text:
19/2003. (XII. 19.) NKÖM rendelete egyes ingatlanok műemlékké nyilvánításáról, illetve műemléki védettségének megszüntetéséről.
A kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV.
törvény 32. §-a alapján a következőket rendelem el:
1. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Baranya megyei Kővágószőlős, 0222/51 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetet nem jelölök ki. (3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A műemlékké nyilvánítás célja az ingatlanon álló
római kori villa és a hozzá tartozó ókeresztény mauzóleum
építészeti maradványainak védelme.
2. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Békés megyei Békéscsaba-Gerla, Bimbó utca — Jázmin út — Marx tér — Sport
utca által határolt, 18002, 18003/1, 18003/2, 18004, 18005
helyrajzi számú ingatlanokat.
(2) Műemléki környezetnek az 18007, 18008, 18009,
18010/1, 18010/2, 18011/1, 18011/2, 18012/1, 18012/2,
18013, 18014, 18015/1, 18015/2, 18016/1, 18016/2, 18123,
18177/1, 18177/2, 18178, 18181, 18182/2, 18183, 18184,
18185, 18186, 18187, 18188, 18189, 18190, 18191, 18192,
18193 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a 18058,
18124/2, 18182/1 helyrajzi számú közterületeknek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részeit jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az Ybl Miklós által az
1860-as évek végén, a Wenckheim család számára tervezett
kastély építészeti, képzőművészeti értékeinek, valamint
parkjának védelme.
3. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Borsod-Abaúj-Zemplén
megyei Erdőbénye, Kossuth utca 28. szám alatti, 102 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 22/1, 25, 26, 99, 100, 101,
103/1, 103/2, 104, 105 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint az 50/1 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részét jelölöm ki.
(3) A műemlékvédelmi bírság megállapításának alapjául szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja a ,,Bagolyvár’’ néven ismert, a feltételezések szerint a XVII. században emelt
épület védelme, mely a hagyományok szerint Szepsy Laczkó Máté lakóháza volt.
4. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Borsod-Abaúj-Zemplén
megyei Szendrő, 1/2 helyrajzi szám alatti ingatlant.
(2) Műemléki környezetként a 24, 25, 26, 87, 88, 89
helyrajzi számú ingatlanokat jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja a különleges alaprajzú, belső
várral, központi toronnyal és öt olaszbástyával megerősített
török kori végvár építészeti maradványainak védelme.
5. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Budapest II. kerület, Budakeszi út 23., Hárshegyi út 20., Dénes út 4. szám alatti,
10916 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 10914, 10917 helyrajzi
számú ingatlanokat jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába
sorolom.
(4) A műemlékké nyilvánítás célja a korábbi alapokon
1860 körül emelt villaépület építészeti értékeinek, faszerkezeteinek, ősparkjának védelme.
6. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Budapest XIV. kerület, Korong utca 15. szám alatti, 31594/3 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 31592, 31593/3, 31594/1,
31594/2, 31595, 31596, 31605/4, 31605/9, 31605/10 helyrajzi
számú ingatlanokat jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1911-ben Krisztián
Sándor szobrászművész számára Szőke Imre tervei alapján
épült műterem-lakóépület építészeti értékeinek, képzőművészeti részleteinek, kertjének védelme.
7. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Debrecen, Nagyerdei krt.
98. szám alatti, 22249/1 helyrajzi számú Debreceni Orvostudományi Egyetem klinikáinak épületegyüttesét. A mű
emléki védelem csak az e rendelet mellékletében feltüntetett helyszínrajzon meghatározott épületekre terjed ki.
(2) Műemléki környezetként a 22249/1 helyrajzi számú
ingatlan többi részét, valamint a 22249/2 helyrajzi számú
ingatlant jelölöm ki.
(3) A műemlékvédelmi bírság megállapításának alapjául szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1913 és 1932 között,
Korb Flóris és Györgyi Dénes tervei alapján emelt eklektikus, szecessziós épületegyüttes városképi, építészeti és
belsőépítészeti értékeinek védelme.
8. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Csongrád megye, Hódmezővásárhely, Szőnyi utca 2. szám alatti, 4. helyrajzi számú
ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek az 1, 13466/2, 13466/3 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a 2, 6, 5229/2, 5232,
5233, 13466/1 helyrajzi számú közterületeknek a védetté
nyilvánított ingatlanokkal határos részeit jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1897—98-ban Sándy
Gyula tervei alapján, szecessziós elemekkel átszőtt historizáló stílusban emelt iskolaépület építészeti, képzőművészeti értékeinek védelme.
9. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Jász-Nagykun-Szolnok
megyei Jászberény, Kun utca 2. szám alatti 7612 helyrajzi
számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 7581/3, 7583, 7611, 7614,
1765, 1766, 1767, 1768 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint
a 1884 és 1885 helyrajzi számú közterületeknek a védetté
nyilvánított ingatlanokkal határos részeit jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába
sorolom.
(4) A műemléki védelem célja a XIX. század közepén
épült, a településre a XX. század közepéig általánosan
jellemző hagyományos paraszti építőkultúra jellegzetességeit őrző lakóépület védelme.
10. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Pest megye, Leányfalu,
Móricz Zsigmond utca 115—117. szám alatti, 2100 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 2096, 2097, 2098, 2099,
2101, 2102, 2103/1, 2105, 2108/2, 2109/1, 2109/2, 2109/3,
2130, 2131, 2133, 2134 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a 2588 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részét jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1939-ben emelt, historizáló stílusú villaépület külső és belső építészeti értékeinek, berendezéseinek, melléképületeinek, teraszos kialakítású kertjének megőrzése.
11. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Pécs, Hungária utca 19.
szám alatti, 4383 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 4364, 4382, 4384/1, 4467,
4468, 4469 helyrajzi számú ingatlanokat jelölöm ki.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott műemléki ingatlanra
vonatkozóan a Magyar Államot elővásárlási jog illeti meg.
(4) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(5) A védetté nyilvánítás célja az 1936-ban Weichinger
Károly, ifj. Nendtvich Andor és Visy Zoltán tervei alapján,
bauhaus stílusban épült Uránia Filmszínház építészeti és
képzőművészeti értékeinek védelme.
12. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Pécs, Perczel utca 22. és
Gábor utca 1. szám alatti, 17477 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetet nem jelölök ki. (3) Az (1) bekezdésben meghatározott műemléki ingatlanra
vonatkozóan a Magyar Államot elővásárlási jog illeti meg.
(4) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába
sorolom.
(5) A védetté nyilvánítás célja a Spiegl Szigfrid által
tervezett, 1912-ben épült későszecessziós Apolló Filmszínház építészeti, képzőművészeti értékeinek védelme.
13. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Szabolcs-Szatmár-Bereg
megye, Csaroda, Petőfi utca 23. szám alatti, 234 helyrajzi
számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 117, 119, 120, 121, 233,
235 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a 189/1 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részét jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja a XIX. század második
felében épült, a településre a XX. század közepéig jellemző
hagyományos paraszti építőkultúra jellegzetességeit őrző
lakóépület és melléképületeinek védelme.
14. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Szabolcs-Szatmár-Bereg
megyei Fábiánháza, Petőfi Sándor utca 23. szám alatti
182 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 180, 181, 183, 454, 455,
456, 457 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a 367 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részét jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket III. kategóriába
sorolom.
(4) A műemléki védelem célja a XIX. század közepén
épült, módos gazda által építtetett, a környéken különlegesnek számító páros-oszlopos tornáccal rendelkező lakóépület fokozott védelme.
15. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Szeged, Kossuth Lajos
sugárút 15, Szilágyi utca 5—7. szám alatti, 3014/1, 3014/2,
3015/1 helyrajzi számú ingatlanokat.
(2) Műemléki környezetnek a 2997/1, 2997/2, 2998,
2999, 3002, 3015/2, 3016, 3017, 3019, 3020 helyrajzi számú
ingatlanokat, valamint a 3005 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részét
jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1896—99 között Tóth
Mihály tervei alapján emelt, romantikus jegyekkel alakított
eklektikus stílusú egykori tűzoltólaktanya építészeti értékeinek, meghatározó városképi szerepének megőrzése.
16. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Szeged, Tisza Lajos körút
24. szám alatti, 3941 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 3940, 3942, 3943, 3944,
3945 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a 4039 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított ingatlanokkal határos részét jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja a Lang Adolf és Steinhardt Antal tervei alapján 1894—96-ban épült, Szeged
meghatározó városképi szerepű fürdőépülete építészeti,
szobrászati és iparművészeti értékeinek megőrzése.
17. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Tolna megye, Udvari,
Batthyány utca, 48 helyrajzi számú ingatlant.
(2) Műemléki környezetnek a 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37,
38, 47, 49/1, 63, 64, 65, 66, 67 helyrajzi számú ingatlanokat,
valamint a 278/6 helyrajzi számú közterületnek a védetté
nyilvánított ingatlanokkal határos részeit jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1847-ben emelt,
klasszicista stílusú evangélikus templom külső és belső
építészeti értékeinek, berendezéseinek megőrzése.
18. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Tolna megye, Váralja,
Kossuth utca, 127 helyrajzi számú ingatlanon álló református templomot.
(2) Műemléki környezetnek a 127 helyrajzi számú ingatlan többi részét, a 126, 128, 129, 130, 131, 132, 326, 327,
328, 329, 330 helyrajzi számú ingatlanokat, valamint a
243/3 helyrajzi számú közterületnek a védetté nyilvánított
ingatlanokkal határos részét jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A védetté nyilvánítás célja az 1802—1807-ben emelt,
barokk stílusú református templom külső és belső építészeti értékeinek, barokk berendezésének, értékes mennyezeti festésének megőrzése.
19. § (1) Műemlékké nyilvánítom a Zala megye, Hévíz, 67/4,
67/11, 67/13, 134/2 helyrajzi számú ingatlanokat.
