text:
29/2003. (V. 20.) ESZCSM rendelete a helyettes szülők, a nevelőszülők, a családi napközit működtetők képzésének szakmai és vizsgakövetelményeiről, valamint az örökbefogadás előtti tanácsadásról és felkészítő tanfolyamról.
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt.)
162. §-a (2) bekezdésének e) és i) pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
A rendelet hatálya 1. § A rendelet hatálya kiterjed az átmeneti gondozás keretében ideiglenes ellátást biztosító helyettes szülőre, az otthont nyújtó ellátást biztosító nevelőszülőre, a gyermekek
napközbeni ellátását biztosító családi napközi működtetőjére és a házi gyermekfelügyeletet biztosító személyre,
valamint a gyermeket örökbe fogadni szándékozó magyar
állampolgárra.
Általános rendelkezések 2. § (1) Helyettes szülők, nevelőszülők (a továbbiakban
együtt: befogadó szülők) számára döntés-előkészítő programot, helyettes szülői tanfolyamot, nevelőszülői tanfolyamot, családi napközit működtetők és házi gyermekfelügyeletet biztosító személyek számára tanfolyamot, valamint
örökbefogadók számára tanfolyamot és tanácsadást
(a továbbiakban együtt: tanfolyam) a felnőttképzésről
szóló 2001. évi CI. törvény (a továbbiakban: Fktv.)
8. §-ában szabályozott felnőttképzést folytató intézmények
nyilvántartásában szereplő, a gyermekvédelem területén
működő intézmények szervezhetnek (a továbbiakban
együtt: tanfolyamot szervező). Az örökbefogadói tanács
adás szervezésének nem feltétele az Fktv. szerinti nyilvántartásba vétel.
(2) A tanfolyamot szervező a tanfolyam elindítását írásban
bejelenti a Nemzeti Család- és Szociálpolitikai Intézetnek
(a továbbiakban: Intézet). A bejelentésnek tartalmaznia kell
a) a tanfolyam típusát, helyét és tárgyi feltételeit,
b) a tanfolyamon várhatóan résztvevők számát,
c) a tanfolyam szakmai felelőseit,
d) az oktatók nevét, képesítését,
e) a felhasználni kívánt szakmai tananyagot,
f) a tanfolyamot szervező első alkalommal történő beje
lentésekor az (1) bekezdésben meghatározott, Fktv. szerinti
nyilvántartásba vételről szóló tanúsítvány hiteles másolatát.
(3) Amennyiben a (2) bekezdés pontjaiban foglaltak
tekintetében változás következik be, a tanfolyamot szervezőnek a változást is be kell jelentenie.
3. § (1) A tanfolyamok — az örökbefogadás előtti tanácsadás kivételével — térítéskötelesek.
(2) Ha a résztvevő hiányzásainak száma meghaladja az
e rendeletben meghatározott óraszámot, és emiatt nem
kaphat tanúsítványt, a résztvevő ugyanannál a szervezőnél
a tanfolyami díj ismételt befizetése nélkül vehet részt a
következő tanfolyamon.
(3) A tanfolyamhoz csak az Intézet által jóváhagyott
szakmai tananyagot lehet felhasználni.
(4) A tanfolyamon való részvételről kiadott igazolás és
tanúsítvány másolatát a tanfolyamot szervező megküldi az
Intézetnek, ahol a tanúsítványokat nyilvántartásba veszik
és sorszámmal látják el.
Döntés-előkészítő program 4. § (1) A helyettes szülői és a nevelőszülői tanfolyamot
megelőzően a jelentkezők döntés-előkészítő programon
vesznek részt.
(2) A döntés-előkészítő program célja a nem vér szerinti
családban nevelkedő gyermekekre és a befogadó szülőkre
vonatkozó alapvető ismeretek átadása, valamint annak eldöntése, hogy a jelentkező alkalmas-e befogadó szülőnek.
5. § (1) A döntés-előkészítő programra a tanfolyamot szervezőnél az a cselekvőképes, nagykorú személy jelentkezhet
írásban, akivel szemben nem áll fenn a Gyvt. 15. §-ának
(8) bekezdésében meghatározott kizáró ok.
(2) A döntés-előkészítő program 28 órás csoportos foglalkozásból és a 3., 6., valamint a 9. foglalkozást követően
megtartott, egyenként 1,5 óra időtartamú egyéni családértékelő megbeszélésből áll. A csoport létszáma a 15 főt
nem haladhatja meg.
(3) A döntés-előkészítő program minimális időtartama
7 hét, maximális időtartama — a családértékelő megbeszélésekkel együtt — 12 hét.
(4) Döntés-előkészítő program vezetésére az a személy
jogosult, aki csoportvezetéshez szükséges képzésen igazoltan részt vett, és legalább 3 év, a gyermekvédelem területén
szerzett gyakorlattal rendelkezik.
(5) A döntés-előkészítő program részletes tematikáját
az 1. számú melléklet tartalmazza.
6. § (1) A döntés-előkészítő program egy szóbeli, egyéni
vagy csoportos összegző beszélgetéssel zárul.
(2) A döntés-előkészítő programon való részvételről a
tanfolyamot szervező igazolást ad ki. Nem állítható ki igazolás annak, aki a döntés-előkészítő program során több,
mint 4 óráról hiányzott.
(3) A döntés-előkészítő programot követően a résztvevő
és az oktatók együtt döntenek arról, hogy a résztvevő jelentkezzen-e a helyettes szülői vagy a nevelőszülői tanfolyamra. Ha a jelentkezés mellett döntenek, akkor ezzel
egyidejűleg arról is határozniuk kell, hogy a résztvevő a
helyettes szülői vagy a nevelőszülői tanfolyam közül melyiket végezze el. Ha a résztvevő mindkét tanfolyamot el
akarja végezni, felmentést kap azon előadások látogatása
alól, amelyeket egyszer, a másik tanfolyamon való részvétele során már látogatott.
(4) Ha az oktatók a döntés-előkészítő program és a
családértékelő megbeszélések alapján nem tudnak egyértelmű döntést hozni, illetőleg a döntés-előkészítő programban részt vevő személyt nem tartják alkalmasnak befogadó szülőnek — a résztvevő kérelmére — szakértői bizottság dönt az ügyben. A szakértői bizottság az Intézet által
felkért két klinikai szakpszichológusból áll.
Helyettes szülői tanfolyam 7. § (1) A helyettes szülői tanfolyam célja a résztvevők felkészítése a családban élő gyermekek saját háztartásban
történő átmeneti gondozására.
(2) A helyettes szülői tanfolyam időtartama 22 óra, ami
a képzést lezáró, a tanfolyam elvégzését minősítő összegző
beszélgetés 1 órás időtartamát is magában foglalja.
Nem vehet részt az összegző beszélgetésen az, aki a tanfolyam során több, mint 3 óráról hiányzott.
(3) A helyettes szülői tanfolyam részletes tematikáját a
2. számú melléklet tartalmazza.
(4) A helyettes szülői tanfolyamon résztvevők a tanfolyam sikeres elvégzéséről a tanfolyamot szervező által kiadott tanúsítványt kapnak. A tanúsítványban szereplő tanfolyami képzettség megnevezése: helyettes szülő.
Nevelőszülői tanfolyam 8. § (1) A nevelőszülői tanfolyam célja a résztvevők felkészítése az ideiglenes hatállyal elhelyezett, átmeneti vagy tartós
nevelésbe vett gyermek, valamint az utógondozói ellátásban részesülő fiatal felnőtt saját háztartásban történő, teljes körű ellátására.
(2) A nevelőszülői tanfolyam időtartama 32 óra, ami a
képzést lezáró, a tanfolyam elvégzését minősítő összegző
beszélgetés 2 órás időtartamát is magában foglalja.
Nem vehet részt az összegző beszélgetésen az, aki a tanfolyam során több, mint 5 óráról hiányzott.
(3) A nevelőszülői tanfolyam részletes tematikáját a
3. számú melléklet tartalmazza.
(4) A nevelőszülői tanfolyamon résztvevők a tanfolyam
sikeres elvégzéséről a tanfolyamot szervező által kiadott
tanúsítványt kapnak. A tanúsítványban szereplő tanfolyami képzettség megnevezése: nevelőszülő.
Családi napközit működtetők és házi gyermekfelügyeletet
biztosító személyek részére szervezett tanfolyamok
9. § (1) A családi napközit működtetők és a házi gyermekfelügyeletet biztosító személyek részére szervezett tanfolyamok célja a résztvevők felkészítése arra, hogy a családban nevelkedő gyermekek számára megfelelő nappali felügyeletet, gondozást, nevelést, étkeztetést és foglalkoztatást tudjanak biztosítani.
(2) A tanfolyamokra írásban lehet jelentkezni a szervezőknél. Egy csoport létszáma a 15 főt nem haladhatja meg.
(3) A családi napközit működtetők részére szervezett
tanfolyam 40 órából áll, melyből 36 óra a kötelezően előírt
tananyag feldolgozására, 4 óra pedig a csoport igényeihez
igazodóan szabadon használható fel.
(4) A házi gyermekfelügyeletet biztosító személyek
részére szervezett tanfolyam 26 órából áll, melyből 24 óra
a kötelezően előírt tananyag feldolgozására, 2 óra pedig a
csoport igényeihez igazodóan szabadon használható fel.
(5) A családi napközit működtetők és a házi gyermekfelügyeletet biztosító személyek részére szervezett tanfolyamok részletes tematikáját a 4., illetve az 5. számú mellékletek tartalmazzák. A tematikában meghatározott időkeretektől a csoport összetételét, érdeklődését és igényeit
figyelembe véve el lehet térni. Az egyes témák feldolgozására szánt idő azonban ebben az esetben sem lehet kevesebb 2 óránál.
10. § (1) A családi napközit működtetők részére szervezett
tanfolyam egy írásbeli dolgozat elkészítésével, majd ezt
követően egy szóbeli vizsgával zárul. Nem bocsátható vizsgára az, aki a tanfolyam során több, mint 6 óráról hiányzott.
(2) Az írásbeli dolgozat benyújtási határideje az utolsó
képzési naptól számított 21. nap. Az írásbeli dolgozat
elkészítéséhez a résztvevőnek konzultációs lehetőséget
kell biztosítani.
(3) Az írásbeli dolgozat terjedelmét és választható témáit
a 4. számú melléklet tartalmazza.
(4) A szóbeli vizsga időpontjáról a szervező legkésőbb a
tanfolyam utolsó napján tájékoztatja a tanfolyamon résztvevőket. A vizsga legkorábbi időpontja az írásbeli dolgozat
benyújtási határidejétől számított 15. nap lehet.
(5) A szóbeli vizsgán a résztvevő megvédi beadott dolgozatát, és részt vesz egy egyéni vagy csoportos záróbeszélgetésen.
(6) A vizsgabizottság minimum 3 tagból áll. Tagnak a
felkészítést végző oktatók és a tanfolyamot szervező képviseletét ellátni jogosult személyek kérhetőek fel. A vizsgabizottság értékelése során a lehetséges minősítések:
megfelelt, nem felelt meg.
(7) A vizsgán jegyzőkönyvet kell vezetni, amelyet a tanfolyam szervezője az írásbeli dolgozatokkal együtt 10 évig
megőriz.
11. § A házi gyermekfelügyeletet biztosító személyek részére
szervezett tanfolyam egy szóbeli, egyéni vagy csoportos
összegző beszélgetéssel zárul. Nem vehet részt az összegző
beszélgetésen az, aki a tanfolyam során több, mint 3 óráról
hiányzott.
12. § A családi napközit működtetők és a házi gyermekfelügyeletet biztosító személyek részére szervezett tanfolya
mokon résztvevők a tanfolyamok sikeres elvégzéséről a
tanfolyamokat szervezők által kiadott tanúsítványt kapnak. A tanúsítványokban szereplő tanfolyami képzettségek
megnevezése: családi napközi működtetője, illetve házi
gyermekfelügyelő.
Örökbefogadás előtti tanácsadás 13. § (1) Az örökbe fogadni szándékozó szülő az örökbefogadói tanfolyamot megelőzően szakmai tanácsadáson vesz
részt, melyet a működtető által felkért pszichológus
(a továbbiakban: szakértő) a 6. számú mellékletben meghatározott szakmai irányelvek alapján végez. A tanácsadás
célja, hogy az örökbe fogadni szándékozó szülő — a személyisége és családstruktúrája alapján — a szakértővel együtt
megalapozott döntést tudjon hozni arról, alkalmas-e örökbefogadónak.
(2) Ha az örökbe fogadni szándékozó szülő házasságban
él, házastársa is részt vesz a tanácsadáson. Ha a szakértő
indokoltnak tartja, az örökbe fogadni szándékozó szülő
saját gyermeke is jelen lehet a tanácsadáson.
(3) A tanácsadást követően a szakértő az örökbe fogadni
szándékozó szülő alkalmasságára vonatkozó megállapításait megküldi az örökbe fogadni szándékozó szülő lakóhelye szerint illetékes területi gyermekvédelmi szakszolgálatnak.
(4) Ha a szakértő az örökbe fogadni szándékozó szülő
által történő örökbefogadást nem javasolja, az örökbe
fogadni szándékozó szülő kérelmére a gyámhivatal által
kirendelt igazságügyi szakértő megismétli a tanácsadást.
Örökbefogadói tanfolyam 14. § (1) Az örökbefogadói tanfolyam célja a résztvevők megismertetése az örökbefogadás társadalmi és jogi hátterével,
az örökbe fogadható gyermekek speciális helyzetével és az
örökbefogadással együtt járó konfliktusok kezelésének
módjaival.
(2) Az örökbefogadói tanfolyam időtartama 21 óra, ami
a tanfolyamot lezáró, a tanfolyam elvégzését minősítő
összegző beszélgetés 1 órás időtartamát is magába foglalja.
Nem vehet részt az összegző beszélgetésen az, aki a tanfolyam során több, mint 3 óráról hiányzott.
(3) A tanfolyamot vezető képzőkre az 5. § (4) bekezdésében foglaltak az irányadók.
(4) Az örökbefogadói tanfolyam részletes tematikáját a
7. számú melléklet tartalmazza.
(5) Az örökbefogadói tanfolyamon résztvevők a tanfolyam sikeres elvégzéséről a tanfolyamot szervező által
kiadott tanúsítványt kapnak. A tanúsítványban szereplő
tanfolyami képzettség megnevezése: örökbefogadó szülő.
Záró rendelkezések 15. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 3. napon lép
hatályba, rendelkezéseit a hatálybalépése után indult tanfolyamok során kell alkalmazni.
(2) Mindazokat, akik e rendelet hatálybalépése előtt
eredményesen vettek részt helyettes szülők, nevelőszülők,
családi napközit működtetők részére szervezett tanfolyamokon, úgy kell tekinteni, hogy eleget tettek a jogszabályban előírt tanfolyami kötelezettségüknek.
(3) Örökbefogadói tanácsadáson és tanfolyamon azoknak az örökbe fogadni szándékozó személyeknek kell részt
venniük, akik e rendelet hatálybalépésekor nem rendelkeznek jogerős gyámhatósági határozattal arra vonatkozóan,
hogy az örökbefogadásra alkalmasak.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott személyekkel
esnek egy tekintet alá azok az örökbe fogadni szándékozó
személyek, akik az alkalmasságukat megállapító jogerős
határozat érvényességi idejének meghosszabbítása iránt
nyújtanak be kérelmet.
Dr. Csehák Judit s. k.,
egészségügyi, szociális és családügyi miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
36/2014. (I. 30.) NVB határozata.  A Nemzeti Választási Bizottság Szepessy Zsolt, az Összefogás Párt (székhely: 2000 Szentendre, Ady E. u. 1. III/14.) elnöke (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: A Nemzeti Választási Bizottság
„Egyetért-e Ön a paksi atomerőmű bővítésével?”
kérdést tartalmazó aláírásgyűjtő ív hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani a Nemzeti Választási Bizottságnál (1054 Budapest, Alkotmány u. 3.; levélcím: 1397 Budapest, Pf. 547;
fax: 06-1-795-0304). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. A beadványozó 2014. január 15-én aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be a Nemzeti Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998.  évi III.  törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából.
A népszavazás kezdeményezéséről, az  európai polgári kezdeményezésről, valamint a  népszavazási eljárásról
szóló 2013.  évi CCXXXVIII.  törvény 94.  § (1)  bekezdése szerint a  törvény hatálybalépését megelőzően benyújtott
népszavazási kezdeményezés során – a  (2)  bekezdésben meghatározott kivétellel – a  benyújtáskor alkalmazandó
rendelkezéseket kell alkalmazni.
Az országos népszavazás során alkalmazandó aláírásgyűjtő ív tartalmát a  választási eljárásról szóló 1997.  évi
C. törvény (a továbbiakban: régi Ve.) 118. § (3)–(5) bekezdései, mintáját a régi Ve. 153. § (1) bekezdés e) pontjában
foglalt felhatalmazás alapján a  választási eljárásról szóló 1997.  évi C.  törvénynek az  országos népszavazási
kezdeményezésen és az  országos népi kezdeményezésen történő végrehajtásáról szóló 11/2008 (III. 1.)
ÖTM  rendelet (a  továbbiakban: ÖTM rendelet) melléklete határozza meg. Az  Alkotmánybíróság – a  Nemzeti
Választási Bizottság által jelen országos népszavazási kezdeményezésre irányuló ügyben is irányadónak tekintett –
a  49/2008. (IV. 22.) határozatában megállapította, hogy az  Nsztv. 3.  § (1)  bekezdése alapján a  népszavazás
kitűzésére irányuló állampolgári kezdeményezés támogatására a  hitelesített mintapéldánnyal megegyező
aláírásgyűjtő íveken lehet aláírást gyűjteni. A  Ve. 118.  § (1)  bekezdése hasonló rendelkezést tartalmaz, amely
kimondja, hogy aláírásokat csak a  hitelesítési záradékkal ellátott aláírásgyűjtő ív másolatával lehet megkezdeni.
Ezekből a rendelkezésekből az következik, hogy az aláírásgyűjtő ív mintapéldányát olyan formában kell benyújtani
hitelesítésre, hogy az alkalmas legyen az aláírásgyűjtésre. Az Alkotmánybíróság – jelen ügyben szintén irányadó –
a 25/2004. (VII. 7.) határozatában megállapította továbbá, hogy a Ve. 118. §-a, mely meghatározza az aláírásgyűjtő
ív kötelező adattartalmát, egyúttal kizárja azt, hogy az aláírásgyűjtő íven más adat is szerepeljen. A jogszabály tehát
egyértelműen kizárja annak lehetőségét, hogy az országos népszavazási kezdeményezés tárgyát képező kérdésen
túl az aláírásgyűjtő íven más egyéb szöveg vagy adat is szerepeljen.
A Nemzeti Választási Bizottság megállapítja, hogy a beadványozó által benyújtott aláírásgyűjtő ív a népszavazásra
javasolt kérdéseken túl a  beadványozó személyes adataival kitöltésre került. Mindezek alapján a  Bizottság
megállapítja, hogy a  hitelesítésre benyújtott aláírásgyűjtő ív mintapéldánya nem felel meg a  régi Ve. 118.  §
(3)  bekezdésében meghatározottaknak, valamint az  ÖTM rendelet mellékletében lévő mintának, ugyanis azon
többlettartalom található.
A Nemzeti Választási Bizottság – az  Nsztv. 10.  § e)  pontja alapján – mivel az  aláírásgyűjtő ív nem felel meg
a  választási eljárási törvényben foglalt követelményeknek – az  aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését
megtagadta.
II. A határozat a választási eljárásról szóló 2013. évi XXXVI.  törvény 349. § (1) bekezdés c) pontján és (2) bekezdésén,
a  népszavazás kezdeményezéséről, az  európai polgári kezdeményezésről, valamint a  népszavazási eljárásról
szóló 2013. évi CCXXXVIII. törvény 94. § (1) bekezdésén, az Nsztv. 2. §-án, a 3. § (1) bekezdésén, a 10. § e) pontján,
a  régi Ve. 118.  § (1) és (3)–(5)  bekezdésein, a  124/A.  § (3)  bekezdés b)  pontján, a  153.  § (1)  bekezdés e)  pontján,
az ÖTM rendelet mellékletén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás a régi Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén, az illetékekről
szóló tájékoztatás az 1990. évi XCIII. törvény 37. § (1) bekezdésén, 39. § (3) bekezdés d) pontján, 42. § (1) bekezdés
g) pontján, valamint a 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Budapest, 2014. január 27. Dr. Patyi András s. k.,
 a Nemzeti Választási Bizottság elnöke


text:
11/2016. (IV. 21.) MvM rendelete a Magyar Nemzeti Vidéki Hálózatról.
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes
kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény 81. § (3) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás alapján,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 4.  § 7.  pontjában meghatározott
feladatkörömben eljárva,
a Kormány tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 65.  § 1.  pontjában meghatározott
feladatkörében eljáró földművelésügyi miniszterrel egyetértésben
a következőket rendelem el:
1. A Magyar Nemzeti Vidéki Hálózat célja 1. § A  Magyar Nemzeti Vidéki Hálózat (a  továbbiakban: MNVH) célja a  vidékfejlesztésben érintett kormányzati,
önkormányzati és társadalmi szervezetek, szakmai testületek, gazdálkodó tevékenységet végző szervezetek
információs és együttműködési hálózatba szervezése, és tevékenységük összehangolása a  vidék társadalmigazdasági fejlődése, a  felzárkóztatás, valamint a  támogatási források hatékony felhasználása érdekében, továbbá
az MNVH szolgáltatásainak széles körben történő hozzáférhetővé tétele. A hálózatépítés az Európai Mezőgazdasági
Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az  1698/2005/EK tanácsi rendelet
hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
(a  továbbiakban: 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet) 54.  cikk (2)  bekezdése szerinti célokat
szolgálja.
2. Az MNVH feladatai 2. § (1) Az MNVH
a) szolgáltató, információs feladatai keretében
aa) megszervezi a szakmai tapasztalatok és know-how cseréjét,
ab) segíti a módszertani tapasztalatcserét,
ac) terjeszti a legjobb gyakorlatokat,
ad) szakmai képzési és továbbképzési programokat szervez,
ae) LEADER támogató egységet működtet;
b) kommunikációs feladatai keretében
ba) kapcsolatot tart a  Magyarország 2014–2020 Vidékfejlesztési Programja (a  továbbiakban: VP)
végrehajtásához kötődő szervezetekkel és elősegíti a közöttük lévő kapcsolattartást,
bb) általános tájékoztatást nyújt a VP-vel kapcsolatban,
bc) kiépíti és kezeli a legjobb gyakorlatok felsorolását tartalmazó projektadatbázist,
bd) kiépíti és kezeli a nemzetközi joggyakorlatot tartalmazó adatbázist;
c) nemzetközi és térségközi kapcsolatokhoz kötődő feladatai keretében
ca) segítséget nyújt a térségközi és nemzetek közötti kooperációhoz,
cb) tanulmányutakat, képzéseket szervez,
cc) elősegíti a többszereplős fejlesztéseket, együttműködési hálózatok kialakítását,
cd) tájékoztatást nyújt a  vidéki szervezetek és szereplők számára a  hazai és nemzetközi fejlesztési
források által nyújtott támogatási lehetőségekről,
ce) biztosítja az  Európai Vidékfejlesztési Hálózattal (a  továbbiakban: EVH) és Európai Innovációs
Partnerségi Hálózattal (a továbbiakban: EIP-hálózat) való együttműködést.
 (2) Az  MNVH feladatai végrehajtására cselekvési tervet készít, mely az  MNVH 1305/2013/EU európai parlamenti és
tanácsi rendelet 54. cikk (3) bekezdés b) pontja szerint kialakítandó munkaterve.
(3) Az MNVH cselekvési tervére vonatkozó javaslatot az Elnökség készíti elő és a VP Irányító Hatóság (a továbbiakban: IH)
vezetője hagyja jóvá.
3. Az MNVH szolgáltatásainak igénybevétele 3. § (1) Az  MNVH szolgáltatásainak igénybevétele regisztráció alapján lehetséges. Bármely személy vagy szervezet
– ideértve az együttműködéseket, vidéki fejlesztéspolitikai szerveződéseket is – jogosult regisztrálni.
(2) Regisztrálni az MNVH honlapján közzétett regisztrációs adatlap elektronikus úton történő kitöltésével és a kérelem
elektronikus úton való véglegesítésével lehet.
(3) A  közhiteles nyilvántartásba nem vett szervezetek, szerveződések a  regisztráció során kötelesek létrehozásukat,
együttműködésük területét és tartalmát, a  kapcsolattartásra vonatkozó felhatalmazást szabályozó megállapodás
másolatát csatolni.
(4) A regisztráltak adatait az Állandó Titkárság tartja nyilván.
 (5) A regisztrált az MNVH honlapján bármikor törölheti regisztrációját.
4. Az MNVH szervezete 4. § (1) A Tanács az MNVH javaslattevő, támogató szerveként
a) segíti, hogy az MNVH céljairól, tevékenységéről, egyes programjairól az érintett személyek, szervezetek minél
szélesebb körben értesüljenek,
b) véleményezi a cselekvési tervet, valamint a cselekvési terv végrehajtásáról szóló beszámolót,
c) javaslatot tehet az Elnökségnek a cselekvési terv keretében megvalósuló programokra.
(2) A Tanács 20 tagból áll. A Tanács tagjait az IH vezetője kéri fel. A Tanács tagjait a vidékfejlesztésben érintett szakmai
szervezetek, érdekképviseleti szervezetek, a  vidékfejlesztéssel foglalkozó tudományos kutatók és szakértők közül
lehet felkérni.
(3) Az IH vezetője a Tanács tagjait indokolás nélkül visszahívhatja.
 (4) A Tanács évente legalább egy alkalommal ülésezik. A Tanács üléseit az MNVH elnöke (a továbbiakban: Elnök) hívja
össze és az Elnök vezeti. A Tanács működésének szabályait ügyrendbe kell foglalni. Az ügyrendet a Tanács fogadja el,
és az IH vezetője hagyja jóvá.
5. § (1) Az MNVH céljainak megvalósításáért az Elnökség felelős. Az Elnökség feladatkörében eljárva
a) elfogadja az MNVH cselekvési tervére vonatkozó javaslatot,
b) meghozza az  MNVH jogszabályban foglalt feladataihoz és a  cselekvési terv végrehajtásához szükséges,
feladatkörébe tartozó döntéseket és figyelemmel kíséri a döntések végrehajtását,
c) javaslatot tesz az MNVH költségvetési forrásaiból finanszírozandó egyes programokra,
d) évente beszámolót készít a cselekvési terv végrehajtásáról az IH vezetőjének,
e) az  Európai Vidékfejlesztési Hálózat és az  Európai Innovációs Partnerségi Hálózat szervezeti felépítésének és
működésének megállapításáról és a 2008/168/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló 2014. november
20-i, 2014/825/EU bizottsági végrehajtási határozat szerint a  Vidékfejlesztési Hálózatok Közgyűlésébe
valamint a  Vidéki Hálózatok Irányítócsoportjába tagot delegál, a  delegált tagot beszámoltathatja és neki
szakmai kérdésekben állásfoglalást adhat.
(2) Az Elnökség 9 tagú, tagjait – köztük az Elnököt – az agrár-vidékfejlesztésért felelős miniszter kéri fel.
 (3) Az  Elnökség üléseit az  IH vezetője hívja össze, aki, vagy az  általa delegált személy azon tanácskozási joggal vesz
részt.
 (4) Az Elnökség tagjainak megbízatása a kinevezéstől számított öt évre szól. Az Elnökség tagját a miniszter indokolás
nélkül visszahívhatja és helyette más tagot nevezhet ki.
 (5) Az Elnökség működésének szabályairól ügyrendet fogad el, amelyet az IH vezetője hagy jóvá.
 (6) Az Elnökség tagjait tiszteletdíj illeti meg, amelynek mértékét az  IH vezetője állapítja meg. Az Elnökség tagjai eseti
jelleggel költségtérítésre lehetnek jogosultak, amelynek részletes szabályait az ügyrend tartalmazza.
6. § (1) Az Elnök személye jeleníti meg az MNVH szakmai és társadalmi szervezeteinek egységét.
 (2) Az Elnök feladatkörében eljárva
a) ellátja az MNVH hazai képviseletét,
b) vezeti az Elnökség és a Tanács üléseit.
7. § Az  Állandó Titkárság az  MNVH operatív szerve, amely az  IH önálló szervezeti egységeként működik, és az  alábbi
feladatokat látja el:
a) előkészíti a cselekvési tervre vonatkozó javaslatot,
b) koordinálja az  MNVH regisztrációját, melynek során a  nyilvános adatbázisokban szereplő adatok
összevetésével vizsgálja a  regisztrációt elvégző szervezet adatainak valódiságát, továbbá kétség esetén
jogosult vizsgálni a regisztrált természetes személy személyazonosságát,
c) ellátja a Tanács, és az Elnökség titkársági feladatait, és az ehhez kötődő adminisztrációt,
d) információt közvetít a Tanács, az Elnökség és az MNVH regisztráltjai között,
e) továbbítja a  hozzá beérkező, az  MNVH 2.  § (1)  bekezdés szerinti feladataihoz kapcsolódó javaslatokat
az Elnökség részére,
f ) kapcsolatot tart az MNVH szervezeti egységeivel és egyéb szakmai szervezetekkel,
g) szervezi és ellátja az  MNVH nemzetközi kapcsolataiból adódó feladatokat, különös tekintettel az  EVH és
az EIP-hálózat keretében folyó együttműködésekre,
h) ellátja az  MNVH napi működésével, valamint a  vidékfejlesztési szereplők együttműködésével kapcsolatos
egyéb szakmai feladatokat,
i) részt vesz a LEADER program végrehajtását támogató feladatellátásban,
j) gondoskodik az EVH és az EIP-hálózat keretében folyó szakértői munka, és szakmai eseményeken elérhető,
a regisztráltak számára hasznosítható információ terjesztéséről. 5. Az MNVH feladatainak megvalósítása
8. § Az  MNVH a  működtetéséhez kapcsolódó, az  MNVH-ba regisztráltak és az  MNVH szervei számára nyújtott
szolgáltatásokat a cselekvési tervben meghatározottak szerint az Állandó Titkárságon és az IH-n keresztül nyújtja.
9. § (1) Az  MNVH tevékenysége finanszírozásának forrása a  VP Technikai Segítségnyújtás intézkedése. Az  IH vezetője
az MNVH tevékenységére rendelkezésére álló források felhasználására általános irányelveket határozhat meg.
(2) Az  egyes kifizetési kérelmek vizsgálatát a  Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal megállapodás alapján végzi,
az MNVH pénzügyi ellenőrzését az IH vezetője látja el.
6. Záró rendelkezések 10. § Ez a rendelet a kihirdetését követő negyedik napon lép hatályba.
11. § (1) A rendelet hatálybalépését követő hónap első napján megszűnik a Magyar Nemzeti Vidéki Hálózatról szóló 36/2010.
(XI. 30.) VM rendelet [a továbbiakban: 36/2010. (XI. 30.) VM rendelet] alapján megválasztott MNVH Tanácsának és
Elnökségének megbízatása.
(2) Az  e  rendelet hatálybalépését megelőzően regisztrált személyek, szervezetek regisztrációjának fennállását
e rendelet hatálybalépése nem érinti.
12. § Ez  a  rendelet az  Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról
és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai
parlamenti és tanácsi rendelet 54. cikkének végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg.
13. § Hatályát veszti a 36/2010. (XI. 30.) VM rendelet.
Lázár János s. k.,
 Miniszterelnökséget vezető miniszter


text:
240/2003. (XII. 17.) Korm. rendelete a kincstári elszámolások beszámolási és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól.
A Kormány az államháztartásról szóló, többször módosított 1992. évi XXXVIII. törvény (a továbbiakban:
Áht.) 124. §-ának (2) bekezdésének a), b), f) és h) pontjaiban foglalt felhatalmazás alapján a következő rendeletet
alkotja:
A rendelet hatálya 1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed a Magyar Államkincstár
(a továbbiakban: Kincstár) — Áht. 18/B. §-ában meghatározott — feladatkörébe tartozó pénzforgalmi és pénzforgalom nélkül teljesülő
a) kincstári ügyfelek elszámolásaira,
b) nemzetgazdasági elszámolásokra, és azok könyvvezetésére.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak együttesen kincstári
beszámolásra kötelezettek.
(3) E rendelet alkalmazásában nemzetgazdasági elszámolásnak a központi költségvetés közvetlen kiadásai és
bevételei minősülnek, ide nem értve a központi költségvetési szervek saját bevételeit és az azok terhére teljesített
kiadásait.
Beszámolási kötelezettség 2. § A kincstári éves beszámolási kötelezettség célja, hogy a
költségvetés teljesítéséről, a költségvetési hiány finanszí
rozásáról, a követelések és a kötelezettségek alakulásáról,
valamint a pénzügyi helyzet változásáról a valóságnak megfelelő, a számvitelről szóló 2000. évi C. törvényben
(a továbbiakban: Tv.) meghatározott alapelvek szerint, e
rendeletben foglalt könyvvezetéssel alátámasztott információk álljanak rendelkezésre.
3. § A kincstári éves beszámoló részei:
a) a központi költségvetés közvetlen bevételeinek és
kiadásainak mérlege,
b) a finanszírozási mérleg,
c) a nemzetgazdasági elszámolások könyvviteli
mérlege,
d) a kiegészítő melléklet. 4. § A kincstári éves beszámoló mérlegeinek fordulónapja
december 31. A mérlegeket a tárgyévet követő év május
31-éig kell elkészíteni. A kincstári éves beszámolót a
Kincstár elnöke írja alá és küldi meg a pénzügyminiszter
részére.
5. § Az Áht. 18/B. §-a (1) bekezdésének a) pontjában előírt
zárszámadás előkészítésével kapcsolatos feladat teljesítése
e rendelet 3. §-ában foglaltak összeállításával valósul meg.
6. § A központi költségvetés közvetlen bevételeinek és kiadásainak mérlegét az adott évi költségvetési törvény éves
mérlege alapján kell összeállítani. A mérleg előirányzatra
(eredeti és módosított) és teljesítésre vonatkozó adatokat
tartalmaz.
7. § (1) A finanszírozási mérleg tartalmazza:
a) a tárgyévi folyó bevételek és folyó kiadások összesí
tett forgalmát, illetve azok egyenlegét, b) az aktív és a passzív pénzügyi műveletek forgalmát,
illetve azok egyenlegét,
c) a központi költségvetés finanszírozási igényét befolyásoló egyéb tételeket,
d) a finanszírozási célú műveletek forgalmát, illetve
azok egyenlegét,
e) a kincstári pénzeszközök állományának változását. (2) A finanszírozási mérleget az 1. számú melléklet szerint kell összeállítani.
8. § A nemzetgazdasági elszámolások könyvviteli mérlegét a
2. számú melléklet szerint kell összeállítani.
9. § A 6—8. §-ok szerinti mérlegeket a 14. § (2) bekezdése
szerinti főkönyvi kivonat, valamint az analitikus és kiegészítő nyilvántartások adatai alapján kell elkészíteni.
10. § (1) A kiegészítő melléklet számszerű adatokat és szöveges magyarázatokat tartalmaz. Ugyancsak a kiegészítő
melléklet részét képezi a beszámoló adattartalmát meghatározó kitöltési tájékoztató.
(2) A kincstári éves beszámoló kiegészítő melléklete
számszerű adatainak tartalmaznia kell:
a) a tárgyévi költségvetési hiány finanszírozásának, illetve a többlet felhasználásának bemutatását,
b) a központi költségvetés adósságállományának bemutatását, c) az állam által nyújtott hitelek (vásárolt értékpapírok,
lekötött betétek) állományának bemutatását,
d) a központi költségvetés követelései és kötelezettségei állományának alakulását,
e) a letétek állományának alakulását, f) a befektetett eszközök, követelések és értékpapírok
állományának és értékvesztésének alakulását,
g) a kötelezettségvállalások alakulását. (3) A kincstári éves beszámoló kiegészítő melléklete
szöveges magyarázatának legalább a következőket kell tartalmaznia:
a) a számviteli politikában és az alkalmazott értékelési
eljárásokban bekövetkezett változásokat,
b) a számviteli alapelvek sajátos érvényesülését és azok
indokolását,
c) minden olyan kiegészítő adatot, amely a beszámolót
egyértelművé teszi, és a megbízható, valós összkép kialakításához szükséges.
11. § (1) A tárgyévi költségvetési hiány finanszírozásának,
illetve a többlet felhasználásának bemutatását a 3. számú
melléklet szerint kell elkészíteni. A melléklet finanszírozási
forrásfajtánként, lejárat és hitelezőnkénti tagolásban tartalmazza a hiányt.
(2) A központi költségvetés adósságából a tőketartozás
állományának alakulását a 4. számú melléklet szerint kell
összeállítani. A melléklet a központi költségvetés adósságát fajtánként, lejárat és hitelezők szerinti tagolásban tartalmazza.
(3) Az 5. számú mellékletnek megfelelő formában kell
bemutatni az állam által nyújtott hitelekből, értékpapírok
vásárlásából és betétek elhelyezéséből származó követelést. A melléklet a követeléseket fajtánként, lejárat szerinti
bontásban tartalmazza.
(4) A 6. számú mellékletnek megfelelően kell kitölteni a
központi költségvetés követelései és kötelezettségei állományának alakulását.
(5) A 9. számú mellékletnek megfelelő formában kell
bemutatni a letétek állományának alakulását.
(6) A 10. számú mellékletnek megfelelő formában kell
bemutatni a befektetett eszközök, követelések és értékpapírok értékvesztésének alakulását.
(7) A 11. számú melléklet szerint kell bemutatni a kötelezettségvállalások alakulását.
Könyvvezetési kötelezettség 12. § (1) A Kincstár az 1. §-ban meghatározott tevékenységek
elszámolásait a kettős könyvvitel rendszerében vezeti. A
könyvviteli nyilvántartásokban a pénzforgalmi, a pénzforgalom nélküli elszámolásokat, valamint azok eszközökre
és forrásokra gyakorolt hatását a valóságnak megfelelően,
folyamatosan, zárt rendszerben, áttekinthető formában
kell bemutatni. A könyvviteli nyilvántartásokban az éves
költségvetésről szóló törvényben meghatározott előirányzatokat és az azokban bekövetkezett változásokat, továbbá
azok teljesítését folyamatosan úgy kell rögzíteni, hogy azok
az információs igényeknek megfelelően bármely időpontban megállapíthatók legyenek.
(2) A kettős könyvvitel rendszerében a gazdasági műveleteket idősoros és számlasoros elszámolásban kell feljegyezni.
(3) A kincstári éves beszámolóban a mérlegek összeállításához, valamint az államadósság és az állam által nyújtott
hitelek bemutatásához szükséges információkat a számlarendnek megfelelően vezetett könyvviteli számlák, valamint a számlák adatait alátámasztó analitikus és kiegészítő
nyilvántartások adatai biztosítják.
(4) A könyvviteli számlákhoz kapcsolódó, nem a Kincstár által vezetett analitikus nyilvántartás alapján, a nyilvántartást vezetőknek a Kincstár részére a 8. számú mellékletben szereplő adatok köréről a Kincstár által meghatározott
tartalommal és gyakorisággal kell adatot szolgáltatni. Az
adatszolgáltatás valódiságáért — ideértve az utólagosó
módosításokat és egyeztetéseket is — az adatszolgáltató
felelős.
Számlarend 13. § (1) A Kincstárnak saját számlarendjét a Tv. 161. §-a
alapján a (2)—(9) bekezdésekben foglaltak figyelembevételével kell összeállítania.
(2) Az 1. számlaosztály a befektetett pénzügyi eszközként kimutatott tulajdoni részesedést jelentő befektetések,
hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, hosszú lejáratú
bankbetétek, állam által nyújtott hitelek, kölcsönök nyilvántartására szolgáló számlákat foglalja magában. A részesedések között kell kimutatni a Magyar Állam tulajdoni
részesedését a Magyar Nemzeti Bank Részvénytársaságban (a továbbiakban: MNB), az Állami Privatizációs és
Vagyonkezelő Részvénytársaságban és a nemzetközi pénzügyi szervezetekben.
(3) A 2. számlaosztály a nemzetgazdasági elszámolások
könyvviteli mérlegében a forgóeszközök között kimutatandó követelések és értékpapírok számláit tartalmazza.
(4) A 3. számlaosztályban kell kimutatni a kincstári
körbe tartozók előirányzat teljesítési számláit, a pénztárak,
csekkek, betétkönyvek állományát, a kincstári egységes
számlát, az idegen pénzeszközök számláit, az átvezetési,
valamint az aktív pénzügyi elszámolások kimutatására
szolgáló számlákat.
(5) A 4. számlaosztály tartalmazza a saját tőke, a tartalékok, a hosszú és rövid lejáratú kötelezettségek, az
idegen pénzeszközök forrása számlákat, továbbá a paszszív pénzügyi elszámolások kimutatására szolgáló számlákat. A hosszú lejáratú kötelezettségek között kell kimutatni a kibocsátott kárpótlási jegyek be nem váltott állományát is.
(6) A 8. számlaosztály tartalmazza a nemzetgazdasági
elszámolások törvényben meghatározott kiadási és bevételi előirányzatok teljesítésének kimutatására szolgáló számlákat. A kapcsolódó előirányzatokat az analitikus nyilvántartás tartalmazza.
(7) A 0. számlaosztály azokat a nyilvántartási számlákat
tartalmazza, amelyeken kimutatott tételek a tárgyévi
könyvviteli mérleg adatait közvetlenül nem befolyásolják
(letéti biztosítékok, kötelezettség-, kezesség- és garanciavállalások stb.).
(8) Az 5—7. és 9. számlaosztályokban főkönyvi számlák
nem nyithatók.
(9) Amennyiben a főkönyvi számlákhoz kapcsolódó
analitikus nyilvántartást nem a Kincstár vezeti, akkor a
számlarendnek tartalmaznia kell a nyilvántartást vezető
felelősségét az adatok valódiságáért és az alkalmazott értékelési eljárásokért.
Könyvviteli zárlat 14. § (1) A folyamatos könyvelés kiegészítésére, helyesbítésére, továbbá az egyeztetések érdekében könyvviteli zárlatot
kell készíteni a számlarendben meghatározott módon és
időpontig.
(2) A könyvviteli számlák adataiból legalább negyedévente a 7. számú melléklet szerinti tartalommal főkönyvi
kivonatot kell készíteni.
(3) Év közben a főkönyvi kivonat előirányzati és azok
teljesítési forgalmi adatainak, negyedév végén az állományi számlákra vonatkozóan is egyezniük kell a kapcsolódó analitikus nyilvántartások zárlati adataival, függetlenül attól, hogy azokat a Kincstár vagy más szervezet
vezeti.
15. § (1) Az e rendeletben külön nem szabályozottak tekintetében a Tv., valamint az államháztartás szervezetei beszámolási és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságáról
szóló 249/2000. (XII. 24.) Korm. rendelet előírásait kell
megfelelően alkalmazni, különösen a számviteli politikára,
a (2)—(10) bekezdések figyelembevételével az értékelési
szabályokra, a 13. §-ban foglaltakkal együtt a számlarendre
és könyvviteli zárlatra, a bizonylati elvre és bizonylati
fegyelemre, valamint a számviteli bizonylatokra vonatkozóan.
(2) A Kincstár a valutakészletét, a devizakészletét, a
külföldi pénzértékre szóló devizakövetelését és kötelezettségét — ideértve a devizában fennálló tulajdoni részesedést jelentő befektetést, valamint hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt is — annak bekerülésekor, keletkezésekor — az ügylet jellegétől függően — az MNB által közzétett hivatalos devizaárfolyamon köteles a könyveibe
felvenni.
(3) A külföldön kibocsátott kötvények esetében az állomány számbavételénél a devizában kifejezett névértéknek
a tranzakció napjának megfelelő, az MNB tárgynapi hivatalos devizaárfolyamán átszámított forintértéke tekintendő bekerülési értéknek.
(4) A Kincstár számlarendjében köteles szabályozni,
hogy a (2)—(3) bekezdés szerinti árfolyamon — az (5) bekezdésben foglaltakon túlmenően — milyen időszakonként (naponta, havonta) értékeli át a valutakészleteit és a
devizakészleteit, valamint a külföldi pénznemben fennálló
követeléseit és kötelezettségeit — ideértve a devizában
fennálló tulajdoni részesedést jelentő befektetést, valamint hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt is — forintértékre.
(5) A Kincstár a nemzetgazdasági elszámolások könyvviteli mérlegében szereplő valutakészletet, devizakészletet, valamint a külföldi pénznemben fennálló követeléseket és kötelezettségeket — ideértve a devizában fennálló
tulajdoni részesedést jelentő befektetést, valamint hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt is — az MNB által közzétett, az év utolsó napján érvényes hivatalos devizaárfolyamon köteles értékelni.
(6) A (4) bekezdés miatti értékelésből eredő, valamint a
külföldön kibocsátott kötvény tranzakciók adott külföldi
bank kötés napján érvényes tényleges árfolyama és az
(5) bekezdés szerinti árfolyam közötti különbözet elszámolására elkülönített főkönyvi számlákat kell vezetni. Év
végén, a nemzetgazdasági elszámolások könyvviteli mérlegében az árfolyam-különbözetet — kivéve a valuta-, devizakészlet árfolyam-különbözetét — tőkeváltozásként kell
kimutatni. Az MNB-nél elhelyezett hitelcélú devizabetét
árfolyam-különbözetét a tőkeváltozással szemben kell elszámolni. Az elszámolás és a számlavezetés szabályait a
Kincstár számlarendjében kell rögzíteni.
(7) A határidős követelések és kötelezettségek állományát, amíg a szerződésben rögzített határidő be nem következik, vagy az ügyletet le nem zárják, mérlegen kívüli tételként kell kimutatni.
(8) A devizakötelezettségek árfolyamkockázatára kötött fedezeti swap ügyletek eredménye az adott kötelezettségek állományát növeli, illetve csökkenti.
(9) A devizaadósság állomány árfolyamkockázatára
kötött határidős ügyletek pénzügyileg realizált értéke
az adott kötelezettségek állományát növeli, illetve csökkenti.
(10) A tulajdoni részesedést jelentő befektetéseknél,
valamint a hitelviszonyt megtestesítő, egy évnél hosszabb
lejáratú értékpapíroknál, követeléseknél (különös tekintettel a belföldi és külföldi kormányzati követelésekre) a
Tv. 54—56. §-a szerint értékvesztést kell elszámolni. A követeléseknél az értékvesztés elszámolása nem minősül követelés elengedésnek, illetve törlésnek.
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK Hatálybalépés 16. § (1) Ez a rendelet 2004. január 1-jén lép hatályba. A
rendelkezéseit először a 2004. évi kincstári éves beszámoló
összeállítása során kell alkalmazni.
(2) E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát
veszti az Államháztartási Hivatal beszámolási és könyvvezetési kötelezettségéről szóló 253/2000. (XII. 24.) Korm.
rendelet azzal, hogy rendelkezéseit a 2003. évről készített
kincstári éves beszámolóra még alkalmazni kell.
A miniszterelnök helyett: Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter


text:
145/2010. (VII. 14.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság által országos népszavazás kezdeményezésére irányuló aláírásgyűjtő ív és az azon szereplő kérdés hitelesítése tárgyában hozott határozat ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 340/2009. (VII. 22.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján kifogás érkezett
az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 340/2009. (VII. 22.) OVB határozata
(a továbbiakban: OVBh.) ellen.
A kifogástevő 2009. július 8-án országos népszavazás kezdeményezésére irányulóan aláírásgyűjtő ív mintapéldányát
nyújtotta be, amelyen az alábbi kérdés szerepelt: „Egyetért-e azzal, hogy az országgyűlés módosítsa a pártok
működéséről és gazdálkodásáról szóló törvényt, hogy a pártok országgyűlési képviselőnek csak független jelöltet
állíthassanak?”
Az OVB az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadta. Megállapította, hogy a kezdeményezés nem
felel meg az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.)
13. § (1) bekezdésében foglaltaknak, mely szerint „[a] népszavazásra feltenni kívánt konkrét kérdést úgy kell
megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni.”
Az OVB érvelése szerint a kezdeményezésben szereplő kérdés értelmezése mind a választópolgárok, mind pedig
a jogalkotó számára „nehézkes”, mivel nem egyértelmű, hogy mit jelent a „független jelölt” kitétel, ha azt politikai
pártok állítják. Az OVBh. indokolása ezzel összefüggésben utalt arra, hogy a Ve. értelmében az országgyűlési
képviselő-választáson az egyéni választókerületben a választópolgárok jelölő szervezetek által állított, valamint
független jelöltekre szavazhatnak. A független jelöltek nem jelölő szervezet képviseletében, hanem önállóan
indulnak. Az OVB továbbá azzal is érvelt, hogy a területi listák és az országos lista tekintetében a kérdés nem
értelmezhető.
Az OVB megállapította továbbá, hogy a kezdeményezésben szereplő kérdés ellentétes a Magyar Köztársaság
Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 3. § (2) bekezdésében foglaltakkal, melynek
értelmében „[a] pártok közreműködnek a népakarat kialakításában és kinyilvánításában.” A testület álláspontja szerint
az aláírásgyűjtő íven szereplő kérdésben megtartott eredményes népszavazás olyan törvény megalkotására kötelezné
az Országgyűlést, amely ellentétes lenne az említett alkotmányi rendelkezéssel, így a törvényi szintű szabályozás
az Alkotmány burkolt módosítását eredményezné.
Az OVB ezzel összefüggésben utalt az Alkotmánybíróság irányadó gyakorlatára [hivatkozott határozatok: 2/1993.
(I. 22.) AB határozat, ABH 1993, 33.; 25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251.; 28/1999. (X. 6.) AB határozat, ABH
1999, 290.; 40/1999. (XII. 21.) AB határozat, ABH 1999, 370.; 50/2001. (XI. 22.) AB határozat, ABH 2001, 359.; 48/2003.
(X. 27.) AB határozat, ABH 2003, 552.], amely szerint alkotmánymódosításra csak az Alkotmányban előírt eljárási
rendben [Alkotmány 24. § (3) bekezdés] kerülhet sor; az Alkotmány nem módosítható népszavazás kitűzésére irányuló
kezdeményezéssel.
Mindezekre tekintettel az OVB – hivatkozással az Alkotmány 3. § (2) bekezdésére, valamint az Nsztv. 10. §-ának
c) pontjára és 13. § (1) bekezdésére – a kérdés hitelesítését megtagadta.
A kezdeményező – a törvényes határidőn belül – kifogást nyújtott be, melyben kérte, hogy az Alkotmánybíróság
utasítsa új eljárásra az OVB-t és „rendelje el” az aláírásgyűjtő ív hitelesítését.
A kifogástevő szerint a kérdés megfelel az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében foglalt törvényi követelménynek, mivel
egyértelműen megjelöli a módosítandó törvényt, és azt is, hogy „abban mi legyen szabályozva.” Álláspontja szerint
a kérdés értelmezésében az Alkotmány 3. § (3) bekezdése „segít eligazodni” ennek értelmében az tekinthető független
jelöltnek, aki nem tagja és nem tisztségviselője pártnak. A kifogástevő utalt arra, hogy a kezdeményezés arra irányul,
hogy a jelölt „ne függjön senkitől”, „ne legyen párttag”, ami nem érinti a pártok azon jogát, hogy független jelöltet
továbbra is támogathatnak. Utalt továbbá arra is, hogy a kérdés nem érinti a területi listákat és az országos listát,
így álláspontja szerint ezt „nem is kell a népszavazásra feltenni kívánt kérdés tekintetében figyelembe venni.”
A kifogástevő kifejtette, hogy megtévesztőnek tartja az OVB-nek azt a hivatkozását, amely szerint „»[a] Ve. alapján
az országgyűlési képviselő-választáson az egyéni választókerületekben van lehetőség jelölő szervezetek által állított
jelöltekre valamint független jelöltekre szavazni.«” Nézete szerint ugyanis a jelölő szervezetek által állított jelölt és
a független jelölt lehet egy és ugyanaz a személy; „nincs lényegi különbség, mivel a jelölő szervezetek, (a jelölő
szervezetek; mondjuk ki, a pártok, mivel más szervezet nem állíthat jelöltet) is támogathatnak-állíthatnak független
jelöltet, mivel ezt a törvény nem tiltja!”
A kifogástevő vitatta az OVBh. azon megállapítását is, hogy a kezdeményezésben szereplő kérdés burkolt
alkotmánymódosítást eredményezne. Véleménye szerint a kérdés nem zárja ki a pártokat a jelöltállításból, a pártok
bármikor „indíthatnak”, „támogathatnak” független jelöltet, így továbbra is részt vesznek a népakarat kialakításában és
kinyilvánításában. A kifogástevő érvelése szerint a kezdeményezésben szereplő kérdés az abban megjelölt törvény
és nem az Alkotmány módosítására irányul, az említett törvény népszavazás alapján történő módosítását pedig
az Alkotmány nem tiltja, így ez okból is megalapozatlan az OVB idézett határozati indokolása.
II. A kifogás nem megalapozott.
Az Alkotmánybíróságnak a jelen ügyben irányadó hatáskörét az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény
1. § h) pontjában foglaltaknak megfelelően a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróságnak a kifogás alapján
lefolytatott eljárása jogorvoslati eljárás. Ennek során az Alkotmánybíróság – alkotmányos jogállásával és
rendeltetésével összhangban – a beérkezett kifogás keretei között azt vizsgálja, hogy az aláírásgyűjtő ív és
a népszavazásra szánt kérdés megfelel-e a jogszabályi feltételeknek, és hogy az OVB az aláírásgyűjtő ív hitelesítési
eljárásában az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően járt-e el.
Az Alkotmánybíróság – az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve – a kifogást nem találta
megalapozottnak. Ezért a 340/2009. (VII. 22.) OVB határozatot az abban foglalt indokok helyességére tekintettel,
azonos indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság a Ve. 130. §-ában meghatározott hatáskörében eljárva – jogorvoslati fórumként – az OVB
kifogással támadott határozatát vizsgálja felül. Mivel az Alkotmánybíróság döntése szerint a kérdésről nem tartható
népszavazás, a határozatot érintő egyéb kifogásokkal az Alkotmánybíróság érdemben nem foglalkozott.
Az Alkotmánybíróság a határozat közzétételét az OVB határozatának a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. július 13. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
150/2010. (VII. 14.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottságnak országos népszavazás aláírásgyűjtő íve mintapéldányának, illetve az azon szereplő kérdés hitelesítésével kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott kifogás tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 171/2010. (III. 18.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. 1. Az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) a 171/2010. (III. 18.) OVB határozatával megtagadta egy
országos népszavazás aláírásgyűjtő ívének hitelesítését. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt arról, hogy az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdésének d) és
m) pontjában foglalt esetekben – jogszabálysértés esetén – az érintett a köztársasági elnök határozatának bírósági
felülvizsgálatát kérhesse?”. Az OVB a határozatában részletesen kifejtette álláspontját, miszerint ahhoz, hogy
a köztársasági elnök határozatának bírósági felülvizsgálata lehetővé váljon, az Alkotmány módosítására lenne szükség.
Az Alkotmány ugyanis kifejezetten nevesíti a köztársasági elnök felelősségre vonásának rendjét. Az OVB szerint
a kérdés nem is egyértelmű, „a választópolgártól nem várható el a (…) jogszabályhelyek pontos és teljeskörű
ismerete”, melyből „kifolyólag a választópolgár nem tudja, hogy milyen tartalmú szabály megváltoztatását támogatná
aláírásával”. Az OVB ezért a népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban:
Nsztv.) 10. § b) pontja alapján, mivel a kérdésben nem lehet országos népszavazást tartani és a 10. § c) pontja alapján,
mivel a kérdés megfogalmazása nem felel meg a törvényben foglalt feltételeknek, a kérdés hitelesítésének
megtagadásáról döntött.
2. A 171/2010. (III. 18.) OVB határozat a Magyar Közlöny 2010. évi 39. számában, 2010. március 18-án jelent meg.
A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése szerint az OVB-nek
az aláírásgyűjtő ív, illetőleg a konkrét kérdés hitelesítésével kapcsolatos döntése elleni kifogást a határozat
közzétételét követő tizenöt napon belül lehet benyújtani. A határozat ellen 2010. április 1-jén a kezdeményezők
nyújtottak be kifogást.
A kifogást tevők beadványukban kifejtették, hogy az Alkotmány 8. §-a, az 50. § (1) és (2) bekezdése, valamint
az 57. § (5) bekezdése értelmében egy döntés jogszerűségének megítélése az igazságszolgáltatásra tartozik, amiből
az Alkotmány konkrét, kizáró rendelkezésének hiányában következik, hogy a feltett kérdés nem olyan, amely
az Alkotmány módosítását igényelné, s nem tartozik az ún. tiltott kérdések közé sem. A kifogást tevők álláspontja
szerint a köztársasági elnök határozata elleni jogorvoslat szabályozása az Alkotmány 57. § (5) bekezdéséből
következően az Országgyűlés kifejezett törvényhozási hatásköre. Az OVB határozatát a kifogást tevők a miatt is
jogszabálysértőnek találták, mert a jóhiszemű és rendeltetésszerű joggyakorlást sérti az, hogy az OVB
megalapozatlanul hivatkozott arra, hogy a kérdésre adandó válaszhoz szükséges jogi hátteret a választópolgárok nem
ismerik. Minderre tekintettel kezdeményezték az OVB kifogásolt határozatának megsemmisítését és az OVB új
eljárásra utasítását.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB
az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően
járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság e hatáskörében eljárva is
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el feladatát [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999,
251, 256.].
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni kívánt kérdés az Alkotmány módosítását
igényelné. Nem tartotta egyértelműnek az OVB a kérdés megfogalmazását sem, különös tekintettel az Alkotmánynak
a további, külön jogszabályokra való hivatkozásai miatt. Az OVB határozatában foglalt ezen indokolással egyetértve
az Alkotmánybíróság a kifogást nem találta megalapozottnak, és a 171/2010. (III. 18.) OVB határozatot az abban foglalt
indokok helyességére tekintettel, ugyanazon indokok alapján helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. július 13. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke


text:
1301/2017. (VI. 7.) Korm. határozata a központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak 2017. kompenzációjához szükséges előirányzatátcsoportosításról.
A Kormány az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (2)  bekezdésében biztosított jogkörében
a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.) 4.  §
(1) bekezdése szerinti céltartaléknak a központi költségvetési szerveknél foglalkoztatottak 2017. évi kompenzációja
finanszírozása érdekében történő felhasználása céljából 10 707 847 ezer forint egyszeri átcsoportosítását rendeli
el a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 32. Központi kezelésű előirányzatok cím, 3. Céltartalékok alcím,
1. Közszférában foglalkoztatottak bérkompenzációja jogcímcsoport terhére, az 1. melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
7/2015. (II. 20.) EMMI utasításhoz AZ EMBERI ERŐFORRÁS TÁMOGATÁSKEZELŐ SZERVEZETI ÉS MŰKÖDÉSI SZABÁLYZATA I. Fejezet AZ EMBERI ERŐFORRÁS TÁMOGATÁSKEZELŐ JOGÁLLÁSA ÉS ALAPADATAI 1. Az Emberi Erőforrás Támogatáskezelő jogállása 1. § (1) Az Emberi Erőforrás Támogatáskezelő (a továbbiakban: Támogatáskezelő) kincstári körbe tartozó, önállóan működő és gazdálkodó központi költségvetési szerv, amelynek költségvetését az emberi erőforrások minisztere (a továbbiakban: miniszter) hagyja jóvá. A Támogatáskezelő alapítója a miniszter, irányító szerve az Emberi Erőforrások Minisztériuma (a továbbiakban: EMMI). A Támogatáskezelő közszolgáltató költségvetési szerv, központi hivatal. (2) A Támogatáskezelő jogi személy. 2. Az Emberi Erőforrás Támogatáskezelő alapadatai 2. § (1) A Támogatáskezelő alapadatai a következők: a) megnevezése: Emberi Erőforrás Támogatáskezelő; b) rövidített elnevezése: EMET; c) hatályos Alapító Okirat kelte, száma: 2013. november 27., 2035/2013/JCIV; d) létrehozásáról rendelkező jogszabály: a Közigazgatási és Igazságügyi Hivatalról szóló 177/2012. (VII. 26.) Korm. utasítás; e) székhelye: 1054 Budapest, Alkotmány utca 25.; A honvédelmi miniszter 7/2015. (II. 20.) HM utasítása a honvédelmi kiállítóhelyek létrehozásáról és működtetéséről, valamint a honvédelmi szervezetek által a HM Hadtörténeti Intézet és Múzeumtól kölcsönzött műtárgyak kezeléséről.
A honvédelemről és a  Magyar Honvédségről, valamint a  különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló 2011. évi
CXIII. törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 290/2011. (XII. 22.) Korm. rendelet 2. § (5) bekezdése alapján a következő
utasítást adom ki:
1. Általános rendelkezések 1. § Az  utasítás hatálya a  Honvédelmi Minisztériumra (a továbbiakban: HM), a  honvédelemért felelős miniszter
(a  továbbiakban: miniszter) közvetlen alárendeltségébe tartozó szervezetekre, a miniszter fenntartói irányítása alá
tartozó köznevelési intézményre, a Katonai Nemzetbiztonsági Szolgálatra (a továbbiakban: KNBSZ), továbbá a Magyar
Honvédség (a továbbiakban: MH) katonai szervezeteire (a továbbiakban együtt: honvédelmi szervezetek) terjed ki.
2. § Az utasítás alkalmazásában
1. csapattörténeti emlékszoba: olyan honvédelmi kiállítóhely, amely a honvédelmi szervezet történetének írásos, képi
és tárgyi emlékeit gyűjti, nyilvántartja és mutatja be, valamint rendelkezik állandó kiállítás befogadására alkalmas
kiállítóteremmel és legalább egy raktárhelyiséggel, továbbá melynek működtetésével kapcsolatos feladatok
a honvédelmi szervezet vezetője által kijelölt személy – munkaköri leírás szerinti – felelősségi körébe tartoznak;
2. fegyvernemi és csapat- vagy intézménytörténeti emlék: olyan történeti értékeket hordozó tárgy, írásos vagy képi
dokumentum, amely hitelesen tükrözi az  adott fegyvernem, honvédelmi szervezet működésének fontosabb
eseményeit, oktatási, kiképzési vagy harci emlékeit, a  haditechnikai eszközökben bekövetkezett változásokat és
kapcsolódik a honvédelmi szervezet hagyományainak folytatásához, valamint annak székhelyéhez;
3. fegyvernemi szakgyűjtemény: olyan honvédelmi kiállítóhely, amely a muzeális intézményekről, a nyilvános könyvtári
ellátásról és a  közművelődésről szóló 1997. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Muz. tv.) 48.  §-a szerinti közérdekű
muzeális gyűjteménynek vagy közérdekű muzeális kiállítóhelynek minősül, és egy fegyvernem, csapatnem, szakcsapat
vagy intézmény történetének írásos, képi vagy tárgyi emlékeit országosan gyűjti, tudományos igénnyel feldolgozza,
nyilvántartja és bemutatja, és rendelkezik azokkal a személyi és tárgyi feltételekkel, amelyeket a muzeális intézmények
működési engedélyéről szóló 2/2010. (I. 14.) OKM rendelet előír;
4. honvédelmi kiállítóhely: a magyar hadtörténelem egy adott időszaka történetének ápolására szolgáló, nem önálló
honvédelmi létesítmény, amely lehet csapattörténeti emlékszoba vagy fegyvernemi szakgyűjtemény;
5. műtárgy: a hadtörténelem jellemző tárgyi, képi, hangrögzített, írásos emlékei és egyéb bizonyítékai, fegyvernemi
és csapat- vagy intézettörténeti emlékek, művészeti alkotások.
2. A honvédelmi kiállítóhelyek létesítésére vonatkozó közös szabályok
3. § (1) A honvédelmi szervezet vezetője, parancsnoka (a továbbiakban együtt: vezető) honvédelmi kiállítóhely létesítésére
irányuló szándék esetén a honvédelmi kiállítóhelyre vonatkozó részletes dokumentációt készít, amely tartalmazza
a) a honvédelmi szervezet megnevezését,
b) a honvédelmi szervezet vezetőjének fenntartásra vonatkozó szándéknyilatkozatát,
c) a létesítendő honvédelmi kiállítóhely méretarányos alaprajzát,
d) a honvédelmi kiállítóhely őrzésvédelme biztosításának leírását,
e) az elhelyezni kívánt vagyontárgyak tételes felsorolását, műtárgyvédelmük, állagmegóvásuk tervét és
f ) a létesítés és a fenntartás hároméves, részletes költségvetési tervét.
(2) A  honvédelmi szervezet vezetője a  részletes dokumentációt szakvélemény kiadása céljából megküldi a  HM
Hadtörténeti Intézet és Múzeum (a továbbiakban: HM HIM) parancsnoka részére.
(3) A HM HIM az indokolással ellátott szakvéleményét a részletes dokumentáció alapján adja ki, amelyben a honvédelmi
kiállítóhely
a) létrehozását támogatja,
b) létrehozását az indokolásban részletezett változtatásokkal támogatja vagy
c) létrehozását nem támogatja.
(4) A  (3) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott tartalmú szakvélemény esetén a honvédelmi szervezet vezetője
a részletes dokumentációt átdolgozhatja, és ismételten megküldheti a HM HIM részére.
3. A fegyvernemi szakgyűjtemény létesítésére vonatkozó külön szabályok
4. § (1) A 3. § (3) bekezdés a) pontja szerinti támogató szakvélemény kiadását követően a KNBSZ kivételével a honvédelmi
szervezet vezetője – az MH katonai szervezetei esetében a Honvéd Vezérkar főnöke (a továbbiakban: HVKF) útján –
kezdeményezi a  HM közigazgatási államtitkáránál (a továbbiakban: HM KÁT) a  fegyvernemi szakgyűjtemény
létesítésének engedélyezését.
(2) A  kezdeményezés a  részletes dokumentációból és a  HM HIM 3.  § (3)  bekezdés a)  pontja szerinti támogató
szakvéleményből áll.
(3) A  fegyvernemi szakgyűjtemény létrehozásáról és fenntartásáról a  HM és a  miniszter közvetlen alárendeltségébe
tartozó szervezetek esetében a HM KÁT, az MH katonai szervezetei vonatkozásában a HVKF intézkedésben rendelkezik.
(4) A 3. § (3) bekezdés a) pontja szerinti támogató szakvélemény kiadását követően a KNBSZ főigazgatója, a honvédelmi
szervezetek esetében pedig a (3) bekezdés szerinti intézkedés kiadását követően a honvédelmi szervezet vezetője
kérelmezi a kultúráért felelős miniszternél a Muz. tv. 39. §-a szerinti működési engedély kiadását.
4. A csapattörténeti emlékszoba létesítésére vonatkozó külön szabályok
5. § (1) A  3.  § (3)  bekezdés a)  pontja szerint támogató szakvélemény kiadását követően a  honvédelmi szervezet vezetője
a csapattörténeti emlékszoba létrehozásához szükséges – a Muz. tv. 39. §-a szerinti – működési engedély kiadását
kérelmezheti.
(2) A  működési engedély átvételét követően a  csapattörténeti emlékszoba létrehozására a  honvédelmi szervezet
vezetője intézkedik.
5. A honvédelmi kiállítóhely működtetése 6. § (1) A  honvédelmi kiállítóhelyek működése személyi, tárgyi és költségvetési feltételeinek biztosítása a  honvédelmi
szervezet feladata.
(2) Az (1) bekezdés szerinti feladat teljesítése során a HM HIM muzeológiai szakfelügyeleti tevékenységet lát el, amelynek
keretében rendszeresen végzi a  honvédelmi kiállítóhelyek működtetésére kijelölt személyek múzeumi szakmai
felkészítését.
6. A műtárgyak kölcsönzése és kezelése 7. § (1) A HM HIM a Muz. tv. 38/A. § (1)–(3) bekezdése szerinti kölcsönzési szerződéssel
a) a honvédelmi kiállítóhelyek műtárggyal történő kiegészítése,
b) a  honvédelmi értékek megőrzése és kifejezése, valamint hagyományápolás (a továbbiakban együtt:
hagyományápolás) és
c) az ideiglenes, legfeljebb 30 napig működő kiállítások ellátása
céljából – a (2)–(5) bekezdésben foglaltakra figyelemmel – a honvédelmi szervezetek részére kölcsönzési díj térítése
nélkül műtárgyakat bocsáthat rendelkezésre.
(2) Természetes személyek részére műtárgy nem kölcsönözhető.
 (3) A kölcsönzési szerződés legfeljebb öt évre köthető meg.
(4) A kölcsönzési szerződésnek a Muz. tv. 38/A. § (1)–(3) bekezdésében meghatározottakon túl tartalmaznia kell, hogy
a  honvédelmi szervezet a  kölcsönadott műtárgyakat csak a  kölcsönzési szerződésben meghatározott célra
használhatja fel.
(5) A  HM HIM a  műtárgykölcsönzéssel kapcsolatban felmerült és indokolt költségeket a  kölcsönvevő honvédelmi
szervezetre átháríthatja. A kölcsönzött műtárgyak állagmegóvása a kölcsönvevő honvédelmi szervezet feladata.
(6) A honvédelmi szervezet által a kiállítóhelye műtárggyal történő kiegészítése céljából kezdeményezett kölcsönzési
kérelmet a HM HIM részére kell megküldeni. Amennyiben a műtárgykölcsönzés múzeumi szakmai szempontból nem
kifogásolható, a HM HIM a kölcsönzési szerződést előkészíti, és arról a honvédelmi szervezetet tájékoztatja.
(7) A  honvédelmi szervezet által a  hagyományápolás vagy ideiglenes kiállítások ellátása céljából kezdeményezett
kölcsönzési kérelmet a  HM HIM-en keresztül kell jóváhagyásra a  HM társadalmi kapcsolatokért felelős helyettes
államtitkár részére felterjeszteni. A  jóváhagyást követően a  HM HIM a  Muz. tv. 38/A.  § (6)  bekezdésében foglaltak
szerint jár el. A kultúráért felelős miniszter hozzájárulása esetén a HM HIM a kölcsönzési szerződést előkészíti, és arról
a honvédelmi szervezetet tájékoztatja.
(8) A  kölcsönzési szerződést a  HM HIM parancsnoka és – a  (10)  bekezdésben meghatározott kivétellel – az  átvevő
honvédelmi szervezet a honvédelmi szervezet vezetője írja alá.
(9) Az MH katonai szervezetei a (6) és (7) bekezdés szerinti kölcsönzési kérelmeket szolgálati úton terjesztik fel.
 (10) A  logisztikai ellátási-utaltsági rend szerint ellátott honvédelmi szervezet (a továbbiakban: ellátott honvédelmi
szervezet) műtárgykölcsönzést – a  (7)  bekezdéstől eltérően – csak az  ellátó honvédelmi szervezeten keresztül
kezdeményezhet a HM HIM-nél. A kölcsönzési szerződést ez esetben a HM HIM az ellátó honvédelmi szervezettel köti
meg, amely az  ellátott honvédelmi szervezet vagy az  annak állományába tartozó személy részére az  igényelt
műtárgyat a 9. § szerint adja át.
8. § (1) A  kölcsönzött műtárgyak átvétele – a  kölcsönzési szerződés alapján – a  HM HIM által kiállított átadás-átvételi
jegyzőkönyv alkalmazásával történik.
(2) Az átadás-átvételi jegyzőkönyvet legalább olyan tartalommal kell összeállítani, hogy az megfelelő alapul szolgáljon
a (4) bekezdésben meghatározott analitikus nyilvántartás felfektetéséhez és vezetéséhez.
(3) A  kölcsönzött műtárgyakat az  átvevő honvédelmi szervezet állományába tartozó, az  átvett műtárgyak kezelésére
írásban kijelölt személy – az  (5)  bekezdésben foglaltak kivételével – az  iktatószámmal ellátott, külön felfektetett
analitikus nyilvántartásába bevételezi. Az analitikus nyilvántartáshoz kapcsolódó bizonylatokat külön iktatólapon kell
nyilvántartani. A műtárgy kezelésére kijelölt személy feladatait a munkaköri leírásában is rögzíteni kell. A kölcsönzött
műtárgyakat az átvevő honvédelmi szervezet az ESZKÖZ program analitikus nyilvántartásában nem szerepeltetheti.
(4) Az analitikus nyilvántartás tartalmazza
a) az alapadatokat, melyek
aa) a honvédelmi szervezet megnevezése,
ab) az analitikus nyilvántartás megnevezése és iktatószáma, és
b) a kölcsönzött műtárgyakkal kapcsolatos adatokat, melyek a műtárgy
ba) megnevezése,
bb) leltári száma,
bc) mennyisége,
bd) értéke,
be) tárolási helye,
bf ) nyilvántartásba vételének és a  9.  § szerinti kiadásának, valamint a HM HIM részére történő
visszaadásának alapjául szolgáló átadás-átvételi jegyzőkönyv nyilvántartási száma,
bg) nyilvántartásba vételének és a bf ) alpont szerinti kiadásának kelte, amely megegyezik az átadás-átvételi
bizonylatok kiállításának dátumával,
bh) nyilvántartásba vételének vagy kiadásának időpontjában fennálló fizikai állapotát rögzítő szakleírás
és képi ábrázolás dokumentációjának nyilvántartási száma.
 (5) Az  ideiglenes kiállítások ellátásához kölcsönzött műtárgyak kezelésének bizonylata az átvételről és a visszaadásról
összeállított átadás-átvételi jegyzőkönyv. 9. § A  kölcsönzött műtárgyakat honvédelmi szervezeten belül használatra átadni – ideértve az  ellátott honvédelmi
szervezet részére történő átadást is – csak megőrzési felelősséggel, személyre szólóan, átadás-átvételi jegyzőkönyvvel
lehet. Az átadás-átvételi jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell az átadott műtárgy fizikai állapotát dokumentáló szakleírást
és a műtárgy képi ábrázolását is.
10. § (1) A kölcsönzött műtárgyakat a honvédelmi szervezet évente legalább egy alkalommal, az év végi leltározás keretében
teljes körűen, mennyiségi felvétel módszerével, ezen belül a 8. § (3) bekezdése szerinti analitikus nyilvántartással való
összehasonlítással leltározza.
(2) A leltározás végrehajtására legalább kéttagú leltározási bizottságot kell létrehozni azzal, hogy a bizottság tagja a 8. §
(3) bekezdése szerint kijelölt személy nem lehet.
(3) A leltározási bizottság a leltározást a Muz. tv. 38/A. § (3) bekezdése szerinti – és a 8. § (3) bekezdése szerint iktatott –
fizikai állapotot dokumentáló szakleírás és képi ábrázolás alkalmazásával hajtja végre.
(4) Az év végi leltározás eredményéről a honvédelmi szervezet vezetője legkésőbb a tárgyévet követő év január 15-ig
írásban értesíti a HM HIM-et.
(5) A leltározással kapcsolatos egyéb szabályokat a HM fejezet egységes számviteli politikájáról és számlarendjéről szóló
HM VGHÁT szakutasítással kiadott Honvédelmi Minisztérium Számviteli Politikájának leltározási és leltárkészítési
szabályzata tartalmazza.
11. § (1) A HM HIM parancsnoka év közben vagy a 10. § (4) bekezdése szerinti értesítés alapján, a leltározás lezárását követően
helyszíni szemlét rendelhet el, amellyel ellenőrzi a  műtárgytárolási, műtárgyvédelmi, műtárgybemutatási és
-nyilvántartási szabályok érvényesülését, az  állagmegóvás és a  biztonságos őrzésvédelem meglétét. A  helyszíni
szemle megkezdését legalább tizenöt nappal megelőzően a  HM HIM parancsnoka értesíti az  érintett honvédelmi
szervezetet vezetőjét.
(2) A  helyszíni szemle megállapításai alapján tapasztalt rendellenességet a  HM HIM parancsnokának átirata alapján
a honvédelmi szervezet vezetőjének az átirat kézhezvételétől számított 30 napon belül meg kell szüntetnie.
(3) Amennyiben a  honvédelmi szervezet a  (2)  bekezdésben foglalt kötelezettségének határidőre nem tesz eleget,
a HM HIM parancsnoka kezdeményezi – a honvédelmi szervezet szolgálati elöljárója útján – a kölcsönzött műtárgyak
visszavételét.
7. Egyéb rendelkezések 12. § (1) A  honvédelmi szervezet a  részére adományként felajánlott és a  Honvédelmi Minisztérium fejezet központi és
intézményi gazdálkodásának rendjéről szóló 89/2011. (VIII. 4.) HM utasítás 8. §-a szerint átvett műtárgyakról köteles
– az átvételt követő 10 napon belül – írásban tájékoztatni a HM HIM-et.
(2) Az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás alapján a HM HIM a műtárgy-nyilvántartásában nem szereplő,
a) azonban a  magyar hadtörténelem számára kiemelkedő történeti értékkel bíró műtárgyakat a  gyarapodási
naplójában rögzíti, majd a  honvédelmi szervezetnek díjmentesen kölcsönzési szerződéssel átadhatja azzal,
hogy a műtárgykölcsönzés csak múzeumi szakmai indokok alapján tagadható meg,
b) és gyarapodási naplójában rögzíteni nem kívánt műtárgyról írásban tájékoztatja a  honvédelmi szervezetet.
A honvédelmi szervezet a HM HIM tájékoztatását követően a műtárgyat térítés nélküli átvételként, a 32 humán
(kulturális) anyagnem kódon – a felajánlóval kötött átadás-átvételi jegyzőkönyvben rögzítetteknek megfelelően
vagy annak hiányában a  piaci értéken – analitikus nyilvántartásba veszi. A  honvédelmi szervezet
a  nyilvántartásba vételről – a  másodlagos nyilvántartásba vétel érdekében – értesíti az  MH Anyagellátó
Raktárbázist.
13. § (1) A szervezési változással megszűnő honvédelmi szervezetek esetében – a szervezési változás végrehajtásáról szóló
HM utasítás alapján – a megszűnő honvédelmi szervezet és a HM HIM kezdeményezi a kölcsönzési szerződés alapján
átvett, átadott műtárgyak visszavételét.
(2) A  jogutód nélkül megszűnő honvédelmi szervezet vagy honvédelmi kiállítóhely a  honvédelmi szervezet tartós
használatában lévő műtárgyakat – ide nem értve a HM HIM-től kölcsönzötteket – a HM HIM szakmai javaslata alapján
más honvédelmi szervezet, honvédelmi kiállítóhely vagy annak hiányában, a miniszter döntésének megfelelően más
intézmény részére adja át.
14. § Az  állami vezetői szolgálati viszony, szolgálati viszony, kormányzati szolgálati viszony, közalkalmazotti jogviszony
vagy munkaviszony megszűnése során vagy a  hivatásos és szerződéses állomány áthelyezése esetén alkalmazott
anyagelszámolási vagy laktanya-elhagyási lapot a műtárgyat kölcsönző honvédelmi szervezeteknél az elszámolási
kötelezettség kiterjesztése érdekében a műtárgy kezelésére kijelölt személy részére történő elszámolási sorral kell
kiegészíteni.
15. § A kölcsönzött műtárgyakkal kapcsolatos feladatok ellenőrzésének és a műtárgy kezelésére kijelölt személy feladatai
átadás-átvételének rendjét a  honvédelmi szervezet vezetőjének gazdálkodási intézkedésében, parancsában kell
rögzíteni.
16. § Káreljárás lefolytatása esetén a kár összegének megállapítására a kártérítési felelősségről, valamint egyes meg nem
térülő károk leírásának és törlésének szabályairól szóló 10/2013. (VIII. 12.) HM rendelet 3. §-át kell alkalmazni.
8. Záró rendelkezések 17. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
18. § Ez az utasítás a hatálybalépését megelőzően
a) az  ellátott honvédelmi szervezetek által a  HM HIM-mel kötött kölcsönzési szerződés megszüntetésének és
a  7.  § (9)  bekezdése szerinti új kölcsönzési szerződés megkötésének a  honvédelmi szervezet általi
kezdeményezését és
b) a kölcsönzött műtárgyak vonatkozásában a 8. § és a 9. §, valamint a 14. § szerinti feladatokat
ezen utasítás hatálybalépését követő 30 napon belül végre kell hajtani.
19. § A  HM fejezet egységes számviteli politikájáról és számlarendjéről szóló 4/2012. (HK. 5.) HM VGHÁT szakutasítással
kiadott, a Honvédelmi Minisztérium Számviteli Politikája leltározási és leltárkészítési szabályzata III. fejezetének 28. és
29. pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
„28. A  mintatermek, bemutatótermek, szakkabinetek és honvédelmi kiállítóhelyek eszközállományát – ide értve
a kölcsönvett műtárgyakat is – évente legalább egy alkalommal, december 31-i fordulónappal, mennyiségi felvétellel
kell leltározni.
29. A HM Hadtörténeti Intézet és Múzeum (a továbbiakban: HM HIM) beszámolója mérleg űrlapjában szerepeltetett
kulturális javakat legalább háromévenként, december 31-i fordulónappal, mennyiségi felvétellel kell leltározni.
A  HM  HIM beszámolójában nem szereplő kulturális javak leltározását a  HM HIM parancsnokának gazdálkodási
intézkedésében meghatározottak szerint kell végrehajtani.”
20. § Hatályát veszti a  fegyvernemi, csapat- vagy intézettörténeti emlékek megőrzésének szabályairól szóló 81/2013.
(XII. 21.) HM utasítás.
Dr. Hende Csaba s. k.,
 honvédelmi miniszter


text:
487/2013. (XII. 17.) Korm. rendelete az építésügyi, az építésfelügyeleti és az örökségvédelmi hatóságnál foglalkoztatott köztisztviselők és kormánytisztviselők építésügyi vizsgájára és szakmai továbbképzésére vonatkozó részletes szabályokról.
A Kormány
az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62. § (1) bekezdés 1.5. pontjában,
a 11.  § (2)  bekezdése tekintetében az  épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény
62. § (1) bekezdés 1.1. pontjában,
a 12.  § tekintetében az  épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 62.  § (1)  bekezdés
20. pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. Általános rendelkezések 1. § (1) Az  e  rendeletben meghatározottak szerint – az  építésügyi és az  építésfelügyeleti hatóságok kijelöléséről és
működési feltételeiről szóló 343/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Éhk.) 4. § (3) bekezdésében foglalt
kivételekkel – építésügyi vizsgát tesz és építésügyi szakmai továbbképzést teljesít
a) az  Éhk. 1.  § (1)–(5)  bekezdésében és 3.  §-ában meghatározott építésügyi és építésfelügyeleti hatósági
ügyekben döntéshozói és döntés-előkészítői feladatokat ellátó köztisztviselő és kormánytisztviselő,
b) a műemlékkel és a műemléki érték védelmével kapcsolatos munkakört ellátó kormánytisztviselő, és
c) a  közszolgálati tisztviselők képesítési előírásairól szóló 29/2012. (III. 7.) Korm. rendelet 2.  mellékletében
meghatározott „Építésügyi, építésfelügyeleti és örökségvédelmi igazgatási feladatok jogi támogatása”
munkakörben foglalkoztatott közszolgálati tisztviselő
[az a)–c) pontban foglaltak a továbbiakban együtt: köztisztviselő].
 (2) Az  építésügyi vizsgáztatással és az  építésügyi szakmai továbbképzéssel kapcsolatos feladatok végrehajtásának
szakmai irányítását és felügyeletét az építésügyért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) látja el. A szakmai
továbbképzés irányítása tekintetében az  e  rendeletben nem szabályozott kérdésekben az  irányítási jogkört
a közigazgatási minőségpolitikáért és személyzetpolitikáért felelős miniszter gyakorolja.
2. Szakmai továbbképzés 2. § (1) A  köztisztviselő a  közszolgálati tisztviselők továbbképzéséről szóló kormányrendeletben meghatározott
rendszerhez illeszkedően, az e  rendeletben meghatározottak szerint a közigazgatási alapvizsga letételét követően
szakmai továbbképzésen vesz részt. Az  alapvizsgával rendelkező köztisztviselő első szakmai továbbképzési
időszaka 2014. január 1-jével kezdődik. A  közigazgatási alapvizsgával nem rendelkező köztisztviselő első szakmai
továbbképzési időszaka az  alapvizsga letételét követően kezdődik. Az  alapvizsga letétele alól mentességgel
rendelkező köztisztviselő szakmai továbbképzési időszaka a próbaidő leteltét követő napon kezdődik.
(2) A  szakmai továbbképzés célja a  köztisztviselő szakmai felkészültségéhez, valamint az  egységes jogalkalmazáshoz
szükséges ismeretek biztosítása az  adott továbbképzési időszak alatt bekövetkező jogszabályi változások
figyelembevételével.
(3) Munkakörhöz kapcsolódó szakmai továbbképzés esetén a  miniszter gondoskodik arról, hogy a  szakmai
továbbképzés lebonyolításához egységes továbbképzési program álljon rendelkezésre. Az  építésügyet érintő
szabályozási környezet vagy a  szervezeti rendszer átalakítása esetén a  miniszter a  szakmai továbbképzési
programban nem szereplő szakmai továbbképzést is elrendelhet.
(4) A szakmai továbbképzés tematikáját az 1. melléklet tartalmazza, amelyből
a) az 1. § (1) bekezdés a) és c) pontja szerinti köztisztviselőnek az 1. melléklet A), B) és C) pontjában,
b) az  1.  § (1)  bekezdés b)  pontja szerinti köztisztviselőnek az  1.  melléklet A)  pont 1–4., 9., 11., 15–16. és
18. alpontjában, valamint B), C) és D) pontjában
foglalt témakörökből kell szakmai továbbképzést teljesítenie.
(5) A továbbképzési programot évente a tematikában meghatározott témakörök alapján kell elkészíteni. Az építésügyi
vizsgával vagy az  annak letétele alóli mentességgel nem rendelkező köztisztviselő az  első szakmai továbbképzési
időszakát a  3.  § (2)  bekezdése szerint teljesíti. Az  építésügyi vizsgával vagy az  annak letétele alóli mentességgel
rendelkező köztisztviselő az első szakmai továbbképzési időszakát a (4) bekezdés szerinti tartalmú továbbképzéssel
teljesíti, amely a  közszolgálati tisztviselők továbbképzéséről szóló kormányrendeletben meghatározott
80 tanulmányi pontnak felel meg.
(6) A (4) bekezdés szerinti szakmai továbbképzést
a) az  első fokú hatóság köztisztviselője részére a  fővárosi és megyei kormányhivatal építésügyi és
örökségvédelmi hivatala,
b) a másodfokú hatóság köztisztviselője részére a miniszter a Lechner Lajos Tudásközpont Területi, Építésügyi,
Örökségvédelmi és Informatikai Nonprofit Korlátolt Felelősségű Társaság (a továbbiakban: LLTK) bevonásával
szervezi.
(7) A  szakmai továbbképzést szervező a  szakmai továbbképzés teljesítésére a  (2) és (3)  bekezdésben meghatározott,
a miniszter által kidolgozott továbbképzési program alapján – a következő évre vonatkozóan, minden év november
30-ig – éves továbbképzési tervet készít.
3. Építésügyi vizsga 3. § (1) Az építésügyi vizsga célja, hogy a vizsgázó
a) bizonyítsa, hogy birtokában van az  általános közigazgatási ismeretek mellett olyan speciális építésügyi
igazgatási ismereteknek, amellyel alkalmassá válik az építésügyi és építésfelügyeleti, valamint a műemlékkel
és a  műemléki érték védelmével kapcsolatos hatósági feladatok közé tartozó eljárások lefolytatására,
a  döntések jogszabályi előírásoknak megfelelő előkészítésére vagy meghozatalára, az  ellenőrzések
lefolytatására;
b) megalapozott ismeretet szerezzen az építésügyi és építésfelügyeleti hatósági feladatok körében az eljárások
elektronikus formában történő ügyintézéséről, a  döntések elektronikus formában történő megfelelő
előkészítéséről, illetve meghozataláról, ennek keretében az  építésügyi hatósági engedélyezési eljárást
támogató elektronikus dokumentációs rendszer (a továbbiakban: ÉTDR) és az  elektronikus építési napló
alkalmazási ismeretéből.
(2) A  köztisztviselő az  építésügyi vizsgát az  első szakmai továbbképzési időszak első félévében teljesíti, amely
a közszolgálati tisztviselők továbbképzéséről szóló jogszabályban meghatározott 32 tanulmányi pontnak felel meg.
A köztisztviselő az első továbbképzési időszakra előírt szakmai továbbképzési kötelezettségét teljesíti az építésügyi
vizsga letételével.
(3) Az építésügyi vizsgát
a) az  első fokú hatóság köztisztviselője részére a  fővárosi és megyei kormányhivatal építésügyi és
örökségvédelmi hivatala,
b) a másodfokú hatóság köztisztviselője részére a miniszter az LLTK bevonásával
[az a) és b) pont a továbbiakban együtt: vizsgaszervező]
szervezi.
4. § (1) A  köztisztviselő az  építésügyi vizsgát megelőzően a  vizsgaszervező által biztosított felkészítő tanfolyamon vesz
részt. A felkészítés tartalma nem terjedhet túl az építésügyi vizsgakövetelményekben meghatározott témakörökön,
valamint az annak alapján kiadott tananyag tartalmán.
(2) Az  építésügyi vizsga 3.  § (3)  bekezdés b)  pontja szerinti szervezését és a  vizsgával kapcsolatos feladatok
végrehajtását a miniszter szakmai irányítása és felügyelete mellett az LLTK látja el.
(3) Az építésügyi vizsga tematikáját a 2. melléklet tartalmazza.
 (4) Az  1.  § (1)  bekezdés a) és c)  pontja szerinti köztisztviselőnek a  2.  melléklet A), B) és C)  pontjában foglalt
témakörökből kell vizsgát tenni. Az 1. § (1) bekezdés b) pontja szerinti köztisztviselőnek a 2. melléklet A) pont 7., 13.,
19. és 23. alpontjában, valamint B), C) és D) pontjában foglalt témakörökből kell vizsgát tennie.
(5) Az LLTK a miniszter szakmai irányítása és felügyelete mellett gondoskodik
a) az építésügyi vizsgaszabályzat elkészítéséről,
b) az építésügyi vizsga követelményeihez igazodó felkészítő tananyag elkészítéséről,
c) a vizsga lebonyolítását meghatározó módszertani útmutató készítéséről,
d) az ellenőrző kérdések összeállításáról és azok közzétételéről, valamint
e) az írásbeli és az elektronikus vizsgakérdések összeállításáról.
(6) A miniszter hagyja jóvá
a) az építésügyi vizsgaszabályzatot, valamint
b) az (5) bekezdés b) pontja szerinti tananyagot,
amelyeket a tárgyévet megelőző év november 30-áig a miniszter által működtetett e-epites.hu honlapon közzé kell
tenni.
(7) A (6) bekezdés b) pontja szerinti tananyagot évente felül kell vizsgálni.
 (8) A  munkáltató közigazgatási szerv a  vizsgára kötelezett köztisztviselők névsorát a  vizsgakötelezettség
keletkezésének időpontjától számított 15 napon belül megküldi a vizsgaszervezőnek.
5. § (1) A vizsgaszervező az építésügyi vizsga teljesítésére negyedéves bontásban éves vizsgatervet készít.
 (2) Az  építésügyi vizsgát 3 tagú Építésügyi Vizsgabizottság (a továbbiakban: bizottság) bírálja el. A  bizottság tagja,
valamint a szakmai továbbképzésen oktató – a (3) bekezdésben foglaltak teljesítése mellett – a miniszter által kijelölt
személy lehet.
(3) Az építésügyi vizsgán vizsgáztató, valamint a szakmai továbbképzésen oktató az lehet, aki rendelkezik
a) az oktatott témakör, illetve a vizsgakövetelmény szerinti szakirányú felsőfokú végzettséggel,
b) az 1. melléklet A) és D) pontjában, valamint a 2. melléklet A) és D) pontjában foglalt – az oktatott témakör,
illetve a vizsgakövetelmény szerinti – területen szerzett legalább 10 éves, ebből
ba) legalább 5 éves hatósági, vagy
bb) legalább 5 éves műemlékvédelmi
gyakorlattal,
c) az 1. melléklet B) és C) pontjában, valamint a 2. melléklet B) és C) pontjában foglalt témakörök tekintetében
az oktatott témakörrel, illetve a vizsgakövetelménnyel összefüggő szakmai gyakorlattal és
d) a miniszter által szervezett, beszámolóval záruló felkészítő tanfolyam elvégzésének igazolásával.
6. § (1) Az építésügyi vizsga formája írásbeli, és a 2. melléklet B) és C) pontja szerinti témakörök vonatkozásában interaktív
(elektronikus teszt). Az  építésügyi vizsga megoldására 240 perc áll rendelkezésre, amelyből a  2.  melléklet B) és
C) pontja szerinti témakör 60-60 percet vesz igénybe.
(2) Az építésügyi vizsga eredményét témánként és ismeretkörönként pontérték alapján, százalékban kell meghatározni,
és azt megfelelt vagy eredménytelen minősítéssel kell ellátni. A  megfelelt minősítéshez valamennyi témakörben
legalább 70%-os eredmény szükséges.
(3) Az építésügyi vizsga a 3. § (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül korlátlanul ismételhető.
 (4) Eredményes vizsga esetén a teljesítést igazoló tanúsítványt a 3. mellékletben meghatározott formában kell kiállítani.
 (5) Az  építésügyet érintő szabályozási környezet vagy a  szervezeti rendszer átalakítása esetén a  köztisztviselőnek
a  2.  mellékletben foglalt témakörök változással érintett részeiből a  miniszter rendkívüli szakmai vizsgát is
elrendelhet. A rendkívüli vizsgára egyebekben a vizsgára vonatkozó rendelkezések az irányadók.
4. Záró rendelkezések 7. § Ez a rendelet 2014. január 1-jén lép hatályba.
8. § (1) Aki e rendelet hatálybalépéséig
a) az elektronikus építési napló ismereteiből vizsgát tett, annak az építésügyi vizsga elektronikus építési napló
ismeretek vizsgarészéből nem kell vizsgát tennie,
b) építésügyi vizsgát tett, vagy építési jogi szakokleveles mérnöki végzettséget szerzett, mentesül az építésügyi
vizsga 2. melléklet A) pontja szerinti építésügyi témakörök vizsgarész teljesítésének kötelezettsége alól,
c) teljes körű vagy részleges mentességet kapott az  építésügyi vizsga letételének kötelezettsége alól,
az e rendelet szerinti építésügyi vizsgát teljesíteni köteles.
 (2) Az  (1)  bekezdés szerinti, valamint annak a  köztisztviselőnek, akinek 2014. július 1-jéig megkezdődött
a továbbképzési kötelezettsége, az építésügyi vizsgát a szakmai továbbképzési időszak első évében 2014. december
31-ig kell teljesíteni.
(3) A  2014. évben esedékes vizsgakötelezettek névsorát a  munkáltató közigazgatási szerv legkésőbb 2014. február
28-ig küldi meg a vizsgaszervezőnek.
(4) A vizsgaszervező a 2014. évre vonatkozó vizsgatervet és a vizsga felkészítő időbeosztását legkésőbb 2014. március
31-ig készíti el és teszi közzé. Az LLTK a 2014. évre vonatkozó éves továbbképzési tervet, a felkészítő tananyagot és
az építésügyi vizsgaszabályzatot legkésőbb 2014. március 31-ig készíti el és teszi közzé az e-epites.hu honlapon.
(5) Az oktatói, illetve vizsgáztatói feladatok ellátására 2014. január 1-jétől folyamatosan lehet jelentkezni az LLTK-nál.
9. § Ez a rendelet a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
10. § A rendelet tervezetének a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti
és tanácsi irányelv 39. cikk (5) bekezdése szerinti bejelentése megtörtént.
11. § (1) Az Éhk. 6. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„6.  § Az  építésügyi és az  építésfelügyeleti hatóságnál foglalkoztatott köztisztviselőnek és kormánytisztviselőnek
az  építésügyi, az  építésfelügyeleti és az  örökségvédelmi hatóságnál foglalkoztatott köztisztviselők és
kormánytisztviselők építésügyi vizsgájára és szakmai továbbképzésére vonatkozó részletes szabályokról szóló
kormányrendeletben meghatározott építésügyi vizsgát kell teljesítenie.”
(2) Az Éhk. 1. melléklete a 4. melléklet szerint módosul.
12. § Az építési termék építménybe történő betervezésének és beépítésének, ennek során a  teljesítmény igazolásának
részletes szabályairól szóló 275/2013. (VII. 16.) Korm. rendelet 10. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„10.  § Amennyiben nem állnak rendelkezésre az  építési termékekre alkalmazandó harmonizált szabványok
vagy európai műszaki értékelés, az  Európai Unió valamely tagállamában vagy Törökországban az  adott ország
előírásaival összhangban előállított, illetve forgalomba hozott, vagy az  Európai Gazdasági Térségről szóló
megállapodásban részes valamely EFTA-államban az  adott ország előírásaival összhangban előállított építési
termékek az építményekbe betervezhetők és beépíthetők, feltéve, hogy ezek az építési termékek az e rendelet által
előírttal egyenértékű szintű védelmet biztosítanak az élet- és egészségvédelem, a biztonság és az adott célra való
alkalmasság tekintetében.”
13. § Hatályát veszti az  építésügyi, építésfelügyeleti hatósági döntés-előkészítők, valamint döntéshozók építésügyi
vizsgájáról és szakmai továbbképzéséről szóló 161/2008. (VI. 19.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök