text:
22/2010. (V. 7.) EüM rendelete a munkavállalókat érő mesterséges optikai sugárzás expozícióra vonatkozó minimális egészségi és biztonsági követelményekről.
Az egészségügyi hatósági és igazgatási tevékenységről szóló 1991. évi XI. törvény 15. § (9) bekezdés a) pontjában kapott
felhatalmazás alapján, az egészségügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 161/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában
meghatározott feladatkörömben eljárva, a szociális és munkaügyi miniszter feladat- és hatásköréről szóló 170/2006. (VII. 28.) Korm.
rendelet 1. § a) pontjában meghatározott feladatkörében eljáró szociális és munkaügyi miniszterrel egyetértésben a következőket
rendelem el: 1. § E rendeletet a munkavédelemről szóló 1993. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Mvt.) szerinti olyan szervezett
munkavégzésre kell alkalmazni, amikor a munkavégzés során a munkavállaló a szemet és a bőrt érő mesterséges
optikai sugárzásból származó expozíció hatásának lehet kitéve. 2. § E rendelet alkalmazásában
1. becslés: az expozíciónak a helyszíni expozíciómérés nélküli, ismert, osztályba sorolás vagy gyártó által megadott
adatok alapján végzett értékelése, 2. besugárzott felületi teljesítmény: egy felületen az egységnyi területre beeső sugárzott teljesítmény watt per
négyzetméterben (W m–2 vagy
W m2
) kifejezve,
3. besugárzottság: a besugárzott felületi teljesítmény idő szerinti integrálja, joule per négyzetméterben (J m–2 vagy
J
m2
) kifejezve, 4. expozíció: a munkavállaló szemének vagy bőrének a mesterséges forrásból eredő optikai sugárzásnak való kitettsége,
5. expozíció mérése: az expozíció meghatározása műszeres helyszíni méréssel,
6. expozíciós határérték: az expozíció optikai sugárzásra vonatkozó határértéke, amely közvetlenül megállapított
egészségi hatásokon és biológiai szempontokon alapul, és amely határérték betartása biztosítja a mesterséges
eredetű optikai sugárzásnak kitett munkavállaló védettségét minden ismert káros egészségi hatással szemben,
7. infravörös sugárzás: olyan optikai sugárzás, amelynek hullámhossztartománya 780 nm–1 mm; az infravörös tartomány
IR-A (780–1 400 nm), IR-B (1 400–3 000 nm) és IR-C (3 000 nm–1 mm) részre oszlik,
8. látható sugárzás: olyan optikai sugárzás, amelynek hullámhossztartománya 380–780 nm,
9. lézer: bármely, az optikai sugárzás hullámhossztartományában elektromágneses sugárzás gerjesztésére vagy
felerősítésére alkalmas eszköz, elsődlegesen ellenőrzött indukált emisszió révén,
10. lézersugárzás: lézer által keltett optikai sugárzás, 11. nem-koherens sugárzás: bármely nem lézerrel keltett optikai sugárzás,
12. optikai sugárzás: bármely elektromágneses sugárzás a 100 nm és 1 mm közötti hullámhossztartományban, spektruma
ultraibolya sugárzásra, látható sugárzásra és infravörös sugárzásra oszlik,
13. sugársűrűség: a sugárzó felszín egységnyi területéről egységnyi térszögbe kisugárzott fluxus, vagy kimenő
teljesítmény, watt per négyzetméter per szteradiánban kifejezve (Wm–2 sr–1 vagy
W
m sr2
), 14. szint: a besugárzott felületi teljesítmény, besugárzottság és sugársűrűség kombinációja, amelynek a munkavállaló ki
van téve, 15. ultraibolya sugárzás: olyan optikai sugárzás, amelynek hullámhossztartománya 100–400 nm; az ultraibolya tartomány
UV-A (315–400 nm), UV-B (280–315 nm) és UV-C (100–280 nm) részre oszlik.
3. § (1) A mesterséges optikai sugárforrás által kibocsátott, nem-koherens sugárzásra megállapított expozíciós határértékeket
az 1. melléklet tartalmazza. Az optikai sugárzás biofizikailag releváns expozíció értékei az 1. melléklet 2. pontjában
foglalt képletekkel határozhatók meg. Az alkalmazandó képletet a forrás által kibocsátott sugárzási tartomány
függvényében kell kiválasztani és az eredményeket össze kell hasonlítani az 1. melléklet 1. pontjában foglalt
táblázatban szereplő megfelelő expozíciós határértékekkel. (2) Az 1. melléklet 2.1–2.7. alpontjában fogalt képletek helyettesíthetők az 1. melléklet 3.1–3.7. alpontjában foglalt
kifejezésekkel és diszkrét értékek használatával, az 1. melléklet 4–6. pontjában foglalt táblázatban meghatározottak
szerint. (3) Az 1. melléklet 2. és 3. pontjában foglalt kifejezéseket az 1. melléklet 4–6. pontjában foglaltak szerint kell értelmezni.
(4) Egy adott optikai sugárforrásra egynél több expozíciós érték és megfelelő expozíciós határérték is vonatkozhat.
4. § (1) A lézersugárzásra vonatkozó expozíciós határértékeket a 2. melléklet tartalmazza. Az optikai sugárzás biofizikailag
releváns expozíció értékei a 2. melléklet 2. pontjában foglalt képletekkel határozhatók meg. Az alkalmazandó képletet
a forrás által kibocsátott sugárzás hullámhosszának és időtartamának függvényében kell kiválasztani, és
az eredményeket össze kell hasonlítani a 2. melléklet 1.1–1.3. alpontjában foglalt táblázatokban szereplő megfelelő
expozíciós határértékekkel. (2) A 2. melléklet 1.1–1.3. alpontjában foglalt táblázatokban számítási segédeszközként használt együtthatókat
a 2. melléklet 1.4. alpontjában foglalt táblázat sorolja fel, az ismétlődő expozícióra vonatkozó korrekciókat pedig
a 2. melléklet 1.5. alpontja tartalmazza. (3) A lézer optikai sugárforrásra vonatkozó sugárveszélyeket, valamint a 2. mellékletnek az alkalmazandó expozíciós
határérték táblázatára való utalást a 2. melléklet 3. pontjában foglalt táblázat tartalmazza.
(4) Egy adott lézer optikai sugárforrásra egynél több expozíciós érték és megfelelő expozíciós határérték is vonatkozhat.
5. § (1) Az Mvt. 54. § (2) bekezdése szerinti kockázatértékelés (a továbbiakban: kockázatértékelés) keretében a munkáltató
az expozíció határérték alá történő csökkentéséhez szükséges intézkedések céljából köteles
a) megállapítani, hogy a munkavállalók vonatkozásában fennáll-e mesterséges optikai sugárzás okozta expozíció, és
b) az a) pont szerinti expozíció fennállása esetén a (2)–(5) bekezdésben foglaltak szerint meghatározni annak
mértékét. (2) Az (1) bekezdés b) pontjában foglalt kötelezettséget a munkáltató becsléssel teljesítheti, ha a mesterséges optikai
sugárzást kibocsátó eszköz, berendezés gyártójától kapott információk, a mesterséges optikai sugárzást kibocsátó
berendezések száma és a munkavállalók expozíciójának időtartama, valamint a munkavégzés egyéb körülményei
alapján biztonsággal becsülhető, hogy a munkavállalót érő expozíció a határérték alatt marad.
(3) Ha a (2) bekezdés alapján az expozíció mértéke becsléssel nem állapítható meg biztonsággal, számításokat kell
alkalmazni. A számítások során figyelembe kell venni a berendezés gyártója által szolgáltatott adatokat.
(4) Ha a (2) és (3) bekezdés alapján az expozíció mértéke sem becsléssel, sem számítással nem állapítható meg
biztonsággal, igazoló méréseket kell végezni. (5) A számításhoz, illetve méréshez alkalmazott módszereknek objektív kritériumokon kell alapulniuk. E körben
felhasználhatók különösen a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság (a továbbiakban: IEC) szabványai a lézersugárzás
tekintetében és a Nemzetközi Világítástechnikai Bizottság (a továbbiakban: CIE), valamint az Európai Szabványügyi
Bizottság (a továbbiakban: CEN) ajánlásai a nem-koherens sugárzás tekintetében, továbbá – azoknál az expozícióknál,
amelyekre ezen szabványok és ajánlások nem adnak iránymutatást – a vonatkozó EU szabványok és ajánlások.
6. § (1) A munkáltatónak olyan kockázatértékeléssel kell rendelkeznie, amely az 5. § alapján meghatározott becslési, mérési,
illetve számítási adatokon alapul, és amely tartalmazza a szükséges intézkedések meghatározását.
A kockázatértékelést az Mvt. 54. § (3) bekezdésében előírt indokolt esetben és meghatározott gyakorisággal felül kell
vizsgálni. A kockázatértékelésnek – beleértve az annak alapját képező adatokat is – papír alapú adathordozón
hozzáférhetőnek kell lennie, és azt meg kell őrizni a mesterséges optikai sugárzást kibocsátó berendezés
használatának befejezését követő 5 évig. (2) A kockázatértékelés során a következőket kell figyelembe venni:
a) a mesterséges eredetű optikai sugárzás okozta expozíció szintje, hullámhossz-tartománya és időtartama,
b) a 3. és 4. § szerinti expozíciós határértékek,
c) az Mvt. szerint sérülékeny csoportba tartozó munkavállalók egészségét és biztonságát érintő hatások,
d) a munkahelyen előforduló, optikai sugárzás és a fényérzékenyítő hatású vegyi anyagok közötti
kölcsönhatásokból eredő, a munkavállalók egészségét és biztonságát érintő lehetséges hatások,
e) átmeneti vakság, robbanás, tűz vagy más közvetett hatások,
f) a mesterséges optikai sugárzás expozíciószintjének csökkentésére kifejlesztett csereberendezés megléte,
g) a munkavállalók egészségi állapotára vonatkozó, a munkaköri alkalmasságot befolyásoló adatok,
h) több forrásból származó mesterséges optikai sugárzás expozíciója,
i) az IEC vonatkozó szabványának megfelelően meghatározott, lézerre alkalmazott osztályozás, és
j) az optikai sugárforrások és kapcsolódó munkaeszközök gyártói által kötelezően szolgáltatott információ.
(3) A kockázatértékelés során a 3B. vagy 4. osztályba tartozó lézerhez hasonló károsodást okozó más mesterséges forrásra
vonatkozóan a (2) bekezdés i) pontjától eltérő objektív kritériumokon alapuló osztályozás is figyelembe vehető.
7. § (1) A mesterséges optikai sugárzás okozta expozícióból származó kockázatokat a forrásnál kell megszüntetni vagy
minimális szintre csökkenteni. (2) Ha a kockázatértékelés eredménye az expozíciós határértékek túllépését valószínűsíti, a munkáltató köteles
az egészségkárosodás elkerülése érdekében a határértéket meghaladó expozíció megelőzését célzó műszaki, illetve
szervezési intézkedésekből álló cselekvési tervet elkészíteni és végrehajtani. Ilyen intézkedés lehet:
a) az optikai sugárzásból eredő veszélyt csökkentő más munkamódszerek alkalmazása,
b) kevesebb optikai sugárzást kibocsátó munkaeszköz választása az elvégzendő munka figyelembevételével,
c) a kibocsátott optikai sugárzás csökkentése műszaki intézkedésekkel, szükséges esetben reteszek, árnyékolások
vagy hasonló egészségvédelmi rendszerek alkalmazása, d) a munkaeszközökre és a munkahelyekre vonatkozó megfelelő karbantartási programok végrehajtása,
e) a munkahelyek megtervezésének és elrendezésének felülvizsgálata, f) az expozíció időtartamának és szintjének korlátozása,
g) a munkavállaló ellátása megfelelő egyéni védőeszközökkel, h) ha a berendezés gyártója használati utasítást ad ki a berendezéshez, ezen utasítás szerinti intézkedés, vagy
i) ha az a)–h) pontban foglalt intézkedések nem elégségesek, további más intézkedés.
(3) A munkavállaló nem tehető ki az expozíciós határérték feletti mesterséges optikai sugárzásnak.
(4) Ha a munkavállaló mesterséges optikai sugárzás általi terhelése túllépi az expozíciós határértéket, a munkáltatónak
a soron kívüli kockázatértékelés eredményére figyelemmel azonnal intézkednie kell annak érdekében, hogy
az expozíció mértéke a határérték alá csökkenjen. Az intézkedést követően a munkáltató meghatározza azokat
az okokat, amelyek a határérték-túllépést előidézték, egyidejűleg a (2) bekezdés szerinti intézkedések végrehajtásával,
módosításával vagy kiegészítésével biztosítja, hogy a feltárt okból ismételt túllépésre ne kerüljön sor.
(5) Az Mvt. szerint sérülékeny csoportba tartozó munkavállalók esetében a munkáltató a (2)–(4) bekezdés szerinti
intézkedéseit az ilyen munkavállalókra vonatkozó különös rendelkezések alkalmazásával teljesíti.
8. § A kockázatértékelés alapján a munkahelyen alkalmazandó biztonsági és egészségvédelmi jelzésekről szóló
jogszabálynak megfelelően jelzéssel kell ellátni azokat a munkahelyeket, ahol a munkavállalók az expozíciós
határértékeket meghaladó mesterséges eredetű optikai sugárzásnak lehetnek kitéve. A kérdéses területeket meg kell
jelölni, és az oda való belépést korlátozni kell, ha ez műszakilag megoldható, és ha az expozíciós határértékek
túllépésének a kockázata fennáll. 9. § A munkáltató az Mvt. 55. §-a szerint gondoskodik a munkahelyükön mesterséges optikai sugárzás miatti expozíció
kockázatának kitett munkavállalók oktatásáról, biztosítja, hogy a munkavállalók és képviselőik a kockázatértékelés
eredményeiről, így a) az e rendelet alapján megtett intézkedésekről,
b) az expozíciós határértékekről és a túllépésükből származó lehetséges kockázatokról,
c) a mesterséges optikai sugárzás expozíciószintjére vonatkozóan elvégzett becslésekről, mérések és számítások
eredményeiről, ezen eredmények jelentőségéről és az expozícióból származó lehetséges kockázatokról,
d) az expozícióból eredő egészségkárosító hatások felismerésének és bejelentésének módjáról,
e) azokról a körülményekről, amelyek a munkavállalók munkaköri alkalmasságának időszakos orvosi vizsgálatát
indokolják, f) a biztonságos munkavégzés és munkaeszköz-használat szabályairól a mesterséges optikai sugárzásból származó
expozíció minimális szintre való csökkentése érdekében, és g) az egyéni védőeszközök szakszerű használatáról
minden szükséges információt megkapjanak. 10. § (1) A foglalkozás-egészségügyi szolgálat a mesterséges optikai sugárzás expozíciójának kitett munkavállalóról
az egészségügyi és a hozzájuk kapcsolódó személyes adatok kezeléséről és védelméről szóló törvény alapján,
a munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló jogszabály
szerint elvégzett vizsgálatok megállapításairól vezeti az egészségügyi dokumentációt. A mesterséges optikai sugárzás
okozta foglalkozási megbetegedést, munkabalesetet a munkavédelemre vonatkozó szabályok szerint ki kell vizsgálni,
be kell jelenteni és nyilvántartásba kell venni. (2) A munkavállaló részére biztosítani kell a rá vonatkozó egészségügyi dokumentáció megismerésének lehetőségét.
(3) A munkavállalót tájékoztatni kell a munkaköri alkalmassági vizsgálatának minden eredményéről.
(4) A mesterséges optikai sugárzás okozta foglalkozási megbetegedés, munkabaleset vagy az expozíciós határérték
túllépése esetén a) a munkaköri, szakmai, illetve személyi higiénés alkalmasság orvosi vizsgálatáról és véleményezéséről szóló
jogszabály szerint a munkavállaló soron kívüli orvosi vizsgálatát el kell végezni, és
b) a munkavállalót a foglalkozás-egészségügyi szolgálat orvosának tájékoztatnia kell a rá vonatkozó eredményről.
(5) A (4) bekezdés szerinti betegségről, munkabalesetről vagy az expozíciós határérték túllépéséről történő
tudomásszerzést követően a munkáltató köteles a) soron kívüli kockázatértékelést végezni,
b) ellenőrizni a kockázatok megszüntetése vagy csökkentése érdekében bevezetett intézkedéseket,
c) figyelembe venni a kockázatértékelést végző személy és a foglalkozás-egészségügyi orvos javaslatát a 7. § szerinti
intézkedések végrehajtása során, és d) gondoskodni azon munkavállalók orvosi vizsgálatáról, akik hasonló expozíciónak voltak kitéve.
11. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 90. napon lép hatályba.
12. § Az e rendelet hatálybalépésekor kifejtett, e rendelet hatálya alá tartozó tevékenységek, illetve alkalmazott
mesterséges optikai sugárzást kibocsátó berendezések esetében e rendeletnek a kockázatértékelés elvégzésére,
valamint a kockázatértékelés alapján elvégzendő intézkedésekre vonatkozó előírásait a kockázatértékelésnek az Mvt.
54. § (3) bekezdésében előírt soron következő felülvizsgálatakor kell első ízben alkalmazni.
13. § Ez a rendelet a munkavállalók fizikai tényezők hatásának való expozíciójára (mesterséges optikai sugárzás) vonatkozó
egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről szóló 2006. április 5-i 2006/25/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelvnek való megfelelést szolgálja. Dr. Székely Tamás s. k.,
egészségügyi miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1721/2016. (XII. 8.) Korm. határozata az egyes fejezetek közötti előirányzat átcsoportosításról szóló 1668/2016. (XI. 23.) Korm. határozattal összefüggésben szükséges további intézkedésről.
A Kormány egyetért azzal, hogy az egyes fejezetek közötti előirányzat átcsoportosításról szóló 1668/2016. (XI. 23.)
Korm. határozat 1.  melléklete szerint – az  egyszeri előirányzat-átcsoportosítás összesen összegének változatlanul
hagyása mellett – a  XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezet, 8. Magyar Államkincstár cím, K1. Személyi
juttatások kiemelt előirányzaton biztosított 27 000,0 millió forint a  K4. Ellátottak pénzbeli juttatásai kiemelt
előirányzaton, továbbá a  XV. Nemzetgazdasági Minisztérium fejezet, 8. Magyar Államkincstár cím, K3. Dologi
kiadások kiemelt előirányzaton biztosított 7505,0 millió forintból 2200,0 millió forint a LXXI. Nyugdíjbiztosítási Alap
fejezet, 5.  Nyugdíjbiztosítási költségvetési szerv cím, 1. Központi hivatali szerv alcím, K3. Dologi kiadások kiemelt
előirányzaton kerüljön felhasználásra és elszámolásra.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
97/2016. (V. 3.) Korm. rendelete a Martonvásár város területén megvalósuló ipari telephely kialakításával, valamint agrár-innovációs, kutatás-fejlesztési beruházásokkal összefüggő közigazgatási hatósági ügyek nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánításáról.
A Kormány
a nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű beruházások megvalósításának gyorsításáról és egyszerűsítéséről szóló
2006. évi LIII. törvény 12. § (5) bekezdés a), d) és e) pontjában,
a 4. § tekintetében az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (1) bekezdés 16.2., 17. és
24. pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § (1) A Kormány nemzetgazdasági szempontból kiemelt jelentőségű üggyé nyilvánítja
a) a Martonvásár város külterületén az  ingatlan-nyilvántartás szerinti Martonvásár 0143, 0149/2, 0137/2, 0138,
0139, 0140, 0161/2, 0126, 0120/2 és 0101/2 helyrajzi számok alatt elhelyezkedő ingatlanok területén ipari
telephely kialakításával,
b) a Martonvásár város külterületén az  ingatlan-nyilvántartás szerinti Martonvásár 0172/2, 0210, 0212, 0216/4,
0206/1 és 0206/2 helyrajzi számok alatt elhelyezkedő ingatlanok területén kiegészítő beruházásokkal,
továbbá
c) a Martonvásár város belterületén az  ingatlan-nyilvántartás szerinti Martonvásár 174, 175, 176, 211, 274
helyrajzi számok alatt elhelyezkedő ingatlan (Brunszvik kastély parkja) területén agrár-innovációs, kutatásfejlesztési beruházásokkal
(a továbbiakban együtt: Beruházás) kapcsolatos, az 1. mellékletben felsorolt közigazgatási hatósági ügyeket.
 (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a Beruházással összefüggőnek kell tekinteni mindazokat a közigazgatási hatósági
eljárásokat, amelyek a  Beruházás megvalósításához, használatbavételéhez és üzemeltetésének beindításához
szükségesek.
2. § A Kormány az  1.  § (1)  bekezdése szerinti kiemelt jelentőségű ügyekben koordinációs feladatokat ellátó
kormánymegbízottként a Fejér Megyei Kormányhivatalt vezető kormánymegbízottat jelöli ki.
3. § (1) Az  ügyfélnek az  eljárás megindítása előtt benyújtott kérelmére az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási
hatósági eljárásokban a  szakhatóság – a  hatóság határozatának meghozataláig felhasználható – előzetes
szakhatósági állásfoglalást ad ki azzal, hogy a kérelemhez benyújtott előzetes szakhatósági hozzájárulást a hatóság
a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 44. § (8) bekezdése
szerint használja fel.
(2) Az  1.  § (1)  bekezdése szerinti közigazgatási hatósági ügyekben hozott döntés fellebbezésre tekintet nélkül
végrehajtható.
4. § A Beruházással összefüggésben
a) építészeti-műszaki tervtanácsi véleményt nem kell beszerezni és
b) településképi bejelentési eljárásnak nincs helye.
5. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
6. § E rendelet rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő közigazgatási hatósági ügyekben is alkalmazni kell.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
17/2016. (IV. 25.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és a Koreai Köztársaság Kormánya között a katonai minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről szóló egyezmény kihirdetéséről szóló 2016. V. törvény 2. és 3. §-ának hatálybalépéséről.
A 2016. évi V. törvénnyel a Magyar Közlöny 2016. március 10-i 34. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya
és  a Koreai Köztársaság Kormánya között a katonai minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről szóló
egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) 15. cikk (1) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„(1) Jelen Egyezmény a Felek által az Egyezmény hatálybalépéshez szükséges belső jogi feltételek teljesítésére
vonatkozó, diplomáciai úton küldött utolsó írásbeli értesítés kézhezvételének napját követő második hónap első
napján lép hatályba.”
Az Egyezmény hatálybalépéséhez szükséges utolsó írásbeli értesítés kézhezvételének napja: 2016. március 23.
Az Egyezmény hatálybalépésének napja: 2016. május 1.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2016. évi V. törvény 4. § (3) bekezdésével megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és a Koreai Köztársaság Kormánya között a katonai minősített adatok cseréjéről és kölcsönös védelméről
szóló egyezmény kihirdetéséről szóló 2016. évi V. törvény 2–3. §-ai 2016. május 1-jén, azaz kettőezer-tizenhat
május elsején lépnek hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
1121/2009. (VII. 23.) Korm. határozata a 2009. központi költségvetés általános tartalékának előirányzatából történő felhasználásról.
1. A Kormány az államháztartásról szóló 1992. évi
XXXVIII. törvény (a továbbiakban: Áht.) 38. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében 1101,6 millió forint melléklet szerinti átcsoportosítását rendeli el a 2009. évi központi költségvetés általános tartaléka terhére.
Felelős: pénzügyminiszter
érintett fejezetek irányítását ellátó szervek vezetői
Határidő: azonnal
2. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
265/2019. (VII. 5.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3. § (2) bekezdése alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Horváth Balázst
a 2019. július 1. napjától 2022. június 30. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2019. június 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
110/2011. (X. 7.) HM utasítása a rangidős nemzeti képviselők feladatainak ideiglenes megállapításáról.
A honvédelemről és a Magyar Honvédségről szóló
2004. évi CV. törvény 52. § (1) bekezdésének f) pontja
alapján az alábbi
utasítást adom ki. 1. § (1) Az állomány külföldi szolgálatot teljesítő tagja az
eredeti külföldi szolgálati beosztása mellett a Honvéd Vezérkar főnöke parancsával rangidős nemzeti képviselőnek
is kijelölhető.
(2) A rangidős nemzeti képviselőnek e feladatok ellátásáért külön díjazás nem jár, de a feladatok végrehajtásával
kapcsolatban felmerült, engedélyezett költségeket – ide
nem értve az eltérő módon szabályozott reprezentációs
költségeket – elszámolhatja.
(3) Rangidős nemzeti képviselőt lehet kijelölni a tartós
külföldi szolgálatot teljesítő állomány azonos szolgálati
helyen, egy parancsnokság alá tartozó, vagy egy földrajzilag körülhatárolható helyen együtt tartózkodó több tagja
közül, amennyiben a feladat teljesítése vagy a külföldi szolgálati hely igénye alapján ez szükséges, így különösen:
a) a Hjt. 2. § (32) bekezdés b) pontja szerinti parancsnokságokon beosztást ellátók;
b) külföldi műveleti területen végrehajtandó feladatok
esetén a műveleti parancsnokságok irányítása alá tartozók
(kontingens állomány, törzs- és összekötő tisztek);
c) nemzetközi szervezetek területileg illetékes központja alá tartozók;
d) egy adott külföldi oktatási intézményben oktatók, illetve tanulók;
e) külföldi állam védelmi minisztériumában, vezérkaránál, fegyveres erőinél szolgálatot teljesítők;
f) az a)–e) pont alá nem tartozó esetekben az adott helyőrségben szolgálatot teljesítők tekintetében.
(4) Szükség esetén – az adott földrajzilag körülhatárolható helyen található szolgálati helyek egymás közötti viszonyához igazodva – több szinten is kijelölhetők rangidős nemzeti képviselők.
(5) Ideiglenes külföldi szolgálat, illetve külföldi tanulmányok 1 évet meg nem haladó folytatása esetében kijelölés hiányában szükség esetén a delegációvezetőt, illetve
csoportparancsnokot kell rangidős nemzeti képviselőnek
tekinteni.
(6) A rangidős nemzeti képviselő a katonadiplomáciai
szolgálatot ellátó állomány vonatkozásában illetékességgel
nem rendelkezik.
2. § (1) A rangidős nemzeti képviselő részére ebben a minőségében a Honvéd Vezérkar főnökhelyettese – az MH Katonai Képviselő Hivatala, katonai képviselő (Brüsszel), az
MH Nemzeti Katonai Képviselet, nemzeti katonai képviselő (Mons), illetve az MH Nemzeti Összekötő Képviselet
(Norfolk), képviseletvezető útján, illetve a Hjt. 2. §
(32) bekezdés a), c), d) és e) pontjai szerinti külföldi szolgálatteljesítés esetén az MH ÖHP parancsnoka parancsot
adhat, aki felé a rangidős nemzeti képviselőt jelentési kötelezettség terheli. A Honvéd Vezérkar főnöke – ettől eltérően – a rangidős nemzeti képviselő irányába közvetlen intézkedési joggal is rendelkezik.
(2) A rangidős nemzeti képviselő elöljárói, illetve felettesi jogkörrel nem rendelkezik, de a számára ilyen minőségében megszabott feladatok elvégzése érdekében jogosult
feladatot szabni az illetékességi területéhez tartozó állománynak, feltéve, ha az nem akadályozza az állomány tagjának szolgálati tevékenységét, és a feladat nem tartozik
más elöljáró feladatkörébe.
3. § (1) A rangidős nemzeti képviselő
a) a hazai elöljáró utasításainak keretei között képviseli
az 1. § (3) bekezdése szerinti szolgálati helyen szolgálatot
teljesítő állományt a külföldi szolgálati hely, valamint a
küldő felé, ennek keretén belül a kapott parancsnak megfelelően az elöljáró tájékoztatása mellett önálló döntést is
hozhat;
b) tájékozódik és tájékoztatást nyújt mind az állomány,
mind a kiküldő, mind a külföldi szolgálati hely részére;
amennyiben valamely kérdésben elöljárói döntés szükséges,
a szolgálati út betartásával köteles döntést kérni;
c) a protokolláris feladatokat a tartós külszolgálatot teljesítők reprezentációs tevékenységéről szóló HM utasítás
alapján látja el;
d) segítséget nyújt az állomány tagjainak a mindennapi
életvitellel kapcsolatos problémák megoldásában;
e) tájékoztatja a hazai elöljáróját az adott külföldi szolgálati helynek a rangidős nemzeti képviselőre vonatkozó
szabályairól;
f) közreműködik az állomány útbaindításában, a szabadságolások tervezésében;
g) rendszeresen leigazolja az állomány logisztikai támogatását végző, a nyújtott szolgáltatásokat nyilvántartó, és a
nemzeti közös költségek kiszámlázásához adatszolgáltatást teljesítő szervezeti elemnél az állomány által
ténylegesen igénybe vett szolgáltatásokat a kontingensek
logisztikai, illetve pénzügyi állományával történt egyeztetést követően; h) leigazolja az állomány tagját érintő, a nemzetközi
szervezet részéről történt útbaindítás során keletkezett, de
a nemzetközi szervezet által nem térített, így az MH költségvetését terhelő költségelemek esetén a szolgáltatás
igénybevételének jogosságát;
i) közreműködik az állomány teljesítményértékelésében.
(2) A kijelölésre vonatkozó parancs, nemzetközi megál
lapodás, illetve a műveleti utasítás a rangidős nemzeti képviselő számára további feladatokat határozhat meg.
(3) Az (1) bekezdés keretében a rangidős nemzeti képviselő jogosult különösen:
a) állománygyűlés összehívására;
b) az általános katonai öltözeti és viselkedési szabályok
vonatkozásában eljárni;
c) a kiküldőtől vagy a külföldi szolgálati hely szerinti
elöljárótól kapott feladatnak megfelelően adatszolgáltatást
elrendelni.” 4. §
Ez az utasítás a közzétételét követő 8. napon lép hatályba. Ahol jogszabály, vagy miniszteri utasítás nemzeti
rangidősről rendelkezik, azon a rangidős nemzeti képviselőt kell érteni.
Dr. Hende Csaba s. k.,
honvédelmi miniszter


text:
163/2003. (IX. 12.) KE határozata dr. Torzsa István rendkívüli és meghatalmazott nagyköveti kinevezéséről és megbízásáról.
A külügyminiszter előterjesztésére dr. Torzsa Istvánt
kinevezem rendkívüli és meghatalmazott nagykövetté, és
megbízom a Magyar Köztársaság szöuli nagykövetségének
vezetésével.
Budapest, 2003. április 28. Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
37/2016. (IX. 20.) MNB rendelete a „Széchenyi István” rézötvözetű emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – Széchenyi István születésének 225. évfordulója alkalmából – „Széchenyi István”
megnevezéssel 2000 forintos címletű rézötvözetű emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2016. szeptember 21. 2. § (1) Az emlékérme réz (75%) és nikkel (25%) ötvözetéből készült, súlya 66,9 gramm, átmérője 52,5 mm, széle egyedi
– Széchenyi István születési évére utaló – osztásban recézett.
(2) Az emlékérme előlapján, a  középmezőben a  Magyar Tudományos Akadémia épületének ábrázolása látható,
előtérben az  épület előtt található parkrészlet és Engel József Széchenyi István szobrának ábrázolásával.
Az  emlékérme felső szélén, félköriratban a „MAGYARORSZÁG”, lent, két vízszintes sorban a „2000” értékjelzés és
a „FORINT” felirat olvasható. Az  emlékérme jobb szélén, középen, két vízszintes sorban a „BP.” verdejel és a „2016”
verési évszám olvasható. A  verdejelben legalább tízszeres nagyítás esetén látható, a  verdejel adott betűjével
megegyező betűket ábrázoló mikroírás került elhelyezésre. Az  emlékérme előlapjának képét az  1.  melléklet
tartalmazza.
(3) Az emlékérme hátlapján, a  középmezőben Széchenyi István félalakos ábrázolása látható, háttérben az  első
magyarországi vasútvonal menetrendjének részletével. A  menetrendrészlet felett egy gőzmozdony ábrázolása
látható. Az  emlékérme felső szélén, félköriratban a  „225 ÉVE SZÜLETETT SZÉCHENYI ISTVÁN” felirat olvasható.
Az emlékérme jobb alsó szélén Fritz Mihály tervezőművész mesterjegye található. Az emlékérme hátlapjának képét
a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 5000 darab készíthető. 4. § Ez a rendelet 2016. szeptember 21-én lép hatályba.
Nagy Márton s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank alelnöke


text:
1554/2019. (IX. 26.) Korm. határozata a Terület- és Településfejlesztési Operatív Program 1., 2., 3., 4. és 6. prioritása keretében finanszírozott egyes projektek támogatásának növeléséről.
A Kormány
 1. egyetért az 1. melléklet szerint az ott felsorolt projektek (a továbbiakban: projektek) támogatásának növelésével,
 2. az európai uniós forrásból finanszírozott egyes projektek költségnövekménye támogathatóságáról szóló 17/2017.
(II. 1.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Kormányrendelet) 6/A. §-a alapján hozzájárul, hogy az 1. mellékletben foglalt
táblázat 12. sora szerinti projekt keretemelése és annak végrehajtása során a  Kormányrendelet 5.  §-a ne kerüljön
alkalmazásra,
3. egyetért a projektek 1. pont szerinti többlettámogatásának a Terület- és Településfejlesztési Operatív Program 1., 2.,
3., 4. és 6. prioritása rendelkezésre álló kerete terhére történő finanszírozásával,
4. egyetért a projektek támogatási szerződéseinek az 1. melléklet szerinti módosításával.
Felelős: pénzügyminiszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1599/2018. (XI. 26.) Korm. határozata a XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet terhére megvalósítandó előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány
 1. az államháztartásról szóló 2011.  évi CXCV.  törvény (a továbbiakban: Áht.) 33.  § (1)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva, a  Magyarország 2018.  évi központi költségvetéséről szóló 2017.  évi C.  törvény
(a  továbbiakban:  Kvtv.) 1.  melléklet XXII. Miniszterelnöki Kormányiroda fejezet, 21. Központi kezelésű
előirányzatok cím, 1.  Az  NVTNM  tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek és kiadások alcímet,
a  11.  Az  NVTNM  tulajdonosi joggyakorlása alá tartozó társaságok tőkeemelése, pótbefizetése jogcímcsoporttal
egészíti ki;
Felelős: pénzügyminiszter
nemzeti vagyon kezeléséért felelős tárca nélküli miniszter
Határidő: azonnal
 2. az Áht. 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva, a Kvtv. 1. melléklet XXI. Miniszterelnöki Kabinetiroda
fejezetet a  21. Központi kezelésű előirányzatok cím, 1. A  Magyar Turisztikai Ügynökség Zrt. tulajdonosi
joggyakorlásával kapcsolatos bevételek és kiadások alcím, 1. A  Magyar Turisztikai Ügynökség Zrt. tulajdonosi
joggyakorlása alá tartozó társaságok támogatása jogcímcsoporttal egészíti ki;
Felelős: pénzügyminiszter
miniszterelnök kabinetfőnöke Határidő: azonnal
 3. az Áht. 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva, a  Kvtv. 1.  melléklet XX. Emberi Erőforrások
Minisztériuma fejezet, 21. Központi kezelésű előirányzatok cím, 5. Tulajdonosi joggyakorlással kapcsolatos bevételek
és kiadások alcímét
a) a 3. Az Emberi Erőforrások Minisztériuma tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek jogcímcsoport,
1. Egyéb vagyonnal kapcsolatos bevételek jogcímmel,
b) a 4. Az Emberi Erőforrások Minisztériuma tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos kiadások jogcímcsoport,
1. Az  Emberi Erőforrások Minisztériuma rábízott vagyonába tartozó társaságok tőkeemelése, pótbefizetése
jogcímmel,
c) az  5. A  Szociális és Gyermekvédelmi Főigazgatóság tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek
jogcímcsoport, 1. Egyéb vagyonnal kapcsolatos bevételek jogcímmel,
d) a 6. Az Országos Mentőszolgálat tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek jogcímcsoport, 1. Egyéb
vagyonnal kapcsolatos bevételek jogcímmel,
e) a 7. A Pécsi Tudományegyetem tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek jogcímcsoport, 1. Egyéb
vagyonnal kapcsolatos bevételek jogcímmel,
f ) a  8. A  Pannon Egyetem tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek jogcímcsoport, 1. Egyéb
vagyonnal kapcsolatos bevételek jogcímmel,
g) a  9. A  Debreceni Egyetem tulajdonosi joggyakorlásával kapcsolatos bevételek jogcímcsoport, 1. Egyéb
vagyonnal kapcsolatos bevételek jogcímmel
egészíti ki;
Felelős: pénzügyminiszter emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
4. az Áht. 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva, a  Kvtv. 1.  melléklet XII. Agrárminisztérium fejezet,
21. Központi kezelésű előirányzatok cím, 1. Tulajdonosi joggyakorlással kapcsolatos bevételek és kiadások alcímet
a  3. Nemzeti Agrárkutatási és Innovációs Központ tulajdonosi joggyakorlásába tartozó kiadások jogcímcsoport,
1. Nemzeti Agrárkutatási és Innovációs Központ tulajdonosi joggyakorlásába tartozó társaságok tőkeemelése
jogcímmel egészíti ki;
Felelős: pénzügyminiszter
agrárminiszter Határidő: azonnal 5. az Áht. 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében eljárva elrendeli összesen 10 315 755 680 forint egyszeri
átcsoportosítását a  Kvtv. 1.  melléklet XLIII. Az  állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezet terhére,
az 1. melléklet szerint.
Felelős: pénzügyminiszter
érintett miniszterek Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1171/2016. (IV. 6.) Korm. határozata a Magyarország Kormánya és a Ghánai Köztársaság Kormánya között a diplomata és szolgálati útlevéllel rendelkező állampolgáraik vízummentességéről szóló megállapodás szövegének végleges megállapítására adott felhatalmazásról.
A Kormány
 1. egyetért a  Magyarország Kormánya és a  Ghánai Köztársaság Kormánya között a  diplomata és szolgálati útlevéllel
rendelkező állampolgáraik vízummentességéről szóló megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás) bemutatott
szövegével;
2. felhatalmazza a  külgazdasági és külügyminisztert vagy az  általa kijelölt személyt a  Megállapodás bemutatott
szövegének – a megerősítés fenntartásával történő – végleges megállapítására;
3. felhívja a  külgazdasági és külügyminisztert, hogy a  Megállapodás szövege végleges megállapításához szükséges
meghatalmazási okiratot adja ki;
4. elfogadja a Megállapodás kihirdetéséről szóló törvénytervezetet, és elrendeli a Megállapodás szövegének végleges
megállapítását követően annak az Országgyűléshez történő benyújtását. A törvényjavaslat előadójának a Kormány
a külgazdasági és külügyminisztert jelöli ki.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1749/2016. (XII. 13.) Korm. határozata a Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Alap forrásaiból történő finanszírozás biztosítása érdekében meghirdetett FIEK_16 kódszámú („Felsőoktatási és Ipari Együttműködési Központ – Kutatási infrastruktúra fejlesztése” című) pályázati felhívásra benyújtott, egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatok támogatásának jóváhagyásáról.
A Kormány
 1. jóváhagyja a  Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Alap forrásaiból történő finanszírozás biztosítása
érdekében meghirdetett FIEK_16 kódszámú, „Felsőoktatási és Ipari Együttműködési Központ – Kutatási
infrastruktúra fejlesztése” című pályázati felhívásra benyújtott, 1. mellékletben foglalt táblázat A–C és F oszlopában
meghatározott, egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű projektjavaslatok (a továbbiakban: projektek)
1. mellékletben foglalt táblázat D és E oszlop szerinti támogatását,
2. hozzájárul a projektek támogatási szerződésének megkötéséhez.
Felelős: Nemzeti Kutatási, Fejlesztési és Innovációs Hivatal elnöke
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1557/2014. (X. 1.) Korm. határozata a KÖZOP-3.5.0-09-11-2014-0010 azonosító számú [„51. sz. főút 114+652–138+634 kmsz. (Kalocsa–M9 ap. csp.) 115 kN tengelyterhelésre történő burkolat megerősítése és párhuzamos kerékpárút kivitelezési munkáinak elvégzése” című] projektjavaslat támogatásának jóváhagyásáról és akciótervi nevesítéséről.
A Kormány
 1. jóváhagyja az  1.  melléklet szerint a  KÖZOP-3.5.0-09-11-2014-0010 azonosító számú, „51. sz. főút 114+652–
138+634  kmsz. (Kalocsa–M9 ap. csp.) 115 kN tengelyterhelésre történő burkolat megerősítése és párhuzamos
kerékpárút kivitelezési munkáinak elvégzése” című, egymilliárd forintot meghaladó támogatási igényű
projektjavaslatot (a továbbiakban: projekt),
2. elfogadja a projekt kiemelt projektként történő nevesítését az 1. melléklet szerint,
 3. egyetért a projekt tartaléklistára történő helyezésével,
 4. hozzájárul a projekt támogatási szerződésének megkötéséhez,
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a támogathatósági feltételek teljesítését követően azonnal
5. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – a  Nemzeti Infrastruktúra Fejlesztő zártkörűen működő
Részvénytársaság útján – gondoskodjon a  projekt kivitelezése érdekében megkötött vállalkozási szerződéstől
történő elállásról, ha a támogathatósági feltételek 2014. október 31-ig nem teljesülnek.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a támogathatósági feltételek teljesítésére rendelkezésre álló határidő eredménytelen elteltét
követően azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
23/2012. (V. 11.) AB határozata az Országos Választási Bizottság 1/2012. (I. 16.) OVB határozata felülvizsgálatáról.
Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazási kezdeményezésre irányuló
aláírásgyűjtő ív hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő

határozatot:

Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 1/2012. (I. 16.) OVB határozatát megsemmisíti és az Országos
Választási Bizottságot új eljárásra utasítja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Két magánszemély 2011. május 24-én hitelesítés céljából népszavazás kitűzésére irányuló állampolgári
kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
(a továbbiakban: OVB). Az aláírásgyűjtő íven az alábbi kérdés szerepelt:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy a öregségi nyugdíjkorhatárt el nem érő személy számára járó nyugdíj összege ne
csökkenjen?”
Az OVB 81/2011. (VI. 24.) OVB határozatával (a továbbiakban: OVBh1.) megtagadta az aláírásgyűjtő ív
mintapéldányának hitelesítését.
Az országos népszavazás kezdeményezőinek egyike kifogást nyújtott be az Alkotmánybírósághoz, amely alapján
az Alkotmánybíróság a 128/2011. (XII. 2.) AB határozatban (a továbbiakban: ABh1.) az OVBh1.-t megsemmisítette, és
az OVB-t új eljárásra utasította.
Az OVB az ABh1. alapján lefolytatott új eljárás során 1/2012. (I. 16.) OVB határozatával (a továbbiakban: OVBh2.)
megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint az országos népszavazási
kezdeményezésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tesz, ezért az országos népszavazási kezdeményezés
aláírásgyűjtő ív mintapéldányát hitelesítette.
2. Az OVBh2. ellen két kifogás érkezett 2012. január 30-án az OVB-hez, amelyben kérték az OVBh2. megsemmisítését és
az OVB új eljárásra utasítását.
2.1. Az egyik kifogástevő szerint a kérdés egyrészt nem felel meg a választópolgári és jogalkotói egyértelműség
követelményének, mivel nem világos, hogy milyen fajta nyugdíjakat érintene a kérdés, illetve a „ne csökkenjen”
meghatározás sem.
Másrészt, ebben a kérdésben nem lehet népszavazást tartani, ugyanis több százmilliárd forintos költségvetési
kihatással bír, azaz a költségvetést is érinti, ennek tilalmát pedig az Alkotmány 28/C. §-a (és az Alaptörvény 8. cikke is)
tartalmazza.
2.2. A másik kifogástevő az OVBh2.-vel kapcsolatban eljárásjogi, a kérdéssel kapcsolatban pedig egyértelműségi
problémára és tiltott tárgykörbe tartozásra is hivatkozott.
Egyrészt, állítása szerint az OVBh2. eljárásjogi szempontból törvénysértő, ugyanis a választási eljárásról szóló 1997. évi
C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 3. § e) pontjában és 130. § (1) bekezdésében biztosított jogorvoslathoz való joggal
ellentétesen azt a – polgárok megtévesztésére alkalmas – tájékoztatást tartalmazza, hogy a döntés elleni kifogást az
Alkotmánybírósághoz lehet címezni, holott 2012. január 1-től a Ve. 130. § (1) bekezdése alapján a Kúria a kifogást
elbíráló szerv.
Másrészt, a kérdés nem felel meg az egyértelműség követelményének. Mivel az öregségi nyugdíjra vonatkozó
szabályokat több törvény tartalmazza, a kifogástevő szerint sem a választópolgárok, sem az Országgyűlés nem tudja
eldönteni, hogy eredményes népszavazás esetén milyen jogalkotói kötelezettség terhelné a törvényhozást. Az OVBh1.
meghozatalát követően az Országgyűlés elfogadta a korhatár előtti öregségi nyugdíjak megszüntetéséről, a korhatár
előtti ellátásról és a szolgálati járandóságról szóló 2011. évi CLXVII. törvényt (Magyar Közlöny 2011. évi 148. szám,
2011. december 9.; a továbbiakban: Knymt.), amely megszüntette a korhatár előtti nyugellátásokat, illetve a már
korábban megállapított korhatár előtti nyugellátások bizonyos formáit más jogcímű ellátássá alakította át, amivel
összefüggésben az ellátás összegét meghatározó szabályok is változtak. A jogi környezet változását az OVB az OVBh2.
meghozatalakor nem vette figyelembe, viszont a kifogástevő szerint a változás következtében nem lenne egyértelmű
és világos a választópolgárok számára, hogy a népszavazáson milyen jogalkotást támogatnak: a korhatár előtti
öregségi nyugdíjak megállapításának újbóli lehetővé tételét, a 2011. december 31. előtt megszerzett jogosultságokra
vonatkozó szabályozás módosítását, vagy a visszamenőleges jogszabály-módosítás tilalmát nyomatékosítják.
A kifogásban további aggályként fogalmazódott meg, hogy nem lenne egyértelmű a választópolgárok számára a
döntés társadalmi és pénzügyi hatása; valamint, hogy egyazon kérdéskörben – azaz a nyugdíjakkal kapcsolatban –
több kérdést is hitelesített az OVB, és a többféleképpen megfogalmazott és egymásnak részben ellentmondó
kérdések esetleges együttes népszavazásra kerülése átláthatatlan, kaotikus népszavazást eredményezne.
Harmadrészt, a kérdés közvetlenül érinti a központi költségvetést, így az Alaptörvényben tételesen megjelenített
[8. cikk (3) bekezdés b) pont] kizárt népszavazási tárgykörbe tartozik. A kifogástevő állítása szerint a kérdés
szövegszerűen nem tartalmazza ugyan a költségvetési törvény módosítását, de okszerűen következik belőle annak
megváltoztatása, ugyanis a Magyarország 2012. évi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvényben
(a továbbiakban: 2012. évi Költségvetési Törvény) – a korábbiakkal ellentétben – a korhatár alatti ellátásokra
fordítandó összeg nem a Nyugdíjbiztosítási Alapban (LXXI. fejezet), hanem a Nemzeti Család- és Szociálpolitikai
Alapban (XX. fejezet: Nemzeti Erőforrás Minisztérium) került elhelyezésre.
3. A kifogásnak az OVBh.-hez – törvényes határidőn belül – történő beérkezését követően 2012. január 1-jén hatályba
lépett Magyarország Alaptörvénye (Alaptörvény). A Ve. 2012. január 2-án hatályba lépett 156. § (2) bekezdése alapján
a Ve.-nek az egyes törvények.
Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel megállapított rendelkezései
hatálybalépését megelőzően benyújtott népszavazási kezdeményezés hitelesítésére a Ve.-nek a kezdeményezés
benyújtásakor hatályos rendelkezéseit kell alkalmazni.
Mindezek alapján a 2012. január 1-jét megelőzően benyújtott népszavazási kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének
hitelesítésével kapcsolatos OVB határozat elleni kifogás elbírálására továbbra is az Alkotmánybíróságnak van
hatásköre, s az Alkotmánybíróságnak a népszavazási kezdeményezés benyújtásakor hatályba lévő szabályok alapján
kell eljárnia.
II. Az Alkotmánybíróság a kifogást az alábbi jogszabályok alapján vizsgálta meg:
1. Az Alaptörvény érintett rendelkezései:
„8. cikk (3) Nem lehet országos népszavazást tartani
(...)
b) a központi költségvetésről, a központi költségvetés végrehajtásáról, központi adónemről, illetékről, járulékról,
vámról, valamint a helyi adók központi feltételeiről szóló törvény tartalmáról;”
2. Az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) vonatkozó
rendelkezései:
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
(…)
b) a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani,
c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek,”
„13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.”
3. A Ve.-nek a jelen ügyben alkalmazandó – 2011. december 31-éig hatályban volt – rendelkezései:
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani.
(…)
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.”
4. A hatályos Ve. alkalmazandó rendelkezése:
„156. § (1) E törvénynek az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel
megállapított rendelkezéseit – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a folyamatban lévő népszavazási és népi
kezdeményezéssel kapcsolatos ügyekben is alkalmazni kell.
(2) E törvénynek az egyes törvények Alaptörvénnyel összefüggő módosításáról szóló 2011. évi CCI. törvénnyel
megállapított rendelkezéseinek hatálybalépését megelőzően benyújtott népszavazási kezdeményezés és népi
kezdeményezés hitelesítésére a benyújtásakor hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.”
III. A kifogások részben megalapozottak.
Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben a hatáskörét a Ve. 156. § (2) bekezdése alapján alkalmazandó,
2011. december 31-ig hatályban volt 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján lefolytatott
eljárása jogorvoslati eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és rendeltetésével
összhangban – a beérkezett kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív megfelel-e a jogszabályi
feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési eljárásában az Alkotmánynak és a vonatkozó törvényeknek
megfelelően járt-e el. A kifogásokat az Alkotmánybíróság a Ve. 130. § (3) bekezdése alapján érdemben bírálta el.
1. Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az aláírásgyűjtő íven található kérdés megfelel-e az Nsztv. 13. §-ában
foglalt egyértelműségi követelménynek.
1.1. Az Alkotmánybíróság korábban már számos határozatában értelmezte az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt,
a népszavazásra bocsátandó kérdéssel szemben támasztott egyértelműség követelményét. E határozataiban az
Alkotmánybíróság rámutatott arra, hogy az egyértelműség követelménye a népszavazáshoz való jog
érvényesülésének garanciája. Az egyértelműség követelménye ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy
a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár
a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag
egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel vagy „nem”-mel lehessen válaszolni (választópolgári
egyértelműség). Az eredményes népszavazással hozott döntés az Országgyűlésnek az Alaptörvényben szabályozott
törvényalkotási jogkörét korlátozza, mivel az Országgyűlés köteles az eredményes népszavazásból következő
döntéseket meghozni. A kérdés egyértelműségének megállapításakor az Alkotmánybíróságnak vizsgálnia kell azt is,
hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés – az akkor hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e
dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség, és ha igen, akkor milyen jogalkotásra köteles (jogalkotói
egyértelműség) [vö. 51/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2001, 392, 396.; 25/2004. (VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381,
386.; 24/2006. (VI. 15.) AB határozat, ABH 2006, 358, 360–361.; 84/2008. (VI. 13.) AB határozat, ABH 2008, 695, 703.].
Ez alapján jogalkotói egyértelműségre vonatkozó kifogások kapcsán az Alkotmánybíróság a következőket állapítja
meg:
1.2. Az országos népszavazási kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő ív hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen
benyújtott kifogás alapján lefolytatott jogorvoslati eljárásban nem vonható az egyértelműségi vizsgálat körébe, hogy
az OVB, hasonló tárgykörben több kérdést is hitelesített és a többféleképpen megfogalmazott kérdések egy
lehetséges csoportjának esetleges együttes népszavazásra kerülése a kérdések közös értelmét, érthetőségét hogyan
érintené.
Nem befolyásolja a kérdésnek sem a választópolgári, sem a jogalkotói egyértelműségét, hogy a tárgykörre vonatkozó
szabályokat több törvény tartalmazza, és hogy átlátásuk esetleg komoly jogi ismereteket igényel. Az egyébként
a választópolgári és a jogalkotói egyértelműség követelményének megfelelő kérdésben tartott eredményes
népszavazással hozott döntés alapján keletkező jogalkotási kötelezettséggel kapcsolatban ugyanis
az Országgyűléstől elvárható, hogy meg tudja választani a kötelezettség teljesítésére alkalmas szabályozási megoldást
– a választópolgároknak viszont a kérdésben történő akaratnyilvánításhoz nem kell rendelkezniük az ehhez szükséges
kodifikációs ismeretekkel.
Szintén nem vonható a kérdés egyértelműségének a vizsgálati körébe, hogy a döntésnek milyen társadalmi, pénzügyi
és egyéb hatásai vannak – a választópolgárok pedig az aláírásgyűjtés során, illetve a népszavazást megelőző
kampányban megszerezhetik azokat az ismereteket, amelyek a kérdés megfontolt eldöntéséhez szükségesek, és ezt
a népszavazás kezdeményezője, illetve az eredményes népszavazásban érdekelt és ellenérdekelt egyéb személyek és
szervezetek tevőlegesen is segíteni tudják.
1.3. Az országos népszavazási kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő ív hitelesítésére történő benyújtása óta a Knymt.
megszüntette a korhatár előtti nyugdíj megállapításának lehetőségét [3. § (1) bekezdés], illetve a már korábban
megállapított korhatár előtti öregségi nyugdíjat egyes esetekben öregségi nyugdíjként rendelte továbbfolyósítani
[3. § (2) bekezdés], bizonyos formáit más jogcímű ellátássá alakította át [4. § (1) bekezdés, 5. § (1) bekezdés], amivel
összefüggésben az ellátás összegét meghatározó szabályok is változtak: a korhatár előtti ellátás, illetve a szolgálati
járandóság összegét úgy kell meghatározni, hogy a jogosultnak a 2011 decemberére járó korhatár előtti öregségi
nyugdíj, illetve szolgálati nyugdíj havi összegét főszabályként csökkenteni kell a személyi jövedelemadó mértékével
[4. § (2) bekezdés, 5. § (2) bekezdés].
A jelen ügyben a népszavazásra feltenni kívánt kérdés nem jelöli meg kifejezetten azokat a nyugdíjakat, amelyek
csökkentésétől egy eredményes népszavazás és az „igen” válaszok többsége esetén az Országgyűlésnek tartózkodnia
kellene. A „nyugdíjnak” minősülő ellátások körének megváltozása miatt a választópolgárok pedig nem tudnák
egyértelműen megítélni, hogy milyen tartalmú jogalkotást (illetve mitől való tartózkodást) támogatnak
szavazataikkal: a Knymt. által öregségi nyugdíjként továbbfolyósítani rendelt korhatár előtti nyugdíjak összegének
védelmét, vagy a Knymt. alapján más jogcímű és csökkentett összegű ellátásként folyósítható ellátások
visszaalakítását is a Knymt. hatálybalépését megelőző állapotra.
A fentiekre tekintettel az Alkotmánybíróság szerint az új jogi szabályozási környezetben a népszavazási
kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő íven szereplő kérdés nem felel meg az egyértelműség követelményének.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság a határozat rendelkező részében foglaltak szerint döntött.
2. Tekintettel arra, hogy az Alkotmánybíróság az OVBh2.-t a jogszabályi környezet jelentős megváltozása
következményeként, a kérdés egyértelműségének hiányára tekintettel megsemmisítette, ezért az OVBh2.-vel
szemben benyújtott kifogásokat a továbbiakban érdemben nem vizsgálta [vö. 162/2010. (IX. 15.) AB határozat, ABH
2010, 790, 795.].
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.

Budapest, 2012. május 8.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1465/2014. (VIII. 15.) Korm. határozata a holding alapú közszolgáltatási rendszer megszervezése érdekében szükséges intézkedésekről.
1. A Kormány a  közszolgáltatási rendszer átalakítása érdekében egyetért olyan állami tulajdonú holding
létrehozásával, amely nonprofit alapon, a szolidaritás elvét figyelembe véve, kis ráfordítással, fenntartható módon
működik.
2. A Kormány
a) szükségesnek tartja, hogy az  új közszolgáltatási rendszer előkészítésére, a  szabályozási, gazdasági
megalapozó feladatok elvégzésére a  Miniszterelnökséget vezető miniszter vezetésével, az  igazságügyi
miniszter, a nemzeti fejlesztési miniszter és a belügyminiszter részvételével munkacsoport jöjjön létre;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
igazságügyi miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
belügyminiszter Határidő: azonnal
b) szükségesnek tartja valamennyi közmű-szolgáltatási szektor helyzetének vizsgálatát (hulladékgazdálkodás,
víziközmű-szolgáltatás, kéményseprő-ipari szolgáltatás, távhőszolgáltatás, villamos energia szolgáltatás,
földgázellátás);
c) felkéri a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal elnökét, hogy közreműködésével segítse
a munkacsoportot feladatainak ellátásában;
d) felhívja a  Miniszterelnökséget vezető minisztert, hogy az  igazságügyi miniszterrel, a  nemzeti fejlesztési
miniszterrel és a  belügyminiszterrel együtt nyújtson be előterjesztést a  holding alapú közszolgáltatási
rendszer kialakításához szükséges jogszabály-módosítási javaslatokról, a  gazdasági megalapozó
számításokról.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető miniszter
igazságügyi miniszter
nemzeti fejlesztési miniszter
belügyminiszter Határidő: 2014. szeptember 15.
 3. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök