november 23-án
A jelen Egyezmény Részes Államai, a továbbiakban „Szerződő Felek”;
azzal a határozott szándékkal, hogy egy olyan állandó jellegű, nem nyereségorientált intézmény jöjjön létre, amely
segítséget nyújt a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezletének (a továbbiakban: „CEPT”) a Tagok közötti
kapcsolatok erősítése és együttműködésük elősegítése tekintetében, valamint hozzájárul ahhoz, hogy dinamikus
piac jöjjön létre az európai postai és elektronikus hírközlés területén;
figyelembe véve, hogy jelen Egyezmény képezi az  Európai Rádiótávközlési Hivatal létrehozásáról szóló
Egyezmény módosított szövegét, és hogy a jelen Egyezmény által létrehozott Hivatalnak kell átvállalnia az Európai
Rádiótávközlési Hivatal (ERO) és az Európai Távközlési Hivatal (ETO) korábbi kötelezettségeit és feladatait;
az alábbiakban állapodtak meg: 1. CIKK
AZ EURÓPAI HÍRKÖZLÉSI HIVATAL LÉTREHOZÁSA
(1) Ezennel létrejön az Európai Hírközlési Hivatal (a továbbiakban: „ECO”).
 (2) Az ECO székhelye: Koppenhága (Dánia).
2. CIKK
AZ ECO CÉLJA
Az ECO postai és elektronikus hírközlési szakértői központ, amely segítséget nyújt és tanácsokat ad a  CEPT
Elnöksége és a CEPT Bizottságai részére.
3. CIKK
AZ ECO FELADATKÖRE (1) Az ECO elsődleges feladatkörébe a következők tartoznak:
 1. olyan szakértői központ létrehozása, amely gyújtópontként működve meghatározza a postai és elektronikus
hírközlés problematikus területeit és új lehetőségeit, és ennek megfelelő tanácsokkal látja el a  CEPT
Elnökségét és a CEPT Bizottságait;
2. az elektronikus hírközlés által európai szinten hasznosított korlátos erőforrások jövőbeni felhasználásával
kapcsolatos hosszú távú tervek kidolgozása;
3. kapcsolattartás a megfelelő nemzeti hatóságokkal;
 4. szabályozási kérdések tanulmányozása a postai és elektronikus hírközlés területén;
 5. konzultációk folytatása konkrét témakörökben;
 6. nyilvántartás vezetése a  CEPT Bizottság fontos intézkedéseiről és a  vonatkozó CEPT Döntések és Ajánlások
megvalósításáról;
 7. helyzetjelentések készítése a CEPT Bizottságok részére rendszeres időközönként;
 8. kapcsolattartás az Európai Unióval és az Európai Szabadkereskedelmi Társulással;
 9. a CEPT Elnökségének támogatása – többek között – a  Rolling Policy Agenda (Gördülő Politikai Napirend)
fenntartásában;
10. támogatás és tanulmányok biztosítása a CEPT Bizottságok részére – többek között – a Rolling Policy Agenda
alapján a CEPT munkaprogramjára vonatkozó javaslattétel céljából; 11. a CEPT Munkacsoportjainak és Projekt Csapatainak támogatása, különös tekintettel konkrét konzultációs
találkozók megszervezésére;
12. a CEPT irattár letéteményesi feladatának ellátása és a CEPT információk megfelelő terjesztése.
 (2) A konzultációs találkozókkal kapcsolatos fenti feladatkörök gyakorlása során az  ECO olyan naprakész eljárásokat
dolgoz ki és tart fenn, amelyek célja, hogy lehetővé tegyék a  postai és elektronikus hírközlés használatában
megfelelően érdekelt európai szervezetek számára, ideértve az  állami szerveket, a  közszolgálati üzemeltetőket,
a gyártókat, a  felhasználókat, valamint a magánhálózat üzemeltetőket, szolgáltatókat, a kutató létesítményeket és
szabványkészítő testületeket vagy ezen felek csoportjait képviselő szervezeteket, hogy előfizethessenek a számukra
rendszeresen szükséges információkra, és konkrét érdeklődésüket figyelembe véve, a  méltányosság elvei szerint
részt vehessenek ezen konzultációs találkozókon.
(3) Az 1. bekezdésben említett feladatkörökön túlmenően, az  ECO rendszeres találkozókat szervez, amelyek
nyitottak a 2. bekezdésben említett szervezetek előtt, hogy lehetőséget biztosítson a CEPT Bizottságok és az ECO
tevékenységeinek és jövőbeli munkaprogramjainak a megbeszéléséhez.
4. CIKK
JOGI STÁTUSZ ÉS ELŐJOGOK (1) Az  ECO jogi személy. Az  ECO teljes körű jogképességgel rendelkezik, amely feladatköre gyakorlásához és céljai
eléréséhez szükséges, nevezetesen:
1. szerződéseket köthet;
2. ingó és ingatlan vagyont szerezhet, bérelhet, tulajdonban tarthat és rendelkezhet azzal;
3. jogi eljárásokban félként vehet részt;
és
4. megállapodásokat köthet államokkal vagy nemzetközi szervezetekkel.
(2) Az ECO igazgatója és alkalmazotti állománya az  ECO és a  dán kormány között az  ECO székhelyével kapcsolatban
létrejött Megállapodásban meghatározott előjogokkal és mentességekkel rendelkezik Dániában.
(3) Más országok hasonló előjogokat és mentességeket biztosíthatnak az  ECO adott országokban folytatott
tevékenységeinek támogatásához, különös tekintettel a  jogi eljárások alóli mentességre az  ECO igazgatója és
alkalmazotti állománya által hivatalos minőségükben kimondott és leírt szavak, valamint végrehajtott cselekmények
tekintetében.
5. CIKK
AZ ECO SZERVEI
Az ECO a Tanácsból és az Igazgatóból áll, akiket Állomány segít.
6. CIKK
A TANÁCS (1) A Tanács a Szerződő Felek képviselőiből áll.
 (2) A Tanács megválasztja Elnökét és Alelnökét, aki valamely Szerződő Fél képviselője. A hivatali idő három év, amely
egy időszakra megújítható. Az elnök jogosult a Tanács nevében eljárni.
 (3) A CEPT Elnökségének, a CEPT Bizottságoknak, az Európai Bizottságnak és az Európai Szabadkereskedelmi Társulás
Titkárságának képviselői Megfigyelői státusszal vehetnek részt a Tanácsban.
7. CIKK
A TANÁCS FELADATKÖRE (1) A Tanács az ECO legfelső döntéshozó testülete, amely különösen:
1. meghatározza az ECO politikáját a műszaki és igazgatási ügyekben;
2. jóváhagyja a munkaprogramot, a költségvetést és a kimutatásokat;
3. megállapítja az állomány létszámát és munkaviszonyuk feltételeit;
4. kinevezi az igazgatót és az alkalmazotti állományt;
5. az ECO nevében szerződéseket és megállapodásokat köt;
6. foganatosítja az Egyezmény módosításait a 15. és 20. cikk értelmében; és
7. megtesz minden olyan intézkedést, amely szükséges az ECO céljainak eléréséhez a jelen Egyezmény keretein
belül.
 (2) A Tanács kialakítja az ECO és szervei megfelelő működéséhez szükséges összes szabályt.
8. CIKK
SZAVAZÁSSAL KAPCSOLATOS SZABÁLYOK (1) A Tanács határozatait lehetőleg konszenzus útján kell meghozni. Ha nem érhető el konszenzus, a leadott súlyozott
szavazatok kétharmados többségével hozható határozat.
(2) A Tanács egyes szavazatainak súlyozása az „A” Melléklet szerint történik.
 (3) A jelen Egyezmény, beleértve a  Mellékleteket is, módosítására vonatkozó javaslatokat csak akkor kell mérlegelni,
ha azokat minden Szerződő Fél összes súlyozott szavazatának legalább 25%-a támogatja.
 (4) A Tanács minden határozata vonatkozásában határozatképességre van szükség a  határozat meghozatalakor,
a következők szerint:
1. a jelen Egyezmény és Mellékletei módosításaira vonatkozó határozatokhoz szükség van minden Szerződő Fél
összes súlyozott szavazatának legalább kétharmadára;
2. minden egyéb határozat esetében szükség van minden Szerződő Fél összes súlyozott szavazatának legalább
a felére.
 (5) A Tanácsban Megfigyelőként résztvevők részt vehetnek a megbeszéléseken, de nem jogosultak szavazásra.
9. CIKK
AZ IGAZGATÓ ÉS AZ ÁLLOMÁNY (1) Az Igazgató az ECO törvényes képviselője, aki a Tanács által megállapított kereteken belül jogosult az ECO nevében
szerződéseket kötni. Az Igazgató fenti jogosultságát részben vagy egészben az Igazgatóhelyettesre ruházhatja át.
(2) Az Igazgató felel az ECO összes belső és külső tevékenységének megfelelő végrehajtásáért, a  jelen Egyezménnyel,
a  Székhely Szerződéssel, a  munkaprogrammal, a  költségvetéssel, valamint a  Tanács által adott irányelvekkel és
iránymutatásokkal összhangban.
(3) Az Állományi Szabályzatot a Tanács határozza meg.
10. CIKK
MUNKAPROGRAM
A Tanács a  CEPT Közgyűlés és a  CEPT Bizottságok javaslata alapján minden évben kialakítja az  ECO hároméves
időszakra vonatkozó munkaprogramját. A  program első évének elegendő adatot kell tartalmaznia az  ECO éves
költségvetésének kialakításához.
11. CIKK
KÖLTSÉGVETÉS ÉS KIMUTATÁSOK (1) Az ECO pénzügyi éve január 1-től december 31-ig tart.
 (2) Az Igazgató feladata az  ECO éves költségvetésének és éves kimutatásainak elkészítése és azoknak a  Tanács által
történő megfelelő mérlegelés és jóváhagyás céljából történő benyújtása.
 (3) A költségvetést a  10.  cikk szerint kidolgozott munkaprogram követelményeinek figyelembevételével kell
elkészíteni. A Tanács határozza meg a költségvetés benyújtására és jóváhagyására vonatkozó ütemtervet azt az évet
megelőzően, amelyre vonatkozik.
(4) A Tanács részletes pénzügyi szabályzatokat határoz meg. Ezek – többek között – az  ECO éves kimutatásainak
benyújtására és jóváhagyására vonatkozó ütemtervről, valamint a  kimutatások könyvvizsgálatáról tartalmaznak
rendelkezéseket.
12. CIKK
PÉNZÜGYI HOZZÁJÁRULÁSOK (1) Az  ECO tőkeráfordítási és folyó üzemeltetési költségeit, kivéve a  Tanács üléseivel kapcsolatos költségeket,
a  Szerződő Felek viselik, a  jelen Egyezmény szerves részét képező „A” Mellékletben foglalt táblázat szerinti
hozzájárulási egységek alapján megosztva.
(2) Ez nem zárja ki, hogy az  ECO, a  Tanács határozata után, költségtérítéses alapon harmadik felek részére, ideértve
a CEPT Elnökségét is, munkát végezzen.
(3) A Tanács üléseivel kapcsolatos költségeket a  meghívó Szerződő Fél, vagy ha nincs meghívó Szerződő Fél, az  ECO
viseli. Az utazási és tartózkodási költségeket a képviselt Szerződő Felek viselik.
13. CIKK
SZERZŐDŐ FELEK (1) Valamely állam a 14. cikkben vagy a 15. cikkben foglalt eljárás szerint válhat a jelen Egyezmény Szerződő Felévé.
 (2) Amikor valamely állam a  jelen Egyezmény Szerződő Felévé válik, az „A” Mellékletben hivatkozott és a 15. cikk által
módosított hozzájárulási egység alkalmazandó. 14. CIKK
ALÁÍRÁS (1) Bármely állam, amelynek a Távközlési Igazgatása a CEPT tagja, Szerződő Féllé válhat a következők által:
1. aláírás ratifikálás, elfogadás vagy jóváhagyás fenntartása nélkül, vagy
2. a ratifikálástól, elfogadástól vagy jóváhagyástól függő aláírás, amelyet ratifikálás, jóváhagyás vagy elfogadás
követ.
 (2) Az Egyezmény 1993. június 23-tól hatályba lépéséig áll nyitva aláírásra, majd pedig bármikor lehet csatlakozni hozzá.
15. CIKK
CSATLAKOZÁS (1) A jelen Egyezményhez bármely Állam csatlakozhat, amelynek Távközlési Igazgatása a CEPT tagja.
 (2) A  csatlakozó Állammal történt konzultációt követően a Tanács elfogadja az „A” melléklet szükséges módosításait.
A 20. cikk 2. bekezdése ellenére, a szóban forgó módosítás azon időpontot követő második hónap első napján lép
hatályba, amikor a dán kormány megkapta az adott Állam csatlakozási okiratát.
(3) A csatlakozó okiratnak ki kell fejeznie, hogy a csatlakozó állam egyetért az „A” melléklet elfogadott módosításaival.
16. CIKK
HATÁLYBALÉPÉS (1) A  jelen Egyezmény azon időpontot követő második hónap első napján lép hatályba, amikor a  dán kormány
a Szerződő Felektől elegendő aláírást, és – ha szükséges – ratifikálási, elfogadási vagy a jóváhagyási okiratot kapott
ahhoz, hogy az „A” mellékletben hivatkozott hozzájárulási egységek lehetséges maximális számának legalább 80%-a
biztosítva legyen.
(2) A  jelen Egyezmény hatálybalépését követően annak rendelkezései minden későbbi Szerződő Félre nézve
kötelező érvényűek, beleértve azokat a  módosításokat is, amelyek azon időpontot követő második hónap első
napjától vannak érvényben, amikor a dán kormány megkapta az adott fél ratifikálási, elfogadási, jóváhagyási vagy
csatlakozási okiratát.
17. CIKK
FELMONDÁS (1) Miután a  jelen Egyezmény két évig hatályban volt, bármely Szerződő Fél felmondhatja azt a dán kormány részére
küldött írásbeli felmondással, amely a  felmondásról értesíti a Tanácsot, a Szerződő Feleket, az  Igazgatót és a CEPT
Elnökét.
(2) A  felmondás azon időpontot követő, a  11.  cikk 1. bekezdésében meghatározottak szerinti teljes pénzügyi év
lejártakor lép hatályba, amikor a dán kormány megkapja a felmondást.
18. CIKK
A SZERZŐDŐ FELEK JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI
(1) A  jelen Egyezmény egyetlen rendelkezése sem akadályozza az  egyes Szerződő Felek azon szuverén jogának
érvényesítését, hogy saját postai és elektronikus hírközlésüket szabályozzák.
(2) Minden egyes Szerződő Fél, amely az Európai Unió Tagállama, a vonatkozó Szerződések szerinti kötelezettségeinek
megfelelően alkalmazza a jelen Egyezményt.
(3) A jelen Egyezmény tekintetében fenntartásoknak nincs helye.
19. CIKK
VITÁK RENDEZÉSE
Az érintett felek a  jelen Egyezmény szerves részét képező „B” melléklet szerint kötelesek választottbírósághoz
benyújtani a  jelen Egyezmény és annak Mellékletei értelmezését vagy alkalmazását érintő bármely vitát, amelyet
a Tanács közbenjárásával nem lehet rendezni.
20. CIKK
MÓDOSÍTÁSOK (1) A Tanács minden Szerződő Fél írásbeli megerősítése alapján fogadhatja el a jelen Egyezmény módosításait.
 (2) A módosítások minden Szerződő Fél vonatkozásában azon időpontot követő harmadik hónap első napján lépnek
hatályba, amikor a  dán kormány értesítette a  Szerződő Feleket arról, hogy minden Szerződő Féltől megkapta
a ratifikálásra, az elfogadásra vagy a jóváhagyásra vonatkozó értesítéseket.
21. CIKK
LETÉTEMÉNYES (1) A  jelen Egyezmény eredeti példányát a későbbi módosításokkal, valamint ratifikálási, elfogadási, jóváhagyási vagy
csatlakozási okiratokkal együtt a dán kormány irattárában kell letétbe helyezni.
(2) A dán kormány átadja a  jelen Egyezmény hiteles példányát, valamint a Tanács által elfogadott bármely módosítás
szövegét minden olyan Állam részére, amely aláírta vagy csatlakozott az  Egyezményhez, valamint a  CEPT
elnökének. Ezen kívül további példányokat kell küldeni tájékoztatás céljából az  ECO igazgatójának, az  Egyetemes
Postaegyesület főtitkárának, a  Nemzetközi Távközlési Egyesület főtitkárának, az  Európai Bizottság elnökének,
valamint az Európai Szabadkereskedelmi Társulás főtitkárának.
(3) A  dán kormány értesíti mindazokat az  Államokat, amelyek aláírták vagy csatlakoztak a  jelen Egyezményhez,
valamint a  CEPT elnökét minden aláírásról, ratifikálásról, elfogadásról, jóváhagyásról és felmondásról, valamint
a  jelen Egyezmény hatálybalépéséről, és bármely módosításról. A  dán kormány továbbá értesíti mindazokat
az  Államokat, amelyek aláírták vagy csatlakoztak az  Egyezményhez, valamint a  CEPT elnökét minden egyes
csatlakozás hatályba lépéséről.
„A” MELLÉKLET A pénzügyi hozzájárulás és a súlyozott szavazás alapjául használandó hozzájárulási egységek
25 egység: Franciaország Spanyolország
 Németország Egyesült Királyság
 Olaszország
15 egység: Hollandia Svájc 10 egység: Ausztria Luxemburg
 [Belgium] Norvégia
 Dánia Portugália
 Finnország [Orosz Föderáció]
 Görögország Svédország
5 egység: Írország Törökország 1 egység: [Albánia] Lettország
 [Andorra] Liechtenstein
 [Azerbajdzsán] Litvánia
 [Belarusz Köztársaság] [Málta]
 Bosznia és Hercegovina [Moldova]
 Bulgária Monaco
 Horvátország Montenegró
 Ciprus Lengyelország
 Cseh Köztársaság Románia
 Észtország [San Marino]
 [Macedónia korábbi [Szerb Köztársaság]
 jugoszláv köztársaság] Szlovák Köztársaság
 [Georgia] [Szlovénia]
 Magyarország [Ukrajna]
 Izland Vatikán
Azon CEPT Tagok, melyek nem Szerződő Felei a  jelen Egyezménynek, szögletes zárójelben szerepelnek. Azt
a Hozzájárulási Egységet tüntettük fel nevük mellett, amelyet a CEPT Megállapodás alapján választottak.
„B” MELLÉKLET Választottbírósági eljárás (1) Választottbíróságot kell létrehozni az  alábbi pontokban foglaltak szerint abból a  célból, hogy ítélkezzen a  jelen
Egyezmény 19. cikkében foglalt bármely vitát illetően.
(2) A jelen Egyezmény bármely Szerződő Fele bármely vitában álló félhez csatlakozhat a választottbírósági eljárás során.
 (3) A  Választottbíróság három tagból áll. A  vitában résztvevő mindegyik félnek egy választottbírát kell kijelölnie két
hónapon belül azon időpontot követően, hogy megkapta az egyik fél arra vonatkozó kérését, hogy a vitát utalják
választottbíróság elé. Az  első két választottbíró a  második választottbíró kijelölését követő hathónapos időszakon
belül kijelöli a harmadik választottbírót, aki a Bíróság elnöke lesz. Amennyiben a két választottbíró közül az egyiket
nem jelölik ki az  előírt időn belül, akkor őt bármely fél kérésére az  Állandó Választottbíróság főtitkára jelöli ki.
Ugyanezt az eljárást kell alkalmazni akkor is, ha a Bíróság Elnökét nem jelölték ki az előírt időn belül.
(4) A Bíróság határozza meg székhelyét és a saját eljárási rendjét.
 (5) A Bíróság döntésének összhangban kell lennie a nemzetközi joggal, és az Egyezményen, valamint az általános jogi
elveken kell alapulnia.
 (6) Mindegyik fél viseli annak a választottbírának a költségeit, akinek a kijelölése az ő feladata, valamint viseli a Bíróság
előtti képviselet költségeit is. A Bíróság Elnökére vonatkozó kiadásokat a vitában részt vevő felek egyenlő arányban
osztják meg.
(7) A Bíróság döntését tagjainak többsége hozza meg, akik nem tartózkodhatnak a szavazástól. A döntés végérvényes,
a  vitában résztvevő minden félre nézve kötelező érvényű és nem fellebbezhető. A  felek haladéktalanul kötelesek
teljesíteni a  döntésben foglaltakat. Amennyiben vita merül fel a  döntés értelmét vagy alkalmazási körét illetően,
a Bíróság a vitában résztvevő bármely fél kérésére köteles értelmezni azt.”
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. §, a 3. § és a 6. § az Egyezmény 20. cikk (2) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az Egyezmény, illetve a 2. §, a 3. § és a 6. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
5. § Az e törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az elektronikus hírközlésért felelős miniszter gondoskodik.
6. § Hatályát veszti az Európai Rádiótávközlési Hivatal (ERO) létrehozásáról szóló, Hágában, 1993. június 23. napján kelt
Egyezmény és 2002. december 17-én kelt Módosító Okiratának kihirdetéséről szóló 2006. évi XXXIX. törvény.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


text:
1193/2013. (IV. 9.) Korm. határozata a KÖZOP-3.5.0-09-2010-0027 azonosító számú [„8. sz. főút Várpalota–Veszprém II. szakasz (Hajmáskéri csomópont) 115 kN-os burkolat-megerősítési, korszerűsítési és kapcsolódó létesítményeinek tervezési és kivitelezési feladatainak ellátása” című] kiemelt projekt támogatási összege növelésének jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja az  1.  melléklet szerint a  KÖZOP-3.5.0-09-2010-0027 azonosító számú, „8. sz. főút Várpalota–Veszprém
II. szakasz (Hajmáskéri csomópont) 115 kN-os burkolat-megerősítési, korszerűsítési és kapcsolódó létesítményeinek
tervezési és kivitelezési feladatainak ellátása” című kiemelt projekt támogatási összegének megnövelését,
2. hozzájárul az 1. pont szerinti kiemelt projekt támogatási szerződés módosításának – a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség
Közlekedési Programok Irányító Hatósága általi – megkötéséhez.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
338/2019. (VIII. 22.) KE határozata állampolgárság visszavonással történő megszüntetéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés i)  pontja, valamint a  magyar állampolgárságról szóló 1993. évi
LV. törvény 9.  §-a alapján – a  Miniszterelnökséget vezető miniszter KSZ-1/160/5/2019. számú előterjesztésére –
Ambrus Dániel Marcel (névmódosítás előtti neve: Ambrus Daniel Marcel; születési hely, idő: Déva [Románia],
1981. február 10.) magyar állampolgárságát visszavonom.
Budapest, 2019. július 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1186/2013. (IV. 9.) Korm. határozata a Nemzeti Közszolgálati Egyetem – Ludovika Campus elnevezésű állami beruházás megvalósításához időarányosan szükséges beruházási források biztosításáról.
A Kormány
 1. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  közigazgatási és igazságügyi miniszter, valamint az  egyes kiemelt
jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos bevonásával gondoskodjon arról, hogy a  2013. év
második féléve során Magyarország 2013. évi központi költségvetéséről szóló 2012. évi CCIV. törvény 1.  melléklet
X.  Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Célelőirányzatok
alcím, 41. Ludovika Campus jogcímcsoporton a Nemzeti Közszolgálati Egyetem elhelyezése a Ludovika Campusban
elnevezésű állami beruházás időarányosan szükséges beruházási forrásainak biztosítása érdekében további 400 millió
forint rendelkezésre álljon;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 közigazgatási és igazságügyi miniszter
 az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
Határidő: 2013. július 30.
2. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  közigazgatási és igazságügyi miniszter, valamint az  egyes kiemelt
jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos bevonásával gondoskodjon arról, hogy Magyarország
2014. évi központi költségvetésének tervezése során a  Nemzeti Közszolgálati Egyetem elhelyezése a  Ludovika
Campusban elnevezésű állami beruházásnak a  Kormány által elfogadott ütemezés szerinti megvalósulásához
szükséges 1151 millió forint beruházási összeg a  Magyarország 2014. évi központi költségvetéséről szóló törvény
tervezetében a fenti célra rendelkezésre álljon.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 közigazgatási és igazságügyi miniszter
 az egyes kiemelt jelentőségű budapesti beruházásokért felelős kormánybiztos
Határidő: Magyarország 2014. évi központi költségvetésének tervezése
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
138/2011. (XII. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldánya és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 163/2011. (IX. 9.) OVB határozatát a jelen határozatban foglalt
indokolással kiegészítve helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Magánszemély 2011. augusztus 19-én országos népszavazási kezdeményezés tárgyában aláírásgyűjtő ív
mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz (a továbbiakban: OVB) az országos népszavazásról és
népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti hitelesítés céljából.
Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt: „Egyetért-e azzal, hogy a kellő felkészülés érdekében –
az Országgyűlés alkosson törvényt arról, hogy az Alaptörvény hatálybalépésének napja (2012. január 1.) helyett
az Alaptörvényben nevesített, időben legutoljára kihirdetett sarkalatos törvény kihirdetése napját követő hatodik
hónap első napja legyen?”
Az OVB a 163/2011. (IX. 9.) OVB határozatával (a továbbiakban: OVBh.) az országos népszavazási kezdeményezés
aláírásgyűjtő ívének hitelesítését megtagadta.
Határozatát egyrészt azzal indokolta, hogy Alkotmány módosítására, illetve az Alkotmány egyes rendelkezéseinek
a jövőbeni megváltoztathatóságának kizárására irányuló kérdésben választópolgárok által kezdeményezett
népszavazásnak nincs helye. Az OVB megállapította, hogy Magyarország Alaptörvénye záró rendelkezése 1. pontja
szerint Magyarország Alaptörvénye 2012. január 1-jén lép hatályba. Az Országgyűlés Magyarország Alaptörvényét
a Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 19. § (3) bekezdés
a) pontja és a 24. § (3) bekezdése alapján fogadta el. Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint mind
az Alkotmány, mind a későbbiekben az Alaptörvény módosítására csak az Alkotmány, illetve az Alaptörvény
rendelkezéseinek megtartásával kerülhet sor.
Az OVB megjegyzte továbbá, hogy az Alaptörvény rendelkezése szerint a későbbiekben egyébként sem lehet
országos népszavazást tartani az Alaptörvény módosításáról.
Az OVB kimondta másrészt, hogy a kezdeményezésben foglalt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében
foglalt egyértelműség követelményének. Az egyértelműség követelménye azt jelenti, hogy a népszavazásra szánt
kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a népszavazásra feltett
kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen
értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen felelni. Az OVB álláspontja szerint
a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem egyértelmű, mivel a kérdés egésze nyelvtanilag és logikailag sem
egyértelmű, továbbá nem állapítható meg az sem, hogy a kérdés utolsó tagmondata pontosan milyen időpontot jelöl
meg az Alaptörvény hatálybalépésének időpontjaként.
A 163/2011. (IX. 9.) OVB határozat a Magyar Közlöny 2011. évi 104. számában, 2011. szeptember 9-én jelent meg.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése szerint az OVB-nek
az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos döntése elleni kifogást a határozat
közzétételét követő tizenöt napon belül lehet benyújtani. A határozat ellen 2011. szeptember 16-án – határidőben –
érkezett a népszavazás kezdeményezőjétől és egy másik magánszemélytől kifogás. A kifogást tevők szerint az OVBh.
jogszabálysértő, mert sem az Alkotmány, sem a Nsztv. nem tiltja az Alaptörvénnyel szembeni népszavazás
lehetőségét, ezért álláspontjuk szerint a még hatályba nem lépett Alaptörvénynek nem lehet népszavazást korlátozó
hatása. Mindezekre tekintettel kérik az OVBh. megsemmisítését, valamint az OVB új eljárásra utasítását.
II. Az Alkotmánybíróság a 163/2011. (IX. 9.) OVB határozat ellen benyújtott kifogásokat az Alkotmány, az Nsztv. és
a Ve. alábbi rendelkezései alapján vizsgálta meg:
Alkotmány: „2. § (2) A Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé, amely a népszuverenitást választott képviselői
útján, valamint közvetlenül gyakorolja.”
„19. § (1) A Magyar Köztársaság legfelsőbb államhatalmi és népképviseleti szerve az Országgyűlés.
(2) Az Országgyűlés a népszuverenitásból eredő jogait gyakorolva biztosítja a társadalom alkotmányos rendjét,
meghatározza a kormányzás szervezetét, irányát és feltételeit.
(3) E jogkörében az Országgyűlés
a) megalkotja a Magyar Köztársaság Alkotmányát;”
„24. § (3) Az Alkotmány megváltoztatásához, valamint az Alkotmányban meghatározott egyes döntések
meghozatalához az országgyűlési képviselők kétharmadának a szavazata szükséges.”
Nsztv.: „10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
a) a kérdés nem tartozik az Országgyűlés hatáskörébe,
b) a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani,
c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek,
d) az aláírásgyűjtő ív nem felel meg a választási eljárásról szóló törvényben foglalt követelményeknek.”
„13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.”
Ve.: „130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével
kapcsolatos döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet
– az Alkotmánybírósághoz címezve – az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
[...]
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
III. A kifogás nem megalapozott.
Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás
keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi
feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek
megfelelően járt-e el. Eljárása során az Alkotmánybíróság e feladatát alkotmányos jogállásával és rendeltetésével
összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
Az Alkotmánybíróság – tekintettel arra, hogy az eddigi, kapcsolódó döntéseiben a jelenleg hatályos Alkotmány
megváltoztatásával összefüggésben mondta ki az arra irányuló népszavazási kezdeményezés tilalmát, jelen ügy pedig
az érvényes, 2012. január 1-jén hatályba lépő Alaptörvény módosítására irányul – fontosnak tartja a kifogás kapcsán
felidézni a következőket:
„Az Alkotmány mint alaptörvény, amely az állami berendezkedés alapját, az állam és polgárainak viszonyát
szabályozza, csak az Alkotmány rendszerén belül, az Alkotmány által feljogosított alkotmányozó hatalom által,
az Alkotmányban meghatározott eljárás szerint módosítható. Az Alkotmány az Országgyűlés hatáskörén belül
megkülönböztetetten szabályozza az alkotmányozást. Az Alkotmánybíróság több határozatában megállapította,
hogy az Alkotmány megalkotása és megváltoztatása kizárólag az Országgyűlés jogkörébe tartozik, és az Országgyűlés
e jogkörében alkotmányosan az alkotmánymódosításra irányadó eljárási és határozathozatali követelmények
betartásával, alkotmánymódosításra irányuló közvetlen és kifejezett alkotmányozó hatalmi rendelkezés alapján járhat
el [1260/B/1997. AB határozat, ABH 1998, 816, 819.; 30/1998. (VI. 25.) AB határozat, ABH 1998, 220, 234.].”
„A szervezeti azonosság ellenére az Alkotmány rendelkezései alapján különbséget kell tenni az alkotmányozó és
a törvényhozó hatalom között. Amikor az Országgyűlés az Alkotmány 19. § (3) bekezdés a) pontjában rögzített
hatáskörében jár el, alkotmányozó hatalmat gyakorol az Alkotmány 24. § (3) bekezdésében szabályozott eljárás
szerint. Az Alkotmány e rendelkezései egyértelműen az Országgyűlés hatáskörébe utalják az Alkotmány elfogadásáról
és módosításáról való döntést. Ebből az következik, hogy az Alkotmány – választópolgári kezdeményezésre –
népszavazással nem módosítható.
Az alkotmányozási eljárás nemzetközi áttekintése alapján is azt állapíthatta meg az Alkotmánybíróság, hogy
a népszavazás általában kiegészítő alkotmányozó hatalomként van jelen az alkotmányozás folyamatában;
a népszavazás funkciója csaknem kizárólag a képviselet által elfogadott alkotmányszöveg megerősítése vagy elvetése.
[25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 261–262.].”
Az Országgyűlés az Alaptörvény megalkotásával tehát alkotmányozó hatalmat gyakorolt, ahogyan azt az Alaptörvény
Záró Rendelkezéseinek 2. pontja is kimondja. Az Alaptörvény hatálybalépésének dátumaként a Záró Rendelkezések
1. pontja rögzíti 2012. január 1-jét. A hatálybalépés dátumának megváltoztatására tehát csak az Országgyűlés
alkotmányozó hatalmának gyakorlásával van lehetőség, azonban az alkotmányozó hatalom gyakorlása a fentiekben
ismertetett indokok alapján népszavazással nem kezdeményezhető.
Az OVB határozatával egyetértve az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta megalapozottnak, és az OVBh.-t
helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2011. november 29. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
2015. XXIII. törvény a Magyarország és a Macedón Köztársaság között a társadalombiztosításról és a szociális biztonságról szóló Egyezmény kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Magyarország és a  Macedón Köztársaság között
a  társadalombiztosításról és a  szociális biztonságról szóló Egyezmény (a  továbbiakban: Egyezmény) kötelező
hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles magyar nyelvű szövege a következő:
„EGYEZMÉNY MAGYARORSZÁG ÉS A MACEDÓN KÖZTÁRSASÁG KÖZÖTT
A TÁRSADALOMBIZTOSÍTÁSRÓL ÉS A SZOCIÁLIS BIZTONSÁGRÓL
Magyarország és a Macedón Köztársaság (a  továbbiakban: Szerződő Felek) a  társadalombiztosítással és a szociális
biztonsággal kapcsolatos kölcsönös együttműködés szabályozása céljából az alábbiakban állapodtak meg:
I. RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. cikk
Fogalommeghatározások (1) A jelen Egyezmény alkalmazásában használt fogalmak jelentése a következő:
 1. „felségterület”
 Magyarország vonatkozásában
 Magyarország felségterülete,
 a Macedón Köztársaság vonatkozásában
 a Macedón Köztársaság felségterülete;
 2. „jogszabályok”
 a jelen Egyezmény 2. cikkében meghatározott területekre vonatkozó törvények, rendeletek és más általános
érvényű előírások;
 3. „illetékes hatóság”
 a jelen Egyezmény 2.  cikkében meghatározott jogszabályok végrehajtásáért felelős miniszterek,
minisztériumok vagy megfelelő hatóságok;
 4. „intézmény”
 az a  szerv, illetve szervezet, amelynek feladata a  jelen Egyezmény 2.  cikkében meghatározott jogszabályok
végrehajtása;
 5. „illetékes intézmény”
 az az intézmény, amelynél az illető személy az ellátási kérelem benyújtásának időpontjában biztosított, vagy
igényjogosultsággal rendelkezik vagy rendelkezne; A törvényt az Országgyűlés a 2015. március 17-i ülésnapján fogadta el.
6. „összekötő szerv”
 az a  szerv, amelyet az  illetékes hatóság bíz meg a  kölcsönös kapcsolatok fenntartására jelen Egyezmény
végrehajtása érdekében;
 7. „lakóhely”
 az a hely , ahol az illető személy állandó jelleggel tartózkodik, ennek a Szerződő Félnek a jogszabályai szerint;
 8. „tartózkodás helye”
 az a  hely, ahol az  illető személy ideiglenes jelleggel tartózkodik, amely esetben a  tartózkodás időtartama
rendszerint kapcsolódik az tartózkodási célkitűzés megvalósulásához;
 9. „biztosítási idő”
 a járulékfizetési és ezekkel azonos megítélés alá eső minden olyan idő, amely a Szerződő Felek jogszabályai
szerint annak minősül;
10. „pénzbeli ellátás”
 a jelen Egyezmény 2. cikkében megjelölt jogszabályok szerinti nyugdíj és más pénzbeli ellátás, továbbá ezek
valamennyi emelése;
11. „természetbeni ellátás”
 az a  pénzbeli ellátásnak nem minősülő egészségügyi szolgáltatás, ellátás, amelyet a  jelen Egyezmény
2. cikkében megjelölt jogszabályok szerint biztosítanak;
12. „jogosult”
 a jelen Egyezmény 2. cikke által meghatározott jogszabályok alapján jogosultságot szerzett személy;
13. „biztosított”
 az a  személy, aki a  jelen Egyezmény 2.  cikkében meghatározott jogszabályok szerint biztosított vagy
biztosított volt;
14. „családtag”
 A Szerződő Fél által nyújtott ellátásról szóló jogszabály szerint családtagnak minősülő személy.
(2) A  jelen Egyezményben használt más fogalmak és kifejezések jelentése az, amelyet azoknak a  Szerződő Felek
jogszabályai tulajdonítanak.
2. cikk
Tárgyi hatály (1) Jelen Egyezmény
1. Magyarország tekintetében
1.1. a  biztosítási kötelezettségről, a  társadalombiztosítási ellátások és a  munkanélküliség esetén járó
ellátások fedezetére fizetendő járulékokról,
1.2. a kötelező egészségbiztosítási ellátásokról,
1.3. a társadalombiztosítási nyugellátásokról, valamint
1.4. a megváltozott munkaképességű személyek ellátásairól,
2. A Macedón Köztársaság tekintetében
2.1. az egészségbiztosítás, egészségvédelem, terhesség, szülés és anyaság esetére szóló biztosításokról,
beleértve a munkahelyi baleset, foglalkozási megbetegedés esetére járó biztosítást;
2.2. a nyugdíj és rokkantsági biztosításról, beleértve a munkahelyi baleset, foglalkozási megbetegedés
esetére járó biztosításról
szóló jogszabályokra vonatkozik. (2) A jelen Egyezmény mindazokra a jogszabályokra is vonatkozik, amelyek összefoglalják, módosítják vagy kiegészítik
az (1) bekezdésben felsorolt jogszabályokat.
(3) A  jelen Egyezmény hatálya kiterjed az  egyik Szerződő Fél azon jogszabályaira is, amelyek a  társadalombiztosítás
új rendszereit vagy ágait határozzák meg, feltéve, hogy ezekről a másik Szerződő Fél illetékes hatósága az  írásbeli
értesítés napjától számítva három hónapon belül nem fejezi ki ellenvéleményét.
(4) A  Szerződő Feleknek olyan harmadik állammal kötött kétoldalú megállapodásai, amelynél az  ellátás nyújtásának
kötelezettsége a  lakóhely szerinti Szerződő Felet terheli, jelen Egyezmény alkalmazása során nem vehető
figyelembe, ha jelen Egyezmény másként nem rendelkezik.
3. cikk
Személyi hatály
A jelen Egyezmény hatálya kiterjed:
1. azokra a személyekre, akikre az egyik vagy mindkét Szerződő Fél jogszabályai vonatkoznak vagy vonatkoztak,
2. más olyan személyekre, akik jogaikat az 1. pontban említett személyektől származtatják.
4. cikk
Az egyenlő bánásmód elve
Ha az  Egyezmény másként nem rendelkezik, az  egyik Szerződő Fél jogszabályainak alkalmazásakor a  jelen
Egyezmény 3. cikkében említett személyek az e Szerződő Fél állampolgáraival azonos elbírálás alá esnek.
5. cikk
Az ellátások kifizetése (1) Az  egyik Szerződő Fél jogszabályain alapuló pénzbeli ellátások nem csökkenthetők, nem módosíthatók, nem
függeszthetők fel, nem vonhatók meg azért, mert a jogosult a másik Szerződő Fél felségterületén lakik.
(2) Az  (1)  bekezdésben megállapított ellátások kifizetése a  másik Szerződő Fél állampolgárai részére a  saját
állampolgárokkal azonos feltételek szerint történik, abban az esetben is, ha harmadik országban élnek.
6. cikk
Tények azonos figyelembevétele és az ellátások halmozódásának elkerülése
(1) Amennyiben az egyik Szerződő Fél jogszabályai szerinti tényállás kihat valamely pénzbeli ellátásra, a másik Szerződő
Félnél bekövetkező azonos tényállást az  első Szerződő Fél úgy veszi figyelembe, mintha a  saját felségterületén
történt volna.
(2) Ugyanazon jellegű, ugyanazon kötelező biztosítási időből származó több ellátásra vagy jövedelemre szóló
igényjogosultságot a  jelen Egyezmény alapján sem megszerezni, sem fenntartani nem lehet. Ez  a  szabály nem
vonatkozik a rokkantság, öregség, halál esetén nyújtandó pénzbeli ellátásokra.
II. RÉSZ
AZ ALKALMAZANDÓ JOGSZABÁLYOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK 7. cikk
Általános rendelkezés
(1) A biztosítási kötelezettség – ha a jelen Egyezmény 8. és 9. cikk szerinti előírásai másként nem rendelkeznek – annak
a  Szerződő Félnek a  jogszabályaihoz igazodik, amelynek felségterületén az  illető személy keresőtevékenységet
végez, abban az  esetben is, ha a  munkavállaló lakóhelye vagy a  munkáltató székhelye a  másik Szerződő Fél
felségterületén található.
(2) Azon személyek esetében, akik egyidejűleg mindkét Szerződő Fél felségterületén keresőtevékenységet folytatnak,
a  biztosítási kötelezettség azon Szerződő Fél jogszabályai szerint áll fenn, amelynek felségterületén az  érintett
személy lakóhelye van. Ha az  érintett személy egyik Szerződő Fél felségterületén sem rendelkezik lakóhellyel,
a  biztosítás azon Szerződő Fél jogszabályai szerint áll fenn, amelynek felségterületén a  munkáltató székhelye
található. Ha az  alkalmazandó jogszabályok az  előzőek alapján sem határozhatók meg, annak a  Szerződő
Félnek a  jogszabályait kell alkalmazni, amelynek felségterületén az  érintett személy a  fő tevékenységét végzi.
A  fő tevékenység meghatározásakor elsődlegesen azt a  helyet kell figyelembe venni, ahol az  érintett személy
tevékenységét folyamatosan végzi. Ennek hiányában a  fő tevékenység meghatározásakor a  munkavégzés
időtartamát, illetve az abból származó jövedelem mértékét kell figyelembe venni.
8. cikk
Különleges rendelkezések (1) Azok az  állami és közszolgálatban foglalkoztatott és más, velük egy tekintet alá eső személyek, akiket a  másik
Szerződő Fél felségterületére küldenek, továbbra is a küldő Szerződő Fél jogszabályai szerint maradnak biztosítva.
(2) Amennyiben az  egyik Szerződő Fél felségterületén székhellyel rendelkező munkáltató a  munkavállalóját a  másik
Szerződő Fél felségterületére küldi, akkor továbbra is az első Szerződő Fél jogszabályai alkalmazandók úgy, mintha
az  illető személyt még ennek a  Szerződő Félnek a  felségterületén foglalkoztatnák, feltéve, hogy a  kiküldetés
tervezett időtartama várhatóan nem haladja meg a 24 naptári hónapot.
(3) Az önálló vállalkozói tevékenységet végző személy, ha ideiglenesen a másik Szerződő Fél felségterületén folytatja
vállalkozói tevékenységét, akkor továbbra is az első Szerződő Fél jogszabályai szerint marad biztosítva úgy, mintha
az illető személy továbbra is ennek a Szerződő Félnek a jogszabályai szerint folytatná a tevékenységét, feltéve, hogy
a kiküldetés tervezett időtartama várhatóan nem haladja meg a 24 naptári hónapot.
(4) Azokra a  munkavállalókra, akiket az  egyik Szerződő Fél felségterületén székhellyel rendelkező, a  légi, a  közúti és
a vasúti közlekedéssel (szállítással, szállítmányozással és fuvarozással) foglalkozó munkáltató a másik Szerződő Fél
felségterületére küld, továbbra is a  munkáltató székhelye szerinti Szerződő Fél jogszabályait kell alkalmazni úgy,
mintha az illető személyt még ennek a Szerződő Félnek a felségterületén foglalkoztatnák.
(5) A  hajókon vagy egyéb úszó létesítményeken foglalkoztatottakra azon Szerződő Fél jogszabályai alkalmazandók,
amelynek lobogója alatt a hajó hajózik.
(6) Azon személyek tekintetében, akiket nem a  hajón vagy egyéb úszó létesítményeken foglalkoztatnak, de akiket
annak rakodásával, javításával vagy felügyeletével megbíznak abban az  időben, amíg az  a  másik Szerződő Fél
kikötőjében tartózkodik, azon Szerződő Fél jogszabályait kell alkalmazni, amelynek felségterületéhez a  kikötő
tartozik.
(7) Az egyik Szerződő Fél jogszabályainak a (2) és (3) bekezdésben említett személyekre való alkalmazása a munkáltató
és a  munkavállaló közös kérelmére – illetve az  önálló vállalkozói tevékenységet végző személy kérelmére  –
a  tevékenység végzése szerinti másik Szerződő Fél által meghatalmazott illetékes szerv vagy intézmény
egyetértésével egy alkalommal, legfeljebb 24 hónappal meghosszabbítható.
9. cikk
A diplomáciai és konzuli képviseletek tagjai
A jelen Egyezmény nem érinti a  diplomáciai kapcsolatokról szóló, 1961. április 18-án aláírt Bécsi Egyezmény,
valamint a konzuli kapcsolatokról szóló, 1963. április 24-én elfogadott Bécsi Egyezmény alkalmazását.
10. cikk
Kivételek
A Szerződő Felek illetékes hatóságai vagy az  általuk meghatalmazott szervek a  munkáltató és a  munkavállaló
közös kérelmére – vagy az önálló vállalkozói tevékenységet végző személy kérelmére – közös megegyezés alapján
a  jelen Egyezmény 7–9.  cikkei alóli kivételeket állapíthatnak meg, azzal, hogy ennek során figyelembe kell venni
a  foglalkoztatás jellegét és körülményeit. E  rendelkezés nem alkalmazható a  8.  cikk (7)  bekezdésében foglaltaktól
való eltérésre.
11. cikk
Az alkalmazandó jogszabályokra vonatkozó rendelkezések
Az Egyezmény 7.  cikk (1)  bekezdésében, a  8.  cikk (1)–(4)  bekezdéseiben és (7)  bekezdésében, a  10.  cikkben előírt
esetekben a  munkavállaló, a  munkáltató, illetve az  önálló vállalkozói tevékenységet végző személy kérelmére
kiállított igazolás tanúsítja, hogy az  érintett személy az  igazolást kiállító Szerződő Fél jogszabályai szerint marad
biztosított.
III. RÉSZ
KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEK 1. FEJEZET
BETEGSÉG ÉS ANYASÁG
12. cikk
Biztosítási idők összeszámítása
Az egészségbiztosítás körébe tartozó természetbeni, illetve pénzbeli ellátásokra vonatkozó igényjogosultságok
megszerzéséhez, fenntartásához és újraéledéséhez, illetve a  szolgáltatások időtartamának megállapításához
mindkét Szerződő Fél jogszabályai szerint szerzett biztosítási időket – amennyiben ez  szükséges – össze kell
számítani, kivéve, ha ezek ugyanazon időre esnek.
13. cikk
Természetbeni ellátások (1) Az  a  személy, aki az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint az  egészségbiztosítás természetbeni szolgáltatásaira
jogosult és
1. a másik Szerződő Fél felségterületén lakik, vagy
2. a  másik Szerződő Fél felségterületén való tartózkodása során sürgősségi ellátásra szorul és nem orvosi
kezelés igénybevétele céljából utazott be a másik Szerződő Fél felségterületére, vagy
3. megszerezte vagy megszerzi az  illetékes intézmény hozzájárulását ahhoz, hogy az  egészségi állapotának
megfelelő kezelés céljából utazzon be a másik Szerződő Fél felségterületére,
az illetékes intézmény terhére jogosult a lakóhelye vagy tartózkodásának helye szerinti intézménytől természetbeni
ellátásokra, az  erre az  intézményre érvényes jogszabályok szerint úgy, mintha ennél volna biztosított. Sürgősségi
ellátásnak minősül az az ellátás, amely nem halasztható a lakóhelyre való visszatérés időpontjáig.
(2) Az (1) bekezdés esetében művégtagok, nagyobb értékű ortopéd segédeszközök, egyéb gyógyászati segédeszközök
és más jelentős értékű természetbeni ellátások nyújtása az  illetékes intézmény hozzájárulásától függ, kivéve
az  (1)  bekezdés 1.  pontjában illetve a  15.  cikk (2)  bekezdésében szereplő személyek esetében, vagy ha az  ellátás
nyújtása nem halasztható az  illető személy életének, vagy egészségének komoly veszélyeztetése nélkül, vagy ha
a 17. cikk (2) bekezdése értelmében a költségeket átalányösszegben való fizetés útján megtérítik.
(3) A jelen cikk (1) és (2) bekezdésének rendelkezései a családtagokra is megfelelően irányadóak.
14. cikk
Pénzbeli ellátások (1) A  betegség vagy anyaság esetén járó pénzbeli ellátásokat az  igényjogosultnak az  illetékes intézmény a  rá nézve
hatályos jogszabályok szerint közvetlenül folyósítja.
(2) Ha az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint a  pénzbeli ellátás mértéke a  családtagok számától függ, úgy
az illetékes intézmény a másik Szerződő Fél felségterületén lakó családtagokat is figyelembe veszi.
15. cikk
Nyugdíjasok (1) Az a személy, aki mindkét Szerződő Fél jogszabályai alapján nyugdíjat kap, a természetbeni ellátásokra a lakóhelyén
jogosult a lakóhelye szerinti intézmény terhére.
(2) Annak a  személynek, aki csak az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint kap nyugdíjat, és lakóhelye a  másik
Szerződő Fél felségterületén van, az  egészségbiztosítás természetbeni ellátásait a  lakóhely szerinti intézmény
nyújtja a rá vonatkozó szabályok szerint, de az illetékes intézmény terhére.
(3) Amennyiben a  jelen cikk (2)  bekezdésében említett nyugdíjasnak, akinek a  lakóhelye az  egyik Szerződő Fél
felségterületén van, a  másik Szerződő Fél felségterületén való tartózkodása során állapota sürgősségi ellátást
igényel, e szolgáltatásra a másik Szerződő Fél jogszabályai szerint, és annak intézménye terhére jogosult.
(4) A  (1)–(3)  bekezdés az  ellátást nyújtó intézményre vonatkozó jogszabályok szerint megfelelően alkalmazandó
a nyugdíjassal együtt élő igényjogosult családtagra is.
(5) Az  (1)–(4)  bekezdés előírásai mindaddig nem alkalmazhatók, amíg az  érintett személy jövedelemszerző
tevékenysége alapján az  egészségbiztosítás ellátásaira – a  lakóhely szerinti Szerződő Fél jogszabályai szerint  –
biztosítva van.
16. cikk
A lakóhely vagy a tartózkodás helye szerinti intézmény
A jelen Egyezmény 13. és 15.  cikkeiben felsorolt természetbeni ellátásokat a  lakóhely vagy a  tartózkodás helye
szerinti intézmény biztosítja:
1. Magyarország tekintetében: a kötelező egészségbiztosítási szerv,
2. A Macedón Köztársaság tekintetében: a Macedón Egészségbiztosítási Alap.
17. cikk
A költségek megtérítése (1) Az  illetékes intézmény az  igazgatási költségek kivételével megtéríti a  másik Szerződő Fél intézményének a  jelen
Egyezmény 13. és 15.  cikke alapján nyújtott természetbeni ellátások teljesítése kapcsán felmerült tényleges
költségeket.
(2) A Szerződő Felek összekötő szervei megállapodhatnak abban, hogy az elszámolási eljárás egyszerűsítése érdekében
a  felmerült költségeket a  jogosultak bizonyos csoportjai esetében átalányösszegben számolják el és térítik meg
egymásnak.
2. FEJEZET
MUNKAHELYI BALESETEK, FOGLALKOZÁSI MEGBETEGEDÉSEK BIZTOSÍTÁSA 18. cikk
Munkahelyi balesetek és foglalkozási megbetegedések
(1) Az a biztosított, aki munkahelyi balesetet szenvedett vagy foglalkozási megbetegedésben szenved, biztosításának
fennállása alatt annak a  Szerződő Félnek a  jogszabályai szerint érvényesítheti igényjogosultságát természetbeni
ellátásra, amelyiknél biztosítva van.
(2) A  munkahelyi balesetekkel kapcsolatos pénzbeli ellátásokat annak a  Szerződő Félnek a  jogszabályai szerint kell
megállapítani, amelynek felségterületén a munkahelyi baleset bekövetkezésekor a biztosítás fennállt.
(3) A  munkahelyi balesetekkel és foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos természetbeni ellátások nyújtására
a jelen Egyezmény megfelelő cikkeit kell alkalmazni.
(4) Ha az  egyik Szerződő Fél jogszabályai előírják, hogy a  munkahelyi baleset vagy foglalkozási megbetegedés
következtében beállt munkaképesség csökkenésének vagy elvesztésének, vagy az egészségkárosodás mértékének
vagy az ellátásra való igényjogosultságnak a megállapításánál a megelőző munkahelyi balesetet vagy foglalkozási
megbetegedést is figyelembe kell venni, akkor a másik Szerződő Fél jogszabályai szerinti munkahelyi baleseteket és
foglalkozási megbetegedéseket is figyelembe kell venni.
(5) Ha a munkavégzés helyére történő utazás során baleset történik a másik Szerződő Fél felségterületén, akkor ezt úgy
kell tekinteni, mintha annak a Szerződő Félnek a felségterületén történt volna, ahol a biztosított biztosítva van.
19. cikk
Az egészségre veszélyes foglalkozások figyelembevétele (1) A  valamely foglalkozási megbetegedés alapján nyújtandó ellátásra vonatkozó igényjogosultság tekintetében
az  egyik Szerződő Fél intézménye azokat az  egészségre veszélyes foglalkozásokat is figyelembe veszi, amelyek
a  kérdéses megbetegedés okozóiként a  másik Szerződő Fél jogszabályai szerint és jellegük folytán számításba
jöhetnek. Ha pénzbeli ellátásra való igényjogosultság foglalkozási megbetegedés esetén mindkét Szerződő Fél
jogszabályai szerint fennáll, az  ellátást annak a  Szerződő Félnek a  jogszabályai szerint kell folyósítani, melynek
jogszabályai szerint a megbetegedést okozó tevékenység végzésekor utoljára biztosítva volt.
(2) Az  a  személy, aki foglalkozási megbetegedése okán az  egyik Szerződő Fél intézményétől pénzbeli ellátásban
részesül vagy részesült, amennyiben a  másik Szerződő Fél jogszabályai szerint a  foglalkozási megbetegedést
kiváltó újabb tevékenység végzése következtében előálló állapotrosszabbodása miatt a  másik Szerződő Fél
intézményéhez ellátás iránti kérelmet nyújt be, a  korábban megállapított ellátást továbbra is az  első Szerződő
Fél intézménye folyósítja az  állapotrosszabbodásra tekintet nélkül, a  rá vonatkozó jogszabályok szerint. A  másik
Szerződő Fél intézménye az állapotrosszabbodást követően nyújtandó ellátás és a jogszabályai szerint a foglalkozási
megbetegedés alapján nyújtandó ellátás közötti különbözet összegét folyósítja.
20. cikk
Az ellátások nyújtásának módja (1) A természetbeni ellátásokhoz kapcsolódó pénzbeli ellátásokat az  illetékes intézmény a rá vonatkozó jogszabályok
szerint folyósítja.
(2) Ha az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint a  pénzbeli ellátás mértéke a  családtagok számától függ, úgy
az illetékes intézmény a másik Szerződő Fél felségterületén lakó családtagokat is figyelembe veszi.
(3) Az  Egyezmény 13., 15.  cikkében, valamint a  18.  cikk (3)  bekezdésében megjelölt természetbeni ellátások
igénybevétele esetén az  ellátásokra való jogosultságot az  illetékes intézmény által kiállított igazolással kell
bizonyítani. Amennyiben az  ellátás nyújtásakor nem volt lehetőség az  igazolás bemutatására, a  szolgáltató vagy
a tartózkodási hely szerinti intézmény az illetékes intézményhez fordul az igazolás utólagos beszerzése érdekében.
A  természetbeni ellátásra való jogosultságra vonatkozó igazolás utólagos kiállítása iránti kérelemhez az  illetékes
intézmény részére kivételes esetben a megfelelő orvosi jelentést is csatolni kell, ide nem értve a feltétlen sürgősség
esetét.
(4) Az  a  személy, aki az  Egyezmény 13.  cikk (1)  bekezdés 3.  pontjában megjelölt természetbeni ellátásokat kíván
igénybe venni a  másik Szerződő Fél felségterületén, köteles a  tartózkodási helye szerinti illetékes intézménynek
egy olyan igazolást bemutatni, amely tanúsítja, hogy a  Szerződő Fél illetékes intézménye engedélyezte számára
az  állapotának megfelelő gyógykezelés másik Szerződő Fél felségterületén történő igénybevételét. Ez  az  igazolás
tartalmazza azt a maximális időtartamot, ameddig a természetbeni ellátások nyújthatóak.
(5) Az  a  személy, aki az  Egyezmény 13.  cikk (1)  bekezdés 1.  alpontjában és a  15.  cikk (2)  bekezdésében megjelölt
természetbeni ellátásokban akar részesülni, köteles bejelenteni a  lakóhelye szerint illetékes intézménynél magát,
valamint családtagjait is, bemutatva az  illetékes intézmény által kiállított igazolást, amellyel tanúsítja, hogy
e természetbeni ellátásokra jogosult mind saját maga, mind pedig családjának tagjai. A természetbeni ellátásra való
igényjogosultságról szóló igazolás egy példányát az illetékes intézmény megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.
(6) Az Egyezmény 13. és 15. cikkében említett személy részére, aki a természetbeni egészségügyi ellátást nem a jelen
Egyezményben meghatározott módon vette igénybe, a keletkezett költségeket az illetékes intézmény téríti meg a rá
vonatkozó jogszabályok szerint.
21. cikk
A költségek megtérítése
Az illetékes intézmény az  igazgatási költségek kivételével megtéríti a  másik Szerződő Fél intézményének
a természetbeni ellátások teljesítése kapcsán felmerült tényleges költségeit.
3. FEJEZET
AZ ÖREGSÉG, ROKKANTSÁG ÉS HALÁL ESETÉN JÁRÓ ELLÁTÁSOK
22. cikk
A biztosítási idők összeszámítása (1) Ha az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint valamely ellátásra való jogosultság megszerzése, fenntartása
vagy feléledése biztosítási idők megszerzésétől függ, akkor ennek a  Szerződő Félnek az  illetékes intézménye
–  amennyiben szükséges – figyelembe veszi a  másik Szerződő Félnek a  jogszabályai szerint szerzett biztosítási
időket is, mintha azokat az  általa alkalmazott jogszabályok szerint szerezték volna, feltéve, hogy azok nem
ugyanazon időszakra esnek.
(2) Ha az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint meghatározott ellátások nyújtása olyan foglalkozásban szerzett
biztosítási idő megszerzésétől függ, amelyre külön rendszer létezik vagy az ellátásra való jogosultság meghatározott
szakmában vagy foglalkozásban töltött idő függvénye, úgy ezen ellátások nyújtására a  másik Szerződő Fél
jogszabályai szerint szerzett biztosítási időket csak akkor lehet figyelembe venni, ha azokat azonos vagy hasonló
szakmában vagy foglalkozásban vagy rendszerben szerezték. Ha a  biztosítási idők összeszámítása nem alapozza
meg az  igényjogosultságot az  ellátás külön rendszerében, a  biztosítási időket a  biztosítás általános rendszerében
kell egybeszámítani.
(3) Amennyiben jelen cikk (1) és (2)  bekezdéseiben felsorolt rendelkezések alkalmazása mellett még mindig
nincsenek meg a feltételek az ellátási igényjogosultságra, az  illetékes intézménynek figyelembe kell vennie azokat
a  biztosítási időket is, amelyek olyan harmadik államban teljesültek, amelyhez mindkét Szerződő Fél külön-külön
társadalombiztosítási, szociális biztonsági tárgyú egyezménnyel kötődik, és amelynek rendelkezései kiterjednek
a  biztosítási idők egybeszámítására. Amennyiben harmadik állammal csak az  egyik Szerződő Fél rendelkezik
egyezménnyel, akkor ez a Szerződő Fél az állampolgárai által a harmadik országban megvalósított biztosítási időket
is figyelembe veszi, ha a harmadik állammal való egyezmény másként nem rendelkezik.
(4) Ha az egyik Szerződő Fél jogszabályai értelmében a nyugellátásban töltött idő meghosszabbítja a biztosítási időt,
akkor ezt az  időszakot a másik Szerződő Fél jogszabályai szerint folyósított nyugellátásban töltött idővel meg kell
hosszabbítani.
(5) A magyar jogszabályok alkalmazása esetén a Macedón Köztársaság jogszabályai szerint megszerzett 1 év biztosítási
idő 365 napnak, 1 hónap biztosítási idő 30 napnak felel meg.
23. cikk
Önálló nyugdíj
Amennyiben az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint a  22.  cikk alkalmazása nélkül is fennáll az  ellátásra való
igényjogosultság, úgy az  ellátást ennek a  Szerződő Félnek az  illetékes intézménye kizárólag a  rá vonatkozó
jogszabályok előírásai szerint állapítja meg.
24. cikk
A macedón pénzbeli ellátások megállapítása (1) Ha az ellátásra való jogosultság a jelen Egyezmény 22. cikkének alkalmazása nélkül is fennáll, az illetékes intézmény
az ellátást kizárólag a rá vonatkozó jogszabályok alapján figyelembe vett biztosítási idők alapján állapítja meg.
(2) Ha az ellátásra való jogosultság csak a jelen Egyezmény 22. cikkének alkalmazásával áll fenn, az illetékes intézmény
az ellátás összegét úgy állapítja meg, hogy:
1. az ellátás azon elméleti összegét számolja ki, amely az  ellátás kiszámításához összesen figyelembe vett
biztosítási idők alapján járna, ha az  időket az  általa alkalmazott jogszabályok alapján szerezték volna meg.
Az ellátásnak a biztosítási idő hosszától nem függő összege elméleti összegnek tekintendő;
2. az így kiszámolt összeg alapján állapítja meg az ellátás összegét a kizárólag az általa alkalmazott jogszabályok
szerint szerzett biztosítási idők és az ellátás kiszámításakor figyelembe vett összes biztosítási idők arányában;
3. ha mindkét Szerződő Fél jogszabályai alapján a  biztosítási idők összességében meghaladják az  egyik
Szerződő Fél jogszabályai szerint a teljes ellátás megszerzéséhez szükséges leghosszabb biztosítási időt, ezen
Szerződő Fél illetékes intézménye az összes megszerzett biztosítási idők helyett ezen leghosszabb időt veszi
figyelembe.
25. cikk
A magyar nyugellátások megállapítása
A magyar intézmények az alábbiak szerint alkalmazzák a jelen Egyezmény 22. cikkének rendelkezéseit:
(1) Az öregségi nyugdíj és a hozzátartozói nyugellátások megállapítása a magyar jogszabályok és kizárólag a magyar
biztosítási idők figyelembevételével történik.
(2) Amikor az  érintett személy csak a  biztosítási idők összeszámításának figyelembevételével rendelkezik a  magyar
jogszabályok szerinti nyugellátásra való jogosultsággal, úgy a magyar intézmény kiszámítja a nyugdíj azon összegét,
amelyet viselnie kellene, ha a nyugdíj kiszámításánál mindkét Szerződő Fél jogszabályai szerint megszerzett összes
biztosítási időket kellene figyelembe venni. Az  így kiszámított nyugdíjnak azon részét folyósítja, amely a  magyar
jogszabályok szerint megszerzett biztosítási időknek a  mindkét Szerződő Fél jogszabályai szerint szerzett összes
biztosítási időkhöz viszonyított arányának megfelel.
26. cikk
Az ellátások megállapításának alapja
Ha az egyik Szerződő Fél jogszabályai az ellátás kiszámítását a  jövedelemre, a biztosítási alapra, illetve a befizetett
járulékra alapozzák, az  illetékes intézmény kizárólag a  saját jogszabályai szerinti jövedelmet, biztosítási alapot,
illetve a befizetett járulékot veszi figyelembe.
27. cikk
Egy évnél rövidebb biztosítási időszak (1) Ha az egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint megszerzett összes biztosítási idő nem éri el az egy évet – feltéve, hogy
csak ezen biztosítási idő alapján nem áll fenn semmilyen ellátásra való igényjogosultság – ennek a Szerződő Félnek
a intézménye az egy évnél rövidebb időszakra nem nyújt semmilyen ellátást.
(2) Az (1)  bekezdésben meghatározott biztosítási időt – amelynek alapján az  egyik Szerződő Fél intézménye
a  szolgáltatás nyújtását nem ismeri el – a  másik Szerződő Fél intézménye a  szolgáltatásra való jogosultság
megszerzése, megszűnése és feléledése, valamint összegének megállapítása tekintetében úgy veszi figyelembe,
mintha ezt az ő jogszabályai alapján töltötték volna be.
28. cikk
A megváltozott munkaképességű személyek ellátásainak megállapítására vonatkozó szabályok
Magyarországon
(1) A 22., 23., 25. és 27.  cikkek rendelkezéseitől eltérően a  megváltozott munkaképességű személyek ellátásainak
megállapítása Magyarországon az alábbiak szerint történik.
(2) Ha az ellátásra való jogosultság a magyar biztosítási idő figyelembevételével fennáll, az ellátást az alábbiak szerint
kell megállapítani:
2.1. meg kell határozni az  önálló magyar jogosultság alapján járó ellátásnak a  másik Szerződő Fél illetékes
intézménye által megállapított ellátás összegével csökkentett összegét; és
2.2. meg kell határozni az  önálló magyar jogosultság alapján járó ellátásnak azt az  összegét, amely a  magyar
jogszabályok szerint megszerzett biztosítási időnek a  mindkét Szerződő Fél jogszabályai szerint szerzett
összes biztosítási időhöz viszonyított arányának felel meg.
(3) A  (2)  bekezdés 2.1–2.2.  pontjai alapján számított összegek közül a  magasabbat kell folyósított ellátásként
megállapítani.
(4) Ha az  ellátásra való jogosultság a  másik Szerződő Fél jogszabályai szerint megszerzett biztosítási idő
figyelembevételével állapítható csak meg, meg kell határozni a mindkét Szerződő Fél jogszabályai szerint szerzett
biztosítási idők alapján kiszámított ellátás elméleti összegéből a  magyar jogszabályok szerinti szerzett biztosítási
idők és a  mindkét Szerződő Fél jogszabályai szerint szerzett biztosítási idők egymáshoz viszonyított arányának
megfelelően kiszámított arányos ellátást. A  magyar illetékes intézmény csak a  magyar biztosítási idővel arányos
ellátás nyújtására kötelezett.
(5) A  (2)  bekezdés 2.2.  pontja és a  (4)  bekezdés alapján megállapított ellátás összege a  másik Szerződő Fél illetékes
intézménye által megállapított ellátás összegével nem csökkenthető.
(6) Magyarország jogszabályainak alkalmazása esetén a  Macedón Köztársaság jogszabályai szerint megszerzett 1 év
biztosítási idő 365 napnak, 1 hónap biztosítási idő 30 napnak felel meg.
(7) A  nemzeti jog sérelme nélkül, ha a  magyar jogszabályok szerint megszerzett összes biztosítási idő nem éri el
a 365 napot, a magyar illetékes intézmény nem állapít meg ellátásokat a jelen cikk előírásaival összhangban.
(8) A rehabilitációs ellátás kizárólag magyarországi lakóhellyel rendelkező személy részére állapítható meg.
IV. RÉSZ
VEGYES RENDELKEZÉSEK 29. cikk
Összekötő szervek
(1) A Szerződő Feleknek a  jelen Egyezmény végrehajtására jogosult összekötő szerveit a  jelen Egyezmény „Igazgatási
Megállapodás”-a rögzíti.
(2) Az  összekötő szervek és az  illetékes intézmények jogosultak megállapodást kötni az  Egyezmény végrehajtásához
szükséges és célszerű intézkedésekben, beleértve a pénzbeli ellátások megtérítésével és folyósításával kapcsolatos
eljárást is.
30. cikk
Igazgatási Megállapodás (1) A  Szerződő Felek kormányai vagy illetékes hatóságai jelen Egyezmény végrehajtásához külön megállapodásokat
köthetnek.
(2) Az  illetékes hatóságok, összekötő, illetve egyéb szervek kölcsönösen tájékoztatják egymást a  jelen Egyezmény
végrehajtására vonatkozó valamennyi intézkedésükről és a  jelen Egyezmény alkalmazásával kapcsolatos összes
jogszabályváltozásukról.
31. cikk
Pénzbeli ellátások igénylése és a biztosítási idők igazolása
(1) Azon Szerződő Fél intézménye, amelynél az  ellátási kérelmet benyújtották, a  kérelmezőtől a  másik Szerződő Fél
illetékes intézménye számára a  kérelem feldolgozásához szükséges rendelkezésre álló dokumentáció, különösen
pedig a  foglalkoztatás, illetve tevékenységvégzés idejére, jellegére és helyére, valamint a munkáltatóra vonatkozó
adatok becsatolását kéri.
(2) Az Egyezmény végrehajtása során, amikor az ellátásra való jogosultság megszerzése, fenntartása vagy újraélesztése
céljából biztosítási időket kell egybeszámítani, az  ellátás megállapításához az  illetékes intézmény igazoláson
tanúsítja a saját jogszabályai szerint megállapított biztosítási időket.
(3) Az igazolást az érdekelt félnek vagy annak az illetékes intézménynek a kérésére kell kiadni, amelynek felségterületén
a kérelmező beadta kérelmét.
32. cikk
Adminisztratív és jogsegély (1) A  két Szerződő Fél illetékes hatóságai, intézményei és összekötő szervei jelen Egyezmény alkalmazása során
kölcsönös térítésmentes segítséget nyújtanak egymásnak.
(2) Azokat az  orvosi vizsgálatokat, amelyeket kizárólag az  egyik Szerződő Fél jogszabályainak végrehajtásához
végeznek el és olyan személyek orvosi vizsgálataira vonatkozik, akiknek a  lakóhelye, vagy tartózkodási helye
a másik Szerződő Fél felségterületén van, a lakóhely vagy tartózkodási hely szerinti intézmény végzi a rá vonatkozó
díjszabások szerint és az  irányadó jogszabályoknak megfelelően az  illetékes intézmény kérésére és terhére. Ha
az  orvosi vizsgálat mindkét Szerződő Fél jogszabályainak alkalmazása érdekében történik, akkor a  költségeket
az illető személy tartózkodási helye szerinti intézmény viseli.
33. cikk
Kifizetések (1) A  jelen Egyezmény értelmében ellátásra kötelezett intézmények a  pénzbeli ellátásokat saját országuk hivatalos
pénznemében teljesítik.
(2) Ha az egyik Szerződő Fél intézménye a másik Szerződő Fél intézménye részére kifizetéseket köteles teljesíteni, úgy
ezeket a  másik Szerződő Fél hivatalos pénznemében kell megtenni. Amennyiben a  másik Szerződő Fél hivatalos
pénzneme nem konvertibilis, akkor a kifizetések euróban teljesítendők.
(3) Ha az  egyik Szerződő Fél rendelkezéseket hoz a  devizaforgalom korlátozására, a  Szerződő Felek mindent
megtesznek annak érdekében, hogy biztosíthassák a jelen Egyezmény szerint járó kifizetéseket.
(4) A jelen Egyezmény és a  végrehajtására szolgáló szabályok alapján történő kifizetéseket azon szabályok, valamint
a  jelen Egyezmény végrehajtási rendelkezései alapján kell végezni, amelyek a  Szerződő Felek felségterületén
a kifizetés időpontjában érvényesek.
(5) A Szerződő Fél illetékes intézményei a  pénzbeli ellátások kifizetését közvetlenül a  jogosult részére teljesítik belső
jogszabályaik szerint.
(6) Az alkalmazandó jogszabályokkal összhangban az igényjogosult személy az illetékes intézmény felhívására életben
létének tényét az e célra megállapított formanyomtatványon köteles igazolni.
34. cikk
Illetékek és hitelesítések alóli mentesítés (1) Az egyik Szerződő Fél jogszabályai értelmében az ezen jogszabályok alkalmazásával összefüggésben bemutatandó
ügyiratokra vagy okiratokra vonatkozó illetékmentesség vagy illetékkedvezmény a másik Szerződő Fél jogszabályai
alkalmazásával összefüggésben bemutatandó megfelelő ügyiratokra és okiratokra is kiterjed.
(2) A  jelen Egyezmény végrehajtásakor csatolandó ügyiratokat, okiratokat és más beadványokat az  illetékes
hatóságoknak nem kell felülhitelesíteni.
35. cikk
Nyelvhasználat (1) A  Szerződő Felek intézményei, hatóságai a  jelen Egyezmény és az  annak tárgyi hatálya által érintett jogszabályok
végrehajtása során saját hivatalos nyelvükön közvetlenül érintkezhetnek egymással, az  érintett személyekkel és
azok képviselőivel.
(2) A  Szerződő Felek intézményei, hatóságai beadványokat és okiratokat nem utasíthatnak vissza azért, mert azok
a másik Szerződő Fél hivatalos nyelvén készültek.
(3) A jelen Egyezmény végrehajtásában közreműködő szervek határozataikat és egyéb ügyirataikat közvetlenül küldik
meg a másik Szerződő Fél felségterületén tartózkodó személynek.
36. cikk
A kérelmek azonos elbírálása (1) Ha az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerinti ellátásra vonatkozó kérelmeket, okiratokat és más beadványokat
a másik Szerződő Félnek egy olyan szervénél nyújtották be, amely a rá vonatkozó jogszabályok szerint jogosult ezek
átvételére, akkor az úgy tekintendő, mintha ezt az illetékes intézménynél nyújtották volna be.
(2) Az  egyik Szerződő Fél azon hatóságának vagy szervének, amelynél a  kérelmet, nyilatkozatot és jogorvoslatot
benyújtották, haladéktalanul továbbítania kell azt a  rá vonatkozó szabályok szerint a  másik Szerződő Fél illetékes
intézményéhez.
(3) Az egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint benyújtott ellátás iránti kérelem a másik Szerződő Fél jogszabályai szerinti
megfelelő ellátás iránti kérelemnek is minősül, kivéve, ha a kérelmező kifejezetten kéri, hogy a másik Szerződő Fél
jogszabályai szerint megszerzett pénzbeli ellátásra vonatkozó igényjogosultság megállapítását halasszák el.
37. cikk
A diplomáciai és konzuli képviseletek képviseleti joga
A Szerződő Felek diplomáciai és konzuli képviseletei a  jogosult kérésére külön meghatalmazás nélkül közvetlenül
fordulhatnak a  másik Szerződő Fél illetékes hatóságaihoz, összekötő szerveihez és illetékes intézményeihez
állampolgáraik érdekvédelme céljából.
38. cikk
Végrehajtás (1) Az  egyik Szerződő Fél bíróságainak végrehajtható határozatait, valamint intézményeinek vagy hatóságainak
a  társadalombiztosítással kapcsolatos járulékokra és egyéb követelésekre vonatkozó végrehajtható döntéseit és
okiratait a másik Szerződő Fél elismeri.
(2) Az  elismerés csak akkor tagadható meg, ha az  ellentétes lenne azon Szerződő Fél jogszabályaival illetve
közrendjével, amelynek valamely határozatot vagy okiratot el kellene ismerni.
(3) Az  (1)  bekezdés szerint elismert végrehajtható döntéseket és okiratokat a  másik Szerződő Fél felségterületén
végre kell hajtani. A  végrehajtási eljárás lefolytatására azon Szerződő Félnek a  végrehajtásra vonatkozó hatályos
jogszabályait kell alkalmazni, amelynek felségterületén a  szóban forgó határozatok és okiratok végrehajtására sor
kerül. A döntéseken és okiratokon feltüntetendő a végrehajthatóságot igazoló záradék (végrehajtási záradék).
(4) A  intézmények kölcsönös segítségnyújtása jelen cikk alkalmazásakor nem foglalja magában a  bírósági eljárásban
való képviseletet.
39. cikk
Kártérítés (1) Amennyiben az  a  személy, aki az  egyik Szerződő Fél jogszabályai szerint a  másik Szerződő Fél felségterületén
bekövetkezett egészségkárosodás miatt részesül ellátásban és ezen Szerződő Fél jogszabályai szerint harmadik
személlyel szembeni kártérítési igény benyújtására jogosult, abban az esetben az ellátást nyújtó illetékes intézmény
jogosult a harmadik személlyel szemben költségei megtérítésére.
(2) Amennyiben egyazon káresetből származó, azonos jellegű ellátásra vonatkozó kártérítési igényjogosultság mindkét
Szerződő Fél illetékes intézményét megilleti, a harmadik személy a az (1) bekezdés szerinti kártérítési igényt vagy
az egyik vagy a másik intézmény javára történő befizetéssel is kiegyenlítheti úgy, hogy ezáltal mentesül a további
ilyen kártérítési kötelezettség alól. Az illetékes intézmények ilyen alapú követeléseiket az általuk folyósított ellátások
arányában tartoznak elszámolni egymással.
40. cikk
Jogalap nélküli ellátások visszatérítése
Ha az  egyik Szerződő Fél illetékes intézménye jogalap nélkül vagy tévesen folyósított pénzbeli ellátást, az  így
folyósított összeg a másik Szerződő Fél jogszabályai szerint folyósított, jelen Egyezmény tárgyi hatálya alá tartozó
pénzbeli ellátásból az  illető intézmény javára levonható. A  levonást az  azt végrehajtó intézmény a  rá irányadó
jogszabályok szerint végzi.
41. cikk
Adatvédelem (1) Amennyiben a  jelen Egyezmény alapján és mindkét Szerződő Félnél alkalmazott jogszabályok szerint személyes
adatok továbbítására kerül sor, úgy a  Szerződő Felek felségterületén hatályos jogszabályok figyelembe vétele
mellett az alábbi rendelkezések érvényesek:
 1. Az Egyezmény végrehajtása céljából az egyik Szerződő Fél csak olyan személyes adatokat közölhet a másik
Szerződő Fél intézményei részére, amely a  nyújtandó ellátás teljesítéséhez szükséges. A  fogadó fél ezeket
az  adatokat kizárólag ilyen célra dolgozhatja és használhatja fel. Minden egyéb esetben az  adatok egyéb
intézmények felé csak az  átadó intézmény előzetes beleegyezésével, valamint az  ezen intézményekre
vonatkozó hazai jogszabályoknak megfelelően adhatók át.
2. A  fogadó intézmény egyedi esetekben és megkeresés alapján tájékoztatja az  adatszolgáltató intézményt
az átadott adatok felhasználásának céljáról és az ezáltal elért eredményekről.
3. Az adatszolgáltató intézmény köteles figyelemmel lenni a közlendő adatok helyességére, valamint azoknak
az adatszolgáltatással elérni kívánt cél szempontjából való szükségességére és arányosságára. Ilyen esetben
figyelembe kell venni az illető Szerződő Fél mindenkori belső jogszabályai szerint érvényes adatszolgáltatási
tilalmakat. Amennyiben kiderül, hogy a közölt adatok hibásak, vagy hogy olyan adatokat közöltek, amelyeket
az adatszolgáltató Szerződő Fél jogszabályai szerint nem lett volna szabad közölni, úgy erről haladéktalanul
értesíteni kell a fogadó intézményt. A fogadó intézmény, amennyiben az helyénvaló, köteles az ilyen adatokat
helyesbíteni vagy törölni.
4. Az  intézmény, illetve illetékes szerv azt a  személyt, akire az  adatok vonatkoznak, a  róla szóló adatokról
és azok felhasználási céljáról, a  felhasználás jogalapjáról, időtartamáról továbbá arról, hogy kik és milyen
célból kapják vagy kapták meg az  adatokat, kérelmére tájékoztatja. Egyébként az  érintett személy jogai
a  személyéről meglévő információkról való tájékozódása tekintetében annak a  Szerződő Félnek a  belső
jogszabályaihoz igazodnak, amelynek valamely intézményétől, illetve illetékes szervétől a tájékoztatást kérik.
5. Ha az egyik Szerződő Fél valamely intézménye a jelen Egyezmény alapján személyes adatokat szolgáltatott,
úgy a  másik Szerződő Fél fogadó szerve a  rá vonatkozó belső jog által előírt felelősségvállalása keretében
nem hivatkozhat az  érintett személlyel szemben arra, hogy a  közölt adatok helytelenek voltak. A  helytelen
adatszolgáltatás miatt fizetett kártérítésre a jogsértés helye szerinti Szerződő Fél joga az irányadó.
6. Az átadott személyes adatokat haladéktalanul törölni kell, ha azok már nem szükségesek azon cél érdekében,
amiért közölték őket.
7. A személyes adatok átadását, illetve átvételét az átadó és a fogadó intézmény köteles rögzíteni.
 8. Az  átadó és a  fogadó intézmény köteles gondoskodni az  átadott személyes adatok hatékony védelméről
az illetéktelen hozzáférés, valamint a jogtalan megváltoztatás és az illetéktelen nyilvánosságra hozatal ellen.
 9. Mind az  adatátvevő, mind az  adatátadó Szerződő Fél köteles – az  érintett kérelmére – az  általa kezelt
helytelen adatot helyesbíteni, illetőleg a  jogellenesen kezelt adatot törölni. A  helyesbítésről vagy törlésről
a másik felet haladéktalanul értesíteni kell.
10. A  Szerződő Felek biztosítják, hogy az  adatvédelemmel kapcsolatos jogaik megsértése esetén az  érintett
személyek a jogsértés helye szerinti Szerződő Fél joga alapján jogorvoslatra – ideértve a bírói jogorvoslatot –
jogosultak legyenek.
(2) Az  (1)  bekezdés rendelkezései megfelelően alkalmazandóak az  üzleti titkokra is, azzal hogy ez  nem járhat
a személyes adatokhoz fűződő jogok korlátozásával.
42. cikk
A vitás kérdések rendezése (1) Bármely nézeteltérést, amely a  jelen Egyezmény értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatban felmerül,
a Szerződő Felek illetékes hatóságai közötti konzultációval kell rendezni.
(2) Amennyiben a fennálló probléma az (1) bekezdés szerinti módon nem rendezhető, akkor azt diplomáciai úton kell
egyeztetni.
V. RÉSZ
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 43. cikk
Magyarország jelen Egyezménnyel kapcsolatos különleges kötelezettségei
A jelen Egyezmény semmilyen formában nem befolyásolja azokat a  kötelezettségeket, amelyek Magyarország
európai uniós tagságából fakadnak. Következésképpen jelen Egyezmény rendelkezései sem együttesen, sem
önmagukban nem idézhetők vagy értelmezhetők úgy, mint amelyek érvénytelenítik, módosítják vagy bármilyen
más módon befolyásolják Magyarországnak különösen a  Csatlakozási Szerződéssel vállalt, az  Európai Közösséget
létrehozó Szerződésből, az Európai Unióról szóló Szerződésből, valamint általában véve az Európai Unió elsődleges
és másodlagos jogából származó kötelezettségeit.
44. cikk
Átmeneti rendelkezések (1) A jelen Egyezmény nem biztosítja az ellátásra való jogosultságot a hatályba lépése előtti időszakra.
 (2) Jelen Egyezmény alkalmazása során figyelembe kell venni a  hatálybalépése előtt a  Szerződő Felek jogszabályai
szerint fennállott jogilag jelentős körülményeket is.
 (3) A  jelen Egyezmény hatálybalépése előtt egyedi esetekben hozott döntések a  jelen Egyezmény alkalmazását nem
akadályozzák.
 (4) A  jelen Egyezmény hatálybalépése előtt megállapított ellátásokat az  Egyezmény hatályba lépését követő 1 éven
belül a jogosult kérelmére felül kell vizsgálni a jelen Egyezmény rendelkezései szerint, és a vizsgálat eredményétől
függően a magasabb összegű ellátást kell folyósítani számára.
45. cikk
Hatályon kívül helyezés
A jelen Egyezmény hatályba lépésével egyidejűleg a Magyar Népköztársaság Kormánya és a Jugoszláv Szövetségi
Népköztársaság Kormánya között állampolgáraik szociális biztonságával kapcsolatos kérdések rendezése tárgyában
1957. október 7-én, Budapesten aláírt egyezmény hatályát veszti Magyarország és a  Macedón Köztársaság
vonatkozásában, kivéve a megszerzett igényjogosultságok vagy a folyamatban lévő igények elbírálása tekintetében,
ha azok azon időszakra vonatkoznak, amikor a  jelen Egyezménnyel hatályon kívül helyezett korábbi egyezmény
hatályban volt.
46. cikk
Hatályba lépés (1) Jelen Egyezményt meg kell erősíteni. A  Szerződő Felek írásban, diplomáciai úton kölcsönösen értesítik egymást,
hogy az Egyezmény hatályba lépéséhez szükséges nemzeti jogi eljárásoknak eleget tettek.
(2) Jelen Egyezmény a diplomáciai úton tett későbbi értesítés kézhezvételét követő harmadik hónap első napján lép
hatályba.
47. cikk
Időbeli hatály és felmondás (1) A  jelen Egyezményt a Szerződő Felek határozatlan időre kötik. Mindkét Szerződő Fél jogosult a  jelen Egyezményt
–  diplomáciai úton – bármely naptári év december 31-ével legalább három hónapos határidővel írásban
felmondani.
(2) A  jelen Egyezmény felmondása esetén annak rendelkezéseit az  annak alapján megszerzett jogokra továbbra is
alkalmazni kell.
Ennek hiteléül a Szerződő Felek meghatalmazottai a jelen Egyezményt aláírták és pecsétjükkel látták el.
Készült Budapesten 2014. november 20-án magyar és macedón nyelven. Mindkét szöveg egyaránt hiteles.
(aláírások)” 4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § az Egyezmény 46. cikk (2) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az  Egyezmény, illetve a  2.  § és a  3.  § hatálybalépésének naptári napját a  külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről az egészségügyért felelős miniszter gondoskodik.
Áder János s. k., Jakab István s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés alelnöke


text:
416/2015. (X. 13.) KE határozata államtitkári kinevezésről.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés j) pontja és a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és
az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 52. § (2) bekezdése alapján – a miniszterelnök javaslatára –
Cseresnyés Pétert 2015. október 9-ei hatállyal a Nemzetgazdasági Minisztérium államtitkárává kinevezem.
Budapest, 2015. október 7. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
26/2014. (IV. 8.) EMMI rendelete a várandósgondozásról.
A magzati élet védelméről szóló 1992.  évi LXXIX.  törvény 16/A.  § (4)  bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, az  egyes
miniszterek, valamint a  Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet
41. § d) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) A  várandósgondozás célja a  várandós nő egészségének megőrzése, a  magzat egészséges fejlődésének és
egészségesen történő megszületésének elősegítése, a  veszélyeztetettség és a  szövődmények megelőzése,
illetve megfelelő időben történő felismerése, valamint a  szülésre, a  gyermek korai kötődésére, a  szoptatásra és
a csecsemőgondozásra való felkészítés.
(2) A  várandósgondozás akkor kezdődik, amikor a  szülész-nőgyógyász szakorvos a  méhen belüli várandósságot
megállapítja, a rizikó-besorolást elvégzi és erről a várandós részére igazolást ad.
(3) Alacsony rizikójú a várandósság akkor, ha a várandós családi, egyéni, fertilitási és – nem első várandósság esetén –
előző várandósságra vonatkozó anamnézisében nincs olyan tényező, amely szakorvosi megítélés szerint az  anya
vagy a magzat egészségét hátrányosan befolyásolhatja.
(4) A várandósgondozás a szülés megindulásáig vagy a várandósság megszakadásáig tart.
2. § (1) A várandósgondozás olyan komplex egészségügyi szolgáltatás, amely
a) a védőnő,
b) a háziorvos,
c) a szülész-nőgyógyász szakorvos,
d) a várandós választása esetén a szülésznő, valamint
e) a várandós
együttműködésén alapul.
(2) A várandósgondozást a szülész-nőgyógyász szakorvos által megállapított
a) alacsony rizikójú várandósság esetén a szülész-nőgyógyász szakorvos vagy szülésznő,
b) magas rizikójú várandósság esetén kizárólag a szülész-nőgyógyász szakorvos
végzi a szakellátás keretében.
2. A szülésznő közreműködése 3. § (1) Szülésznő kizárólag szülész-nőgyógyász szakorvos által megállapított alacsony rizikójú várandósság esetén,
a következő feltételek egyidejű teljesülése esetén végezhet várandósgondozást:
a) Magyarországon az  állam által elismert oktatási intézményben szerzett, vagy külföldön szerzett és
Magyarországon a  külföldi bizonyítványok és oklevelek elismeréséről szóló törvény szerint honosított vagy
elismert, felsőoktatási intézmény alapképzési szakán vagy főiskolai karán szerzett szülésznő szakképesítéssel
vagy emelt szintű vagy felsőfokú szülésznő szakképesítéssel rendelkezik,
b) egészségügyi szolgáltatónál szülésznőként foglalkoztatott vagy rendelkezik a  szülésznői tevékenység
végzésére jogosító, érvényes működési engedéllyel és felelősségbiztosítással és
c) a várandós a gondozásához a szülésznői gondozást választja.
 (2) A szülésznő az (1) bekezdés szerinti feltételekkel végzett várandósgondozás során a 2. melléklet 2. pontjában foglalt
vizsgálatokat végezheti a vonatkozó szakmai irányelvnek megfelelően. 3. Felelős személy
4. § (1) Az  a  szülész-nőgyógyász szakorvos vagy szülésznő, aki az  1.  § (2)  bekezdésében előírt besorolást követően
a várandós gondozását a szakellátás keretében végzi, felelős személynek minősül.
(2) A felelős személy a várandós anya 1. melléklet szerinti gondozási könyvében (a továbbiakban: várandósgondozási
könyv) az 1. melléklet 1. pont 1.2. alpontjában szereplő adatokat feltünteti és aláírásával ellátja.
(3) Ha a felelős személy személyében változás áll be, az új felelős személy ezt a tényt a várandósgondozási könyvben
rögzíti és a (2) bekezdésben foglaltaknak megfelelően jár el.
(4) A felelős személy a várandósgondozás során a szakterülete alapján e rendelet szerint elvégzendő feladatokon kívül
a következő tevékenységeket végzi:
a) figyelemmel kíséri, hogy
aa) részesül-e a várandós védőnői gondozásban,
ab) a várandós számára kötelező szűrővizsgálatokat elvégezték-e, és
ac) az elvégzett vizsgálatokat a várandósgondozási könyvben dokumentálták-e;
b) szükség szerint konzultál a  várandósgondozásban közreműködő, a  2.  § (1)  bekezdés a)–d)  pontja szerinti
szakemberekkel;
c) a várandóst szükség szerint további szakellátásra irányítja, és
d) intézkedéseiről dokumentáltan tájékoztatja az 5. § (1) bekezdése szerinti védőnőt.
4. A várandósgondozás folyamata 5. § (1) Az 1. § (2) bekezdése szerinti igazolás kiadását követően a várandóst a lakóhelye vagy a tartózkodási helye szerint
területileg illetékes védőnő gondozásba veszi. Ennek keretében:
a) kiállítja és kiadja a várandósgondozási könyvet,
b) nyilvántartásba veszi a  várandóst a  területi védőnői ellátásról szóló 49/2004. (V. 21.) ESZCSM rendelet
(a  továbbiakban: Ter.véd.r.) 7. számú melléklete szerinti Várandós nyilvántartó és Várandós anya törzslapja
dokumentumok vezetésével,
c) elvégzi a 2. melléklet 1. pontja alapján a szükséges vizsgálatokat és azokat a várandósgondozási könyvben
dokumentálja,
d) tájékoztatást nyújt a várandós részére a várandósgondozás folyamatáról, a kötelező és a szakmai irányelvben
foglalt választható vizsgálatokról, az  őt a  várandóssága okán megillető szociális kedvezményekről,
a  kedvezményeket biztosító intézményekről, szervezetekről, szükség szerint a  munkavédelemről szóló
törvény várandósokra vonatkozó előírásairól,
e) tájékoztatja a  várandóst a  várandósság alatt követendő egészséges életmódról, különös tekintettel
a dohányzás, az alkohol- és kábítószer fogyasztás várandósságra gyakorolt káros következményeiről,
f ) szükség szerint tájékoztatja a  várandóst a  dohányzásról, az  alkohol- és kábítószer fogyasztásról történő
leszokást támogató programokról és alkalmazza a  minimális intervenció szakmai irányelvben foglalt
módszerét, valamint
g) tájékozódik a várandós szociális, családi és munkakörülményeiről.
 (2) A  védőnő a  várandósgondozási könyvben és az  általa vezetett dokumentumokban rögzíti, hogy az  (1)  bekezdés
d) pontjában előírt, kötelező és választható vizsgálatokról szóló tájékoztatást a várandósnak megadta. A várandós
aláírásával igazolja, hogy a tájékoztatást megkapta.
6. § A háziorvos a gondozásba vételt követően
a) kiemelt figyelmet fordít a várandós anamnézisére, ami alapján a feladatkörébe tartozó, indokolt vizsgálatokat
elvégzi,
b) a várandósgondozási könyvben kitölti a  vonatkozó szakmai irányelvben foglaltak szerint a  rizikó
megítéléséhez szükséges, rá vonatkozó részt,
c) szükség esetén a  várandóst a  rizikó-besorolás felülvizsgálatának javaslatával a  szülész-nőgyógyász
szakorvoshoz irányítja és a javaslatot a várandósgondozási könyvben rögzíti,
d) az 1.  melléklet 2.  pontjában szereplő, a  várandósgondozási könyv részét képező beutaló kitöltésével
a várandóst az ott meghatározott vizsgálatokra beutalja,
e) a várandóst az egészségi állapotának megfelelően további szakorvosi vizsgálatokra utalja, és
f ) az általa végzett vizsgálatok eredményeit és az elrendelt vizsgálatokat rögzíti a várandósgondozási könyvben.
7. § (1) A szülész-nőgyógyász szakorvos a várandósgondozási könyvben rögzíti
a) azt a tényt, hogy a várandós a 6. § c) pontja szerinti rizikó-besoroláson részt vett, és
b) az a) pont szerinti felülvizsgálat eredményét.
(2) Ha a  háziorvos a  6.  § c)  pontja szerinti rizikó-besorolás felülvizsgálatot javasolja, szülésznő csak akkor végezheti
a  várandós gondozását, ha a  várandósgondozási könyv adataiból megállapítható, hogy a  várandós a  javasolt
felülvizsgálaton részt vett és a  felülvizsgálat alkalmával a  szülész-nőgyógyász szakorvos a  várandósságát alacsony
rizikócsoportba sorolta be.
(3) Ha a  várandóst már választott szülésznő gondozza és a  szülész-nőgyógyász szakorvos a  6.  § c)  pontja szerinti
rizikó-besorolás felülvizsgálat során az  addig alacsony rizikójú várandósságot magas rizikócsoportba sorolja be,
a szülész-nőgyógyász szakorvos
a) erről a tényről a szülésznő felelős személyt haladéktalanul tájékoztatja,
b) közli a  várandóssal, hogy a  várandósság magas rizikócsoportba történő besorolása miatt a  várandóst
szülésznő nem gondozhatja, és
c) javasolja a  várandósnak, hogy haladéktalanul forduljon szülész-nőgyógyász szakorvoshoz, aki
a továbbiakban a gondozását végzi. 8. § (1) A várandósgondozás során a várandós jogosult arra, hogy
a) a háziorvos legalább egy alkalommal,
b) a védőnő az  5.  § (1)  bekezdésében foglalt gondozásba vételen kívül trimeszterenként legalább egy
alkalommal, és
c) a szülész-nőgyógyász szakorvos vagy a szülésznő trimeszterenként legalább egy alkalommal
gondozásban részesítse.
(2) Ha a  várandós állapota alapján szakmailag indokolt, a  várandóst az  (1)  bekezdésben foglalt előírásnál nagyobb
gyakorisággal kell gondozásban részesíteni.
5. A várandósgondozásban közreműködők további feladatai 9. § (1) A védőnő a várandósgondozás keretében az 5. §-ban foglaltakon kívül:
a) vezeti a várandósok nyilvántartását, egészségügyi dokumentációját és gondozási tervet készít,
b) a Ter.véd.r. szerint családlátogatást végez,
c) saját megállapításait rögzíti a várandósgondozási könyv megfelelő rovataiban,
d) szükség esetén járóbeteg-szakellátás vagy fekvőbeteg-szakellátás igénybevételét kezdeményezi,
e) igény és lehetőség szerint szervezi a  várandós szülésre felkészítő tanfolyamon való részvételét és szülésre
felkészítő tanfolyamot tart,
f ) kiemelt figyelmet fordít a szoptatás szorgalmazására és tájékoztatja a várandóst arról, hogy ha a szoptatással
kapcsolatban nehézségek lépnének fel, kitől kaphat segítséget,
g) felkészíti a várandóst a szülésre, az újszülött fogadására,
h) felhívja a  várandós figyelmét az  újszülött kori kötelező szűrővizsgálatokra és a  szülők ezzel kapcsolatos
felelősségére, valamint
i) kiadja az anyasági támogatás igénybevételéhez szükséges igazolást.
(2) A védőnő a gondozás során tudomására jutott mindazon körülményekről tájékoztatja a  felelős személyt, amelyek
befolyásolhatják a magzat egészséges fejlődését.
10. § A felelős személy a 4. § (2)–(4) bekezdésében foglaltakon kívül:
a) tájékoztatja a várandóst a szakmai irányelvben szereplő egyéb, térítés ellenében igénybe vehető vizsgálatok
lehetőségéről,
b) a várandósgondozási könyvben rögzíti, hogy az  a)  pont szerinti tájékoztatást megadta, a  várandós pedig
aláírásával igazolja, hogy a tájékoztatást megkapta,
c) elvégzi a szükséges vizsgálatokat és azok eredményét a várandósgondozási könyvben dokumentálja,
d) kiemelt figyelmet fordít a várandós folsav- és D-vitamin bevitelére, valamint tájékoztatja a várandóst a folsav
hiányának a magzatra gyakorolt káros hatásairól,
e) tájékoztatja a  várandóst a  várandósság alatt követendő egészséges életmódról, különös tekintettel
a dohányzás, az alkohol- és kábítószer fogyasztás várandósságra gyakorolt káros következményeire,
f ) szükség szerint tájékoztatja a  várandóst a  dohányzásról, az  alkohol- és kábítószer fogyasztásról történő
leszokást támogató programokról, valamint
g) felkészíti a várandóst a szülésre, az újszülött fogadására.
6. Magas rizikójú várandósság 11. § (1) A  várandósgondozásban közreműködő valamennyi szakember kiemelt figyelmet fordít a  magas rizikójú, illetve
szövődményes esetek szűrésére és gondozására.
(2) Ha a  szülésznő által végzett várandósgondozás során, annak bármely szakaszában a  várandósság magas
rizikójának gyanúja merül fel, a  szülésznő a  várandóst haladéktalanul szülész-nőgyógyász szakorvoshoz irányítja.
Ha a  várandósság magas rizikója megállapítást nyer, a  várandósgondozást szülész-nőgyógyász szakorvosnak kell
átvennie.
(3) Ha a  várandósság során a  felmerült rizikó megszűnik, az  alacsony rizikó megállapítását követően a  várandós
gondozását a szülésznő is folytathatja.
(4) Ha a  (2)  bekezdésben foglaltak szerint a  magas rizikó megállapítását követően a  várandós gondozását szülésznőgyógyász szakorvos veszi át, a  szülésznő közreműködőként továbbra is végezheti a  10.  § g)  pontjában
meghatározott feladatokat.
7. Záró rendelkezések 12. § Ez a rendelet 2014. július 1-jén lép hatályba.
13. § Az e rendeletben foglaltakat azon várandósok esetében kell alkalmazni, akik számára az 1. § (2) bekezdése szerinti
igazolást e rendelet hatálybalépését követően adták ki.
14. § Hatályát veszti a terhesgondozásról szóló 33/1992. (XII. 23.) NM rendelet.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
2/2013. (VII. 25.) MEKH rendelete a földgáz csatlakozási díjakról és alkalmazásuk szabályairól.
A földgázellátásról szóló 2008.  évi XL.  törvény 133/A.  § 2.  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Magyar Energetikai
és Közmű-szabályozási Hivatalról szóló 2013.  évi XXII.  törvény 12.  § b)  pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § Az  e  rendeletben alkalmazott fogalmakat a  földgázellátásról szóló 2008.  évi XL.  törvény (a  továbbiakban: GET) és
a felhatalmazása alapján kiadott jogszabályok szerint kell értelmezni.
2. A csatlakozási díjak alkalmazásának szabályai 2. § (1) Tételes csatlakozási díj esetében a  földgázelosztási tevékenységet végző engedélyes (a  továbbiakban: elosztói
engedélyes) vagy a földgázszállítási tevékenységet végző engedélyes (a továbbiakban: szállítói engedélyes) az igény
benyújtásakor alkalmazandó, e rendeletben foglalt csatlakozási díj mértékét szerződéses ajánlatában közli a leendő
vagy már csatlakozott felhasználóval, földgáztermelővel.
(2) Ha a csatlakozási díj a hatósági ár kiszámítására vonatkozó előírásokkal került meghatározásra, a leendő vagy a már
csatlakozott felhasználó és a  földgáztermelő által fizetendő csatlakozási díjat az  elosztói és szállítói engedélyes
az  igény benyújtása időpontjában hatályos szabályok szerint számítja ki, és szerződéses ajánlatában közli
a fizetendő díj mértékét a leendő vagy már csatlakozott felhasználóval.
(3) Ha a  leendő vagy a  már csatlakozott felhasználó, illetve a  termelő a  csatlakozási díj mértékével nem ért egyet,
kérelmet nyújthat be a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatalhoz (a  továbbiakban: Hivatal) annak
kivizsgálására, hogy az elosztói vagy szállítói engedélyes által az ajánlatában megadott vagy kiszámított csatlakozási
díj megfelel-e a  jogszabályokban foglalt rendelkezéseknek. A  Hivatal a  GET 109.  §-ában foglalt szabályok szerint
jár el.
(4) A  csatlakozási szerződésben rögzíteni kell a  csatlakozási díjat, annak pénzügyi feltételeit, valamint – a  tételes
csatlakozási díj kivételével – a csatlakozási díj meghatározására vonatkozó részletes számítást.
(5) Az engedélyesek csatlakozási pontonként és helyrajzi számonként részletes és ellenőrizhető nyilvántartást kötelesek
vezetni a befizetett csatlakozási díjról, a 4. § (3) bekezdésében foglalt visszatérítésről, és külön a földgáz csatlakozási
díjak meghatározásának szempontjairól és a  csatlakozási díjak elemeiről szóló 43/2013. (VII. 25.) NFM rendelet
(a továbbiakban: R.) 5. § (5) bekezdése szerinti meg nem valósult fejlesztésekről beruházásonként.
3. § (1) A  csatlakozási díjakon kívül a  csatlakozásért, a  kapacitásnövelésért és az  üzembe helyezés érdekében felmerülő
egyéb tevékenységekért – az 5. § (2) bekezdésében foglalt kivétellel – más jogcímen díj vagy térítés megfizetésére
a leendő vagy a már csatlakozott felhasználó és a földgáztermelő nem köteles.
(2) Nem kérhető csatlakozási díj, ha a  vásárolt kapacitást a  csatlakozási szerződés a  több felhasználási helyet is
tartalmazó egybefüggő telephelyre vonatkozóan tartalmazza, és az  egybefüggő telephelyen belül meglévő
felhasználási helyen többletkapacitás iránti igény jelentkezik úgy, hogy
a) a felhasználási helyek száma nem nő, és
b) fejlesztés vagy kapacitásnövelés nem szükséges az igény kielégítése érdekében.
3. A csatlakozási díjak mértéke elosztóvezetékhez történő csatlakozás esetében
4. § (1) A csatlakozási díjakat az egyes engedélyesek vonatkozásában a 2. melléklet 1. pontja tartalmazza.
 (2) A  vezeték üzembe helyezését követő naptári év kezdetétől a  csatlakozási díj mértékének elosztói engedélyesek
általi kiszámításánál – a beruházás aktivált eszközértéke tekintetében – figyelembe kell venni az 1. melléklet szerinti
inflációs korrekciót.
(3) Amennyiben az  elosztói engedélyes a  kezdő fejlesztéshez kapcsolódó újabb fejlesztésre vagy bekapcsolásra
vonatkozó igényt teljesít, de a  kezdő fejlesztés már elérte a  csatlakozási díj számításánál figyelembe vett éves
prognosztizált értékesített földgázmennyiséget, az elosztói engedélyes figyelemmel az R. 5. § (2)–(3) bekezdésében
foglaltakra, a  beszedett csatlakozási díj (4)–(5)  bekezdésben meghatározott részét köteles a  kezdő fejlesztésre
csatlakozott felhasználók között, azok befizetéseivel arányosan szétosztani, valamint részükre visszatéríteni.
(4) Az R. 5. § (2)–(3) bekezdése szerinti esetekben az elosztói engedélyeseknek újra kell számítaniuk a kezdő fejlesztésre
vonatkozó korábban kiszámított csatlakozási díjat annak érdekében, hogy meghatározhassák a  visszatérítés
mértékét. A  visszatérítés mértékének számításához az  elemeket az  eredeti csatlakozási díj számításából kell
felhasználni.
(5) A visszatérítés legfeljebb addig fizetendő az arra jogosult felhasználónak, míg az általa megfizetett csatlakozási díj
mértékét (forint) a  későbbi felhasználók csatlakozásából keletkező összesen visszatérítés mértéke (forint) el nem
éri. Az elosztói engedélyesek a visszatérítést az újabb csatlakozások üzembe helyezésétől számított 30 napon belül
kötelesek teljesíteni a jogosult felhasználó részére.
(6) Az R. 5. § (2) bekezdése szerinti kezdő fejlesztéshez kapcsolódó közvetlen vagy közvetett újabb fejlesztés az üzembe
helyezéstől számított 10.  évig kezdő fejlesztésnek minősül, amennyiben fejlesztéssel vagy bekapcsolással további
felhasználók csatlakoznak rá.
(7) A  (3)–(6)  bekezdésben előírtak betartása érdekében az  elosztói engedélyesek részletes nyilvántartást kötelesek
vezetni minden csatlakozási díjszámításról annak érdekében, hogy a visszatérítési előírásokat teljesíteni tudják.
(8) Az elosztói engedélyes üzletszabályzatában rögzíteni kell a (3)–(7) bekezdés szerinti visszatérítés részletes szabályait.
4. A csatlakozási díjak mértéke szállítóvezetékhez történő csatlakozás esetében
5. § (1) A csatlakozási díjakat a 2. melléklet 2. pontja tartalmazza.
 (2) Fejlesztés vagy kapacitásnövelés esetén a  leendő vagy a  már csatlakozott felhasználó a  beruházás szállítói
engedélyes által kiszámított teljes költségét köteles megfizetni a szállítói engedélyes részére, a beruházásról szóló
megállapodásnak azonban tartalmaznia kell a  2.  § (1)  bekezdése szerinti tételes csatlakozási díjat, vagy a  2.  §
(2) bekezdése szerint kiszámított csatlakozási díjat.
(3) A  szállítói engedélyes köteles visszafizetni a  leendő vagy a  már csatlakozott felhasználó részére a  beruházás
teljes költsége és a  csatlakozási díj közötti különbözetet, valamint a  (4)  bekezdés szerinti esetben a  beruházás
teljes költségét, ha a  beruházás tervezésekor figyelembe vett kapacitásigény teljes mértékben lekötésre került.
Az elszámolás módját és időbeli ütemezését a szállítói engedélyes üzletszabályzata tartalmazza.
(4) Nem kérhető a leendő vagy a már csatlakozott felhasználótól csatlakozási díj abban az esetben, ha a fejlesztés vagy
a kapacitásnövelés eredményeképpen a szállítási díjak nem változnak vagy csökkennek.
5. A csatlakozási díjak mértéke földgáztermelő csatlakozása esetén
6. § (1) A csatlakozási díjakat a 2. melléklet 3. pontja tartalmazza.
 (2) A földgáztermelő szállítóvezetékre történő csatlakozási igénye esetén a csatlakozási díj az 5. §-ban foglaltak szerint
kerül megfizetésre. 6. Záró rendelkezések 7. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
8. § Attól a  felhasználótól vagy földgáztermelőtől, aki vagy amely e  rendelet hatálybalépéséig visszterhesen vagy
ingyenesen jutott hozzá a  csatlakozási vagy a  kapacitásnövelési jogosultsághoz, e  korábbi csatlakozásért vagy
kapacitásnövelésért utólag díj és térítés nem szedhető.
Dr. Dorkota Lajos s. k.,
 elnök