(2) Műemléki környezetnek a 09/24, 09/38, 09/39, 09/40,
09/41, 09/42, 66, 67/5, 67/7, 67/14, 67/15, 68 helyrajzi számú
ingatlanokat jelölöm ki.
(3) Az örökségvédelmi bírság megállapításának alapjául
szolgáló érték szempontjából a műemléket II. kategóriába
sorolom.
(4) A műemlékké nyilvánítás célja az ingatlanon álló római
kori villagazdaság építészeti maradványainak védelme.
20. § (1) Megszüntetem a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei
Tiszatarján, Árpád utca, 63. helyrajzi számú, 5800/1986
számú határozattal védetté nyilvánított ingatlan 1131
törzsszámú műemléki védettségét.
(2) A műemléki védelem alatt álló népi lakóépület megsemmisült.
21. § (1) A Veszprém megye, Veszprém város, 4815 hrsz.-ú
(Mártírok útja) ingatlannak a 10/2000. (V. 26.) NKÖM
rendelet 18. §-ával elrendelt műemléki védettségét megszüntetem, mert az ingatlan telekmegosztása következtében három önálló ingatlan jött lére, amelyek közül a
4815/2. hrsz.-ú, 1000 m2 alapterületű ingatlan műemléki
értéket nem hordoz.
(2) Az (1) bekezdésben megjelölt telekosztás során létrejött 4815/3, 4815/4. hrsz.-ú ingatlanokon levő zsidó temetőt műemlékké nyilvánítom.
(3) A műemléki védelem kiterjed az ingatlanok teljes
egészére, így a sírhelyekre, a ravatalozóra (szertartási ház),
a temetőőr-lakásra és a kerítésre is.
(4) Műemléki környezetként a fenti ingatlanokhoz csatlakozó 4814 és 4815/2. hrsz.-ú ingatlanokat jelölöm ki.
(5) A műemlékvédelmi bírság megállapításának alapjául szolgáló érték szempontjából a műemléket a III. kategóriába sorolom.
(6) A védetté nyilvánítás célja a veszprémi zsidóság
egyetlen máig fennmaradt műemlékileg értékelhető emléke, az 1881-től használatban lévő temető értékes síremlékeinek, 1882 és 1885 között emelt építményeinek megőrzése.
22. § Az e rendeletben műemléki védettség alá helyezett építmények fenntartásáról, jó karban tartásáról a műemlék
tulajdonosa, vagyonkezelője, illetve a tulajdonosi jogok
gyakorlója, továbbá jogszabályban meghatározott esetekben ingyenes használója a kulturális örökség védelméről
szóló 2001. évi LXIV. törvény szerint köteles gondoskodni.
23. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályon kívül helyezem az egyes
műemlékek védetté nyilvánításáról, illetőleg műemléki védettség megszüntetéséről szóló 10/2000. (V. 26.) NKÖM
rendelet 18. §-át.
Dr. Hiller István s. k.,
a nemzeti kulturális örökség minisztere


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
32/2017. (VIII. 18.) NFM rendelete a Felső-szabolcsi, Tokaji Turisztikai Fejlesztő Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaság felett az államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összességét gyakorló szervezet kijelöléséről.
Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 71.  § (2)  bekezdés b)  pontjában kapott felhatalmazás alapján, a  Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 109.  § 3.  pontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva a következőket rendelem el:
1. § A Felső-szabolcsi, Tokaji Turisztikai Fejlesztő Nonprofit Zártkörűen Működő Részvénytársaság államot megillető
társasági részesedése felett az  államot megillető tulajdonosi jogok és kötelezettségek összessége gyakorlójának
2020. december 31-ig a Magyar Turisztikai Ügynökség Zártkörűen Működő Részvénytársaságot jelölöm ki.
2. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
90/2003. (IX. 16.) ME határozata főiskolai tanárok felmentéséről.
A felsőoktatásról szóló — többször módosított — 1993.
évi LXXX. törvény 73. §-ának a) pontja alapján, az oktatási
miniszter előterjesztésére
az Eötvös Loránd Tudományegyetemen
Vassné dr. Kovács Emőke főiskolai tanárt
2003. augusztus 31-i hatállyal,
a Szegedi Tudományegyetemen
Rozgonyiné dr. Molnár Emma főiskolai tanárt
2003. november 30-i hatállyal,
a Berzsenyi Dániel Főiskolán
dr. Antal Lajos főiskolai tanárt
2005. január 12-i hatállyal,
Károlyi Pál főiskolai tanárt
2005. február 9-i hatállyal
dr. Szabó Géza főiskolai tanárt
2004. október 25-i hatállyal,
a Budapesti Műszaki Főiskolán
dr. Tóth Mihály főiskolai tanárt
2003. szeptember 16-i hatállyal,
az Eszterházy Károly Főiskolán
Nagy B. István főiskolai tanárt
2003. augusztus 31-i hatállyal,
a Nyíregyházi Főiskolán
dr. Szászi Ferenc főiskolai tanárt
2003. október 29-i hatállyal,
dr. Kormány Gyula főiskolai tanárt
2004. április 30-i hatállyal
— 70. életévük betöltésére tekintettel — a Berzsenyi Dániel Főiskolán
dr. Kovács József főiskolai tanárt
2003. december 31-i hatállyal
— közalkalmazotti jogviszonya közös megegyezéssel
történő megszüntetésére tekintettel —
e tisztségéből felmentem. Budapest, 2003. szeptember 1. Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
418/2013. (X. 9.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külügyminiszter előterjesztésére – Nagy István rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetet megbízom Magyarország berni nagykövetségének vezetésével, valamint
Magyarországnak a Liechtensteini Hercegségben való képviseletével.
Budapest, 2012. augusztus 14. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
439/2009. (XI. 20.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. november 16-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a dr. F. J. és a dr. G. K. magánszemélyek által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2009. október 21-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés törvényt alkosson arról, hogy az országos népszavazás, illetve országos népi
kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése iránti eljárás ne az Országos Választási Bizottság, hanem a megalapozott
döntés-előkészítéshez szükséges szakértői háttérrel rendelkező igazságügyért felelős miniszter hatáskörébe tartozzon?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében
foglaltaknak, amely szerint a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen
lehessen válaszolni.
A kérdés a választópolgárok döntését befolyásoló, egyedi véleményt tartalmazó véleménynyilvánítást, értékelést
tartalmaz, amely megtévesztő, mert azt sugallja, mintha a jelenlegi eljárási rendben nem lenne biztosítva a megfelelő
előkészítés. Az Nsztv. 10. § c) pontja szerint, az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív
hitelesítését, ha a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvény ben előírt követelményeknek.
A testület álláspontja szerint továbbá a jogintézmény szellemével ellentétes lenne a kérdéssel érintett döntési jogkört
egy független, csak a törvénynek alárendelt szervtől egy kormányzati szerv hatáskörébe utalni. Ez a Magyar
Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továb biak ban: Alkotmány) 2. §-ának rendelkezéseiben
meghatározott jogállamiság alapelvébe ütközne, továbbá burkolt alkotmánymódosítást eredményezne, mert
a népszavazás intézményét alapvetően változtatná meg.
Az Országos Választási Bizottság és az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata szerint az Alkotmány módosítására
csak az Alkotmány 24. § (3) bekezdésében foglalt eljárási rendben kerülhet sor, a népszavazás még közvetett módon
sem vonhatja el az Országgyűlés alkotmányozó hatáskörét [2/1993. (I. 22.) AB, 25/1999. (XI. 22.) AB, 28/1999. (VII. 7.) AB,
40/1999. (XII. 21.) AB, 50/2001. (XI. 22.) AB, 48/2003. (X. 27.) AB határozatok]. Tekintettel a kezdeményezés
alkotmánymódosító jellegére, arról országos népszavazást tartani nem lehet, ezért az Nsztv. 10. § b) pontja alapján
az Országos Választási Bizottság a rendelkező részben foglaltak szerint határozott.
II. A határozat az Alkotmány 2. §-án, a 24. § (3) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának b) és c) pontjain és a 13. §
(1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
404/2010. (V. 27.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2010. május 25-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva Fodor Péter, a Nemzeti Munkáspárt képviseletében benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2010. április 27-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Akarja-e Ön, hogy a lakásba, birtokára betörőt bármely, akár az élet kioltására is alkalmas eszközzel, és módon meg
lehessen fékezni, élet, vagyon és birtokvédelmi célból, hátrányos jogkövetkezmények nélkül?”
Az Országos Választási Bizottság álláspontja szerint a kezdeményezés célja nem egyeztethető össze a Magyar
Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 54. § (1) bekezdésében foglalt
alapvető emberi joggal, mely szerint „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és
az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani”. Az Országos Választási Bizottság
álláspontja szerint a „vagyon és birtokvédelmi célból” történő olyan védelem, amely a támadó életének kioltásával jár,
illetve járhat, meghaladja – az idézett alkotmányos alapjoggal összhangban lévő – jogos védelem körét.
Tekintettel arra, hogy a kérdésben tartott eredményes népszavazás olyan jogalkotási kötelezettséget keletkeztetne
az Országgyűlés számára, amely szabályozás ellentétes lenne az élethez való alkotmányos alapjog tartalmával, ezért
a kérdés burkolt alkotmánymódosításra irányul.
Az Alkotmánybíróság több határozatában is [2/1993. (I. 22.) AB, 25/1999. (XI. 22.) AB, 28/1999. (VII. 7.) AB, 40/1999.
(XII. 21.) AB, 50/2001. (XI. 22.) AB, 48/2003. (X. 27.) AB határozatok] kifejtett következetes gyakorlatára tekintettel
az Alkotmány nem módosítható választópolgári kezdeményezésre induló népszavazással, alkotmánymódosítás csak
az Alkotmányban előírt eljárási rendben [Alkotmány 24. § (3) bekezdés] történhet.
A fent leírtak miatt az Országos Választási Bizottság az Nsztv. 10. § b) pontja alapján, mivel a kérdésben nem lehet
országos népszavazást tartani, az aláírásgyűjtő ív mintapéldánya hitelesítésének megtagadásáról döntött.
II. A határozat az Alkotmány 24. § (3) bekezdésén, az 54. § (1) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, a 10. § b) pontján,
a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
25/2010. (III. 4.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országgyűlés országos népszavazás elrendeléséről szóló határozata ellen benyújtott kifogás
tárgyában meghozta a következő határozatot: Az Alkotmánybíróság az országos népszavazásról szóló 72/2009. (IX. 17.) OGY határozat ellen benyújtott kifogást
elutasítja. Egyebekben a kifogást visszautasítja. Az Alkotmánybíróság e határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. Az Országgyűlés 2009. szeptember 14-i ülésén elfogadott, a 82/2009. (VII. 15.) AB határozatban elrendelt új eljárásban
hozott, országos népszavazásról szóló 72/2009. (IX. 17.) OGY határozatában (a továbbiakban: OGYh.) úgy döntött,
hogy nem rendeli el a népszavazást a következő kérdésben:
„Egyetért-e Ön azzal, hogy az országgyűlési képviselőknek csak a bizonylattal alátámasztott elszámolható kiadásai
után járhat költségtérítés?” Az OGYh. a Magyar Közlöny 2009. évi 131. számában, 2009. szeptember 17-én jelent meg. Az OGYh. ellen
magánszemélyek kifogást nyújtottak be. A kifogást szeptember 23-án, a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény
(a továbbiakban: Ve.) 130. § (2) bekezdésében meghatározott módon és határidőn belül terjesztették elő.
A kifogásban az indítványozók sérelmezik az Alkotmánybíróság 46/2009. (IV. 10.) AB végzésében (ABK 2009.
április, 449.) foglaltakat, álláspontjuk szerint az országos népszavazás tárgyában hozott országgyűlési határozat ellen
benyújtott kifogás alapján az Alkotmánybíróság visszautasító végzésben nem dönthet, a kifogás elbírálása során csak
a Ve. 130. § (3) bekezdése szerinti érdemi határozatot, vagy a Ve. 77. § (5) bekezdése alapján a kifogást érdemi vizsgálat
nélküli elutasító határozatot hozhat. A kifogást tevők szerint az OGYh. több okból is törvénysértő. Törvénysértő a Ve. 77. § (1) bekezdése alapján és sérti
a Ve. 3. § e) és d) pontját, mivel nem tartalmaz a Ve. 29/B. § (2) bekezdés d)–e) pontjában foglalt jogorvoslatra
vonatkozó kioktatást és indokolást. A kifogástevők szerint az OGYh. megszövegezése is törvénysértő, mert
az Országgyűlés jogszerűen csak a népszavazás elrendeléséről, vagy a népszavazási kezdeményezés elutasításáról
rendelkezhet, a népszavazás elrendelésének mellőzésére az Országgyűlésnek nincs felhatalmazása.
Az indítványozók álláspontja szerint a 82/2009. (VII. 15.) AB határozatnak (ABK 2009. július–augusztus, 889.;
a továbbiakban: Abh.) csak a rendelkező része köti az Országgyűlést annak az indokolása nem. Az Abh. alapján
az Országgyűlés csak arra volt köteles, hogy új eljárást folytasson le, a népszavazás elrendelésének mellőzésére az Abh.
alapul nem szolgálhat. Mivel sem az Alkotmány, sem az Nsztv. nem tartalmaz előírást arra vonatkozóan, hogy az országos népszavazás
elrendeléséhez szükséges aláírások összegyűjtése után bekövetkezett körülmények változása alapján lehet-e helye
az országos ügydöntő népszavazás mellőzésének, törvényi szabály hiányában az Országgyűlés mulasztásban
megnyilvánuló alkotmánysértésben van, amelynek következtében e törvényi szabályt a népszavazás elrendeléséről
való döntés előtt meg kellett volna alkotnia, vagy ennek hiányában mást nem tehetett volna, mint azt, hogy
az Alkotmány 28/B. § (2) bekezdése alapján elrendeli a népszavazást. Az indítványozók további érvei az Abh.-ban
foglaltakat vitatják. II. Az Alkotmánybíróság az alábbi jogszabályi rendelkezések alapján hozta meg döntését:
1. Az Alkotmánynak az indítványozók által hivatkozott rendelkezése:
„28/C. § (2) Országos népszavazást kell tartani legalább 200 000 választópolgár kezdeményezésére.”
2. Az Nsztv.-nek a népszavazás elrendelése tárgyában hozott határozatra vonatkozó szabálya:
„14. § (2) Az Országgyűlésnek a népszavazás elrendeléséről szóló határozata tartalmazza, hogy a népszavazás ügydöntő
vagy véleménynyilvánító, a népszavazásra bocsátott konkrét kérdést, továbbá rendelkezik a népszavazás
költségvetéséről.” 3. A Ve.-nek az indítványozók által hivatkozott szabályai:
„3. § A választási eljárás szabályainak alkalmazása során a választásban érintett résztvevőknek érvényre kell juttatniuk
az alábbi alapelveket: (....) d) jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlás,
(.....) e) jogorvoslat lehetősége és pártatlan elbírálása,” „29/B. § (1) A választási bizottság határozattal dönt. A határozatot – meghozatala napján – írásba kell foglalni.
(2) A határozatnak tartalmaznia kell a) a választási bizottság megnevezését, a határozat számát,
b) a kérelmező nevét és lakóhelyét (székhelyét), c) az ügy tárgyának megjelölését,
d) a rendelkező részben a választási bizottság döntését, a fellebbezés (bírósági felülvizsgálat iránti kérelem)
lehetőségéről való tájékoztatást, e) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat, a kérelmező által
megjelölt, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait, valamint azokat a jogszabályhelyeket, amelyek alapján
a választási bizottság a határozatot hozta.” „77. § (1) Kifogást a választásra irányadó jogszabály, illetőleg a választás és a választási eljárás alapelveinek (3. §)
megsértésére (a továbbiakban együtt: jogszabálysértés) hivatkozással bárki benyújthat. A kifogást úgy kell benyújtani,
hogy az legkésőbb a sérelmezett jogszabálysértés elkövetésétől számított három napon belül megérkezzen.
A választási bizottság a benyújtott kifogásról a beérkezésétől – áttétel esetén az elbírálására jogosult választási
bizottsághoz történő beérkezésétől – számított három napon belül dönt.”
„130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz címezve –
az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani. (2) Az Országgyűlés népszavazást elrendelő, valamint kötelezően elrendelendő népszavazás elrendelését elutasító
határozata elleni kifogást a határozat közzétételét követő nyolc napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz
címezve – az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani. Az Országos Választási Bizottság a kifogás benyújtásáról
haladéktalanul tájékoztatja az Országgyűlés elnökét, a népszavazást elrendelő határozat elleni kifogásról
a köztársasági elnököt is. (3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.” III. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság elsőként azt vizsgálta, hogy az Országgyűlés megsértette-e a Ve. 77. § (1) bekezdését, 3. §
d)–c) pontját és 29/B. § (2) bekezdését azzal, hogy az OGYh. nem tartalmaz indokolást és jogorvoslatra való
figyelmeztetést. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott arra, hogy az Országgyűlés népszavazás elrendelésével
kapcsolatos határozatainak tartalmára – mivel az Országgyűlés a Ve. 124. §-a alapján nem minősül választási szervnek –
nem alkalmazandó a Ve. 29/B. § (2) bekezdése. [5/2008. (I. 23.) AB határozat, ABH 2008, 113, 122.; 6/2008. (I. 23.) AB
határozat, ABH 2008, 126, 133–135.; 7/2008. (I. 23.) AB határozat, ABH 138, 145–147.; 130/2008. (XI. 3.) AB határozat,
ABH 1052, 1065–1066.] Az Országgyűlés határozathozatali eljárásának szabályait a Magyar Köztársaság Országgyűlésének Házszabályáról
szóló 46/1994. (IX. 30.) OGY határozat tartalmazza. A Házszabály 112. §-a szabályozza a határozati javaslatok
tárgyalásának, elfogadásának rendjét. A Házszabály az országgyűlési határozatokra nézve formai követelményeket
nem támaszt. Az országos népszavazást elrendelő határozat tekintetében az Nsztv. 14. § (2) bekezdése szabályozza
a határozat tartalmi elmeit. Eszerint az Országgyűlésnek a népszavazás elrendeléséről szóló határozata tartalmazza,
hogy a népszavazás ügydöntő vagy véleménynyilvánító, a népszavazásra bocsátott konkrét kérdést, továbbá
rendelkezik a népszavazás költségvetéséről. A népszavazás elrendelését megtagadó határozat tartalmi kellékeire
az Nsztv. nem tartalmaz rendelkezést. Ennek megfelelően nincs olyan törvényi szabály, amely előírná
az Országgyűlés számára, hogy határozatát indokolni köteles és a határozatnak tartalmaznia kell a jogorvoslatra
való figyelmeztetést. Nem következik az Országgyűlésnek ilyen kötelezettsége az indítványozók által felhívott alapelvekből sem. Tekintettel
arra, hogy a Ve. hivatkozott 77. § (1) bekezdése a kifogás benyújtásának szabályait tartalmazza, nem áll fenn tartalmi
összefüggés az indítványozó által állított törvénysértés és a Ve. ezen szabálya között.
Ugyancsak nem köti törvényi rendelkezés az Országgyűlést a tekintetben, hogy határozatában milyen szófordulattal
kell kimondania azt, hogy a népszavazási kezdeményezés alapján nem rendeli el a népszavazást.
Mindezek alapján az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az OGYh. az indítványozók által felhívott törvényi
rendelkezéseket nem sérti, ezért a jogorvoslatra való figyelmeztetés és az indokolás hiánya, valamint a rendelkezés
megfogalmazása miatt benyújtott formai kifogásokat elutasította. 2. Az Országgyűlés 28/2009. (IV. 17.) OGY határozatában elrendelte az országos ügydöntő népszavazást az OGYh. tárgyát
képező kérdésben. Ez ellen a határozat ellen több kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz.
