text:
26/2012. (XII. 11.) PSZÁF rendelete a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási díjtarifáknak és a fedezetlenségi díj egy naptári évre számított tarifájának a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete honlapján történő meghirdetésének rendjéről.
A kötelező gépjármű-felelősségbiztosításról szóló 2009. évi LXII. törvény 69. § (4) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján,
a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről szóló 2010. évi CLVIII. törvény 21. § n) pontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva a következőket rendelem el: 1. § E rendelet hatálya a Magyarország területén kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási tevékenységet végző, a kötelező
gépjármű-felelősségbiztosításról szóló 2009. évi LXII. törvény (a továbbiakban: Gfbt.) szerint díjtarifát meghirdető
biztosítókra és – a fedezetlenségi díj egy naptári évre számított tarifájának meghirdetése tekintetében – a Kártalanítási
Számla kezelőjére (a továbbiakban együtt: meghirdető) terjed ki.
2. § A meghirdető a Gfbt. szerinti díjtarifának vagy a fedezetlenségi díj egy naptári évre számított tarifájának
(a továbbiakban együtt: díjtarifa) a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete (a továbbiakban: Felügyelet) honlapján
történő meghirdetésére vonatkozó – Gfbt. szerinti – kötelezettségét e rendeletben foglaltak szerint teljesíti.
3. § (1) A meghirdető a díjtarifa meghirdetési kötelezettségét a Felügyelet által meghatározott elektronikus formában,
közigazgatási felhasználásra vonatkozó követelményeknek megfelelő, legalább fokozott biztonságú vagy minősített
elektronikus aláírással ellátva, a Felügyelet Elektronikus Rendszere Hitelesített Adatok Fogadásához (a továbbiakban:
ERA) elnevezésű rendszeren keresztül teljesíti. A díjtarifát az ERA rendszer KGFB díjhirdetés szolgáltatás
menüpontjának igénybevételével, az ott rendszeresített elektronikus űrlap alkalmazásával és hordozható, nem
felülírható dokumentum (pdf) formátumban való feltöltésével kell megküldeni (a továbbiakban: díjtarifa-küldemény).
Az ERA rendszer KGFB díjhirdetés szolgáltatás menüpontja a 4. § szerinti előzetes regisztrációt követően,
a https://era.pszaf.hu/ oldalra történő bejelentkezéssel érhető el minden nap 0:00 óra és 23:00 óra között.
(2) A meghirdető – a Kártalanítási Számla kezelőjének kivételével – az elektronikus űrlapon jelöli meg a díjtarifa
alkalmazásának kezdő napját, amely a meghirdetés (4) bekezdés szerinti napjától számított hatvanegyedik napnál
korábbi nap nem lehet. Ugyanazon alkalmazási kezdő nappal kizárólag egy díjtarifa megjelentetésére van mód, amely
alkalmazási kezdőnap utólag nem módosítható. (3) A díjtarifa-küldemény feltöltéséről a Felügyelet az ERA rendszeren keresztül – érkeztetési számot és
„a díjtarifa-küldemény beérkezett, annak jogosultsági és technikai jellegű ellenőrzését megkezdtük” tájékoztatást
tartalmazó – automatikus üzenetet (a továbbiakban: első automatikus üzenet) küld a meghirdetőnek.
A díjtarifa-küldemény beérkezését követően az ERA rendszer elvégzi annak automatikus ellenőrzését, amelynek
eredménye függvényében újabb, „közzétételre vár” vagy „a díjtarifa-küldemény közzétételre alkalmatlan” üzenetet
küld a meghirdetőnek. A „díjtarifa-küldemény közzétételre alkalmatlan” üzenet az alkalmatlanság okát is tartalmazza.
Kizárólag a „közzétételre vár” üzenet minősül a díjtarifa-küldemény jogosultsági és technikai elfogadásáról szóló
tájékoztatásnak. A „közzétételre vár” üzenet meghirdető részére történő megküldését követően a Felügyelet
a díjtarifát honlapján a (4)–(5) bekezdésekben foglaltak szerint teszi közzé. A díjtarifa-küldemény jogosultsági és
technikai jellegű ellenőrzése nem jelenti és nem helyettesíti a díjtarifa Felügyelet által történő jogszabályi
megfelelőségi ellenőrzését. (4) A Felügyelet a díjtarifát – a fedezetlenségi díj egy naptári évre számított tarifája kivételével – minden esetben
a díjtarifa-küldemény beérkezése időpontjával érintett nap végén, 24:00 órakor jelenteti meg automatikusan
a honlapján. A díjtarifa-küldemény beérkezésének időpontja a díjtarifa-küldemény ERA rendszerbe való beküldésének
az ERA rendszer által rögzített és az első automatikus üzenetben visszaigazolt időpontja. A Felügyelet a „közzétételre
vár” automatikus üzenetben a technikai megfelelőségen túl a díjtarifa meghirdetésének napjáról is tájékoztatja
a meghirdetőt. (5) A Felügyelet a fedezetlenségi díj egy naptári évre számított tarifáját a díjtarifa-küldemény (1) bekezdés szerinti
megküldését és a (3) bekezdés szerinti „közzétételre vár” üzenettel való visszaigazolását követően haladéktalanul
megjelenteti a honlapján. 4. § (1) A díjtarifának az ERA rendszeren keresztül történő meghirdetéséhez az ERA rendszerben – az ERA rendszer KGFB
díjhirdetés szolgáltatásához – történő előzetes, a közigazgatási felhasználásra vonatkozó követelményeknek
megfelelő, legalább fokozott biztonságú vagy minősített elektronikus aláíráshoz kapcsolódó tanúsítvány
(a továbbiakban: tanúsítvány) feltöltését igénylő regisztráció szükséges. (2) Az ERA rendszer KGFB díjhirdetés szolgáltatásához való első regisztráció során, a regisztráció véglegesítéséhez az ERA
rendszer által generált regisztrációs űrlapot is ki kell nyomtatni és azt a meghirdető (cégszerű) aláírásával ellátva, papír
alapon el kell juttatni a Felügyeletre. Ha a tanúsítvány ellenőrzése sikeres volt és a regisztrációs űrlap a Felügyelethez
beérkezett, az ERA rendszer elektronikus levélben tájékoztatja a meghirdetőt a regisztráció sikeréről és megküldi
számára a regisztráció aktiválásához szükséges számkódot. Ha az ellenőrzés bármely eleme sikertelen, az ERA rendszer
a regisztráció sikertelenségéről ad tájékoztatást, és az adatokat törli.
(3) A választott felhasználói névnek egyedinek kell lennie, amely kizárólag az ERA és az adott felhasználó közötti
kapcsolatban kerül alkalmazásra. Az ERA rendszer az egyediséget ellenőrzi. A felhasználói név az ERA rendszer
működése folyamán csak az új regisztrációnak megfelelő eljárással változtatható meg.
5. § Ez a rendelet 2013. január 1. napján lép hatályba.
Dr. Szász Károly s. k.,
a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
356/2015. (XII. 2.) Korm. rendelete a Magyarország Kormánya és a Szaúd-Arábiai Királyság Kormánya között az atomenergia békés célú felhasználásáról szóló együttműködési megállapodás kihirdetéséről.
A Kormány a  nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005.  évi L.  törvény 9.  § (1)  bekezdésében kapott
felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A Kormány e rendelettel felhatalmazást ad a Magyarország Kormánya és a Szaúd-Arábiai Királyság Kormánya között
az  atomenergia békés célú felhasználásáról szóló együttműködési megállapodás (a  továbbiakban: Megállapodás)
kötelező hatályának elismerésére.
2. § A Kormány a Megállapodást e rendelettel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles magyar és angol nyelvű szövege a következő:
„EGYÜTTMŰKÖDÉSI MEGÁLLAPODÁS AZ ATOMENERGIA BÉKÉS CÉLÚ FELHASZNÁLÁSÁRÓL
MAGYARORSZÁG KORMÁNYA ÉS A SZAÚD-ARÁBIAI KIRÁLYSÁG KORMÁNYA KÖZÖTT
Magyarország Kormánya és a Szaúd-Arábiai Királyság Kormánya (a továbbiakban: „Felek”)
az államaik között fennálló baráti viszonyra alapozva;
a két ország közötti barátság, kölcsönös tisztelet és jó kapcsolatok alapján a  kétoldalú együttműködés további
erősítésére törekedve;
népeik jóléte és boldogulása érdekében, az  atomenergia békés célú felhasználására irányuló széleskörű
együttműködés kialakítását óhajtva;
felismerve, hogy a  két ország az  1968. július 1-jén létrehozott Atomsorompó Szerződés (a  továbbiakban:
”Egyezmény”) tagja;
figyelemmel arra, hogy az  Egyezmény értelmében a  két ország a  Nemzetközi Atomenergia Ügynökséggel (NAÜ)
biztosítéki intézkedésekre vonatkozó megállapodásokat hozott létre, valamint tekintettel a  két ország egyéb
vonatkozó nemzetközi kötelezettségeire;
figyelemmel arra, hogy mindkét ország részes fele a  szellemi tulajdon kereskedelemmel összefüggő kérdéseit
szabályozó (“TRIPS”) Egyezménynek;
figyelembe véve, hogy Magyarország az  Európai Unió és az  Európai Atomenergia-közösség tagjaként
az  EU-szerződések (az Európai Unióról szóló szerződés, az  Európai Unió működéséről szóló szerződés, az  Európai
Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés) rendelkezései és a vonatkozó másodlagos jog betartására kötelezett;
megerősítve a  békés célú, biztonságos és környezetileg fenntartható atomenergiai fejlesztésre irányuló célkitűzést
a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozása és a védelmi intézkedések támogatása útján;
hangsúlyozva, hogy az  Egyezmény valamennyi tagjának jogában áll az  atomenergia békés célú felhasználása
érdekében az  Egyezmény rendelkezései szerint a  vonatkozó berendezések, anyagok, tudományos és műszaki
információk cseréjét mind szélesebb körben megvalósító együttműködésben részt venni;
az alábbiakban állapodtak meg:
1. CIKK
MEGHATÁROZÁSOK
A jelen Megállapodás alkalmazásában az alábbi kifejezések az itt meghatározott jelentéssel bírnak:
1. „Iránymutatások”: a  magyar fél tekintetében a  Nukleáris Szállítók Csoportjának NAÜ által az  INFCIRC/254/
Rev.12/Part1 referenciaszám alatt közzétett dokumentumban, a  szaúdi fél tekintetében az  INFCIRC/254/
Rev.4/Part1 referenciaszám alatt közzétett dokumentumban foglalt Iránymutatásai a  nukleáris anyagok
átadásához;
2. „berendezés”: az  Iránymutatások B.  mellékletének 1.  pontjában felsorolt berendezések, felszerelések, és
alkotóelemek;
3. „anyagok”: az Iránymutatások A. mellékletében felsorolt nem nukleáris anyagok;
4. „nukleáris anyagok”: a  NAÜ Alapszabályának XX.  cikkében meghatározott „nukleáris alapanyagok” és
„különleges hasadóanyagok”. A NAÜ Alapszabálya XX. cikkében foglalt nukleáris alapanyagok és különleges
hasadóanyagok jegyzékét érintő bármely módosítás e  Megállapodás értelmében azt követően válik
hatályossá, hogy a Felek a módosítás elfogadásáról egymást írásban értesítik;
5. „technológia”: az  Iránymutatások A.  mellékletében felsorolt berendezések vagy anyagok fejlesztésére,
előállításra vagy felhasználására vonatkozó bármely információ, tudás vagy szakértelem a  nyilvánosnak
minősülő információk és kiadványok kivételével. Az információ „műszaki adat” vagy „műszaki segítségnyújtás”
formájában nyilvánulhat meg;
6. „szellemi tulajdonjogok”: a  Szellemi Tulajdon Világszervezete létesítéséről szóló 1967. július 14-i stockholmi
Egyezmény 2.  cikkében meghatározott tartalmat, valamint az  Egyezmény 1979. szeptember 28-i
módosításában meghatározott tartalmat jelenti.
2. CIKK
AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS CÉLJA 1. A Felek a két ország nemzeti szuverenitását kölcsönösen tiszteletben tartva, egymás belső ügyeibe nem avatkozva,
az  egyenlőség és kölcsönös haszon elve alapján államaik hatályos jogszabályai és rendelkezései, valamint a  Felek
nemzetközi kötelezettségei betartásával békés célú atomenergia-felhasználásra vonatkozó együttműködést
kívánnak létrehozni.
2. Magyarország esetében ez  mindenekelőtt az  ország Európai Uniós és Európai Atomenergia-közösségbeli
tagságából fakadó jogokra és kötelezettségekre vonatkozik, ideértve Magyarországnak az  Európai Atomenergiaközösséget létrehozó szerződés II. címének 6. fejezetéből eredő jogait és kötelezettségeit.
3. CIKK
AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS TERÜLETEI
A jelen Megállapodás értelmében a Felek az alábbi területeken működnek együtt:
a) Az atomenergia békés célú felhasználására irányuló alap- és alkalmazott kutatás, valamint az  erre irányuló
fejlesztés;
b) Atomerőművek és kutatóreaktorok tervezése, műszaki fejlesztése, építése, üzembe helyezése, üzemeltetése,
korszerűsítése, tesztelése, karbantartása és leszerelése;
c) Nem nukleáris létesítmények tervezése, műszaki fejlesztése, építése, korszerűsítése és karbantartása;
d) Innovatív, biztonságos, békés célú, környezetbarát és gazdaságilag hatékony reaktortechnológiák fejlesztése;
e) Radioaktív-hulladékkezelés;
f ) Nukleáris nyersanyagok felkutatása és kitermelése, hidrometallurgiai műveletek elvégzése;
g) Nukleáris biztonság, sugárvédelem és környezetvédelem;
h) Veszélyhelyzet-kezelés;
i) Nukleáris védettség és ellenőrzés, beleértve a nukleáris létesítményekre és anyagokra vonatkozó biztosítéki
intézkedéseket és a fizikai védelmet;
j) Radioizotópok előállítása, valamint azok ipari, mezőgazdasági és orvostudományi célú felhasználása;
k) Emberi erőforrások fejlesztése, oktatása és képzése, személyzet kirendelése a Felek között;
l) Műszaki segítségnyújtás és tanácsadói szolgáltatás;
m) Az atomenergia szabályozási szempontjait érintő tapasztalatcsere;
n) Képzési és oktatási anyagok és eszközök fejlesztése;
o) Kutatás-fejlesztés az atomenergia vízsótalanítás céljából történő felhasználására; valamint
p) Az együttműködés egyéb területei a Felek megállapodása szerint.
4. CIKK
AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS FORMÁI 1. A jelen Megállapodás 3. cikkében felsorolt együttműködési területek a következő formában valósulhatnak meg:
a) Közös tulajdonban levő szervezetek létrehozása mindkét országban;
b) Anyagok, berendezések és technológiák átadása;
c) Tudósok, mérnökök, műszaki szakemberek és egyéb szakértők cseréje képzés és oktatás céljából;
d) Az atomenergia területét érintő tudományos és műszaki információk cseréje;
e) Konferenciák, képzési programok és szemináriumok szervezése;
f ) Szaktanulmányok és projektek megvalósítására közös munkacsoportok szervezése;
g) Közös kutatási programok szervezése a nukleáris energia békés célú felhasználása terén;
h) Engedélyezési eljárások, szabadalmak átadása;
i) Műszaki segítségnyújtás és szolgáltatás; valamint
j) Az együttműködés egyéb formái a Felek megállapodása szerint.
2. A  jelen Megállapodás szerinti együttműködés a  Felek együttműködő szervezetei között létrejövő egyedi
Végrehajtási Megállapodások alapján valósul meg.
5. CIKK
ILLETÉKES HATÓSÁGOK ÉS VÉGREHAJTÁSI RENDELKEZÉSEK 1. A jelen Megállapodás keretében megvalósuló együttműködés tekintetében a  Felek az  alábbi hatóságok
illetékességét állapítják meg:
a) a Szaúd-Arábiai Királyság illetékes hatósága a  King Abdullah Nukleáris és Megújuló Energiák Központja
(King Abdullah City for Atomic and Renewable Energy),
b) Magyarországon illetékes hatóság pedig a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium.
2. Amennyiben az illetékes hatóság megváltozik, az érintett Fél írásbeli tájékoztatást ad az új illetékes hatóságról.
 3. A jelen Megállapodás értelmében valamennyi ügy koordinálása és megvalósítása – beleértve az együttműködésre
vonatkozó adatokat, valamint az  együttműködés területeit, feltételeit és körülményeit – az  illetékes hatóságok
felelősségébe tartozik.
4. Az illetékes hatóságok az  atomenergia békés célú felhasználását érintő, kölcsönös érdeklődésre számot tartó
nemzetközi eseményekről konzultációt folytathatnak.
5. A Felek a  jelen Megállapodás hatálybalépésétől számított 30 napon belül a  Megállapodás megvalósításért felelős
kapcsolattartó szerveket jelölnek ki.
A Felek a  kijelölt kapcsolattartó pontok elérhetőségéről, illetve az  ebben bekövetkező változásokról diplomáciai
úton értesítik egymást.
A jelen Megállapodás alkalmazása tekintetében a  tevékenységek koordinálását a  kapcsolattartó pontok végzik.
A  kapcsolattartó pontok kijelölése nem zárja ki a  jelen Megállapodás szerinti együttműködési területeken más
szervezetek közreműködését.
6. CIKK
INFORMÁCIÓK FELHASZNÁLÁSA 1. A Felek a  jelen Megállapodás értelmében átadott valamennyi információt korlátozás nélkül használhatják fel,
kivéve, ha az  információt átadó Fél az  információ felhasználását és terjesztését a Végrehajtási Megállapodásokban
előzetesen korlátozza.
2. A Felek nemzeti jogszabályaik és szabályaik betartásával valamennyi szükséges intézkedést megtesznek
az  információk felhasználására és terjesztésére vonatkozó valamennyi korlátozás megvalósulása, illetve a  Felek
között átadott szellemi tulajdonjogok védelme érdekében, beleértve az üzleti és ipari titkok védelmét is.
3. A Felek nemzeti jogukkal és szabályozásukkal összhangban, valamint a  Szellemi Tulajdon Világszervezete
létesítésére 1967. július 14-én aláírt és 1979. szeptember 28-án módosított egyezmény, illetve a  szellemi tulajdon
kereskedelemmel összefüggő kérdéseit szabályozó 1994. április 15-i (TRIPS) egyezmény szerint minden szükséges
intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy betartsák az információ felhasználására és terjesztésére vonatkozó
korlátozásokat és fenntartásokat, valamint, hogy megőrizzék a  Felek joghatósága alá tartozó, felhatalmazott
személyek között átadott szellemi tulajdont, ideértve az üzleti és ipari titkokat is.
7. CIKK
BIZTOSÍTÉKOK 1. A jelen Megállapodás alapján megvalósuló együttműködés kizárólag békés célokat szolgálhat; az e Megállapodás
értelmében átadott bármely nukleáris anyag, anyag, berendezés és technológia, vagy az  ezek felhasználásából
származó különleges hasadóanyag, nukleáris fegyverekkel vagy nukleáris robbanóeszközökkel kapcsolatos kutatás
és fejlesztés, illetve ezek előállítása céljából, vagy egyéb katonai célból nem kerülhet felhasználásra. Az előzőekben
megnevezett „katonai cél” nem foglalja magába a  katonai bázisok vagy egyéb létesítmények részére biztosított
közszolgáltatást, így azok elektromos hálózatról történő áramellátását.
2. A Felek vállalják, hogy fogadó államként az  e  cikk 1.  pontjában meghatározott kötelezettség betartását
az  a  biztosítéki rendszer biztosítja, amelyet a  NAÜ alkalmaz a  NAÜ és a  Felek között létrejött, az  Egyezménnyel
kapcsolatos biztosítéki megállapodásokban foglaltak szerint, Magyarország tekintetében különös figyelemmel azon
kötelezettségekre, melyeket az INFCIRC/193 and INFCIRC/193/Add8 dokumentumok határoznak meg.
3. A jelen Megállapodás értelmében átvett nukleáris anyagok, anyagok, berendezések és technológiák a  szállító
Fél írásbeli jóváhagyása nélkül a  fogadó Fél joghatóságán kívülre nem szállíthatók. Ez  a  rendelkezés nem érinti
az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés II. cím 9. fejezete szerinti az atomenergia területén a közös
piacra vonatkozó rendelkezéseket.
8. CIKK
FIZIKAI VÉDELEM
A Felek valamennyi szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy a  jelen Megállapodás
értelmében átadásra kerülő nukleáris anyagok, anyagok és berendezések fizikai védelmét legalább a  vonatkozó
Iránymutatásokban javasolt intézkedéseknek megfelelően biztosítsák.
9. CIKK
NUKLEÁRIS BIZTONSÁG
A Felek a jelen Megállapodás értelmében megvalósuló tevékenységek biztonsági és nemzetközi környezeti hatásait
érintő konzultációkat folytatnak, és együttműködnek az  ilyen tevékenységekből származó nukleáris balesetek
elkerülése és a környezet radioaktív szennyezésével szemben megvalósuló védelem érdekében.
10. CIKK
AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS MEGSZŰNÉSE 1. A  Felek törekednek a  jelen Megállapodás értelmében folytatott együttműködést hátrányosan érintő intézkedések
elkerülésére. Amennyiben valamelyik Fél a  jelen Megállapodás 6., 7., 8. vagy 9. cikkében foglalt rendelkezéseknek
nem tesz eleget, a  Felek közötti azonnali konzultációt követően, e  Megállapodás 11.  cikkében meghatározott
vitarendezési eljárás eredményétől függően a  másik Félnek jogában áll a  Megállapodás szerinti együttműködést
felfüggeszteni.
2. Amennyiben valamelyik Fél a  NAÜ-vel fennálló biztosítéki megállapodást megszünteti vagy súlyosan megsérti,
a másik Félnek jogában áll a  jelen Megállapodás szerinti további együttműködést megszüntetni, e Megállapodást
felfüggeszteni vagy felmondani, és a  jelen Megállapodás értelmében átadott bármely anyag vagy berendezés,
illetve az  átadott nukleáris anyag, anyag vagy berendezés felhasználásából származó különleges hasadóanyag
visszaszolgáltatását követelni.
3. Az együttműködés megszüntetése, illetve a Megállapodás felfüggesztése vagy felmondása esetén
a) Valamennyi nukleáris anyag, anyag és berendezés mindaddig e  Megállapodás tárgyát képezi, amíg ezen
tételek fogadó Fél joghatóságán kívülre történő szállítása a  Megállapodás 7.  cikk 2. bekezdésében foglalt
rendelkezések szerint, vagy a Felek egyéb megállapodása értelmében megvalósul;
b) A jelen Megállapodás értelmében átadott technológiák a Felek egyéb megállapodása hiányában továbbra is
a Megállapodás tárgyát képezik.
4. Amennyiben valamelyik Fél az  e  cikkben felsorolt jogosultságok gyakorlását szükségesnek ítéli, a  vonatkozó
döntésről a másik Felet az 5. cikk 5. bekezdésének megfelelően írásban értesíti.
11. CIKK
VITÁS KÉRDÉSEK RENDEZÉSE
A Felek a  jelen Megállapodás értelmezéséből, alkalmazásából vagy megvalósításából származó vitás kérdéseket
békés módon, konzultációk és tárgyalások útján rendezik.
12. CIKK
JELEN MEGÁLLAPODÁS HATÁLYBALÉPÉSE ÉS IDŐTARTAMA 1. A Felek diplomáciai úton, írásban tájékoztatják egymást arról, hogy eleget tettek a  Megállapodás hatályba
lépéséhez szükséges belső jogi előírásaiknak. Jelen Megállapodás azon későbbi jegyzék kézhezvételétől számított
harmincadik napon lép hatályba, amelyben a Felek diplomáciai úton tájékoztatják egymást arról, hogy eleget tettek
a belső jogi előírásaiknak.
2. Jelen Megállapodás hatálya tíz (10) év, amelyet követően a  Megállapodás időtartama öt (5) évente automatikus
módon kerül meghosszabbításra, kivéve, ha valamelyik Fél a  Megállapodás felmondásáról a  másik Felet
a megszűnés hatálybalépését megelőző legalább hat (6) hónappal írásban értesíti.
3. Amennyiben a Felek másként nem rendelkeznek, jelen Megállapodás felmondása esetén
a) az  abban meghatározott feltételek a  Megállapodás hatálya alatt létrejött megállapodások és szerződések
tekintetében továbbra is érvényben maradnak, továbbá
b) a  Megállapodás hatálya alatt létrejött megállapodások és szerződések hatályossága, illetve felmondása
tekintetében az ezekben meghatározott feltételek az irányadók.
 4. Amennyiben a  Felek másként nem rendelkeznek, jelen Megállapodás felmondása esetén a  Felek 7. és 8.  cikkben
megállapított kötelezettségei továbbra is érvényben maradnak.
 5. A jelen Megállapodás a Felek írásbeli hozzájárulásával bármikor módosítható. A Megállapodás bármely módosítása
e cikk 1. bekezdésében foglaltak szerint válik hatályossá.
A fentiek hiteléül alulírott személyek e  Megállapodást Kormányaik felhatalmazása alapján, mint szerződéses
akaratukkal mindenben megegyezőt írták alá.
Készült Rijádban (hely) 2015. október 19-én (dátum) kettő példányban, egyenként arab, magyar és angol nyelven;
mindhárom szöveg egyaránt hiteles. Értelmezési eltérés esetén az angol nyelvű szöveg az irányadó.
Magyarország Kormánya nevében A Szaúd-Arábiai Királyság Kormánya nevében
4. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2. § és a 3. § a Megállapodás 12. Cikk 1. bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A Megállapodás, valamint a 2. § és a 3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter – annak
ismertté válását követően – a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) Az  e  rendelet végrehajtásához szükséges intézkedésekről az  energiapolitikáért felelős miniszter és az  Országos
Atomenergia Hivatal főigazgatója gondoskodik. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1803/2016. (XII. 20.) Korm. határozata egyes egyedi infrastruktúra-fejlesztési beruházások forrásszükségletének biztosításáról.
A Kormány
 1. egyetért az  1.  melléklet szerinti sportinfrastruktúra-fejlesztési és egyéb fejlesztési beruházások megvalósításával,
ezért az  államháztartásról szóló törvény végrehajtásáról szóló 368/2011. (XII. 31.) Korm. rendelet 101/A.  §
hatálya alá tartozó támogatást nyújt az  1.  mellékletben meghatározott célokra, az  1.  mellékletben nevesített
kedvezményezettek részére, az ott meghatározott összegben;
2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert és a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  fejlesztésekhez szükséges
költségvetési forrásokat a 2016. évben biztosítsák;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
3. felhívja a nemzeti fejlesztési minisztert, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket
a) az 1.  mellékletben megjelölt kedvezményezett szervezetekkel a  támogatási jogviszony létrehozása
érdekében, valamint
b) a költségvetési támogatások egy összegben történő kifizetése érdekében az  1.  mellékletben megjelölt
kedvezményezettek részére.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2016. december 30.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
46/2011. (XII. 21.) NGM rendelete egyes miniszteri rendeletek hatályon kívül helyezéséről.
A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 31. § (2) bekezdés b) pontjában,
az 1. § e) pontja tekintetében a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény 235. § (2) bekezdés
b) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm.
rendelet 73. § f) pontjában meghatározott feladatkörömben eljárva a következőket rendelem el:
1. § Hatályát veszti a) az összevont alapú felügyelet alá tartozó biztosítók belső adatszolgáltatásának rendjéről és tartalmáról szóló
25/2004. (IV. 28.) PM rendelet, b) a pénzügyi vállalkozások által a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete részére szolgáltatandó adatok köréről és
az adatszolgáltatás módjáról szóló 46/2008. (XII. 31.) PM rendelet,
c) az ISIN azonosítóról szóló 1/2010. (I. 8.) PM rendelet,
d) a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete által elfogadott, illetve a nemzetközi pénzügyi piacokon általában
használt nyelvekről szóló 29/2005. (IX. 2.) PM rendelet,
e) a hitelintézetek befektetési szabályzatáról szóló 21/2007. (IX. 15.) PM rendelet,
f) a befektetési vállalkozások nyitott pozícióinak számítási szabályairól szóló 40/1996. (XII. 28.) PM rendelet.
2. § Hatályát veszti a) a biztosítók belső adatszolgáltatásának rendjéről és tartalmáról szóló 5/2006. (II. 7.) PM rendelet,
b) a független biztosításközvetítői (alkuszi vagy többes ügynöki) jelentés szabályairól szóló 45/2007. (XII. 29.) PM
rendelet, c) a biztosítóintézetek aktuáriusi jelentésének tartalmi követelményeiről szóló 7/2001. (II. 22.) PM rendelet.
3. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetést követő napon lép hatályba, és 2012. január
2-án hatályát veszti. (2) A 2. § 2012. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Matolcsy György s. k.,
nemzetgazdasági miniszter


text:
1322/2013. (VI. 12.) Korm. határozata a 2014–2020 közötti európai uniós fejlesztési források felhasználására irányuló programozási dokumentumok tervezésével kapcsolatos aktuális feladatokról.
A Kormány áttekintette a 2014–2020 közötti európai uniós fejlesztési források felhasználására irányuló programok tervezésének
jelenlegi állását, és a releváns programozási dokumentumok számára bemutatott tervezetei alapján
 1. a Partnerségi Megállapodás és az  operatív programok jelenlegi munkaváltozatait elfogadja a  további tervezés
alapjául, és felkéri a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Partnerségi Megállapodás és az  operatív programok
teljes tervezetét az  1.  mellékletben rögzített indikatív forrásallokációs arányok alapján, az  érintett miniszterek
közreműködésével terjessze a Nemzeti Fejlesztés Kormánybizottság elé;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter,
 a nemzeti fejlesztési miniszter, az emberi erőforrások minisztere, a vidékfejlesztési miniszter
és a Miniszterelnökséget vezető államtitkár bevonásával
Határidő: 2013. június 15.
2. egyetért azzal, hogy a  továbbiakban a  Partnerségi Megállapodás és az  operatív programok jelenlegi
munkaváltozatai képezzék az  Európai Bizottsággal folyó kétoldalú egyeztetések alapját, és felhívja
a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  2014–2020 közötti európai uniós fejlesztési programok tervezéséről ezek
alapján folytasson egyeztetést az Európai Bizottsággal;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: folyamatos 3. egyetért azzal, hogy a  Partnerségi Megállapodás és az  operatív programok jelenlegi munkaváltozatai képezzék
a 2014–2020 közötti európai uniós fejlesztési programokról folytatandó társadalmi konzultáció tartalmi alapját, és
felhívja a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt, hogy a  Kormány korábbi döntéseivel összhangban tegye meg
a társadalmi konzultáció előkészítéséhez szükséges lépéseket;
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
Határidő: folyamatos 4. felkéri a  Miniszterelnökséget vezető államtitkárt és a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy tegyenek javaslatot
a  2014–2020 közötti fejlesztési programokról folytatandó társadalmi konzultáció európai uniós fejlesztési
forrásokból történő finanszírozásának módjára.
Felelős: Miniszterelnökséget vezető államtitkár
nemzeti fejlesztési miniszter Határidő: 2013. június 15.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1499/2016. (IX. 16.) Korm. határozata Varga Imre szobrászművész életművének elhelyezéséhez szükséges intézkedésekről.
A Kormány
 1. egyetért a Varga Imre szobrászművész által vételre felajánlott műalkotások tulajdonjogának a Magyar Állam javára,
tárgyalásos úton történő megszerzésével;
 2. felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy – a  Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zártkörűen Működő
Részvénytársaság útján – gondoskodjon az 1. pontban meghatározottakhoz szükséges intézkedések végrehajtásáról;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
3. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy gondoskodjon az 1. pont szerinti műalkotások közgyűjteményben
történő elhelyezéséről;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: tulajdonjogok megszerzését követően azonnal
4. felhívja az emberi erőforrások miniszterét, hogy az 1. pont szerinti műalkotások állandó bemutatási helyén a méltó
bemutatási körülmények biztosítása érdekében kössön megállapodást Budapest Főváros Önkormányzatával;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
Határidő: tulajdonjogok megszerzését követően azonnal
5. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy – a  nemzeti fejlesztési miniszter és az  emberi erőforrások minisztere
bevonásával – a  2.  pontban foglalt feladat megvalósítása érdekében gondoskodjon a  szükséges többletforrás
rendelkezésre állásáról a Magyarország 2016. évi központi költségvetéséről szóló 2015. évi C. törvény 1. melléklet,
XLIII. Az állami vagyonnal kapcsolatos bevételek és kiadások fejezetben.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: felmerülés ütemében
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
86/2016. (IV. 25.) Korm. rendelete a jelentős befolyásoló erejű lineáris audiovizuális médiaszolgáltató legnagyobb éves átlagos közönségarányú lineáris audiovizuális médiaszolgáltatásáért járó programdíjról.
A Kormány a  médiaszolgáltatásokról és a  tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény 206.  § (3a)  bekezdésében
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. § E rendelet alkalmazásában:
1. jelentős befolyásoló erejű lineáris audiovizuális médiaszolgáltató: a  médiaszolgáltatásokról és
a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. törvény 69. § (1) bekezdése szerinti lineáris audiovizuális
médiaszolgáltató;
2. műsorterjesztő: a  műsorterjesztés és a  digitális átállás szabályairól szóló 2007. évi LXXIV. törvény 5.  §
(1) bekezdés 35. pontjában meghatározott fogalom;
3. programdíj: a  műsorterjesztés és a  digitális átállás szabályairól szóló 2007. évi LXXIV. törvény 37.  §
(1) bekezdésében meghatározott műsordíj.
2. § (1) A  jelentős befolyásoló erejű lineáris audiovizuális médiaszolgáltató – a  műsorterjesztővel kötött megállapodás
alapján – a legnagyobb átlagos közönségarányú médiaszolgáltatása tekintetében is jogosult programdíjra.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott megállapodás tartalmát a jelentős befolyásoló erejű lineáris audiovizuális
médiaszolgáltató és a műsorterjesztő szabadon állapítják meg.
Záró rendelkezések 3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1050/2003. (VI. 4.) Korm. határozata a forint euróhoz viszonyított középárfolyamának megállapításáról.
A Kormány — a Magyar Nemzeti Bankkal egyetértésben — 2003. június 4-én, azonnali hatállyal, a forint
középárfolyamát 282,36 Ft/euróban állapítja meg, az árfolyam ± 15%-os ingadozási sávjának változatlanul hagyása
mellett.
Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
988/B/2006. AB határozat.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítvány tárgyában meghozta a következő h a t á r o z a t o t : 1. Az Alkotmánybíróság az Alkotmánybíróságról szóló 1989. XXXII. törvény 22. § (2) bekezdése „határozott kérelmet” szövegrésze, továbbá 48. § (1) bekezdése „akinek jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be,” szövegrésze, valamint 48. § (2) bekezdése „jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt elutasítja.
2. Az Alkotmánybíróság az Alkotmánybíróságról szóló
1989. évi XXXII. törvény 22. § (2) bekezdése „határozott
kérelmet” szövegrészének önálló értelmezésére vonatkozó
indítványt visszautasítja.
I. Az indítványozó az Alkotmánybíróságról szóló 1989.
évi XXXII. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 22. § (2) bekezdésének – az indítvány tartalma alapján – „határozott
kérelmet” szövegrészét és 48. § (1) bekezdése „akinek jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be,” szövegrésze, valamint 48. § (2) bekezdése „jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan
napon belül” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte. Az indítványozó szerint az Abtv. 22. § (2) bekezdésének fenti szövegrésze sérti
az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének részét képező jogbiztonság követelményét, valamint az Alkotmány 54. §-át,
mert a „határozott kérelem” fogalma nincs kifejtve, ezért
ez a fogalom „bárki által szabadon értelmezhető”. Az indítványozó a megsemmisítés alternatívájaként azt is kérte,
hogy az Alkotmánybíróság az idézett szövegrész olyan
önálló értelmezését adja, amely megfelel a jogbiztonság
követelményének.
Az indítványozó szerint az Alkotmány 2. §-ába és az
54. § (1) és (2) bekezdéseibe ütközik az Abtv. 48. § (1) bekezdésének idézett szövegrésze, mert kizárólag olyan esetekben teszi lehetővé az alkotmányjogi panasz benyújtását, amikor alkotmányellenes jogszabályt alkalmaztak,
olyan esetekben pedig nem, amikor a hatóság vagy a bíróság nem hivatkozik az alkalmazott jogszabályra: „hamisan
hivatkozik” az alkalmazott jogszabályokra, illetve „szándékosan elhallgatja” az alkalmazott jogszabályokat.
Az Abtv. 48. § (2) bekezdésében előírt, az alkotmányjogi panasz benyújtására nyitva álló, a jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvannapos határidőt amiatt tartja az
Alkotmány 2. §-ába, valamint 54. § (1) és (2) bekezdéseibe
ütközőnek az indítványozó, mert az Alkotmányban biztosított alapjogok megsértését egyedi ügyekben „hivatalból,
közvádra indítandó módon kell a hatályos törvény szerint
üldözni, nem pedig polgári eljárás színlelésével leplezni”.
Az indítványozó szerint az Abtv. 48. §-a sérti az Alkotmány 13. § (1) bekezdésének oltalma alatt álló tulajdonhoz
való jogot is, mert annak megsértése „köztörvényes bűnözéssel”, „törvénysértő eljárásokkal” is megtörténhet.
II. 1. Az indítványban felhívott alkotmányi rendelkezések:
„2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokrati
kus jogállam.
(2) A Magyar Köztársaságban minden hatalom a népé,
amely a népszuverenitást választott képviselői útján, valamint közvetlenül gyakorolja.
(3) Senkinek a tevékenysége sem irányulhat a hatalom
erőszakos megszerzésére vagy gyakorlására, illetőleg kizárólagos birtoklására. Az ilyen törekvésekkel szemben
törvényes úton mindenki jogosult és egyben köteles fellépni.”
(…)
„13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdon
hoz való jogot.”
(…)
„54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek
veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen,
megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy
tudományos kísérletet végezni.”
2. Az Abtv. kifogásolt rendelkezései:
„22. § (2) Az indítványnak a kérelem alapjául szolgáló
ok megjelölése mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia.” (…)
„48. § (1) Az Alkotmányban biztosított jogainak meg
sértése miatt alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz az, akinek a jogsérelme az alkotmányellenes jogszabály alkalmazása folytán következett be, és
egyéb jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, illetőleg
más jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
(2) Az alkotmányjogi panaszt a jogerős határozat kézbesítésétől számított hatvan napon belül lehet írásban benyújtani.”
III. Az indítvány nem megalapozott. 1.1. Az Alkotmánybíróság elsőként azt az indítványi
kérelmet bírálta el, amely szerint az Alkotmány 2. § (1) bekezdésének részét képező normavilágosságot sérti az,
hogy az Abtv. 22. § (2) bekezdésébe foglalt „határozott kérelmet” szövegrész határozatlan jogfogalom.
Az Abtv. 20. §-a alapján az Alkotmánybíróság indítvány alapján jár el. Az Abtv. 22. § (2) bekezdése alapján az
indítványnak a kérelem alapjául szolgáló ok megjelölése
mellett határozott kérelmet kell tartalmaznia. Az Alkotmánybíróság ideiglenes ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe
foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü. határozat (ABK 2009. január,
3.; a továbbiakban: Ügyrend) 21. § (2) bekezdése szerint
„az indítvány tartalmazza: a vizsgálandó jogszabály megjelölése mellett az Alkotmánynak azokat a rendelkezéseit,
amelyeket – az indítványozó állítása szerint – a hivatkozott jogszabályok megsértenek, valamint az Abtv.-nek és
egyéb törvényeknek azokat a rendelkezéseit, amelyekből
az indítványozó jogosultsága és az Alkotmánybíróság hatásköre megállapítható.” Az Alkotmánybíróság gyakorlata
szerint a kérelem alapjául szolgáló ok körében nem elegendő az Alkotmány egyes rendelkezéseire hivatkozni; az
indítványban meg kell indokolni, hogy az Alkotmány
egyes felhívott rendelkezéseit, miért, milyen alkotmányjogilag releváns indok miatt sérti a kifogásolt norma
[654/H/1999. AB határozat, ABH 2001, 1645.;
472/B/2000. AB végzés, ABH 2001, 1655.; 494/B/2002.
AB végzés, ABH 2002, 1783.; 47/2009. (IV. 21.) AB határozat, ABK 2009. április, 410, 419.]. Ami az actio popularis keretében indult absztrakt utólagos normakontroll eljárásokban előterjesztett indítványokban foglalt határozott
kérelmet illeti, az Alkotmánybíróság gyakorlata ingadozó
volt abban a kérdésben, hogy az indítványban kifejezetten
kezdeményezni kell a támadott norma alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését vagy sem.
Egyes esetekben [440/B/1993. AB végzés, ABH 1993,
910–911.; 61/1997. (XI. 19.) AB határozat, ABH 1997,
361, 364.; 472/B/2000. AB végzés, ABH 2001, 1655.;
494/B/2002. AB végzés, ABH 2002, 1783, 1784.;
63/2003. (XII. 15.) AB határozat, ABH 2003, 676, 692.;
33/2006. (VII. 13.) AB határozat, ABH 2006, 447, 448.;
1/2007. (I. 18.) AB határozat, ABH 2007, 45, 62.;
39/2007. (VI. 20.) AB határozat, ABH 2007, 464, 508.;
392/B/2008. AB végzés, ABK, 2009. március 386.] a kifejezett megsemmisítési kérelem hiánya az indítvány visszautasítását jelentette, míg más esetekben az Alkotmánybíróság érdemben bírálta el a kifejezett megsemmisítési kérelmet nem tartalmazó indítványokat.
Az Alkotmánybíróság Teljes Ülése a támadott
Abtv.-beli szövegrész egységes értelmezéséről is szóló
1/2010 (I. 18.) Tü. állásfoglalást (ABK 2010. január, 3.)
fogadott el. Ennek az 1. pontja alapján „[a]mennyiben az
indítvány tartalmából, érveléséből nyilvánvaló az alkotmánysértés megállapítására irányuló szándék, a megsemmisítés iránti kérelem kifejezett megfogalmazásának a hiánya olyan formai hiányosságnak tekintendő, ami nem alapozhatja meg – az utólagos normakontroll hatáskörben való eljárásban sem – az indítvány visszautasítását. Az Alkotmánybíróság alkotmányvédelmi kötelezettségét, nevezetesen: az alkotmánysértés megállapítása esetén a jogszabály megsemmisítését [Alkotmány 32/A. § (2) bekezdés]
tekinti meghatározónak.”
A fentiek alapján az Abtv. 22. § (2) bekezdése támadott
szövegrészének alkotmánybírósági értelmezése és alkalmazása az indítvány elbírálásakor egyértelmű normatartalmat hordoz, nem sérti a normavilágosság követelményét,
így nem ellentétes az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével.
Ezért az Alkotmánybíróság az Abtv. 22. § (2) bekezdésének „határozott kérelmet” szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt – az Alkotmány 2. § (1) bekezdése tekintetében –
elutasította.
1.2. A továbbiakban az Alkotmánybíróság azt vizsgálta,
megállapítható-e ellentét az Abtv. támadott rendelkezése
és az Alkotmány 54. §-a között. Az Alkotmány 54. §
(1) bekezdése alapján a Magyar Köztársaságban minden
embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi
méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen
megfosztani. A (2) bekezdés szerint senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy
büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.
E vonatkozásban nem állapítható meg összefüggés az indítványban foglaltak és az Alkotmány 54. §-a között. Az
Alkotmánybíróság gyakorlatában az alkotmányossági
összefüggés hiánya az indítvány elutasítását eredményezi
[54/1992. (X. 29.) AB határozat, ABH 1992, 266, 267.;
36/2007. (VI. 6.) AB határozat, ABH 2007, 432, 452.].
Ezért az Alkotmánybíróság az Abtv. 22. § (2) bekezdése
„határozott kérelmet” szövegrészt támadó, az Alkotmány
54. §-ára alapozott indítványt e vonatkozásban is elutasította.
1.3. Az indítványozó vagylagos indítványi kérelmében
azt kérte, hogy az Alkotmánybíróság az Abtv. 22. § (2) bekezdése „határozott kérelmet” szövegrészének olyan értelmezését adja, amely megfelel a jogbiztonság és a kiszámíthatóság követelményének.
Az Alkotmánybíróságnak nincsen törvényekre vonatkozó önálló jogértelmezési hatásköre. A 35/1991. (VI. 20.)
AB határozatában a testület – egyebek mellett – arra mutatott rá, hogy „az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi
XXXII. törvény 1. §-a, továbbá az Alkotmánybíróság hatáskörét megállapító egyéb [alkotmányi és] törvényi rendelkezések alapján (...) az Alkotmánybíróságnak sem jogalkotási, sem önálló jogszabály-értelmezési eljárásra hatásköre nincs, kivéve az Alkotmány értelmezésére vonatkozó hatáskörét” (ABH 1991, 175, 176.).
Erre tekintettel az Alkotmánybíróság e vonatkozásban
az indítványt az Ügyrend 29. § b) pontja alapján visszautasította.
2.1. Az indítványozó szerint az Alkotmány 2. §-ába és
54. § (1) és (2) bekezdésébe ütközik az Abtv. 48. § (1) bekezdése, mert nem teszi lehetővé az alkotmányjogi panasz
benyújtását akkor, ha a hatóság vagy a bíróság „hamisan
hivatkozik” az alkalmazott jogszabályokra, illetve „szándékosan elhallgatja” az alkalmazott jogszabályokat.
2.2. Az Alkotmánybíróság emlékeztet arra, hogy az Alkotmány 32/A. § (1) bekezdése az Alkotmánybíróság feladatául főszabályként a jogszabályok alkotmányosságának felülvizsgálatát jelöli meg. Ezzel a feladat-meghatározással összhangban áll az Abtv. 48. §-ával szabályozott
jogintézmény tartalma, amelynek megfelelően az alkotmánybírósági eljárás középpontjában az alkotmányjogi
panasszal kapcsolatos eljárás során is az alkalmazott jogszabály alkotmányosságának vizsgálata szerepel. Az
Alkotmánybíróság következetes gyakorlata az, hogy az alkotmányjogi panaszok esetében csak azt vizsgálja, hogy a
konkrét ügyben alkalmazandó jogszabály sérti-e az Alkotmány valamely rendelkezését. A jogszabály bírói alkalmazásának vizsgálatára és az egyedi bírói döntés felülvizsgálatára azonban az Alkotmánybíróságnak nincs hatásköre.
Az alkotmányjogi panasz intézménye tehát mind az Abtv.
szerinti meghatározásában, mind az Alkotmánybíróság
eddigi gyakorlatában kifejtettek szerint összhangban áll az
Alkotmánynak az Alkotmánybíróság feladatát meghatározó 32/A. §-ával. [78/D/1993. AB végzés, ABH 1994,
904.; 1313/D/1993. AB végzés, ABH 1994, 935–936.;
277/D/1995. AB határozat, ABH 2001, 780, 788.]
Az indítvány eseti bírósági döntések alkotmánybírósági
felülvizsgálatával összefüggésben hivatkozik az Alkotmány 2. §-ának és 54. § (1) és (2) bekezdésének sérelmére.
