text:
2015. CLXXXIX. törvény az Egységes Szanálási Rendszerhez kapcsolódó kormányközi megállapodás kihirdetéséről.
1. § Az Országgyűlés e  törvénnyel felhatalmazást ad a  Belga Királyság, a  Bolgár Köztársaság, a  Cseh Köztársaság,
a  Dán Királyság, a  Németországi Szövetségi Köztársaság, az  Észt Köztársaság, Írország, a  Görög Köztársaság,
a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, a Horvát Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett
Köztársaság, a  Litván Köztársaság, a  Luxemburgi Nagyhercegség, Magyarország, a  Máltai Köztársaság, a  Holland
Királyság, az  Osztrák Köztársaság, a  Lengyel Köztársaság, a  Portugál Köztársaság, Románia, a  Szlovén Köztársaság,
a  Szlovák Köztársaság és a  Finn Köztársaság között az  Egységes Szanálási Alapba fizetendő hozzájárulásoknak
az alapba való átutalásáról és közös felhasználásúvá tételéről szóló megállapodás (a továbbiakban: Megállapodás)
kötelező hatályának elismerésére.
2. § Az Országgyűlés a Megállapodást és a kapcsolódó helyesbítő jegyzőkönyvet e törvénnyel kihirdeti.
3. § A Megállapodás és a kapcsolódó helyesbítő jegyzőkönyv hiteles magyar nyelvű szövege a következő:
„MEGÁLLAPODÁS AZ EGYSÉGES SZANÁLÁSI ALAPBA FIZETENDŐ HOZZÁJÁRULÁSOKNAK AZ ALAPBA
VALÓ ÁTUTALÁSÁRÓL ÉS KÖZÖS FELHASZNÁLÁSÚVÁ TÉTELÉRŐL
A SZERZŐDŐ FELEK: a  Belga Királyság, a  Bolgár Köztársaság, a  Cseh Köztársaság, a  Dán Királyság, a  Németországi
Szövetségi Köztársaság, az  Észt Köztársaság, Írország, a  Görög Köztársaság, a  Spanyol Királyság, a  Francia
Köztársaság, a  Horvát Köztársaság, az  Olasz Köztársaság, a  Ciprusi Köztársaság, a  Lett Köztársaság, a  Litván
Köztársaság, a  Luxemburgi Nagyhercegség, Magyarország, a  Máltai Köztársaság, a  Holland Királyság, az  Osztrák
Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Portugál Köztársaság, Románia, a Szlovén Köztársaság, a Szlovák Köztársaság
és a Finn Köztársaság;
ELKÖTELEZETTEN AZIRÁNT, hogy olyan integrált pénzügyi keretrendszert hozzanak létre az  Európai Unióban,
amelynek alapvető eleme a bankunió;
EMLÉKEZTETVE a  hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az  egységes szanálási mechanizmus
keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról szóló európai
parlamenti és tanácsi rendelettel1 (a  továbbiakban: az  SRM rendelet) összhangban létrehozott Egységes Szanálási
Alapról (a  továbbiakban: az  Alap) szóló kormányközi megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásokról
és a  megállapodás megkötéséről szóló, az  euroövezethez tartozó tagállamoknak az  Európai Unió Tanácsa
keretében ülésező képviselői által elfogadott 2013. december 18-i határozatra, valamint az  e  határozathoz csatolt
feladatmeghatározásra;
MIVEL:
 (1) Az Európai Unió az utóbbi években több olyan jogi aktust fogadott el, amelyek alapvető fontosságúak a pénzügyi
szolgáltatások belső piacának megteremtése, az euroövezet és az Unió egésze pénzügyi stabilitásának garantálása,
valamint a gazdasági és monetáris unió elmélyítése szempontjából.
A törvényt az Országgyűlés a 2015. december 1-i ülésnapján fogadta el.
1 Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus
keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Bankszanálási Alap
létrehozásáról és az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról.
(2) Az Európai Tanács 2009 júniusában „az egységes piac valamennyi pénzügyi intézményére alkalmazandó egységes
európai szabálykönyv” létrehozására szólított fel. Az  Unió így – az  575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi
rendelettel2, valamint a  2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel3 – a  harmonizált prudenciális
szabályok egy olyan egységes rendszerét hozta létre, amelyet a hitelintézeteknek az egész Unióban tiszteletben kell
tartaniuk.
(3) Az Unió létrehozta továbbá az európai felügyeleti hatóságokat, amelyekre számos, a mikroprudenciális felügyelettel
kapcsolatos feladatot ruházott. E  hatóságok az  1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet4 által
létrehozott Európai Bankhatóság (EBH), az  1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet5 által létrehozott
Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA), valamint az  1095/2010/EU európai parlamenti
és tanácsi rendelet6 által létrehozott Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA). Emellett – az  1092/2010/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelet7 révén – létrejött az  Európai Rendszerkockázati Testület is, amely pedig
a makroprudenciális felügyelet egyes feladatait végzi.
(4) Az uniós jogalkotó az  1024/2013/EU tanácsi rendelettel8 létrehozta az  egységes felügyeleti mechanizmust, amely
a  hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal bízta meg
az Európai Központi Bankot (EKB), és felügyeleti hatáskörrel ruházta fel az EKB-t – az illetékes nemzeti hatóságokkal
együttesen eljárva – az  azon tagállamokban letelepedett hitelintézetek vonatkozásában, amelyek pénzneme
az  euro, és az  azon tagállamokban letelepedett hitelintézetek vonatkozásában, amelyek pénzneme nem az  euro
és amelyek a  felügyelet céljából szoros együttműködést létesítettek az  EKB-val (a  továbbiakban: a  részt vevő
tagállamok).
(5) A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer létrehozásáról szóló
európai parlamenti és tanácsi irányelvvel9 (a továbbiakban: a BRR irányelv) az Unió harmonizálja a hitelintézetek és
bizonyos befektetési vállalkozások szanálására vonatkozó nemzeti törvényeket és rendeleteket, ideértve a nemzeti
szanálásfinanszírozási rendszerek létrehozását is.
(6) Az Európai Tanács a  2012. december 13–14-i következtetéseiben megállapította, hogy „egy olyan rendszerben,
melyben a  bankfelügyelet feladatát ténylegesen átveszi az  egységes felügyeleti mechanizmus, szükség lesz egy
olyan közös szanálási mechanizmusra, amelynek megvannak a hatáskörei arra, hogy a megfelelő eszközökkel képes
legyen a  mechanizmusban részt vevő tagállamokban lévő bankok bármelyikének szanálására”. Az  Európai Tanács
a 2012. december 13–14-i ülésén megállapította, hogy: „Az egységes szanálási mechanizmusnak a pénzügyi szektor
hozzájárulásaira kell épülnie, és jól működő védőhálót is magában kell foglalnia, melynek középtávon költségvetési
szempontból semlegesnek kell lennie. Ez  úgy biztosítható, hogy az  állami költségvetésből fizetett támogatást
a  pénzügyi ágazatra kivetett, utólag fizetendő hozzájárulásokkal ellensúlyozzák.” Ezzel összefüggésben az  Unió
elfogadta az  SRM rendeletet, amely megteremti a  szanálásra vonatkozó döntéshozatal központosított rendszerét,
és az  Alap létrehozásával biztosítja ehhez a  megfelelő finanszírozási eszközöket. Az  SRM rendelet a  részt vevő
tagállamokban lévő szervezetekre alkalmazandó.
2 Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális
követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 176., 2013.6.27., 1. o.).
3 Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek
és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül
helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).
4 Az Európai Parlament és a Tanács 1093/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság)
létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/78/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 12. o.).
5 Az Európai Parlament és a Tanács 1094/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és
Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról, valamint a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/79/EK bizottsági határozat hatályon kívül
helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 48. o.).
6 Az Európai Parlament és a Tanács 1095/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság)
létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/77/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 84. o.).
7 Az Európai Parlament és a Tanács 1092/2010/EU rendelete (2010. november 24.) a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális
felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról (HL L 331., 2010.12.15., 1. o.).
8 A Tanács 1024/2013/EU rendelete (2013. október 15.) az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó
politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról (HL L 287., 2013.10.29., 63. o.).
9 Az Európai Parlament és a Tanács irányelve a hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer
létrehozásáról és a 82/891/EGK tanácsi irányelv, a 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/EU, 2012/30/EU és
2013/36/EU irányelv, valamint az 1093/2010/EU és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról.
(7) Az SRM rendelet létrehozza az Alapot, és megállapítja az Alap felhasználásának módjait. A BRR irányelv és az SRM
rendelet meghatározza az  általános kritériumokat az  Alap finanszírozásához szükséges, az  intézmények által
fizetendő előzetes és utólagos hozzájárulások rögzítésére és kiszámítására vonatkozóan, valamint kötelezi
a tagállamokat arra, hogy ezeket a hozzájárulásokat nemzeti szinten szedjék be. Azonban továbbra is a részt vevő
tagállamok hatásköre, hogy átutalják a  területükön fekvő intézményektől a  BRR irányelvvel és az  SRM rendelettel
összhangban beszedett hozzájárulásokat az  Alapba. Az  a  kötelezettség, amelynek értelmében a  nemzeti szinten
beszedett hozzájárulásokat át kell utalni az  Alapba, nem az  uniós jogból következik. Ezt a  kötelezettséget
e  Megállapodás állapítja meg, amely meghatározza azokat a  feltételeket, amelyek mellett a  szerződő felek saját
alkotmányos követelményeiknek megfelelően közösen megállapodnak abban, hogy átutalják a  nemzeti szinten
beszedett hozzájárulásokat az Alapba.
(8) A részt vevő tagállamoknak a  nemzeti szinten beszedett hozzájárulások átutalására vonatkozó hatáskörét úgy
kell gyakorolni, hogy eközben tiszteletben tartsák a  lojális együttműködésnek az  Európai Unióról szóló szerződés
(EUSZ) 4. cikke (3) bekezdésében foglalt elvét, amelynek megfelelően a tagállamok többek között segítik az Uniót
feladatainak teljesítésében, és tartózkodnak minden olyan intézkedéstől, amely veszélyeztetheti az  Unió
célkitűzéseinek megvalósítását. A  részt vevő tagállamoknak ezért gondoskodniuk kell arról, hogy a  pénzügyi
forrásokat egységes módon csatornázzák be az Alapba, így biztosítva annak megfelelő működését.
(9) A szerződő felek ennek megfelelően megkötötték ezt a  Megállapodást, amelyben többek között – egységes
kritériumok, módok és feltételek szerint – megállapítják a nemzeti szinten beszedett hozzájárulásoknak az Alapba
történő átutalására vonatkozó kötelezettségüket, különösen a  nemzeti szinten beszedett hozzájárulásoknak
egy átmeneti időszak alatt az  egyes szerződő felekhez tartozó részalapokhoz való rendelését, majd a  részalapok
fokozatosan közös felhasználásúvá tételét oly módon, hogy az átmeneti időszak végére a részalapok megszűnjenek.
(10) A szerződő felek emlékeztetnek azon céljukra, hogy megőrizzék az  egyenlő versenyfeltételeket, és minimálisra
csökkentsék az  adófizetőkre háruló összes szanálási költséget, továbbá az  Alapba fizetendő hozzájárulásoknak és
ezek adózási szempontból történő kezelésének a meghatározásakor mérlegelni fogják az érintett banki ágazatokra
nehezedő összterheket.
(11) E Megállapodás tartalma az Alappal kapcsolatos azon konkrét elemekre korlátozódik, amelyek továbbra is tagállami
hatáskörbe tartoznak. E  Megállapodás nem érinti az  uniós jog szerint megállapított közös szabályokat és nem
módosítja azok hatályát. Célja inkább az, hogy kiegészítse a  bankszanálással, mindenekelőtt pedig a  pénzügyi
szolgáltatások belső piacának megteremtésével – mint az  uniós politikák végrehajtásához elválaszthatatlanul
kapcsolódó és azt támogató folyamattal – kapcsolatos uniós jogszabályokat.
(12) A BRR irányelvet végrehajtó – köztük a  nemzeti finanszírozási rendszerek létrehozásával kapcsolatos – nemzeti
törvényeket és rendeleteket 2015. január 1-jétől kezdődően kell alkalmazni. Az  Alap SRM rendelet szerinti
létrehozására vonatkozó rendelkezéseket elviekben 2016. január 1-jétől kell majd alkalmazni. Következésképpen
a  szerződő felek az  általuk létrehozandó nemzeti szanálásfinanszírozási rendszer számára elkülönített
hozzájárulásokat az  SRM rendelet alkalmazásának kezdő időpontjáig szedik be, ezt követően pedig megkezdik
az  Alap számára elkülönített hozzájárulások beszedését. Annak érdekében, hogy az  Alap pénzügyi kapacitását
kezdettől fogva megerősítsék, a  szerződő felek vállalják, hogy átutalják az  Alapba a  BRR irányelv alapján az  SRM
rendelet alkalmazásának kezdő időpontjáig beszedett hozzájárulásokat.
(13) Előfordulhatnak olyan helyzetek, amelyekben az Alap keretében rendelkezésre álló eszközök nem elegendőek egy
adott szanálási intézkedés végrehajtásához, és amelyekben a  további szükséges összegek fedezése érdekében
beszedendő utólagos hozzájárulások nem férhetők azonnal hozzá. Az Eurogroup és a Tanács 2013. december 18-i
nyilatkozata alapján, a  folyamatos és elégséges finanszírozásnak az  átmeneti időszak alatti biztosítása érdekében
az  adott szanálási intézkedésben érintett szerződő feleknek nemzeti forrásokból vagy az  elfogadott eljárásoknak
megfelelően az  Európai Stabilitási Mechanizmusból (ESM) kell áthidaló finanszírozást nyújtaniuk, adott esetben
a  nemzeti részalapok közötti ideiglenes átutalások lehetőségének bevezetése révén. A  szerződő feleknek olyan
eljárásokkal kell rendelkezniük, amelyek lehetővé teszik, hogy az  áthidaló finanszírozásra vonatkozó kérésekre
megfelelő időben reagáljanak. Az  átmeneti időszak alatt egy közös védőháló kerül kidolgozásra. E  védőháló
elő fogja segíteni az  Alap hitelfelvételét. A  visszafizetésért a  végső felelősséget a  bankszektor viseli majd a  részt
vevő tagállamokban tett hozzájárulásokból, ideértve az  utólagos hozzájárulásokat is. Ezek a  szabályok a  jogok
és kötelezettségek tekintetében egyenlő bánásmódot biztosítanak az  egységes felügyeleti mechanizmusban
és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő összes szerződő félnek és a  későbbiekben csatlakozó
szerződő feleknek is, mind az  átmeneti időszakban, mind pedig azt követően. Az  említett szabályok azonos
versenyfeltételeket fognak biztosítani az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási
Mechanizmusban részt nem vevő tagállamok részére.
(14) Ezt a Megállapodást valamennyi olyan tagállamnak meg kell erősítenie, amelyek pénzneme az euro, valamint azon,
az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő tagállamoknak is
meg kell erősítenie, amelyek pénznem nem az euro.
(15) Azon tagállamoknak, amelyek pénzneme nem az  euro és amelyek nem szerződő felek, a  szerződő felekéivel
azonos jogok és kötelezettségek vállalása mellett csatlakozniuk kell ehhez a  Megállapodáshoz, amikor hivatalos
pénznemként ténylegesen bevezetik az  eurót, illetve amikor az  EKB-nak az  1024/2013/EU rendelet 7.  cikke
(2) bekezdésében említett szoros együttműködésről szóló határozata hatályba lép.
(16) A tagállamok kormányainak képviselői 2014. május 21-én felhatalmazták a  szerződő feleket, hogy kérjék fel
az Európai Bizottságot és az Egységes Szanálási Testületet (a továbbiakban: a Testület) az e Megállapodásban előírt
feladatok ellátására.
(17) Az SRM rendelet 15. cikke – az eredeti elfogadásának időpontjában – meghatározza a szanálásra irányadó általános
elveket, vagyis azt, hogy a  veszteségeket elsődlegesen a  szanálás alatt álló intézmény részvényesei viselik, majd
a szanálás alatt álló intézmény részvényesei után a hitelezők, a követeléseik rangsora szerinti sorrendben. Az SRM
rendelet 27.  cikke ennek megfelelően megállapít egy olyan hitelezői feltőkésítési eszközt, amely előírja, hogy
a  részvényesek, valamint a  releváns tőkeelemek és az egyéb leírható, vagy átalakítható kötelezettségek birtokosai
leírás vagy átalakítás keretében, vagy egyéb módon hozzájárulást nyújtsanak a  veszteségek fedezéséhez és
a  feltőkésítéshez, és e  hozzájárulás összege legalább a  szanálás alatt álló intézmény szavatolótőkét is magában
foglaló teljes – a  szanálási intézkedés idején az  SRM rendelet 20.  cikke szerinti értékeléssel összhangban
mért  – kötelezettségállománya 8%-ának megfelelő összeggel legyen egyenlő, és azt is előírja, hogy az  Alapból
nyújtott hozzájárulás összege ne haladja meg a  szanálás alatt álló intézmény szavatolótőkét is magában
foglaló teljes – a  szanálási intézkedés idején az  SRM rendelet 20.  cikke szerinti értékeléssel összhangban mért  –
kötelezettségállományának 5%-át, kivéve ha már sor került az  összes biztosítékkal nem rendelkező és nem
elsőbbségi kötelezettség teljes leírására vagy átalakítására, a leírható, vagy átalakítható betétek kivételével. Továbbá,
az  SRM rendelet 18., 52. és 55.  cikke – az  eredeti elfogadásának időpontjában – eljárási szabályokat is megállapít
a Testület és az  uniós intézmények döntéshozatala tekintetében. Az  SRM rendelet említett elemei lényegi alapját
képezik annak, hogy a szerződő felek magukra nézve kötelezőnek ismerjék el e Megállapodást.
(18) A szerződő felek elismerik, hogy a  szerződések jogáról szóló bécsi egyezmény vonatkozó rendelkezéseit és
a nemzetközi szokásjogot kell alkalmazni, amennyiben a körülményekben akaratuk ellenére olyan alapvető változás
áll be, amely befolyásolja annak lényegi alapját, hogy a  szerződő felek a  (17) preambulumbekezdésben foglaltak
szerint magukra nézve kötelezőnek ismerik el e Megállapodás rendelkezéseit. A szerződő felek tehát a nemzetközi
közjognak megfelelően hivatkozhatnak a  körülményekben akaratuk ellenére bekövetkezett alapvető változások
következményeire. Amennyiben valamely szerződő fél ilyen következményekre hivatkozik, bármely más szerződő
fél az Európai Unió Bírósága (a Bíróság) elé terjesztheti az ügyet. A Bíróságnak hatáskört kell biztosítani arra, hogy
ellenőrizze, hogy a  körülmények jelentősen megváltoztak-e és ennek milyen következményei vannak. A  szerződő
felek elismerik, hogy amennyiben valamely fél az  SRM rendelet bármely elemének hatályon kívül helyezéséből
vagy módosításából eredő, a  (17) preambulumbekezdésben említett következményekre hivatkozik, amennyiben
a  hatályon kívül helyezés vagy módosítás e  szerződő fél akarata ellenére történik, és valószínűsíthetően érinti azt
a  lényegi alapot, amely szerint a szerződő fél magára nézve kötelezőnek ismeri el e Megállapodás rendelkezéseit,
akkor a  Megállapodás alkalmazásával kapcsolatos vita az  Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ)
273.  cikkének a  hatálya alá tartozik, és így az  ügyet az  említett rendelkezés értelmében a  Bíróság elé lehet
terjeszteni. Bármely szerződő fél az  EUMSZ 278.  cikkével és a  Bíróság eljárási szabályzatának10 160–162.  cikkével
összhangban ideiglenes intézkedések elrendelésére is felkérheti a  Bíróságot. A  Bíróságnak a  vitáról, valamint
az ideiglenes intézkedések elrendeléséről szóló határozatában figyelembe kell vennie a szerződő feleknek az EUSZ
és az  EUMSZ értelmében fennálló kötelezettségeit, köztük az  Egységes Szanálási Mechanizmussal és annak
integritásával kapcsolatosakat is.
(19) Az EUSZ-ben és az  EUMSZ-ben – nevezetesen az  EUMSZ 258., 259., 260., 263., 265. és 266.  cikkében – foglalt
jogorvoslati lehetőségekkel összhangban a  Bíróság hatáskörébe tartozik annak megállapítása, hogy az  uniós
intézmények, a Testület és a nemzeti szanálási hatóságok az uniós joggal összeegyeztethető módon alkalmazzák-e
a hitelezői feltőkésítési eszközt.
10 Az Európai Közösségek Bíróságának 2012. szeptember 25-i eljárási szabályzata (HL L 265., 2012.9.29., 1. o.), ideértve annak későbbi módosításait.
(20) Az ezen Megállapodásban mint nemzetközi közjogi eszközben meghatározott jogokra és kötelezettségekre
a kölcsönösség elve alkalmazandó. Ennek megfelelően a szerződő felek azt feltételezve ismerik el magukra nézve
kötelezőnek e  Megállapodás rendelkezéseit, hogy a  szerződő felek mindegyike ugyanúgy él az  őt megillető
jogokkal, illetve ugyanúgy teljesíti a  kötelezettségeit. Következésképpen, amennyiben valamely szerződő fél
megszegi a  hozzájárulásoknak az  Alapba történő átutalására vonatkozó kötelezettségét, ez  a  tény a  területén
engedélyezett szervezeteknek az  Alaphoz való hozzáférésből való kizárását kell hogy maga után vonja.
A  Testületnek és a  Bíróságnak hatáskört kell biztosítani annak eldöntésére és megállapítására, hogy a  szerződő
felek megszegték-e a  hozzájárulásoknak az  e  Megállapodásban lefektetett eljárásokkal összhangban történő
átutalására vonatkozó kötelezettségeiket. A szerződő felek elismerik, hogy a hozzájárulások átutalására vonatkozó
kötelezettség megszegése esetén az egyetlen jogi következmény a kötelezettségszegést elkövető szerződő félnek
az Alapból folyósított finanszírozásból való kizárása, és hogy ez nem érintheti a Megállapodás többi szerződő felét
terhelő kötelezettségeket.
(21) E Megállapodás egy olyan mechanizmust alakít ki, amelyben a  részt vevő tagállamok együttesen kötelezettséget
vállalnak annak a kamatokkal megnövelt összegnek a haladéktalan visszatérítésére, amelyet az egységes felügyeleti
mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban részt nem vevő egyes tagállamok saját forrásként
fizettek be, és amely az  Unió általános költségvetésének az  SRM rendelet alapján meglévő hatáskörök uniós
intézmények általi gyakorlása vonatkozásában felmerült szerződésen kívüli felelősség és az  ahhoz kapcsolódó
költségek céljára való igénybevételének felel meg. E  szabályok szerint a  részt vevő tagállamok mindegyike
különálló és egyéni, nem pedig egyetemleges felelősséggel tartozna, következésképpen a  részt vevő tagállamok
mindegyikének kizárólag az  őt terhelő visszafizetési kötelezettségért kell felelnie, amint azt ez  a  Megállapodás
meghatározza.
(22) A szerződő felek között felmerülő, e  Megállapodás értelmezésével és alkalmazásával – többek között
a  Megállapodásban foglalt kötelezettségek teljesítésével – kapcsolatos jogvitákat az  EUMSZ 273.  cikkével
összhangban a  Bíróság hatáskörébe kell utalni. Azon, az  e  Megállapodásban részt nem vevő tagállamok
részére, amelyek pénzneme nem az  euro, lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a  Bíróság elé terjesszék
az  e  Megállapodásban foglalt, a  szerződésen kívüli felelősség miatti kártérítésekről és az  ahhoz kapcsolódó
költségekről szóló rendelkezések értelmezésére és végrehajtására vonatkozó jogvitákat.
(23) Amennyiben valamely szerződő fél e  Megállapodás alkalmazásának kezdő időpontját követően válik az  egységes
felügyeleti mechanizmus és az  Egységes Szanálási Mechanizmus résztvevőjévé, hozzájárulásainak átutalása során
tiszteletben kell tartani az  egyenlő bánásmód elvét, az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes
Szanálási Mechanizmusban a  Megállapodás alkalmazásának kezdő időpontjában részt vevő összes szerződő féllel
szemben. Az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban e  Megállapodás
alkalmazásának kezdő időpontjában részt vevő szerződő felek nem viselhetik azon szanálások terheit, amelyekhez
a később csatlakozott felek nemzeti szanálásfinanszírozási rendszerének kellett volna hozzájárulnia. Hasonlóképpen,
ez utóbbiak nem viselhetik olyan szanálások költségeit, amelyek szükségessége azelőtt merült fel, hogy részt vevő
tagállamokká váltak volna, amelyekért az Alap kötelezettséget vállal.
(24) Amennyiben az  1024/2013/EU rendelet 7.  cikkével összhangban megszűnik valamely olyan szerződő félnek
az  EKB-val folytatott szoros együttműködése, amelynek pénzneme nem az  euro, az  érintett szerződő fél által
befizetett összes hozzájárulás méltányos elosztásáról az  érintett szerződő fél és az  Alap érdekeit egyaránt
figyelembe véve kell határozni. Ennek megfelelően az SRM rendelet 4. cikkének (3) bekezdése meghatározza, hogy
amennyiben valamely tagállamnak megszűnik az  EKB-vel folytatott szoros együttműködése, a Testületnek milyen
módon, és milyen kritériumok és eljárás szerint kell megállapodnia az érintett tagállammal az e tagállam által átutalt
hozzájárulások visszatérítéséről.
(25) A szerződő felek célja, hogy – az Európai Unió alapját képező szerződések eljárásainak és előírásainak maradéktalan
tiszteletben tartása mellett – e  Megállapodás érdemi rendelkezéseit az  EUSZ-szel és az  EUMSZ-szel összhangban
minél előbb beillesszék az Unió jogi keretébe,
MEGÁLLAPODTAK A KÖVETKEZŐ RENDELKEZÉSEKBEN: I. CÍM
CÉL ÉS HATÁLY
1. CIKK
 (1) Ezzel a Megállapodással a szerződő felek kötelezettséget vállalnak az alábbiakra:
a) a nemzeti szinten, a BRR irányelvnek és az SRM rendeletnek megfelelően beszedett hozzájárulásokat átutalják
az említett rendelettel létrehozott Egységes Szanálási Alapba (a továbbiakban: az Alap); és
b) abban az  átmeneti időszakban, amely e  Megállapodás alkalmazásának az  e  Megállapodás 12.  cikkének
(2)  bekezdése szerint meghatározott kezdő időpontjától az  Alapnak az  SRM rendelet 68.  cikkében
meghatározott célszintje eléréséig, de legfeljebb e  Megállapodás alkalmazásának kezdő időpontjától
számítva 8 évig tart (a  továbbiakban: az átmeneti időszak) a nemzeti szinten, az SRM rendeletnek és a BRR
irányelvnek megfelelően beszedett hozzájárulásokat az  egyes szerződő felekhez tartozó részalapok között
osztják el. A részalapokat fokozatosan közös felhasználásúvá kell tenni oly módon, hogy az átmeneti időszak
végére a részalapok megszűnjenek, ezáltal támogatva az Alap hatékony műveleteit és működését.
(2) Ezt a  Megállapodást azokra a  szerződő felekre kell alkalmazni, amelyeknek intézményei az  egységes felügyeleti
mechanizmus és az Egységes Szanálási Mechanizmus hatálya alá tartoznak az 1024/2013/EU rendelet, illetve az SRM
rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban (a  továbbiakban: az  egységes felügyeleti mechanizmusban és
az Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő szerződő felek).
II. CÍM
AZ UNIÓ JOGÁVAL VALÓ ÖSSZHANG ÉS KAPCSOLAT AZ UNIÓS JOGGAL
2. CIKK
 (1) Ezt a  Megállapodást a  szerződő felek az  Európai Unió alapját képező szerződésekkel és az  Európai Unió jogával,
különösen az  EUSZ 4.  cikkének (3)  bekezdésével, valamint az  intézmények szanálására vonatkozó uniós
jogszabályokkal összhangban alkalmazzák és értelmezik.
(2) Ez a  Megállapodás addig a  mértékig alkalmazható, ameddig összeegyeztethető marad az  Európai Unió alapját
képező szerződésekkel és az  Unió jogával. E  Megállapodás nem sértheti az  Unió arra vonatkozó hatáskörét, hogy
a belső piac területére vonatkozó intézkedéseket hozzon.
(3) E Megállapodás céljára az SRM rendelet 3. cikkében szereplő, vonatkozó fogalom meghatározásokat kell alkalmazni.
III. CÍM
A HOZZÁJÁRULÁSOK ÁTUTALÁSA ÉS A RÉSZALAPOK
3. CIKK
A hozzájárulások átutalása (1) A szerződő felek együttesen kötelezettséget vállalnak arra, hogy visszavonhatatlanul átutalják az  Alapba azokat
a  hozzájárulásokat, amelyeket a  területükön engedélyezett intézményektől szednek be az  SRM rendelet 69.  és
70.  cikke alapján, azokkal a  kritériumokkal összhangban, amelyeket az  említett cikkek, valamint az  azokban
említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok állapítanak meg. A  hozzájárulásokat
az e Megállapodás 4–10. cikkében meghatározott feltételekkel összhangban kell átutalni.
(2) A szerződő felek az  egyes évekre vonatkozó előzetes hozzájárulásokat legkésőbb az  adott év június 30-ig
átutalják. Az  előzetes hozzájárulásokat első ízben legkésőbb 2016. június 30-ig kell átutalni az  Alapba, illetve ha
a Megállapodás addig nem lépett hatályba, akkor legkésőbb a Megállapodás hatálybalépését követő hat hónapon
belül.
(3) A szerződő felek által a  BRR irányelv 103. és 104.  cikkével összhangban az  e  Megállapodás alkalmazásának
kezdő időpontja előtt beszedett hozzájárulásokat legkésőbb 2016. január 31-ig át kell utalni az  Alapba, vagy ha
a Megállapodás addig nem lépett hatályba, akkor legkésőbb a Megállapodás hatálybalépését követő egy hónapon
belül.
(4) A valamely szerződő fél által a  területén végrehajtott szanálás céljából, a  saját szanálásfinanszírozási rendszere
keretében, e  Megállapodás alkalmazásának kezdő időpontja előtt kifizetett összegeket le kell vonni azon
hozzájárulásokból, amelyeket e szerződő félnek a (3) bekezdés értelmében át kell utalnia az Alapba. Ilyen esetben
a  szóban forgó szerződő fél továbbra is köteles átutalni az  Alapba azt az  összeget, amely a  szanálásfinanszírozási
rendszere célszintjének eléréséhez a  BRR irányelv 102.  cikkével összhangban és az  ott előírt határidőn belül
szükséges lett volna.
(5) Az utólagos hozzájárulásokat a szerződő felek a beszedést követően azonnal átutalják.
4. CIKK
Részalapok (1) Az átmeneti időszak alatt a  nemzeti szinten beszedett hozzájárulásokat úgy kell átutalni az  Alapba, hogy azok
az egyes szerződő felekhez tartozó részalapokhoz legyenek hozzárendelve.
(2) Az egyes szerződő felek részalapjainak mérete egyenlő azoknak a hozzájárulásoknak a teljes összegével, amelyeket
az adott szerződő fél területén engedélyezett intézmények az SRM rendelet 68. és 69. cikke értelmében, valamint
az  SRM rendeletben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok értelmében
kötelesek befizetni.
(3) A Testület e Megállapodás hatálybalépésekor – kizárólag tájékoztató jelleggel – jegyzéket készít az egyes szerződő
felek részalapjainak méretéről. E jegyzéket az átmeneti időszakban évente aktualizálni kell.
5. CIKK
A részalapok működése (1) Ha az SRM rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban döntés született az Alap igénybevételéről, a Testület
a következő módon jogosult felhasználni az Alap részalapjait:
a) Első lépésben az  azokhoz a  szerződő felekhez tartozó részalapok viselik a  költségeket, amelyeknek
a  területén a  szanálás alatt álló intézmény vagy csoport letelepedett vagy azt engedélyezték. Határokon
átnyúló csoport szanálása esetén a  költségeket fel kell osztani az  azokhoz a  szerződő felekhez tartozó
részalapok között, amelyeknek a  területén az  anyavállalat és a  leányvállalat letelepedett vagy azt
engedélyezték, mégpedig annak megfelelően, hogy a  szanálás alatt álló csoporthoz tartozó egy-egy
vállalkozás által a megfelelő részalapba befizetett hozzájárulás hogyan aránylik a csoporthoz tartozó összes
szervezet által a nemzeti részalapokba befizetett hozzájárulások teljes összegéhez.
Amennyiben egy szerződő fél, amelynek a  területén az  anyavállalat vagy a  leányvállalat letelepedett
vagy azt engedélyezték, úgy véli, hogy az  első albekezdésben említett, a  költségek elosztására vonatkozó
kritérium alkalmazása nagy aszimmetriát eredményezne a  költségek egyes részalapok közötti elosztása
és a  szanálásban érintett szervezetek kockázati profilja között, kérheti a  Testülettől, hogy kiegészítőleg és
haladéktalanul a BRR irányelv 107. cikkének (5) bekezdésében előírt kritériumokat is mérlegelje. Amennyiben
a Testület nem teljesíti az érintett szerződő fél kérését, akkor az álláspontját nyilvánosan meg kell indokolnia.
Az első albekezdésben említett szerződő felekhez tartozó részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi
eszközöket azon költségek összegéig kell felhasználni, amelyeket az  első és második albekezdésben
meghatározott költségelosztási kritériumoknak megfelelően az  egyes nemzeti részalapoknak kell viselniük,
az alábbiak szerint:
– az átmeneti időszak első évében az említett részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközöket
teljes mértékben igénybe kell venni,
– az átmeneti időszak második és harmadik évében az  említett részalapokban rendelkezésre álló
pénzügyi eszközök 60%-át, illetve 40%-át kell igénybe venni,
– az átmeneti időszak további éveiben évente 6 ⅔ százalékponttal csökkenteni kell az  ezen
érintett szerződő felekhez tartozó részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök
felhasználhatóságának arányát.
Az érintett szerződő felekhez tartozó részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök
felhasználhatóságának említett évenkénti csökkentését a negyedévekre egyenletesen kell elosztani.
b) Második lépésben – amennyiben az a) pontban említett érintett szerződő felek részalapjaiban rendelkezésre
álló pénzügyi eszközök nem elegendőek ahhoz, hogy az Alap az SRM rendelet 75. cikkében említettek szerint
ellássa a feladatát – az összes szerződő fél részalapjában rendelkezésre álló pénzügyi eszközöket igénybe kell
venni.
Az összes szerződő fél részalapjában rendelkezésre álló pénzügyi eszközöket ki kell egészíteni – az  e  pont
harmadik albekezdésében meghatározottal megegyező mértékben – az a) pontban említett, a szanálásban
érintett szerződő felekhez tartozó nemzeti részalapokban még rendelkezésre álló pénzügyi eszközökkel.
Határokon átnyúló csoport szanálása esetén a pénzügyi eszközöknek az e pont első és második albekezdése
szerinti, az érintett szerződő felek részalapjai közötti elosztásánál az a) pontban megállapított, az e részalapok
közötti költségelosztási arány alkalmazandó. Amennyiben a csoportszintű szanálásban érintett szerződő felek
valamelyikében engedélyezett intézménynek vagy intézményeknek nincs szüksége az  ezen b)  pont szerint
rendelkezésre álló pénzügyi eszközök összességére, az ezen b) pont szerint igénybe nem vett, rendelkezésre
álló pénzügyi eszközöket a  csoportszintű szanálásban érintett többi szerződő fél területén engedélyezett
szervezeteinek szanálására kell felhasználni.
Az átmeneti időszakban a szerződő felek nemzeti részalapjait az alábbiak szerint kell felhasználni:
– az átmeneti időszak első és második évében az említett részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi
eszközök 40%-át, illetve 60%-át kell igénybe venni,
– az átmeneti időszak további éveiben évente 6 ⅔ százalékponttal növelni kell az  említett
részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök felhasználhatóságát.
 A szerződő felek nemzeti részalapjaiban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök felhasználhatóságának
említett évenkénti növelését a negyedévekre egyenletesen kell elosztani.
c) Harmadik lépésben – amennyiben a  b)  pontban foglaltak szerint felhasznált pénzügyi eszközök nem
elegendőek ahhoz, hogy az  Alap az  SRM rendelet 75.  cikkében foglaltak szerint ellássa a  feladatát –
az  a)  pontban említett érintett szerződő felekhez tartozó részalapokban rendelkezésre álló minden
fennmaradó pénzügyi eszközt igénybe kell venni.
Határokon átnyúló csoport szanálása esetén azon érintett szerződő felek részalapjait kell igénybe
venni, amelyek a  területükön engedélyezett szervezetek szanálásához kapcsolódóan nem bocsátottak
rendelkezésre elegendő pénzügyi eszközt az  a) és b)  pont szerint. Az  egyes részalapok hozzájárulását
az a) pontban megállapított költségelosztási kritériumok szerint kell megállapítani.
d) Negyedik lépésben, és a  Testület e)  pontban említett hatáskörének sérelme nélkül – amennyiben
a  c)  pontban említett pénzügyi eszközök nem elegendőek az  adott szanálási intézkedés költségeinek
fedezéséhez – az  a)  pontban említett érintett szerződő felek a  területükön engedélyezett intézményektől
származó, az  SRM rendelet 70.  cikkében meghatározott kritériumoknak megfelelően beszedett, rendkívüli
utólagos hozzájárulásokat utalnak át az Alap részére.
Határokon átnyúló csoport szanálása esetén azoknak az érintett szerződő feleknek kell utólagos hozzájárulást
átutalniuk, amelyek a  területükön engedélyezett szervezetek szanálásához kapcsolódóan nem bocsátottak
rendelkezésre elegendő pénzügyi eszközt az a)–c) pont szerint.
e) Ha a  c)  pontban említett pénzügyi eszközök nem elegendőek az  adott szanálási intézkedés költségeinek
fedezéséhez, és amennyiben a  d)  pontban említett rendkívüli utólagos hozzájárulások nem férhetők
hozzá azonnal – többek között az  érintett intézmények stabilitásával összefüggő okokból is –, a  Testület
gyakorolhatja az Alap számára történő hitelfelvétel vagy más támogatási formák igénybevételére vonatkozó
hatáskörét az SRM rendelet 72. és 73. cikkének megfelelően, vagy a részalapok közötti ideiglenes átutalások
végzésére vonatkozó hatáskörét ezen Megállapodás 7. cikkének megfelelően.
Amennyiben a  Testület úgy dönt, hogy gyakorolja az  e  pont előző albekezdésében említett hatáskörét,
a d) pontban említett érintett szerződő felek a rendkívüli utólagos hozzájárulásokat átutalják az Alapba a hitel
vagy egyéb támogatás, illetve a részalapok közötti ideiglenes átutalás visszafizetése céljára.
(2) Az Alapba átutalt összegek befektetéséből származó hozamot az  SRM rendelet 74.  cikkével összhangban
az  egyes részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök alapján arányosan kell az  egyes részalapokhoz
rendelni, kizárva az  egyes részalapoknál az  SRM rendelet 75.  cikkének céljaira rendelkezésre álló követeléseket
és visszavonhatatlan fizetési kötelezettségeket. Az  Alap által az  SRM rendelet 75.  cikkével összhangban végzett
szanálási intézkedésekhez kapcsolódó befektetésekből származó hozamot az adott szanálási intézkedéshez nyújtott
hozzájárulásuk alapján arányosan kell az egyes részalapokhoz rendelni.
(3) Az átmeneti időszak leteltével minden részalapot össze kell vonni, és így a részalapoknak meg kell szűnniük.
6. CIKK
A további előzetes hozzájárulások átutalása és a célszint
(1) A szerződő felek biztosítják, hogy szükség esetén az SRM rendelet 68. cikkének (2) és (3) bekezdésében, valamint
(5) bekezdésének a) pontjában megadott határidőn belül előzetes hozzájárulások révén feltöltik az Alapot úgy, hogy
a rendelkezésre álló összeg elérje az SRM rendelet 68. cikkének (1) bekezdésében előírt célszintet.
(2) Az átmeneti időszak során feltöltés céljából átutalt hozzájárulásokat a következőképpen kell elosztani a részalapok
között:
a) A szanálásban érintett szerződő felek a saját részalapjuk azon részébe utalják át a hozzájárulásukat, amelyet
az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjával összhangban még nem tettek közös felhasználásúvá;
b) Az összes szerződő fél a  saját részalapjának azon részébe utalja át a  hozzájárulását, amelyet az  5.  cikk
(1) bekezdésének a) és b) pontjával összhangban közös felhasználásúvá tettek.
7. CIKK
A részalapok közötti ideiglenes átutalás (1) Az 5. cikk (1) bekezdésének a)–d) pontjában meghatározott kötelezettségek sérelme nélkül, a szanálásban érintett
szerződő felek az átmeneti időszak alatt kérelmezhetik a Testülettől azt, hogy ideiglenesen igénybe vehessék az Alap
részalapjaiban rendelkezésre álló pénzügyi eszközöknek azt a részét, amelyet még nem tettek közös felhasználásúvá
és a  többi szerződő fél részalapjaihoz tartozik. Ilyen esetben az érintett szerződő felek az átmeneti időszak lejárta
előtt a saját részalapjaikba utalt összeggel és az igénybevétel idejére fizetendő kamattal egyenlő rendkívüli utólagos
hozzájárulást utalnak vissza az Alapba annak érdekében, hogy a többi részalap újra feltöltődjön.
(2) Az egyes részalapokból a  fogadó részalapokba ideiglenesen átutalt összegnek arányosnak kell lennie
a  részalapoknak a  4.  cikk (2)  bekezdése alapján megállapított méretével, és nem haladhatja meg az  egyes
részalapokban rendelkezésre álló, még nem közös felhasználású pénzügyi eszközök 50%-át. Határokon átnyúló
csoport szanálása esetén a  pénzügyi eszközöknek az  e  bekezdés szerinti, az  érintett szerződő felek részalapjai
közötti elosztásánál az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában megállapított, az e részalapok közötti költségelosztási
arány alkalmazandó.
(3) A Testület az  SRM rendelet 52.  cikkének (1)  bekezdésében meghatározottaknak megfelelően a  plenáris testület
tagjainak egyszerű többségével határoz a pénzügyi eszközöknek a részalapok közötti, az (1) bekezdésben említett
ideiglenes átutalására irányuló kérelemről. A Testület az  ideiglenes átutalásról szóló határozatában meghatározza
a  kamatlábat, a  visszafizetés határidejét, valamint a  pénzügyi eszközöknek a  részalapok közötti átutalására
vonatkozó egyéb feltételeket.
(4) A Testületnek a  pénzügyi eszközök ideiglenes átutalását jóváhagyó, a  (3)  bekezdésben említett határozata csak
akkor léphet hatályba, ha a határozat elfogadásától számított négy naptári napon belül egyetlen olyan szerződő fél
sem emel kifogást ellene, amelynek a részalapjából átutalásra került sor.
Az átmeneti időszak alatt a szerződő fél kizárólag akkor élhet a kifogásemelés jogával, ha
a) a közeljövőben szanálás finanszírozása céljából szüksége lehet a  hozzá tartozó nemzeti részalap pénzügyi
eszközeire, vagy az ideiglenes átutalás veszélyeztetné a területén folyamatban lévő szanálás végrehajtását;
b) az ideiglenes átutalás több mint 25%-ot képviselne a  nemzeti részalapja azon részéből, amelyet az  5.  cikk
(1) bekezdésének a) és b) pontja szerint még nem tettek közös felhasználásúvá; vagy
c) úgy ítéli meg, hogy azon szerződő fél, amelynek a  részalapjába ideiglenes átutalásra került sor, nemzeti
forrásokból vagy az  elfogadott eljárásoknak megfelelően az  ESM-ből származó támogatásból nem nyújt
visszafizetési garanciákat.
A kifogást emelő szerződő félnek kellően alá kell támasztania bármely, az  a)–c)  pontban említett körülmény
fennállását.
Amennyiben e  bekezdésnek megfelelően kifogást emelnek, a  Testület a  kifogást emelő szerződő felek
részalapjainak pénzügyi eszközeit figyelmen kívül hagyva fogadja el az ideiglenes átutalásról szóló határozatát.
(5) Amennyiben egy olyan szerződő fél intézményének a  szanálására kerül sor, amelynek a  részalapjából e  cikk
értelmében pénzügyi eszközöket utaltak át, az  érintett szerződő fél kérheti a  Testülettől, hogy a  részalapjából
korábban átutalttal megegyező összeget utaljanak vissza az  Alapból a  részalapjába. A  Testület a  kérés alapján
haladéktalanul jóváhagyja az átutalást.
Ilyen esetben azon szerződő felek, amelyek korábban ideiglenesen igénybe vehették a  pénzügyi eszközöket,
a Testület által megállapított feltételeknek megfelelően kötelesek visszautalni az Alapba az első albekezdés alapján
az érintett szerződő félnek átutalt összegeket.
(6) A Testület megjelöli azokat az  általános kritériumokat, amelyek meghatározzák a  pénzügyi eszközök részalapok
közötti, e cikkben előirányzott ideiglenes átutalásának a végrehajtására vonatkozó feltételeket.
8. CIKK
Azon szerződő felek, amelyek pénzneme nem az euro
(1) Amennyiben az  ezen Megállapodásnak a  12.  cikk (2)  bekezdése szerinti alkalmazását követően az  Európai
Unió Tanácsa olyan határozatot fogad el, amelyben megszünteti az  olyan szerződő felek EUMSZ 139.  cikkének
(1)  bekezdésében meghatározott eltérését vagy az  EUSZ-hez és az  EUMSZ-hez csatolt, egyes Dániára vonatkozó
rendelkezésekről szóló (16.) jegyzőkönyvben (a továbbiakban: az egyes, Dániára vonatkozó rendelkezésekről szóló
jegyzőkönyv) említett mentességét, amelyek pénzneme nem az  euro, vagy ilyen határozat hiányában valamely
olyan szerződő fél, amelynek pénzneme nem az  euro, az  egységes felügyeleti mechanizmus és az  Egységes
Szanálási Mechanizmus résztvevőjévé válik, akkor az  érintett szerződő fél köteles a  saját területén beszedett
hozzájárulásokból akkora összeget átutalni az  Alapba, amely megfelel a  4.  cikk (2)  bekezdésével összhangban
kiszámított, a teljes célszintnek nemzeti részalapjára vonatkozó részének, azaz akkora összeget, amelyet akkor utalt
volna át, ha már e Megállapodásnak a 12. cikk (2) bekezdése szerinti alkalmazásától kezdve résztvevője lett volna
az egységes felügyeleti mechanizmusnak és az Egységes Szanálási Mechanizmusnak.
(2) Az (1)  bekezdésben említett szerződő fél területén végrehajtott szanálás céljából a  saját szanálásfinanszírozási
rendszere keretében kifizetett összegeket le kell vonni abból az  összegből, amelyet e  szerződő félnek
az (1) bekezdés értelmében át kell utalnia az Alapba. Ilyen esetben a szóban forgó szerződő fél továbbra is köteles
átutalni az Alapba azt az összeget, amely a szanálásfinanszírozási rendszere célszintjének eléréséhez – BRR irányelv
102. cikkével összhangban és az ott előírt határidőn belül – szükséges lett volna.
(3) A Testület – az  érintett szerződő féllel megállapodásban – az  (1) és a  (2)  bekezdésben megállapított kritériumok
alapján meghatározza az érintett szerződő fél által átutalandó hozzájárulás pontos összegét.
(4) Az Alap nem fedezi azoknak a szanálásoknak a költségeit, amelyeket azon szerződő felek területén hajtottak végre,
amelyek pénzneme nem az  euro, azon határozat hatálybalépése előtt, amely megszünteti az  EUMSZ 139.  cikke
(1) bekezdésében említett eltérésüket, illetve az egyes, Dániára vonatkozó rendelkezésekről szóló jegyzőkönyvben
említett mentességüket, vagy a  szoros együttműködésről szóló, az  1024/2013/EU rendelet 7.  cikkének
(2) bekezdésében említett, az EKB által elfogadott határozat hatálybalépése előtt.
Amennyiben az  EKB az  1024/2013/EU rendelet 7.  cikkének (2)  bekezdésének b)  pontjában említett átfogó
hitelintézeti értékelése alapján úgy ítéli meg, hogy az érintett szerződő felek bármely intézménye csődhelyzetben
van vagy valószínűsíthetően csődhelyzetbe kerül, akkor az Alap nem fedezi e hitelintézet szanálásának a szanálási
költségeit.
(5) Amennyiben valamely szerződő félnek megszűnik az  EKB-val folytatott szoros együttműködése, akkor a  szóban
forgó szerződő fél számára az  SRM rendelet 4.  cikke (3)  bekezdésének megfelelően vissza kell téríteni az  Alapba
általa átutalt hozzájárulásokat.
Az EKB-val folytatott szoros együttműködés megszüntetése nem érinti a  szerződő felek olyan szanálási
intézkedésekből eredő jogait és kötelezettségeit, amelyekre az alatt az időszak alatt került sor, amely során a szóban
forgó szerződő felek e Megállapodás hatálya alá tartoztak, és amelyek az alábbiakkal állnak kapcsolatban:
– utólagos hozzájárulások átutalása az 5. cikk (1) bekezdésének d) pontja szerint;
– az Alap újrafeltöltése a 6. cikknek megfelelően; és
– a részalapok közötti ideiglenes átutalás a 7. cikknek megfelelően.
9. CIKK
A szanálás általános elveinek és céljainak tiszteletben tartása
(1) Az Alap kölcsönösségi alapon való felhasználásához és a  hozzájárulásoknak az  Alapba való átutalásához
elengedhetetlen egy, a  szanálásra vonatkozó olyan jogi keret fennállása, amelynek szabályai – anélkül, hogy
változtatnának azokon – egyenértékűek az  SRM rendeletben foglaltakkal és legalább ugyanolyan eredményhez
vezetnek az alábbiak szerint:
a) a szanálási rendszer elfogadására vonatkozó eljárási szabályok az  SRM rendelet 18.  cikkében
meghatározottak szerint;
b) a Testület döntéshozatali szabályai az SRM rendelet 52. és 55. cikkében meghatározottak szerint;
c) az SRM rendelet 15. cikkében meghatározottak szerinti, a szanálásra vonatkozó általános elvek, nevezetesen
az  az elv, amelynek értelmében a  szanálás alatt álló intézmény részvényesei viselik elsődlegesen
a  veszteségeket, valamint az, hogy a  szanálás alatt álló intézmény részvényesei után pedig a  hitelezők
viselik a veszteségeket a követeléseik rangsorának sorrendjében, amely elvek érvényesítését az említett cikk
(1) bekezdésének a) és b) pontja követeli meg;
d) az SRM rendelet 22.  cikkének (2)  bekezdésében említett szanálási eszközökre vonatkozó szabályok,
nevezetesen a  hitelezői feltőkésítési eszköz alkalmazásával kapcsolatos, az  említett rendelet 27.  cikkében
és a  BRR irányelv 43. és 44.  cikkében meghatározott szabályok, a  veszteségeknek a  részvényesekre és
a hitelezőkre terhelésével kapcsolatban megállapított konkrét küszöbértékek, továbbá az Alapból egy adott
szanálási intézkedéshez nyújtott hozzájárulás.
(2) Amennyiben az  (1)  bekezdésben említett, az  SRM rendeletben előírt szanálási szabályokat az  SRM rendelet
eredeti elfogadásának időpontjában hatályon kívül helyezik, illetve egyéb módon, bármely szerződő fél akarata
ellenére módosítják, többek között hitelezői feltőkésítési szabályok elfogadásával oly módon, hogy azok nem
lesznek egyenértékűek vagy nem vezetnek legalább ugyanolyan és nem kevésbé szigorú eredményekhez, mint
amelyek az  SRM rendeletben előírtakból az  SRM rendelet eredeti elfogadásának időpontjában következnek,
továbbá a  szóban forgó szerződő fél a  nemzetközi közjog alapján a  körülmények jelentős megváltozásához
kapcsolódó jogait gyakorolja, bármely más szerződő fél az e Megállapodás 14. cikke alapján felkérheti a Bíróságot,
hogy a  nemzetközi közjognak megfelelően ellenőrizze, hogy a  körülmények jelentősen megváltoztak-e és ennek
milyen következményei vannak. Beadványában bármely szerződő fél kérheti a Bíróságot, hogy függessze fel a vita
tárgyát képező intézkedés alkalmazását, amely esetben az  EUMSZ 278.  cikke és a  Bíróság eljárási szabályzatának
160–162. cikke alkalmazandó.
(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett eljárás nem befolyásolja és nem érinti az EUMSZ 258., 259., 260., 263., 265. és
266. cikkében biztosított jogorvoslati lehetőségeket.
10. CIKK
Megfelelés (1) A szerződő felek nemzeti jogrendjükön belül megteszik a  szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meg
tudjanak felelni a hozzájárulások együttes átutalására vonatkozó, e Megállapodásból eredő kötelezettségüknek.
(2) A Bíróság részére az e Megállapodás 14. cikkében biztosított hatáskör sérelme nélkül az SRM rendelettel létrehozott
Testület saját kezdeményezésére vagy bármely szerződő fél kérésére mérlegelheti, hogy valamely szerződő fél
elmulasztott-e eleget tenni a  hozzájárulásának az  Alapba való átutalására vonatkozó, e  Megállapodás szerinti
kötelezettségének.
Abban az  esetben, ha a  Testület azt állapítja meg, hogy a  szerződő felek egyike nem tett eleget a  hozzájárulás
átutalására vonatkozó kötelezettségének, akkor az  érintett szerződő fél számára határidőt állapít, amelynek
leteltével annak meg kell tennie a  jogsértés megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket. Abban az  esetben, ha
az érintett szerződő fél a Testület által meghatározott határidőn belül nem teszi meg a jogsértés megszüntetéséhez
szükséges intézkedéseket, akkor az  ennek a  szerződő félnek a  területén engedélyezett intézmények szanálása
esetén nem vehető igénybe az  5.  cikk (1)  bekezdésének b)  pontja szerinti, a  szerződő felek részalapjainak
felhasználására vonatkozó lehetőség. Ez  a  tilalom azonban attól az  időponttól kezdve érvényét veszti, hogy
a  Testület megállapította, hogy az  érintett szerződő fél megtette a  jogsértés megszüntetéséhez szükséges
intézkedéseket.
(3) A Testület az e cikk szerinti határozatait az elnök és az SRM rendelet 43. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett
tagok egyszerű többségével hozza meg.
IV. CÍM
ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 11. CIKK
Megerősítés, jóváhagyás vagy elfogadás és hatálybalépés
(1) E Megállapodást az  aláíró felek a  saját alkotmányos követelményeikkel összhangban megerősítik, elfogadják
vagy jóváhagyják. A  megerősítő, jóváhagyó vagy elfogadási okiratokat az  Európai Unió Tanácsának Főtitkárságán
(a  továbbiakban: a  letéteményes) helyezik letétbe. A  letéteményes értesíti a  többi aláíró felet az  egyes letétbe
helyezésekről és azok időpontjáról.
(2) E Megállapodás az  azt követő második hónap első napján lép hatályba, hogy az  egységes felügyeleti
mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő aláíró felek olyan arányban letétbe
helyezték a  megerősítő, jóváhagyó vagy elfogadási okiratukat, hogy az  EUSZ-hez és az  EUMSZ-hez csatolt,
az átmeneti rendelkezésekről szóló (36.) jegyzőkönyvben meghatározottak szerint kitegyék az egységes felügyeleti
mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő összes tagállam összesített súlyozott
szavazatának legalább 90%-át.
12. CIKK
Alkalmazás (1) Ezt a Megállapodást azon szerződő felek között kell alkalmazni, amelyek letétbe helyezték megerősítő, jóváhagyó
vagy elfogadási okirataikat, feltéve, hogy az SRM rendelet megelőzően hatályba lépett.
(2) Az e  cikk (1)  bekezdésére is figyelemmel, valamint feltéve, hogy e  Megállapodás a  11.  cikk (2)  bekezdésével
összhangban hatályba lépett, a  Megállapodás 2016. január 1-jétől kezdődően alkalmazandó azokra az  egységes
felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő szerződő felekre, amelyek
az  említett időpontig letétbe helyezték megerősítő, jóváhagyó vagy elfogadási okirataikat. Abban az  esetben,
ha e Megállapodás 2016. január 1-jéig nem lépett hatályba, akkor a Megállapodást a hatálybalépése időpontjától
kezdődően kell alkalmazni azokra az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási
Mechanizmusban részt vevő szerződő felekre, amelyek az  említett időpontig letétbe helyezték megerősítő,
jóváhagyó vagy elfogadási okirataikat.
(3) Azon szerződő felek esetében, amelyek részt vesznek az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes
Szanálási Mechanizmusban, és e  Megállapodást az  alkalmazása (2)  bekezdés szerinti kezdő időpontjáig nem
helyezték letétbe megerősítő, jóváhagyó vagy elfogadási okirataikat, e  Megállapodást az  adott aláíró fél saját
megerősítő, jóváhagyó vagy elfogadási okiratának a  letétbe helyezését követő hónap első napjától kell azt
alkalmazni.
(4) Ez a Megállapodás nem alkalmazandó azokra a szerződő felekre, amelyek letétbe helyezték megerősítő, jóváhagyó
vagy elfogadási okirataikat, de a Megállapodás alkalmazásának kezdő időpontjában nem vesznek részt az egységes
felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban. E  szerződő felek mindazonáltal
az e Megállapodás alkalmazásának kezdő időpontjától kezdve részes felei a 14. cikk (2) bekezdésében említett külön
Megállapodásnak a  tekintetben, hogy a  15.  cikk értelmezésére és végrehajtására vonatkozó bármely vitás ügyet
a Bíróság elé terjeszthetnek.
E Megállapodást az  első albekezdésben említett szerződő felekre az  EUMSZ 139.  cikkének (1)  bekezdésében
meghatározott, rájuk vonatkozó eltérés megszüntetéséről szóló határozat, vagy az  egyes, Dániára vonatkozó
rendelkezésekről szóló jegyzőkönyvben említettek szerinti, rájuk vonatkozó mentesség megszüntetéséről szóló
határozat hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni, illetve ezek hiányában attól az  időponttól, amikor
hatályba lép az  1024/2013/EU rendelet 7.  cikkének (2)  bekezdésében említett, a  szoros együttműködésről szóló
EKB-határozat.
Ez a  Megállapodás – a  8.  cikkére is figyelemmel – nem lesz alkalmazandó az  1024/2013/EU rendelet 7.  cikkének
(2)  bekezdésében említetteknek megfelelően az  EKB-val szoros együttműködést létesítő szerződő felekre
attól az  időponttól kezdődően, amikor a  szóban forgó szoros együttműködés az  említett rendelet 7.  cikkének
(8) bekezdésével összhangban megszűnik.
13. CIKK
Csatlakozás
E Megállapodáshoz csatlakozhat bármely, a  szerződő felektől eltérő tagállam. A  8.  cikk (1)–(3)  bekezdésére is
figyelemmel, a  csatlakozás a  csatlakozási okiratnak a  letéteményesnél való letétbe helyezésének időpontjában
lép hatályba, mely utóbbi erről tájékoztatja a  többi szerződő felet. A  szerződő felek általi hitelesítést követően
e  Megállapodásnak a  csatlakozó tagállam azon hivatalos nyelvén készült szövegét, amely egyúttal az  Unió
intézményeinek hivatalos nyelve, a  letéteményes irattárában e  Megállapodás hiteles szövegeként letétbe kell
helyezni.
14. CIKK
Vitarendezés (1) Abban az  esetben, ha a  szerződő felek között az  e  Megállapodás rendelkezéseinek értelmezésével kapcsolatos
vita alakul ki, vagy ha a szerződő felek egyike úgy ítéli meg, hogy a többi szerződő fél valamelyike nem tett eleget
az  e  Megállapodásból eredő kötelezettségeinek, az  ügyet a  Bíróság elé terjesztheti. A  Bíróság által hozott ítélet
az eljárásban részt vevő felekre nézve kötelező.
Abban az  esetben, ha a  Bíróság azt állapítja meg, hogy a  szerződő felek egyike nem tett eleget
az  e  Megállapodásból eredő kötelezettségeinek, akkor az  érintett szerződő félnek a  Bíróság által meghatározott
határidőn belül meg kell tennie az  ítéletben foglaltaknak való megfeleléshez szükséges intézkedéseket. Abban
az  esetben, ha az  érintett szerződő fél a  Bíróság által meghatározott határidőn belül nem teszi meg a  jogsértés
megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, akkor az  ennek a  szerződő félnek a  területén engedélyezett
intézmények vonatkozásában nem lehet igénybe venni az  5.  cikk (1)  bekezdésének b)  pontja szerinti, a  szerződő
felek részalapjainak felhasználására vonatkozó lehetőséget.
(2) Ez a cikk az EUMSZ 273. cikkének értelmében a szerződő felek közötti külön megállapodásnak minősül.
 (3) Azon tagállamok, amelyek pénzneme nem az  euro, és amelyek nem erősítették meg ezt a  Megállapodást,
bejelenthetik a letéteményesnek azon szándékukat, hogy részes felei legyenek az e cikk (2) bekezdésében említett
külön megállapodásnak a  célból, hogy a  15.  cikk értelmezésére és végrehajtására vonatkozó bármely vitás ügyet
a  Bíróság elé terjeszthessenek. A  letéteményes tájékoztatja a  szerződő feleket az  érintett tagállam bejelentéséről,
és a  tájékoztatást követően az  érintett tagállam részes fele lesz az  e  cikk (2)  bekezdésében említett külön
megállapodásnak az e bekezdésben leírt célból.
15. CIKK
Kompenzáció (1) A szerződő felek együttesen felelősséget vállalnak annak a  kamatokkal megnövelt összegnek a  haladéktalan
visszatérítéséért, amelyet az  egységes felügyeleti mechanizmusban és az  Egységes Szanálási Mechanizmusban
részt nem vevő egyes tagállamok (a továbbiakban: a mechanizmusban részt nem vevő tagállamok) saját forrásként
fizettek be, és amely az  Unió általános költségvetésének az  SRM rendelet alapján meglévő hatáskörök uniós
intézmények általi gyakorlása vonatkozásában felmerült szerződésen kívüli felelősség és az  ahhoz kapcsolódó
költségek céljára való igénybevételének felel meg.
(2) Azt az összeget, amelyről úgy tekinthető, hogy a részt nem vevő tagállamok azzal hozzájárultak a szerződésen kívüli
felelősséghez és az ahhoz kapcsolódó költségekhez, a részt nem vevő egyes tagállamok bruttó nemzeti jövedelme
arányában kell meghatározni, a bruttó nemzeti jövedelem meghatározásához pedig a 2007/436/EK, Euratom tanácsi
határozat11 2.  cikkének (7)  bekezdését, vagy bármely erre a  jogi aktusra épülő, azt módosító vagy hatályon kívül
helyező uniós jogi aktust kell figyelembe venni.
(3) A kompenzáció költségét annak arányában kell megosztani a szerződő felek között, hogy a 2007/436/EK, Euratom
tanácsi határozat 2. cikkének (7) bekezdése, vagy bármely erre a jogi aktusra épülő, azt módosító vagy hatályon kívül
helyező uniós jogi aktus alapján mekkora azok külön-külön figyelembe vett bruttó nemzeti jövedelmének súlya.
(4) A mechanizmusban részt nem vevő tagállamoknak visszafizetendő összeg esetében a visszafizetés napja az a nap,
amikor az 1150/2000/EK, Euratom rendelet12 9. cikkének (1) bekezdésében vagy bármely erre a  jogi aktusra épülő,
azt módosító vagy hatályon kívül helyező uniós jogi aktusban említett számlákra rávezetik a  szerződésen kívüli
felelősség és az  ahhoz kapcsolódó költségek rendezése céljából az  uniós költségvetésből történő kifizetéseknek
megfelelő összegeket, a vonatkozó költségvetés-módosítás elfogadását követően.
A kamatot az Unió saját forrásaira vonatkozó, a késedelmesen rendelkezésre bocsátott összegek után fizetendő kamatra
érvényes rendelkezéseknek megfelelően kell kiszámítani. A szóban forgó összegeket az 1150/2000/EK, Euratom rendelet
10. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével vagy bármely erre a jogi aktusra épülő, azt módosító vagy hatályon
kívül helyező uniós jogi aktussal összhangban meghatározott árfolyamon kell átváltani a  nemzeti pénznem és
az euro között.
(5) A Bizottság az  (1)–(3)  bekezdésben meghatározott kritériumoknak megfelelően koordinálja a  szerződő felek által
végzett visszatérítést. A  Bizottság koordinációs szerepe kiterjed a  kifizetések alapjának kiszámítására, a  szerződő
feleknek szóló fizetési felszólítások kiállítására és a kamat kiszámítására.
16. CIKK
Felülvizsgálat (1) Legkésőbb két évvel e Megállapodás hatálybalépését követően, valamint ezt követően 18 hónaponként, a Testület
értékeli e Megállapodás végrehajtását, és arról jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben
különösen azt vizsgálja, hogy megfelelően működik-e az Alap közös felhasználása, valamint azt, hogy az Alap milyen
hatást gyakorol a pénzügyi stabilitásra és a belső piacra.
11 A Tanács 2007/436/EK,Euratom határozata (2007. június 7.) az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről (HL L 163., 2007.6.23., 17. o.).
12 A Tanács 1150/2000/EK, Euratom rendelete (2000. május 22.) a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2007/436/EK, Euratom határozat
végrehajtásáról (HL L 130., 2000.5.31., 1. o.), ideértve annak módosításait is.
(2) Legkésőbb tíz évvel e  Megállapodás hatálybalépését követően, a  Testület által az  (1)  bekezdésnek megfelelően
elkészített jelentésben szereplő, e  Megállapodás végrehajtásával kapcsolatos tapasztalatok értékelése alapján
az  EUSZ-nek és az  EUMSZ-nek megfelelően meg kell tenni a  szükséges lépéseket e  Megállapodás tartalmának
az Unió jogi keretébe való beillesztése érdekében.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 21-én egy-egy eredeti példányban bolgár, horvát, spanyol, cseh, dán, német, észt,
görög, angol, francia, ír, olasz, lett, litván, magyar, máltai, holland, lengyel, portugál, román, szlovák, szlovén, finn
és svéd nyelven; e szövegek mindegyike egyaránt hiteles, és a  letéteményes irattárában való letétbe helyezésüket
követően azok egy kellően hitelesített példányát a letéteményes továbbítja az egyes szerződő feleknek.
A SZERZŐDŐ FELEKNEK ÉS A KORMÁNYKÖZI KONFERENCIA AZON MEGFIGYELŐINEK, AMELYEK
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSÁNAK TAGJAI, A MEGÁLLAPODÁSSAL EGYÜTT LETÉTBE HELYEZENDŐ
SZÁNDÉKNYILATKOZATA:
1. sz. nyilatkozat:
A szerződő felek és a  kormányközi konferencia azon megfigyelői, amelyek egyúttal az  Európai Unió Tanácsának
tagjai – teljes körűen tiszteletben tartva az  Európai Unió alapját képező szerződések eljárási követelményeit  –
kinyilvánítják abbéli céljukat és szándékukat, hogy egyéb megállapodás hiányában
a) az SRM rendelet 4.  cikkének (3)  bekezdését – az  SRM rendelet eredeti elfogadásának időpontja szerinti
változatában – ne lehessen hatályon kívül helyezni, illetve módosítani;
b) a hitelezői feltőkésítési eszközzel kapcsolatos elveket és szabályokat ne lehessen hatályon kívül helyezni vagy
úgy módosítani, hogy azok ne legyenek egyenértékűek vagy ne vezessenek legalább ugyanolyan és nem
kevésbé szigorú eredményekhez, mint amelyek az  SRM rendeletben előírtakból – az  SRM rendelet eredeti
elfogadásának időpontjában – következnek.
2. sz. nyilatkozat:
Az Egységes Szanálási Alapba befizetendő hozzájárulásoknak az alapba való átutalásáról és közös felhasználásúvá
tételéről szóló kormányközi megállapodás aláíró felei kijelentik, hogy törekszenek arra, hogy nemzeti jogi
előírásaikkal összhangban időben lezárják a  Megállapodás megerősítésének eljárását ahhoz, hogy az  Egységes
Szanálási Mechanizmus 2016. január 1-jére teljes körűen működőképes legyen.
HELYESBÍTŐ JEGYZŐKÖNYV
a Brüsszelben, 2014. május 21-én aláírt, AZ EGYSÉGES SZANÁLÁSI ALAPBA FIZETENDŐ
HOZZÁJÁRULÁSOKNAK AZ ALAPBA VALÓ ÁTUTALÁSÁRÓL ÉS KÖZÖS FELHASZNÁLÁSÚVÁ TÉTELÉRŐL
SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁSHOZ
(8457/14, 2014.5.14 és 8457/14 COR 1, 2014.5.15.)
1. EU/SRF/hu 18 oldal, 1. cikk (1) bekezdés b) pont
A következő szövegrész:
„b) abban az  átmeneti időszakban, amely e  Megállapodás alkalmazásának az  e  Megállapodás 12.  cikkének
(2)  bekezdése szerint meghatározott kezdő időpontjától az  Alapnak az  SRM rendelet 68.  cikkében meghatározott
célszintje eléréséig …”,
helyesen:
„b) abban az  átmeneti időszakban, amely e  Megállapodás alkalmazásának az  e  Megállapodás 12.  cikkének
(2)  bekezdése szerint meghatározott kezdő időpontjától az  Alapnak az  SRM rendelet 69.  cikkében meghatározott
célszintje eléréséig …”.
2. EU/SRF/hu 20 oldal, 3. cikk (1) bekezdés
A következő szövegrész:
„(1) A szerződő felek együttesen kötelezettséget vállalnak arra, hogy visszavonhatatlanul átutalják az Alapba azokat
a  hozzájárulásokat, amelyeket a  területükön engedélyezett intézményektől szednek be az  SRM rendelet 69. és
70. cikke alapján, …”,
helyesen:
„(1) A szerződő felek együttesen kötelezettséget vállalnak arra, hogy visszavonhatatlanul átutalják az Alapba azokat
a  hozzájárulásokat, amelyeket a  területükön engedélyezett intézményektől szednek be az  SRM rendelet 70. és
71. cikke alapján, …”.
3. EU/SRF/hu 21 oldal, 4. cikk (2) bekezdés
A következő szövegrész:
„(2) Az egyes szerződő felek részalapjainak mérete egyenlő azoknak a  hozzájárulásoknak a  teljes összegével,
amelyeket az adott szerződő fél területén engedélyezett intézmények az SRM rendelet 68. és 69. cikke értelmében,
valamint az SRM rendeletben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok értelmében
kötelesek befizetni.”,
helyesen:
„(2) Az egyes szerződő felek részalapjainak mérete egyenlő azoknak a  hozzájárulásoknak a  teljes összegével,
amelyeket az adott szerződő fél területén engedélyezett intézmények az SRM rendelet 69. és 70. cikke értelmében,
valamint az SRM rendeletben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok értelmében
kötelesek befizetni.”.
4. EU/SRF/hu 24 oldal, 5. cikk (1) bekezdés b) pont, első alpont
A következő szövegrész:
„b) Második lépésben – amennyiben az  a)  pontban említett érintett szerződő felek részalapjaiban rendelkezésre
álló pénzügyi eszközök nem elegendőek ahhoz, hogy az Alap az SRM rendelet 75. cikkében említettek szerint ellássa
a feladatát – …”,
helyesen:
„b) Második lépésben – amennyiben az  a)  pontban említett érintett szerződő felek részalapjaiban rendelkezésre
álló pénzügyi eszközök nem elegendőek ahhoz, hogy az Alap az SRM rendelet 76. cikkében említettek szerint ellássa
a feladatát – …”.
5. EU/SRF/hu 25 oldal, 5. cikk (1) bekezdés c) pont, első alpont
A következő szövegrész:
„c) Harmadik lépésben – amennyiben a  b)  pontban foglaltak szerint felhasznált pénzügyi eszközök nem
elegendőek ahhoz, hogy az Alap az SRM rendelet 75. cikkében foglaltak szerint ellássa a feladatát – …”,
helyesen:
„c) Harmadik lépésben – amennyiben a  b)  pontban foglaltak szerint felhasznált pénzügyi eszközök nem
elegendőek ahhoz, hogy az Alap az SRM rendelet 76. cikkében foglaltak szerint ellássa a feladatát – …”.
6. EU/SRF/hu 26 oldal, 5. cikk (1) bekezdés d) pont, első alpont
A következő szövegrész:
„d) Negyedik lépésben, és a Testület e) pontban említett hatáskörének sérelme nélkül – amennyiben a c) pontban
említett pénzügyi eszközök nem elegendőek az  adott szanálási intézkedés költségeinek fedezéséhez –
az  a)  pontban említett érintett szerződő felek a  területükön engedélyezett intézményektől származó, az  SRM
rendelet 70. cikkében meghatározott kritériumoknak megfelelően beszedett, rendkívüli utólagos hozzájárulásokat
utalnak át az Alap részére.”,
helyesen:
„d) Negyedik lépésben, és a Testület e) pontban említett hatáskörének sérelme nélkül – amennyiben a c) pontban
említett pénzügyi eszközök nem elegendőek az  adott szanálási intézkedés költségeinek fedezéséhez –
az  a)  pontban említett érintett szerződő felek a  területükön engedélyezett intézményektől származó, az  SRM
rendelet 71. cikkében meghatározott kritériumoknak megfelelően beszedett, rendkívüli utólagos hozzájárulásokat
utalnak át az Alap részére.”.
7. EU/SRF/hu 26 oldal, 5. cikk (1) bekezdés e) pont, első alpont
A következő szövegrész:
„e) Ha a  c)  pontban említett pénzügyi eszközök nem elegendőek az  adott szanálási intézkedés költségeinek
fedezéséhez, és amennyiben a d) pontban említett rendkívüli utólagos hozzájárulások nem férhetők hozzá azonnal
–  többek között az  érintett intézmények stabilitásával összefüggő okokból is –, a  Testület gyakorolhatja az  Alap
számára történő hitelfelvétel vagy más támogatási formák igénybevételére vonatkozó hatáskörét az SRM rendelet
72. és 73.  cikkének megfelelően, vagy a  részalapok közötti ideiglenes átutalások végzésére vonatkozó hatáskörét
ezen Megállapodás 7. cikkének megfelelően.”,
helyesen:
„e) Ha a  c)  pontban említett pénzügyi eszközök nem elegendőek az  adott szanálási intézkedés költségeinek
fedezéséhez, és amennyiben a d) pontban említett rendkívüli utólagos hozzájárulások nem férhetők hozzá azonnal
–  többek között az  érintett intézmények stabilitásával összefüggő okokból is –, a  Testület gyakorolhatja az  Alap
számára történő hitelfelvétel vagy más támogatási formák igénybevételére vonatkozó hatáskörét az SRM rendelet
73. és 74.  cikkének megfelelően, vagy a  részalapok közötti ideiglenes átutalások végzésére vonatkozó hatáskörét
ezen Megállapodás 7. cikkének megfelelően.”.
8. EU/SRF/hu 27 oldal, 5. cikk (2) bekezdés
A következő szövegrész:
„(2) Az Alapba átutalt összegek befektetéséből származó hozamot az  SRM rendelet 74.  cikkével összhangban
az  egyes részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök alapján arányosan kell az  egyes részalapokhoz
rendelni, kizárva az  egyes részalapoknál az  SRM rendelet 75.  cikkének céljaira rendelkezésre álló követeléseket
és visszavonhatatlan fizetési kötelezettségeket. Az  Alap által az  SRM rendelet 75.  cikkével összhangban végzett
szanálási intézkedésekhez kapcsolódó befektetésekből származó hozamot az adott szanálási intézkedéshez nyújtott
hozzájárulásuk alapján arányosan kell az egyes részalapokhoz rendelni.”,
helyesen:
„(2) Az Alapba átutalt összegek befektetéséből származó hozamot az  SRM rendelet 75.  cikkével összhangban
az  egyes részalapokban rendelkezésre álló pénzügyi eszközök alapján arányosan kell az  egyes részalapokhoz
rendelni, kizárva az  egyes részalapoknál az  SRM rendelet 76.  cikkének céljaira rendelkezésre álló követeléseket
és visszavonhatatlan fizetési kötelezettségeket. Az  Alap által az  SRM rendelet 76.  cikkével összhangban végzett
szanálási intézkedésekhez kapcsolódó befektetésekből származó hozamot az adott szanálási intézkedéshez nyújtott
hozzájárulásuk alapján arányosan kell az egyes részalapokhoz rendelni.”.
9. EU/SRF/hu 27 oldal, 6. cikk (1) bekezdés
A következő szövegrész:
„(1) A szerződő felek biztosítják, hogy szükség esetén az  SRM rendelet 68.  cikkének (2) és (3)  bekezdésében,
valamint (5) bekezdésének a) pontjában megadott határidőn belül előzetes hozzájárulások révén feltöltik az Alapot
úgy, hogy a rendelkezésre álló összeg elérje az SRM rendelet 68. cikkének (1) bekezdésében előírt célszintet.”,
helyesen:
„(1) A szerződő felek biztosítják, hogy szükség esetén az  SRM rendelet 69.  cikkének (2) és (3)  bekezdésében,
valamint (5) bekezdésének a) pontjában megadott határidőn belül előzetes hozzájárulások révén feltöltik az Alapot
úgy, hogy a rendelkezésre álló összeg elérje az SRM rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében előírt célszintet.” ”
4. § (1) Ez a törvény – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
 (2) A 2–3. § a Megállapodás 11. cikk (2) bekezdésében meghatározott időpontban lép hatályba.
 (3) A Megállapodás, illetve a 2–3. § hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter annak ismertté
válását követően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett közleményével állapítja meg.
 (4) E  törvény végrehajtásához szükséges intézkedésekről a  pénz-, tőke és biztosítási piac szabályozásáért felelős
miniszter gondoskodik. Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1149/2015. (III. 17.) Korm. határozata az Észak-atlanti Szerződés Szervezete és az Európai Unió által tervezett katonai válságkezelési gyakorlatok nemzeti feladatainak végrehajtásáról.
A Kormány a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről szóló
2011. évi CXIII.  törvény 21. § (1) bekezdés e) és h) pontjában meghatározott feladatainak végrehajtása érdekében a következő
határozatot hozza:
A Kormány
a) az  Észak-atlanti Szerződés Szervezete (a  továbbiakban: NATO), valamint az  Európai Unió (a  továbbiakban:
EU) által tervezett, stratégiai szintű katonai válságkezelési gyakorlatok (a  továbbiakban együtt: gyakorlat)
végrehajtásában történő magyar részvétel előkészítésére, tervezésére és nemzeti végrehajtásának – ideértve
az értékelési és tapasztalat-összegző feladatokat is – koordinálására a honvédelemért felelős minisztert jelöli
ki;
b) felhatalmazza a  honvédelemért felelős minisztert, hogy a  gyakorlat jellegére, céljaira és módszereire
tekintettel határozza meg a  gyakorlat előkészítésébe és végrehajtásába bevonásra kerülő központi
államigazgatási szervek – az  autonóm államigazgatási szervek és önálló szabályozó szervek kivételével –
körét (a  továbbiakban: részt vevő központi államigazgatási szervek), és a  részvétel szükségességéről ezen
szervek vezetőjét tájékoztassa, továbbá kérje fel az előkészítésben és a végrehajtásban való közreműködésre
a honvédelemről és a Magyar Honvédségről, valamint a különleges jogrendben bevezethető intézkedésekről
szóló 2011.  évi CXIII.  törvény 18.  § (2)  bekezdése szerinti, a  honvédelemi felkészülés egyes feladatainak
ellátásában részt vevő azon szerveket, amelyek közreműködése a  gyakorlat eredményes végrehajtásához
szükséges;
Felelős: honvédelemért felelős miniszter
Határidő: a gyakorlat kezdete előtt 90 nap
c) felhívja a  részt vevő központi államigazgatási szervek vezetését, irányítását vagy felügyeletét ellátó
minisztereket, hogy a részt vevő központi államigazgatási szervek vezetői útján biztosítsák a honvédelemért
felelős miniszter által vezetett minisztérium kijelölt szervével előzetesen egyeztetett, megfelelő szintű
döntéshozói képviseletet, valamint szakértői-végrehajtói részvételt a  gyakorlat előkészítésében és
végrehajtásában, illetve a  részt vevő központi államigazgatási szervek infrastrukturális hátterének szükség
szerinti alkalmazásával, rendelkezésre állításával járuljanak hozzá a  gyakorlattal kapcsolatos nemzeti
feladatok eredményes ellátásához;
Felelős: részt vevő központi államigazgatási szervek irányítását vagy felügyeletét ellátó miniszterek
Határidő: a gyakorlat előkészítéséhez és végrehajtásához igazodóan
d) felhívja a  honvédelemért felelős minisztert, hogy gondoskodjon az  adott gyakorlat előkészítése és
végrehajtása során a  részt vevő központi államigazgatási szervek együttműködésével az  alábbi alapvető
feladatok ellátásáról:
da) a NATO és az EU tervezési folyamatával összhangban álló nemzeti tervezési rend kialakítása;
db) a hazai végrehajtási tervek, levezetési okmányok kidolgozása;
dc) a hazai gyakorlattervezői és a végrehajtó állomány kijelölése, illetve a gyakorlatvezetőség felkérése;
dd) a végrehajtó állomány szükséges mértékű tájékoztatása és felkészítése;
de) feltételek biztosítása a gyakorlat végrehajtására és az együttes feladatok ellátására;
df ) a  gyakorlatokhoz kötődő nemzetközi fórumokon a  nemzeti álláspontot képviselő delegáció
kijelölése;
dg) a  gyakorlat helyzetbeállításának megfelelő, a  gyakorlat idején érvényesülő kormányzati
döntés-előkészítési rend kialakítása és működtetése;
dh) a  gyakorlatok vonatkozásában képviselendő nemzeti álláspont kialakítása, továbbá ha az  adott
gyakorlat nemzetközi vagy hazai forgatókönyve, illetve a hazai szervezetek bevonása ezt indokolja,
a  Kormány tájékoztatása a  gyakorlatról és javaslattétel a  nemzeti álláspontra, vagy más szükséges
kormányzati intézkedésre vonatkozóan;
di) a gyakorlathoz kapcsolódó, konszenzusos állásfoglalások kialakításának elősegítése;
dj) a  gyakorlattal kapcsolatos rész- és összegző értékelés összeállítása, szükség szerint javaslattétel
a nemzeti eljárási rend ésszerűsítésére, javítására;
dk) a gyakorlat jellegétől függően a NATO vagy az EU szervezetén belül kialakított összegzett értékelés
elfogadását követő egy hónapon belül a  lefolytatott gyakorlatról átfogó jelentés összeállítása
a Kormány részére;
Felelős: honvédelemért felelős miniszter
 részt vevő központi államigazgatási szervek vezetői
Határidő: a gyakorlat előkészítéséhez és végrehajtásához igazodóan
e) felhívja az  érintett minisztereket, hogy a  honvédelemért felelős miniszterrel egyeztetve, a  vezetésük,
irányításuk vagy felügyeletük alatt álló központi államigazgatási szerv gyakorlatban való részvételével
arányosan, az  általuk vezetett minisztérium éves költségvetési tervében tervezzék és biztosítsák
a gyakorlatban való magyar részvétel kiadásainak fedezetét;
Felelős: érintett miniszterek
Határidő: első alkalommal a 2016. évi költségvetés tervezés folyamatában, ezt követően évente
a költségvetési tervezéshez igazodóan
f) felhívja a  honvédelemért felelős minisztert, hogy a  központi költségvetési tervezés során képezzen
tartalékkeretet a  csak a  tárgyévben ismertté váló, az  adott évi központi költségvetésről szóló törvényben
az e) alpont szerint nem tervezhető gyakorlatokban való magyar részvétel kiadásainak fedezetére.
Felelős: honvédelemért felelős miniszter
Határidő: első alkalommal a 2016. évi költségvetés tervezés folyamatában, ezt követően évente
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
154/2010. (V. 4.) Korm. rendelete a Magyar Köztársaság Kormánya és az Albán Köztársaság Minisztertanácsa között a gazdasági együttműködésről szóló megállapodás kihirdetéséről.
1. § A Kormány e rendelettel felhatalmazást ad a Magyar Köztársaság Kormánya és az Albán Köztársaság Minisztertanácsa
között a gazdasági együttműködésről szóló megállapodás (a továb biak ban: Megállapodás) kötelező hatályának
elismerésére.
2. § A Kormány a Megállapodást e rendelettel kihirdeti.
3. § A Megállapodás hiteles angol és magyar nyelvű szövege a következő:
MEGÁLLAPODÁS
a Magyar Köztársaság Kormánya és az Albán Köztársaság Minisztertanácsa között
a gazdasági együttműködésről
A Magyar Köztársaság Kormánya és az Albán Köztársaság Minisztertanácsa (a továb biak ban: a „Szerződő Felek”)
– Attól az óhajtól vezérelve, hogy továbberősítsék az országaik között fennálló hosszú távú kapcsolatot,
– Azzal a törekvéssel, hogy fenntartsák és megerősítsék már meglévő hagyományos gazdasági kapcsolataikat,
– Kifejezve szándékukat a gazdasági, ipari, műszaki és technológiai együttműködés kölcsönös előnyökön nyugvó
fejlesztésére és megerősítésére,
– Azzal a meggyőződéssel, hogy a szerződéses keret elmélyítése kedvező feltételeket és megfelelő alapot teremt
a további együttműködéshez,
– Az országokon belül hatályos vonatkozó jogi kereteken belül és a nemzetközi kötelezettségeknek teljes
mértékben eleget téve,
a következőkben állapodnak meg: 1. Cikk
A Szerződő Felek vonatkozó jogi kereteiken belül elősegítik a kölcsönösen előnyös gazdasági együttműködés
kibővítését és diverzifikációját a gazdasági fejlődés szempontjából lényeges területeken.
2. Cikk
Figyelembe véve gazdasági kapcsolatuk jelenlegi helyzetét és kilátásait, a Szerződő Felek megállapodtak, hogy
többek között a következő területeken kínálkoznak kedvező feltételek a hosszú távú gazdasági együttműködés
számára:
– Elsődleges mezőgazdasági termelés, élelmiszer-feldolgozás, mezőgazdasági termékek, különösen élelmiszerek
feldolgozása és tárolása;
– Új energialétesítmények építése és a létező erőművek rehabilitációja;
– Elektromos berendezések és készülékek;
– Elektronikai és elektrotechnikai ipar;
– Ásványi anyagok és bányászati termékek feltárása, kitermelése, előkészítése, kezelése és további feldolgozása,
illetve forgalmazása;
– Vegyipar és petrokémiai ipar;
– Csomagolástechnika;
– Környezetvédelem;
– Vízgazdálkodás;
– Erdészet és fafeldolgozás;
– Egészségügy, gyógyászati technikák, gyógyászati és gyógyszeripar;
– Emberi erőforrások fejlesztése;
– Munkaügyek és foglalkoztatás;
– Együttműködés kis- és közepes vállalkozások között;
– Info-kommunikációs technológia;
– Szállítmányozás, különösen a szállítmányozási infrastruktúra kezelése és fejlesztése;
– Kommunális infrastruktúra;
– Kutatás-fejlesztés.
Kölcsönös érdek esetén a Szerződő Felek a jelen Megállapodás hatályát a vonatkozó intézmények javaslatára olyan új
együttműködési területekre is kiterjeszthetik, mint például a turizmus.
3. Cikk
A Szerződő Felek együttműködésük kiszélesítésére és megerősítésére többek között a következő eszközökkel tesznek
kísérletet:
– Együttműködés az európai integrációk területén a közösségi vívmányokból következő gazdasági kritériumok
teljesítése céljából,
– A kapcsolatok elősegítése és az együttműködés megerősítése a gazdaságpolitikusok, kormányintézmények,
szakmai szervezetek, üzleti szövetségek, kamarák, regionális és helyi szervezetek között, a kölcsönös érdeklődésre
számot tartó információk cseréje, valamint a felek képviselőinek és egyéb gazdasági és műszaki küldöttségeinek
látogatásai,
– Információcsere a fejlesztési prioritásokról, valamint az üzleti élet szereplőinek a fejlesztési projektekben való
részvételének lehetővé tétele,
– Új kapcsolatok létrejöttének elősegítése, illetve a meglévők kiszélesítése a két ország üzleti közösségei között,
valamint az egyének és vállalkozások közötti látogatások, találkozók és egyéb rendezvények ösztönzése,
– Üzleti információk cseréje, illetve a vásárokon, kiállításokon, üzleti eseményeken, szemináriumokon,
szimpóziumokon és konferenciákon való részvétel ösztönzése,
– A kis- és közepes vállalatoknak a kétoldalú gazdasági kapcsolatokban való jelentősebb részvételének elősegítése,
– Együttműködés elősegítése a konzultációs, marketing, tanácsadói és szakértői szolgáltatásokban a kölcsönös
érdeklődésre számot tartó területeken,
– A pénzintézetek és a bankszektor ösztönzése szorosabb kapcsolatok létesítésére, illetve együttműködésük
megerősítésére,
– A beruházási tevékenységek ösztönzése, vegyes vállalatok alapítása, vállalati képviseletek és fiókirodák létesítése,
– Régióközi együttműködés és a kölcsönös érdeklődésre számot tartó kérdésekben a nemzetközi együttműködés
elősegítése. 4. Cikk
A jelen Megállapodás alapján „Vegyes Bizottság” jön létre, amelyet kérésre a Szerződő Felek rendszeresen és felváltva
a Magyar Köztársaságban és az Albán Köztársaságban hívnak össze.
A Vegyes Bizottság feladatai közé különösen a következők tartoznak:
– A kétoldalú gazdasági kapcsolatok fejlődésének megvitatása,
– Új lehetőségek meghatározása a jövőbeli gazdasági együttműködés továbbfejlesztésére,
– Javaslatok kidolgozása és megoldások feltárása a gazdasági együttműködés feltételeinek javítására,
– Ajánlások megtétele a Megállapodás alkalmazására,
– A Megállapodás végrehajtásának áttekintése.
A Szerződő Feleknek a jelen Megállapodás végrehajtásával vagy értelmezésével kapcsolatos nézeteltéréseit a Vegyes
Bizottság keretén belül kell rendezni.
5. Cikk
A jelen Megállapodás nem befolyásolja azokat a kötelezettségeket, amelyek Magyarország európai uniós tagságából
fakadnak. Következésképpen a jelen Megállapodás rendelkezései sem együttesen, sem önmagukban nem idézhetők
vagy értelmezhetők úgy, mint amelyek érvénytelenítik, módosítják vagy bármilyen más módon befolyásolják
Magyarországnak különösen a Csatlakozási Szerződéssel vállalt, az Európai Unió alapját képező szerződésekből,
valamint általában véve az Európai Unió elsődleges és másodlagos jogából származó kötelezettségeit.
A jelen Megállapodás rendelkezései sem részben, sem egészben nem említhetők vagy nem értelmezhetők úgy, hogy
azok érvénytelenítik, módosítják, vagy más módon érintik az Albán Köztársaság és az Európai Közösség között létrejött
megállapodásokból eredő kötelezettségeket.
6. Cikk
A jelen Megállapodás a hatálybalépéséhez szükséges belső jogrendi eljárások teljesítéséről szóló utolsó írásos
értesítés kézhezvételét követő 30. napon lép hatályba. A jelen Megállapodás 3 évre szól, hatálya automatikusan
további egy-egy évvel meghosszabbodik, amennyiben diplomáciai úton a Szerződő Felek egyike sem értesíti a másik
Felet a Megállapodás hatályának lejárta előtt 3 hónappal a Megállapodás felmondásának szándékáról.
A jelen Megállapodás rendelkezései a Szerződő Felek kölcsönös megegyezése alapján módosíthatók vagy
kiegészíthetők; a módosítások a jelen cikk első bekezdésében meghatározott eljárásoknak meg fele lően lépnek életbe.
Készült Tiranában, 2010. március 26. napján két eredeti példányban magyar, albán és angol nyelven, melyek
mindegyike egyaránt hiteles. Eltérő értelmezés és végrehajtás esetében az angol változat az irányadó.
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG AZ ALBÁN KÖZTÁRSASÁG
KORMÁNYA RÉSZÉRŐL MINISZTERTANÁCSA RÉSZÉRŐL”
4. § (1) Ez a rendelet – a (2) bekezdésben meghatározott kivétellel – a kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) E rendelet 2–3. §-a a Megállapodás 6. cikkében meghatározott időpontban lép hatályba.
(3) A Megállapodás, valamint e rendelet 2–3. §-a hatálybalépésének naptári napját a külpolitikáért felelős miniszter annak
ismertté válását köve tően a Magyar Közlönyben haladéktalanul közzétett egyedi határozatával állapítja meg.
(4) E rendelet végrehajtásához szükséges intézkedésekről a külgazdaságért felelős miniszter gondoskodik.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
146/2018. (IV. 17.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr.  Bicskey Esztert
a 2018. április 1. napjától 2021. március 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2018. március 26. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
449/2015. (XI. 6.) KE határozata államtitkári megbízatás megszűnésének megállapításáról.
Az Alaptörvény 9.  cikk (4)  bekezdés j)  pontja, továbbá a  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány
tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 54. §-a alapján – a miniszterelnök javaslatára –
megállapítom, hogy Giró-Szász Andrásnak, a Miniszterelnökség államtitkárának e megbízatása 2015. október 22-ei
hatállyal megszűnik.
Budapest, 2015. október 21. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök


text:
93/2010. (VI. 2.) AB határozata.  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN! Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság országos népszavazás kitűzésére irányuló kezdeményezés aláírásgyűjtő ívének hitelesítése tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kifogás alapján meghozta a következő
határozatot: Az Alkotmánybíróság az Országos Választási Bizottság 157/2010. (III. 11.) OVB határozatát helybenhagyja.
Az Alkotmánybíróság ezt a határozatát a Magyar Közlönyben közzéteszi.
Indokolás I. A választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény (a továbbiakban: Ve.) 130. § (1) bekezdése alapján magánszemélyek
kifogást nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az Országos Választási Bizottság (a továbbiakban: OVB) 157/2010.
(III. 11.) OVB határozata ellen. Az OVB vitatott határozatában megtagadta annak az országos népszavazási
kezdeményezésre irányuló aláírásgyűjtő ív mintapéldányának a hitelesítését, amelyen a következő kérdés szerepelt:
„Egyetért-e azzal, hogy az Országgyűlés alkosson törvényt arról, hogy a hivatásos bíró nem lehet rektor,
rektor-helyettes, dékán, dékán-helyettes, tanszékvezető?”
Az OVB határozatának indokolásában megállapította, hogy az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről
 szóló 1998. évi III. törvény (a továbbiakban: Nsztv.) 13. §-ának (1) bekezdése értelmében a népszavazásra feltett
konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen lehessen válaszolni. A kezdeményezés nem felel
meg a fenti jogszabályi feltételeknek, mivel sem a választópolgárok, sem a jogalkotó számára nem egyértelmű, hogy
a hivatásos bírákra jelenleg is érvényes összeférhetetlenségi szabályokat mennyiben érintené. Az OVB megítélése
szerint a kérdés ezáltal megtévesztő, mert azt a téves látszatot kelti, mintha nem lenne ilyen szabályozás. Az OVB ezért
a Nsztv. 10. § c) pontja alapján megtagadta a hitelesítést.
A kifogástevők álláspontja szerint az OVB határozata jogszabálysértő, mert a hitelesítést az Nsztv. 10. § c) pontjára és
a 13. § (1) bekezdésére, valamint a szaktörvények rendelkezéseire nem lehetett volna alapítani. Megítélésük szerint
a kérdésre egyértelműen lehet igennel vagy nemmel válaszolni, az mind a választópolgárok, mind a jogalkotó számára
egyértelmű. A kifogástevők kifejtik továbbá, hogy szerintük a kérdésben megfogalmazott összeférhetetlenségi
szabályokat nem a szaktörvényekben, hanem a felsőoktatási törvényben kellene szabályozni, mert a jelenlegi
szabályozás nem egyértelmű és téves értelmezéshez vezethet. Mindezek alapján a határozat megsemmisítését, és
az OVB új eljárás lefolytatására való kötelezését kérik az Alkotmánybíróságtól.
II. A kifogás nem megalapozott.
1. Az Alkotmánybíróság hatáskörét a jelen ügyben az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 1. § h) pontja
alapján a Ve. 130. §-a határozza meg. Az Alkotmánybíróság eljárása ebben a hatáskörben jogorvoslati természetű.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában, valamint a kifogásban foglaltak alapján azt vizsgálja, hogy az OVB
az aláírásgyűjtő ív hitelesítésének megtagadása során az Alkotmánynak és az irányadó törvényeknek megfelelően
járt-e el [63/2002. (XII. 3.) AB határozat, ABH 2002, 342, 344.]. Az Alkotmánybíróság feladatát e hatáskörben eljárva is
alkotmányos jogállásával és rendeltetésével összhangban látja el [25/1999. (VII. 7.) AB határozat, ABH 1999, 251, 256.].
2. Az OVB határozatában megállapította, hogy a népszavazásra feltenni javasolt kérdés nem felel meg az Nsztv. 13. §
(1) bekezdésében foglalt egyértelműség követelményének.
Az Alkotmánybíróság az OVB határozatában foglalt indokolással egyetértve a kifogást nem találta megalapozottnak,
ezért a 157/2010. (III. 11.) OVB határozatot az abban foglalt indokok helyességére tekintettel, azonos indokok alapján
helybenhagyta.
Az Alkotmánybíróság jelen határozatának közzétételét az OVB határozatnak a Magyar Közlönyben való megjelenésére
tekintettel rendelte el.
Budapest, 2010. június 1. Dr. Paczolay Péter s. k.,
az Alkotmánybíróság elnöke,


text:
66/2016. (XII. 29.) EMMI utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) bekezdésében foglalt jogkörömben eljárva a következő utasítást adom ki:
1. § A  központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján 2016. december 1. napjától 2017. február 28. napjáig
dr. Betlehem Józsefet a népegészségügyi és egészségügyi rendszer hatékonyságának növelése érdekében kiterjesztett
hatáskörű szakdolgozói ellátási modell fejlesztésének koordinációjáért felelős miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos 1. §-ban meghatározott feladatkörében ellátja a következő tevékenységeket:
a) részt vesz a feladata tekintetében a minisztérium szakmai álláspontjának kialakításában;
b) kapcsolatot tart a feladatkörét érintő intézményekkel és szakmai szervezetekkel;
c) közreműködik az egészségügyi ágazati szakmai, fejlesztéspolitikai elvek és stratégiák meghatározásában és
végrehajtásában, a  korszerű ellátási modell (kiterjesztett hatáskörű szakdolgozói szerepkör) nemzetközi jó
gyakorlattal való összevetésében, a modell bevezetésével kapcsolatos feladatok előkészítésében, a bevezetést
követő monitorozásban, a szükséges képzések összehangolásában és a kapcsolódó feladatok ellátásában;
d) részt vesz a fenti tevékenységgel kapcsolatos döntések, jogszabályok szakmai előkészítésében;
e) ellátja az  a)–d)  pont szerinti feladatkörökkel összefüggésben a  miniszter által meghatározott eseti, egyedi
feladatokat. 3. § A miniszteri biztos egyebekben ellátja az Emberi Erőforrások Minisztériuma Szervezeti és Működési Szabályzatáról
szóló 33/2014. (IX. 16.) EMMI utasítás miniszteri biztosra vonatkozó feladatait.
4. § A  miniszteri biztos tevékenységét az  emberi erőforrások minisztere az  egészségügyért felelős államtitkár útján
irányítja.
5. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában a Ksztv. 38. § (8) bekezdése szerinti titkárság nem segíti.
6. § A  miniszteri biztos a  tevékenységéért a  Ksztv. 38.  § (9)  bekezdés a)  pontja szerint bruttó 373  950 Ft/hó összegű
díjazásra és az  állami vezetői juttatásokról szóló 275/2015. (IX. 21.) Korm. rendelet 3.  § (1)  bekezdés 6.  pontjában
meghatározott juttatásokra jogosult.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
Balog Zoltán s. k.,
 emberi erőforrások minisztere


text:
1438/2012. (X. 11.) Korm. határozata a Miniszterelnökség és a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezetek közötti előirányzat-átcsoportosításról.
A Kormány 1. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében,
a) a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium és a Miniszterelnökség igazgatási szervezetei között a kormánybiztos
tevékenységét segítő titkárság működtetésének fedezetére 409 776 ezer forint bázisba épülő átcsoportosítását
rendeli el a Magyarország 2012. évi központi költségvetéséről szóló 2011. évi CLXXXVIII. törvény (a továbbiakban:
Kvtv.) 1. melléklet X. Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 1. Közigazgatási és Igazságügyi
Minisztérium igazgatása cím terhére, a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 1. Miniszterelnökség cím
javára az 1. melléklet szerint, b) a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium és a Miniszterelnökség között a kormányzati honlapok egységes
szerkezetének és arculatának kialakítása, fejlesztése, ezek tartalmának koordinációja, valamint a külföldre irányuló
kormányzati kommunikációval kapcsolatos koordinációs feladatok ellátása érdekében 600 000 ezer forint
egyszeri jellegű átcsoportosítását rendeli el a Kvtv. 1. melléklet X. Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium
fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Célelőirányzatok alcím, 9. Összkormányzati kommunikációhoz
kapcsolódó feladatok jogcímcsoport terhére, a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 1.
Miniszterelnökség cím javára a 2. melléklet szerint; Felelős: nemzetgazdasági miniszter
közigazgatási és igazságügyi miniszter Miniszterelnökséget vezető államtitkár Határidő: azonnal
2. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében, a Miniszterelnökség
és a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium között az olimpikonok hivatalos állami köszöntése kapcsán a „Gyulai
István Memorial Atlétikai Nagydíj” szervezését ellátó társaságnál keletkezett veszteség mérséklésére 24 500 ezer forint
egyszeri jellegű átcsoportosítását rendeli el a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség fejezet, 2. Fejezeti kezelésű
előirányzatok cím, 3. Fejezeti általános tartalék alcím terhére, a Kvtv. 1. melléklet X. Közigazgatási és Igazságügyi
Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Célelőirányzatok alcím, 7. Nemzeti és kiemelt ünnepek,
egyéb rendezvények, események támogatása jogcímcsoport javára a 3. melléklet szerint;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Miniszterelnökséget vezető államtitkár közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: azonnal 3. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény 33. § (1) bekezdésében biztosított jogkörében, a Miniszterelnökség
és a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium között a ReGeneráció Kormányzati Karrier Expo megrendezésének
költségeihez 30 000 ezer forint egyszeri jellegű átcsoportosítását rendeli el a Kvtv. 1. melléklet XI. Miniszterelnökség
fejezet, 2. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 3. Fejezeti általános tartalék alcím terhére, a Kvtv. 1. melléklet X.
Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Célelőirányzatok alcím, 1.
KIM felügyelete alá tartozó szervezetek és szakmai programok támogatása jogcímcsoport javára a 4. melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter Miniszterelnökséget vezető államtitkár közigazgatási és igazságügyi miniszter
Határidő: azonnal Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
1576/2014. (X. 10.) Korm. határozata a Környezet és Energia Operatív Program, valamint a Közlekedés Operatív Program keretében megvalósuló egyes projektek költség-haszon elemzései átszámításának a támogatási intenzitásra gyakorolt hatásaival kapcsolatos feladatokról.
A Kormány felhívja a  nemzeti fejlesztési minisztert, hogy készítsen intézkedési tervet a  Nemzeti Fejlesztési
Kormánybizottság részére a költség-haszon elemzések átszámításának a Környezet és Energia Operatív Programra,
valamint a Közlekedés Operatív Programra gyakorolt hatásaival kapcsolatos feladatokról.
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: 2014. október 15.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1866/2017. (XI. 29.) Korm. határozata a Magyarország 2017. központi költségvetéséről szóló 2016. XC. törvény alapján a XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Normatív finanszírozás alcím, 3. Köznevelési célú humánszolgáltatás és működési támogatás jogcímcsoport előirányzat túllépésének jóváhagyásáról.
A Kormány a  Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.)
17. §-a, valamint a 4. melléklet 2. pontja alapján jóváhagyja a Kvtv. 1. melléklet XX. Emberi Erőforrások Minisztériuma
fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzatok cím, 2. Normatív finanszírozás alcím, 3. Köznevelési célú humánszolgáltatás
és működési támogatás jogcímcsoport kiadási előirányzatának legfeljebb 47 584 000 000 forint összeggel történő
túllépését.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
 nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
10/2012. (I. 6.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alkotmány 30/A. § (1) bekezdés c) pontjában foglalt jogkörömben, a külügyminiszter előterjesztésére hozzájárulok
prof. dr. Isaac Chikwekwere Lamba rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek a Malawi Köztársaság magyarországi rendkívüli
és meghatalmazott nagykövetévé történő kinevezéséhez berlini székhellyel. Budapest, 2011. december 15.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
1060/2010. (III. 5.) Korm. határozata a Miniszterelnökség fejezet, az Önkormányzati Minisztérium és a Szociális és Munkaügyi Minisztérium 2009. kötelezettségvállalással nem terhelt maradványának átcsoportosításáról.
A Kormány az államháztartás működési rendjéről szóló 292/2009. (XII. 19.) Korm. rendelet 212. § (5) bekezdése alapján
jóváhagyja a kötelezettségvállalással nem terhelt előirányzat-maradvány átcsoportosítását a melléklet szerinti
részletezésben.
Bajnai Gordon s. k.,
miniszterelnök


text:
43/2003. (IV. 18.) ME határozata kormányzati főtisztviselői kinevezés megszűnésének megállapításáról.
A köztisztviselők jogállásáról szóló — többször módosított — 1992. évi XXIII. törvény 31/D. § (1) bekezdésének
a) pontja alapján megállapítom, hogy
dr. Cséfalvay Zoltán kormányzati főtisztviselő kinevezése — közszolgálati jogviszonyának felmentéssel történő
megszüntetésére tekintettel —
2002. december 2-i hatállyal megszűnt. Dr. Medgyessy Péter s. k.,
miniszterelnök


text:
39/2013. (V. 16.) OGY határozata dr. Daher Pierre országgyűlési képviselő mentelmi ügyében.
Az Országgyűlés dr. Daher Pierre országgyűlési képviselő mentelmi jogát a  Kazincbarcikai Járásbíróság
4. B. 218/2013/2. számú megkeresésével érintett ügyben nem függeszti fel.
Kövér László s. k.,
az Országgyűlés elnöke