Az Alkotmánybíróság eljárása során megállapította, hogy az Országgyűlés a népszavazás elrendelését követően olyan
törvényeket fogadott el, amelyek érintették a népszavazás tárgyát. A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló
1949. évi XX. törvény módosításáról alkotott 2009. évi LXIV. törvény (a továbbiakban: Alkmódtv.) módosította
az Alkotmány 20. § (4) bekezdésében az országgyűlési képviselők javadalmazásának törvényi szabályozására szóló
alkotmányi felhatalmazást, az Alkotmány 20. § (4) bekezdés szövegének ez a módosított szövege már nem tartalmaz
felhatalmazást az országgyűlési képviselők kedvezményeinek, költségtérítésének szabályozására. Az egyes képviselői juttatások és kedvezmények megszüntetéséről szóló 2009. évi LXV. törvény (a továbbiakban:
Módtv.) módosította az országgyűlési képviselők tiszteletdíjáról, költségtérítéséről és kedvezményeiről szóló 1990. évi
LVI. törvényt, valamint a személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvényt.
Az Abh. megállapította, hogy az Alkmódtv. és a Módtv. oly módon változtatta meg az országgyűlési képviselői
tevékenységgel összefüggő költségek elszámolásának szabályozását, hogy az új jogi szabályozás tükrében
a népszavazásra bocsátott kérdés már nem felelt meg sem a választópolgári egyértelműség, sem a jogalkotói
egyértelműség követelményének. Az Abh.-ban az Alkotmánybíróság rámutatott arra, hogy a népszavazás rendeltetésével összeegyeztethetetlen, és
a választópolgárokat az Alkotmány 70. § (1) bekezdése alapján megillető népszavazáshoz való jogot is sértené olyan
kérdés népszavazásra bocsátása, amely az egyértelműség hiánya miatt sem a választói akarat kifejezésére, sem
az Országgyűlést terhelő jogalkotási kötelezettség tartalmának megítélésére nem alkalmas. Ezért
az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy az Alkmódtv. és a Módtv. elfogadása a népszavazás kezdeményezéséhez
az Alkotmányban előírt aláírások összegyűjtése után, olyan jelentős változásnak tekintendő, amely utólag érdemben
befolyásolta a kérdés népszavazásra bocsáthatóságát, ezért a 28/2009. (IV. 17.) OGY határozatot megsemmisítette és
az Országgyűlést új eljárásra utasította. Az Országgyűlés az Abh.-ban foglaltaknak megfelelően járt el akkor, amikor az OGYh.-ban úgy döntött, hogy
a kérdésben a népszavazást nem rendeli el. A kifogás közvetlenül az OGYh.-ban foglalt rendelkezést támadja, érdemi érvelését tekintve azonban az Abh. ellen
irányul. Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 27. §-a alapján az Alkotmánybíróság határozatai ellen
fellebbezés benyújtásának nincs helye, az alkotmánybírósági határozat ellen kifogást a Ve. alapján sem lehet
benyújtani, így a kifogás érdemi elbírálására az Alkotmánybíróság nem rendelkezik hatáskörrel.
Az Alkotmánybíróságnak a kifogás elbírálására irányuló hatáskörét ugyan a Ve. 130. § (2) bekezdése határozza meg,
de – mivel az Alkotmánybíróság a Ve. 124. §-a alapján nem minősül választási szervnek – eljárására, döntéseire, nem
a Ve. szabályait kell alkalmazni, így nem alkalmazandó a Ve. 77. § (5) bekezdése sem. Az Alkotmánybíróság
az OGYh. tartalmi alkotmányellenességének megállapítására irányuló kifogást az Alkotmánybíróság ideiglenes
ügyrendjéről és annak közzétételéről szóló, többször módosított és egységes szerkezetbe foglalt 2/2009. (I. 12.) Tü.
határozat (ABK 2009 január, 3.) 29. § b) pontja alapján – hatáskör hiányában – érdemi vizsgálat nélkül
visszautasította. Az Alkotmánybíróság e határozatának a Magyar Közlönyben való közzétételét az országgyűlési határozatnak a Magyar
Közlönyben történt közzétételére tekintettel rendelte el. Budapest, 2010. március 2.
Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1593/2012. (XII. 17.) Korm. határozata a lánctartozás megakadályozását elősegítő intézkedésekről.
1. A Kormány felkéri a Magyar Kereskedelmi és Iparkamarát, hogy dolgozzon ki és tegyen közzé olyan fő- és alvállalkozói
építési szerződésmintákat, amelyek alkalmazása biztosítani tudja a megrendelő és a teljesítésre kötelezett vállalkozó
érdekeinek a jelenleginél egységesebb és kiegyensúlyozottabb érvényesülését. Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: 2013. február 28. 2. A Kormány felhívja a nemzetgazdasági minisztert, hogy a Magyar Kereskedelmi és Iparkamara, valamint a Vállalkozók
és Munkáltatók Országos Szövetsége bevonásával vizsgálja meg, hogy az általuk létrehozott KA-VOSZ Zrt.
tevékenysége az építtetői fedezetkezelői üzletággal 2013. július 1-től kibővíthető-e.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Határidő: 2013. február 28. 3. A Kormány felhívja a belügyminisztert és a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy a tartozási lánc elleni fellépés
egyik lehetséges eszközeként a) vizsgálják meg az építési szerződések teljesítéséhez kapcsolódó munkaterület birtokba adásának feltételeit,
korlátozását vagy kizárását, valamint a birtoklás tartalmát, és korlátozását,
b) dolgozzanak ki olyan javaslatot, amely az építési munkaterület építtető birtokába adásának korlátozásával
elősegítheti a vállalkozó jogos követelésének kiegyenlítését. Felelős: belügyminiszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2013. február 28.
4. A Kormány felkéri a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy a kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes
fizetések elleni fellépésről szóló, 2011. február 16-i 2011/7/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv átültetéséről
gondoskodjon. Felelős: közigazgatási és igazságügyi miniszter Határidő: 2013. január 31.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
11/2004. (II. 12.) KE határozata a Nemzeti Földalapkezelő Szervezet elnökének kinevezéséről.
A Nemzeti Földalapról szóló 2001. évi CXVI. törvény
3. § (3) bekezdése alapján, a miniszterelnök javaslatára
Töm ör Lászlót, a Nemzeti Földalapkezelő Szervezet elnökévé
— 2004. február 1-jei hatállyal, hatévi időtartamra —
kinevezem. Budapest, 2004. február 5. Dr. Mádl Ferenc s. k.,
a Köztársaság elnöke


text:
334/2014. (IX. 10.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 3.  § (2) és (4)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Ravasz
László Endrét 2012. május 25. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2014. szeptember 1. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
120/2013. (IX. 20.) ME határozata Magyarország Kormánya és Románia Kormánya között a magyar–román államhatáron átnyúló optikai hálózati infrastruktúra kiépítéséről és használatáról szóló megállapodás létrehozására adott felhatalmazásról.
A nemzetközi szerződésekkel kapcsolatos eljárásról szóló 2005. évi L. törvény 5. § (1) bekezdése szerinti hatáskörömben eljárva,
a nemzeti fejlesztési miniszter és a külügyminiszter előterjesztése alapján
 1. egyetértek Magyarország Kormánya és Románia Kormánya között a  magyar–román államhatáron átnyúló
optikai hálózati infrastruktúra kiépítéséről és használatáról szóló megállapodás (a továbbiakban: megállapodás)
létrehozásával;
2. felhatalmazom az  elektronikus hírközlésért felelős minisztert, hogy – az  érintett miniszterekkel egyetértésben –
a tárgyalásokon részt vevő személyeket kijelölje;
3. felhatalmazom az  elektronikus hírközlésért felelős minisztert vagy az  általa kijelölt személyt, hogy a  tárgyalások
eredményeként előálló szövegtervezetet kézjegyével lássa el;
4. felhatalmazom a külpolitikáért felelős minisztert, hogy a megállapodás létrehozásához szükséges meghatalmazási
okiratot adja ki;
5. felhívom az  elektronikus hírközlésért felelős minisztert és a  külpolitikáért felelős minisztert, hogy a  megállapodás
létrehozását követően a megállapodás szövegének végleges megállapítására való felhatalmazásról szóló határozat
tervezetét haladéktalanul terjesszék a Kormány elé.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
351/2012. (XII. 22.) KE határozata rendkívüli követ és meghatalmazott miniszter kinevezéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére Terták
Ádámot kinevezem rendkívüli követté és meghatalmazott miniszterré. Budapest, 2011. december 15.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
259/2019. (VII. 5.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel Türkné dr. Katona Annát 2019. december 30-ai hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2019. június 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
344/2012. (XII. 22.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet felmentéséről.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére dr. Balogh
András rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem a Magyar
Köztársaságnak a Myanmar Unióban való képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2011. január 18. Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
62/2016. (III. 5.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Szászi Ádámot
2016. március 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2016. február 17. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
466/2014. (XII. 22.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Demeter Kinga
Máriát 2015. január 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2014. december 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
6/2009. (I. 20.) Korm. rendelete a költségvetési szerveknél foglalkoztatottak 2009. havi kereset-kiegészítéséről.
A Kormány az Alkotmány 35. § (2) bekezdésében megállapított eredeti jogalkotói hatáskörében eljárva, valamint
a Magyar Köztársaság 2009. évi költségvetéséről szóló
2008. évi CII. törvény 79. § (1) bekezdés b) pontjában, valamint 5. számú mellékletének 23. pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alkotmány 35. § (1) bekezdés
b) pontjában foglalt feladatkörében eljárva a következő
rendeletet alkotja:
1. § A rendelet hatálya – az Állami Számvevőszék kivételével – a költségvetési szervekre és a velük
a) a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi
XXXIII. törvény (a továbbiakban: Kjt.),
b) a köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény (a továbbiakban: Ktv.),
c) a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak
szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hszt.),
d) a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú tagjainak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény (a továbbiakban: Hjt.),
e) az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló 1997. évi LXVIII. törvény (a továbbiakban:
Iasz.),
f) az ügyészségi szolgálati viszonyról és az ügyészségi
adatkezelésről szóló 1994. évi LXXX. törvény (a továbbiakban: Üsztv.),
g) a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi
XXII. törvény (a továbbiakban: Mt.) Harmadik Része
XII. fejezete, valamint
h) a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt.)
66/G. §-a
szerinti jogviszonyban állókra terjed ki, a prémiumévek
programról és a különleges foglalkoztatási állományról
szóló 2004. évi CXXII. törvény alapján foglalkoztatottak
kivételével (a továbbiakban együtt: foglalkoztatott).
2. § (1) A foglalkoztatott a 2009. év hónapjaira járó illetményének kifizetésével egyidejűleg havi kereset-kiegészítésre jogosult.
(2) A havi kereset-kiegészítés összege a tárgyhónapot
követő bérfizetési napon kifizetésre kerülő bruttó illetmény egytizenketted része, de legfeljebb 15 000 forint.
Amennyiben a foglalkoztatott a tárgyhónapban a beosztása szerinti nem mindegyik munkanapra volt jogosult illetményre, akkor a havi kereset-kiegészítés felső határát a
díjazott munkanapok és a tárgyhónap munkanapjainak
arányában kell figyelembe venni.
(3) E § vonatkozásában illetményként kell figyelembe
venni:
a) a Kjt. 66., 66/A., illetve 79/E. §-a szerinti illetményt,
beleértve a garantált illetmény feletti, a munkáltató döntése alapján megállapított illetményrészt is,
b) a Ktv. 42. § (2) bekezdése szerinti – a 43. § (4) bekezdése szerinti illetményeltérítés figyelembevételével
számított – illetményt,
c) a Hszt. 112. §-a szerinti távolléti díj alapját képező
illetményt,
d) a Hjt. 123. §-a szerinti távolléti díj alapját képező
illetményt,
e) az Iasz. 96. § (1) bekezdése szerinti – a 102. § (2) bekezdése szerinti illetményeltérítés figyelembevételével
számított – illetményt,
f) az Üsztv. 46/C., 81/C., illetve 90/A. §-a szerinti – a
81/G. § (2) bekezdése és a 90/E. § (2) bekezdése szerinti
illetményeltérítés figyelembevételével számított – illetményt,
g) az Mt. Harmadik Része XII. fejezetének hatálya alá
tartozó munkavállalók személyi alapbérét,
h) a Gyvt. 66/L. §-a szerinti hivatásos nevelőszülői
díjat.
(4) A havi kereset-kiegészítés a foglalkoztatottat – a betegszabadság és az egészségügyi szabadság kivételével –
azon időszakokra is megilleti, amelyekre távolléti díjban
részesül. Ez esetben illetményen a távolléti díjat – a Kjt.,
illetve az Mt. Harmadik Része XII. fejezetének hatálya alá
tartozó foglalkoztatott esetében a távolléti díj illetmény-,
illetve személyi alapbér részét – kell érteni.
(5) Az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően a foglalkoztatott a felmentési, felmondási időn belül a munkavégzés alóli mentesítés időtartamára nem jogosult havi kereset-kiegészítésre.
(6) A havi kereset-kiegészítés a személyi jövedelemadó-előleg megállapításánál nem rendszeres jövedelemnek minősül, és azt a költségvetési rend szerint egyéb
munkavégzéshez kapcsolódó juttatásként kell elszámolni.
A kifizetés a statisztikai elszámolásokban munkaviszonyból származó nem rendszeres kereseti elemként a kereset
részét képezi.
3. § (1) A központi költségvetés a Magyar Köztársaság
2009. évi költségvetéséről szóló 2008. évi CII. törvény 4. §
(1) bekezdésében megjelölt céltartalék, illetve 5. számú
mellékletének 23. pontja szerinti előirányzat terhére az
e rendeletben meghatározottak szerint teljes összegű fedezetet (a továbbiakban: támogatást) biztosít
a) a (3) bekezdés szerinti kivétellel a központi, a társadalombiztosítási, a köztestületi, az országos kisebbségi
önkormányzati költségvetési szervek (a továbbiakban
együtt: központi költségvetési szerv), valamint
b) a helyi önkormányzatok, a települési, illetve területi
kisebbségi önkormányzatok, valamint a többcélú kistérségi társulások (a továbbiakban együtt: helyi önkormányzat)
részére az e rendelet alapján járó kereset-kiegészítésre és
annak járulékaira.
(2) Az országos kisebbségi önkormányzatot megillető
támogatásról az Oktatási és Kulturális Minisztérium szolgáltat adatot.
(3) A központi költségvetési szervek esetében nem vehető igénybe a támogatás a részben vagy egészben külön
feladat ellátására kötött szerződésből – ide nem értve az
Országos Egészségbiztosítási Pénztárral (a továbbiakban:
OEP) kötött finanszírozási szerződést – származó bevétel
terhére foglalkoztatottak után.
(4) Az e rendelet alapján igénybe vett támogatás kizárólag a foglalkoztatottak 2009. évi havi kereset-kiegészítésére használható fel, más jogcímen kifizetés nem teljesíthető.
4. § (1) A központi költségvetési szerveknél a támogatás
megállapítása
a) a 2008. évi eseti kereset-kiegészítés második ütemében biztosított támogatás számításánál figyelembe vett – a
Honvédelmi Minisztérium fejezetbe tartozó költségvetési
szervek esetében a Honvédelmi Minisztérium által közölt – létszám és havi 15 000 forintnak a munkaadókat terhelő járulékokkal növelt összege szorzataként 6 hónapra
előre, míg
b) a 2009. évet terhelő további támogatás a várhatóan
ténylegesen kifizetésre kerülő – a Pénzügyminisztérium
által június hónapban felmért – összeg alapján
történik.
(2) A támogatás rendelkezésre bocsátásáról a Kormány
határozatban intézkedik. A támogatás folyósítása és elszámolása tekintetében az országos kisebbségi önkormányzat
és az Oktatási és Kulturális Minisztérium támogatási szerződést köt.
(3) Az igénybe vett támogatással 2009. november 15-ig
el kell számolni, mely intézkedést a pénzügyminiszter
készíti elő.
(4) Amennyiben a költségvetési szerv az elszámolást
követően állapít meg visszafizetési kötelezettséget, azt
a 2009. évi előirányzat-maradványelszámolás keretében
kell teljesíteni. 5. §
(1) A Magyar Államkincstár a helyi önkormányzatok
részére – az Önkormányzati Minisztérium utalványozása
alapján – havonta a kifizetés hónapját megelőző hónap
utolsó naptári napján (ha e nap pihenőnap vagy munkaszüneti nap, az azt követő munkanapon) előlegként folyósítja
a) az OEP által finanszírozott költségvetési szervek
esetében a havi kereset-kiegészítés kifizetőt terhelő közterheket magában foglaló bruttó összegét,
b) az a) pontba nem tartozó költségvetési szervek esetében a havi kereset-kiegészítés foglalkoztatottakat megillető nettó összegét.
(2) A helyi önkormányzat az általa fenntartott, központosított illetményszámfejtést nem igénylő költségvetési
szervére vonatkozóan az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Ámr.) 16. számú mellékletének 16/A 2.5. számú adatlapján szolgáltat információt a havi kereset-kiegészítés
számításához.
(3) A helyi önkormányzat az (1) bekezdés a) pontja szerinti költségvetési szervek számára a havi kereset-kiegészítés kifizetőt terhelő közterheket magában foglaló bruttó
összegét, az (1) bekezdés b) pontja szerinti költségvetési
szervek számára a foglalkoztatottaknak járó havi kereset-kiegészítés nettó összegét a rendszeres személyi juttatás havi kifizetésének napjára biztosítja.
(4) A Magyar Államkincstár Regionális Igazgatósága
a helyi önkormányzatok részére a kifizetés hónapját megelőző hónap 27-ig (ha e nap pihenőnap vagy munkaszüneti
nap, az azt követő munkanapon) a (3) bekezdésben foglaltak végrehajtásához információt szolgáltat az 1. számú
melléklet szerint, továbbá adatot szolgáltat az Önkormányzati Minisztérium részére az Ámr. 16. számú melléklete
16/A 2.6. számú adatlapjának megfelelően.
(5) A (3) bekezdésben foglalt összegek a helyi önkormányzatok nettó finanszírozási rendszerének a kifizetés
hónapjában esedékes ütemében kerülnek elszámolásra.
6. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba. Rendelkezéseit első alkalommal a 2009. január hónapra, utolsó alkalommal a 2009. december hónapra járó illetmények és havi kereset-kiegészítés megállapítása és kifizetése során kell alkalmazni.
(2) Ez a rendelet 2010. december 31-én hatályát veszíti.
7. § (1) Az Ámr. 16. számú mellékletében az „Adatlapok
jegyzéke” tábla helyébe e rendelet 2. számú melléklete lép.
(2) Az Ámr. 16. számú mellékletének 16/A jelű
a) 1.1. számú adatlapjának helyébe e rendelet 3. számú,
b) 3.1. számú adatlapjának helyébe e rendelet 4. számú,
c) 4.1. számú adatlapjának helyébe e rendelet 5. számú,
d) 4.2. számú adatlapjának helyébe e rendelet 6. számú
melléklete lép. (3) Az Ámr. 16. számú melléklete kiegészül e rendelet
7. és 8. számú melléklete szerinti 16/A 2.5–16/A 2.6. számú adatlapokkal.
(4) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti az Ámr. 2. § 18. pontja és 21. számú melléklete.
Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
1332/2018. (VII. 23.) Korm. határozata a Markaz község külterületén fekvő egyes földrészletek beruházási célterületté nyilvánításáról.
A Kormány a  termőföld védelméről szóló 2007.  évi CXXIX.  törvény 11.  § (2) és (3)  bekezdésében foglaltakra
figyelemmel beruházási célterületté nyilvánítja a  Markaz község közigazgatási területén fekvő, az  ingatlannyilvántartás szerinti Markaz külterület 0114/2, 0114/3, 0114/4, 0114/5, 0114/6, 0114/7, 0114/8, 0114/9, 0114/10,
0114/11, 0114/12, 0114/13, 0114/15, 0114/16, 0114/17, 0114/18, 0114/19, 0114/20, 0114/21, 0114/22 és 0114/23
helyrajzi számú földrészleteket, valamint az  ezen földrészletekből a  telekalakítási eljárások végleges befejezését
követően kialakított földrészleteket.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
2/2011. (I. 19.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló
aláírásgyűjtő ív és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján
meghozta a következő határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 79/2009. (III. 20.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján kifogás érkezett
az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 79/2009. (III. 20.) OVB határozata
(a továbbiakban: OVBh.) ellen. A kezdeményező – aki nem azonos a kifogástevővel – 2009. február 24-én országos népszavazás kezdeményezésére
irányulóan aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be, amelyen az alábbi kérdés szerepelt: „Akarja-e Ön, hogy
az országgyűlési választásokon az egyéni választókerületi jelölés módja megváltozzon úgy, hogy minden
választópolgár abban az egyéni választókerületben, amelyben a lakóhelye van, a jelenlegi egy helyett legfeljebb
három egyéni választókerületi jelöltet ajánlhasson?” Az OVB megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott formai, valamint a népszavazásra feltenni
kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tett, ezért annak mintapéldányát hitelesítette. Az OVBh.
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 2. §-án,
és – a jogorvoslatról szóló tájékoztatás tekintetében – a Ve. 130. § (1) bekezdésén alapul. Az OVB kifogással támadott
határozata a Magyar Közlöny 2009. évi 35. számában 2009. március 20-án jelent meg, a kifogást 2009. április
3-án – a törvényi határidőn belül – terjesztették elő az OVB-nél.
A kifogástevő azt kérte az Alkotmánybíróságtól, hogy semmisítse meg az OVB kifogással támadott határozatát, és
utasítsa új eljárásra az OVB-t. A kifogástevő szerint az OVB-nek meg kellett volna tagadnia a kérdés hitelesítését, mert az egyrészt nem egyértelmű,
sérti az Nsztv. 13. § (1) bekezdését, másrészt burkolt alkotmánymódosításra irányul. Az egyértelműség hiányának
indokaként a kifogástevő arra hivatkozott, hogy szerinte nem derül ki a kérdésből, hogy a több jelölést
a választópolgár több jelöltre adhatja le – mindegyikre egyet-egyet – vagy akár egy jelöltre is leadhat több jelölést.
Véleménye szerint a fent jelzett kérdés tisztázása nélkül a választópolgárok nem tudhatják azt, hogy a jelölés szabályai
hogyan alakulnának egy eredményes népszavazás esetén, és a törvényalkotó sem tudná eldönteni, hogy milyen
szabályozás megalkotására lenne köteles. Burkolt alkotmánymódosításra a kifogástevő szerint azért vezet a kérdés, mert az eredményes népszavazás alapján
megalkotandó törvény sértené az „egyenlő választójog alkotmányos elvét” [Alkotmány 71. § (1) bekezdés].
A kifogástevő szerint „ha egyes választópolgárok több személyt is ajánlhatnak és ajánlanak, míg mások – választásuk
szerint – csak egyet”, illetve „egy jelöltet több ajánlással is támogathatnak, míg mások – ha így gondolják – csak egyet”
sérti az említett alkotmányos választójogi alapelvet. Érvelése szerint a választójog egyenlőségének alkotmányos
alapelve nemcsak a szavazásra, de az ajánlásra is irányadó így a népszavazás eredményének a végrehajtásához
módosítani kellene az Alkotmányt, így tehát a kezdeményezésben szereplő kérdés a burkolt alkotmánymódosítás
tilalmába is ütközik. II. A kifogás elbírálásánál figyelembe vett jogszabályok:
1. Az Alkotmány hivatkozott rendelkezése: „71. § (1) Az országgyűlési képviselőket, az Európai Parlament képviselőit, a helyi önkormányzati képviselőket,
valamint a polgármestert és a fővárosi főpolgármestert a választópolgárok általános és egyenlő választójog alapján,
közvetlen és titkos szavazással választják.” 2. Az Nsztv. érintett rendelkezései:
„10. § Az Országos Választási Bizottság megtagadja az aláírásgyűjtő ív hitelesítését, ha
(...) c) a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt követelményeknek, (...)”
„13. § (1) A népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen
válaszolni.” 3. A Ve. érintett rendelkezései: „130. § (1) Az Országos Választási Bizottságnak az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos
döntése elleni kifogást a határozat közzétételét követő tizenöt napon belül lehet – az Alkotmánybírósághoz
címezve – az Országos Választási Bizottsághoz benyújtani. (...)
(3) Az Alkotmánybíróság a kifogást soron kívül bírálja el. Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság,
illetőleg az Országgyűlés határozatát helybenhagyja, vagy azt megsemmisíti, és az Országos Választási Bizottságot,
illetőleg az Országgyűlést új eljárásra utasítja.” III. A kifogás nem megalapozott.
Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjában foglaltaknak megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján
lefolytatott eljárása jogorvoslati eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és
rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és
a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési
eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el.
Az OVB a kifogással támadott határozatában megállapította, hogy az aláírásgyűjtő ív a törvényben meghatározott
formai, valamint a népszavazásra feltenni kívánt kérdésre vonatkozó tartalmi követelményeknek eleget tett, ezért
a kérdést hitelesítette. Az Alkotmánybíróság elsőként a kifogástevő azon érveit vizsgálta meg, amelyek a választópolgári, illetve a jogalkotói
egyértelműség [Nsztv. 13. § (1) bekezdés] követelményének a sérelmét állították. Az Alkotmánybíróság korábban már
számos határozatában értelmezte az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt, a népszavazásra bocsátandó kérdéssel
szemben támasztott egyértelműség követelményét. E határozataiban az Alkotmánybíróság rámutatott arra, hogy
az egyértelműség követelménye a népszavazáshoz való jog érvényesülésének garanciája. Az egyértelműség
követelménye ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy a népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen
megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy a választópolgár a népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon
válaszolni, az szükséges, hogy a kérdés világos és kizárólag egyféleképpen értelmezhető legyen, a kérdésre „igen”-nel
vagy „nem”-mel lehessen válaszolni (választópolgári egyértelműség). Az eredményes népszavazással hozott döntés az Országgyűlésnek az Alkotmány 19. § (3) bekezdés b) pontjában
foglalt jogkörét – Alkotmányban szabályozottan – korlátozza, mivel az Országgyűlés köteles az eredményes
népszavazásból következő döntéseket meghozni. A kérdés egyértelműségének megállapításakor
az Alkotmánybíróságnak vizsgálnia kell azt is, hogy a népszavazás eredménye alapján az Országgyűlés – az akkor
hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási kötelezettség, és ha igen, akkor
milyen jogalkotásra köteles (jogalkotói egyértelműség). [51/2001. (XI. 29.) AB határozat, ABH 2001, 392, 396.; 25/2004.
(VII. 7.) AB határozat, ABH 2004, 381, 386.; 24/2006. (VI. 15.) AB határozat, ABH 2006, 358, 360–361.; 84/2008. (VI. 13.) AB
határozat, ABH 2008, 695, 703.] A vizsgált esetben az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a kérdés világos, kizárólag egyféleképpen értelmezhető,
„igen”-nel vagy „nem”-mel megválaszolható, ezért nem sérti a választópolgári egyértelműség követelményét.
A kifogástevő által megfogalmazott azon kétely kapcsán, amely szerint nem dönthető el, hogy a kérdés több
(legfeljebb három) egymástól különböző jelöltre vonatkozó ajánlásra, vagy ellenkezőleg egy (azonos) jelöltre leadható
több ajánlásra vonatkozik az Alkotmánybíróság az alábbiakra mutat rá. A jelölés rendszere elvileg mindkét fent
említett módon megváltoztatható, azonban a kérdés tartalmából kétséget kizáróan megállapítható, hogy az, több
(kettő vagy három) egymástól különböző jelölt ajánlásáról, és nem egy (azonos) jelöltre leadható többes (legfeljebb
háromszoros) ajánlásról szól. A kezdeményező tehát az országgyűlési képviselő választáson az egyéni választókerületi jelölt ajánlás szabályozását
kívánja megváltoztatni, a jelenlegi törvényi szabályozásban szereplő egy jelölt ajánlása helyett a több (legfeljebb
három egyéni választókerületi jelölt) ajánlását lehetővé tevő törvényi szabályozás megalkotását szeretné
a népszavazási kezdeményezésével elérni. A fent kifejtettekre tekintettel az Alkotmánybíróság álláspontja szerint
a kérdés tartalma alapján a törvényalkotó számára is világos, hogy az eredményes népszavazás milyen jogalkotásra
kötelezné, így a kérdés a jogalkotói egyértelműség követelményét sem sérti.
Az Alkotmánybíróság ezt követően megvizsgálta a kifogástevő azon érvét is, amely szerint a kérdés az Alkotmány
burkolt módosítását eredményezi, mert az eredményes népszavazás olyan törvény megalkotására kötelezné
az Országgyűlést, amely ellentétes lenne a választójog egyenlőségét rögzítő Alkotmány 71. § (1) bekezdésével.
Az Alkotmánybíróság korábbi határozataiban már rámutatott arra, hogy az Alkotmány módosítására irányuló
kérdésben a választópolgárok által kezdeményezett népszavazásnak nincs helye [először: 2/1993. (I. 22.) AB határozat,
ABH 1993, 37., összegzi: 25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 261, 262.].
A választójog egyenlőségének alkotmányos alapelvét (az alapelv tartalmát) az Alkotmánybíróság már szintén több
korábbi határozatában vizsgálta. Az említett alapelv lényegi tartalma a 809/B/1998. AB határozat indokolásában
kifejtettek szerint az alábbiakban összegezhető: „[a] választójog egyenlőségének alkotmányos elve két követelményt
támaszt a választási törvény megalkotójával szemben: egyrészt a választójog a választópolgárok szempontjából
azonos értékű legyen, másrészt a szavazatok lehetőleg azonos súlyúak legyenek egy-egy képviselő megválasztásánál.”
(ABH 2000, 783, 784.) Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a népszavazási kezdeményezésben szereplő kérdés nem érinti (ebből
következően nem is sérti) a választójog egyenlőségének alkotmányos alapelvét. A kérdés a jelölt(ek) ajánlására és nem
a jelöltekre történő szavazásra vonatkozó hatályos törvényi szabályozás megváltoztatására irányul („az ajánlás
szakaszában marad”) és minden választópolgár számára egyenlően ajánlja fel a lehetőséget a többes jelölésre.
A népszavazási kezdeményezés alapján tehát a szavazás módja nem változik meg; minden választópolgár – saját
döntése szerint – élhetne az egymástól különböző több (legfeljebb három) jelölt ajánlásának lehetőségével, ami
a jelöltekre történő szavazás során nem érinti sem a jelöltekre ténylegesen leadott szavazatok értékét, sem pedig azok
súlyát. A többes jelölés tehát csak a jelöltek számára hat ki – vélhetően több lesz a jelöltek száma – de a jelöltekre
történő szavazás során – azaz annak eldöntésénél, hogy a jelöltek közül ki legyen a képviselő – a szavazatok
egyenlősége megmarad. A fent kifejtettek alapján az Alkotmánybíróság – az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve – a kifogást nem
találta megalapozottnak. Ezért az OVBh.-t az abban foglalt indokok helyességére tekintettel helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el. Budapest, 2011. január 18. Dr. Holló András s. k.,
az Alkotmánybíróság helyettes elnöke


text:
473/2014. (XII. 22.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi
CLXII. törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Utassyné
dr. Holtzer Éva Krisztinát 2015. január 1. napjától határozatlan időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2014. december 15. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
2/2010. (II. 26.) PM tájékoztatója a jövedéki adatszolgáltatásokhoz kapcsolódó közvetlen elektronikus számítógépes kapcsolati rendszer kialakítására vonatkozó műszaki követelményekről.
1. Általános tudnivalók 1.1. A Közvetlen Elektronikus Adatkapcsolati rendszerben a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának
különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. (a továbbiakban: Jöt.) és a Jöt. módosításáról szóló 2009. évi CXIII. törvény
rendelkezései alapján a 2. pont szerinti bizonylatok adatainak szolgáltatására – a Jöt. 35. § (1) bekezdés f) pontja
szerinti módon – kötelezett alanyok vesznek részt. 1.2. Az elektronikus üzenetekben használandó EDI regisztrációs számot a Vám- és Pénzügyőrség regionális ellenőrzési
központjai adják ki, a központba benyújtott regisztrációs kérelem alapján a szükséges technikai és programkörnyezet
megléte esetén. 1.3. A jogszabályi változás, műszaki platformváltás, nyomtatványváltozás, adatmennyiség jelentős növekedése esetén
a Vám- és Pénzügyőrség – megfelelő átfutási idővel – új adatkapcsolati feltételeket, elektronikus üzenetstruktúrákat
fogalmazhat meg. 1.4. Amennyiben az alábbi bizonylattípusokban szereplő alanyok rendelkeznek VPID számmal akkor azt kell
feltüntetniük. A VPID számmal nem rendelkező alanyoknak az adóigazgatási számot kell a bizonylatok meghatározott
rovataiban megadniuk. 2. A Közvetlen Elektronikus Adatkapcsolatba bevont bizonylatok típusai
Okmány megnevezése Kódja Továbbítás helye Termékkísérő okmány, adminisztratív kísérőokmány TKO adóraktárt felügyelő vám- és pénzügyőri hivatal
Egyszerűsített kísérőokmány EKO adóraktárt felügyelő vám- és pénzügyőri hivatal
3. A Közvetlen Elektronikus Adatkapcsolat műszaki paraméterei Az adatküldések fogadása a WebService szolgáltatás segítségével történik. Az adatcsatorna titkosítására az
SSL módszert alkalmazzuk (https). A csatlakozni kívánó ügyfélnek rendelkeznie kell online internetkapcsolattal.
Az ügyfelek a WebServices megoldás mellett választhatnak webes feltöltő felületet is. A WebService alapvetően az
automatizált programokat, a webes felület a felhasználókat igyekszik kiszolgálni.
A rendszer internetböngésző programmal az alábbi címeken érhető el:
Webes feltöltő felület esetén: https://daralo.vpop.hu/KeaWebApplication WebService szolgáltatás alkalmazása esetén: https://daralo.vpop.hu/KeaWebService
Az engedélyező regionális ellenőrzési központ biztosítja a fenti módon történő adattovábbításhoz
– a felhasználónevet, – az induló jelszót, – az ügyfél alanyszintű azonosítóját,
– az ügyfél adóraktárainak azonosítóit, – az EDI regisztrációs számot.
4. A file nevek felépítése 1–6 pozíció 7–11 pozíció Elválasztó Kiterjesztés
azonosító küldés kiterjesztésen belüli folyamatos sorszáma
alfanumerikus karakterek (00001-ZZZZZ-ig)
(pont) okmány kódja Okmánykód és ügyfél-azonosító kapcsolata Okmány kódja Továbbítás helye Ügyfél azonosítója
Magyar engedélyszám
hossza TKO
Adóraktárt felügyelő vám- és pénzügyőri hivatal adóraktár
azonosítója
13 pozíciós EKO
Adóraktárt felügyelő vám- és pénzügyőri hivatal adóraktár
azonosítója
13 pozíciós 5. A közvetlen elektronikus adatkapcsolat üzenet formátuma
5.1. Az üzenet változó hosszúságú szöveges (TXT) sorokból áll, a magyar ékezetes betűket az ISO/IEC 8859-2 (ANSI
Latin-2) kódlap alapján lehet használni. Minden sor kötelezően a típusra utaló címkével kezdődik. Az adatmezők
elválasztására a ’pipe’ (ASCII kód: 124, 7Ch) karaktert kell alkalmazni, a sort kocsi vissza, soremelés (ASCII kód: 0Dh, 0Ah)
karakter zárja be. Amennyiben az adatmező üres, csak ’pipe’ jelet kell tenni. A sorok utolsó mezőjének megadását
követően nincs lezáró ’pipe’. 5.2. A rekordkép „Adattípus” oszlopában megadott betűjelek értelmezése:
– ’C’: a mező bármely karaktertípussal feltölthető (betűk, számok stb.),
– ’N’: a mező kizárólag numerikus karakterekkel (számokkal) tölthető fel, tehát betűk, szóköz és más karakterek
alkalmazása kerülendő, – ’D’: a mező numerikus karakterekkel az „ÉÉÉÉHHNN” – dátum formátum alapján tölthető fel.
5.3. Általánosan, ahol az „N” típusú mezők nem tartalmaznak értékes adatot, ott az adott rekordot nem kell elküldeni.
5.4. Valamennyi adatmezőre igaz, hogy a mezőket nem kell az adott mezőre jellemző maximális hosszig vezető
nullákkal, vagy szóközökkel feltölteni. 6. A számítógépes feldolgozás adatszükséglete (rekordképek)
6.1. Termékkísérő okmány Egy adatküldésben több TKO is szerepelhet. A bizonylat fej- és több tételsori adatot tartalmaz, egy fejadathoz legalább
egy tételsori adatnak szerepelnie kell. Bizonylati bontás Azonosító Megjegyzés
Termékkísérő okmány fej OF Termékkísérő okmány tételsorok OT legalább 1-nek szerepelnie kell
6.1.1. Termékkísérő okmány fejadatok Definíció Adattípus Max. hossz TKO rovatszám
1. OF C 2 2. Verzió 9, a következő PM tájékoztató megjelenéséig C 2
3. Bizonylat egyedi azonosító C 20 3 4. EDI regisztrációs szám C 13
5. Feladó adóigazgatási vagy VPID szám 1–12 pozíciója C 20 1
6. Feladó jövedéki száma C 20 2 7. Címzett adóigazgatási vagy VPID szám 1–12 pozíciója C 20 7
8. Hajó neve C 50 7 9. Hajó lajstromjele C 50 7
10. Címzett jövedéki száma C 20 4 11. Szállítólevél dátuma (ÉÉÉÉHHNN) D 8 6
12. Szállítólevél sorszáma C 20 5 13. Szállítmányozó C 70 9
14. Feladási ország nemzetközi kódja C 2 12
15. Célország nemzetközi kódja C 2 13 16. Feladási hely C 24 15
17. Feladás kelte (ÉÉÉÉHHNN) D 8 16 18. Feladás időpontja (óra) C 2 16
19. Menetidő napokban C 2 17 Definíció Adattípus Max. hossz TKO rovatszám
20. Aláíró neve C 40 24 21. Tételsorok száma N 3
22. Adóképviselő adóigazgatási vagy VPID szám 1–12 pozíciója C 20 14
23. Adóképviselő jövedéki száma C 20 14 24. Szállítási biztosítéknyújtó adóigazgatási vagy VPID szám
1–12 pozíciója
C 20 10 25. Légi jármű lajstromjele C 10
26. Légi jármű típusa C 10 27. Légi jármű járatszáma C 10
28. Légi jármű célállomása C 30 29. Repülőgép üzemanyagtöltésének kezdő időpontja
(ÉÉÉÉHHNNÓÓPP)
C 12 30. Repülőgép üzemanyagtöltésének befejező időpontja
(ÉÉÉÉHHNNÓÓPP)
C 12 542 A 6.1.1. szakaszban definiált rekordkép 8–9. és 18. sorszámú mezők a Jöt. egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló
8/2004. (III. 10.) PM rendelet (a továbbiakban: JötR.) 76. §-ának (9) bekezdése esetén töltendő ki.
A 6.1.1. szakaszban definiált rekordkép 25–30. sorszámú mezők a Jöt. 13. §-a (1) bekezdésének e) pontja, és a JötR.
113. §-a (3) bekezdésének c) pontja esetén töltendő ki.
6.1.2. Termékkísérő okmány tételadatok Definíció Adattípus Max. hossz TKO rovatszám
1. OT C 2 2. Bizonylat egyedi azonosító C 20
3. Tételsor száma N 3 4. Áru megnevezése C 45 18
5. Mennyiség 26 egész és 8 tizedes ponttal elválasztva N 35 18
6. Mennyiségi egység C 3 18 7. Dohánygyártmány kiskereskedelmi ár N 5 18
8. EAN szám C 15 18 9. Vámtarifaszám C 10 19
10. Mennyiség 26 egész és 8 tizedes ponttal elválasztva N 35 20
11. Mennyiségi egység C 3 20 12. Bruttó tömeg N 8 21
13. Nettó tömeg N 8 22 14. Fajtakód C 3 23
15. Dohánygyártmány-csomagolás db N 3 18 16. Repülőgép üzemanyag-felhasználási jogcímei C 2
200 A 6.1.2. szakaszban definiált rekordkép 16. sorszámú mező a JötR. 43. számú melléklete alapján a repülőgép
üzemanyag-felhasználási jogcímei: 01 – nemzetközi repülés céljából külföldi vagy magyar lajstromjelű, gazdasági célú légi közlekedési tevékenységet
végző légi járműben 02 – nemzetközi repülés céljából katonai lajstromjelű légi járműben
03 – hatóságilag szabályozott éves légügyi felülvizsgálat, hajtóműcserék utáni hajtóműpróbák, gyakorlórepülések
során 04 – kormányzati (állami) repüléseket megelőző kötelező hatósági berepülések során
6.2. Egyszerűsített kísérőokmány Egy adatküldésben több EKO is szerepelhet. A bizonylat fej- és több tételsori adatot tartalmazhat, egy fejadathoz
legalább egy tételsori adatnak szerepelnie kell. Bizonylati bontás Azonosító Megjegyzés
Egyszerűsített kísérőokmányfej EF Egyszerűsített kísérőokmány-tételsorok ET legalább 1-nek szerepelnie kell
6.2.1. Egyszerűsített kísérőokmány fejadatok Definíció Adattípus Max. hossz EKO rovatszám
1. EF 2 2. Verzió 9, a következő PM tájékoztató megjelenéséig C 2
3. Bizonylatazonosító C 20 2 4. EDI regisztrációs szám C 13
5. Feladó adóigazgatási vagy VPID szám 1–12 pozíciója C 20 1
6. Feladó jövedéki száma C 20 1 7. Címzett adóigazgatási vagy VPID szám 1–12 pozíciója C 20 4
8. Címzett jövedéki száma, lehet üres C 20 4
9. Szállítólevél száma C 20 2 10. Szállítólevél dátuma (ÉÉÉÉHHNN) D 8 2
11. Szállítóeszköz rendszáma C 12 5 12. Szállítmányozó C 70 5
13. Kiadás helye C 24 15 14. Kiadás dátuma (ÉÉÉÉHHNN) D 8 15
15. Tételsorok száma N 3 16. Nyilatkozat száma C 24 6
17. Nyilatkozat dátuma (ÉÉÉÉHHNN) D 8 6 294
6.2.2. Egyszerűsített kísérőokmány-tételadatok Definíció Adattípus Max. hossz EKO rovatszám
1. ET C 2 2. Bizonylatazonosító C 20 2
3. Tételsor száma N 3 4. Áru megnevezése C 45 8
Definíció Adattípus Max. hossz EKO rovatszám 5. Mennyiség 26 egész és 8 tizedes ponttal elválasztva N 35 8
6. Mennyiségi egység C 3 8 7. Dohánygyártmány kiskereskedelmi ára N 5 8
8. EAN szám C 15 8 9. Eladási ár 8 egész és 2 tizedes ponttal elválasztva N 11 13
10. Mennyiség 26 egész és 8 tizedes ponttal elválasztva N 35 10
11. Mennyiségi egység C 3 10 12. Fajtakód C 3 10
13. Vámtarifaszám C 10 9 14. Bruttó tömeg N 8 11
15. Nettó tömeg N 8 12 206 7. Hatályba léptető rendelkezések
7.1. Jelen tájékoztatóban foglaltakat 2010. április 1-jétől kell alkalmazni.
7.2. 2010. április 1-jével a közvetlen számítógépes kapcsolati rendszer kialakítására vonatkozó műszaki
követelményekről szóló 8003/2008. (PK. 1.) PM tájékoztatót visszavonom.
7.3. 2011. január 1-jével jelen tájékoztatót visszavonom. Dr. Oszkó Péter s. k.,
pénzügyminiszter


text:
1/2010. (I. 8.) EüM utasítása az Egészségügyi Minisztériumban, valamint az egészségügyi miniszter irányítása alá tartozó államigazgatási szerveknél adható 2010. cafeteriajuttatásokról.
A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény 49/F. §-ában (a továbbiakban: Ktv.), valamint a köztisztviselők
cafeteriajuttatásának részletes szabályairól szóló 305/2009. (XII. 23.) Korm. rendeletben (a továbbiakban: Korm. rendelet) foglaltak
végrehajtására az Egészségügyi Minisztériumnál, az Országos Egészségbiztosítási Pénztárnál, az Állami Népegészségügyi és
Tisztiorvosi Szolgálatnál, az Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatalnál adható 2010. évi cafeteriajuttatásokról a
következő utasítást adom ki: 1. § Az utasítás hatálya – az ösztöndíjas foglalkoztatási jogviszony keretében az ösztöndíjas foglalkoztatottak kivételével –
kiterjed: a) az Egészségügyi Minisztérium állami szolgálati jogviszonyban álló vezetőire (a továbbiakban: állami vezetők),
b) az Egészségügyi Minisztérium, az Országos Egészségbiztosítási Pénztár, az Állami Népegészségügyi és
Tisztiorvosi Szolgálat, az Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatal közszolgálati jogviszonyban álló
köztisztviselőire, ügykezelőire, a prémiumévek programban résztvevőkre és a különleges foglalkoztatási
állományba helyezettekre (a továbbiakban együtt: köztisztviselők), c) a munkáltatói jogkör gyakorlójának döntése alapján az Egészségügyi Minisztérium, az Országos
Egészségbiztosítási Pénztár, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, az Egészségügyi Engedélyezési
és Közigazgatási Hivatal munkaviszony keretében foglalkoztatott dolgozóira (a továbbiakban: munkavállaló).
2. § (1) Az állami vezetőket, a köztisztviselőket – a prémiumévek programban részt vevők és a különleges foglalkoztatási
állományba helyezettek kivételével –, és a munkavállalókat megillető cafeteriajuttatások éves keretösszegét
(a továbbiakban: éves keretösszeg) a következők szerint határozom meg:
a) az Egészségügyi Minisztériumban br. 580 000 Ft/fő (azaz br. 48 333 Ft/fő/hó),
b) az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatnál br. 579 000 Ft/fő (azaz br. 48 250 Ft/fő/hó),
c) az Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatalnál br. 579 000 Ft/fő (azaz br. 48 250 Ft/fő/hó),
d) az Országos Egészségbiztosítási Pénztárnál br. 250 000 Ft/fő (azaz br. 20 833 Ft/fő/hó).
(2) A prémiumévek programban résztvevőket és a különleges foglalkoztatási állományba helyezetteket az éves
keretösszeg 30%-a illeti meg. 3. § Az éves keretösszeg az állami vezetők, köztisztviselők, munkavállalók választása szerint a Korm. rendelet 6. § (1) és
(2) bekezdéseiben megállapított választható cafeteriajuttatások teljes körének igénybevételére használható fel.
4. § A Korm. rendelet 2. § (4) bekezdése alapján az egyes cafeteriajuttatásokhoz kapcsolódó közterhek az állami vezetők,
köztisztviselők, munkavállalók éves keretösszegébe beleszámítanak. 5. § A Korm. rendelet 2. § (3) bekezdése szerint a tárgyévben igénybe nem vett keretösszeg a következő évre nem vihető át.
Az állami vezető, a köztisztviselő, a munkavállaló a tárgyévben igénybe nem vett, a keretösszegből ezer forintot
meghaladó összeg felhasználásáról a tárgyév november 30-ig írásban nyilatkozik. Az ezer forintot meg nem haladó
összeg nem vehető igénybe. 6. § Az állami vezető, köztisztviselő, munkavállaló 3. §-ban meghatározott juttatások választására vonatkozó nyilatkozata
év közben nem módosítható. 7. § (1) A cafeteriajuttatások igénybevételére vonatkozó további részletszabályokat (közszolgálati) szabályzatban az
Országos Egészségbiztosítási Pénztár főigazgatója, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat országos tiszti
főorvosa, valamint az Egészségügyi Engedélyezési és Közigazgatási Hivatal elnöke határozza meg.
(2) Az Egészségügyi Minisztériumban adható cafeteriajuttatásokra vonatkozó részletszabályokat a
cafeteriaszabályzatban határozom meg, amelyet az érintettek közvetlenül kapnak meg.
8. § (1) Ez az utasítás a Hivatalos Értesítőben való közzététele napján lép hatályba.
(2) Hatályát veszti az Egészségügyi Minisztérium Közszolgálati Szabályzatáról szóló 3/2009. (V. 14.) EüM utasítás
melléklete szerinti Közszolgálati Szabályzat 8. § (1) bekezdés a) és b) pontja, c) pontjának ca) alpontja, d) pontja,
h) pontja, i) pontjának ib) alpontja, 9. §-a, 10. §-a, 11. § (1), (3)–(10) és (13) bekezdése, 12. §-a, 18. §-a, valamint 21. §-a.
(3) A (2) bekezdés, valamint e bekezdés az utasítás hatálybalépését követő napon hatályát veszti.
Budapest, 2010. január 4. Dr. Székely Tamás s. k.,
egészségügyi miniszter