Az Alkotmány 2. §-ának (1) bekezdése a köztársaság alapértékeit nyilvánítja ki, a (2) bekezdés a népszuverenitás
formáinak gyakorlásáról szól, a (3) bekezdés pedig a hatalom erőszakos megszerzésének, gyakorlásának, illetőleg
kizárólagos birtoklásának tilalmáról, továbbá az ilyen törekvésekkel szembeni törvényes fellépésről rendelkezik.
Mivel az indítványban foglaltak és a felhívott alkotmányi
rendelkezések között ebben a vonatkozásban nem állapítható meg alkotmányossági összefüggés, ezért az Alkotmánybíróság az Abtv. 48. § (1) bekezdése támadott szövegrésze alkotmányellenességének megállapítására és
megsemmisítésére irányuló indítványt is elutasította.
2.3. Az indítványozó szerint az Abtv. 48. § (2) bekezdésében előírt hatvannapos határidő sérti az Alkotmány
2. §-át, valamint 54. § (1) és (2) bekezdést, mert az Alkotmányban biztosított alapjogok megsértését egyedi ügyekben „hivatalból, közvádra indítandó módon” kellene „üldözni”. Az indítványban foglaltak és a felhívott alkotmányi rendelkezések között ebben a vonatkozásban sem állapítható meg alkotmányossági összefüggés, ezért az Alkotmánybíróság az indítványt e tekintetben is elutasította.
3. Az indítványozó szerint az Abtv. 48. §-a sérti az Alkotmány 13. § (1) bekezdésének oltalma alatt álló tulajdonhoz való jogot is, mert annak megsértése „köztörvényes bűnözéssel”, „törvénysértő eljárásokkal” is megtörténhet. Az indítványban foglaltak, valamint az Alkotmány
tulajdon védelmét előíró 13. § (1) bekezdése között alkotmányjogilag értékelhető összefüggés nincsen, ezért az
Alkotmánybíróság az indítványt e tekintetben is elutasította.
Budapest, 2010. április 13. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
21/2017. (IX. 11.) AB határozata a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. LXXXI. törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet 93. § (1) bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapításáról és megsemmisítéséről, valamint a Kúria előtt folyamatban lévő Mfv.III.10.350/2016. számú ügyben és bármely folyamatban lévő ügyben történő alkalmazásának kizárásáról.
Az Alkotmánybíróság tanácsa jogszabály alaptörvény-ellenességének megállapítására irányuló bírói
kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
1. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény
végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet 93.  § (1)  bekezdése alaptörvény-ellenes, ezért azt
megsemmisíti.
2. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény
végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.) Korm. rendelet 93.  § (1)  bekezdése a  Kúria előtt folyamatban lévő
Mfv.III.10.350/2016. számú ügyben, valamint bármely folyamatban lévő ügyben nem alkalmazható.
Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzé kell tenni.
I. [1] 1. A  Kúria egyedi normakontroll eljárást kezdeményezett az  Alkotmánybíróságnál az  Alaptörvény 24.  cikk
(2) bekezdés b) pontja, valamint az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 25. §
(1) bekezdése alapján.
[2] A bírói kezdeményezésre okot adó ügy lényege szerint a  felperes 2014. április 7-ei igénybejelentése alapján eljárt
elsőfokú társadalombiztosítási szerv a  2015. március 11-én kelt határozatában 2014. április 1-jétől öregségi
nyugdíjat állapított meg az  Ukrajnából áttelepült felperes részére, akire a  Magyar Népköztársaság és a  Szovjet
Szocialista Köztársaságok Szövetsége között a  szociális ellátás területén való együttműködés tárgyában
Budapesten, az  1962. december 20-án kötött egyezmény kihirdetéséről szóló 1963. évi 16. törvényerejű rendelet
(a továbbiakban: Egyezmény) rendelkezései is vonatkoznak.
[3] 2. Az  elsőfokú határozatra tett fellebbezésében a  felperes azt kérte, hogy az  ellátás összegét a  nyugdíjazást
megelőzően betöltött munkakörre irányadó kereset átlaga alapján állapítsák meg számára összhangban
a  társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény végrehajtásáról szóló 168/1997. (X. 6.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: Tnyvhr.) 14. § (10) bekezdésével.
[4] A másodfokú társadalombiztosítási szerv a felperes fellebbezését elutasította. Határozata indokolásában hivatkozott
arra, hogy a Tnyvhr. 93. § (1) bekezdése értelmében a Tnyvhr. 14. § (10) bekezdésének 2015. január 1-jén hatályba
lépett módosítását az előbbi időpontban első fokon le nem zárt ügyekben is alkalmazni kell. A felperes ügye is ezek
közé tartozott. Ennek következtében az  ellátás összege nem a  nyugdíjazást megelőzően betöltött munkakörre
irányadó kereset átlaga alapján, hanem a  nyugdíjigénylő által leghosszabb ideig betöltött munkakör keresetének
országos átlaga alapján állapítandó meg. A  felperes ugyan a  nyugdíjazása előtt vendéglátó tevékenységet ellátó
részegység vezetője volt, ám leghosszabb ideig bolti eladóként dolgozott.
[5] 3. A  felperes keresettel támadta az  alperesi határozatot. A  bírósági felülvizsgálatot azért kérte, mert jogi
álláspontja szerint a  társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (a  továbbiakban: Tny.)
64. § (2) bekezdéséből és a Tnyvhr. 2014. április 1-jén hatályos 14. § (10) bekezdéséből az következik, hogy az általa
betöltött utolsó munkakörre irányadó szakmai átlagkereset alapul vételével kell megállapítani az  öregségi
nyugdíjat, amely számára magasabb összegű ellátáshoz vezet.
[6] A felperes keresetét az  elsőfokú bíróság elutasította. A  jogerős ítélettel szemben felülvizsgálati kérelmet
terjesztett elő, amelyben a  jogerős ítélet hatályon kívül helyezése mellett azt is kérte, hogy a  Kúria forduljon
az Alkotmánybírósághoz, mert a Tnyvhr. 93. § (1) bekezdése sérti az Alaptörvényt.
[7] 4. A  Kúria rögzítette, hogy a  felek között folyamatban lévő perben a  vita tárgyát az  képezi, hogy az  öregségi
nyugdíj összegét a  Tnyvhr. 14.  § (10)  bekezdésének melyik időpontban hatályos rendelkezései szerint szükséges
megállapítani: az  ellátás megállapítása kezdő időpontjában (2014. április 1-jén) vagy az  elsőfokú határozat
meghozatala időpontjában (2015. március 11-én) hatályos szabály alkalmazandó az ügyben?
[8] A Kúria a  Tnyvhr. 93.  § (1)  bekezdése alaptörvény-ellenességének megállapítását, a  szabály megsemmisítését és
alkalmazásának kizárását kezdeményezte elsődlegesen a  folyamatban lévő valamennyi perben, másodlagosan
a Kúria előtt folyamatban lévő Mfv.III.10.350/2016. számú ügyben. A Kúria álláspontja szerint ugyanis a sérelmezett
rendelkezés ellentétes az Alaptörvény 15. cikk (4) bekezdésével és a B) cikk (1) bekezdésével.
[9] A Kúria szerint a  Tnyvhr. 93.  § (1)  bekezdése azért sérti az  Alaptörvény 15.  cikk (4)  bekezdését, mert ellentétes
jogértelmezésre vezet a  Tny. és a  Tnyvhr. A  Tny. 64.  § (2)  bekezdéséből az  következik, hogy a  Tnyvhr. 14.  §
(10) bekezdésének 2014. április 1-jén hatályos szabályait kell alkalmazni a felperes ügyében, mert a nyugdíjat ettől
az időponttól kezdve állapították meg számára. Ezzel szemben a Tnyvhr. 93. § (1) bekezdéséből az következik, hogy
a Tnyvhr. 14. § (10) bekezdésének 2015. január 1-jétől hatályos szabályait kell alkalmazni, hiszen a felperes ügyét első
fokon nem zárták le 2015. január 1-jét megelőzően. Megállapítható tehát, hogy a Tnyvhr. ellentétben áll a Tny.-nyel.
Ugyanakkor az Alaptörvény 15. cikk (4) bekezdése szerint a Kormány rendelete törvénnyel nem lehet ellentétes.
[10] A Kúria szerint a  Tnyvhr. 93.  § (1)  bekezdése azért sérti az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdését, mert jellemzően
kedvezőtlenebb nyugdíjszámítási szabályt vezetett be, miközben a  folyamatban lévő ügyekben való alkalmazási
kötelezettséget nem szűkítette azokra az  esetekre, amelyekben az  érintettekre nézve kedvezőbb döntésre vezet
az  új szabály. Ezáltal a  támadott szabály ellentétes az  előbbi bekezdés tartalmát képező hátrányos, jogkorlátozó
visszaható hatályú normaalkotás tilalmával. E  körben a  Kúria utalt az  Alkotmánybíróság egyes határozataira is
[pl. 57/1994. (XI. 17.) AB határozat, ABH 1994, 316.; 32/2012. (VII. 4.) AB határozat, 30/2014. (IX. 30.) AB határozat].
II. [11] 1. Az Alaptörvény indítvánnyal érintett rendelkezései:
„B) cikk (1) Magyarország független, demokratikus jogállam.”
„15. cikk (4) A Kormány rendelete törvénnyel nem lehet ellentétes.”
[12] 2. A Tny. érintett rendelkezése:
„64. § (2) […] Az igényt az ellátás megállapításának kezdő időpontjában hatályos jogszabályok alapján kell elbírálni.”
[13] 3. A Tnyvhr. sérelmezett rendelkezése:
„93. § (1) Az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú kormányrendeletek módosításáról szóló 353/2014. (XII. 29.)
Korm. rendelettel módosított 14.  § (10)  bekezdését a  2015. január 1-jén első fokon le nem zárt ügyekben is
alkalmazni kell.”
III. [14] Az Alkotmánybíróság megvizsgálta, hogy a bírói indítvány megfelel-e az Abtv. 25. §-ában lefektetett kritériumoknak.
Megállapította, hogy a  Kúria az  eljárás felfüggesztése mellett végzésben fordult az  Alkotmánybírósághoz,
amelyben konkrét, részletesen indokolt kérelmet terjesztett elő az  előtte folyamatban lévő perben alkalmazandó
egyik jogszabályi rendelkezés Alaptörvénybe ütközésével kapcsolatban. Ezért nem volt akadálya annak, hogy
az Alkotmánybíróság a bírói kezdeményezésben foglaltakat érdemben megvizsgálja.
IV. [15] A bírói kezdeményezés megalapozott. [16] 1. Az  Alkotmánybíróság először azt vizsgálta, hogy a  Tnyvhr. támadott szabálya sérti-e az  Alaptörvény 15.  cikk
(4) bekezdését.
[17] 1.1. Az  Alkotmánybíróság megállapította, hogy a  Tnyvhr. 93.  § (1)  bekezdésének 2015. január 1-jétől hatályos
szövegét az egyes szociális és gyermekvédelmi tárgyú kormányrendeletek módosításáról szóló 353/2014. (XII. 29.)
Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 24. §-a állapította meg. E módosítás a kihirdetését követő harmadik
napon lépett hatályba. Ennek következtében az  első fokon le nem zárt ügyekben is alkalmazni kellett azt az  új
szabályt, amely a Tnyvhr. 14. § (10) bekezdését a konkrét ügy vonatkozásában a felperes hátrányára változtatta meg.
[18] A Tnyvhr. 14.  § (10)  bekezdését szintén a  Korm. rendelet – annak 26.  § b)  pontja – módosította. Ha nemzetközi
egyezmény – ahogyan jelen esetben az Egyezmény 9. cikk (3) bekezdése – szakmai átlagkereset figyelembevételét
írja elő, akkor ennek összegét a  módosítás következtében 2015. január 1-jétől már nem a  nyugdíjigénylő
nyugdíjazását megelőzően betöltött munkakörében, hanem „[a] nyugdíjigénylő által leghosszabb ideig betöltött,
szolgálati időként figyelembevételre kerülő munkakörben, ennek hiányában ahhoz hasonló munkakörben
a nyugellátás megállapításának időpontja szerinti – a foglalkoztatáspolitikáért felelős miniszter által közölt – kereset
országos átlaga alapján, de a 2013. január 1-jét megelőző időszakra legfeljebb a nyugdíjjárulék-fizetési felső határ
összegének figyelembevételével kell meghatározni” [a Tnyvhr. 14. § (10) bekezdésének 2015. január 1-jétől hatályos
szövege].
[19] 1.2. Az Alkotmánybíróság a bírói kezdeményezés alapján megállapította, hogy egymással ellentétben áll a Tny. 64. §
(2) bekezdés második mondata, illetőleg a Tnyvhr. 93. § (1) bekezdése a következők miatt.
[20] Az Egyezmény 9.  cikk (3)  bekezdése magyar–ukrán viszonylatban a  másik ország területére költözők nyugdíja
megállapításához a  fogadó országban kimutatott szakmai átlagkereset figyelembevételéről rendelkezik. Ha
nemzetközi egyezmény szakmai átlagkereset figyelembevételét írja elő a  nyugdíj alapjának a  megállapításához,
akkor a Tnyvhr. 14. § (10) bekezdését kell alkalmazni. A Tny. 64. § (2) bekezdés második mondata úgy rendelkezik,
hogy „[a]z igényt az  ellátás megállapításának kezdő időpontjában hatályos jogszabályok alapján kell elbírálni”.
A  felperes ügyében az  öregségi nyugdíjat, azaz az  ellátást 2014. április 1. napjától állapította meg az  elsőfokú
szerv. Törvényi rendelkezés következtében tehát a Tnyvhr. 14. § (10) bekezdésének előbbi napon hatályos szövege
az  irányadó szabály, ami ahhoz vezet, hogy a  nyugdíjazást megelőzően betöltött munkakörre irányadó kereset
átlaga alapján számítandó ki a nyugdíj összege.
[21] Ehhez képest a Tnyvhr. 93. § (1) bekezdéséből más jogértelmezés következik. Nevezetesen az, hogy a Tnyvhr. 14. §
(10)  bekezdésének a  2015. január 1-jétől hatályos szövegét kell alkalmazni felperes ügyében. Ez  abból vezethető
le, hogy a  felperes öregségi nyugdíjának a  megállapításáról első fokon nem született határozat 2015. január első
napjáig. Emiatt a  nyugdíjigénylő által leghosszabb ideig betöltött munkakörre irányadó kereset átlaga alapján
számítandó ki a nyugdíj összege.
[22] 1.3. Az Alkotmánybíróság rámutat arra, hogy az Alaptörvény 15. cikk (4) bekezdése a normahierarchia részeként írja
elő azt, hogy a Kormány rendelete törvénnyel nem lehet ellentétes. Az Alaptörvény juttatja kifejezésre a hierarchikus
rendet, a jogszabályok egymáshoz és az Alaptörvényhez való viszonyát. Az előbb hivatkozott bekezdés kifejezetten
azt biztosítja, hogy az  Országgyűlés által megalkotott törvény tartalmát a  Kormány rendeleti formát öltő döntése
ne ronthassa le. „Az Alkotmánybíróság irányadó gyakorlata szerint a jogállamiság [B) cikk (1) bekezdés] alkotmányos
alapját jelentő jogbiztonság elvének egyik garanciája a  jogforrási hierarchia érvényesülése. A  jogforrási hierarchia
azt jelenti, hogy az  alacsonyabb szintű jogszabály tartalma nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabály
rendelkezéseivel {3132/2013. (VII. 2.) AB határozat, Indokolás [42]; 3152/2016. (VII. 22.) AB határozat, Indokolás [14]}.
A  jogszabályoknak a  jogforrási hierarchiában elfoglalt helyét az Alaptörvény rögzíti [15. cikk (4) bekezdés, 18. cikk
(3)  bekezdés, 32.  cikk (3)  bekezdés, 41.  cikk (5)  bekezdés], a  magasabb szintű jogszabállyal ellentétes szabályozás
ezért egyúttal az  Alaptörvény T)  cikk (3)  bekezdésének a  sérelmét is jelenti, amely szerint jogszabály nem lehet
ellentétes az Alaptörvénnyel” {3019/2017. (II. 17.) AB határozat, Indokolás [26]}.
[23] A Kormány a Tny. 101. §-ában kapott felhatalmazás alapján alkotta meg a Tnyvhr.-t. Úgy a Tny. 64. § (2) bekezdés
második mondata, mint a  Tnyvhr. 93.  § (1)  bekezdése részben az  ellátás megállapításának tartalmi szabályait,
részben a  szabályok alkalmazásának idődimenzióját határozza meg. E  két rendelkezés között azonban
az Alaptörvény 15. cikk (4) bekezdésének sérelmére vezető ellentét áll fenn, emiatt az Alkotmánybíróság – az Abtv.
50. § (1) bekezdése alapján tanácsban eljárva – megsemmisítette a Tnyvhr. támadott 93. § (1) bekezdését. Az Abtv.
45.  § (2)  bekezdése alapján a  megsemmisített jogszabályi rendelkezés az  Alkotmánybíróság eljárására okot
adó perben nem alkalmazható. Az  Alkotmánybíróság továbbá az  Abtv. 45.  § (4)  bekezdése alapján elrendelte
a  megsemmisített jogszabályi rendelkezés folyamatban lévő ügyekben való általános alkalmazási tilalmát
a rendelkező részben foglaltak szerint.
[24] 2. A  Kúria indítványa szerint a  Tnyvhr. 93.  § (1)  bekezdése az  Alaptörvény B)  cikk (1)  bekezdését is sérti.
Az  Alkotmánybíróságnak azonban nem kellett lefolytatnia ezzel összefüggésben az  alkotmányossági
felülvizsgálatot, mert az  Alaptörvény 15.  cikk (4)  bekezdésének a  sérelme miatt a  támadott rendelkezés
megsemmisítéséről határozott. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint ugyanis, „[h]a az indítvánnyal
támadott jogszabályt vagy annak részét az Alaptörvény valamely rendelkezésébe ütközőnek minősíti, és ezért azt
megsemmisíti, akkor a  további alaptörvényi rendelkezés esetleges sérelmét – a  már megsemmisített jogszabályi
rendelkezéssel összefüggésben – érdemben nem vizsgálja” {7/2017. (IV. 18.) AB határozat, Indokolás [31]; ugyanezt
lásd például: 18/2016. (X. 20.) AB határozat, Indokolás [21]; 4/2016. (III. 1.) AB határozat, Indokolás [38]}.
V. [25] A határozatot az Abtv. 44. § (1) bekezdésének első mondata alapján közzé kell tenni a Magyar Közlönyben.
Budapest, 2017. szeptember 5. Dr. Dienes-Oehm Egon s. k.,
tanácsvezető alkotmánybíró


text:
106/2019. (III. 6.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – Gaiderné
dr. Hartmann Tímeát 2019. március 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2019. február 18. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1342/2016. (VII. 5.) Korm. határozata a postaügyért és a nemzeti pénzügyi szolgáltatásokért felelős kormánybiztos kinevezéséről és feladatairól.
1. A Kormány a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló
2010. évi XLIII. törvény 31.  § (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva, a  postaügyi és a  nemzeti
pénzügyi szolgáltatási feladatok ellátása, valamint a  terület hatékony működtetése érdekében szükséges
kormányzati koordináció ellátása érdekében – 2016. július 6. napjától – Bártfai-Mager Andreát a  postaügyért és
a nemzeti pénzügyi szolgáltatásokért felelős kormánybiztossá (a továbbiakban: kormánybiztos) nevezi ki.
2. A kormánybiztos
a) előkészíti és végrehajtja a  Miniszterelnökséget vezető miniszter (a  továbbiakban: miniszter) 3.  pont
szerinti tulajdonosi joggyakorlása alá tartozó társaságok és vagyonelemek tekintetében a  Kormány
vagyongazdálkodási politikáját, a  hozzá tartozó gazdasági társaságok, intézmények és egyéb szervezetek
létrehozására, átalakítására, valamint megszüntetésére vonatkozó döntéseket, ebben a  körben szakmailag
előkészíti a szükséges jogszabályokat, jogszabály-módosításokat,
b) irányítja és ellenőrzi a  miniszter 3.  pont szerinti tulajdonosi joggyakorlása alá tartozó társaságok
gazdálkodását, üzemeltetési, ingatlanfejlesztési és informatikai feladatait,
c) feladatkörében eljár és képviseli az  állam érdekeit, valamint a  miniszter helyett és nevében gyakorolja
a tulajdonosi jogosítványokat a miniszter 3. pont szerinti tulajdonosi joggyakorlása alá tartozó társaságok és
vagyonelemek tekintetében,
d) részt vesz a  feladat- és hatáskörébe tartozó feladatokkal foglalkozó tárcaközi bizottságok, albizottságok és
munkacsoportok munkájában.
3. A kormánybiztos az 1. pontban meghatározott feladatai körében ellátja
a) a  miniszter helyett és nevében az  MFB Magyar Fejlesztési Bank Zártkörűen Működő Részvénytársaság
(a továbbiakban: MFB Zrt.), valamint az MFB Zrt.-n keresztül az MFB Zrt. közvetlen vagy közvetett tulajdonába
és tulajdonosi joggyakorlása alá tartozó társaságok feletti tulajdonosi jogok gyakorlását, ideértve
az MFB Zrt.-re vonatkozó jogszabályok által a miniszter hatáskörébe utalt feladatokat,
b) a  miniszter helyett és nevében a  Magyar Posta Zártkörűen Működő Részvénytársaság (a  továbbiakban:
Magyar Posta Zrt.) feletti tulajdonosi jogok gyakorlását, ideértve a  Magyar Posta Zrt.-re vonatkozó
jogszabályok által a miniszter hatáskörébe utalt feladatokat,
c) a  nemzeti pénzügyi szolgáltatások továbbfejlesztésével kapcsolatos szabályozási, koordinációs és egyéb
feladatokat,
d) a nemzeti pénzügyi szolgáltatások rendszere hitelintézeti hálózata kialakításának és fejlesztésének irányítását,
e) a  miniszter helyett és nevében az  ENKSZ Első Nemzeti Közműszolgáltató Zártkörűen Működő
Részvénytársaság (a továbbiakban: ENKSZ Zrt.) feletti tulajdonosi jogok gyakorlását, ideértve az ENKSZ Zrt.-re
vonatkozó jogszabályok által a miniszter hatáskörébe utalt feladatokat,
f ) a  miniszter helyett és nevében a  KAF Központi Adatgyűjtő és Feldolgozó Zártkörűen Működő
Részvénytársaság (a  továbbiakban: KAF Zrt.) feletti tulajdonosi jogok gyakorlását, ideértve a  KAF Zrt.-re
vonatkozó jogszabályok által a miniszter hatáskörébe utalt feladatokat,
g) a miniszter helyett és nevében egyes, jogszabály vagy kormányhatározat által a postaügyért felelős miniszter
feladatkörébe tartozó társaságok állami tulajdonú részesedései feletti tulajdonosi jogok gyakorlását, valamint
szabályozott piacra bevezetett és nem bevezetett kibocsátók által kibocsátott pénzügyi eszközök (többek
között, de nem kizárólagosan hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok) vagyonkezelését,
h) a  fejlesztési banki és a  postai ágazatra vonatkozó szakpolitikák, fejlesztések, stratégiák és egyedi
kormánydöntések előkészítésének és felügyeletének irányítását és a kapcsolódó szabályozási feladatokat,
i) az egyetemes postai szolgáltatással kapcsolatos kötelezettségek általános kereteinek kialakításával, valamint
az  egyetemes postai szolgáltatás méltánytalan többletterhének megtérítésével kapcsolatos feladatokat,
meghozza továbbá a  miniszter helyett és nevében a  postaügyért felelős miniszter hatáskörébe utalt
döntéseket,
j) a miniszter helyett és nevében az Egyetemes Postai Közszolgáltatási Szerződés megkötésével, módosításával
és megszüntetésével, valamint az abban foglaltak végrehajtásával kapcsolatos feladatokat,
k) a  miniszter helyett és nevében az  MFB Zrt., a  Magyar Posta Zrt., az  ENKSZ Zrt. és a  KAF Zrt. tevékenységét
érintő, kötelezettségvállalást nem tartalmazó nemzetközi megállapodások, nyilatkozatok aláírásával,
végrehajtásával kapcsolatos feladatokat.
4. A  kormánybiztos a  Miniszterelnökség szabályozásért és kodifikációért felelős helyettes államtitkára útján irányítja
a Miniszterelnökségen
a) a Fejlesztési Banki Szabályozási Főosztály,
b) a Postaügyi Szabályozási Főosztály,
c) az Integrációs, Zöldbank és Agrárbank Szabályozási Főosztály, valamint
d) a Közmű-szabályozási Főosztály
vezetőjének a tevékenységét.
5. A  kormánybiztos a  Miniszterelnökség vagyonpolitikáért és tulajdonosi képviseletért felelős helyettes államtitkára
útján irányítja a Miniszterelnökségen
a) a Fejlesztési Banki Főosztály,
b) a Postaügyi Főosztály és
c) a Közmű, Integrációs, Zöldbank és Agrárbank Fejlesztési Főosztály
vezetőjének a tevékenységét.
6. A  kormánybiztos közvetlenül irányítja a  Miniszterelnökségen a  Nemzeti Pénzügyi Szolgáltatásokért és
Postaügyekért Felelős Államtitkári Kabinet tevékenységét.
7. A kormánybiztos tevékenységét titkárság segíti.
 8. A kormánybiztos tevékenységét a miniszterelnök irányítja.
 9. A  Kormány felhívja a  kormánybiztost, hogy a  postaügyi és nemzeti pénzügyi szolgáltatási feladatok hosszú
távú, stabil ellátásának elősegítése érdekében készítsen átfogó stratégiát és tegyen javaslatot a  Kormány részére
a  feladatkörébe tartozó valamennyi feladat vonatkozásában a  szükséges szervezeti és eljárási folyamatok
átalakítására.
Határidő: 2016. szeptember 15.
Felelős: a kormánybiztos 10. A  Kormány felhívja a  minisztert, hogy a  kormánybiztos 1–9.  pontban foglalt feladatai ellátása érdekében
a  szükséges információkat bocsássa a  kormánybiztos rendelkezésére, valamint – a  kormánybiztossal egyeztetve –
gondoskodjon a Miniszterelnökség Szervezeti és Működési Szabályzatának szükséges módosításáról a feladatellátás
megkönnyítése érdekében.
Felelős: a miniszter
Határidő: azonnal 11. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
56/2014. (XII. 13.) MNB rendelete a „Homoki-Nagy István” ezüst emlékérme kibocsátásáról.
A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 171.  § (1)  bekezdés d)  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a  Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény 4.  § (2)  bekezdésében meghatározott feladatkörömben eljárva
a következőket rendelem el:
1. § (1) A Magyar Nemzeti Bank – Homoki-Nagy István születésének 100. évfordulója alkalmából – „Homoki-Nagy István”
megnevezéssel 10 000 forintos címletű ezüst emlékérmét bocsát ki.
(2) A kibocsátás időpontja: 2014. december 15. 2. § (1) A fekvő téglalap alakú emlékérme 925 ezrelék finomságú ezüstből készült, súlya 31,46 gramm, mérete
26,4 mm × 39,6 mm, széle sima.
(2) Az emlékérme előlapján, a  középmezőben a  Homoki-Nagy István által rendezett Cimborák című film főalakjainak
– Fickó, a magyar vizsla, Pletyka, a tacskó és Nimród, a vadászhéja – ábrázolása látható. Az emlékérme szélén, lent
a „MAGYARORSZÁG” felirat, fent, jobbra, egymás alatti két vízszintes sorban a „10 000” értékjelzés és a „FORINT”
felirat olvasható. Az  emlékérme bal és jobb oldalán egy filmszalag perforációjának motívuma látható, amelyben
– az  emlékérme bal oldali peremével párhuzamosan – a  „BP.” verdejel és a  „2014” verési évszám olvasható.
Az emlékérme előlapjának képét az 1. melléklet tartalmazza.
(3) Az emlékérme hátlapján, a  jobb oldali mezőben Homoki-Nagy István – a filmrendezőt forgatás közben, kamerával
ábrázoló – portréja látható. A  portré jobb alsó szélén Horváth Andrea tervezőművész mesterjegye látható.
A portrétól balra, egymás alatti vízszintes sorokban fent a „HOMOKI-NAGY” és az „ISTVÁN”, középen az „1914–1979”,
lent, kézírással a  „Gyöngyvirágtól” és a  „lombhullásig” felirat olvasható. Az  emlékérme hátlapjának képét
a 2. melléklet tartalmazza.
3. § Az emlékérméből 3000 darab készíthető, különleges – ún. proof – technológiával.
4. § Ez a rendelet 2014. december 15-én lép hatályba.
Dr. Balog Ádám s. k.,
 a Magyar Nemzeti Bank alelnöke