text:
2017. CVII. törvény a felelősségnek a belvízi hajózásban való korlátozásáról szóló strasbourgi egyezmény (CLNI 2012) kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  felelősségnek a  belvízi hajózásban való korlátozásáról szóló
strasbourgi egyezmény (CLNI 2012) (a továbbiakban: Egyezmény) kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés az Egyezményt e törvénnyel kihirdeti.
3. § Az Egyezmény hiteles angol nyelvű szövege és annak hivatalos magyar nyelvű fordítása a következő:
A törvényt az Országgyűlés a 2017. október 3-i ülésnapján fogadta el.
Done at Strasbourg on 27 September 2012.” „A felelősségnek a belvízi hajózásban való korlátozásáról szóló, 2012. évi strasbourgi egyezmény
(CLNI 2012)
A jelen Egyezményben Részes Államok,
felismerve, hogy kívánatos lenne megállapodás útján egységes szabályokat megállapítani a felelősség korlátozására
a belvízi hajózásban valamennyi belvízi vízi útra vonatkozóan,
figyelembe véve, hogy kívánatos a felelősségnek a belvízi hajózásban való korlátozásáról szóló, 1988. évi strasbourgi
egyezmény modernizálása,
a következőkben állapodnak meg: I. FEJEZET
A KORLÁTOZÁS JOGA
1. cikk
A felelősség korlátozására jogosult személyek; fogalommeghatározások
1. Az alábbi meghatározás szerinti hajótulajdonosok és hajómentők a  jelen Egyezmény előírásaival összhangban
a 2. cikkben foglalt követelések vonatkozásában korlátozhatják felelősségüket.
2. A jelen Egyezmény alkalmazásában:
(a) a „hajótulajdonos” a tulajdonost, a hajó használatával megbízott bérbe vevőt vagy hajóbérlőt, valamint a hajó
üzemeltetőjét jelenti;
(b) a „hajó” belvízi hajózásban résztvevő, kereskedelmi hajózás céljára használt hajót jelent, beleértve
a  kereskedelmi hajózás céljára használt szárnyashajókat, kompokat és kishajókat, kivéve a  légpárnás
járműveket. A  kotróhajókat, úszódarukat, elevátorokat és valamennyi egyéb úszó és mozgó berendezést
vagy hasonló jellegű gépállományokat úgyszintén hajónak kell tekinteni;
(c) a „hajómentő” minden olyan személyt jelent, aki hajómentési munkálatokkal vagy segítségnyújtási
műveletekkel közvetlenül összefüggő szolgálatot nyújt. Ezen műveletek magukban foglalják a  2.  cikk
1. bekezdés (d), (e) és (f ) pontjaiban hivatkozott műveleteket is;
(d) a „veszélyes áruk” a  mindenkori hatályos, a  Veszélyes Áruk Nemzetközi Belvízi Szállításáról szóló Európai
Megállapodáshoz (ADN) csatolt Szabályzat 3.2 fejezete szerinti veszélyes árukat jelentik;
(e) a „vízi út” bármely belvízi vízi utat jelenti, ideértve bármely tavat.
 3. Amennyiben bármely olyan személlyel szemben, akinek a  cselekményeiért, gondatlanságáért vagy mulasztásáért
a hajótulajdonos, illetve a hajómentő felelősséggel tartozik, a 2. cikkben meghatározott valamely követelés merül
fel, akkor e személy a jelen Egyezményben biztosított módon jogosult a felelőssége korlátozására.
4. A jelen Egyezmény alapján a  hajótulajdonos felelőssége magában foglalja a  magával a  hajóval szemben peres
eljárásban érvényesített felelősséget is.
5. A korlátozás hatálya alá eső követelésekért felelősséget vállaló biztosító – a jelen Egyezmény szabályai értelmében –
ugyanolyan mértékig jogosult a jelen Egyezmény által biztosított kedvezményekre, mint maga a biztosított.
6. A felelősség korlátozására irányuló cselekmény nem minősül a felelősség elismerésének.
2. cikk
Korlátozás hatálya alá eső követelések 1. A 3. és a  4.  cikk értelmében az  alábbi követelések – a  felelősség bármely alapon álljon is fenn – a  felelősség
korlátozásának hatálya alá esnek:
(a) a hajón vagy a  hajó üzemben tartásával közvetlen összefüggésben, illetve a  mentési műveletek során
bekövetkező haláleset vagy személyi sérülés vagy valamely vagyontárgyban bekövetkező kárral vagy
veszteséggel (ideértve a  kikötői létesítményekben, a  kikötőmedencében, vízi utakban, zsilipekben,
vízlépcsőkben, hidakban és hajózási segédeszközökben okozott károkat) kapcsolatos követelések, valamint
az azokból eredő járulékos károk;
(b) hajórakomány, utasok vagy poggyászuk késedelmes szállításából eredő veszteségekkel kapcsolatos
követelések;
(c) a szerződésen kívüli jogok megsértéséből eredő, a  hajó üzemben tartásával, illetve a  mentési és
segítségnyújtási műveletekkel közvetlen összefüggésben lévő, egyéb veszteségekkel kapcsolatos
követelések;
(d) elsüllyedt, hajótörést szenvedett, megfeneklett, illetve elhagyott hajó kiemelésével, eltávolításával,
megsemmisítésével vagy ártalmatlanításával kapcsolatos követelések, ideértve mindazt, ami a  hajón
található vagy található volt;
(e) a hajó rakományának eltávolításával, megsemmisítésével, illetve ártalmatlanításával kapcsolatos követelések;
(f ) a felelősséggel tartozó személyen kívüli egyéb személy által támasztott követelések olyan veszteség
elhárítása, illetve minimalizálása érdekében tett intézkedések, valamint az ilyen intézkedések okozta további
veszteség miatt, amely tekintetében a  jelen Egyezménnyel összhangban korlátozható a  felelős személy
felelőssége.
2. Az 1. bekezdésben foglalt követelések a  felelősség korlátozásának hatálya alá esnek, akár szerződéses, akár
más egyéb módon történő jogorvoslat vagy kártalanítás képezi az  alapjukat. Azonban az  1. bekezdés (d), (e)
és (f )  pontjaiban felsorolt követelések abban az  esetben nem esnek a  felelősség korlátozásának hatálya alá,
amennyiben azok a felelős személlyel összefüggésben a szerződéses díjazással kapcsolatosak.
3. cikk
Korlátozásból kizárt követelések
A jelen Egyezmény szabályai nem vonatkoznak az alábbiakra:
(a) segítségnyújtással vagy mentéssel összefüggő követelések, ideértve, amennyiben alkalmazható, a  mentési
munkák műveleteivel összefüggő speciális kártalanítást olyan hajó vonatkozásában, ahol a  hajó, vagy
a hajórakomány környezeti kár okozásával fenyeget;
(b) közös hajókárral kapcsolatos elszámolásokra vonatkozó követelések;
(c) a nukleáris károkért viselt felelősség korlátozását szabályozó, illetve tiltó bármely nemzetközi egyezmény
vagy nemzeti jogszabály hatálya alá eső követelések;
(d) a nukleáris meghajtású hajó tulajdonosával szemben nukleáris kár okozásáért támasztott követelések;
(e) a hajótulajdonos, illetve a  hajómentő személyzete által támasztott követelések, akik a  hajóval vagy
a  mentési munkákkal vagy a  segítségnyújtási műveletekkel összefüggő feladatokat látnak el, beleértve
az  ilyen személyzet örökösei, eltartott családtagjai által támasztott követeléseket, vagy más, ilyen követelés
benyújtására jogosult személyek követeléseit, amennyiben a  hajótulajdonos, illetve hajómentő és az  ilyen
személyzet között érvényben lévő munkaszerződést szabályozó jog alapján a  hajótulajdonos, illetve
hajómentő nem jogosult az  ilyen követelésekkel kapcsolatos felelősségének korlátozására, továbbá ha
az  adott jogszabályok értelmében a  hajótulajdonos, illetve a  hajómentő e  felelőssége csakis a  6.  cikkel
összhangban kiszámított összegnél nagyobb összegre korlátozható, illetve a  7.  cikk szerinti követelések
esetében a 7. cikkel összhangban kiszámított felelősségkorlátozásnál nagyobb összegre korlátozható.
4. cikk
Korlátozást kizáró magatartás
A felelős személy nem jogosult felelőssége korlátozására, amennyiben bebizonyosodik, hogy a kár az ő személyes
tettéből vagy mulasztásából származott, amelyet szándékosan követett el ilyen kár okozásának céljából, illetve
gondatlanul és annak tudatában, hogy ilyen kár bekövetkezhet.
5. cikk
Viszontkereset
Amennyiben egy a  jelen Egyezmény szabályai alapján a  felelősség korlátozására jogosult személy ugyanazon
esemény kapcsán követeléssel él az  igényjogosulttal szemben, vonatkozó követeléseik egymással szembeni
beszámítására kerül sor, és a  jelen Egyezmény rendelkezései csupán az  esetlegesen fennmaradó egyenleg
tekintetében alkalmazandóak.
II. FEJEZET
FELELŐSSÉGI KORLÁTOK 6. cikk
Általános korlátozások
1. A 7. és 8.  cikkben foglaltaktól eltérő, valamely határozott eseménnyel kapcsolatos követelés felelősségi korlátai
az alábbiak alapján kerülnek meghatározásra:
(a) halálesettel vagy személyi sérüléssel kapcsolatos követelések esetén:
(i) nem áruszállításra szolgáló hajó, különösen személyhajó esetében 400 elszámolási egység
számítandó vízkiszorítás-köbméterenként maximálisan megengedett merülésnél, amely
mechanikus meghajtású hajók esetében a  meghajtás teljesítménye tekintetében kilowattonként
1400 elszámolási egységgel növekedik;
(ii) áruszállítására szolgáló hajó esetében 400 elszámolási egység számítandó hordképességtonnánként, amely mechanikus meghajtású hajók esetében a meghajtás teljesítménye tekintetében
kilowattonként 1400 elszámolási egységgel növekedik;
(iii) tolóhajó, illetve vontatóhajó esetében a  meghajtás teljesítménye tekintetében kilowattonként
1400 elszámolási egység számítandó;
(iv) olyan tolóhajó esetében, amely a  károkozás idején tolatmányt alkotó bárkákhoz volt kapcsolva,
a  (iii) albekezdés szerint meghatározott felelősségi korlátot a  tolt bárkák tekintetében
hordképesség-tonnánként 200 elszámolási egységgel kell növelni; e  növelés abban az  esetben
nem alkalmazandó, amennyiben bebizonyosodik, hogy a  tolóhajó ezen bárkák egyikének, illetve
többnek mentési vagy segítségnyújtási szolgálatokat teljesített;
(v) olyan géphajó esetében, amely a  károkozás idején az  ezzel a  hajóval összekapcsolt más hajók
számára meghajtást biztosított, az (i), (ii), illetve (iii) albekezdések szerint meghatározott felelősségi
korlátot a  többi hajó tekintetében hordképesség-tonnánként vagy vízkiszorítás-köbméterenként
200 elszámolási egységgel kell növelni; e  növelés abban az  esetben nem alkalmazandó,
amennyiben bebizonyosodik, hogy e  hajó a  vele összekapcsolt hajók egyikének, illetve többnek
mentési vagy segítségnyújtási szolgálatokat teljesített;
(vi) az 1. cikk 2. bekezdés (b) pontjának második mondata szerinti úszó és mozgó létesítmények, illetve
berendezések esetében az eset időpontjában meglévő értékük;
(b) valamennyi egyéb követelés vonatkozásában az (a) pont szerint számított felelősségi korlát fele;
(c) amennyiben az  (a)  pont szerint számított felelősségi korlát nem elégséges a  követelések teljes körű
rendezésére, akkor az  (a)  pontban szereplő követelések rendezetlen hányadának kifizetésére a  (b)  pont
szerint számított felelősségi korlát alapján kerül sor, és az ilyen rendezetlen egyenleg a (b) pontban említett
követelésekkel egy rangsorba kerül;
(d) halálesettel vagy személyi sérüléssel kapcsolatos követelések esetén a  felelősségi korlát semmilyen
körülmények között nem lehet alacsonyabb 400 000 elszámolási egységnél, más egyéb követelések esetében
pedig nem lehet alacsonyabb 200 000 elszámolási egységnél.
2. Az 1. bekezdés (c)  pontjában foglalt, halálesettel, illetve személyi sérüléssel kapcsolatos kártérítési jogosultság
sérelme nélkül, a  Részes Állam nemzeti joga azonban úgy is rendelkezhet, hogy a  kikötői eszközökben,
kikötőmedencékben, vízi utakban, zsilipekben, vízlépcsőkben, hidakban, illetve a  navigációs berendezésekben
okozott károkkal kapcsolatos követelések érvényesítése az  adott törvény értelmében előnyt élvez az  1. bekezdés
(b) pontjában szereplő egyéb követelésekkel szemben.
3. Szintén az  1. bekezdés (d)  pontjában foglalt felelősségi korlátok vonatkoznak a  nem belvízi hajózásban résztvevő
hajóról, illetve tengerjáró hajóról működő, egy hajónak mentési vagy segítségnyújtási szolgálatokat teljesítő
bármely hajómentőre, valamint bármely, kizárólag a  mentés, illetve segítségnyújtás célpontjának minősülő hajón
működő hajómentőre.
7. cikk
Veszélyes áruk szállításából eredő károkkal kapcsolatos követelésekre vonatkozó korlátok
1. Az áruk veszélyes természetéből közvetlenül vagy közvetve származó károk vonatkozásában felmerülő követelések
tekintetében a veszélyes árukat szállító hajó esetében a felelősségi korlátokat a következők szerint kell kiszámítani:
(a) halálesettel vagy személyi sérüléssel kapcsolatos követelések vonatkozásában: a  6.  cikk 1. bekezdésének
(a) pontja szerint számított felelősségi korlát kétszerese, azonban legalább 10 millió elszámolási egység;
(b) valamennyi egyéb követelés vonatkozásában a  6.  cikk 1. bekezdésének (b)  pontja szerint meghatározott
felelősségi korlát kétszerese, azonban legalább 10 millió elszámolási egység.
 2. Ha az 1. bekezdés (a) pontja szerint számított felelősségi korlát nem elégséges a követelések teljes körű rendezésére,
akkor az  1. bekezdés (a)  pontjában szereplő követelések rendezetlen hányadának kifizetésére az  1. bekezdés
(b) pontja szerint meghatározott felelősségi korlát alapján kerül sor, és az ilyen rendezetlen egyenleg az 1. bekezdés
(b) pontjában említett követelésekkel egy rangsorba kerül.
8. cikk
Az utasok követeléseinek korlátozása 1. A hajó utasai életének elvesztéséből vagy személyi sérüléséből fakadó követelések szempontjából az  ilyen hajó
felelősségének korlátja 100 000 elszámolási egység szorozva:
(a) a hajó bizonyítványa szerint a hajó által szállítható személyek számával, vagy,
(b) amennyiben a  hajó által szállítható személyek száma nincs előírva, a  hajó által az  eset időpontjában
ténylegesen szállított személyek számával.
A felelősségi korlát azonban nem lehet alacsonyabb 2 millió elszámolási egységnél.
2. A jelen cikk alkalmazásában „a hajó utasai életének elvesztésével vagy személyi sérülésével kapcsolatos követelések”
valamennyi olyan követelést jelenti, amelyet bármely olyan személy nyújtott be, illetve amelyet olyan személy
érdekében nyújtottak be, akit az adott hajón:
(a) személyszállítási szerződés alapján szállítottak, vagy
(b) aki áruszállítási szerződés tárgyát képező járművet vagy élő állatokat a fuvarozó beleegyezésével kísér.
9. cikk
Elszámolási egység 1. A 6–8. és 10.  cikkben hivatkozott elszámolási egység a  Nemzetközi Valutaalap által meghatározott különleges
lehívási jog. A  6–8. és 10.  cikkben jelzett összegek átváltásra kerülnek azon állam nemzeti valutájára, amelyben
a  korlátozást alkalmazni kívánják. Ehhez az  adott valuta azon a  napon érvényes értékét kell figyelembe venni,
amikor a  korlátozási alapot létrehozták, a  kifizetést eszközölték, illetve azon kezességet vállalták, ami – az  adott
állam jogszabályai értelmében – egyenértékű a fizetéssel.
2. A Részes Állam nemzeti valutája különleges lehívási jog (SDR) szerinti értékének kiszámítása a  Nemzetközi
Valutaalap által az adott napon a műveletek és tranzakciók tekintetében érvényesített értékelési módszere alapján
történik.
3. A Részes Államok, az  1. bekezdésben foglalt számítási módszer alapján, a  6–8. és 10.  cikkben foglalt összegek
megfelelő értékét kerek számokban állapíthatják meg nemzeti valutájukban. Ha a  nemzeti valuta különleges
lehívási jog (SDR) szerinti értékében történt változást követően az  adott valutában kifejezett összegek több mint
10%-kal eltérnek a  6–8. és 10.  cikkben megadott különleges lehívási jog (SDR) szerint kifejezett valódi értéktől,
a szóban forgó összegeket a valódi értékhez kell igazítani. A Részes Államok kötelessége, hogy a nemzeti valutában
kifejezett összegekről és ezen összegek bárminemű módosításáról tájékoztassák a Letéteményest.
10. cikk
Halmozott követelések 1. A 2. bekezdésben foglaltak sérelme nélkül a  6.  cikk szerint számított felelősségi korlátok alkalmazandók valamely
határozott eseménnyel kapcsolatban felmerülő valamennyi követelés összességére:
(a) az 1.  cikk 2. bekezdésének (a)  pontjában említett azon személlyel vagy személyekkel szemben, valamint
bármely olyan személlyel szemben, akinek cselekedetéért, gondatlanságáért, illetve mulasztásáért
e személyek felelősek; vagy
(b) az adott hajóról mentést végző vagy segítséget nyújtó hajó hajótulajdonosával, valamint az  ilyen
hajóról működő hajómentővel vagy hajómentőkkel, továbbá minden olyan személlyel szemben, akinek
cselekedetéért, gondatlanságáért, illetve mulasztásáért e személyek felelősek; vagy
(c) a nem belvízi hajózású vagy tengerjáró hajóról működő, illetve a  kizárólag a  mentés vagy segítségnyújtás
célpontjának minősülő hajóról működő hajómentővel vagy hajómentőkkel, továbbá minden olyan
személlyel szemben, akinek cselekedetéért, gondatlanságáért, illetve mulasztásáért e személyek felelősek.
2. (a) Ha a  6.  cikk 1. bekezdés (a)  pont (iv) albekezdésének megfelelően a  károkozás időpontjában tolatmányt
alkotó bárkákhoz kapcsolt tolóhajó felelősségi korlátja az  eseményből kifolyólag felmerülő követelések
tekintetében a  tolt bárkákra vonatkozóan hordképesség-tonnánként 200 elszámolási egységgel megnő,
az  egyes bárkák felelősségi korlátja a  szóban forgó eseményből felmerülő követelések tekintetében a  tolt
bárkákra vonatkozóan hordképesség-tonnánként 200 elszámolási egységgel csökken.
(b) Ha a  6.  cikk 1. bekezdés (a)  pont (v) albekezdésének megfelelően a  károkozás időpontjában más, vele
összekapcsolt hajók számára meghajtást biztosító géphajó felelősségi korlátja az  eseményből kifolyólag
felmerülő követelések tekintetében a  köteléket alkotó hajókra vonatkozóan hordképesség-tonnánként,
illetve vízkiszorítás-köbméterenként 200 elszámolási egységgel megnő, a  kötelék minden egyes hajójának
felelősségi korlátja a szóban forgó eseményből felmerülő követelések tekintetében a (kötelék részét képező)
hajóra vonatkozóan hordképesség-tonnánként, illetve vízkiszorítás-köbméterenként 200 elszámolási
egységgel csökken.
3. Az 1. és 2. bekezdés a  szükséges változtatásokkal alkalmazandó a  7.  cikk szerint számított felelősségi korlátok
esetében. Ugyanakkor a  2. bekezdés azzal az  eltéréssel alkalmazandó, hogy a  200 elszámolási egység helyett
400 elszámolási egységet kell kiindulási alapként használni.
4. A 8.  cikk szerint számított felelősségi korlát az  1.  cikk 2. bekezdésének (a)  pontjában említett személy vagy
személyek ellen valamely határozott eseménnyel kapcsolatosan felmerülő egyesített követelésre vonatkozik
a  8.  cikkben hivatkozott hajó tekintetében, illetve minden olyan személy vonatkozásában, akinek cselekedetéért,
gondatlanságáért, illetve mulasztásáért e személyek felelősek.
11. cikk
Felelősség korlátozása korlátozási alap létrehozása nélkül
1. A felelősség korlátozására sor kerülhet akkor is, ha a  12.  cikkben említett korlátozási alap létrehozására nem
került sor. Ugyanakkor a  Részes Állam saját nemzeti joga úgy is rendelkezhet, hogy amennyiben bírósága előtt
korlátozás hatálya alá eső követelés érvényesítésére irányuló perre kerül sor, a felelősségviselő személy csakis akkor
jogosult felelőssége korlátozására hivatkozni, ha a  jelen Egyezmény rendelkezéseinek megfelelően korlátozási
alap létrehozására került sor, illetve, ha ilyen alap létesítésére kerül sor akkor, amikor a  felelősség korlátozására
hivatkoznak.
2. Amennyiben a felelősség korlátozására korlátozási alap létrehozása nélkül kerül sor, akkor a 13. cikkben hivatkozott
rendelkezések az irányadók.
III. FEJEZET
A KORLÁTOZÁSI ALAP 12. cikk
Az alap létrehozása
1. Bármely állítólagos felelősséget viselő személy létesíthet egy vagy több alapot azon Részes Állam illetékes
bíróságán, vagy bármely más illetékes hatóságánál, amely államban a korlátozás hatálya alá eső követelés kapcsán
a  jogi eljárás megindult, illetve, amennyiben nem indult jogi eljárás, akkor azon Részes Állam illetékes bíróságán,
vagy bármely más illetékes hatóságánál, amely államban a  korlátozás hatálya alá eső követelés esetében jogi
eljárás indítható. Minden egyes alapot a  6–8. és 10.  cikk szerint számított felelősségkorlátok összegére kell
létrehozni, annak a követelésnek megfelelően, amelyért az alapo(ka)t létrehozó személy felelős lehet, megemelve
a  felelősségvállalás összegét az  esemény bekövetkezésének időpontjától az  alap létesítésének időpontjáig
bezárólag felmerülő kamatokkal. Az  így létrehozott alap kizárólag azon követelések rendezésére használható fel,
amelyek vonatkozásában a felelősség korlátozására sor kerülhet.
2. Alap létesíthető akár az  összeg letétbe helyezésével, akár az  alap létesítése szerinti Részes Állam jogszabályai
értelmében elfogadható, illetve a  bíróság vagy más illetékes hatóság által megfelelőnek tekintett garanciavállalás
formájában.
3. A 10.  cikk 1. bekezdésének (a), (b) vagy (c)  pontjában, illetve 4. bekezdésében szereplő bármely személy, illetve
annak biztosítója által létrehozott alapot úgy kell tekinteni, mintha azt a  10.  cikk 1. bekezdésének (a), (b) vagy
(c) pontjában, illetve 4. bekezdésében említett összes személy hozta volna létre.
13. cikk
Az alap felosztása 1. A 6.  cikk 1. és 2. bekezdésének, valamint a  7., 8. és 10.  cikknek a  rendelkezései értelmében az  alap felosztása
az igényjogosultak között az alappal szemben megállapított követelésük összegének arányában történik.
2. Amennyiben az  alap felosztását megelőzően a  felelős személy vagy annak biztosítója már rendezte az  alappal
szemben fennálló követelést, akkor az  adott személy a  kifizetett összeg erejéig a  követelés átszállásával olyan
jogokat szerez, mint amelyeket a már kártérítésben részesült személy a jelen Egyezmény értelmében élvezett volna.
3. A 2. bekezdés szerinti követelés átszállása folytán szerzett jogot az  esetlegesen már kifizetésre került kártérítési
összeg kapcsán fent említett személyeken kívül egyéb személyek is gyakorolhatják, azonban kizárólag az irányadó
nemzeti jogszabályok által engedélyezett követelés átszállása mértékéig.
4. Amennyiben a  felelős vagy bármely más személy megállapítja, hogy kénytelen egy későbbi időpontban kifizetni
az  adott kártérítési összeget, azon összeg tekintetében, amelyet az  adott személy a  2. és 3. bekezdés értelmében
a követelés átszállásával szerzett jogként élvezett volna, ha az alap felosztását megelőzően a kártérítésre sor került
volna, akkor az alap létesítése szerinti állam bírósága vagy más illetékes hatósága elrendelheti a megfelelő összeg
ideiglenes tartalékolását, annak érdekében, hogy az  adott személy az  alappal szembeni követelését egy későbbi
időpontban érvényesíteni tudja.
14. cikk
Az alap létrehozásának hatásai 1. Amennyiben egy alap a  12.  cikk értelmében létrejött, akkor az  alappal szemben követeléssel fellépő személyek
számára tilos e követelés érvényesítése az alapot létrehozó személy – illetve azon személy, akinek a javára az alapot
létrehozták – egyéb vagyonával szemben.
2. Azt követően, hogy a  12.  cikk szerinti alap létrejött, az  alap kedvezményezettjének hajója vagy bármely más
tulajdona – amely az  alappal szembeni követelés érvényesítése céljából az  adott Részes Állam joghatósága alatt
lefoglalásra, illetve zár alá vételre került – illetve a kifizetett biztosíték az adott állam bíróságának vagy más illetékes
hatóságának rendelkezése alapján feloldandó.
3. Az 1. és 2. bekezdés rendelkezései csak abban az  esetben alkalmazandóak, ha az  igényjogosult az  alapot kezelő
bíróság előtt az  alappal szemben követelést támaszthat, és az  alap ténylegesen rendelkezésre is áll és szabadon
felhasználható az adott követelés vonatkozásában.
IV. FEJEZET
ALKALMAZÁSI KÖR 15. cikk
 1. A jelen Egyezmény alkalmazandó a  hajótulajdonos, illetve a  hajómentő felelősségének korlátozására
a követeléseket előidéző váratlan eseménykor, melynek során:
(a) a hajót a Részes Állam területéhez tartozó vízi úton üzemeltették,
(b) mentési, illetve segítségnyújtási szolgálatokat teljesítettek az  egyik szóban forgó vízi úton egy veszélyben
lévő hajó számára, illetve az ilyen hajó árurakománya érdekében, vagy
(c) az egyik szóban forgó vízi úton elsüllyedt, hajótörést szenvedett, partra vetődött, illetve elhagyott hajót,
illetve az  ilyen hajó árurakományát kiemelték, eltávolították, megsemmisítették, illetve ártalmatlanították.
A  jelen Egyezmény belvízi hajóból veszélyben lévő tengerjáró hajó számára, illetve az  ilyen hajó
árurakománya vonatkozásában az egyik szóban forgó vízi úton mentési, illetve segítségnyújtási szolgálatokat
teljesítő hajómentő felelősségének korlátozására is alkalmazandó.
2. Aláíráskor, a  megerősítés, elfogadás, jóváhagyás, illetve csatlakozás során, illetve ezt követően bármikor bármely
Állam kizárhatja a  jelen Egyezmény alkalmazását a  Letéteményes részére küldött nyilatkozattal azon esetekben,
amikor az 1. bekezdésben hivatkozott vízi út:
(a) az ő területén helyezkedik el, és
(b) nincs feltüntetve a Nemzetközi jelentőségű vízi utakról szóló európai megállapodás (AGN) I. Mellékletében.
A nyilatkozatban egyértelműen meg kell határozni a kizárandó vízi utat.
3. Aláíráskor, illetve a  megerősítés, elfogadás, jóváhagyás vagy csatlakozás alkalmával bármely Állam a  jelen
Egyezmény hatálybalépését követő legfeljebb nyolc évre kizárhatja a  jelen Egyezmény alkalmazását
a  Letéteményesnek küldött értesítéssel, mely szerint az  Egyezményt a  kizárólag belső forgalomban használt
kis hajókra nem alkalmazza. Az  1. mondat jelentése szerinti kis hajó olyan vízi jármű, amelynél a  hajótest hossza
a kormánylapát, illetve az orrsudár nélkül mérve nem haladja meg a 20 métert, kivételt képez:
(a) a komp,
(b) a tolt bárka,
(c) a vontatásra, tolásra, illetve a vízi járművel összekapcsolva egy másik hajó számára meghajtás biztosítására
alkalmas vízi jármű, azzal a feltétellel, hogy az adott hajó nem kis hajó, illetve
(d) több mint 12 személy szállítására alkalmas vízi jármű.
4. A kizárás a 2. bekezdésben hivatkozott nyilatkozat közlését követő három hónapos időtartam lejártát követő hónap
első napjától, vagy amennyiben a jelen Egyezmény ekkor még nem lépett hatályba, akkor annak hatálybalépésétől
hatályosul. A  jelen Egyezmény nem vonatkozik az  olyan eseményekből eredő követelésekre, amelyek az  idő
alatt történtek, míg a  hajó egy kizárt vízi utat használt. A  kizárás nem vonatkozik azon eseményekre, amelyek
a nyilatkozat hatályosulását megelőzően történtek.
5. A 2. bekezdés szerinti nyilatkozatot tett Állam bármikor visszavonhatja e nyilatkozatát a Letéteményes részére közölt
visszavonási nyilatkozat útján. A visszavonás a visszavonási nyilatkozat közlésének napjától számított három hónap
elteltével, illetve a  visszavonási nyilatkozatban meghatározott bármely későbbi napon hatályosul. A  visszavonás
semmilyen hatást nem gyakorol a felelősség korlátozására az olyan eseményből eredő követelések vonatkozásában,
amely a visszavonás hatályosulását megelőzően következik be.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 16. cikk
Aláírás, megerősítés és csatlakozás
1. A jelen Egyezmény aláírásra bármely Állam részére nyitva áll 2012. szeptember 27. és 2014. szeptember 26. között
a Rajnai Hajózási Központi Bizottság strasbourgi székhelyén.
2. Minden egyes Állam magára nézve kötelezőnek nyilváníthatja a jelen Egyezményt:
(a) megerősítésre, elfogadásra, illetve jóváhagyásra vonatkozó fenntartás nélküli aláírással, vagy
(b) a megerősítés, elfogadás, illetve jóváhagyás fenntartásával tett aláírással, amelyet megerősítés, elfogadás,
illetve jóváhagyás követ, vagy
(c) csatlakozással. 3. A megerősítést, elfogadást, jóváhagyást, illetve csatlakozást a Rajnai Hajózási Központi Bizottság főtitkáránál letétbe
helyezett hivatalos okmány útján lehet eszközölni.
17. cikk
Hatálybalépés 1. A jelen Egyezmény az azon időpontot követő egy éves időtartam lejártát követő hónap első napján lép hatályba,
amikor négy Állam a  megerősítési, elfogadási, jóváhagyási, illetve csatlakozási okmányát letétbe helyezte, vagy
abban az  időpontban, amikor a  felelősségnek a belvízi hajózásban való korlátozásáról szóló, 1988. évi strasbourgi
egyezmény (CLNI) hatályát veszti, attól függően, hogy ezek közül melyik következik be később.
2. Azon Állam esetében, amely a megerősítési, elfogadási, jóváhagyási, illetve csatlakozási okmányt a jelen Egyezmény
hatálybalépését szabályozó feltételek teljesülését követően helyezi letétbe, az Egyezmény az azon időpontot követő
három hónapos időtartam lejártát követő hónap első napján lép hatályba, amikor az  adott Állam az  okmányát
letétbe helyezte. Az első mondattól eltérően az Egyezmény ezen Állam tekintetében is azon a napon lép hatályba,
amelyen az  Egyezmény az  1. bekezdés szerint hatályba lép, abban az  esetben, ha a  megerősítési, elfogadási,
jóváhagyási, illetve csatlakozási okmányt legalább három hónappal az  Egyezmény hatálybalépését megelőzően
az 1. bekezdés szerint letétbe helyezték.
18. cikk
Fenntartások 1. Aláíráskor, illetve a megerősítés, elfogadás, jóváhagyás vagy csatlakozás alkalmával, valamint ezt követően bármikor
bármely Állam fenntarthatja annak jogát, hogy a jelen Egyezmény rendelkezéseinek alkalmazását teljes egészében,
illetve részben kizárja az alábbiak vonatkozásában:
(a) a víz fizikai, kémiai, illetve biológiai minőségének változása miatti károkkal kapcsolatos követelések;
(b) a 7.  cikkben foglalt követelések, annyiban, amennyiben ezeket nemzetközi egyezmény vagy helyi
rendelkezések szabályozzák kizárva a  felelősség korlátozását vagy a  jelen Egyezményben biztosítottnál
magasabb felelősségi korlátokat állítva;
(c) a jelen Egyezmény 2. cikke 1. bekezdésének (d) és (e) pontjaiban foglalt követelések;
(d) kizárólagosan kikötői átrakodásra használt (rakodó) hajók.
2. Azon Állam, amely az  1. bekezdés (b)  pontjában foglalt opcióval él, köteles tájékoztatni a  Letéteményest
az alkalmazható felelősségi korlátokról, illetve arról a tényről, hogy ilyen korlátok nincsenek.
3. Az aláíráskor tett fenntartásokat a megerősítés, elfogadás, illetve jóváhagyás alkalmával is meg kell erősíteni.
 4. Bármely Állam, amely a  jelen Egyezmény vonatkozásában fenntartással élt, a  Letéteményesnek címzett értesítés
útján bármikor visszavonhatja azt. A visszavonás az értesítés kézhezvétele napján, illetve az abban meghatározott
későbbi időpontban lép életbe.
5. A jelen Egyezményben meghatározottaktól eltérő fenntartások nem elfogadhatóak.
19. cikk
Felmondás 1. A jelen Egyezményt bármelyik Részes Állam a Letéteményesnek címzett értesítés útján bármikor felmondhatja azt
a napot követő egy év elteltével, amelyen az adott félre vonatkozóan az Egyezmény hatályba lépett.
2. A 20.  cikk 3. bekezdésének sérelme nélkül a  felmondás az  értesítés kézhezvételét követő hat hónapos időtartam
lejártát követő hónap első napján, vagy a felmondásban megjelölt hosszabb felmondási időtartamot követően lép
hatályba.
20. cikk
Egyszerűsített eljárás a felelősségi korlátok módosítására
1. A Letéteményes a 6–8. és a 10. cikkben meghatározott összegeket ötéves időszakonként felülvizsgálja; az első ilyen
felülvizsgálatra 2017. december 31-én kerül sor. A felülvizsgálat alapját egy inflációs tényező képezi, amely megfelel
azon időszak összesített inflációs rátájának, amely időszak eltelt a  felelősségi korlátok módosítását eredményező
felülvizsgálatra vonatkozó, a  2. bekezdésében hivatkozott utolsó értesítés napja óta, illetve az  első felülvizsgálat
alkalmával a  jelen Egyezmény hatályba lépésének napja óta. Az  inflációs tényező meghatározásához használandó
inflációs ráta mértékét az azon Államok fogyasztói árindexében bekövetkezett éves növekedési vagy csökkenési ráta
súlyozott átlaga adja, amelyek valutái alkotják a 9. cikk 1. bekezdésében említett különleges lehívási jogot (SDR).
2. Amennyiben az  1. bekezdésben hivatkozott felülvizsgálat arra a  következtetésre jut, hogy az  inflációs tényező
meghaladja a  10%-ot, a  Letéteményes köteles tájékoztatni a  Szerződő Államokat az  inflációs tényező alapján
meghatározott módosított összegekről. A  módosított összegeket a  tájékoztatás napjától számított egyéves
időtartam lejártát követően elfogadottnak kell tekinteni, hacsak a Szerződő Államok egyharmada ezen időtartamon
belül nyilatkozat útján nem értesítette a Letéteményest arról, hogy elutasítják a módosítás elfogadását.
3. A 2. bekezdés értelmében elfogadottnak tekintett módosítás a  jelen Egyezmény minden egyes Részes Állama
számára az  elfogadást követően kilenc hónap elteltével lép hatályba, hacsak a  19.  cikk 1. bekezdése szerint
a módosítás hatályba lépését megelőzően legalább három hónappal fel nem mondja az Egyezményt. A felmondás
attól a naptól érvényes, amelyen a módosítás hatályba lép. A módosítás elfogadását követően a  jelen Egyezmény
részesévé váló valamennyi Állam számára kötelező érvényű a módosítás.
4. Az 1. bekezdés sérelme nélkül a  2. bekezdésben hivatkozott eljárás a  Szerződő Államok egyharmadának kérésére
bármikor alkalmazható, ha az  előző felülvizsgálat óta, illetve, amennyiben nem került sor ilyen felülvizsgálatra,
a  jelen Egyezmény hatálybalépésének napja óta, az  1. bekezdésben hivatkozott inflációs tényező meghaladja
az  5%-ot. Az  1. bekezdésben leírt eljárás szerint elvégzett későbbi felülvizsgálatokat ötévenként kell lefolytatni;
az első ilyen felülvizsgálatra a jelen bekezdéssel összhangban elvégzett felülvizsgálatot követő ötödik év végén kell
sort keríteni.
21. cikk
Letéteményes 1. A jelen Egyezményt a Rajnai Hajózási Központi Bizottság főtitkáránál kell letétbe helyezni, aki annak Letéteményese
lesz.
2. A Letéteményes köteles:
(a) továbbítani a  jelen Egyezmény hiteles másolatait valamennyi Aláíró, valamint a  jelen Egyezményhez
csatlakozó minden egyéb Állam számára;
(b) értesíteni a jelen Egyezményt aláíró vagy ahhoz csatlakozott valamennyi Államot:
(i) minden egyes új aláírásról és az egyes okmányok letétbe helyezéséről, az Egyezménnyel kapcsolatos
nyilatkozatról, illetve fenntartásról azok dátumával együtt;
(ii) a jelen Egyezmény hatályba lépésének napjáról;
(iii) a jelen Egyezmény bármely felmondásáról és annak hatálybalépési időpontjáról;
(iv) a 20. cikk 3. bekezdése szerinti bármely módosítás hatálybalépésének napjáról;
(v) a jelen Egyezmény valamely rendelkezése által megkövetelt nyilatkozatokról.
22. cikk
Nyelvek
A jelen Egyezmény egy eredeti példányban készült holland, angol, francia és német nyelven, mindegyik szöveg
egyaránt hiteles.
Fentiek hiteléül az  erre a  Kormányaik által kellően felhatalmazott alulírottak ellátják kézjegyükkel a  jelen
Egyezményt.
Készült Strasbourgban, 2012. szeptember 27. napján.” 4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2.  §, a  3.  §, valamint a  víziközlekedésről szóló 2000. évi XLII. törvény (a  továbbiakban: Vkt.) 24.  §-a és 25.  §-a
az Egyezmény 17. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) Az Egyezmény, a 2. §, a 3. §, valamint a Vkt. 24. § és 25. §-a hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős
miniszter – annak ismertté válását követően – a  Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével
állapítja meg.
(4) Az e törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a közlekedésért felelős miniszter gondoskodik.
5. § A Vkt. 24. §-a a következő szöveggel lép hatályba:
„24.  § (1) Belföldi forgalomban személyhajó és áruszállító hajó, továbbá komp és gazdasági célból üzemeltetett
egyéb vízi jármű csak abban az  esetben vehet részt, ha az  üzemben tartó a  szerződésen kívüli kárra érvényes
hajó-felelősségbiztosítási szerződéssel rendelkezik.
(2) A  külföldi lobogó alatt közlekedő – az  (1)  bekezdésben meghatározott – úszólétesítménynek Magyarország
területére történő belépéséhez szükséges, hogy
a) az üzemben tartó érvényes felelősségbiztosítást igazoló nemzetközi bizonylattal rendelkezzék, vagy
b) Magyarország területére való belépésekor az  üzemben tartó – határozott időre szóló – felelősségbiztosítási
szerződést kössön.
(3) A  külföldi lobogó alatt közlekedő – az  (1)  bekezdésben meghatározott – úszólétesítmények Magyarország
területére történő belépésekor a vámhatóság ellenőrzi a  (2) bekezdésben foglaltak meglétét, és ha annak hiányát
állapítja meg, a beléptetést megtagadja.
(4) A hajó-felelősségbiztosítási szerződés megkötését tanúsító bizonylatot (kötvény, igazolólap) az úszólétesítmény
vezetője köteles az úszólétesítményen tartani, és azt jogszabályban megállapított esetben felmutatni.
(5) Ha megállapítást nyer, hogy az  (1)  bekezdésben megjelölt úszólétesítményre nincs érvényes
hajó-felelősségbiztosítási biztosítási szerződés, az  üzemben tartó lakhelye (székhelye) szerinti illetékes hajózási
hatóság tizenöt napon belül felhívja az  üzemben tartót a  biztosítási szerződés megkötésének igazolására.
Amennyiben az  üzemben tartó a  felhívás kézhezvételétől számított nyolc napon belül a  biztosítási szerződés
fennállását nem igazolja, a hajózási hatóság a hajózási engedélyt visszavonja.”
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
73/2019. (II. 28.) KE határozata rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízás alóli felmentéséről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés b)  pontja alapján – a  külgazdasági és külügyminiszter előterjesztésére –
Szalay-Bobrovniczky Vince rendkívüli és meghatalmazott nagykövetet – érdemei elismerése mellett – felmentem
Magyarország helsinki nagykövetségének a  vezetésére, valamint Magyarországnak az  Észt Köztársaságban való
képviseletére kapott megbízása alól.
Budapest, 2018. szeptember 19. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
35/2016. (XII. 16.) BM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva a következő utasítást adom ki:
1. § (1) A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése szerint Horváth András ny. r. dandártábornokot miniszteri
biztossá nevezem ki.
(2) A miniszteri biztos feladata az Országos Rendőr-főkapitányság nyomozó szervezeti egységeinél a szervezett bűnözői
körök által az 1990-es években elkövetett élet elleni bűncselekmények, illetve az ún. „olajos” ügyekkel összefüggő élet
és testi épség elleni, vagyon elleni bűncselekmények hatékony felderítésének és nyomozásának irányítása,
koordinálása.
(3) A miniszteri biztos kinevezése 2016. december 7-étől 2017. június 6-áig szól.
2. § A miniszteri biztos tevékenységét a Ksztv. 38. § (4) bekezdésére figyelemmel a belügyminiszter irányítja.
3. § (1) A  miniszteri biztos a  feladatainak végrehajtása érdekében valamennyi érintett nyomozó szervezeti egységgel
folyamatos és közvetlen kapcsolattartásra, egyeztetésre, továbbá adat, információ, illetve irat bekérésére jogosult.
(2) A  miniszteri biztos megkeresését az  érintett nyomozó szervezeti egységek feladat- és hatáskörükben eljárva,
határidőre teljesítik.
4. § A miniszteri biztos a feladatát az országos rendőrfőkapitánnyal együttműködve látja el.
5. § A miniszteri biztos feladatainak ellátásáról havonta jelentést tesz a belügyminiszternek.
6. § A miniszteri biztost a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti díjazás és juttatások illetik meg.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszti a miniszteri kinevezésről szóló 10/2016. (VI. 17.) BM utasítás.
Dr. Pintér Sándor s. k.,
 belügyminiszter


text:
12/2017. (V. 11.) KKM közleménye a Magyarország Kormánya és a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége (IFRC) között a Nemzetközi Szövetség Budapesti Regionális Hivatalának és Globális Szolgáltató Központjának jogállásáról szóló megállapodás kihirdetéséről szóló 2017. VIII. törvény 2., 3. és 5. §-ának hatálybalépéséről.
A 2017. évi VIII. törvénnyel a Magyar Közlöny 2017. március 16-i 37. számában kihirdetett, a Magyarország Kormánya
és a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége (IFRC) között a Nemzetközi Szövetség Budapesti
Regionális Hivatalának és Globális Szolgáltató Központjának jogállásáról szóló megállapodás 14. cikk 1. pontja
az alábbiak szerint rendelkezik a hatálybalépésről:
„Jelen Megállapodás rendelkezései azt követő harmincadik napon lépnek hatályba, amikor a Kormány értesíti
a Nemzetközi Szövetség Főtitkárát arról, hogy a Megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső eljárás befejeződött.”
A megerősítésről szóló értesítés kézhezvételének napja: 2017. április 20.
A megállapodás hatálybalépésének napja: 2017. május 20.
A fentiekre tekintettel, összhangban a 2017. évi VIII. törvény 4. § (3) bekezdésével megállapítom, hogy a Magyarország
Kormánya és a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége (IFRC) között a Nemzetközi Szövetség
Budapesti Regionális Hivatalának és Globális Szolgáltató Központjának jogállásáról szóló megállapodás kihirdetéséről
szóló 2017. évi VIII. törvény 2., 3. és 5. §-a 2017. május 20-án, azaz kettőezer-tizenhét május huszadik napján lép
hatályba.
Szijjártó Péter s. k.,
 külgazdasági és külügyminiszter


text:
168/2019. (V. 8.) KE határozata bírói felmentésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII. törvény 90. §-a alapján – az Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – nyugállományba helyezés iránti
kérelmére tekintettel dr. Krekó Lászlót 2019. szeptember 17-ei hatállyal bírói tisztségéből felmentem.
Budapest, 2019. április 24. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
1561/2013. (VIII. 16.) Korm. határozata a meteorológiai feladatok finanszírozása érdekében a Honvédelmi Minisztérium és a Vidékfejlesztési Minisztérium fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány az  államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33.  § (1)  bekezdésében biztosított jogkörében
a  Magyar Honvédség meteorológiai célú mérőrendszerei és eszközei üzemeltetési feladatainak, valamint
a  repülésmeteorológiai szolgáltatás költségeinek finanszírozásához történő hozzájárulás céljából 75,0 millió
forint egyszeri átcsoportosítását rendeli el a  Magyarország 2013. évi központi költségvetéséről szóló 2012. évi
CCIV. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 1. melléklet XIII. Honvédelmi Minisztérium fejezet, 2. Magyar Honvédség cím,
2. MH ÖHP és alárendelt szervezetei alcím terhére, a  Kvtv. 1.  melléklet XII. Vidékfejlesztési Minisztérium fejezet,
12. Országos Meteorológiai Szolgálat cím javára az 1. melléklet szerint.
Felelős: honvédelmi miniszter
 vidékfejlesztési miniszter
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
63/2016. (XII. 28.) NFM rendelete a megújuló energiaforrásokból nyert energiával termelt villamos energia működési támogatásának finanszírozásához szükséges pénzeszköz mértékének megállapítási módjára és megfizetésére vonatkozó részletes szabályokról.
A villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény 170. § (2) bekezdés 13. pontjában kapott felhatalmazás alapján, a Kormány
tagjainak feladat- és hatásköréről szóló 152/2014. (VI. 6.) Korm. rendelet 109.  § 7.  pontjában meghatározott feladatkörömben
eljárva a következőket rendelem el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § (1) E rendelet alkalmazásában:
 1. KÁT: a  megújuló energiaforrásból vagy hulladékból nyert energiával termelt villamos energia kötelező
átvétele a  villamos energiáról szóló 2007.  évi LXXXVI.  törvény (a  továbbiakban: VET), valamint a  megújuló
energiaforrásból vagy hulladékból nyert energiával termelt villamos energia, valamint a kapcsoltan termelt
villamos energia kötelező átvételéről és átvételi áráról szóló kormányrendelet alapján létrehozott eljárásrend
szerint;
2. KÁT mérlegkör: a VET 10. § (4) bekezdése alapján a Befogadó által az átvételi kötelezettség alá eső villamos
energia elszámolására létrehozott és működtetett mérlegkör, amelynek mérlegkör-felelőse a Befogadó;
3. KÁT pénzeszköz: a  VET 13.  § (1)  bekezdése szerinti pénzeszköz kötelező átvétel keretében nyújtott
támogatáshoz kapcsolódó része;
4. KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett: a VET 13. §-ával összhangban olyan mérlegkör-felelős, akinek
a mérlegkörében felhasználó tag lehet;
5. napi termelési menetrend: a  KÁT termelő által a  Befogadó részére előzetesen megadott, a  KÁT termelőnek
a  nap minden elszámolási mérési időintervallumára vonatkozó tervezett termelési adatait tartalmazó
menetrend;
6. szervezett villamosenergia-piaci ajánlati menetrend: a  Befogadó által a  szervezett villamosenergia-piacon
adott időszak vonatkozásában ügyletkötésre tervezett villamos energia benyújtott menetrendje, amely a KÁT
termelők adott időszaki, kereskedelmi szabályzat szerinti elszámolási mérési időintervallumra vonatkozó
menetrendjeiből számítódik;
7. tárgyhónap: az a havi elszámolási időszak, melyre a számla vagy számviteli bizonylat vonatkozik;
 8. technikai költség: a szervezett villamosenergia-piacon történő értékesítés költségei;
 9. tény értékesítési adat: a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett mérlegkörének a  kereskedelmi
szabályzat szerint, az  átviteli rendszerirányítónál a  kiegyenlítő energia elszámolásához rendelkezésre álló,
összesített fogyasztási adata az  adott hónapban, amely a VET 13.  § (3)  bekezdése szerinti mennyiségeket,
valamint a  kereskedelmi szabályzat szerinti termelői saját felhasználást és a  hálózati engedélyesek hálózati
veszteségét nem tartalmazza;
10. Prémium pénzeszköz: a  VET 13.  § (1)  bekezdése szerinti pénzeszköz prémium típusú támogatáshoz
kapcsolódó része.
(2) Az  (1)  bekezdésben meg nem határozott fogalmakat a  VET, valamint annak felhatalmazása alapján kiadott
jogszabályok rendelkezései szerint kell értelmezni.
2. A KÁT termelő és a Premizált termelő menetrendadási és adatszolgáltatási kötelezettségei
2. § (1) A  KÁT termelő és a  Premizált termelő minden naptári hónap 7. munkanapjáig villamosenergia-termelési
tervet ad a  Befogadó részére a  következő 12 hónapra vonatkozóan havi – kötelező átvétel esetén ezen felül
zónaidőnkénti – bontásban.
(2) Ha a  KÁT termelő vagy Premizált termelő az  (1)  bekezdésben meghatározott kötelezettségét határidőre nem
teljesíti, a Befogadó a villamosenergia-termelési tervet a korábbi időszakok statisztikai elemzésén alapuló adatokkal
pótolja.
(3) A  KÁT termelő köteles a  hónap minden napjára a  kereskedelmi szabályzatban meghatározott feltételek szerint
a Befogadó részére napi termelési menetrendet adni.
(4) A  KÁT termelő jogosult a  napi termelési menetrend adott részeinek módosítása céljából a  kereskedelmi
szabályzatban meghatározott feltételek szerint napon belüli termelési menetrendet adni a Befogadó részére.
3. A KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett és a villamosenergia-kereskedő adatszolgáltatási
kötelezettségei
3. § (1) A KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett a kereskedelmi szabályzatban meghatározottak szerint minden
naptári hónap 4. munkanapjáig a Befogadó részére bejelenti:
a) a  VET 13.  § (3)  bekezdése szerinti, KÁT és Prémium pénzeszköz fizetése alól az  előző tárgyhónapban
mentesített értékesítési adatát (a továbbiakban: tény mentességi adat), és
b) a kereskedelmi szabályzatban rögzített reklamációs határidő figyelembe vételével a tárgyhónapot megelőző
2. hónapban mentesített értékesítési adatainak még figyelembe nem vett módosulását.
 (2) A  villamosenergia-kereskedő köteles a  minden naptári hónap 4. munkanap 10 óráig mérlegkör-felelősének
bejelenteni
a) a VET 13. § (3) bekezdés b) pontja szerinti, KÁT és Prémium pénzeszköz fizetése alól az előző tárgyhónapban
mentesített értékesítési adatát, és
b) a kereskedelmi szabályzatban rögzített reklamációs határidő figyelembevételével a tárgyhónapot megelőző
2. hónapban mentesített értékesítési adatainak még figyelembe nem vett módosulását.
4. A KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett értékesítési adatainak meghatározása
4. § (1) A Befogadó – a villamosenergia-ellátási szabályzatok szerinti mérési adatok, valamint a KÁT és Prémium pénzeszköz
fizetésére kötelezettek 3. § (1) bekezdésében meghatározott adatszolgáltatása alapján – meghatározza és összesíti
a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezettek tény értékesítési adatait (a  továbbiakban: összesített tény
értékesítési adat).
(2) A Befogadó az (1) bekezdés szerinti számítások során a tény mentességi adatot nulla értékkel veszi figyelembe azon
KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett esetében, aki azt a  Befogadó részére nem a  3.  § (1)  bekezdése
szerinti határidőre vagy nem a kereskedelmi szabályzatban meghatározottak szerint adja meg.
5. A KÁT és Prémium pénzeszköz mértékének meghatározása
5. § (1) A KÁT pénzeszköz mértékének meghatározása során a Befogadó figyelembe veszi
a) a  KÁT termelőkkel, a  szervezett villamosenergia-piaccal, valamint a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére
kötelezettekkel kapcsolatos elszámolásait,
b) a KÁT mérlegkör kiegyenlítéséhez kapcsolódó kiadásait,
c) a KÁT mérlegkör működtetéséhez kötődő pénzforgalmi szaldóját.
(2) A  KÁT pénzeszköz mértéke a  (3)  bekezdésben felsorolt tételek összege és az  összesített tény értékesítési adat
hányadosa.
(3) A  KÁT pénzeszköz mértékének meghatározása során a  Befogadó a  következő tételeket köteles előjelhelyesen
figyelembe venni:
a) a  KÁT termelőnek a  kereskedelmi szabályzatban meghatározott elszámolási mérési adatok előzetes
szolgáltatása és a  vonatkozó Korm. rendelet alapján kalkulált tárgyhavi tény termelése zónaidőnkénti
bontásban, és a  megújuló energiaforrásból vagy hulladékból nyert energiával termelt villamos
energia, valamint a  kapcsoltan termelt villamos energia kötelező átvételéről és átvételi áráról szóló
kormányrendeletben meghatározott, a KÁT termelőre vonatkozó hatósági ár szorzatainak összegét;
b) a  KÁT termelőtől tárgyhónapban befolyt pótdíjak, valamint a  jogosulatlanul értékesített villamos energia
után fizetett visszatérítések összegét;
c) a  KÁT mérlegkör kiegyenlítése során a  KÁT mérlegkörre vonatkozó, a  kereskedelmi szabályzatban
meghatározott előzetes elszámolási adatok alapján a  tárgyhónapban igénybe vett szabályozási energia
költségét;
d) a  KÁT mérlegkör folyamatos rövid távú likviditásához kapcsolódó pénzügyi ráfordítások és bevételek
tárgyhavi összegét, beleértve az igazolt banki költségeket és kamatokat is;
e) a  KÁT mérlegkör-felelősi feladatok elvégzésének a  Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
(a továbbiakban: Hivatal) által elismert indokolt, korábban még nem érvényesített működtetési költségeit;
f ) a  szervezett villamosenergia-piacon történő tárgyhavi ügyletkötésekből származó bevételek összegét
a Befogadó által a kereskedelmi szabályzat szerint meghatározott átváltási árfolyamon;
g) a  szervezett villamosenergia-piacon történő ügyletkötésekkel összefüggő tárgyhavi technikai költségek
összegét a Befogadó által a kereskedelmi szabályzat szerint meghatározott átváltási árfolyamon;
h) a tárgyhónapot megelőző termelési időszak a) és c) pont szerint meghatározott összegeinek még figyelembe
nem vett módosulásait;
i) a  tárgyhónapot megelőző termelési időszakban a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezettek
tény értékesítési adatának módosulása miatti, a  KÁT pénzeszköz korábban megfizetett összegének még
figyelembe nem vett módosulásai szerint befolyó többletbevételeket vagy visszatérítéseket.
6. § (1) A Prémium pénzeszköz mértékének meghatározása során a Befogadó figyelembe veszi
a) a  Premizált termelőkkel valamint a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezettekkel kapcsolatos
elszámolásait és
b) a prémium típusú támogatási rendszer működtetéséhez kötődő pénzforgalmi szaldóját.
(2) A Prémium pénzeszköz mértéke a (3) bekezdésben felsorolt tételek összege és az összesített tény értékesítési adat
hányadosa.
(3) A Prémium pénzeszköz mértékének meghatározása során a Befogadó a következő tételeket köteles előjelhelyesen
figyelembe venni:
a) a  Premizált termelőnek a  kereskedelmi szabályzatban meghatározott elszámolási mérési adatok előzetes
szolgáltatása és a  vonatkozó Korm. rendelet alapján kalkulált tárgyhavi tény termelése és a  Premizált
termelőre vonatkozó aktuális támogatott ár figyelembevételével a  vonatkozó Korm. rendelet alapján
kalkulált prémium mérték szorzatainak összegét;
b) a  Premizált termelőtől a  tárgyhónapban befolyt, jogosulatlanul igénybe vett támogatás után fizetett
visszatérítések összegét;
c) a  prémium típusú támogatási rendszer folyamatos rövid távú likviditásához kapcsolódó pénzügyi
ráfordítások és bevételek tárgyhavi összegét, beleértve az igazolt banki költségeket és kamatokat is;
d) a prémium típusú támogatási rendszer működtetésének a Hivatal által elismert indokolt, korábban még nem
érvényesített működtetési költségeit;
e) a tárgyhónapot megelőző termelési időszak a) pont szerint meghatározott összegeinek még figyelembe nem
vett módosulásait;
f ) a  tárgyhónapot megelőző termelési időszakban a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezettek tény
értékesítési adatának módosulása miatti, a  Prémium pénzeszköz korábban megfizetett összegének még
figyelembe nem vett módosulásai szerint befolyó többletbevételeket vagy visszatérítéseket.
6. A szervezett villamosenergia-piacon történő ügyletkötés 7. § (1) A  Befogadó a  KÁT termelők által a  2.  § (3) és (4)  bekezdése szerint bejelentett villamos energiára vonatkozóan
a szervezett villamosenergia-piacon ügyleteket köt.
(2) A  Befogadó a  másnapi piacon történő ügylekötés során a  KÁT termelők adott napra érvényes menetrendjei,
a  napon belüli piacon történő ügylekötés során a  KÁT termelők napon belüli érvényes menetrendjei alapján
az  azonos időszakra vonatkozó ügyletkötés figyelembevételével állapítja meg a  KÁT mérlegkör szervezett
villamosenergia-piaci ajánlati menetrendjeit.
(3) A  Befogadó – a  KÁT mérlegkör költségeinek csökkentése érdekében – jogosult limitárakat meghatározni arra
az esetre, ha a kötelező átvétel alá eső villamos energiára vonatkozóan a szervezett villamosenergia-piacon történő
ügyletkötéséből származó hátrány meghaladná az  ügyletkötésből származó előnyöket. A  limitárak mértékét
a kereskedelmi szabályzat határozza meg.
(4) A  KÁT hatálya alá tartozó villamos energiára vonatkozó szervezett villamosenergia-piacon történő ügyletkötés
részletes szabályait a kereskedelmi szabályzat tartalmazza.
7. A Befogadó közzétételi kötelezettségei 8. § (1) A Befogadó köteles a tárgyhónapot követő hónap 5. munkanapjáig honlapján közzétenni:
a) a  tárgyhónapra érvényes KÁT pénzeszköz 5.  § (3)  bekezdés szerinti összegét és Prémium pénzeszköz 6.  §
(3) bekezdés szerinti összegét;
b) a KÁT pénzeszköz és Prémium pénzeszköz tárgyhónapra vonatkozó mértékét;
c) a kereskedelmi szabályzatban meghatározottak szerint a tárgyhavi KÁT pénzeszköz mértékének kiszámítása
során felhasznált, az 5. § (3) bekezdésben felsorolt adatokat;
d) a  kereskedelmi szabályzatban meghatározottak szerint a  tárgyhavi prémium pénzeszköz mértékének
kiszámítása során felhasznált, az 6. § (3) bekezdésben felsorolt adatokat; valamint
e) a KÁT és prémium pénzeszköz fizetésére kötelezettek tárgyhónapra vonatkozó tény értékesítési adatait, oly
módon, hogy az csak az érintett mérlegkör-felelős és a Hivatal részére legyen beazonosítható.
 (2) A Befogadó az (1) bekezdés szerinti adatok honlapon történő elérhetőségét 5 évig köteles biztosítani.
 (3) A Befogadó köteles minden naptári hónap 10. munkanapjáig közzétenni:
a) a  KÁT termelőknek a  következő 12 hónapra várható, összesített kötelező átvételi értékesítését havi és
zónaidőnkénti bontásban;
b) a Premizált termelőknek a prémium típusú támogatásra jogosult, összesített várható termelését a következő
12 hónapra havi bontásban;
c) a  KÁT és Prémium pénzeszköz várható mértékét, valamint az  ezekből fakadó várható összesített fizetési
kötelezettséget, továbbá a  KÁT és Prémium pénzeszköz várható mértékének meghatározása során
felhasznált várható összesített értékesítési adatokat a következő 12 hónapra havi bontásban.
8. A számlázási és fizetési kötelezettségek teljesítésének szabályai
9. § (1) A  Befogadó a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett részére havonta állít ki egy-egy számviteli
bizonylatot a  KÁT pénzeszköz és a  Prémium pénzeszköz általa fizetendő összegéről, amelyet a  KÁT és Prémium
pénzeszköz fizetésére kötelezetthez tartozó tárgyhavi tény értékesítési adat és a KÁT pénzeszköz, illetve Prémium
pénzeszköz tárgyhavi mértékének szorzataként kell kiszámítani.
(2) A  Befogadó jogosult az  adott hónapban a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezettet terhelő a  KÁT
pénzeszköz és Prémium pénzeszköz összegére vonatkozó számviteli bizonylatát a  tárgyhónapot követő hónap
6. munkanapjától a KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett részére benyújtani.
(3) A  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett, és a  vele kereskedelmi szabályzat szerinti ellátás alapú
szerződéssel rendelkező felhasználók, valamint azon villamosenergia-kereskedők és termelői engedélyesek,
amelyek a KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett mérlegkörébe tartozó felhasználási helyeket látnak el
a  kereskedelmi szabályzat szerinti ellátás alapú szerződés alapján, továbbá az  utóbbi villamosenergia-kereskedők
és termelői engedélyesek és az  általuk kereskedelmi szabályzat szerinti ellátás alapú szerződés alapján ellátott
felhasználók kötelesek a KÁT pénzeszközt és Prémium pénzeszközt egy tételben – a VET 13. §-a szerinti értékesítés
alapján – a KÁT pénzeszköz és Prémium pénzeszköz Befogadó által a 8. § (1) bekezdés b) pontja szerint kihirdetett
mértékén egymással elszámolni.
(4) A  Befogadó, valamint a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett közötti bizonylatolás során a  számviteli
bizonylat kiállítására jogosult köteles a  számviteli bizonylatát a  kötelezett részére úgy benyújtani, hogy azt
a  kötelezett a  számviteli bizonylatban feltüntetett esedékesség időpontját legalább három munkanappal
megelőzően kézhez vehesse.
(5) A  (4)  bekezdésben meghatározott számviteli bizonylat szerinti ellenérték fizetésére kötelezett a  számviteli
bizonylattal kapcsolatban kifogással élhet a  jogosult felé a  számviteli bizonylat kézhezvételétől számított két
munkanapon belül. A  számviteli bizonylatra vonatkozó kifogás esetén a  nem vitatott részek esedékessége nem
változik.
(6) A Befogadó, valamint a KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett közötti fizetési kötelezettségek késedelmes
teljesítése esetén a késedelembe eső fél a késedelembe esés napjától a kifizetés napjáig terjedő időszakra a Polgári
Törvénykönyv által előírt mértékű késedelmi kamatot és a  behajtási költségátalányról szóló 2016.  évi IX.  törvény
szerinti behajtási költségátalányt köteles fizetni a másik fél részére.
(7) A Befogadó, valamint a KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett kötelesek a KÁT és Prémium pénzeszköz
fizetésére kötelezettek villamosenergia-ellátási szabályzatoknak megfelelően korrigált tény értékesítési adatai
alapján, havi rendszerességgel az  (1)  bekezdés szerinti számviteli bizonylatot módosítani és a  módosítás alapján
egymással elszámolni.
9. A KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett felelőssége a KÁT allokálás folyamata során,
a mérlegkör-szerződés
10. § (1) A  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett felel a  mérlegköre tekintetében a  3.  § (1)  bekezdés szerinti
adatok összegyűjtéséért, összesítéséért, azoknak a Befogadó felé történő továbbításáért, továbbá a KÁT pénzeszköz
és Prémium pénzeszköz összegének megfizetéséért.
(2) A Befogadó, valamint a KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett közötti jogviszonyt a Befogadó, valamint
a KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett között létrejött mérlegkör-szerződés tartalmazza. A mérlegkörszerződés a Befogadó üzletszabályzatának részét képezi.
(3) A KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett a Befogadó részére a mérlegkör-szerződésben meghatározottak
szerint pénzügyi biztosítékot nyújt. A  pénzügyi biztosítékot a  Befogadó jogosult a  KÁT és Prémium pénzeszköz
fizetésére kötelezett lejárt fizetési kötelezettsége kielégítése céljából lehívni.
(4) A  Befogadó, valamint a  KÁT és Prémium pénzeszköz fizetésére kötelezett a  mérlegkör-felelősi jogviszony
megszűnésekor köteles a mérlegkör-szerződés szerint elszámolni.
10. Záró rendelkezések 11. § Ez a rendelet 2017. január 1-jén lép hatályba.
Dr. Seszták Miklós s. k.,
 nemzeti fejlesztési miniszter


text:
91/2013. (VII. 17.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2013. július 10-én megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továbbiakban: régi Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva M. Z. magánszemély (a továbbiakban: beadványozó) által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a  Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – a  Kúriához címzett kifogást
lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Arany J. u. 25.; levélcím: 1357 Budapest, Pf. 2;
fax: 06-1-7950-143). A bírósági eljárásban az ügyvédi képviselet kötelező. A  jogi szakvizsgával rendelkező személy
saját ügyében ügyvédi képviselet nélkül is eljárhat. A bírósági eljárás nem tárgyi illetékmentes. Az  illeték mértéke
15 000 Ft. A kifogás benyújtóját tárgyi illetékfeljegyzési jog illeti meg.
Indokolás I. Beadványozó 2013. június 26-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az  Országos Választási Bizottsághoz
az  országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998.  évi III.  törvény (a  továbbiakban: Nsztv.) 2.  §-a
szerinti hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő szerepelt:
„egyetért-e ön azzal, hogy magyarország területén tilos legyen olyan szabadtéri plakátot elhelyezni, amelyen bármely
politikai esemény, bármilyen formában megjelenik?”
Magyarország Alaptörvénye (a  továbbiakban: Alaptörvény) IX.  cikk (1)  bekezdése szerint mindenkinek joga van
a véleménynyilvánítás szabadságához. Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kérdésben megtartásra
kerülő országos népszavazás eredményének az Országgyűlés csak úgy tudna eleget tenni, ha ezt az Alaptörvényben
meghatározott alkotmányos jogot – a  plakát tartalmának meghatározásával – korlátozná. Mindezek alapján
a Bizottság álláspontja, hogy a kérdés az Alaptörvény módosítását tenné szükségessé, ami viszont az Alaptörvény
8. cikk (3) bekezdés a) pontja alapján tiltott tárgykör, így a kérdésben nem tartható népszavazás.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a  kezdeményezésben foglalt kérdés az  Nsztv.
13.  §  (1)  bekezdésében foglalt egyértelműségi követelménynek sem felel meg. Az  egyértelműség követelménye
azt jelenti, hogy a  népszavazásra szánt kérdésnek egyértelműen megválaszolhatónak kell lennie. Ahhoz, hogy
a  választópolgár a  népszavazásra feltett kérdésre egyértelműen tudjon válaszolni az  szükséges, hogy a  kérdés
világos és kizárólag egyféleképpen legyen értelmezhető, a kérdésre igennel vagy nemmel lehessen felelni.
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy az  aláírásgyűjtő íven feltüntetett kérdésben szereplő
„politikai esemény”, a „szabadtéri plakát” továbbá a „bármilyen formában” fogalmak jelentése túl tág, nem kellően
körülhatárolt, így a  választópolgár számára nem lenne egyértelmű, hogy aláírásával pontosan milyen tartalmú
kezdeményezést támogatna.
A kérdés egyértelműségének megállapításakor továbbá azt is vizsgálni kell, hogy a népszavazás eredménye alapján
az  Országgyűlés – az  akkor hatályban lévő jogszabályok szerint – el tudja-e dönteni, hogy terheli-e jogalkotási
kötelezettség, és ha igen, milyen jogalkotásra köteles. A  Bizottság álláspontja szerint tekintettel arra, hogy
a  kezdeményezés olyan fogalmakat tartalmaz, melyek jelentéstartalma nem határozható meg pontosan, ezért
egy eredményes és érvényes népszavazás esetén nem lenne egyértelmű, hogy az  Országgyűlés milyen tartalmú
jogalkotásra lenne köteles.
Fentiek alapján az  Országos Választási Bizottság – az  Nsztv. 10.  § b) és c)  pontja alapján, mivel a  kérdésben nem
lehet országos népszavazást tartani, valamint a  kérdés megfogalmazása nem felel meg a  törvényben foglalt
követelményeknek – az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
II. A határozat az  Alaptörvény IX.  cikk (1)  bekezdésén és a  8.  cikk (3)  bekezdés a)  pontján, az  Nsztv. 2.  §-án,
a  10.  §  b)  és  c)  pontján és a  13.  § (1)  bekezdésén, a  választási eljárásról szóló 2013.  évi XXXVI.  törvény
349.  §  (1)  bekezdés c)  pontján, a  jogorvoslatról szóló tájékoztatás a  régi Ve. 130.  §-ának (1)  bekezdésén,
az  illetékekről szóló tájékoztatás az  1990.  évi XCIII.  törvény 37.  § (1)  bekezdésén, 39.  § (3)  bekezdés d)  pontján,
42. § (1) bekezdés g) pontján, valamint a 62. § (1) bekezdés s) pontján alapul.
Dr. Bordás vilmos s. k.,
 az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
23/2007. (VIII. 29.) MeHVM rendelete a Környezet és Energia Operatív Program prioritásaira rendelt források felhasználásának részletes szabályairól és egyes támogatási jogcímeiről.
Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
(a továbbiakban: Áht.) 24. § (9) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján, a Magyar Köztársaság 2007. évi költségvetéséről szóló 2006. évi CXXVII. törvény 53. §
(7) bekezdésében megállapított feladatkörömben eljárva – a pénzügyminiszter feladat- és hatásköréről szóló
169/2006. (VII. 28.) Korm. rendelet 1. § a) pontjában foglalt felelősségi körében eljáró pénzügyminiszterrel egyetértésben – az alábbiakat rendelem el:
A rendelet hatálya és általános célja 1. §
(1) E rendelet a Környezet és Energia Operatív
Program az Európai Közösséget létrehozó Szerződés
87. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó támogatások körébe eső egyes jogcímeket és az azokhoz kapcsolódó források felhasználásának részletes szabályait határozza meg a versenysemlegesség elvének biztosítása
mellett. E körben a megfelelő életminőséghez szükséges
környezeti állapot megőrzéséhez, javításához, illetve
helyreállításához, az emberi egészséget károsító, veszélyeztető hatások csökkentéséhez, megszüntetéséhez, az
ökoszisztémák és vizek védelméhez, a környezetileg
biztonságos életfeltételek eléréséhez hozzájáruló, valamint a gazdasági-társadalmi fejlődésben a környezeti,
fenntarthatósági szempontok érvényesítése céljából a
gazdaság, társadalom, környezet harmonikus viszonyának kialakításával, az energiaforrások diverzifikációjával és hatékonyabb felhasználásával kapcsolatos projektek támogatási szabályait fekteti le.
(2) E rendelet hatálya alá tartozó előirányzatokból állami támogatás – pályázati konstrukció tartalmától függően – a Magyarországon székhellyel, vagy az Európai
Gazdasági Térség területén székhellyel és Magyarországon fiókteleppel rendelkező jogi személyiségű vagy jogi
személyiség nélküli gazdasági társaságok, egyéni vállalkozók, valamint szövetkezetek, továbbá költségvetési
szerv és jogi személyiséggel rendelkező intézménye, helyi
önkormányzatok és azok jogi személyiséggel rendelkező
társulásai, valamint jogi személyiségű nonprofit szervezet
részére nyújtható.
Értelmező rendelkezések 2. § E rendelet alkalmazásában 1. állami támogatás: az Európai Közösséget létrehozó
Szerződés (a továbbiakban: EK-Szerződés) 87. cikkének
(1) bekezdése szerinti támogatás és az Európai Közösséget
létrehozó Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti
állami támogatásokkal kapcsolatos eljárásról és a regionális támogatási térképről szóló 85/2004. (IV. 19.) Korm.
rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 1. § 5. pontja
szerinti csekély összegű (de minimis) támogatás;
2. harmadik feles finanszírozás: olyan beruházásfinanszírozási eszköz, melynek alkalmazása esetén a létesítmény tulajdonosa vagy vagyonkezelője részére egy állami
támogatásban részesülő, a létesítmény tulajdonosától és
vagyonkezelőjétől gazdálkodásában és tulajdonviszonyai
szerint független gazdálkodó szervezet beruházást tervez,
finanszíroz és hajt végre, azzal, hogy a beruházás támogatással csökkentett árát a tulajdonos vagy vagyonkezelő a
gazdasági társaság számára a beruházás befejezését követően fokozatosan fizeti vissza;
3. induló beruházás: tárgyi eszközbe vagy immateriális
javakba történő beruházás, amely új létesítmény felállításával, meglévő létesítmény bővítésével, egy létesítmény
termelésének további, új termékkel történő diverzifikációjával, egy meglévő létesítmény teljes termelési folyamatának alapvető megváltoztatásával kapcsolatos, illetve a létesítmény felvásárlása;
4. kis- és középvállalkozás (a továbbiakban együttesen:
KKV): a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvény 3. § (1) bekezdése szerinti vállalkozás;
5. környezetbarát termék, illetve technológia: a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi
LIII. törvény 86. § (1) bekezdése szerinti termék vagy
technológia, amely a hagyományos, azonos vagy hasonló
funkciójú termékeknél és technológiáknál bizonyítottan
kisebb környezetigénybevételt, illetve környezetterhelést
okoz;
6. kapcsolt vállalkozás: a kis- és középvállalkozásokról,
fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvény
4. § (3)–(6) bekezdései szerinti kapcsolódó vállalkozás;
7. a beruházás megkezdése: a kivitelezői szerződéskötés vagy a megrendelés időpontja;
8. létesítmény felvásárlása: egy létesítményhez közvetlenül kapcsolódó tárgyi eszközök és immateriális javak
megvásárlása, amennyiben a létesítmény bezárásra került
vagy – amennyiben nem vásárolják meg – bezárásra került
volna, és a felvásárló kedvezményezett nem kapcsolt vállalkozása a létesítmény tulajdonosának;
9. mezőgazdasági termék: az EK-Szerződés I. sz. mellékletében felsorolt termékek, kivéve a 104/2000/EK rendelet alkalmazási körébe tartozó halászati és akvakultúra-termékeket, a 4502, a 4503, 4505 KN-kód alá tartozó
termékek (parafatermékek), az 1898/87/EGK tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett tejet és tejtermékeket utánzó vagy helyettesítő termékek;
10. nagyberuházás: az az induló beruházás, amelyhez
kapcsolódóan az elszámolható költség jelenértéken legalább 50 millió eurónak megfelelő forintösszeg, ennek
meghatározásakor több beruházási projektet egyetlen beruházási projektnek kell tekinteni, ha azok egy vagy több
vállalat által egy hároméves időszakon belül kivitelezett
induló beruházás gazdaságilag oszthatatlan módon kombinált állóeszközeire vonatkoznak, ahol annak megállapításakor, hogy az induló beruházás gazdaságilag oszthatatlan-e, a technikai, funkcionális és stratégiai kapcsolatokat,
valamint a közvetlen földrajzi közelséget kell figyelembe
venni, és a gazdasági oszthatatlanságot a tulajdonviszonyoktól függetlenül kell értékelni;
11. nehéz helyzetben lévő vállalkozás: az a vállalkozás,
amelynek saját tőkéje a pályázat benyújtásakor rendelkezésre álló utolsó beszámoló adatai szerint veszteség folytán nem éri el a jegyzett tőke felét, és ezen veszteség több
mint egynegyede a megelőző beszámoló óta eltelt idő alatt
keletkezett;
12. referenciaráta: a támogatástartalom és az elszámolható költség jelenértékének kiszámításához használt
mutatószám, amelyet a 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló 794/2004/EK bizottsági rendelet 9. cikke határoz meg;
13. saját forrás: a kedvezményezett által a fejlesztési
programhoz igénybe vett támogatásnak nem minősülő
forrás;
14. szén: az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági
Bizottsága által a szén tekintetében megállapított nemzetközi kodifikációs rendszer értelmében kiváló minőségű,
közepes minőségű és gyenge minőségű A és B csoportba
sorolt szén;
15. támogatási intenzitás: a támogatástartalom és a jelenértéken számított elszámolható költség hányadosa, százalékos formában kifejezve;
16. támogatástartalom: a kedvezményezett számára
nyújtott támogatásnak a Korm. rendelet 2. számú mellékletében foglalt módszer alapján kiszámolt értéke;
17. támogató: a támogatásra javasolt projekt tekintetében döntéshozatalra jogosult, támogatást nyújtó szervezet.
Az állami támogatások előirányzat szerinti
felhasználásának jogcímei 3. §
(1) A Környezet és Energia Operatív Program forrásai állami támogatásokra az alábbi jogcímeken használhatók fel:
a) távfűtő rendszerek kialakítása és korszerűsítése;
b) vállalkozások érdekkörében megvalósítandó ener
getikai korszerűsítések az iparban, az energiaiparban és a
szolgáltató szektorban;
c) harmadik feles finanszírozású energiatakarékossági
beavatkozások; d) a biomassza megújuló energiaforrásként való felhasználását célzó beruházások;
e) használt olaj, illetve zsiradékok energetikai alapanyagként történő hasznosítása;
f) a növényi és állati eredetű, valamint szilárd és folyékony hulladék alapú biogáz hasznosításának fejlesztése;
g) a hazai geotermikus potenciál kihasználására épülő
hőenergia-ellátás fejlesztése;
h) hőszivattyús rendszerek és passzív épületek fejlesztése; i) napenergiát hasznosító rendszerek telepítése;
j) 5 MW teljesítmény alatti vízerőművek korszerűsíté
se, illetve létesítése;
k) szélenergiával történő villamosenergia-termelés fej
lesztése;
l) közvilágítás energiatakarékos, megújuló energiafor rásokra alapozott átalakítása;
m) bioüzemanyagok energetikai hasznosítását célzó
fejlesztések;
n) projektelőkészítési és projektmenedzsment szolgál tatások igénybevétele;
o) többutas, illetve anyagában hasznosítható csomago
lást, valamint a hulladékok szelektív gyűjtését és hasznosítását népszerűsítő rendszerek létrehozása;
p) környezetbarát termékek és szolgáltatások kereskedelmének fejlesztése; q) környezetvédelmet elősegítő szolgáltatások fejlesztése, környezetbarát fogyasztási szokásokat népszerűsítő
kampányok lebonyolítása;
r) települési szilárd hulladék, illetve annak egyes
összetevői, állati eredetű, valamint építési-bontási hulladékok kezelése.
(2) Az (1) bekezdés d)–k), m), p) és q) pontjai alapján a
közép-magyarországi régióban megvalósuló beruházásokhoz e rendelet alapján támogatás nem nyújtható.
Az állami támogatások formái 4. § Az előirányzat forrásaiból a 3. §-ban meghatározott jogcímek alapján támogatásban részesíthető jogalanyok részére nyújtható támogatási formák:
a) a pályázó működési támogatásának nem minősülő
visszafizetési kötelezettség nélküli végleges juttatás
(a továbbiakban: vissza nem térítendő támogatás);
b) a pályázóknak nyújtott visszatérítendő támogatás. Állami támogatási kategóriák
5. § (1) A 3. §-ban megjelölt jogcímek alapján a következő
típusú állami támogatás nyújtható:
a) a 3. § h), i) és m)–q) bekezdései alapján csekély
összegű támogatás nyújtható, a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról
szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági
rendeletben, valamint e rendelet 6. §-ában foglaltak
irányadók;
b) a 3. § a)–m), o) és r) bekezdéseiben megjelölt jogcímek alapján regionális beruházási támogatás nyújtható,
amelyre e rendelet 7–12. §-ában, illetve a Korm. rendeletben, valamint a Szerződés 87. és 88. cikkének a nemzeti
regionális beruházási támogatásokra való alkalmazásáról
szóló 1628/2006/EK bizottsági rendeletben foglaltak az
irányadók;
c) a 8. § (4) bekezdése alapján tanácsadási támogatás
nyújtható, amelyre az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a
kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló – az 1976/2006/EK bizottsági rendelettel módosított – 2001. január 12-i
70/2001/EK bizottsági rendeletben foglaltak az irányadók.
(2) Az (1) bekezdés a)–b) pontjában megjelölt támogatási kategóriák egy projekten belül történő kombinálása
esetén a támogatási intenzitás megállapításakor a b) pont
szerinti regionális beruházási támogatásra vonatkozó szabályokat és mértékeket kell alkalmazni.
(3) E rendelet alapján nyújtott támogatási intenzitás felső határát a támogatott projekthez nyújtott állami támogatás teljes összegére kell alkalmazni, függetlenül attól, hogy
a támogatást helyi, országos vagy közösségi forrásból finanszírozzák-e.
A csekély összegű támogatás szabályai 6. § (1) A csekély összegű támogatás odaítélésének feltétele, hogy a kedvezményezett nyilatkozik az előző három
pénzügyi évben általa igénybe vett csekély összegű támogatások támogatástartalmáról.
(2) A több részletben fizetendő támogatást az odaítélése
időpontjában érvényes értékre kell diszkontálni.
(3) Minden egyes új csekély összegű támogatás odaítélésekor az adott pénzügyi évben, valamint az előző két
pénzügyi év alatt odaítélt csekély összegű támogatás teljes
összegét figyelembe kell venni.
(4) A támogatást nyújtó köteles írásban tájékoztatni a
kedvezményezettet a pályázati felhívásban, illetve a támogatási szerződésben arról, hogy csekély összegű támogatásban részesül. A tájékoztatásnak kifejezetten utalnia kell
a bizottsági rendeletre, hivatkozva annak pontos címére és
az Európai Közösség Hivatalos Lapjában való kihirdetésére, valamint meg kell határoznia a támogatás pontos összegét támogatástartalomban kifejezve.
(5) Nem nyújtható támogatás e rendelet 5. § (1) bekezdés a) pontja alapján
a) a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös
szervezéséről szóló 104/2000/EK tanácsi rendelet szerinti
halászati és akvakultúra tevékenységet szolgáló beruházásokhoz, továbbá halászati termékek feldolgozását és forgalmazását szolgáló beruházáshoz;
b) a szállítási ágazatban gördülőeszköz vásárlásához;
c) a mezőgazdasági termékek elsődleges termelésében te
vékenykedő vállalkozásoknak, valamint ezen termékek feldolgozásában vagy forgalmazásában tevékenykedő vállalkozásoknak, amennyiben a támogatás összege az elsődleges
termelőktől beszerzett vagy az érintett vállalkozások által
forgalmazott ilyen termékek ára vagy mennyisége alapján
kerül rögzítésre, illetve a támogatás az elsődleges termelőknek történő teljes vagy részleges továbbítástól függ;
d) exporthoz közvetlenül kapcsolódó tevékenységekhez, valamint import áruk helyett hazai áru használatától
függő támogatásokra;
e) nehéz helyzetben lévő vállalkozások részére. A regionális beruházási és tanácsadási támogatás
igénybevételének alapvető feltételei
7. § (1) Regionális beruházási támogatás kizárólag induló
beruházáshoz nyújtható, megkezdett vagy szinten tartó beruházás nem támogatható.
(2) Regionális beruházási támogatás csak akkor ítélhető
oda, ha a kedvezményezett még a beruházás megkezdése
előtt a támogatás iránti kérelmét benyújtja, és a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség (a továbbiakban: NFÜ) által akkreditált
közreműködő szervezet írásban megerősíti, hogy a – további
részletes vizsgálat tárgyát képező – projekt megfelel a rendeletben meghatározott jogosultsági feltételeknek.
8. § (1) Az egyes projektekhez nyújtható támogatás intenzitása nem haladhatja meg a Korm. rendelet 30. § (1) bekezdésében meghatározott mértékeket.
(2) Nagyberuházás esetén a támogatási intenzitás az
(1) bekezdés alapján meghatározott támogatási intenzitás
a) 100 százaléka, jelenértéken 50 millió eurónak megfelelő forintösszegig;
b) 50 százaléka, jelenértéken 50 és 100 millió eurónak
megfelelő forintösszeg közötti részre;
c) 34 százaléka, a jelenértéken 100 millió eurónak
megfelelő forintösszeg feletti részre.
(3) Amennyiben a pályázó a pályázat benyújtásakor
a) kisvállalkozásnak minősül, akkor – szállítási ágazat
és nagyberuházás kivételével – a támogatási intenzitás
20 százalékponttal,
b) középvállalkozásnak minősül, akkor – szállítási ágazat és nagyberuházás kivételével – a támogatási intenzitás
10 százalékponttal növelt értéke az (1) bekezdésben meghatározott mértéknek.
(4) KKV-k részére nyújtható beruházással kapcsolatos
tanácsadás címen elszámolható költség esetén a támogatási intenzitás 50 százalék, függetlenül az (1)–(2) bekezdésben foglaltaktól. Nagyvállalatoknak ilyen támogatás nem
adható. Az érintett szolgáltatás nem lehet folyamatos vagy
visszatérő tevékenység, és nem kapcsolódhat a vállalkozás
szokásos működési költségeihez, különösen folyamatos
adótanácsadás, rendszeres jogi szolgáltatás vagy hirdetés.
9. § (1) Elszámolható költségek a beruházás célját szolgáló
a) tárgyi eszköz vételára,
b) immateriális javak közül a találmány, a szabadalom,
a licenc és a know-how vételára, nagyvállalkozásnál legfeljebb az elszámolható költség 50 százalékáig (a továbbiakban: támogatható immateriális javak).
(2) A támogatást a tárgyi eszközökkel vagy immateriális javakkal kapcsolatos beruházási költségek, illetve létesítmény felvásárlása esetén a felvásárlás költségei alapján
kell kiszámítani.
(3) Az (1) bekezdés a)–b) pontjaiban meghatározott elszámolható költségek részletes felsorolását a pályázati dokumentáció tartalmazza. A pályázati dokumentáció az elszámolható költségek körét az (1) bekezdésben meghatározottaktól szűkebben is meghatározhatja.
(4) A támogatott projekt kapcsán beszerzett eszköznek
újnak kell lennie, kivéve a felvásárlás, valamint az ingatlanvásárlás esetét, vagy amennyiben KKV részesül támogatásban. Felvásárlás, ingatlanvásárlás, illetve KKV által
vásárolt használt eszköz támogatása esetén az ügylet vagy
az eszköz vásárlása kizárólag piaci értéken történhet.
(5) Az eszközök lízingjével kapcsolatos költségeket
csak akkor lehet figyelembe venni, ha az pénzügyi lízing
formájában valósul meg, és a szerződés tartalmazza az eszköznek az utolsó részlet megfizetésével egyidejű tulajdonszerzését. Földterület és épületek bérlése esetén a beruházási projekt befejezésének várható időpontját követően a
bérletnek nagyvállalatok esetében még legalább öt évig,
míg KKV-k esetében három évig kell folytatódnia.
10. § (1) A támogatás akkor vehető igénybe és tartható meg,
amennyiben a kedvezményezett a beruházást annak befejezésétől (az üzembe helyezés időpontjától) számított legalább öt évig – kis- és középvállalkozások esetében leg
alább három évig – fenntartja (kötelező üzemeltetési időszak) az érintett régióban.
(2) A támogatás igénybe vevője jogosult a gyors technológiai változások miatt a meghatározott fenntartási időszak alatt korszerűtlenné vált eszköz cseréjére, amennyiben a fenntartási időszak alatt a gazdasági tevékenység
fenntartása az érintett régióban biztosított. A korszerűtlenné vált üzem, illetve eszköz cseréjét követő fenntartási
időszakban a kedvezményezett az üzem vagy a fejlesztés
cseréjére támogatásban nem részesülhet.
(3) A támogatás akkor vehető igénybe, ha a kedvezményezett a tárgyi eszközök beszerzésekor az elszámolható
költségek legalább 25%-át saját forrásból biztosítja.
(4) Az elszámolható költséget szokásos piaci áron kell
figyelembe venni, ha az a kedvezményezett és a vele kapcsolt vállalkozási viszonyban lévő személy között a szokásos piaci ártól eltérő áron kötött szerződés alapján merült
fel.
(5) Az immateriális eszközök költségként csak akkor
számolhatók el, ha
a) kizárólag a regionális támogatásban részesülő létesítményben használják fel;
b) amortizálható eszköznek minősülnek;
c) piaci feltételek mellett olyan társaságtól szerezték
be, amely felett a kedvezményezettnek külön jogszabály
szerinti sem közvetlen, sem közvetett befolyása nincs;
d) a kedvezményezett immateriális eszközeként tartják
nyilván, a kedvezményezett tulajdonát képezik nagyvállalatok esetén legalább öt, KKV-k esetében legalább három
éven keresztül.
(6) Nagyvállalatok esetében az immateriális javak aránya nem haladhatja meg az elszámolható költségek
50%-át.
(7) A beruházáshoz kapcsolódóan csak az annak megvalósításához feltétlenül szükséges ingatlan megvásárlásának költsége számolható el.
(8) Amennyiben a beruházást, illetve fejlesztést osztatlan közös tulajdonban álló ingatlanon kívánják megvalósítani, a pályázat befogadásának feltétele a tulajdonostársak
között közokiratba vagy teljes bizonyító erejű magánokiratba foglalt használati megállapodás és az ahhoz tartozó
használati megosztásra vonatkozó vázrajz benyújtása. A
13. § (4) bekezdésének f) pontja szerinti per-, teher- és
igénymentesség követelményének az osztatlan közös tulajdon azon tulajdoni hányada vonatkozásában kell teljesülnie, amely a beruházás (fejlesztés) helyszíne.
(9) A vissza nem térítendő támogatás igénybevételével
beszerzett tárgyi eszközök a zárójegyzőkönyv felvételéig
(a fenntartási időszak végéig) kizárólag a támogatási szerződésben és a pályázatban meghatározott céloknak megfelelően hasznosíthatók. Az előirányzatból támogatott beruházással létrehozott vagyon – amennyiben az a támogatási döntés kedvezményezettjének tulajdonába kerül – az
államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998.
(XII. 30.) Korm. rendelet 89. §-ának (1) bekezdésében
meghatározott feltételek mellett, a támogatási szerződésben foglalt kötelezettségek lejártáig csak a támogató előzetes jóváhagyásával idegeníthető el vagy adható bérbe.
Ha az elidegenítéshez a támogató hozzájárult, a támogatási döntés kedvezményezettje mentesül a támogatási összeg
visszafizetésének kötelezettsége alól. Hozzájárulás hiányában a támogatási döntés kedvezményezettje köteles a
tárgyi eszköz értékére eső támogatást a folyósítás(ok) időpontjától a támogatás összegének tényleges visszafizetése
idejéig felszámított kamattal növelve az elidegenítés időpontjában érvényes jegybanki alapkamat kétszeresével
növelt összegben visszafizetni.
11. § (1) Nem nyújtható e rendelet 5. § (1) bekezdés b) pontja
alapján meghatározott támogatás
a) azon projektekhez, amelyek esetében (az előkészítő
tanulmányok kivételével) a program 13. § (3) bekezdése
szerinti közzététele előtt merültek fel költségek;
b) acélipari tevékenységhez;
c) a hajógyártáshoz nyújtott állami támogatásokról
szóló keretszabály (2003/C 317/06) 3.1 pont (11) bekezdésében meghatározott tevékenységhez;
d) a szén bányászatához;
e) szintetikusszál-ipari tevékenységhez;
f) a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös
szervezéséről szóló 104/2000/EK tanácsi rendelet szerinti
halászati és akvakultúra tevékenységet szolgáló beruházásokhoz, továbbá halászati termékek feldolgozását és forgalmazását szolgáló beruházáshoz;
g) a szállítási ágazatban gördülőeszköz vásárlásához;
h) a mezőgazdasági termékek előállításához;
i) exporthoz közvetlenül kapcsolódó tevékenységek
hez, valamint import áruk helyett hazai áru használatától
függő támogatásokra;
j) bíróság jogerős végzése alapján csőd-, felszámolási
eljárás vagy végelszámolás alatt álló szervezetnek, illetve
adósságrendezési eljárás alatt álló helyi önkormányzatnak;
k) a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak. (2) Nem nyújtható támogatás továbbá az alábbi költségekre:
a) a szinten tartást szolgáló tárgyi eszközök vételára létesítmény felvásárlásakor;
b) a korábban már használatba vett olyan tárgyi eszköz
vételára, amelynek alapján a kedvezményezett, más gazdasági társaság vagy egyéni vállalkozó támogatást vett
igénybe;
c) olyan tárgyi eszköz vételára, amelyet a kedvezményezett csődeljárás vagy felszámolás alatt álló társaságtól
szerzett be;
d) a közreműködő szervezet által a 7. § (2) bekezdése
alapján kiadott írásos megerősítést tartalmazó okirat kelte
előtt felmerült költség, ráfordítás;
e) személygépkocsi vételára. 12. § (1) A támogatott projektek megkezdése időpontjának az
alábbi időpontok minősülnek:
a) építési tevékenységet tartalmazó projekt esetén:
aa) az építési naplóba történt első bejegyzés időpontja
(építési naplóval igazolva),
ab) olyan építési jellegű munkák esetében, ahol építési
napló vezetése nem kötelező, ott a kivitelezői szerződés
alapján a kivitelező nyilatkozata a munkálatok megkezdésére vonatkozóan;
b) gép, berendezés, anyag, termék beszerzését tartalmazó projekt esetén az első beszerzendő gép, berendezés,
anyag, termék stb. megrendelése;
c) egyéb tevékenységhez kapcsolódó projekt esetén
amennyiben a szerződéskötést megelőzően megrendelésre
kerül sor, ennek időpontja, előzetes megrendelés hiányában
pedig a megvalósításra megkötött első szerződés létrejöttének napja;
d) amennyiben a pályázatban ismertetett projektet több
célterületre (építés, gépbeszerzés vagy egyéb) kiterjedően
valósítják meg, a projekt megkezdésének időpontja az
egyes célterületeknek megfelelő tevékenységek kezdési
időpontjai közül a legkorábbi időpont.
(2) A projekt-előkészítő tanulmányok megrendelése, elkészítése nem minősül a fejlesztés, beruházás (1) bekezdésben meghatározott megkezdésének.
Az állami támogatásokra vonatkozó közös szabályok 13. §
(1) A Környezet és Energia Operatív Program keretében
e rendelet 3–12. §-ában foglalt szabályoktól eltérő állami
támogatás nem nyújtható.
(2) A kedvezményezett köteles az állami támogatással
kapcsolatos okiratokat és dokumentumokat legalább
2020. december 31-éig megőrizni.
(3) E rendelet állami támogatásokra vonatkozó előírásai
az interneten, az NFÜ hivatalos honlapján is közzétételre
kerülnek. A támogató köteles a támogatásnak – a jelen rendelet alapján történő – állami támogatássá minősítéséről a
támogatáshoz kapcsolódó pályázati felhívásban részletes
információt közzétenni.
(4) Nem nyújtható állami támogatás
a) azon személy vagy szervezet részére, aki vagy amely
a támogatás iránti pályázat benyújtását megelőző három
naptári éven belül az államháztartás alrendszereiből, az
Európai Unió előcsatlakozási eszközeiből vagy a strukturális alapokból juttatott valamely támogatással összefüggésben a támogatási szerződésben vállalt kötelezettségét
nem teljesítette, kivéve a vis maior esetét;
b) azon személy vagy szervezet részére, akinek vagy
amelynek lejárt adótartozása vagy adók módjára behajtható egyéb köztartozása van, kivéve, ha az adóhatóság számára fizetési halasztást vagy részletfizetést engedélyezett;
c) azon szervezet részére, amelyet a támogatás iránti
pályázat benyújtását megelőző két naptári éven belül az államigazgatási szerv határozatával vagy annak bírósági felülvizsgálata esetén a bíróság munkavállalók bejelentés
nélküli vagy munkavállalási engedély nélküli foglalkoztatása miatt jogerősen bírság megfizetésére kötelezett;
d) azon személy vagy szervezet részére, aki vagy amely a
támogatott projekt keretében végzett tevékenység folytatásához szükséges hatósági engedélyekkel nem rendelkezik;
e) annak a gazdálkodó szervezetnek a részére, amelynek a számviteli jogszabályok szerint számított saját tőkéje a törzstőke (alaptőke) jogszabályban előírt legkisebb
mértéke alá csökkent;
f) annak a személynek vagy szervezetnek a részére, aki
a beruházást, illetve a fejlesztést olyan ingatlanon kívánja
megvalósítani, amely a pályázat benyújtásának időpontjában nem per-, teher- és igénymentes, kivéve, ha a pályázó
vagy ipari parkban működő pályázó esetén az ipari park az
igény jogosultja, valamint bérelt ingatlan esetében, ha a
bérleti szerződés kizárólagos joggal nem biztosítja az állami támogatással megvalósuló létesítmény üzemeltetésének lehetőségét legalább a külön rendeletben előírt üzemeltetési kötelezettség idejére;
g) azon szervezetek részére, amelyek nem felelnek meg
a rendezett munkaügyi kapcsolatok – az Áht. 15. §-ában
meghatározott – általános és különös feltételeinek, illetőleg ezen feltételek fennállását nem, vagy nem a külön jogszabályban meghatározott módon igazolják.
(5) Egy projekthez igénybe vett összes állami támogatás – függetlenül attól, hogy annak finanszírozása közösségi, országos, regionális vagy helyi forrásból történik – támogatási intenzitása nem haladhatja meg az irányadó közösségi szabályban vagy az Európai Bizottság határozatában meghatározott támogatási intenzitást.
(6) Az euróra való átszámításra a támogatás odaítélésének időpontjakor érvényes árak és árfolyam, illetve azon
nagyberuházási projektek esetében, amelyek egyéni bejelentése szükséges, a bejelentés időpontjakor érvényes árak
és árfolyam alkalmazandó.
Átmeneti és záró rendelkezések 14. § Az e rendeletben szabályozott célelőirányzat felhasználására, kezelésére, működtetésére és ellenőrzésére az e rende
letben nem szabályozott kérdésekben az államháztartásról
szóló 1992. évi XXXVIII. törvény, az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet, az
EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásokkal kapcsolatos eljárásokról és a regionális támogatási térképről szóló 85/2004. (IV. 19.) Korm. rendelet, a
2007–2013 programozási időszakban az Európai Regionális
Fejlesztési Alapból, az Európai Szociális Alapból és a Kohéziós Alapból származó támogatások felhasználásának alapvető szabályairól és felelős intézményeiről szóló 255/2006.
(XII. 8.) Korm. rendelet, a 2007–2013 programozási időszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az Európai
Szociális Alapból és a Kohéziós Alapból származó támogatások fogadásához kapcsolódó pénzügyi lebonyolítási és ellenőrzési rendszerek kialakításáról szóló 281/2006. (XII. 23.)
Korm. rendelet, valamint a 2007–2013 időszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alapból, az Európai Szociális
Alapból és a Kohéziós Alapból származó támogatások felhasználásának általános eljárási szabályairól szóló 16/2006.
(XII. 28.) MeHVM–PM együttes rendelet rendelkezései
irányadóak.
15. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) E rendeletben szabályozott programból támogatást
nyújtani csekély összegű és beruházási támogatások tekintetében 2013. december 31-éig, kis- és középvállalkozásoknak nyújtott tanácsadási támogatások esetén 2008. június 30-áig lehet.
(3) E rendelet hatálybalépésétől 2008. december 31-éig a
3. § (1) bekezdésének c) és r) pontjában meghatározott célokhoz a 7–12. §-sal összhangban az első Nemzeti Fejlesztési
Terv Környezetvédelem és Infrastruktúra Operatív Programja keretében is nyújtható támogatás. A Környezetvédelem és
Infrastruktúra Operatív Programból nyújtott támogatás esetében a 3. § (2) bekezdését nem kell alkalmazni.
(4) Ez a rendelet
a) a Szerződés 87. és 88. cikkének a nemzeti regionális
beruházási támogatásokra való alkalmazásáról szóló,
2006. október 24-i 1628/2006/EK bizottsági rendelet
(HL L 302., 2006.11.1., 29. o.);
b) az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő
alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 10., 2001.1.13., 33. o.);
c) a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 379.,
2006.12.28., 5. o.)
hatálya alá tartozó támogatást tartalmaz.
Kiss Péter s. k.,
a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter