text:
2015. CCXXII. törvény az elektronikus ügyintézés és a bizalmi szolgáltatások általános szabályairól.
Az Országgyűlés az  elektronikus ügyintézés széles körű elterjedése, az  eljárások gyorsítása és az  adminisztratív terhek
csökkentése, a  magánjogi jogviszonyok, továbbá az  állam és polgár közötti jogviszonyok szélesebb körű elektronizálása,
az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek együttműködésének biztosítása, valamint a  lakosság számára a  korszerűbb és
hatékonyabb közszolgáltatások nyújtása a lakosság számára a korszerűbb és hatékonyabb közszolgáltatások nyújtása érdekében
a következő törvényt alkotja:
ELSŐ RÉSZ
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 1. Értelmező rendelkezések 1. § E törvény alkalmazásában
 1. ÁNYK űrlapbenyújtás támogatási szolgáltatás: a  jogszabályban meghatározott szerv vagy szolgáltató
meghatározott technikai előírásoknak megfelelő elektronikus űrlapok ügyfél általi kitöltését, elektronikus
ügyintézést biztosító szervhez való elektronikus azonosítással egybekötött benyújtását biztosító szolgáltatás;
2. archiválási szolgáltatás: az  elektronikus dokumentumok hosszú távú megőrzésére vonatkozó szolgáltatás,
amely magában foglalja a  belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus
azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló
2014. július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: eIDAS Rendelet) 3. cikk
16. pont c) alpontja szerinti bizalmi szolgáltatást is;
3. automatikus információátadás: információátadás az  információ átadását biztosító együttműködő szerv
részéről emberi beavatkozást nem igénylő módon;
4. automatikus információátadási felület: az információ átadását biztosító együttműködő szerv által létrehozott
és üzemeltetett, automatikus információátadást lehetővé tevő műszaki megoldás;
5. azonosításra visszavezetett dokumentumhitelesítés: olyan szolgáltatás, amelynek keretében a  jogszabályban
meghatározott szolgáltató az ügyfél által rendelkezésre bocsátott nyilatkozatot az általa igazolt személyhez
rendeli, majd a személyhez rendelést hitelesen igazolja;
6. belső nyilvántartás: olyan nyilvántartás, amelynek a  vezetése kizárólag az  azt vezető szerv saját céljait,
feladatellátását, ellenőrzési tevékenységét szolgálja, és nem célja, hogy harmadik személy számára adatot
adjon át, valamint nem minősül információforrásnak harmadik személy számára;
7. bizalmi szolgáltatás: az eIDAS Rendelet 3. cikk 16. pontja szerinti szolgáltatás;
 8. bizalmi szolgáltatási rend: olyan szabálygyűjtemény, amelyben egy bizalmi szolgáltató, igénybe vevő vagy
más személy valamely bizalmi szolgáltatás használatának feltételeit írja elő igénybe vevők valamely közös
biztonsági követelményekkel rendelkező csoportja vagy meghatározott alkalmazások számára;
9. bizalmi szolgáltatási ügyfél: a bizalmi szolgáltatóval szolgáltatási szerződést kötő személy;
10. bizalmi szolgáltató: az eIDAS Rendelet 3. cikk 19. pontja szerinti bizalmi szolgáltató;
11. biztonságos kézbesítési szolgáltatás: olyan kézbesítési szolgáltatás, amely az  elektronikus küldemény
kézbesítésével kapcsolatosan az alábbi feltételek mindegyikének teljesülését biztosítja:
a) ha a  küldőtől átvett üzenetet változatlan formában a  címzett rendelkezésére bocsátották, akkor
erről a  küldő számára legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírással ellátott elektronikus
dokumentumba foglalt igazolás álljon rendelkezésre,
b) az  üzenet és a  kézbesítést igazoló okirat észrevétlenül nem megváltoztatható sem a  kézbesítés
során, sem a kézbesítést követően,
A törvényt az Országgyűlés a 2015. december 15-i ülésnapján fogadta el.
c) az üzenet átvevője csak a címzett vagy a feljogosított helyettes átvevő lehet, és a tényleges átvevő
személyét az átvétellel kapcsolatos okirat igazolja,
d) a  feladónak okirati bizonyíték áll rendelkezésére (tértivevény) arról az  esetről is, ha a  kézbesítés
a megadott időn belül sikertelen; az igazolás a meghiúsulás időpontját és – ha azonosítható – okát
tartalmazza;
12. egyszerű információátadás: információ automatikus információátadásnak nem minősülő átadása
együttműködő szervek között;
13. elektronikus azonosítás: az eIDAS Rendelet 3. cikk 1. pontjában meghatározott folyamat;
14. elektronikus fizetés:
a) a pénzforgalmi számláról történő átutalás,
b) az elektronikus fizetési és elszámolási rendszeren keresztül történő átutalás,
c) az  elektronikus fizetési és elszámolási rendszeren keresztül történő egyszerűsített elektronikus
fizetés,
d) a bankkártyával történő fizetés,
e) az elektronikus fizetési és elszámolási rendszeren keresztül, POS terminál útján történő bankkártyás
fizetés;
15. elektronikus fizetési és elszámolási rendszer: a  Kormány által rendeletben meghatározott módon a  hozzá
csatlakozott elektronikus ügyintézést biztosító szervek és ügyfeleik számára a  fizetési számlák közötti
elektronikus fizetések lehetőségét biztosító szolgáltatás;
16. elektronikus információs rendszer: az  adatok, információk kezelésére használt eszközök (környezeti
infrastruktúra, hardver, hálózat és adathordozók) és szoftverek együttese;
17. elektronikus ügyintézést biztosító szerv:
a) az államigazgatási szervek,
b) a helyi önkormányzat,
c) a törvény vagy kormányrendelet által közigazgatási hatósági jogkör gyakorlására feljogosított egyéb
jogalanyok,
d) az Országos Bírósági Hivatal és a bíróságok, választottbíróságok,
e) az alapvető jogok biztosa,
f ) az ügyészség,
g) a közjegyzők,
h) a bírósági végrehajtók,
i) a hegyközségek kivételével a köztestületek,
j) a közüzemi szolgáltatók,
k) a  törvényben vagy kormányrendeletben elektronikus ügyintézésre kötelezett közfeladatot ellátó
vagy közszolgáltatást nyújtó jogalanyok, valamint
l) a  Kormány által rendeletben meghatározott ügyek e  törvény szerinti elektronikus intézését
önkéntesen vállaló, az  e  törvényben meghatározott feltételeknek megfelelően biztosító,
az a)–k) alpont hatálya alá nem tartozó jogalanyok;
18. Elektronikus Ügyintézési Felügyelet (a  továbbiakban: Felügyelet): az  elektronikus ügyintézés előmozdításáért,
az elektronikus ügyintézés felügyeletéért, az együttműködő szervek együttműködéséért és koordinációjáért
felelős, e  törvényben és a  törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben meghatározott feladatokat
ellátó, Kormány által kijelölt szerv;
19. elektronikus űrlapkitöltés-támogatási szolgáltatás: olyan szolgáltatás, amelynek keretében a  jogszabályban
kijelölt szolgáltató biztosítja az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv által meghatározott adattartalmú
elektronikus űrlapok létrehozását, azok ügyfél általi kitöltésének és benyújtásának lehetőségét;
20. érvényesítési adat: az eIDAS Rendelet 3. cikk 40. pontja szerinti adat;
21. érvényességi lánc: az  elektronikus dokumentum vagy annak lenyomata és azon egymáshoz rendelhető
információk (így különösen azon tanúsítványok, a  tanúsítványokkal kapcsolatos információk, az  aláírás
vagy bélyegző létrehozásához használt adatok, a  tanúsítvány aktuális állapotára, visszavonására
vonatkozó információk, valamint a  tanúsítványt kibocsátó szolgáltató érvényességi adatára és annak
visszavonására vonatkozó információk) sorozata, amelyek segítségével megállapítható, hogy az elektronikus
dokumentumon elhelyezett fokozott biztonságú vagy minősített elektronikus aláírás, bélyegző vagy
időbélyegző, az aláírás, bélyegző vagy időbélyegző elhelyezésének időpontjában érvényes volt;
22. fokozott biztonságú elektronikus aláírás: az eIDAS Rendelet 3. cikkének 11. pontja szerinti aláírás;
23. gazdálkodó szervezet: a  polgári perrendtartásról szóló törvényben meghatározott, belföldi székhellyel
rendelkező gazdálkodó szervezet, azzal az  eltéréssel, hogy e  törvény alkalmazásában gazdálkodó
szervezetnek minősül valamennyi gazdasági tevékenységet folytató jogi személyiséggel nem rendelkező,
belföldi székhelyű szervezet;
24. hitelesítési rend: olyan bizalmi szolgáltatási rend, amely bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott
tanúsítványra vonatkozik;
25. információátadás: információk együttműködő szervek közötti átadása és átvétele;
26. információátadási szolgáltatás: olyan szolgáltatás, amelynek keretében egy együttműködő szerv egyszerű
vagy automatikus információátadás útján adatokat vagy iratokat ad át egy másik együttműködő szervnek;
27. információforrás: az a jogalany, akinél az információ rendelkezésre áll;
28. irányadó bizalmi szolgáltatási követelmények: az  eIDAS Rendeletben, az  eIDAS Rendelet uniós végrehajtási
aktusaiban, az  e  törvényben, az  e  törvény felhatalmazása alapján kiadott jogszabályokban, a  bizalmi
szolgáltató szolgáltatási szabályzatában, bizalmi szolgáltatási rendjében, valamint a  bizalmi felügyelet
bizalmi szolgáltatóra vonatkozó határozatában meghatározott követelmények;
29. jogi képviselő: jogszabály eltérő rendelkezése hiányában az  ügyfél képviseletében eljáró ügyvéd, ügyvédi
iroda és jogtanácsos;
30. kormányzati célú hírközlési szolgáltatás: az  elektronikus hírközlésről szóló törvényben meghatározott
kormányzati célú hálózatnak minősülő, jogszabályban meghatározott elektronikus hírközlő hálózat
felhasználásával, jogszabályban meghatározott felhasználók részére nyújtott elektronikus hírközlési
szolgáltatás;
31. központi dokumentumhitelesítési ügynök: olyan központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás, ahol az ügyfél
vagy az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv ügyintézője az  általa feltöltött iratot a  szolgáltatás által
felkínált hitelesítési módok közül választva hitelesítheti;
32. közfeladatot ellátó szerv: a  köziratokról, a  közlevéltárakról és a  magánlevéltári anyag védelméről szóló
törvényben meghatározott, a 17. pontban foglaltak közé nem tartozó közfeladatot ellátó szerv;
33. közüzemi szolgáltató: az  a  vállalkozás, amely törvény alapján termékértékesítési vagy szolgáltatásnyújtási
kötelezettség hatálya alá tartozik, amely e kötelezettség alapján víziközmű-szolgáltatást, távhőszolgáltatást,
települési szilárd és folyékony hulladék rendszeres begyűjtésére, gyűjtésére, elszállítására és elhelyezésére
irányuló szolgáltatást, kéményseprő-ipari szolgáltatást, egyetemes postai szolgáltatást, villamos
energia egyetemes szolgáltatásra jogosult felhasználó részére villamosenergia-vásárlási szerződés vagy
hálózathasználati szerződés alapján nyújtandó szolgáltatást, valamint földgáz egyetemes szolgáltatásra
jogosult felhasználó részére földgáz-kereskedelmi szerződés vagy elosztóhálózat-használati szerződés
alapján nyújtandó szolgáltatást nyújt és a  szolgáltatásaiért a  tárgyévet megelőző évben havonta átlagosan
legalább 150 000 számlát bocsátott ki;
34. lenyomat: olyan meghatározott hosszúságú, az  elektronikus dokumentumhoz rendelt bitsorozat, amelynek
képzése során a  használt eljárás (lenyomatképző eljárás) a  képzés időpontjában teljesíti az  e  törvény
végrehajtására kiadott rendeletben megfogalmazott követelményeket;
35. minősített adat: a minősített adat védelméről szóló törvény szerinti minősített adat;
36. minősített bizalmi szolgáltatás: az eIDAS Rendelet 3. cikk 17. pontja szerinti szolgáltatás;
37. minősített bizalmi szolgáltató: az eIDAS Rendelet 3. cikk 20. pontja szerinti szolgáltatás;
38. minősített elektronikus aláírás: az eIDAS Rendelet 3. cikk 12. pontja szerinti aláírás;
39. összerendelési nyilvántartás: a személyazonosító jel helyébe lépő azonosítási módokról és az azonosító kódok
használatáról szóló törvényben szabályozott összerendelési nyilvántartás;
40. személyre szabott ügyintézési felület: a  jogszabályban kijelölt szolgáltató által nyújtott olyan, az  ügyfél által
személyre szabható internetes alkalmazás, amely az  azonosított ügyfél számára egységesen elérhető
lehetőséget biztosít az  elektronikus ügyintézéshez szükséges nyilatkozatok, eljárási cselekmények és
egyéb kötelezettségek teljesítésére, az  ügyfél által igénybe vehető elektronikus ügyintézési szolgáltatások
igénybevételére;
41. szolgáltatási szabályzat: a  bizalmi szolgáltató nyilatkozata az  egyes bizalmi szolgáltatások nyújtásával
kapcsolatosan alkalmazott részletes eljárási vagy más működési követelményekről;
42. szolgáltatási szerződés: a bizalmi szolgáltató és a bizalmi szolgáltatási ügyfél között létrejött szerződés, amely
a bizalmi szolgáltatás nyújtására és a szolgáltatás igénybevételére vonatkozó feltételeket tartalmazza;
43. tanúsítvány alany: a tanúsítványban a bizalmi szolgáltató által igazolt azonosságú vagy tulajdonságú személy,
így különösen elektronikus aláírás tanúsítványa esetén az aláíró;
44. tanúsítvány: az  elektronikus aláírás tanúsítvány, az  elektronikus bélyegző tanúsítvány és a  weboldalhitelesítő tanúsítvány, valamint mindazon, a  bizalmi szolgáltatás keretében a  szolgáltató által kibocsátott
elektronikus igazolás, amely tartalmazza a  tanúsítványra vonatkozó érvényesítési adatot és a  tanúsítvány
használatához szükséges kapcsolódó adatokat, és amely elektronikus dokumentum megbízhatóan védve
van a  kibocsátáskor és az  érvényességi ideje alatt rendelkezésre álló technológiákkal elkövetett hamisítás
ellen;
45. tartós adathordozó: olyan eszköz, amely a címzett számára lehetővé teszi a neki címzett adatoknak az adat
céljának megfelelő ideig történő tartós tárolását és a  tárolt adatok változatlan formában és tartalommal
történő megjelenítését. Ilyen eszköz különösen a papír, az USB kulcs, a CD-ROM, a DVD, a memória kártya,
a számítógép merevlemeze;
46. természetes személy: nem gazdálkodó szervezetként eljáró, a  polgári törvénykönyvről szóló törvény szerinti
természetes személy;
47. természetes személy tanúsítvány alany: a  tanúsítványban szereplő természetes személy, függetlenül attól,
hogy a  tanúsítványban egyúttal valamely nem természetes személy képviseletére való jogosultságát vagy
azzal való kapcsolatát is igazolják;
48. ügyfél: az elektronikus ügyintézést biztosító szerv feladat- és hatáskörébe tartozó ügyben ügyfélként, félként
vagy az  eljárás alanyaként, az  eljárás egyéb résztvevőjeként, a  szolgáltatás igénybe vevőjeként vagy ezek
képviselőjeként részt vevő olyan személy vagy egyéb jogalany, aki vagy amely elektronikus ügyintézést
biztosító szervnek nem minősül és az  ügyben eljáró elektronikus ügyintézést biztosító szervnek nem tagja
vagy alkalmazottja.
MÁSODIK RÉSZ
AZ ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉST BIZTOSÍTÓ SZERV ÉS AZ ÜGYFÉL ELEKTRONIKUS
KAPCSOLATÁNAK ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 2. Az elektronikus ügyintézés alapelvei
2. § (1) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek a  feladat- és hatáskörükbe tartozó ügy, valamint a  jogszabály
alapján biztosítandó szolgáltatásaik igénybevételéhez, lemondásához vagy módosításához szükséges ügyeknek
(e rész alkalmazásában a  továbbiakban együtt: ügy) az  ügyfelekkel történő elektronikus intézését az  e  részben
meghatározottak szerint kötelesek biztosítani.
(2) Az  1.  § 17.  pont l)  alpontja szerinti jogalany a  Felügyeletnek történő bejelentéssel vállalja a  Kormány által
rendeletben meghatározott ügyek e törvény szerinti elektronikus intézését.
(3) E Rész rendelkezései tekintetében
a) a gazdálkodó szervezetnek minősülő elektronikus ügyintézést biztosító szerv és a közműszolgáltató közötti
magánjogi jogviszony tekintetében a gazdálkodó szervnek minősülő elektronikus ügyintézést biztosító szerv,
b) a gazdálkodó szervezetként eljáró elektronikus ügyintézést biztosító szerv és az 1. § 17. pont k) és l) alpontja
szerinti jogalanyok közötti magánjogi jogviszony tekintetében a gazdálkodó szervnek minősülő elektronikus
ügyintézést biztosító szerv,
c) a közműszolgáltató vagy az 1. § 17. pont k) és l) alpontja szerinti jogalanyok és ezek tagja vagy alkalmazottja
közötti magánjogi jogviszony tekintetében a tag vagy alkalmazott
ügyfélnek minősül.
 (4) Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv vagy annak tagja vagy alkalmazottja e Rész rendelkezései tekintetében
e törvény szerinti ügyfélnek minősül, ha az elektronikus ügyintézést biztosító szerv előtt folyó
a) büntetőeljárásban terheltként, tanúként, tolmácsként vagy szakértőként,
b) hatósági eljárásban ügyfélként, tanúként, tolmácsként vagy szakértőként,
c) peres vagy nemperes eljárásban félként, tanúként, tolmácsként vagy szakértőként,
d) szabálysértési eljárásban eljárás alá vont személyként, tanúként, tolmácsként vagy szakértőként
jár el.
(5) Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv az e Részben foglalt rendelkezéseket az (1)–(4) bekezdés hatálya alá nem
tartozó, funkcionális működésével összefüggő ügyekben is alkalmazhatja.
3. § Magyarországon az  ügyfelet megilleti a  jog, hogy az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv előtti ügyét
– az e törvényben meghatározott módon – elektronikusan intézze.
4. § Elektronikus ügyintézés esetére – az egyszerűbb és költségkímélőbb eljárásra tekintettel – egységes elvek alapján,
azonos feltételek mellett az  1.  § 17.  pont l)  alpontja szerinti szerv a  jogszabályban vagy általános szerződési
feltételeiben meghatározottaknál rövidebb ügyintézési határidőt vállalhat, amennyiben az nem hat ki kedvezőtlenül
a nem elektronikusan intézett ügyek átlagos ügyintézési idejére.
5. § (1) Az  elektronikus ügyintézéssel kapcsolatos jogszabály nem tartalmazhat olyan követelményt, amely valamely
meghatározott műszaki megvalósítás vagy megoldás alkalmazását teszi az  ügyfél számára kötelezővé, kivéve
a kormányzati célú hálózatokról szóló kormányrendeletben meghatározott kormányzati célú hírközlési szolgáltatást,
valamint az állam által ingyenesen biztosított infokommunikációs szolgáltatások igénybevételét.
(2) Az elektronikus ügyintézést biztosító szervek részére együttműködésük elősegítése érdekében jogszabály előírhatja
meghatározott műszaki megoldás vagy megvalósítás alkalmazását.
6. § (1) Elektronikus ügyintézés során az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv és az  ügyfél – jogaik gyakorlása és
kötelezettségeik teljesítése során – a  jóhiszeműség, tisztesség és kölcsönös együttműködés követelményének
megfelelően kötelesek eljárni.
(2) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  elektronikus ügyintézést támogató és a  jogszabályban előírt
feltételeket biztosító rendszerfolyamatokat az ügyfél érdekeinek figyelembevételével alakítja ki.
7. § Az elektronikus ügyintézés során biztosítani kell a  közérdekű, illetve közérdekből nyilvános adatok
megismerhetőségét és a személyes, a minősített és a nem nyilvános adatok védelmét.
II. FEJEZET
AZ ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉS 8. § (1) Az  ügyfél – törvény, eredeti jogalkotói hatáskörben megalkotott kormányrendelet eltérő rendelkezése hiányában –
jogosult az elektronikus ügyintézést biztosító szerv előtt az ügyei intézése során ügyintézési cselekményeit elektronikus
úton végezni, nyilatkozatait elektronikus úton megtenni.
(2) Nincs helye elektronikus ügyintézésnek azon eljárási cselekmények esetében, ahol törvény, eredeti jogalkotói
hatáskörben megalkotott kormányrendelet az  ügyfél személyes megjelenését vagy meghatározott okiratok
másként nem pótolható benyújtását kötelezővé teszi.
(3) Törvény, eredeti jogalkotói hatáskörben megalkotott kormányrendelet az  elektronikus ügyintézés lehetőségét
csak annyiban korlátozhatja, ha az eljárás során az ügyfél személyes jelenléte vagy valamely okiratok másként nem
pótolható benyújtása elengedhetetlen.
3. Kötelező elektronikus ügyintézés 9. § (1) Elektronikus ügyintézésre köteles
a) a gazdálkodó szervezet valamennyi, a 2. § (1) bekezdése szerinti ügy tekintetében, valamint
b) az ügyfél jogi képviselője.
(2) Elektronikus ügyintézésre az  (1)  bekezdésben meghatározott eseteken túl az  ügyfél vagy annak képviselője
kizárólag törvényben meghatározott esetekben és csak akkor köteles, ha az  adott ügyintézési cselekmény
tekintetében az értelmezhető.
(3) Természetes személy csak törvényben kötelezhető elektronikus ügyintézésre.
 (4) Nem alkalmazható az ügyféllel szemben hátrányos jogkövetkezmény, ha
a) az ügyfél az ügyet elektronikus úton azért nem tudja intézni, mert az elektronikus ügyintézést biztosító szerv
az e törvény szerinti kötelezettségének – üzemzavar, üzemszünet vagy bármely egyéb okból – átmenetileg
vagy tartósan nem tesz eleget,
b) az  adott ügy elektronikus intézéséhez szükséges elektronikus ügyintézési szolgáltatás, az  azt elősegítő
szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás vagy más kapcsolódó szolgáltatás átmenetileg vagy
tartósan nem érhető el,
c) az ügyfél a nyilatkozatát azért nem a  jogszabály vagy az elektronikus ügyintézést biztosító szerv által előírt
formanyomtatványon nyújtja be, mert a formanyomtatvány kitölthető és letölthető változatát az elektronikus
ügyintézést biztosító szerv az elektronikus tájékoztatás szabályai szerint nem tette közzé.
(5) Ha jogszabály egy nyilatkozat megtétele vonatkozásában az  elektronikus kapcsolattartást – vagy az  elektronikus
kapcsolattartás módját – kötelezővé teszi, az  e  követelménynek meg nem felelő nyilatkozat – a  törvényben
meghatározott és a (4) bekezdésben foglalt esetek kivételével – hatálytalan.
(6) A (4) bekezdés szerinti hátrányos jogkövetkezmény alóli mentesség csak addig áll fenn, amíg a (4) bekezdés szerinti
körülmények vagy események fennállnak.
4. Az elektronikus ügyintézés módja 10. § Az ügyfél az  elektronikus ügyintézéshez szükséges nyilatkozatokat, eljárási cselekményeket és egyéb
kötelezettségeket választása szerint
a) – törvény eltérő rendelkezése hiányában valamennyi elektronikus ügyintézést biztosító szerv tekintetében –
egységes, személyre szabott ügyintézési felületen vagy
b) ha az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv ilyet biztosít, úgy az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv
által közzétett tájékoztatásban foglaltaknak megfelelő elektronikus úton
teljesítheti.
5. Automatikus döntéshozatali eljárás 11. § (1) Jogszabályban meghatározott feltételek fennállása esetén az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  eljárást
automatikus döntéshozatal útján folytatja le. Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv automatikus döntéshozatal
esetén a rendelkezésére álló, valamint az automatikus információátvétel útján megszerzett adatok alapján, emberi
közbeavatkozás nélkül hozza meg a döntését és közli az ügyféllel.
(2) Kérelemre induló automatikus döntéshozatali eljárás során az  ügyfél az  elektronikus azonosítást követően
az elektronikus ügyintézést biztosító szerv által biztosított elektronikus űrlap útján nyújtja be kérelmét.
(3) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv a  honlapján, valamint a  személyes ügyintézési felületen is elérhető
módon közzéteszi az alkalmazott döntéshozatali eljárás módszertanát és lényeges szabályait.
6. Átjárás a papír alapú és az elektronikus ügyintézés között
12. § (1) Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv elektronikus ügyintézése során szükség szerint
a) a papír alapon beérkező iratról hiteles elektronikus másolatot készít vagy készíttet,
b) az  elektronikus úton kiadmányozott döntésről hiteles papír alapú másolatot készít vagy azt hiteles papír
alapú irattá alakíttatja.
 (2) Az elektronikus dokumentum bizonyító ereje megegyezik az eredeti papír alapú dokumentum bizonyító erejével
a) a  papír alapú dokumentumokról elektronikus úton történő másolat készítésének szabályai szerinti hiteles
másolatkészítés esetén,
b) az elektronikus irat hiteles papír alapú irattá alakítása szabályai szerinti hiteles másolatkészítés esetén.
 (3) A  dokumentum bizonyító ereje megegyezik az  eredeti elektronikus dokumentum bizonyító erejével, ha
az  elektronikus irat hiteles papír alapú irattá alakítása, valamint elektronikus iratról hiteles, más formátumú
elektronikus másolat készítésére irányuló központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás szabályai szerinti
készítették.
III. FEJEZET
ELEKTRONIKUS KAPCSOLATTARTÁS 13. § (1) Elektronikus a  kapcsolattartás, ha az  ügyfél a  nyilatkozatát vagy az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv
a  nyilatkozatát vagy döntését (a  továbbiakban együtt: nyilatkozatát) elektronikus úton teszi meg. Jogszabály
rendelkezhet úgy, hogy az elektronikus kapcsolattartással eleget tesz a személyes megjelenési kötelezettséggel járó
eljárási cselekmény teljesítésének is.
(2) Elektronikus kapcsolattartás alatt a  hangkapcsolatot biztosító elektronikus úton történő kapcsolattartást is érteni
kell, kivéve azokban az esetekben, ahol ez nem értelmezhető.
7. Kapcsolattartásra szolgáló elérhetőség 14. § (1) Gazdálkodó szervezet ügyfél – törvény eltérő rendelkezése hiányában a  nyilvántartásba vételét, ha a  gazdálkodó
szervezet nem nyilvántartásba vétellel jön létre, létrejöttét követő 8 napon belül – köteles bejelenteni az ügyintézési
rendelkezésének nyilvántartásába (a  továbbiakban: rendelkezési nyilvántartás) az  elektronikus kapcsolattartásra
szolgáló elérhetőségét (a továbbiakban: hivatalos elérhetőség), amely lehet
a) biztonságos kézbesítési szolgáltatási cím, vagy
b) a Kormány által rendeletben meghatározott egyéb típusú elektronikus elérhetőség.
(2) A  gazdálkodó szervezet az  elektronikus kapcsolattartásra szolgáló hivatalos elérhetőségének megváltozását
a  változás bekövetkezését megelőzően, a  változás időpontjának megjelölésével bejelenti a  rendelkezési
nyilvántartásba.
(3) A  nyilvántartásba vétellel létrejövő gazdálkodó szervezet az  (1)  bekezdésben foglalt kötelezettségét azzal is
teljesíti, ha az elektronikus kapcsolattartásra szolgáló hivatalos elérhetőségét a gazdálkodó szervezetre vonatkozó
nyilvántartásba bejelenti.
(4) A hivatalos elérhetőségre kézbesített küldemény kézbesítettnek minősül,
a) ha a hivatalos elérhetőséget biztosító szolgáltató a küldemény ügyfél által történő átvételét igazolja vissza,
az igazolásban feltüntetett időpontban,
b) ha a  hivatalos elérhetőséget biztosító szolgáltató azt igazolja vissza, hogy a  küldemény átvételét a  címzett
megtagadta, a megtagadásra vonatkozó igazolásban feltüntetett időpontban, vagy
c) ha a  hivatalos elérhetőséget biztosító szolgáltató azt igazolja vissza, hogy a  küldeményt a  címzett kétszeri
értesítése ellenére nem vette át, a  második értesítés igazolásban feltüntetett időpontját követő ötödik
munkanapon.
(5) A  gazdálkodó szervezet jogosult az  (1)  bekezdésben meghatározottakon túl további hivatalos elérhetőségek és
azokhoz tartozó ügyintézési rendelkezések megadására, feltéve, hogy a további elérhetőségek tekintetében vállalja
a (6) bekezdés szerinti követelmények teljesítését.
(6) Hivatalos elérhetőségként olyan elérhetőség adható meg, amely
a) egyértelműen azonosíthatóan kizárólag az adott gazdálkodó szervezet elérhetősége,
b) alkalmas a  küldés és fogadás időpontjának, valamint az  átvevő személynek egyértelmű elektronikus
azonosítására,
c) garantálja a dokumentum sértetlen fogadását,
d) kezeli a sikertelen kézbesítés eseteit,
e) a (4) bekezdésben foglaltak visszaigazolására alkalmas.
(7) A Kormány rendeletében jelöli ki azon szolgáltatót, akivel az e tárgyban kötött külön közszolgáltatási szerződésben
foglaltak alapján az  (1) bekezdés a) pontja szerinti elérhetőséget a Kormány rendeletében meghatározott szervek
részére ingyenesen biztosítja.
15. § (1) Természetes személy ügyintézési rendelkezésében jogosult megadni olyan hivatalos elérhetőséget, amely
tekintetében vállalja a  14.  § szerinti követelmények teljesítését. Ebben az  esetben a  kézbesítés időpontja és
a kézbesítési vélelem tekintetében a 14. § rendelkezései megfelelően irányadóak.
(2) Ha az  eljárást a  természetes személy ügyfél kezdeményezte elektronikusan, az  elektronikus ügyintézést biztosító
szerv az (1) bekezdés szerinti nyilatkozat hiányában is kézbesítheti a küldeményét az ügyfél általa ismert, a 14. §-ban
előírt feltételeknek megfelelő elérhetőségére. Ebben az  esetben a  kézbesítés időpontja és a  kézbesítési vélelem
tekintetében a 14. § rendelkezései megfelelően irányadóak. Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv a hivatalos
elérhetőségre történő kézbesítéssel egyidejűleg – ha az  technikailag lehetséges és az  a  hivatalos elérhetőségtől
eltér – az ügyfél kérelménél használt elektronikus kapcsolattartási címen értesíti az ügyfelet arról, hogy a kézbesítés
a hivatalos elérhetőségre történt.
(3) Ha a természetes személy ügyfél az (1) bekezdés szerint nem ad meg hivatalos elérhetőséget, úgy az elektronikus
ügyintézést biztosító szerv – ha azt az ügyfél ügyintézési rendelkezésében nem zárta ki – megkísérelheti az ügyfél
általa ismert elektronikus elérhetőségére kézbesíteni a  küldeményt. Ebben az  esetben a  14.  § (4)  bekezdése
irányadó azzal, hogy a kézbesítés második sikertelen megkísérlését követően az elektronikus ügyintézést biztosító
szerv köteles más módon intézkedni az irat vagy értesítés kézbesítéséről.
(4) A  14.  § és az  (1) vagy (2)  bekezdés szerinti hivatalos elérhetőségnek nem minősülő elérhetőségek tekintetében
jogszabályban előírtak szerint igazolható a kézbesítés ténye, kézbesítési vélelem e kézbesítéshez nem fűződik.
(5) Ha az  ügyfél az  elektronikus ügyintézést biztosító szervnek címzett nyilatkozatában elektronikus levelezési címét,
rövid szöveges üzenet fogadására alkalmas telefonszámát vagy más, elektronikus úton való kapcsolattartásra
alkalmas elérhetőségét feltüntette, és ettől eltérő ügyintézési rendelkezést nem tett, az  elektronikus ügyintézést
biztosító szerv jogosult ezen az  elérhetőségen tájékoztatási jellegű kapcsolatot tartani az  ügyféllel. Ha az  ügyfél
hivatalos elérhetőséggel is rendelkezik, az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv elsősorban a  hivatalos
elérhetőségen tart kapcsolatot az ügyféllel, az e bekezdés szerinti elérhetőséget kizárólag az ügyfél értesítése vagy
tájékoztatása céljából használja.
(6) Ha az  elektronikus ügyintézés nem kötelező, a  természetes személy ügyfélnek az  elektronikus ügyintézést teljes
körben vagy az  érintett eljárási cselekmény vonatkozásában kizáró ügyintézési rendelkezése az  elektronikus
nyilatkozatra vonatkozó kézbesítési vélelem beálltát is kizárja.
8. A kapcsolattartás módja 16. § (1) Ha jogszabály valamely nyilatkozat megtételét nem köti valamely kapcsolattartási mód alkalmazásához, az ügyfél
–  az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv által közzétett tájékoztatásban meghatározott elérhetőségeit
alkalmazva – szabadon választja meg az  elektronikus ügyintézést biztosító szervvel való elektronikus
kapcsolattartás módját.
(2) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  ügyfélnek címzett nyilatkozatai megtétele során, ha jogszabály
a kapcsolattartás módját nem határozza meg,
a) az ügyfél ügyintézési rendelkezésében foglalt kapcsolattartási módot alkalmazza,
b) ügyintézési rendelkezés hiányában az elektronikus kapcsolattartás módját szabadon választja meg.
(3) Ha az  (1) és (2)  bekezdés szerinti elektronikus kapcsolattartási mód nem biztosítja az  igénybevételével tett
nyilatkozatok megtételének és tartalmának utólagos bizonyíthatóságát, vagy ha a  hangkapcsolatot biztosító
elektronikus úton lezajlott beszélgetést az elektronikus ügyintézést biztosító szerv a felvétel hitelességét utólagosan
bizonyítható formában nem rögzíti, az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv a  kapcsolattartás lényeges
körülményeiről és a  megtett nyilatkozatokról összefoglalót készít, amelyet az  ügyfél részére – ha rendelkezik
az  ügyfél elektronikus kapcsolattartásra szolgáló elérhetőségével, úgy az  ügyfél eltérő rendelkezése hiányában
elektronikus úton – megküld.
(4) Ha az ügyfél a  (3) bekezdés szerinti összefoglalót a megküldéstől számított 3 munkanapon belül nem kifogásolja,
vélelmezni kell, hogy az  összefoglaló hitelesen tanúsítja az  elektronikus kapcsolattartás körülményeit és az  annak
során megtett nyilatkozatokat. Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv erre a kapcsolattartás során figyelmezteti
az ügyfelet.
17. § (1) Ha jogszabály valamely nyilatkozat tekintetében nem elektronikus ügyintézés esetében írásbeli nyilatkozatot
követel meg, annak az elektronikus kapcsolattartás során alkalmazott jognyilatkozat megfelel, ha
a) a nyilatkozattevő elektronikus azonosítása a 18. § (2) bekezdésében foglaltak szerint történik, és
b) biztosított, hogy a  kézbesített elektronikus dokumentum megegyezik a  nyilatkozattevő által jóváhagyott
dokumentummal.
 (2) Törvény vagy eredeti jogalkotói hatáskörben kiadott kormányrendelet az  (1)  bekezdéstől eltérő nyilatkozatok
tekintetében is rendelkezhet úgy, hogy annak joghatásai az írásbeli nyilatkozat joghatásaival megegyeznek.
 (3) Az  (1)  bekezdés szerinti elektronikus nyilatkozatnak az  e  törvény és végrehajtási rendelete szerinti feltételeknek
megfelelő kézbesítési szolgáltatás útján történő
a) elküldésének a  joghatásai megegyeznek az  írásba foglalt nem elektronikus nyilatkozat postára adásának
a joghatásaival,
b) kézbesítésének a  joghatásai megegyeznek az  írásba foglalt nem elektronikus nyilatkozat benyújtásának,
kézbesítésének vagy közlésének a joghatásaival.
 (4) Ha jogszabály nem zárja ki, az  azonosított ügyfél által hangkapcsolatot biztosító elektronikus úton megtett
nyilatkozat joghatásai megegyeznek a nem elektronikus úton szóban megtett nyilatkozat joghatásaival.
 (5) Ha jogszabály valamely nyilatkozat megtételét nem köti valamely kapcsolattartási mód alkalmazásához,
az e törvényben foglaltaknak megfelelően bármely elektronikus úton megtett nyilatkozat joghatásai megegyeznek
a nem elektronikus úton megtett nyilatkozat joghatásaival.
IV. FEJEZET
AZ ÜGYFÉL JOGAI ÉS KÖTELEZETTSÉGEI 9. Elektronikus azonosítási kötelezettség
18. § (1) Az  ügyfél akkor jogosult elektronikus azonosítás nélkül elektronikus ügyintézésre, ha az  adott eljárási vagy
ügyintézési cselekmény elvégzése vagy nyilatkozat megtétele nem elektronikus ügyintézés esetén egyáltalán nem
igényli személyazonosító adat megadását.
(2) Az (1) bekezdés alá nem tartozó esetben az ügyfél az elektronikus ügyintézés során választása szerint
a) elektronikus azonosítási szolgáltatás,
b) az eIDAS Rendelet 6. cikk (1) bekezdése szerinti feltételeknek megfelelő elektronikus azonosító eszköz, vagy
c) az elektronikus ügyintézést biztosító szerv által közzétett tájékoztatásban az adott eljárástípus, illetve eljárási
cselekmény tekintetében a (3)–(4) bekezdésben foglaltaknak megfelelő elektronikus azonosítási szolgáltatás
útján azonosítja magát.
(3) A  nem elektronikus ügyintézés esetén – ha jogszabály erre lehetőséget ad – az  ügyfél személyes megjelenésével
végezhető eljárási cselekményt vagy megtehető nyilatkozatot az  ügyfél elektronikus ügyintézés keretében
akkor teljesítheti, ha olyan korábban elvégzett, az  ügyfél személyes megjelenését igénylő személyazonosításra
visszavezethető elektronikus azonosítással azonosítja magát, amelynek során személye saját magával
– a (4) bekezdésben foglaltak szerint – egyértelműen megfeleltethető.
(4) A  (3)  bekezdésben foglalt esetben az  ügyfél személye saját magával akkor feleltethető meg egyértelműen, ha
az elektronikus azonosítás keretében igazolt adatok egyeznek az ügyfélre vonatkozó,
a) a  személyiadat- és lakcímnyilvántartásban, a  központi idegenrendészeti nyilvántartásban vagy
az  elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartásában szereplő természetes
személyazonosító adatokkal,
b) a  személyiadat- és lakcímnyilvántartásban, a  központi idegenrendészeti nyilvántartásban szereplő
természetes személyazonosító adatokkal vagy az elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek
nyilvántartásában az  összerendelési nyilvántartáson keresztül közvetve egyértelműen megfeleltethető
adatokkal,
c) az ügyintézési rendelkezésben rögzített azonosító adatokkal, vagy
d) olyan, elektronikus ügyintézést biztosító szerv informatikai rendszerében kezelt személyazonosító adatokkal,
amelyekkel a rendszer valamely közhiteles nyilvántartás adataival egybevetve az ügyfél személyének az adott
személyhez rendeltségét ellenőrizheti.
(5) Az ügyfél hozzájárulása esetén az 1. § 17. pont a)–i) alpontja szerinti szervek az elektronikus azonosítási szolgáltatás
a  32.  § (1)  bekezdése szerinti ügyfél-regisztrációs nyilvántartását vagy egyéb, a  (2)  bekezdés szerinti elektronikus
azonosítási eszközhöz vagy megoldáshoz kapcsolódóan az  ügyfél adatait tároló nyilvántartást kezelő szervtől
az  ügy intézéséhez szükséges és az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv által kezelhető azonosító adatokat
igényelhetnek.
(6) Az (1) és (3) bekezdés alá nem tartozó esetben az ügyintézési cselekményt vagy megtehető nyilatkozatot az ügyfél
elektronikus ügyintézés keretében akkor teljesítheti, ha korábban elvégzett, személyes megjelenését igénylő
személyazonosításra visszavezethető olyan elektronikus azonosítással azonosítja magát, amely biztosítja, hogy
az  ügyfél neve az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv, az  azonosításhoz szükséges további adatai pedig
az elektronikus azonosítási szolgáltató rendelkezésére álljanak.
(7) Nem alkalmazható az  ügyféllel szemben hátrányos jogkövetkezmény, ha az  ügyfél az  elektronikus azonosításhoz
kötött eljárási cselekményt vagy nyilatkozatát azért nem a  jogszabály vagy az  elektronikus ügyintézést biztosító
szerv által előírt elektronikus ügyintézés keretében nyújtja be, mert nem biztosított, hogy az ügyfél a (2) bekezdés
a) vagy b) pontja szerinti módon azonosíthassa magát.
(8) Ha jogszabály eltérően nem rendelkezik, az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv maga állapítja meg, hogy
az  ügyfél elektronikus azonosítását igénylő elektronikus kapcsolattartás során milyen, az  eIDAS Rendelet 8.  cikk
(2)  bekezdése szerinti biztonsági szintű elektronikus azonosítást követel meg. Ha jogszabály vagy az  elektronikus
ügyintézést biztosító szerv másként nem rendelkezik, az  elektronikus azonosításhoz elegendő az  eIDAS Rendelet
8. cikk (2) bekezdés a) pontja szerinti alacsony biztonsági szint.
19. § (1) Gazdálkodó szervezet
a) a 18. § (2) bekezdése szerinti elektronikus azonosítását, vagy
b) természetes személy képviselőjének a  18.  § szerinti elektronikus azonosítását és képviseleti jogának
igazolását
követően végezhet elektronikus azonosításhoz kötött eljárási cselekményt vagy tehet meg elektronikus
azonosításhoz kötött jognyilatkozatot elektronikus úton.
(2) Természetes személy képviselője a képviselt nevében a 18. § szerinti elektronikus azonosítását, valamint képviseleti
jogának igazolását követően végezhet elektronikus azonosításhoz kötött eljárási cselekményt vagy tehet meg
elektronikus azonosításhoz kötött jognyilatkozatot elektronikus úton.
(3) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv nem kötelezheti az  ügyfelet vagy képviselőjét a  képviselő képviseleti
jogának igazolására, ha
a) a  képviseleti jogot igazoló adat nyilvános, vagy azt valamely jogszabállyal létesített nyilvántartásnak
közhiteles adatként tartalmaznia kell,
b) az  ügyfél ügyintézési rendelkezésében meghatalmazást adott a  képviselő részére az  eljárási cselekmény
elvégzésére, jognyilatkozat megtételére. 10. Azonosítók és adatok igazolásának kötelezettsége
20. § (1) Az  ügyfél azonosításához szükséges adatok kivételével az  1.  § 17.  pont a)–i)  alpontja szerinti elektronikus
ügyintézést biztosító szerv az  ügyféltől nem kérheti olyan adat igazolását, amely nyilvános, vagy amelyet
jogszabállyal rendszeresített közhiteles nyilvántartásnak tartalmaznia kell.
(2) Amennyiben az elektronikus ügyintézést biztosító szerv az (1) bekezdés szerinti adatot információátadás útján szerzi
be, az ügyintézési határidőbe a megkeresés teljesítésének időtartama, de legfeljebb 3 munkanap nem számít bele.
21. § (1) Ha jogszabály az  ügyfél számára hatósági igazolvánnyal rendszeresített, olyan azonosító kód igazolását írja elő,
amelyhez tartozó titkosított kapcsolati kód az  összerendelési nyilvántartásban szerepel, az  ügyfél az  elektronikus
ügyintézést biztosító szerv előtti elektronikus és nem elektronikus ügyintézése esetén valamely más ilyen
azonosító kódot igazoló, személyazonosításra alkalmas más hatósági igazolványa bemutatásával is eleget tehet
e kötelezettségének.
(2) Ha jogszabály az ügyfél számára hatósági igazolvánnyal rendszeresített, az összerendelési nyilvántartásban szereplő
azonosító kód megadását írja elő, az  ügyfél az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv előtti elektronikus és nem
elektronikus ügyintézése esetén az összerendelési nyilvántartásban szereplő szakrendszer hatósági igazolványával
rendszeresített azonosító kódja igazolásával is eleget tehet e kötelezettségének.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdés szerinti esetben az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  összerendelési nyilvántartás
igénybevételével szerzi be azt az azonosítót, amelynek kezelésére jogszabály alapján jogosult.
(4) Ha valamely, az  összerendelési nyilvántartás szolgáltatásaihoz csatlakozott adatkezelő törvényi felhatalmazás
alapján a  természetes személyazonosító adatoktól eltérő azonosítót használ, az  ügyfél az  azonosítót, illetve
személyazonosságát az adatkezelő által használt azonosítót igazoló igazolvány helyett azonosítási szolgáltatással is
igazolhatja.
(5) Az  igényelt azonosító kód szolgáltatását követően az eljáró szerv – kivéve, ha annak kezelésére törvény feljogosítja –
és az  összerendelési nyilvántartás működtetője haladéktalanul törli a  szolgáltatás teljesítése céljából az  ügyfél által
rendelkezésre bocsátott azonosító adatokat.
11. Az ügyfél rendelkezési joga 22. § (1) Az  ügyfél a  Kormány rendeletében kijelölt szervnél ügyintézési rendelkezése keretében az  alábbi tárgykörökben
tehet jognyilatkozatokat:
a) elektronikus vagy nem elektronikus kapcsolattartási forma megválasztása,
b) elektronikus azonosítási mód megválasztása,
c) kapcsolattartási mód megválasztása, ideértve az  ügyfél olyan tartalmú nyilatkozatait is, amely alapján
az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  ügyfél által megjelölt informatikai rendszer útján küldött
üzenetet köteles az ügyfél nyilatkozatának tekinteni,
d) elektronikus dokumentumok titkosítására vonatkozó igény,
e) képviseletre vonatkozó jognyilatkozatok.
(2) Az ügyfél az elektronikus ügyintézési rendelkezésében
a) igényelheti, hogy az  általa meghatározott adatainak változásáról a  Kormány rendeletében meghatározott
szolgáltató az  ügyintézési rendelkezésben meghatározott elektronikus ügyintézést biztosító szervet
automatikusan vagy az ügyfél eseti rendelkezése alapján elektronikus úton értesítse,
b) egy, több vagy valamennyi elektronikus ügyintézést biztosító szervnek címzett meghatalmazást adhat
jogszabályban meghatározott más jogalany részére arra, hogy meghatározott ügyekben vagy valamennyi
ügyben az elektronikus ügyintézést biztosító szerv előtt a képviseletét ellássa,
c) rendelkezhet arról, hogy valamely ügyintézési rendelkezését mely elektronikus ügyintézést biztosító szerv
jogosult megismerni, ha ezen a  körön belül megjelöli, hogy az  ügyintézési rendelkezése mely elektronikus
ügyintézést biztosító szervvel szemben hatályos,
d) nyilatkozhat úgy, hogy a Kormány rendeletében meghatározott szolgáltató elektronikus úton, időszakonként
összesítve – az  ügyfél kérelme esetén valamennyi elektronikus ügyintézést biztosító szerv nevében
együttesen – tájékoztassa az  ügyfelet érintően lezajlott, jogszabályban meghatározott ügyintézési
cselekményekről,
e) megteheti a jogszabályban meghatározott más jognyilatkozatot.
 (3) Ügyintézési rendelkezés jogszabály eltérő rendelkezése hiányában
a) személyes megjelenés mellett, valamint
b) elektronikus úton, a Kormány által kijelölt szolgáltató által biztosított felületen vagy telefonos csatornán
tehető vagy módosítható.
(4) Ha valamely jognyilatkozat tekintetében jogszabály írásba foglalást vagy teljes bizonyító erejű magánokiratba
foglalást követel meg, úgy az ügyintézési rendelkezésben tett nyilatkozat e követelményt teljesíti.
(5) A rendelkezési nyilvántartásban felvett nyilatkozat valamennyi elektronikus ügyintézést biztosító szervvel szemben
hatályos, kivéve, ha az ügyfél magában az ügyintézési rendelkezésben ettől eltérően rendelkezik, vagy ha az ügyfél
az elektronikus ügyintézést elektronikus azonosítás nélkül veszi igénybe.
(6) Az adott ügy vonatkozásában érvénytelen az a rendelkezés, amely az ügyre vonatkozó jogszabályokkal ellentétes.
12. Az elektronikus tájékoztatáshoz való jog 23. § (1) Az ügyfél jogosult az elektronikus ügyintézést biztosító szervtől
a) a 26. § (3) bekezdése szerinti ügyfélszolgálaton vagy elektronikus úton az ügye viteléhez,
b) nem elektronikus úton is az elektronikus ügyintézéshez
szükséges tájékoztatást kérni és kapni.
(2) Az  ügyfél kérelmére az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  ügyfél részére kiadható, elektronikus formában
az elektronikus ügyintézést biztosító szerv rendelkezésére álló iratot nem hiteles másolatként, tájékoztatás céljából,
ingyenesen, elektronikus formában és úton az  általa megadott és az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv
számára elérhető elektronikus kapcsolattartási címre továbbítja.
13. Elektronikus fizetés 24. § (1) Természetes személy ügyfél – törvény, eredeti jogalkotói hatáskörben megalkotott kormányrendelet eltérő
rendelkezése hiányában – jogosult az  ügyintézésért fizetendő közterheket, adminisztratív díjakat, valamint
a szolgáltatások ellenértékét elektronikus úton megfizetni.
(2) Gazdálkodó szervezet ügyfél – törvény, eredeti jogalkotói hatáskörben megalkotott kormányrendelet eltérő
rendelkezése hiányában – az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv előtti ügye során köteles az  ügyintézésért
fizetendő közterheket, adminisztratív díjakat, valamint a szolgáltatások ellenértékét elektronikus úton megfizetni.
(3) Törvény a természetes személy ügyfeleknek az (1) bekezdés szerinti fizetési kötelezettség elektronikus úton történő
teljesítését kötelezővé teheti.
V. FEJEZET
AZ ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉST BIZTOSÍTÓ SZERV KÖTELEZETTSÉGEI
14. Az elektronikus ügyintézés biztosítása 25. § (1) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  ügyfél e  törvényben meghatározott jogait e  törvény és
a végrehajtására kiadott rendeletek szerinti elektronikus ügyintézést biztosító információs rendszer útján biztosítja.
(2) Kormányrendeletben meghatározott elektronikus ügyintézést biztosító szerv az ügyek elektronikus intézése során
kormányzati célú hírközlési szolgáltatást vesz igénybe, amennyiben az rendelkezésre áll és értelmezhető.
(3) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv köteles olyan, elektronikus ügyintézést biztosító információs rendszer
működtetésére, amely biztosítja legalább
a) az ügyfél ügyintézési rendelkezésének lekérdezését,
b) a személyre szabott ügyintézési felületen keresztül történő ügyintézés lehetőségét,
c) elektronikus azonosításhoz kötött szolgáltatás nyújtása esetén a központi azonosítási ügynök szolgáltatáson
keresztül elérhető elektronikus azonosítási megoldások ügyfél általi használatát,
d) a Kormány rendeletében meghatározott biztonságos kézbesítési szolgáltatáson keresztül történő kézbesítést,
a neki címzett üzenetek fogadását,
e) az  ügyfél által elektronikus úton tett jognyilatkozatok, elküldött iratok kézhezvételének jogszabályban
meghatározott módon történő haladéktalan igazolását,
f ) a legalább fokozott biztonságú és közigazgatási követelményeknek megfelelő elektronikus aláírással ellátott,
illetve elektronikus bélyegzővel ellátott elektronikus dokumentumok feldolgozását,
g) e törvény szerint hitelesített dokumentumok előállítását,
h) az ügyfél részére kézbesítendő iratok kézbesítését a 14. § szerint valamennyi típusú kézbesítés útján,
i) – az  1.  § 17.  pont a)–i)  alpontjában foglalt szervek esetében – az  eljárásért fizetendő terhek elektronikus
fizetését, és
j) az elektronikus űrlapkitöltés-támogatási szolgáltatással létrehozott elektronikus űrlapok kezelését.
(4) Az  1.  § 17.  pont a), b), d)–f ) és j)  alpontja szerinti szervek kötelesek az  (1)  bekezdés szerinti információs rendszer
folyamatos elérhetőségét biztosítani.
(5) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  ügyfél számára az  elektronikus ügyintézést a  teljes ügyintézési
folyamatot támogató elektronikus ügyintézési megoldások útján biztosítja, ha azt törvény vagy az  ügyfél
ügyintézési rendelkezése nem zárja ki, és a  teljes ügyintézési folyamat megvalósítható elektronikus ügyintézési
megoldások útján.
(6) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  ügyfélnek címzett olyan nyilatkozatait, amelyek esetében
az elektronikus út értelmezhető, elektronikus úton teszi meg, ha
a) jogszabály így rendelkezik,
b) az ügyfél azt igényli, vagy
c) az ügyfél a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be.
(7) Ha jogszabály az  ügyfél számára valamely jognyilatkozat megtételére formanyomtatvány vagy elektronikus űrlap
alkalmazását írja elő, vagy az elektronikus ügyintézést biztosító szerv számára formanyomtatvány vagy elektronikus
űrlap rendszeresítését teszi lehetővé, az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv a  formanyomtatvány helyett
a  jogszabályban meghatározott nyilatkozatok megtételét az  ügyfél számára interaktív alkalmazás rendszeresítése
útján is biztosíthatja.
(8) Jogszabály
a) az azonos hatáskörű szervek közül kijelölheti azt az elektronikus ügyintézést biztosító szervet, amely az adott
ügy elektronikus intézésére országos illetékességgel kizárólagosan jogosult,
b) rendelkezhet úgy, hogy elektronikus ügyintézés esetén az  azonos hatáskörű szervek mindegyike országos
illetékességgel jár el és az ügyek elosztása objektív szempontok szerint, automatikusan történik meg.
 (9) Az állam a (3) bekezdés szerinti elektronikus ügyintézést biztosító információs rendszer működtetéséhez szükséges,
a  Kormány által kötelezően biztosított szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat, valamint központi
elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat az 1. § 17. pont a)–i) alpontja szerinti szerveknek díjmentesen biztosítja.
15. Tájékoztatási kötelezettségek 26. § (1) Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv az ügyek elektronikus intézéséhez szükséges vagy azt segítő, a Kormány
által rendeletben meghatározott tartalmú tájékoztatást – önállóan vagy más elektronikus ügyintézést biztosító
szervekkel együtt – közzéteszi olyan módon, hogy azt az ügyfél képes legyen megjeleníteni és tárolni.
(2) Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv az általa biztosított elektronikus ügyintézés lehetőségéről az ügyfeleket
nem elektronikus ügyintézés esetén is köteles tájékoztatni legalább az első kapcsolatfelvételkor.
(3) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv – önállóan vagy más elektronikus ügyintézést biztosító szervekkel
együttműködve – telefonon és más elektronikus úton is elérhető ügyfélszolgálatot működtet a fogyasztóvédelemről
szóló törvénynek a  közszolgáltatási tevékenységet folytató vállalkozásokra vonatkozó szabályai szerint azzal
az eltéréssel, hogy az ügyfélszolgálatnak hetente legalább 40 órában elérhetőnek kell lennie.
(4) Az 1. § 17. pont a)–i) alpontja szerinti szervek külön megállapodás alapján a Kormány rendeletében kijelölt országos
telefonos ügyfélszolgálat útján is biztosíthatják a (3) bekezdés szerinti feladatok ellátását.
16. Üzemszünet, üzemzavar 27. § (1) Az elektronikus ügyintézést biztosító szerv minden olyan tervezhető technikai tevékenységet, amely a szolgáltatás
vagy az  elektronikus ügyintézés szünetelését eredményezi, köteles olyan időszakra ütemezni, amelyben
a szünetelés nem okoz jelentős fennakadást az elektronikus ügyintézésben.
(2) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv minden olyan előre tervezett technikai tevékenységről köteles
az  ügyfeleket legalább 3 nappal a  tevékenység megkezdése előtt tájékoztatni, amely a  szolgáltatás vagy
az elektronikus ügyintézés szünetelését vagy korlátozott működőképességét eredményezi.
(3) Az  elektronikus ügyintézés 1 munkanapot meghaladó szünetelése esetén az  elektronikus ügyintézést biztosító
szerv köteles biztosítani az  ügyfelek beadványainak elektronikus utat nem igénylő módon történő fogadását
és feldolgozását, abban az  esetben is, ha az  adott eljárástípusban a  vonatkozó jogszabály alapján kizárólag
elektronikus ügyintézésre van lehetőség.
17. Adatszolgáltatás 28. § (1) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv legkésőbb az  elektronikus ügyintézési lehetőségnek az  adott
ügyfajtában történő biztosítása megkezdése előtt 30 nappal, az  e  törvény felhatalmazása alapján
az  e-közigazgatásért felelős miniszter által kiadott rendeletben meghatározott adatokat a  26.  § (1)  bekezdése
szerinti tájékoztatás, valamint a  szolgáltatási szabályzat tervezetének megküldése mellett elektronikus úton,
a Felügyelet által rendszeresített elektronikus űrlapon bejelenti a Felügyelet számára.
(2) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  (1)  bekezdés szerinti adatokban, tájékoztatóban vagy szolgáltatási
szabályzatban bekövetkező változásokat a  változás hatálybalépése előtt legkésőbb 15 nappal az  (1)  bekezdés
szerint bejelenti a Felügyeletnek.
(3) A  Felügyelet az  e  § szerinti adatszolgáltatás alapján az  e  törvényben foglalt követelmények teljesülésének
ellenőrzéséhez szükséges körben az  elektronikus ügyintézést biztosító szervet további adatok szolgáltatására
kötelezheti.
VI. FEJEZET
SZABÁLYOZOTT ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉSI SZOLGÁLTATÁSOK NYÚJTÁSA 18. Szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások
29. § (1) Szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás
a) az elektronikus azonosítási szolgáltatás,
b) a biztonságos kézbesítési szolgáltatás,
c) a  közigazgatási felhasználási célú, jogszabályban meghatározott követelményeknek megfelelő elektronikus
aláírással kapcsolatos szolgáltatás,
d) az  e  törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltatásként nevesített szolgáltatás. (2) Több szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás egységesen is kialakítható és nyújtható, de ez  esetben
is mindegyik szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásra vonatkozó követelménynek külön-külön kell
a szolgáltatás nyújtójának megfelelnie.
(3) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások bejelentésére, a  szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltatások nyilvántartásának vezetésére, a  Felügyelet tevékenységére vonatkozó, valamint a  szabályozott
elektronikus ügyintézési szolgáltatások nyújtásának részletes szabályait a  Kormány rendelete határozza meg.
A  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvény rendelkezései
a jelen alcím szerinti, valamint a Kormány rendeletében meghatározott eltérésekkel megfelelően alkalmazandók.
(4) Törvény vagy kormányrendelet szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás igénybevételét kötelezővé teheti.
19. Elektronikus azonosítási szolgáltatás 30. § (1) Az elektronikus azonosítási szolgáltatást az veheti igénybe, aki a szolgáltatás igénybevétele érdekében regisztrált és
szerepel az elektronikus azonosítási szolgáltató 32. § (1) bekezdése szerinti ügyfél-regisztrációs nyilvántartásában.
(2) Az elektronikus azonosítási szolgáltatás igénybevételére az ügyfél
a) elektronikusan regisztrálhat elektronikus aláírás, az eIDAS Rendelet 6. cikk (1) bekezdése szerinti feltételeknek
megfelelő elektronikus azonosító eszköz vagy olyan más azonosítási szolgáltatás használatával, amelynek
alapjául szolgáló regisztráció megfelel a jelen alcím szerinti követelményeknek, vagy
b) személyes megjelenéssel regisztrálhat a jelen alcím szerinti követelményeknek megfelelő eljárásban.
31. § (1) A regisztrációt megelőzően a természetes személy ügyfélnek (ezen alcím alkalmazásában a továbbiakban: igénylő)
személyesen meg kell jelennie az elektronikus azonosítási szolgáltató vagy az elektronikus azonosítási szolgáltató
nevében a  regisztrációt végző szervezet (a  továbbiakban együtt: ügyfél-regisztrációs szerv) előtt. Az  elektronikus
azonosítási szolgáltató által meghatározott esetben a  személyes megjelenéssel egyenértékű a  regisztrációt végző
szervezet külső helyszínen lefolytatott eljárása is, ha legalább azonos biztonsági körülmények között biztosítható
az igénylő személyazonosságának az ezen alcímben meghatározott ellenőrzése.
(2) A  természetes személyt személyes megjelenése esetén az  ügyfél-regisztrációs szerv az  általa bemutatott,
a  személyazonosság igazolására alkalmas hatósági igazolványban szereplő adatok alapján azonosítja.
Az ügyfél-regisztrációs szerv a természetes személy hatósági igazolványban szereplő természetes személyazonosító
adatait összeveti
a) a személyiadat- és lakcímnyilvántartás adataival,
b) a személyiadat- és lakcímnyilvántartásban, valamint a  c)  pontban megjelölt nyilvántartásban nem szereplő
külföldi természetes személy esetén a központi idegenrendészeti nyilvántartás adataival,
c) az elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartásában szereplő adataival.
(3) Ha az igénylő a (2) bekezdés a) pontja szerinti nyilvántartásban szerepel, az ügyfél-regisztrációs szerv a bemutatott
személyazonosításra alkalmas hatósági igazolványba bejegyzett születési nevet, a  hatósági igazolvány
okmányazonosítóját és típusát – az  igazolvány valódiságának és érvényességének, valamint az  arcképmás- és
az aláírásadatok azonosságának megállapítása céljából – továbbítja az okmányt nyilvántartó központi nyilvántartás
számára.
(4) A  (3)  bekezdés szerinti nyilvántartás az  ügyfél-regisztrációs szerv számára a  természetes személyazonosító
adatokat, az  állampolgársági adatot, az  okmány számát és érvényességére vonatkozó adatot, valamint
–  az  ügyfél-regisztrációs szerv ilyen igénye esetén – az  arcképmás- és aláírásadatot továbbítja. A  Kormány által
kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás esetén az  arcképmás és aláírás adatának továbbítása
kötelező.
(5) Ha az  igénylő a  (2)  bekezdés b)  pontja szerinti nyilvántartásban szerepel, a  központi idegenrendészeti
nyilvántartás az  ügyfél-regisztrációs szerv számára annak adatigénylésére a  természetes személyazonosító
adatokat, az  állampolgársági adatot, valamint – az  ügyfél-regisztrációs szerv ilyen igénye esetén – az  arcképmásés aláírásadatot továbbítja. A  Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás esetén
az arcképmás és aláírás adatának továbbítása kötelező.
(6) Ha az  igénylő a  (2)  bekezdés c)  pontja szerinti nyilvántartásban szerepel, az  elektronikus ügyintézést igénybe
vevő külföldi személyek nyilvántartása az  ügyfél-regisztrációs szerv számára annak adatigénylésére a  természetes
személyazonosító adatokat, az  állampolgársági adatot, az  elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi
személyek nyilvántartásába történő regisztrációhoz használt okmány számát, típusát és érvényességére vonatkozó
adatot, valamint – az  ügyfél-regisztrációs szerv ilyen igénye esetén – az  arcképmás- és aláírásadatot továbbítja.
A Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás esetén az arcképmás és aláírás adatának
továbbítása kötelező.
(7) Az  ügyfél-regisztrációs szerv a  kapott adatokat összeveti a  bemutatott okmányban szereplő adatokkal, valamint
megállapítja, hogy az arcképmás megfeleltethető-e az előtte megjelent személlyel.
(8) Ha a  (7)  bekezdés szerinti eljárás során adategyezőség és megfeleltethetőség megállapítható volt, akkor
az  ügyfél-regisztrációs szerv a  32.  § (2)  bekezdés szerinti adatokat a  (2)  bekezdés szerinti nyilvántartásból
az ügyfél-regisztrációs nyilvántartásba történő bejegyzés céljából átveszi.
(9) Ha a  (7)  bekezdés szerinti eljárás során adategyezőség és megfeleltethetőség nem volt megállapítható, vagy
a  személyazonosság igazolására bemutatott hatósági igazolvány érvénytelen volt, az  ügyfél-regisztrációs szerv
az ügyfél-regisztrációt megtagadja, és az esetleg már rögzített adatokat törli.
(10) A  (4)–(6)  bekezdés szerinti arcképmás- és aláírásadatokat a  személyazonosság megállapítását követően
haladéktalanul törölni kell. Az  ügyfél-regisztrációs szerv azon adatokat, amelyek az  ügyfél-regisztrációs
nyilvántartásban nem szerepelnek, kizárólag személyazonosításra és az  adatokkal való egyezés vagy eltérés
megállapítására használhatja fel.
(11) E törvény szerinti elektronikus azonosítási szolgáltatást kizárólag az vehet igénybe, aki a (2) bekezdésben megjelölt
nyilvántartások valamelyikében szerepel.
(12) Aki a (2) bekezdés b) vagy c) pontjában megjelölt nyilvántartásban szerepel, az elektronikus azonosítási szolgáltatást
kizárólag e törvény hatálya alá tartozó ügyekben veheti igénybe.
32. § (1) Az elektronikus azonosítási szolgáltató az  igénylőkről a  hiteles elektronikus azonosítás és visszakövethetőség
érdekében nyilvántartást (a továbbiakban: ügyfél-regisztrációs nyilvántartás) vezet.
(2) Az ügyfél-regisztrációs nyilvántartás
a) az igénylő természetes személyazonosító adatait, állampolgárságát, egyedi azonosító számát,
b) a 31. § (2) bekezdés c) pontja szerinti nyilvántartásban szereplő igénylő esetén az a) pontban megjelölteken
túl az  elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartásába történő regisztrációhoz
használt okmány számát, típusát és érvényességére vonatkozó adatot
tartalmazza. Az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartás tartalmazhatja az  elektronikus azonosítási szolgáltató által
az általános szerződési feltételekben meghatározott adatokat.
(3) Az ügyfél-regisztrációs szerv a  regisztráció során nyilvántartásba vett adatokról, valamint – ahol ez  értelmezhető –
az általa képzett azonosítóról igazolást állít ki. Az igazolásban szerepeltetett, az igénylő által megadott adatok helyességét
az  igénylő a kinyomtatott igazolásban saját kezű aláírásával, elektronikus úton előállított igazolásban a  tároló elemmel
rendelkező személyazonosító igazolvány elektronikus személyazonosító funkciójával, legalább fokozott biztonságú
elektronikus aláírásával vagy azonosításra visszavezetett dokumentumhitelesítés útján igazolja.
(4) Az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartást kezelő szerv az  elektronikus azonosításhoz szükséges adatellenőrzés,
a  kezelt adatok naprakészségének biztosítása érdekében adatigénylésre jogosult a  31.  § (2)  bekezdése szerinti
nyilvántartásokból. Az  adatigénylési jogosultság az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartásban szereplő személy
következő adataira terjed ki:
a) az igénylő természetes személyazonosító adata, állampolgársága, valamint az elhalálozása,
b) a 31. § (2) bekezdés c) pontja szerinti nyilvántartásban szereplő igénylő esetén az a) pontban megjelölteken
túl az  elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartásába történő regisztrációhoz
használt okmány száma, típusa és érvényességére vonatkozó adat.
(5) Az ügyfél-regisztrációs nyilvántartást kezelő szerv a regisztrációt megszünteti
a) a felhasználó kérelmére,
b) a felhasználó halála esetén,
c) a 31. § (2) bekezdés c) pontja szerinti nyilvántartásban szereplő személy esetén az elektronikus ügyintézést
igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartásába történő regisztrációhoz használt okmány érvényességének
lejártával.
(6) A  regisztráció megszűnik akkor is, ha a  regisztrációs szerv arról értesül, hogy az  igénylő a  31.  § (2)  bekezdésében
megjelölt nyilvántartások egyikében sem szerepel.
(7) Az ügyfél-regisztrációs szerv az ügyfél hozzájárulása nélkül a következő szervek részére adhatja meg az ügyfél általa
kezelt adatait:
a) a  bíróságnak az  előtte folyamatban lévő eljárásban részt vevő személyekre vonatkozó tényállítások
helytállóságának, továbbá a  bemutatott okirat adattartalma valódiságának ellenőrzése, valamint
büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetés és intézkedés végrehajtása céljából,
b) a nyomozó hatóságnak bűncselekmények megelőzése, felderítése, büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetés
és intézkedés végrehajtása céljából,
c) az  ügyészségnek az  ügyészségről szóló törvényben meghatározott közérdekvédelmi és törvényességi
felügyeleti feladatainak ellátása, valamint a  bűncselekmények megelőzése, felderítése, büntetőeljárás
lefolytatása vagy büntetés és intézkedés végrehajtása céljából,
d) a  nemzetbiztonsági szolgálatnak a  törvényben meghatározott felderítési, nemzetbiztonsági védelmi és
elhárítási, információszerzési, továbbá nemzetbiztonsági, iparbiztonsági, belső biztonsági és bűnmegelőzési
ellenőrzési célból,
e) a  rendőrségről szóló törvényben meghatározott terrorizmust elhárító szervnek a  terrorcselekmények vagy
azzal összefüggésben elkövetett más bűncselekmények megelőzése, felderítése és megszakítása, továbbá
kiemelt személyvédelmi feladatai ellátása céljából.
(8) A természetes személy adatait az ügyfél-regisztrációs szerv a regisztráció megszűnését követő 5 év elteltével zárolja,
ezt követően azokat kizárólag az  elektronikus azonosítás hitelességének visszavezethetősége, a  polgárok jogai és
jogos érdekeinek védelme érdekében, az általános szerződési feltételeiben meghatározott időpontig, de legalább
a regisztráció megszűnését követő 10 évig, legfeljebb a regisztráció megszűnését követő 20 évig kezelheti.
(9) Az  ügyfél-regisztrációs szerv a  (8)  bekezdésben megjelölt zárolást követően a  (7)  bekezdésben megjelölt szervek
részére a (7) bekezdésben meghatározott okból a zárolást feloldja és részükre adatot szolgáltat.
33. § (1) A  18.  § (5)  bekezdésben foglalt eset kivételével az  elektronikus ügyintézés során sikeres elektronikus azonosítás
esetén az  elektronikus azonosítási szolgáltató az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv számára az  azonosított
személy nevét, erre vonatkozó információ esetén a  rendelkezésére álló elektronikus levélcímét, valamint a  szerv
számára képzett, a természetes személyazonosítókból le nem vezethető kapcsolati kódot továbbíthatja.
(2) Az (1) bekezdés szerinti igénybevétel során az elektronikus azonosítási szolgáltató az igénybe vevő kérésére átadja
a szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató részére a regisztrációhoz szükséges, az elektronikus azonosítási
szolgáltató által kezelt személyes adatokat.
20. A Kormány által kötelezően biztosítandó szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások
34. § (1) Az  alábbi szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat a  Kormány köteles biztosítani, a  kijelölt
szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató útján:
a) elektronikus azonosítási szolgáltatás természetes személy ügyfelek részére,
b) biztonságos kézbesítési szolgáltatás,
c) az alábbi elektronikus aláírással kapcsolatos szolgáltatások:
ca) közigazgatási felhasználásra vonatkozó követelményeknek megfelelő elektronikus aláírási
tanúsítványok kibocsátása a  kiadmányozásra jogosultak, külön jogszabályban meghatározott
védelem alá eső tisztséget betöltő, valamint nemzetbiztonsági ellenőrzés alá eső jogviszonyban álló
személyek részére,
cb) titkosítási célú tanúsítványok kibocsátása a  kiadmányozásra jogosultak, külön jogszabályban
meghatározott védelem alá eső tisztséget betöltő, valamint nemzetbiztonsági ellenőrzés alá eső
jogviszonyban álló személyek részére,
cc) a  ca) és cb)  alpontok szerint kibocsátott tanúsítványok érvényességének igazolása azonnali
tanúsítványállapot-igazoló szolgáltatással,
cd) időbélyegzés-szolgáltatás az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek, valamint az  e  törvény
szerinti szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatók általi felhasználás céljára,
ce) elektronikus bélyegző szolgáltatás az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek, valamint
az e törvény szerinti szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatók általi felhasználás céljára,
cf ) elektronikus aláírás-hitelesítési szolgáltatás,
d) az  e  törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben kötelezően nyújtandóként előírt további
szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás.
 (2) Jogszabály az (1) bekezdésben foglaltakon túl egyes szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások nyújtását
más szervek számára is előírhatja. 21. A Kormány által kötelezően biztosítandó elektronikus azonosítási szolgáltatás
35. § (1) Az  ügyfél a  következő, a  Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatásokat veheti
igénybe:
a) tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány útján biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás,
b) ügyfélkapu, valamint
c) részleges kódú telefonos azonosítás.
(2) A Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatások igénybe vevőiről a személyazonosság
hiteles igazolása érdekében a Kormány által rendeletben kijelölt szerv egységes ügyfél-regisztrációs nyilvántartást
(a továbbiakban: Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás) vezet.
(3) A  Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás igénybe vevője díjmentesen jogosult
egy, a Kormány rendeletében meghatározott, az (1) bekezdés a) és b) pontjában megjelölt elektronikus azonosítási
szolgáltatáshoz egységesen kapcsolódó biztonságos kézbesítési szolgáltatás és az  ahhoz kapcsolódó tárhely
használatára.
(4) A Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás tekintetében az ügyfél-regisztrációs nyilvántartás és a nyilvántartásba
történő regisztráció szabályait az (5)–(14) bekezdésben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(5) A  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás célja a  Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási
szolgáltatások kapcsán az  érintett személy azonosításához szükséges adatok és technikai azonosítók közhiteles
kezelése az elektronikus azonosítási szolgáltatások hiteles biztosításához és mások jogának vagy jogos érdekének
védelme érdekében.
(6) A Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás a 32. § (2) bekezdésében foglaltakon túl az érintett következő adatait
tartalmazza:
a) tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány útján biztosított azonosítási szolgáltatás esetén
az  okmányszám, az  okmány érvényességére vonatkozó adatok, a  személyazonosító igazolványhoz rendelt
regisztrációs kód visszafejthetetlen lenyomata és – ha az  érintett azt megadta – az  érintett elektronikus
levelezési címe,
b) ügyfélkapu esetén felhasználói név, a  felhasználói névhez tartozó jelszó visszafejthetetlen lenyomata,
az érintett elektronikus levelezési címe,
c) részleges kódú telefonos azonosítás esetén az  érintett által megadott telefonos elérhetőség, elektronikus
levelezési cím, felhasználói azonosító, valamint az ügyfél által az emlékeztető kérdésekre adott válaszok.
(7) A  Kormány által kötelezően biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás igénybevétele során az  elektronikus
ügyintézést biztosító szerv által igényelt, a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartásban szereplő
a) adatok ellenőrzéséhez,
b) adatok beszerzéséhez
olyan technológiai megoldást kell alkalmazni, ami garantálja, hogy az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartást vezető
szerv kizárólag az  elektronikus azonosítási szolgáltatás lekérdezéséről értesül, annak címzettje ismeretlen marad
számára. A  technológiai megoldás kizárólag az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv által igényelt adatkérést,
az adatkérés által érintett adatokat továbbítja, valamint az elektronikus ügyintézést biztosító szerv által megadott
adatoknak az ügyfél-regisztrációs nyilvántartásban szereplő adatokkal történő egyezőségét vizsgálja.
(8) Az (1) bekezdésben megjelölt elektronikus azonosítási szolgáltatás igénybevételéhez nincs szükség a 31. § szerinti
regisztrációra, ha az ügyfél az (1) bekezdésben foglalt valamely elektronikus azonosítási szolgáltatás igénybevétele
érdekében már a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartásba regisztrált.
(9) A 32. § (5) bekezdéstől eltérően Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartásban való regisztráció a 32. § (5) bekezdés
a)  pontjában foglalt esetben csak akkor szűnik meg, ha az  ügyfél tároló elemmel rendelkező személyazonosító
igazolvánnyal nem rendelkezik vagy annak érvényessége megszűnt. Megszűnik a regisztráció akkor is, ha az ügyfél
tároló elemmel rendelkező személyazonosító igazolvánnyal nem rendelkezik és az  (1)  bekezdés b) és c)  pontja
szerinti elektronikus azonosítási szolgáltatás használatát nem igényelte.
(10) A  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást vezető szerv a  természetes személy adatait a  regisztráció
megszűnését követő 5 év elteltével zárolja, ezt követően azokat kizárólag az elektronikus azonosítás hitelességének
visszavezethetősége, a polgárok jogai és jogos érdekeinek védelme érdekében a regisztráció megszűnését követő
20 évig kezelheti.
(11) Az  ügyfél az  (1)  bekezdés a) és b)  pontjában megjelölt elektronikus azonosítási szolgáltatás igénybevételére
elektronikusan, a tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány használatával is regisztrálhat.
(12) A  tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány útján biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás
esetében regisztrációs eljárás alatt a  tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány iránti kérelem
benyújtására irányuló eljárást kell érteni.
(13) A  (12) bekezdésben foglalt esetben Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartásba a  (6) bekezdés a) pontja szerinti
adatokat a tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány kiadásakor kell bejegyezni.
(14) A személyiadat- és lakcímnyilvántartás központi szerve értesíti a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást kezelő
szervet a tárolóelemet tartalmazó személyazonosító igazolvány érvénytelenné válása tényéről és időpontjáról.
22. Adatkezelés 36. § (1) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatónak úgy kell megválasztania és minden esetben oly módon
kell üzemeltetnie a  szolgáltatás nyújtása során alkalmazott eszközöket, hogy személyes adatok kezelésére csak
akkor kerüljön sor, ha ez a szolgáltatás nyújtásához és az e törvényben meghatározott egyéb célok teljesüléséhez
feltétlenül szükséges, azonban ebben az esetben is csak a szükséges mértékben és ideig.
(2) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató a  34.  § (1)  bekezdés a)–c)  pontjai szerinti szabályozott
elektronikus ügyintézési szolgáltatás nyújtására irányuló szerződés létrehozása, tartalmának meghatározása,
módosítása, teljesítésének figyelemmel kísérése, ahol szükséges, az  abból származó díjak számlázása, valamint
az  azzal kapcsolatos követelések érvényesítése céljából kezelheti az  igénybe vevő azonosításához szükséges
természetes személyazonosító adatokat és lakcímet.
(3) A  (2)  bekezdésben foglaltakon túl a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató a  szabályozott elektronikus
ügyintézési szolgáltatás nyújtására irányuló szerződésből származó díjak számlázása céljából kezelheti
a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás igénybevételével kapcsolatos természetes személyazonosító
adatokat, lakcímet, valamint a  szolgáltatás igénybevételének időpontjára, időtartamára és helyére vonatkozó
adatokat.
(4) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás nyújtása
céljából kezelheti azon személyes adatokat, amelyek a  szolgáltatás nyújtásához technikailag elengedhetetlenül
szükségesek.
(5) A  (2)–(3)  bekezdésben meghatározott célokból kezelt adatokat a  szerződés létrejöttének elmaradását követően
haladéktalanul, a  szerződés megszűnése esetén pedig a  megszűnéstől számított 5 év elteltével kell törölni.
A  (4)  bekezdésben meghatározott célból kezelt adatokat haladéktalanul törölni kell, ha az  adatkezelési cél
megszűnt.
(6) Ahol a  szolgáltatás keretében adatfeldolgozás valósul meg, a  szolgáltatási szerződést oly módon kell megkötni,
hogy a  szerződés tartalma a  személyes adatok tekintetében kielégítse az  információs önrendelkezési jogról és
az információszabadságról szóló törvény által az adatfeldolgozás vonatkozásában meghatározott feltételeket.
37. § (1) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás
alkalmazásával elektronikus ügyintézést biztosító szerv megkeresésére – a  szolgáltatás igénybe vevője azonosító
adatainak ellenőrzése céljából – adategyeztetést végez, és az  adatok egyezéséről vagy az  eltérés tényéről
a megkereső elektronikus ügyintézést biztosító szervet tájékoztatja.
(2) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatónak biztosítania kell, hogy az  igénybe vevő a  szolgáltatás
igénybevétele előtt és az igénybevétel során bármikor megismerhesse, hogy a szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltató mely adatkezelési célokból mely adatfajtákat kezel.
(3) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás
nyújtása során kezelt személyes adatot, üzleti titkot, banktitkot, fizetési titkot, biztosítási titkot, értékpapírtitkot,
pénztártitkot, orvosi titkot és más hivatás gyakorlásához kötött titkot kizárólag továbbított információként,
közbenső és átmeneti jelleggel tárolhatja. A  szolgáltatás teljesítését követően az  adatokat köteles az  elektronikus
információs rendszereiből és adathordozóiról haladéktalanul törölni.
(4) A  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató alkalmazottait az  (1)  bekezdés szerint megismert adatok
tekintetében titoktartási kötelezettség terheli, amely a foglalkoztatásra irányuló jogviszony megszűnését követően
is fennmarad.
VII. FEJEZET
KÖZPONTI ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉSI SZOLGÁLTATÁSOK 38. § (1) Az  alábbi központi elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat a  Kormány biztosítja a  jogszabályban kijelölt
szolgáltató útján:
a) az ügyfél ügyintézési rendelkezésének nyilvántartása,
b) iratérvényességi nyilvántartás,
c) elektronikus fizetési és elszámolási rendszer,
d) azonosításra visszavezetett dokumentumhitelesítés,
e) központi érkeztetési ügynök, amelynek keretében a  szolgáltató az  elektronikus ügyintézést biztosító
szerv javára ellátja a  részére elektronikus úton érkezett küldemények átvétele, felbontása és érkeztetése
tekintetében kormányrendeletben meghatározott feladatokat,
f ) központi kézbesítési ügynök, amelynek keretében a  szolgáltató az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv
javára ellátja az  általa kiküldendő elektronikus iratok kézbesítésének előkészítése, adathordozójának,
fajtájának meghatározása, továbbá a  kézbesítés módja tekintetében a  kormányrendeletben meghatározott
feladatokat,
g) az ügyfél időszaki értesítése az elektronikus ügyintézési cselekményekről, amelynek keretében a szolgáltató
az ügyfelet az általa meghatározott elektronikus ügyintézést biztosító szervek tekintetében és időszakonként
összesítve tájékoztatja a kormányrendeletben meghatározott ügyintézési cselekményekről,
h) papír alapú irat átalakítása hiteles elektronikus irattá,
i) elektronikus irat hiteles papír alapú irattá alakítása,
j) központi azonosítási ügynök,
k) személyre szabott ügyintézési felület,
l) ÁNYK űrlapbenyújtás támogatási szolgáltatás,
m) központi dokumentumhitelesítési ügynök.
(2) Amennyiben a  központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás igénybevételéhez regisztráció szükséges,
a regisztrációra jogszabály eltérő rendelkezése hiányában kizárólag elektronikus azonosítási szolgáltatással kerülhet
sor. A  regisztráció során az  elektronikus azonosítási szolgáltató az  igénybe vevő hozzájárulása alapján jogosult
a kijelölt szolgáltató részére átadni a  regisztrációhoz szükséges, az elektronikus azonosítási szolgáltató által kezelt
személyes adatokat.
(3) Törvény vagy kormányrendelet valamely központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás igénybevételét kötelezővé
teheti.
(4) A  Kormány által kijelölt szolgáltató központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás nyújtásával összefüggő
adatkezelése körében a 36. § és a 37. § rendelkezései megfelelően alkalmazandóak.
23. Az ügyfél ügyintézési rendelkezésének nyilvántartása 39. § (1) A  Kormány által kijelölt szerv az  elektronikus ügyintézés megkönnyítése, az  ügyfél választási lehetőségeinek
megteremtése és elektronikus ügyintézéssel kapcsolatos rendelkezésének tiszteletben tartása érdekében az ügyfél
ügyintézési rendelkezéseinek adattartamáról nyilvántartást vezet.
(2) Az összerendelési nyilvántartás adatkezelője új természetes személy összerendelési bejegyzésének nyilvántartásba
történő bejegyzésekor elektronikus úton értesíti az  ügyfél ügyintézési rendelkezését nyilvántartó szervet abból
a  célból, hogy a  személy rendelkezéseinek kezelése céljából a  személy számára rendelkezési nyilvántartási
bejegyzést hozzon létre.
(3) A  rendelkezési nyilvántartást vezető szerv a  (2)  bekezdés szerint átadott természetes személyazonosító adatok
alapján a  személy részére belső azonosítót és összerendelési bejegyzési kapcsolati kódot képez, majd gondoskodik
az  összerendelési bejegyzési kapcsolati kód titkosított változatának – csak általa visszafejthető titkosítással –
az összerendelési nyilvántartást vezető szerv részére történő továbbításáról, ezt követően a természetes személyazonosító
adatokat törli.
(4) A  rendelkezési nyilvántartást vezető szerv a  képviseletre vonatkozó rendelkezés nyilvántartásba vétele során
a  képviselőt az  összerendelési nyilvántartáson alapuló szolgáltatás igénybevételével veszi nyilvántartásba,
a képviselő természetes személyazonosító adatait és a más hatóság által képzett azonosítót vagy azonosító kódot
nem tárolja.
(5) A rendelkezési nyilvántartást vezető szerv a képviseleti jogosultságot megvizsgálja.
(6) A  rendelkezési nyilvántartást vezető szerv az  ügyfél által tett nyilatkozatot titkosítva tárolja, azt az  ügyfélen kívül
kizárólag jogszabály felhatalmazása vagy az  ügyfél ügyintézési rendelkezése alapján, az  arra jogosult személynek
bocsátja rendelkezésre.
(7) Az  ügyfél ügyintézési rendelkezésének tartalmáról a  rendelkezési nyilvántartást vezető szerv az  arra jogosult
szervet vagy személyt – az  összerendelési nyilvántartáson alapuló szolgáltatás igénybevételével – jogszabályban
meghatározott módon tájékoztatja, ha a szerv vagy személy megadja az ügyfél azonosításához szükséges adatokat.
A  rendelkezési nyilvántartást vezető szerv az  arra jogosult szervet vagy személyt csak az  ügyfél azon ügyintézési
rendelkezésének tartalmáról tájékoztatja, amelyet jogszabály számára lehetővé tesz, vagy az ügyfél az ügyintézési
rendelkezése szerint az adott szervvel vagy személlyel meg kívánt osztani.
(8) A rendelkezési nyilvántartást vezető szerv kizárólag az elektronikus ügyintézést biztosító szervek vagy szabályozott
elektronikus ügyintézési szolgáltatás, illetve központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás szolgáltató számára
szolgáltat adatot az  ügyintézési rendelkezés tartalmáról, ideértve az  ügyfél által adott meghatalmazás adatait
is. Az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek vagy más, szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatás,
illetve központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás szolgáltató igazolja, hogy mely azonosító kódok, illetve más
azonosítók használatára jogosult.
(9) Az  ügyintézési rendelkezés tartalmáról történő tájékoztatás során a  nyilvántartó szerv az  összerendelési
nyilvántartás igénybevételével kizárólag olyan azonosító kódot vagy más adatot közölhet a  megkereső szervvel,
szolgáltatóval, amelynek kezelésére az érintett szerv vagy szolgáltató jogosult.
24. Iratérvényességi nyilvántartás 40. § (1) Az  iratérvényességi nyilvántartás szolgáltatás keretében a  szolgáltató lehetővé teszi, hogy az  igénybe vevő
a  birtokában lévő hiteles papír alapú vagy elektronikus okiratok hitelességét, illetve – amennyiben erre adatok
rendelkezésre állnak – tartalmát ellenőrizze.
(2) Az  iratérvényességi nyilvántartás szolgáltatás igénybe vevője az  iratérvényességi nyilvántartásban rögzíti az  általa
kiállított okiratoknak a  szolgáltató által meghatározott egyes adatait, illetve tartalmi elemeit. Az  iratérvényességi
nyilvántartás nyilvánosan elérhető, abban bárki ellenőrizheti a  birtokában lévő, a  nyilvántartásban rögzített
okiratnak a nyilvántartásban elérhető adatait, valamint adott esetben az okirat hitelességét is.
25. Papír alapú irat átalakítása hiteles elektronikus irattá
41. § Az iratról a papír alapú irat átalakítása hiteles elektronikus irattá szolgáltatás szabályai szerint a Kormány által kijelölt
szerv által készített okirat bizonyító ereje megegyezik az eredeti okiratéval.
26. Elektronikus irat hiteles papír alapú irattá alakítása
42. § Az elektronikus iratról az elektronikus irat hiteles papír alapú irattá alakítása szolgáltatás szabályai szerint a Kormány
által kijelölt szerv által készített okirat bizonyító ereje megegyezik az eredeti okiratéval.
VIII. FEJEZET
ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉST IGÉNYBE VEVŐ KÜLFÖLDI SZEMÉLYEK NYILVÁNTARTÁSA
27. Elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartása
43. § (1) A Kormány által kijelölt szerv az elektronikus ügyintézés biztonsága, a felhasználók hiteles elektronikus azonosítása,
valamint az  egyes elektronikus ügyintézési szolgáltatások igénybevételének biztosítása érdekében nyilvántartást
vezet azon, életvitelszerűen külföldön élő, Magyarországon bejelentett lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel nem
rendelkező külföldi természetes személyekről, akik ebbe a  nyilvántartásba az  elektronikus ügyintézés céljából
önkéntesen regisztrálnak (a továbbiakban: külföldi személyek nyilvántartása).
(2) Az  e  törvény hatálya alá tartozó ügyeit az  (1)  bekezdés szerinti regisztráció nélkül is elektronikusan intézheti
a külföldön élő, Magyarországon bejelentett lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel nem rendelkező az a természetes
személy is, aki
a) az eIDAS Rendelet hatálya alá tartozik és a 6. cikk (1) bekezdése szerinti feltételeknek megfelelő elektronikus
azonosítási eszközzel azonosítja magát, vagy
b) nemzetközi szerződés alapján erre jogosult.
 (3) A  regisztráció céljából a  természetes személy ügyfélnek személyesen meg kell jelennie a  Kormány által kijelölt
regisztrációs szervnél. A  személyes megjelenéssel egyenértékű a  regisztrációt végző szerv külső helyszínen
lefolytatott eljárása is, ha azonos biztonsági körülmények között biztosítható az  ügyfél személyazonosságának
az e §-ban meghatározott ellenőrzése.
(4) A  természetes személy személyes megjelenése esetén a  természetes személyt a  regisztrációs szerv az  általa
bemutatott, külön jogszabályban meghatározott, a  személyazonosság igazolására alkalmas úti okmányban
vagy az  Európai Gazdasági Térségről szóló Egyezményben részes tagállam állampolgára esetén a  tagállam által
kibocsátott személyazonosításra alkalmas okmányban szereplő adatok alapján azonosítja. A  regisztrációs szerv
a természetes személy bemutatott okmányában szereplő természetes személyazonosító adatait ellenőrzi
a) a személyiadat- és lakcímnyilvántartásban,
b) a központi idegenrendészeti nyilvántartásban, valamint
c) a külföldi személyek nyilvántartásában.
(5) A regisztrációs szerv az ellenőrzés során kapott adatokat összeveti a természetes személy bemutatott okmányában
szereplő adatokkal, illetve megállapítja, hogy a  bemutatott okmányban szereplő arcképmás megfeleltethető-e
az előtte megjelent személlyel.
44. § (1) Ha a  természetes személy nem szerepel a  31.  § (2)  bekezdése szerinti nyilvántartások egyikében sem, és
a  bemutatott okmányban szereplő arcképmás megfeleltethető a  megjelent személlyel, a  regisztrációs szerv
a  kérelmező természetes személy arcképmásának és aláírásának a  kormányrendeletben meghatározott módja
szerinti rögzítése mellett a természetes személyt felveszi a külföldi személyek nyilvántartásába.
(2) A  regisztrációs szerv az  ügyfél-regisztrációt megtagadja, és a  rögzített adatokat helyreállíthatatlanul törli, ha
a  természetes személy ügyfél adatai a  31.  § (2)  bekezdése szerinti nyilvántartásban, vagy a  külföldi személyek
nyilvántartásában már szerepelnek, illetve ha az ügyfél személyazonosítás céljára bemutatott okirata érvénytelen.
(3) A regisztrációs szerv a  31.  § (3)  bekezdése szerinti adatokat kizárólag az  adatokkal való egyezés vagy eltérés
megállapítása céljából használhatja fel.
45. § (1) A külföldi személyek nyilvántartásába történő regisztráció megszűnik
a) a természetes személy halálával,
b) ha azt a természetes személy kérte,
c) az  összerendelési nyilvántartás értesítése alapján, ha a  regisztrált személy számára képzett összerendelési
bejegyzés személyi azonosítóhoz, illetve központi idegenrendészeti nyilvántartási azonosítóhoz tartozó
titkosított összerendelési kapcsolati kódot tartalmaz,
d) a  felvételnél a  személyazonosság igazolására szolgáló okmány érvényességi idejének lejártával, határidő
nélküli érvényességi idejű okmány esetén a regisztrációtól számított 50 év elteltével.
(2) A  külföldi személyek nyilvántartása a  regisztráció megszűnésétől számított 5 évig tartalmazza a  természetes
személy arcképmását, aláírását és
a) természetes személyazonosító adatait, ha regisztrációja során történő személyazonosítására személyes
megjelenés során kerül sor,
b) az a)  pont hatálya alá nem tartozó esetben az  őt kizárólagosan azonosító, a  regisztráció során megismert
személyazonosító adatokat,
c) az azonosításához használt, személyazonosításra alkalmas okmánya vagy eszköze kibocsátójának és
fajtájának megjelölését, érvényességi idejét,
d) nemét, állampolgárságát, valamint
e) a c) pont szerinti okmány vagy eszköz azonosítóját.
(3) A külföldi személyek nyilvántartásából az elektronikus azonosítási szolgáltató számára abból a célból szolgáltatható
adat, hogy az elektronikus azonosítási szolgáltató
a) meg tudja állapítani, hogy egy adott személy megegyezik-e a nyilvántartásba vett személlyel,
b) az azonosítást kérő számára igazolni tudja az adott személy személyazonosságát,
c) az azonosítást kérő rendelkezésére tudja bocsátani az  adott személy azonosításához feltétlenül szükséges
adatokat. (4) Az (1) bekezdés szerinti szerv az ügyfél hozzájárulása nélkül a következő szervek részére adhatja meg az ügyfél általa
kezelt adatait:
a) bíróságnak az  előtte folyamatban lévő eljárásban részt vevő személyekre vonatkozó tényállítások
helytállóságának, továbbá a  bemutatott okirat adattartalma valódiságának ellenőrzése, valamint
büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetés és intézkedés végrehajtása céljából,
b) a nyomozó hatóságnak bűncselekmények megelőzése, felderítése, büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetés
és intézkedés végrehajtása céljából,
c) az  ügyészségnek az  ügyészségről szóló törvényben meghatározott közérdekvédelmi és törvényességi
felügyeleti feladatainak ellátása, valamint a  bűncselekmények megelőzése, felderítése, büntetőeljárás
lefolytatása vagy büntetés és intézkedés végrehajtása céljából,
d) a  nemzetbiztonsági szolgálatnak a  törvényben meghatározott felderítési, nemzetbiztonsági védelmi és
elhárítási, információszerzési, továbbá nemzetbiztonsági, iparbiztonsági, belső biztonsági és bűnmegelőzési
ellenőrzési célból,
e) a  rendőrségről szóló törvényben meghatározott terrorizmust elhárító szervnek a  terrorcselekmények vagy
azzal összefüggésben elkövetett más bűncselekmények megelőzése, felderítése és megszakítása, továbbá
kiemelt személyvédelmi feladatai ellátása céljából.
IX. FEJEZET
AZ ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉS FELÜGYELETE 46. § (1) A  Kormány által rendeletben kijelölt Felügyelet ellátja az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek e  Részben
meghatározott kötelezettségei teljesítésének felügyeletét és elősegíti az  ügyfelek e  Részben meghatározott
jogainak érvényesülését.
(2) Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv kérelmére a  Felügyelet közreműködik az  elektronikus ügyintézés
biztosításához szükséges intézkedések koordinációjában.
(3) A  Felügyelet a  szabályozott és a  központi elektronikus ügyintézési szolgáltatások tekintetében ellátja
e  szolgáltatásoknak a  szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló
törvény szerinti hatósági felügyeletét.
28. Felügyeleti vizsgálat 47. § (1) Az ügyfél felügyeleti vizsgálatot kezdeményezhet az e törvényben biztosított jogainak sérelme vagy az elektronikus
ügyintézést biztosító szerv kötelezettségeinek jogát, jogos érdekét érintő elmulasztása esetén.
(2) A Felügyelet az ügyfél bejelentését 15 napon belül megvizsgálja és hivatalból felügyeleti vizsgálatot indít, kivéve, ha
megállapítja, hogy
a) a bejelentés tárgyában nem rendelkezik hatáskörrel,
b) a bejelentés alapját képező jogszabálysértés tárgyában jogorvoslati eljárás van folyamatban, vagy az érintett
jogsértés tárgyában közigazgatási hatóság vagy bíróság már jogerősen döntött, kivéve, ha a jogerős döntés
szerint a jogsértés nem minősül az ügy érdemére kiható eljárási szabályszegésnek,
c) a bejelentésben megjelölt jogsérelem csekély jelentőségű,
d) a bejelentés névtelen,
e) a bejelentés nyilvánvalóan alaptalan,
f ) az ismételten előterjesztett bejelentés érdemben új tényt, adatot nem tartalmaz.
(3) A felügyeleti vizsgálat során a bejelentőt a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény szerinti
ügyféli jogok nem illetik meg, de az eljárás eredményéről a Felügyelet tájékoztatja.
(4) A  Felügyelet felügyeleti vizsgálatot indít továbbá, ha – akár névtelen bejelentés alapján – valószínűsíthető, hogy
az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  e  törvényben meghatározott kötelezettségeit vagy az  ügyfelek
e  törvényben meghatározott jogait megsérti, és a  jogsértés az  ügyfelek széles körét érinti vagy az  komoly
érdeksérelmet, kárveszélyt idézhet elő.
48. § (1) A  Felügyelet a  felügyeleti vizsgálat során az  elektronikus ügyintézés e  Részben meghatározott követelményeinek
megtartását hatósági ellenőrzés keretében vizsgálja.
(2) Ha a  Felügyelet megállapítja, hogy az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv az  e  Részben vagy e  törvény
végrehajtási rendeleteiben foglalt szabályokat megsértette,
a) kötelezi az elektronikus ügyintézést biztosító szervet a jogsértés abbahagyására és a jogszerű eljárásra,
b) szükség szerint határidő tűzésével kötelezheti az  elektronikus ügyintézést biztosító szervet a  jövőre nézve
a jogszerű eljárásra,
c) az elektronikus ügyintézést biztosító szervet a jogsértés megállapítása mellett határidő tűzésével intézkedési
terv elkészítésére kötelezheti,
d) törölheti az  1.  § 17.  pont l)  alpontja szerinti szervet az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek
nyilvántartásából,
e) az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv feladatkörrel rendelkező vezetőjét az  elektronikus ügyintézéssel
kapcsolatos képzés elvégzésére kötelezheti,
f ) a Kormány által rendeletben meghatározott mértékű bírságot szabhat ki,
g) elrendelheti határozatának nyilvánosságra hozatalát, ha az elektronikus ügyintézés elősegítése vagy nagyobb
számú ügyfél e törvény szerinti jogainak védelme ezt indokolttá teszi.
 (3) A  (2)  bekezdés d)  pontja szerinti jogkövetkezmény csak a  (2)  bekezdés g)  pontjával együtt alkalmazható,
a (2) bekezdés szerinti egyéb jogkövetkezmények egymás mellett is alkalmazhatóak.
29. Koordinációs eljárás 49. § (1) A  Felügyelet az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv kérelmére vagy hivatalból koordinációs eljárást folytat
le. A  koordinációs eljárás célja az  elektronikus ügyintézés kialakításának, valamint módosításának e  törvényben
foglaltak szerinti megvalósítása.
(2) A koordinációs eljárás során a Felügyelet:
a) szakmai segítséget nyújt az elektronikus ügyintézés kialakításában, módosításában,
b) konzultációt folytat le a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltató, valamint az  elektronikus
ügyintézést biztosító szerv részvételével,
c) javaslatot tehet meghatározott szolgáltatás, megoldás alkalmazására.
30. Az elektronikusan intézhető ügyek adatbázisa 50. § (1) A Felügyelet az e törvény szerint
a) elektronikusan intézhető ügyekről és az
b) elektronikus ügyintézést biztosító szervekről
a Kormány által rendeletben meghatározott adattartalommal adatbázist vezet és tesz nyilvánosan közzé.
(2) Az elektronikusan intézhető ügyek adatbázisába bárki regisztráció vagy elektronikus azonosítás nélkül, ingyenesen
elektronikus úton betekinthet.
(3) Az a szervezet, amely meghatározott ügyekben e törvény alkalmazását önként vállalja, e szándékát a Felügyeletnek
adatszolgáltatás teljesítésével bejelenti.
(4) A  Felügyelet a  bejelentést megvizsgálja, és ha az  adatszolgáltatás megfelel a  jogszabályban meghatározott
feltételeknek, a szervezetet és elektronikusan intézhető ügyeit – a szervezet egyidejű tájékoztatása mellett – felveszi
az elektronikusan intézhető ügyek adatbázisába.
(5) Ha a bejelentés, a tájékoztató vagy a szervezet által vállalt ügyintézés nem felel meg a jogszabályban meghatározott
feltételeknek, a szervezetet erről a Felügyelet a hiányosságok megjelölésével tájékoztatja.
(6) Az  e  törvénynek megfelelő elektronikus ügyintézés biztosítását önként vállalt szervezet köteles a  változást
megelőzően 15 nappal bejelenteni, ha az e törvénynek megfelelő elektronikus ügyintézést a továbbiakban bármely
ügy tekintetében nem vállalja.
HARMADIK RÉSZ
AZ ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉST BIZTOSÍTÓ, VALAMINT EGYÉB SZERVEK INFORMATIKAI
EGYÜTTMŰKÖDÉSE
X. FEJEZET
AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS ALAPKÖVETELMÉNYEI 31. Az együttműködésre vonatkozó szabályok alkalmazása
51. § (1) Az  e  Részben foglalt szabályokat az  elektronikus ügyintézést biztosító szervek, valamint a  Kormány által kijelölt
közfeladatot ellátó szervek (a  továbbiakban együtt: együttműködő szervek) e  minőségükben az  e  törvényben
és más jogszabályban előírt vagy lehetővé tett egymás közötti kapcsolattartására, információátadásaira, valamint
az egymás közötti információátadással járó ügyek intézésére és eljárások során az e  törvényben meghatározottak
szerint informatikai együttműködésre kell alkalmazni.
(2) E Részt
a) a jogalkotási eljárásra,
b) a Kormány döntéseinek előkészítésére,
c) a választási eljárásra, a népszavazás előkészítésére és lebonyolítására,
d) a  nemzetbiztonsági szolgálatok, a  Nemzeti Biztonsági Felügyelet adatai, iratai átadására, nyilvántartásaiból
történő adatszolgáltatásra, továbbá eljárásaira,
e) az együttműködő szervek belső nyilvántartásaira, döntéseik tervezetére,
f ) az  e  törvényben meghatározott kivételekkel az  együttműködő szervnek a  döntés megalapozását szolgáló,
az  információs önrendelkezési jogról és az  információszabadságról szóló törvény szerint nem nyilvános
adatai, ilyen adatot tartalmazó iratai megismerésére irányuló eljárásra,
g) törvény eltérő rendelkezése hiányában minősített adat és minősített adatot tartalmazó irat átadására,
h) az együttműködő szervek egymás közötti polgári jogi jogviszonyaira,
i) a köziratok levéltárba adására, valamint
j) az együttműködő szervek közjogi vagy magánjogi jogutódlásával összefüggő átadás-átvételi eljárásra
nem kell alkalmazni.
(3) E  Rész rendelkezései az  Európai Unió általános hatályú, közvetlenül alkalmazandó kötelező jogi aktusa által
szabályozott kapcsolattartás, információátadás, valamint ügyek intézése tekintetében az  ott szabályozott
kérdésekben nem alkalmazhatók. E törvény rendelkezéseitől az Európai Unió kötelező jogi aktusának végrehajtása
céljából – az ahhoz szükséges mértékben és módon – jogszabály eltérhet.
32. Az együttműködés alapelvei 52. § (1) Az együttműködő szerv a 2. § (1) bekezdés szerinti ügy (e rész alkalmazásában a továbbiakban: ügy) elintézéséhez
vagy feladata ellátásához szükséges, más együttműködő szervnél keletkezett, vagy más együttműködő szerv által
már beszerzett információkat, valamint az  együttműködő szervnek az  ügy elintézéséhez szükséges döntését vagy
nyilatkozatát – az e törvényben meghatározott esetekben – ezen együttműködő szervtől elektronikus úton szerzi be.
(2) Az együttműködő szervek – ha azt törvény nem zárja ki – egymással elektronikus úton tartják a kapcsolatot.
 (3) Az együttműködő szervek elektronikus információs rendszerüket úgy alakítják ki, meglévő elektronikus információs
rendszerüket pedig olyan módon fejlesztik, hogy az – az e törvényben meghatározott követelményeknek megfelelő
módon – alkalmas legyen az  e  törvény szerinti informatikai együttműködésük (a  továbbiakban: informatikai
együttműködés) megvalósítására.
(4) Az  együttműködő szervek informatikai együttműködésük során az  együttműködési formához kapcsolódó, és
az  együttműködésben részt vevő szervekre a  kockázatokkal és a  költségekkel arányos, a  vonatkozó elektronikus
információbiztonsági követelményeknek megfelelő megoldást alkalmazzák.
(5) Az  együttműködő szerv az  informatikai együttműködés egyetlen formáját sem kötheti – az  igazoltan felmerülő
költségek jogszabályban előírt megtérítésén felül – illeték, díj vagy más ellenérték megfizetéséhez.
(6) E  törvény rendelkezéseit a  személyes adatok kezelésére vonatkozó más törvényekben meghatározott szabályok
betartásával kell alkalmazni.
33. Adatkezelés 53. § Az ügyfél kérelmére, kezdeményezésére indult ügyben együttműködő szervnél rendelkezésre álló, az  ügy
elintézéséhez szükséges személyes adat tekintetében az ügyfél hozzájárulását vélelmezni kell a személyes adatnak
az eljáró elektronikus ügyintézést biztosító szerv részére történő továbbításához, valamint az e szerv általi, az ügy
elintézéséhez szükséges és elégséges kezeléséhez, ha az elektronikus ügyintézést biztosító szerv az adatkezeléssel
kapcsolatos lényeges körülményekről az ügyfelet az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról
szóló törvénynek megfelelő módon tájékoztatta.
34. Adattovábbítási nyilvántartás 54. § A személyes adatot szolgáltató együttműködő szerv az  információs önrendelkezési jogról és
az  információszabadságról szóló törvény szerinti adattovábbítási nyilvántartást az  e  törvény szerint továbbított
személyes adatok tekintetében olyan módon vezeti, hogy abból az  ügyfél elektronikus úton, legfeljebb 3 napon
belül tájékoztatást tudjon szerezni arról, hogy mely adatait mely együttműködő szerv, milyen célból és milyen
időpontban vette át.
35. Az informatikai együttműködés biztosításának technikai alapkövetelményei 55. § (1) Az  együttműködő szervek az  ügyek elintézése vagy feladataik ellátása érdekében megvalósított informatikai
együttműködésük során elsősorban a  teljes együttműködési folyamatot támogató megoldásokat alkalmaznak, ha
azt törvény nem zárja ki.
(2) Az  együttműködő szerv az  informatikai együttműködést nem kötheti indokolatlanul valamely meghatározott
hírközlési szolgáltatás, műszaki megvalósítás vagy megoldás alkalmazásához, kivéve, ha az  a  vele együttműködő
szerv vagy szervek számára sem közvetlen, sem közvetett költséggel nem jár.
(3) Az együttműködő szerv az 52. § (3) bekezdése szerinti elektronikus információs rendszerét az (1) és (2) bekezdésben
meghatározott követelményeknek megfelelő módon, valamint úgy alakítja ki, fejleszti és működteti, hogy
az informatikai együttműködés megvalósításához szükséges
a) mértékben megfeleljen az  állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló
törvény technológiai biztonsági, valamint a  biztonságos információs eszközökre, termékekre, továbbá
a  biztonsági osztályba és biztonsági szintbe sorolásra vonatkozó követelményekről szóló végrehajtási
rendeletében meghatározott követelményeknek,
b) körben olyan szabványokon és műszaki megoldásokon alapuljon, amelyek más együttműködő szervek
számára is hozzáférhetőek,
c) körben alkalmas legyen a  szabályozott és központi elektronikus ügyintézési szolgáltatásokkal való
együttműködésre,
d) szolgáltatásainak az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározottak szerinti rendelkezésre
állását biztosítani tudja,
e) módosításokat, fejlesztéseket ne akadályozza, valamint
f ) technikai megoldások más közfeladatot ellátó szervek általi újrahasznosíthatóságát a  fenti követelmények
sérelme nélkül biztosítsa.
 (4) Az  együttműködő szerv az  e  törvény szerinti közzétételi kötelezettségeinek a  Kormány által rendeletben
meghatározott közzétételi felületen is köteles eleget tenni.
 (5) Az  együttműködő szerv köteles biztosítani, hogy az  érintett személy a  személyes adatainak forrásáról és
továbbításáról tájékoztatást kaphasson. 56. § (1) Az  együttműködő szerv minden olyan tervezhető technikai tevékenységet, amely az  informatikai együttműködés
korlátozását vagy szünetelését eredményezi, köteles olyan időszakra ütemezni, amelyben a  szünetelés az  ügyek
intézése és a közfeladatok teljesítése során a lehető legkisebb fennakadást okozza.
(2) Az együttműködő szerv minden olyan előre tervezett technikai tevékenységről köteles az együttműködő szerveket
és a  Felügyeletet legalább 5 nappal előbb tájékoztatni, amely az  informatikai együttműködés korlátozását vagy
akadályozását eredményezi.
(3) Az  informatikai együttműködést korlátozó vagy akadályozó üzemzavart az  együttműködő szerveknek
haladéktalanul jelezni kell, azt haladéktalanul el kell hárítani, és az  együttműködő szervek részére a  más úton
történő együttműködés lehetőségeit, egyidejű tájékoztatásuk mellett biztosítani kell.
XI. FEJEZET
EGYÜTTMŰKÖDŐ SZERVEK KÖZÖTTI ELEKTRONIKUS KAPCSOLATTARTÁS 36. Kapcsolattartásra szolgáló elérhetőség
57. § (1) Az  együttműködő szerv köteles a  jelen alcím rendelkezései szerint közzétenni a  biztonságos elektronikus
kapcsolattartásra szolgáló elérhetőségét, valamint elektronikus levélcímét.
(2) A biztonságos elektronikus kapcsolattartásra szolgáló elérhetőség lehet
a) biztonságos kézbesítési szolgáltatási cím,
b) olyan elektronikus levélcím, amelynek tekintetében a  címzett vállalja az  információ kézhezvételének
a visszaigazolását, valamint
c) a Kormány által rendeletben meghatározott típusú elérhetőség.
(3) Az  együttműködő szerv köteles legalább egy a  (2)  bekezdés a) vagy b)  pontja szerinti elérhetőség, és ezenfelül
jogosult egy vagy több biztonságos elektronikus kapcsolattartásra szolgáló elérhetőség, valamint e  címek
alkalmazására vonatkozó rendelkezések közzétételére, feltéve, hogy a  további elérhetőségek tekintetében is
biztosítja a jelen alcím szerinti követelmények teljesítését.
(4) Az  együttműködő szerv köteles legalább munkanaponként ellenőrizni az  (1)  bekezdés szerinti elérhetőségekre
kézbesített küldeményeket. Az együttműködő szerv köteles ugyanezen határidőben visszaigazolni az (1) bekezdés
szerint közzétett elektronikus levélcímre kézbesített küldemény kézhezvételét.
(5) Az  együttműködő szerv az  elektronikus kapcsolattartásra szolgáló elérhetőségének megváltozását a  változást
megelőzően köteles közzétenni.
37. A kapcsolattartás módja 58. § (1) Az  együttműködő szervek egymás közötti elektronikus kapcsolattartása csak az  e  törvényben meghatározott
olyan módon történhet, amelynek során az együttműködő szervek biztosítják a küldeménybe foglalt nyilatkozatot
megtevő személy elektronikus azonosíthatóságát, a  küldemény sértetlenségét, a  küldemény kézbesítésének
igazolását, a  kézbesítés időpontjának megállapíthatóságát (a  továbbiakban: biztonságos elektronikus
kapcsolattartás).
(2) A biztonságos elektronikus kapcsolattartás történhet
a) a közzétett biztonságos elektronikus kapcsolattartásra szolgáló elérhetőségre történő kézbesítés útján, vagy
b) iratkezelő rendszerek közötti iratáthelyezés szolgáltatás igénybevételével.
(3) A küldemény kézbesítettnek minősül
a) a (2) bekezdés a) pontja szerinti esetben az elküldést követő munkanapon,
b) a (2) bekezdés b) pontja szerinti esetben a sikeres iratátadás szolgáltató által igazolt időpontjában.
(4) Az  elektronikus kapcsolattartást kezdeményező együttműködő szerv a  közzétett biztonságos elektronikus
kapcsolattartásra szolgáló elérhetőségek közül az  együttműködő szerv által közzétett további információk
figyelembevételével választja ki az elektronikus kapcsolattartásba bevonni kívánt másik szerv elérhetőségét.
(5) Biztonságos elektronikus kapcsolattartásnak minősül az automatikus információátadás is, ha az átadott információ
utólagos megállapíthatósága – a változtatások rögzítésével vagy más módon – biztosított.
(6) Az  (5)  bekezdés szerinti esetben az  információ az  információátadási szabályzatban vagy megállapodásban foglalt
időpontban minősül kézbesítettnek.
59. § (1) Ha a kézbesítéshez jogszabály nem fűz jogkövetkezményt, valamint tájékoztatás céljából az együttműködő szervek
biztonságos elektronikus kapcsolattartásnak nem minősülő módon is tarthatják elektronikus úton egymással
a kapcsolatot.
(2) Az együttműködés kialakítása, valamint belső folyamatai biztosítása érdekében az együttműködő szerv a Második
Rész szerinti szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat és a  központi elektronikus ügyintézési
szolgáltatásokat igénybe veheti.
(3) Az  együttműködő szerv az  e  törvény szerinti együttműködés során szükség szerint a  csak papír alapon
rendelkezésre álló iratról e  törvény szabályai szerinti hiteles elektronikus másolatot készít vagy – az  elektronikus
ügyintézésről szóló törvény szerinti központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás igénybevételével – készíttet.
XII. FEJEZET
AZ INFORMATIKAI EGYÜTTMŰKÖDÉS ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI 38. Információforrások
60. § (1) Az együttműködő szerv, ha tudomása van arról, hogy az előtte folyamatban lévő ügy elintézéséhez vagy feladata
ellátásához szükséges, rendelkezésére nem álló – személyes vagy minősített adat esetében általa törvény alapján
kezelhető – információ a  (3) bekezdés szerinti elsődleges információforrásból rendelkezésre áll, azt törvény kizáró
rendelkezése hiányában elsődleges információforrásból elektronikus úton szerzi be.
(2) Az  együttműködő szerv elsődleges információforrásból automatikus információátadás útján szerzi be
az  (1)  bekezdésben meghatározott információt, ha e  tekintetben automatikus információelérési felület
a rendelkezésére áll, és ezt törvény nem zárja ki.
(3) Elsődleges információforrásból áll rendelkezésre az információ, ha
a) közhiteles nyilvántartásban szerepel,
b) nem szerepel közhiteles nyilvántartásban, de valamely együttműködő szervnél keletkezett, vagy
c) jogszabály az elsődleges információforrás megjelölésével így rendelkezik.
(4) Vélelmezni kell, hogy az  együttműködő szervnek az  (1)  bekezdés alkalmazásában tudomása van arról, hogy
az információ valamely elsődleges információforrásból rendelkezésre áll
a) a (3) bekezdés a) és c) pontja szerinti esetben,
b) ha az információ az információforrások regisztere alapján együttműködő szervnél keletkezik, vagy
c) ha arról az ügyfél vagy az ügyben eljáró együttműködő szerv az információ és az elsődleges információforrás
megjelölésével tájékoztatta.
 (5) Törvény kizáró rendelkezése hiányában, ha az együttműködő szervnek a rendelkezésére álló információ helyessége
vagy fennállása tekintetében kétsége merül fel, az információt az elsődleges információforrásból elektronikus úton
szerzi be.
(6) Jogszabály meghatározhatja azt a feltételt, amelynek fennállása esetén, vagy azt az időtartamot, amelynek az adat
felvételétől vagy irat keletkezésétől számított eltelte esetén az együttműködő szervnél rendelkezésre álló adat vagy
iratban foglaltak fennállásának a hiányát vélelmezni kell.
61. § (1) Az  együttműködő szerv, ha az  előtte folyamatban lévő ügy elintézéséhez vagy feladata ellátásához szükséges,
rendelkezésére nem álló – személyes vagy minősített adat esetében általa törvény alapján kezelhető – információ
elsődleges információforrásból nem szerezhető be, de tudomása van arról, hogy másodlagos információforrásból
rendelkezésre áll, azt jogszabály eltérő rendelkezése hiányában másodlagos információforrásból elektronikus úton
szerzi be.
(2) Másodlagos információforrásból rendelkezésre áll az információ, ha
a) azt valamely együttműködő szerv elsődleges információforrásból szerezte be, vagy
b) az  nem együttműködő szervnél keletkezett, és azt valamely együttműködő szerv nem együttműködő
szervtől szerezte be.
 (3) Vélelmezni kell, hogy az  együttműködő szervnek tudomása van arról, hogy az  információ valamely másodlagos
információforrásból rendelkezésre áll, ha
a) az  információt jogszabályi rendelkezés alapján vagy az  információforrások regisztere szerint a  másodlagos
információforrás a (2) bekezdés szerint szerezte be, vagy
b) arról az  ügyfél az  ügyben eljáró együttműködő szervet, az  információ és a  másodlagos információforrás
megjelölésével tájékoztatta.
 (4) Az  együttműködő szerv az  elsődleges információforrásból rendelkezésre álló információt az  e  §-ban foglalt
egyéb feltételek fennállása esetén akkor is beszerezheti másodlagos információforrásból, ha a  másodlagos
információforrásból rendelkezésre álló információ egyezősége az  elsődleges információforrásból elérhető
információval automatikus információátadás útján biztosított.
(5) A másodlagos információforrásból rendelkezésre álló információt átadó együttműködő szerv az információ átadása
során az információátadást kezdeményező együttműködő szervet tájékoztatja
a) a (4) bekezdésben foglalt kivétellel arról, hogy azt mikor és mely információforrásból szerezte be, valamint
b) minden egyéb, az  információ fennállása, helyessége vagy felhasználhatósága megítélését befolyásoló általa
ismert körülményről. 62. § (1) A 61. § (2) bekezdés a) pontja szerinti információval rendelkező együttműködő szerv az információnak az elsődleges
információforrásból rendelkezésre álló információval való egyezőségét – törvény eltérő rendelkezése hiányában –
annak felhasználása vagy továbbítása előtt ellenőrzi, kivéve ha a másodlagos információforrásból rendelkezésre álló
információ egyezősége az  elsődleges információforrásból elérhető információval automatikus információátadás
útján biztosított.
(2) Az  elsődleges és másodlagos információforrásból rendelkezésre álló információt az  együttműködő szerv az  erre
irányuló elektronikus úton előterjesztett információátadás iránti megkeresés beérkezésétől számított 3 napon
belül elektronikus úton továbbítja, vagy ha az információ továbbításának jogszabályi feltételei nem állnak fenn, azt
megtagadja, és erről a kezdeményező együttműködő szervet az indokok megjelölésével tájékoztatja.
(3) Ha az  információ továbbítását igénylő együttműködő szerv az  információ továbbításának a  (2)  bekezdés szerinti
megtagadásával nem ért egyet, az együttműködő szervek kötelesek egymással 3 napon belül egyeztetni.
63. § (1) Ha az  elsődleges vagy másodlagos információforrásból rendelkezésre álló adat vagy iratban foglaltak fennállása
vagy helyessége tekintetében kétsége merül fel, az  együttműködő szerv erről az  információforrás együttműködő
szervet haladéktalanul, de legkésőbb a  tudomásszerzést követő munkanapon értesíti, amely köteles ezt saját
eljárásában felülvizsgálni, és ennek eredményéről az együttműködő szervet tájékoztatni.
(2) Az  elsődleges információforrás az  információ megváltozása esetén információátadást kezdeményez annál
az együttműködő szervnél, amely tőle az információt jogszabállyal rendszeresített nyilvántartásába vette át.
(3) Az  információforrás együttműködő szerv az  információátadási szabályzat vagy megállapodás alapján
a (2) bekezdésen túl is nyújthat olyan szolgáltatást, hogy az adat megváltozása vagy az iratban foglaltak fennállását
vagy helyességét befolyásoló körülmény bekövetkezése esetén erről az  információátadást kezdeményező
együttműködő szervet tájékoztatja.
39. Az információk továbbításának formái 64. § (1) Az együttműködő szervek a 38. alcím szerinti információt elektronikus úton
a) egyszerű információátadással vagy
b) automatikus információátadás útján
továbbítják.
(2) A  kormányrendeletben meghatározott együttműködő szerv a  kormányrendeletben meghatározott információk
automatikus információátadással történő továbbítását biztosító automatikus információátadási felületet hoz létre és
bocsát az együttműködő szervek rendelkezésére.
(3) Személyes adatnak nem minősülő adat vagy ilyen adatot nem tartalmazó irat automatikus információátadás
útján történő továbbítására az  együttműködő szerv jogszabályi rendelkezés hiányában is létrehozhat, és
az  együttműködő szervek rendelkezésére bocsáthat automatikus információátadási felületet, és meghatározhatja
igénybevételének feltételeit.
(4) Az  együttműködő szerv az  információt, ha az  átadására alkalmas automatikus információátadási felület
a rendelkezésére áll, ennek az igénybevételével veszi át.
(5) Az  összerendelési nyilvántartás szolgáltatáshoz csatlakozott, a  természetes személyazonosító adatoktól eltérő
azonosítót használó együttműködő szervek közötti, személyes adatok továbbításával járó információátadás, ha
annak a törvényi feltételei fennállnak, az összerendelési nyilvántartás alkalmazásával is megvalósítható.
40. Információátadási szabályzat és megállapodás 65. § (1) Az  együttműködő szerv információátadási szabályzatot fogad el, és azt az  információátadási szolgáltatás
nyújtásának megkezdését megelőzően legalább 15 nappal közzéteszi, valamint megküldi elektronikus úton
a Felügyeletnek.
(2) Az információátadási szabályzatban meg kell határozni
a) az  együttműködő szervnél mint elsődleges és másodlagos információforrásnál rendelkezésre álló,
(3) bekezdés szerinti információk körét,
b) az  együttműködő szerv által működtetett automatikus információátadási felület adatait, és azt, hogy
az  információátadási felület alkalmazásával mely információk átadására, továbbá milyen feltételek mellett
kerülhet sor,
c) a  38. alcím szerinti információk 39. alcím szerinti elektronikus úton történő továbbításának a  feltételeit,
valamint
d) a Kormány által rendeletben meghatározott további kötelező tartalmi elemeket.
 (3) Az információátadási szabályzat legalább az alábbi információkra terjed ki:
a) az együttműködő szerv által közhitelesen nyilvántartott adatokra,
b) az együttműködő szerv által az ügy érdemében meghozott döntésekre,
c) a közigazgatási hatóságok által kiadott szakhatósági állásfoglalásokra,
d) azon szerződésekre, amelyek tekintetében jogszabály szerződéskötési kötelezettséget ír elő,
e) a Kormány által rendeletben meghatározott további információkra.
 (4) Az  együttműködő szerv az  információátadásra vonatkozó megkereséssel a  közzétett információátadási
szabályzatban foglaltakat elfogadja, és magára nézve kötelezőnek ismeri el.
 (5) Az  együttműködő szervek indokolt esetben az  információátadási szabályzattól – a  Felügyeletnek
az információátadási megállapodás hatálybalépését megelőzően elektronikus úton bejelentett – információátadási
megállapodásban eltérhetnek.
66. § (1) Az  együttműködő szerv az  információátadási szabályzatot a  módosítására okot adó körülmény bekövetkezésétől
számított 30 napon belül módosítja.
(2) Az  információátadási szabályzat módosítását és megszűnésének a  tényét az  együttműködő szerv a  módosítás
hatálybalépését megelőzően legalább 15 nappal teszi közzé és küldi meg a Felügyeletnek.
(3) Az  információátadási megállapodás módosítását, illetve megszűnését az  együttműködő szerv a  módosítás
hatálybalépését, illetve a megállapodás megszűnését megelőzően jelenti be a Felügyeletnek.
(4) Az információátadási szabályzat, valamint módosítása legkorábban a közzétételét követő 15. napon lép hatályba.
67. § (1) Azonos hatáskörű területi államigazgatási szervek tekintetében az  irányító államigazgatási szerv, területi kamarák
tekintetében az országos kamara, e szervekre kiterjedő hatállyal egységes információátadási szabályzatot fogadhat el.
(2) Az egységes információátadási szabályzat hatálya alá tartozó szervek – indokolt esetben – saját információátadási
szabályzatot fogadhatnak el és információátadási megállapodást köthetnek, amelyben az  egységes
információátadási szabályzattól eltérhetnek.
(3) Az  egységes információátadási szabályzatot és módosítását a  hatálybalépése előtt legalább 30 nappal kell
közzétenni és bejelenteni a Felügyeletnek.
(4) Az egységes információátadási szabályzat legkorábban a közzétételét követő 30. napon lép hatályba.
 (5) Az  e  §-ban nem szabályozott kérdésekben az  egységes információátadási szabályzatra az  információátadási
szabályzatra vonatkozó szabályokat alkalmazni kell. 41. Az információforrások regisztere
68. § (1) A  Felügyelet nyilvántartást vezet az  együttműködő szerveknél rendelkezésre álló információk köréről, valamint
az  együttműködő szervek által működtetett automatikus információelérési felületekről (a  továbbiakban:
információforrások regisztere).
(2) A  Felügyelet az  információforrások regiszterét hivatalból, az  információátadási szabályzatok, megállapodások,
valamint ezek módosításai alapján vezeti.
(3) Ha a  Felügyelet tudomást szerez arról, hogy az  információátadási szabályzat vagy megállapodás nem felel meg
a  jogszabályban meghatározott feltételeknek, az  együttműködő szervet vagy szerveket határozatban kötelezi
a jogszerű állapot helyreállítására.
(4) Az  információforrások regisztere nyilvános, az  bárki számára azonosítás, díjfizetés vagy költségtérítés nélkül
megismerhető.
(5) Az  információforrások regisztere részletes adattartalmát, valamint vezetésének eljárási szabályait a  Kormány
rendeletben állapítja meg.
42. Adat- és iratmegnevezések jegyzéke 69. § (1) A Felügyelet elektronikus jegyzéket vezet az  informatikai együttműködés biztosítása szempontjából jelentőséggel
bíró információk köréről, valamint azok megnevezéséről (a  továbbiakban: adat- és iratmegnevezések jegyzéke).
A  jegyzék tartalmazza a  megnevezéseket, azok értelmezését, az  adatok és iratok kezeléséhez szükséges
információkat.
(2) Az  információátadási szabályzat tartalmazza az  együttműködő szerv által az  információátadási szolgáltatás
keretében átvehető adatoknak az adat- és iratmegnevezések jegyzéke szerinti megnevezését is.
(3) Az  adat- és iratmegnevezések jegyzéke nyilvános, az  bárki számára azonosítás, díjfizetés és költségtérítés nélkül
megismerhető.
(4) Az adat- és iratmegnevezések jegyzéke részletes adattartalmát, valamint vezetésének eljárási szabályait a Kormány
rendeletben állapítja meg.
XIII. FEJEZET
SAJÁTOS EGYÜTTMŰKÖDÉSI FORMÁK 43. Döntéshozatali és nyilatkozattételi együttműködés
70. § (1) Az együttműködő szerv, ha tudomása van arról, hogy az előtte folyamatban lévő ügy elintézéséhez vagy feladata
ellátásához másik együttműködő szerv döntése szükséges, és a döntés hivatalból vagy az együttműködő szerv által
kezdeményezhető eljárásban meghozható, jogszabály eltérő rendelkezése hiányában a  döntéshozatalra jogosult
szervnél elektronikus úton kezdeményezi a döntés meghozatalát.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti döntés meghozatalára jogosult együttműködő szerv a  döntést a  kezdeményező
együttműködő szervvel elektronikus úton közli.
71. § (1) Az együttműködő szerv, ha tudomása van arról, hogy az előtte folyamatban lévő ügy elintézéséhez vagy feladata
ellátásához másik együttműködő szerv általa beszerezhető nyilatkozata szükséges, ezen együttműködő szervet
elektronikus úton hívja fel nyilatkozattételre.
(2) Az  együttműködő szerv az  (1)  bekezdés szerinti nyilatkozatát – ha jogszabály a  nyilatkozat megtételére eltérő
határidőt nem állapít meg – 8 napon belül elektronikus úton adja meg.
44. A címadatot tartalmazó nyilvántartások együttműködési képessége 72. § (1) Az  együttműködő szervek által vezetett, címadatot tartalmazó nyilvántartások együttműködési képességének
elősegítésére és az egységes címkezelés biztosítására központi címregiszter szolgál.
(2) A  központi címregiszter olyan, a  nyilvántartások együttműködési képességét elősegítő központi nyilvántartás,
amely a  címadatok vonatkozásában információátadási szolgáltatás útján hiteles adatforrást biztosít a  címadatot
tartalmazó, együttműködő szervek által vezetett nyilvántartások számára.
(3) A  központi címregiszter vezetése, működése és az  egységes címkezelés részletes eljárási szabályait e  törvény
felhatalmazása alapján kiadott kormányrendelet állapítja meg.
(4) Az egységes címképzés szabályait e törvény felhatalmazása alapján kiadott kormányrendelet határozza meg.
73. § (1) A központi címregiszter működtetéséért felelős szerv – annak érdekében, hogy a címregiszterbe kizárólag az erre
jogszabály alapján jogosult személyek, kizárólag a  jogszabályban foglaltak megtartása mellett tehessenek
bejegyzést – nyilvántartást vezet azon személyekről, akik jogosultak a  címek rögzítésére (a  továbbiakban:
hozzáférési jogosultsági nyilvántartás). E  célból a  központi címregiszter működtetéséért felelős szerv jogosult
a nyilvántartottak természetes személyazonosító adatainak kezelésére.
(2) A hozzáférési jogosultsági nyilvántartás tartalmazza:
a) az érintett személyek természetes személyazonosító adatait,
b) a címképzésért felelős szerv illetékességi területét,
c) a hozzáférési jogosultság kezdő időpontját és időtartamát, valamint
d) a hozzáférési jogosultság módosításának, visszavonásának okát és időpontját.
(3) A  hozzáférési jogosultsági nyilvántartás adatai kizárólag hozzáférési jogosultság, valamint a  jogszabályi
rendelkezéseknek hozzáférésre jogosult általi betartása ellenőrzése céljából ismerhető meg.
(4) A hozzáférési jogosultsági nyilvántartásban szereplő adatokat legkésőbb a hozzáférési jogosultság megszűnésétől
számított 5 év elteltével törölni kell.
(5) Ha a  központi címregiszterben új cím keletkeztetéséhez, meglévő cím módosításához vagy törléséhez olyan
címadat beszerzése szükséges, amelynek megállapítása helyi önkormányzati képviselő-testület hatáskörébe
tartozik, a képviselő-testület a központi címregiszter működtetéséért felelős szervtől érkezett megkeresést követő
ülésén a címképzéshez szükséges döntést meghozza és arról a központi címregiszter működtetéséért felelős szervet
haladéktalanul értesíti.
(6) A  központi címregiszterben nyilvántartott közérdekű vagy közérdekből nyilvános címadatok a  központi
címregiszterhez kapcsolódó állami és önkormányzati nyilvántartásokból ismerhetők meg.
XIV. FEJEZET
EGYÜTTMŰKÖDÉS SORÁN HASZNÁLT SZABÁLYOZOTT ÉS KÖZPONTI ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉSI
SZOLGÁLTATÁSOK
74. § (1) Az  együttműködés elősegítése érdekében az  együttműködő szerv az  együttműködés során, valamint a  belső
elektronikus ügymenete során a VI. és VII. Fejezetben, valamint e törvény végrehajtási rendeletében meghatározott
szabályozott és központi elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat igénybe veheti.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti igénybevétel során a  VI. és VII. Fejezetben meghatározott szabályokat értelemszerűen,
az adatkezelésére vonatkozó szabályok betartásával kell alkalmazni.
(3) A  38.  §-ban meghatározott szolgáltatásokon túl az  alábbi központi elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat
a Kormány biztosítja a jogszabályban kijelölt szolgáltató útján:
a) központi érkeztetési rendszer, amely biztosítja az  iratkezelés egyes fázisainak központi szolgáltatás útján
történő elvégzését,
b) elektronikus dokumentumtárolás szolgáltatás, amely biztosítja a  szolgáltatás keretében tárolt elektronikus
dokumentum hitelességének megőrzését, tartós olvashatóságát és értelmezhetőségét,
c) iratkezelő rendszerek közötti iratáthelyezés szolgáltatás, amely biztosítja az  együttműködő szervek között
elektronikus iktatókönyvben nyilvántartott irat vagy irategyüttes dokumentált átadását.
 (4) Törvény vagy kormányrendelet valamely központi elektronikus ügyintézési szolgáltatás igénybevételét
az együttműködés során is kötelezővé teheti.
 (5) A Kormány az együttműködéshez, valamint a belső elektronikus ügymenethez szükséges szabályozott elektronikus
ügyintézési szolgáltatásokat és központi elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat az  1.  § 17.  pont a)–i)  pontja
szerinti jogalanyoknak ingyenesen biztosítja.
XV. FEJEZET
AZ EGYÜTTMŰKÖDÉS KOORDINÁCIÓJA ÉS FELÜGYELETE 45. Az együttműködés felügyelete
75. § (1) A Felügyelet e Részben foglalt feladat- és hatáskörében
a) vezeti az információforrások regiszterét,
b) fogadja az információátadási szabályzat és információátadási megállapodás bejelentését,
c) vezeti az adat- és iratmegnevezések jegyzékét,
d) műszaki irányelvet fogad el, valamint
e) ellátja az  együttműködő szervek e  törvényben szabályozott tevékenységeinek felügyeletét, a  személyes
adatok védelméhez, valamint a  közérdekű és a  közérdekből nyilvános adatok megismeréséhez való jog
érvényesülésének ellenőrzése és elősegítése kivételével.
(2) A Felügyelet az (1) bekezdés e) pontja szerinti feladat- és hatáskörében
a) felügyeleti vizsgálat keretében ellenőrzi, hogy az  együttműködő szerv tevékenysége megfelel-e
az e törvényben és a végrehajtási rendeleteiben meghatározott követelményeknek,
b) felügyeleti vizsgálat keretében ellenőrzi a  hozzá bejelentett információátadási szabályzatokat és
megállapodásokat,
c) a hozzá benyújtott információátadási szabályzatokkal szemben kifogással élhet,
d) megvizsgálja az együttműködő szervekkel szemben, az e törvény szerinti kötelezettségekkel összefüggésben
előterjesztett bejelentéseket és javaslatokat, amelyek alapján javaslattal élhet a  feladat- és hatáskörrel
rendelkező hatóság, illetve a jogalkotás kezdeményezésére jogosult szerv vagy személy felé,
e) az együttműködő szervek számára e törvény alkalmazását segítő intézkedési javaslatokat fogalmaz meg,
f ) a felügyeleti, az átfogó felügyeleti vizsgálat lefolytatása érdekében éves vizsgálati tervet készít.
(3) Az  együttműködő szerv a  Felügyelet felhívására köteles közölni az  információforrások regisztere naprakész
vezetéséhez szükséges adatokat. Az  adatszolgáltatási kötelezettség elmulasztása vagy valótlan adatok közlése
esetén a Felügyelet felügyeleti vizsgálatot indít.
(4) A  Felügyelet a  (2)  bekezdés a), b) és e)  pontja szerinti feladatainak végrehajtásába – az  információbiztonságot
érintő kérdések tekintetében – bevonja az elektronikus információs rendszerek biztonságának felügyeletéért felelős
hatóságot.
46. Felügyeleti vizsgálat 76. § (1) Az  információátadási szabályzat, az  információátadási megállapodás, illetve az  abban foglaltak megváltozásának
bejelentése alapján a  Felügyelet felügyeleti vizsgálat keretében vizsgálja, hogy az  együttműködő szerv
tevékenysége megfelel-e az  e  törvényben és végrehajtási rendeleteiben, a  kapcsolódó jogszabályokban,
az információátadási szabályzatban és az információátadási megállapodásban foglaltaknak.
(2) A Felügyelet a felügyeleti vizsgálat során jogosult megismerni az információátadási megállapodásokat, azzal, hogy
a felügyeleti vizsgálat során tudomására jutott információkat köteles bizalmasan kezelni, azokat nyilvánosságra nem
hozhatja.
(3) A  Felügyelet összeveti az  információátadási szabályzatot a  78.  § (1)  bekezdése szerinti műszaki irányelvekben és
az e törvény szerinti együttműködésre vonatkozó nemzeti szabványokban foglaltakkal.
(4) A  közigazgatási hatósági ügynek nem minősülő felügyeleti vizsgálatra a  közigazgatási hatósági eljárásról szóló
törvény hatósági ellenőrzésre vonatkozó rendelkezéseit az  alábbi, valamint kormányrendeletben meghatározott
további eltérésekkel kell alkalmazni:
a) a felügyeleti vizsgálat eredményeként felügyeleti jelentés készül,
b) a  felügyeleti jelentésre a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény
jegyzőkönyvre vonatkozó szabályait kell alkalmazni, azzal, hogy nyilvánosságra nem hozható személyes
adatot nem tartalmazhat.
(5) Ha a Felügyelet a felügyeleti vizsgálat során olyan információ birtokába jut, amely információbiztonsági kockázatot
jelenthet, haladéktalanul értesíti az  elektronikus információs rendszerek biztonságának felügyeletéért felelős
hatóságot.
(6) A  Felügyelet az  (1)  bekezdés szerinti vizsgálatot éves felügyeleti ellenőrzési terv alapján átfogó, összevont
felügyeleti vizsgálat keretében is végezheti.
47. Az együttműködés koordinációja 77. § (1) A Felügyelet az együttműködő szerv kérelmére vagy hivatalból koordinációs eljárást folytat le. A koordinációs eljárás
célja az  e  törvény szerinti együttműködés kialakításának, valamint módosításának e  törvényben foglaltak szerinti
megvalósítása.
(2) A koordinációs eljárás során a Felügyelet:
a) szakmai segítséget nyújt az együttműködés kialakításában, módosításában,
b) konzultációt folytat le az együttműködő szervek részvételével,
c) javaslatot tehet meghatározott szolgáltatás, megoldás alkalmazására.
48. Műszaki irányelvek 78. § (1) A Felügyelet az e törvényben és a  felhatalmazása alapján kiadott rendeletben szabályozott kérdések tekintetében
ajánlásként műszaki irányelvet fogad el, valamint bárki számára ingyenesen és korlátozásmentesen hozzáférhető
módon tesz közzé
a) az informatikai együttműködés elősegítésére, hatékonyságának, biztonságának javítására,
b) az információátadási szolgáltatás módjára, valamint
c) az információátadási szabályzat kialakítására
vonatkozóan.
(2) A  Felügyelet az  általa lefolytatott felügyeleti vizsgálat és koordinációs eljárás alapján szükség szerint, de legalább
kétévente felülvizsgálja az általa kiadott műszaki irányelveket és szükség esetén módosítja azokat vagy új műszaki
irányelveket fogad el.
NEGYEDIK RÉSZ
A BIZALMI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL 79. § (1) Az e részben foglalt szabályokat
a) az eIDAS Rendelet szerinti, Magyarország területén letelepedett bizalmi szolgáltatókra és az általuk nyújtott
bizalmi szolgáltatásokra, b) az a) pont szerinti bizalmi szolgáltatásokat igénybe vevő felekre
kell alkalmazni.
(2) Az e részben foglalt szabályokat nem kell alkalmazni az eIDAS Rendelet 2. cikk (2) bekezdése szerinti, kizárólag zárt
rendszerekben alkalmazott bizalmi szolgáltatások nyújtására.
XVI. FEJEZET
A BIZALMI SZOLGÁLTATÁSOK NYÚJTÁSÁNAK ÁLTALÁNOS FELTÉTELEI
49. A bizalmi szolgáltatás nyújtásának megkezdése 80. § (1) A  Magyarországon letelepedett bizalmi szolgáltató a  bizalmi szolgáltatás nyújtásának megkezdésére vonatkozó
szándékát a bizalmi felügyelet számára a bizalmi felügyelet által rendszeresített elektronikus űrlapon bejelenti.
(2) Minősített bizalmi szolgáltatás indítása előtt a  bizalmi szolgáltató legalább 30 nappal a  bizalmi szolgáltatás
megkezdését megelőzően nyújtja be az (1) bekezdés szerinti bejelentést.
(3) A  bizalmi szolgáltató a  bejelentéshez az  e  törvény végrehajtására kiadott rendeletben meghatározott iratokat
köteles csatolni.
(4) A bizalmi felügyelet a bejelentés alapján a bizalmi szolgáltatót és a szolgáltatást nyilvántartásba veszi.
 (5) A bizalmi szolgáltató köteles a bizalmi felügyelet számára bejelenteni, ha a bejelentések alapján nyilvántartásba vett
adatokhoz képest működésében vagy a bizalmi szolgáltatás nyújtásában változás történik.
 (6) A  minősített bizalmi szolgáltatást nyújtó bizalmi szolgáltató a  változás bekövetkeztét legalább 30 nappal
megelőzően értesíti a  bizalmi felügyeletet a  nyilvántartásba vett adatokhoz képest működésében vagy a  bizalmi
szolgáltatás nyújtásában bekövetkező, tervezett változásokról.
50. A szolgáltatási szerződés és a bizalmi szolgáltatás nyújtásával kapcsolatos követelmények
81. § (1) A bizalmi szolgáltatás nyújtására a bizalmi szolgáltató a bizalmi szolgáltatási ügyféllel szolgáltatási szerződést köt.
 (2) A bizalmi szolgáltató a szerződéskötést megelőzően az eIDAS Rendeletben meghatározottakon túl az igénybe vevőt
tájékoztatja arról, hogy a bizalmi szolgáltatás minősített bizalmi szolgáltatásnak minősül-e.
 (3) A  bizalmi szolgáltató a  (2)  bekezdésben foglaltakon túl a  bizalmi szolgáltatási ügyfelét tájékoztatja az  e  törvény
végrehajtására kiadott rendeletben meghatározottakról, valamint elérhetővé teszi számára az  e  rendeletben
meghatározott adatokat és dokumentumokat.
(4) Minősített bizalmi szolgáltató természetes személy, illetve jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező
szervezet vezető tisztségviselője, vezetője és alkalmazottja csak büntetlen előéletű lehet, és nem állhat a  bizalmi
szolgáltatási tevékenység gyakorlását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt.
(5) A  szolgáltatási szerződésre, valamint a  bizalmi szolgáltatás nyújtásának egyéb feltételeire (így különösen bizalmi
szolgáltatási rendre és szolgáltatási szabályzatra) vonatkozó részletes feltételeket az  e  törvény végrehajtására
kiadott rendelet szabályozza.
(6) A  bizalmi szolgáltató jogosult arra, hogy bizalmi szolgáltatását különböző feltételekkel (így különösen eltérő
felelősségvállalással vagy eltérő bizalmi szolgáltatási rendnek való megfelelés szerint) nyújtsa.
(7) A  bizalmi szolgáltató a  szerződéskötést követően tartós adathordozón a  bizalmi szolgáltatás ügyfelének
rendelkezésére bocsátja a szolgáltatási szerződést, a bizalmi szolgáltatási rendet és a szolgáltatási szabályzatot.
51. A bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott tanúsítványokkal kapcsolatos ellenőrzés
82. § (1) A  bizalmi szolgáltató által kibocsátott tanúsítványnak az  abban foglalt adatokat a  valóságnak megfelelően kell
tartalmaznia, kivéve ha magából a  tanúsítványból kitűnik, hogy az  adat valódiságát a  bizalmi szolgáltató nem
ellenőrizte (így különösen álnév esetén). Ennek érdekében a  bizalmi szolgáltató a  tanúsítványba foglalandó
adatokat köteles ellenőrizni, így különösen a  tanúsítvány tartalmától függően ellenőrzi a  tanúsítvány alany
személyazonosságát, a  személyazonosság megállapításához használt azonosító adatok valódiságát és – ha van
ilyen – közhiteles vagy más központi nyilvántartásban foglalt adatokkal való megegyezőségét, a tanúsítvány alany
nevében a bizalmi szolgáltató előtt eljáró képviselő képviseleti jogosultságát, a tanúsítványba foglalandó képviseleti
jog meglétét, a  tanúsítvány által igazolt címtartomány (domain) fölötti rendelkezési jogot, a  tanúsítványban
feltüntetendő IP-cím fölötti rendelkezési jogot, a  tanúsítványba foglalandó szervezeti egység létezését,
a tanúsítványba foglalandó szabályozott szakma megnevezése esetén az annak gyakorlására való jogosultságot.
(2) Minősített bizalmi szolgáltatás esetén a  bizalmi szolgáltató a  személyazonosságot az  eIDAS Rendelet 24.  cikk
(1) bekezdése szerint ellenőrzi, azzal, hogy az eIDAS Rendelet hivatkozott bekezdése szerinti nemzeti jogszabályból
fakadó követelménynek kell tekinteni a  (3)–(8)  bekezdés szerinti kötelezettségeket is. Nem minősített bizalmi
szolgáltatás esetén a  bizalmi szolgáltató a  személyazonosságot az  eIDAS Rendelet 24.  cikk (1)  bekezdésében
hivatkozott módokon és a  (3)–(8)  bekezdésben foglalt kötelezettségek szerint köteles ellenőrizni azzal, hogy
a  24.  cikk (1)  bekezdés c)  pontjában meghatározott minősített elektronikus aláírás vagy minősített elektronikus
bélyegző tanúsítványán túl fokozott biztonságú elektronikus aláírást vagy elektronikus bélyegzőt is elfogadhat.
(3) Ha a  bizalmi szolgáltató a  természetes személy tanúsítvány alany személyazonosságát személyes jelenlét
alapján vagy azzal egyenértékű azonosítással kívánja ellenőrizni, a  polgárok személyi adatainak és lakcímének
nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény (a  továbbiakban: Nytv.) hatálya alá tartozó természetes személyek
esetében ezt az Nytv. szerinti személyazonosság igazolására alkalmas hatósági igazolvány alapján végzi el.
(4) Ha a bizalmi szolgáltató az Nytv. hatálya alá nem tartozó természetes személy tanúsítvány alany esetén személyes
jelenlét alapján vagy azzal egyenértékű azonosítással kívánja a  személyazonosságot ellenőrizni, a  bizalmi
szolgáltató a  személyazonosságot elsősorban a  szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek
beutazásáról és tartózkodásáról, illetve a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló
törvény szerinti úti okmány alapján ellenőrzi.
(5) Ha a  bizalmi szolgáltató a  (4)  bekezdés szerinti személyazonosság ellenőrzését Magyarország területén kívül
végzi el személyes jelenlét alapján vagy azzal egyenértékű azonosítással, és a  természetes személy tanúsítvány
alany a  (4)  bekezdés szerinti jogszabályok szerinti úti okmánnyal nem rendelkezik, a  bizalmi szolgáltató
a  személyazonosság ellenőrzését csak olyan, a  hitelesítési rendben meghatározott megbízható okmányok vagy
más iratok alapján végezheti el, amely esetén a  bizalmi szolgáltató igazolni tudja a  bizalmi felügyeletnek, hogy
a hitelesítési rendben meghatározott megbízható okmány vagy más irat a személyazonosság megállapításában és
ellenőrzésében a (4) bekezdésben foglaltakkal azonos fokú bizonyosságot ad.
(6) Ha a  bizalmi szolgáltató egy természetes személy tanúsítvány alany személyazonosságát a  (3)  bekezdés szerint
ellenőrizte, köteles a személyazonosság igazolására használt hatósági igazolvány érvényességét és az igazolványban
foglalt adatok egyezését a megfelelő közhiteles hatósági nyilvántartásban is ellenőrizni.
(7) Ha a  bizalmi szolgáltató egy természetes személy tanúsítvány alany személyazonosságát a  (4) vagy (5)  bekezdés
szerint ellenőrizte, a  személyazonosság megállapítására használt, (4) vagy (5)  bekezdés szerinti okmány vagy más
irat érvényességét (hitelességét), valamint az  abban használt adatok és a  rájuk vonatkozó központi nyilvántartás
egyezőségét ellenőrzi. Ha ilyen nyilvántartás nem érhető el, a  bizalmi szolgáltató számára nem hozzáférhető
vagy a hozzáférés és ellenőrzés költsége aránytalanul magas, a bizalmi szolgáltató ezt a  tényt rögzíti, és az egyéb
rendelkezésére álló bizonyítékok alapján dönt arról, hogy az  adott tanúsítványt a  tanúsítvány alany részére
kibocsátja-e.
(8) Ha a  tanúsítvány alanya nem természetes személy, a  bizalmi szolgáltató legalább a  tanúsítvány alanynak
a tanúsítványba foglalt teljes nevét és egyedi azonosító adatát ellenőrzi. Ha a tanúsítvány alanya Magyarországon
bejegyzett személy, a bizalmi szolgáltató ezen adatok valódiságát és hatályosságát közhiteles nyilvántartás tartalma
alapján, vagy ha ilyen közhiteles nyilvántartás nincsen, a bejegyzést igazoló közokirat alapján ellenőrzi, egyébként
az ellenőrzésre az (5) bekezdésben foglaltak megfelelően irányadóak.
(9) Ha a tanúsítvány alany nevében a bizalmi szolgáltató előtt képviselő jár el, vagy a tanúsítvány teljes vagy részleges
képviseleti jogot vagy ekként is értelmezhető jogviszonyt is tartalmaz (a  továbbiakban együtt: képviseleti jog),
a bizalmi szolgáltató köteles a tanúsítvány kibocsátása előtt a képviseleti jog fennállásáról és annak a tanúsítványból
kiolvasható tartalmáról jogszabály, közhiteles nyilvántartás, létesítő okirat vagy ezek hiányában meghatalmazás
alapján meggyőződni, ellenőrzés eredményét rögzíteni.
52. A bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott tanúsítvánnyal kapcsolatos általános kötelezettségek
83. § Ha a  bizalmi szolgáltató által bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott tanúsítvány képviseleti jogosultságot is
igazol,
a) a bizalmi szolgáltató a tanúsítvány kibocsátásáról haladéktalanul értesíti a képviselt személyt,
b) a  bizalmi szolgáltató a  képviseleti jogosultság megszűnése esetén a  képviselt vagy a  képviselő személy
kérésére köteles a képviseleti jogosultság tényét feltüntető tanúsítványt visszavonni,
c) a bizalmi szolgáltató kizárólag a képviselt hozzájárulása esetén tüntethet fel álnevet a tanúsítványban.
84. § (1) A  bizalmi szolgáltató az  egyes tanúsítványokkal kapcsolatosan rendelkezésére álló információkat – beleértve
az  azok előállításával összefüggőket is – és az  ahhoz kapcsolódó személyes adatokat legalább a  tanúsítvány
érvényességének lejártától számított tíz évig megőrzi. Ha a  bizalmi szolgáltatót valamely igénybevevő, hatóság
vagy bíróság a tanúsítványba foglalt adat valódiságával vagy érvényességével kapcsolatosan megindult jogvitáról
értesíti, a  bizalmi szolgáltató a  megőrzési kötelezettségének a  jogvita jogerős lezárásáig akkor is köteles eleget
tenni, ha a  tanúsítvány lejártától számított tízéves határidő már lejárt. A  bizalmi szolgáltató a  megőrzési határidő
lejártáig olyan eszközt is biztosít, amellyel a kibocsátott tanúsítvány tartalma megállapítható.
(2) A bizalmi szolgáltató a megőrzési kötelezettségét minősített archiválási szolgáltatás útján is teljesítheti.
 (3) A tanúsítványt kibocsátó bizalmi szolgáltató az eIDAS Rendelet 24. cikk (4) bekezdésében foglalt nyilvántartásokon
túl az általa kibocsátott tanúsítványok felfüggesztésével kapcsolatos információkhoz való folyamatos hozzáférést is
biztosítja, ha a bizalmi szolgáltató az adott bizalmi szolgáltatás kapcsán biztosítja a tanúsítvány felfüggesztésének
lehetőségét.
85. § (1) A bizalmi szolgáltatási ügyfél haladéktalanul tájékoztatja a bizalmi szolgáltatót
a) a  következő adatok változásáról: az  azonosításához szükséges, a  tanúsítványban feltüntetett
személyazonosító adatok, más személy képviseletével összefüggésben kiállított tanúsítvány esetén
a képviseletre jogosult személy és a képviselt személy adatai, a tanúsítványban feltüntetett egyéb adatok;
b) a  bizalmi szolgáltatással vagy a  tanúsítvánnyal kapcsolatban észlelt, a  külön jogszabályban, szolgáltatási
szerződésben illetve szolgáltatási szabályzatban meghatározott rendellenességről vagy más, a  bizalmi
szolgáltatást érintő eseményről, így különösen arról, ha a  bizalmi szolgáltatás használatához szükséges,
a  bizalmi szolgáltató által biztosított kriptográfiai vagy más biztonsági eszközt jogosulatlan személy
használhatta;
c) a bizalmi szolgáltatással kapcsolatos jogvita megindulásáról.
 (2) A bizalmi szolgáltatási ügyfél és a tanúsítványban a 82. § szerint igazolt igénybe vevő személy kérheti a tanúsítvány
visszavonását vagy, ha a  bizalmi szolgáltató az  adott bizalmi szolgáltatás kapcsán biztosítja a  tanúsítvány
felfüggesztésének lehetőségét, a tanúsítvány felfüggesztését.
53. A bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott tanúsítvány felfüggesztése és visszavonása
86. § (1) A  bizalmi szolgáltató által bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott tanúsítvány esetén a  bizalmi szolgáltató
dönthet úgy, hogy biztosítja a  hitelesítési rendben, szolgáltatási szabályzatban vagy szolgáltatási szerződésben
rögzített esetekben a tanúsítvány érvényességét érintő felfüggesztés lehetőségét.
(2) Ha a  bizalmi szolgáltató a  tanúsítvány felfüggesztését biztosítja, felfüggeszti a  tanúsítvány érvényességét és ezt
a tényt, valamint a felfüggesztés pontos időszakának megjelölését nyilvántartásában haladéktalanul közzéteszi, ha
a) ezt a 85. § (2) bekezdése szerinti személy kéri;
b) a szolgáltatással kapcsolatos – jogszabályban, a szolgáltatási szabályzatban vagy a szolgáltatási szerződésben
meghatározott – rendellenességről szerez tudomást;
c) megalapozottan feltételezhető, hogy a tanúsítványban foglalt adatok nem felelnek meg a valóságnak;
d) a bizalmi felügyelet ezt jogerős és végrehajtható határozatában elrendeli.
87. § (1) A bizalmi szolgáltató a tanúsítványt visszavonja és ezt nyilvántartásában haladéktalanul közzéteszi, ha
a) ezt a 85. § (2) bekezdés szerinti személy kéri;
b) a szolgáltatással kapcsolatos – jogszabályban, a szolgáltatási szabályzatban vagy a szolgáltatási szerződésben
meghatározott – olyan rendellenességről szerez tudomást, amelyet a  tanúsítvány felfüggesztésével nem
lehet orvosolni vagy a tanúsítvány felfüggesztésének lehetőségét a szolgáltató nem biztosítja;
c) tudomást szerez róla, hogy a tanúsítványban foglalt adatok nem felelnek meg a valóságnak;
d) a bizalmi felügyelet ezt jogerős és végrehajtható határozatában elrendeli;
e) az adott bizalmi szolgáltatás nyújtását befejezte.
(2) A bizalmi szolgáltató nem vonhat vissza egy tanúsítványt a visszavonás közzétételét megelőző időre.
 (3) A  bizalmi szolgáltató a  szolgáltatási szabályzatban vagy szolgáltatási szerződésben rendelkezik a  tanúsítvány
érvényességének lejárta előtti visszavonásának jogkövetkezményeiről.
 (4) Az  eIDAS Rendelet 28.  cikk (4)  bekezdésének hatálya alá nem tartozó visszavont tanúsítvány is a  visszavonás
időpontjában érvényességét veszti. XVII. FEJEZET
A BIZALMI SZOLGÁLTATÁS NYÚJTÁSÁNAK MEGSZÜNTETÉSE
88. § (1) Ha a  bizalmi szolgáltató meg kívánja szüntetni egy bizalmi szolgáltatásának nyújtását, erről legkésőbb
a  tevékenység megszüntetésekor, minősített bizalmi szolgáltató esetén pedig legalább a  megszüntetést hatvan
nappal megelőzően értesíti a bizalmi felügyeletet, a bizalmi szolgáltatási ügyfeleket, valamint az általa kibocsátott
és még vissza nem vont elektronikus aláírás és bélyegző tanúsítványokban megjelölt (bizalmi szolgáltatási
ügyfélnek nem minősülő) igénybe vevőket.
(2) Ha a  bizalmi szolgáltató más bizalmi szolgáltatás nyújtását továbbra is folytatja, akkor köteles gondoskodni
a  megszüntetni kívánt bizalmi szolgáltatással összefüggő, a  nyilvánosság számára elérhető nyilvántartásainak
folyamatos elérhetőségéről, így különösen biztosítania kell a  84.  § (3)  bekezdése szerinti nyilvántartásokhoz való
hozzáférést.
(3) Ha a  bizalmi szolgáltató a  továbbiakban nem nyújt bizalmi szolgáltatást, az  (1)  bekezdés szerinti értesítésben
megjelöli azt a  bizalmi szolgáltatót (a  továbbiakban: átvevő bizalmi szolgáltató), aki a  bizalmi szolgáltatási
tevékenység megszűnését követően biztosítja a (2) bekezdés szerinti nyilvántartásokhoz való hozzáférést.
(4) Ha a megszüntetendő bizalmi szolgáltatás minősített bizalmi szolgáltatás, az átvevő bizalmi szolgáltató is csak olyan
bizalmi szolgáltató lehet, aki ugyanilyen bizalmi szolgáltatásra vonatkozóan minősített bizalmi szolgáltatóként
a bizalmi felügyelet nyilvántartásában szerepel.
(5) Az  (1)  bekezdés szerinti értesítés időpontjától kezdve a  bizalmi szolgáltató nem bocsáthat ki az  adott bizalmi
szolgáltatás kapcsán új tanúsítványt és a  tevékenység megszüntetését legalább húsz nappal megelőzően köteles
az általa kibocsátott és még vissza nem vont tanúsítványokat visszavonni.
(6) A  bizalmi szolgáltató köteles az  átvevő bizalmi szolgáltatónak a  hozzáférési kötelezettség alá eső nyilvántartási
adatokat, valamint a  visszavont tanúsítványokkal kapcsolatos minden adatot (beleértve a  személyes adatokat is)
átadni.
89. § (1) Ha a  bizalmi szolgáltató a  88.  § (2) vagy (3)  bekezdése szerinti kötelezettségeinek nem tesz eleget, a  bizalmi
felügyelet haladéktalanul elrendeli a  bizalmi szolgáltató által kibocsátott tanúsítványok visszavonását és
gondoskodik e  tény közzétételéről, valamint kijelöli az  átvevő bizalmi szolgáltatót. A  bizalmi felügyelet ezzel
kapcsolatos költségeit a bizalmi szolgáltatási tevékenységet befejező bizalmi szolgáltató köteles a bizalmi felügyelet
erről szóló felszólításától számított 15 napon belül megtéríteni. Ha a  bizalmi szolgáltatási tevékenységet befejező
bizalmi szolgáltató e költségeket ezen határidőn belül nem téríti meg, a bizalmi felügyelet a költségek megtérítésére
felhasználhatja a bizalmi szolgáltató által jogszabály alapján e célból biztosított pénzügyi biztosítékot.
(2) Minősített bizalmi szolgáltatás esetén a bizalmi felügyelet elsősorban minősített bizalmi szolgáltatót jelöl ki átvevő
bizalmi szolgáltatóként.
(3) Ha a bizalmi szolgáltatás megszűnésekor a bizalmi felügyelet nyilvántartásában nincs megfelelő bizalmi szolgáltató,
az átvevő bizalmi szolgáltató feladatait a bizalmi felügyelet látja el.
(4) Ha a bizalmi szolgáltató ellen felszámolási, végelszámolási vagy kényszertörlési eljárás indult, a bizalmi szolgáltató
haladéktalanul köteles erről és a  felszámolóról vagy végelszámolóról tájékoztatni a bizalmi felügyeletet. A bizalmi
felügyelet az  eljárás időtartama alatt jogosult a  felszámolótól, végelszámolótól vagy a  kényszertörlési eljárást
lefolytató cégbíróságtól a felszámolás, végelszámolás vagy a kényszertörlési eljárás állásáról tájékoztatást kérni. Ha
a bizalmi szolgáltató a zárómérleg benyújtásáig nem teljesíti a 88. § (1) és (2) bekezdése szerinti kötelezettségeit,
a bizalmi felügyelet kijelöli az átvevő bizalmi szolgáltatót.
(5) A  bizalmi felügyelet a  bizalmi szolgáltatás nyújtásának megszüntetése esetén nyilvántartásából törli a  bizalmi
szolgáltatást, a  bizalmi szolgáltató megszűnése esetén pedig törli valamennyi, az  adott bizalmi szolgáltató által
nyújtott, a nyilvántartásában szereplő bizalmi szolgáltatást.
XVIII. FEJEZET
A BIZALMI SZOLGÁLTATÓ ADATSZOLGÁLTATÁSI KÖTELEZETTSÉGE 90. § (1) A  bizalmi szolgáltató az  általa nyújtott bizalmi szolgáltatások felhasználásával elkövetett bűncselekmények
felderítése vagy megelőzése céljából, vagy nemzetbiztonsági érdekből – az  érintett személyazonosságát igazoló,
valamint a  82.  § alapján egyeztetett adatok tekintetében – az  adatigénylésre külön törvényben meghatározott
feltételek teljesülése esetén díjmentesen adatokat továbbít a  nyomozó hatóságnak és a  nemzetbiztonsági
szolgálatoknak. Az  adatátadás tényét rögzíteni kell, az  adatátadásról a  bizalmi szolgáltató az  igénybe vevőt nem
tájékoztathatja.
(2) A  bizalmi szolgáltató az  (1)  bekezdésben meghatározott kötelezettségeknek haladéktalanul köteles eleget tenni,
és az  adatok továbbítását nem kötheti egyéb feltételekhez, így különösen az  adatszolgáltatás költségeiben való
megállapodáshoz vagy a költségek előlegezéséhez.
(3) A  bizalmi szolgáltató a  tanúsítvány érvényességét érintő polgári peres, illetve nemperes eljárás során
– az érintettség igazolása esetén – az aláíró vagy bélyegzőt elhelyező személyazonosságát igazoló, valamint a 82. §
alapján egyeztetett adatokat átadhatja az ellenérdekű félnek vagy képviselőjének, illetve azt közölheti a megkereső
bírósággal.
(4) Ha a  tanúsítványban az  igénybe vevő álnéven szerepel, a  bizalmi szolgáltató a  tanúsítványban szereplő igénybe
vevő valódi személyazonosságára vonatkozó adatot csak az  érintett igénybe vevő, a  bizalmi szolgáltatási
ügyfél vagy a  tanúsítványban igazolt igénybe vevő által képviselt más személy beleegyezésével, valamint
az (1)–(3) bekezdés szerinti esetekben adhat át.
XIX. FEJEZET
A BIZALMI SZOLGÁLTATÁSOK FELÜGYELETE ÉS A BIZALMI LISTA KÖZZÉTÉTELE
54. A bizalmi felügyelet kijelölése, feladatai és hatásköre
91. § (1) A bizalmi szolgáltatások eIDAS Rendelet 17. cikk (1) bekezdése szerinti felügyeletét ellátó hatóság a Nemzeti Médiaés Hírközlési Hatóság.
(2) Az eIDAS Rendelet 22. cikke szerinti bizalmi lista közzétételéről a bizalmi felügyelet gondoskodik.
92. § (1) A bizalmi felügyelet az eIDAS Rendeletben foglalt feladatokon túl
a) vezeti az  e  törvényben és végrehajtási rendeleteiben meghatározott nyilvántartásokat és azokat bárki
számára folyamatosan elérhető módon közzéteszi;
b) figyelemmel kíséri a  bizalmi szolgáltatásokkal kapcsolatos technológia és kriptográfiai algoritmusok
fejlődését és határozatba foglalja a  bizalmi szolgáltatók által szolgáltatásaik nyújtása során használható
biztonságos kriptográfiai algoritmusokat, és az  azok meghatározott paraméterekkel történő alkalmazására
vonatkozó követelményeket;
c) a bizalmi szolgáltatások esetén ellátja a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános
szabályairól szóló törvény szerinti szolgáltatás felügyeletét ellátó hatóság feladatait.
(2) Az  (1)  bekezdés b)  pontja alkalmazásában biztonságos egy kriptográfiai algoritmus akkor, ha a  meghatározott
paraméterek alkalmazása mellett az elektronikus aláírás vagy bélyegző érvényesítési adatából nem származtatható
az aláírás vagy bélyegző létrehozásához használt adat, és a  lenyomat kapcsán az e törvény végrehajtására kiadott
rendeletben meghatározott követelményeket is teljesíti.
93. § (1) A bizalmi felügyelet eljárásaira – mint a termékek és szolgáltatások forgalmazására, értékesítésére, valamint ezekkel
összefüggő kereskedelmi gyakorlatokra vonatkozó követelmények ellenőrzésével és piacszabályozással kapcsolatos
eljárásokra – a  közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvényt az  e  törvényben
foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) Ha az  eIDAS Rendelet vagy annak közvetlenül alkalmazandó uniós végrehajtási aktusa eltérően nem rendelkezik,
a hatóság ügyintézési határideje két hónap.
(3) Bizalmi felügyeletként első fokon a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala jár el, határozata ellen a Nemzeti
Média- és Hírközlési Hatóság elnökéhez lehet fellebbezni.
(4) A  bizalmi felügyeletnek a  nyilvántartással kapcsolatos tevékenységéért az  e  törvény végrehajtására kiadott
rendeletben meghatározott igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni, amely a bizalmi felügyelet bevételét képezi.
(5) A  bizalmi felügyelet a  hatáskörébe utalt feladatai ellátásához szükséges felmérések, elemzések és értékelések
készítése céljából, határidő megjelölésével adatszolgáltatási kötelezettséget írhat elő a törvény hatálya alá tartozó
tevékenységet folytató bizalmi szolgáltatók számára. A  bizalmi szolgáltató az  adatokat a  bizalmi felügyelet által
megjelölt határidőre, a  bizalmi felügyelet által kért formában, hiánytalanul és a  valóságnak megfelelően köteles
szolgáltatni. Ha az  adatszolgáltató e  kötelezettségnek nem tesz eleget, a  bizalmi felügyelet a  95.  § (3)  bekezdés
e) pontjában foglalt bírságot alkalmazhatja.
(6) A bizalmi felügyelet köteles az általa meghatározott adatok kezeléséről és felhasználásáról, továbbá az adatkezelés
jogszabályban meghatározott céljáról az  adat bizalmi szolgáltatóját – az  adatszolgáltatási kötelezettség
előírásával, vagy a  nem kötelező adatszolgáltatásról szóló felhívással egyidejűleg – tájékoztatni. Amennyiben
az  adatszolgáltatás elrendelése az  (5)  bekezdés alapján kötelező döntéssel történik, a  bizalmi felügyelet köteles
az adatszolgáltató figyelmét a nem határidőben vagy nem a megfelelő formátumban történő, hiányos, vagy nem
a valóságnak megfelelő adatszolgáltatás jogkövetkezményeire felhívni, egyéb esetben a felhíváson feltüntetni, hogy
az adatszolgáltatás nem kötelező.
(7) A  bizalmi felügyelet a  piacfelmérő, elemző és értékelő feladataihoz felhasználhatja az  Országos Statisztikai
Adatgyűjtési Program keretében a  törvény hatálya alá tartozó tevékenységet végző bizalmi szolgáltatók által
szolgáltatott adatokat.
(8) A  bizalmi felügyelet az  (5)–(7)  bekezdés alapján szolgáltatott adatokat nem használhatja fel a  bizalmi szolgáltató
elleni eljárás lefolytatására. Erről a bizalmi felügyelet a bizalmi szolgáltatót az adatszolgáltatásra kötelezéssel, illetve
felhívással egy időben tájékoztatni köteles.
(9) A  bizalmi felügyelet a  bizalmi szolgáltatási tevékenység gyakorlásának időtartama alatt lefolytatott hatósági
ellenőrzés keretében ellenőrzi, hogy a  minősített bizalmi szolgáltató természetes személy, illetve jogi személy
vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet vezető tisztségviselője, vezetője és alkalmazottja büntetlen
előéletű-e, és nem áll-e bizalmi szolgáltatási tevékenység gyakorlását kizáró foglalkozástól eltiltás hatálya alatt.
A  hatósági ellenőrzés céljából a  bizalmi felügyelet adatot igényelhet a  bűnügyi nyilvántartási rendszerből.
Az  adatigénylés kizárólag azon adatra irányulhat, hogy a  minősített bizalmi szolgáltató természetes személy, jogi
személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet vezető tisztségviselője, vezetője és alkalmazottja
büntetlen előéletű-e, valamint, hogy a  bizalmi szolgáltatási tevékenység gyakorlását kizáró foglalkozástól eltiltás
hatálya alatt áll-e.
(10) A  bizalmi felügyelet a  (9)  bekezdés alapján megismert személyes adatokat a  bizalmi szolgáltatási tevékenység
gyakorlásának megszűnéséig vagy a  minősített bizalmi szolgáltató jogi személy, jogi személyiséggel nem
rendelkező szervezet esetén a vezető tisztségviselőnek, vezetőjének vagy alkalmazottjának a szervezettel fennálló
jogviszonya megszűnéséig kezeli.
55. A bizalmi szolgáltatással kapcsolatos nyilvántartások 94. § (1) Az eIDAS Rendeletben foglaltakon túl a bizalmi felügyelet nyilvántartást vezet
a) a bejelentett bizalmi szolgáltatókról és az általuk nyújtott bizalmi szolgáltatásokról;
b) a bejelentett minősített elektronikus aláírást és minősített elektronikus bélyegzőt létrehozó eszközökről;
c) a b) pont szerinti eszközök megfelelőségét tanúsító kijelölt szervezetekről;
d) az 88. § és 89. § szerinti átvevő bizalmi szolgáltatókról; és
e) a 84. § (2) bekezdése szerinti azon minősített archiválási szolgáltatásokról, amelyeket a bizalmi szolgáltatók
megőrzési kötelezettségének ellátására használnak.
 (2) A  bizalmi szolgáltatók által nyújtott minősített bizalmi szolgáltatásokra vonatkozó hatósági nyilvántartás és
az  (1) bekezdés szerinti nyilvántartások – azon adatok kivételével, amelyet jogszabály más nyilvántartás részeként
közhitelesnek minősít – közhiteles nyilvántartásnak minősülnek.
56. A bizalmi szolgáltatók ellenőrzése, a bizalmi felügyelet által kiszabható intézkedések
95. § (1) A  bizalmi felügyelet a  szolgáltatás nyújtásának megkezdését követő harminc napon belül felügyeleti ellenőrzést
végez a  minősített bizalmi szolgáltatást bejelentő bizalmi szolgáltatóknál az  irányadó bizalmi szolgáltatási
követelmények betartása tárgyában.
(2) A  bizalmi felügyelet évente legalább egyszer átfogó helyszíni ellenőrzést tart azon bizalmi szolgáltatóknál, akik
minősített bizalmi szolgáltatást nyújtanak.
(3) A  bizalmi felügyelet az  ellenőrzése során feltárt tények és bizonyítékok alapján az  irányadó követelmények
betartása, jogsértések vagy hiányosságok megszüntetése érdekében a következő intézkedéseket teheti:
a) felhívhatja a bizalmi szolgáltató figyelmét az irányadó bizalmi szolgáltatási követelmények betartására;
b) megtilthatja meghatározott technológiák, illetve eljárások alkalmazását;
c) ideiglenes intézkedésként elrendelheti az  új tanúsítványkibocsátási tevékenység szüneteltetését és ezt
a tényt feltünteti a nyilvántartásban;
d) elrendelheti a korábban kiadott minősített tanúsítványok visszavonását;
e) bírságot szabhat ki;
f ) a bizalmi szolgáltató által nyújtott bizalmi szolgáltatás vonatkozásában törölheti annak tényét, hogy az adott
bizalmi szolgáltatás minősített bizalmi szolgáltatás;
g) törölheti a bizalmi szolgáltatót a bizalmi szolgáltatók nyilvántartásából.
(4) Minősített bizalmi szolgáltatás esetén a  bizalmi felügyelet a  (3)  bekezdésben foglalt intézkedéseket
a  (3)  bekezdésben foglalt eseteken túl az  irányadó követelményekkel kapcsolatos jogsértések vagy hiányosságok
megelőzése érdekében is alkalmazhatja.
(5) A bizalmi felügyelet a  (3) bekezdés szerinti intézkedésekkel kapcsolatos döntés során mérlegeli a  jogsértés súlyát,
gyakoriságát, az okozható, illetve okozott kár mértékét, azt, hogy minősített bizalmi szolgáltatóval szemben kell-e
eljárni, valamint, hogy tett-e korábban intézkedést a bizalmi szolgáltatóval szemben. Az intézkedések együttesen is
alkalmazhatók.
(6) A  bizalmi felügyelet törli a  bizalmi szolgáltatót a  nyilvántartásból, ha az  irányadó bizalmi szolgáltatási
követelmények teljesítése más módon nem biztosítható. A nyilvántartásból való törlésre csak akkor kerülhet sor, ha
egyéb intézkedések nem vezetnek eredményre.
(7) A  minősített tanúsítványt kibocsátó bizalmi szolgáltatóval kapcsolatos, a  (3)  bekezdés f ) vagy g)  pontja szerinti
intézkedés esetén a  bizalmi felügyelet egyidejűleg megtiltja a  bizalmi szolgáltatónak azt, hogy az  általa
kibocsátott tanúsítványt minősített tanúsítványnak nevezze, és intézkedik a  kibocsátott minősített tanúsítványok
visszavonásáról.
(8) A  bizalmi felügyelet elrendelheti a  minősített tanúsítvány visszavonását, ha valószínűsíthető, hogy a  minősített
tanúsítvány valótlan adatot tartalmaz, meghamisították vagy a bizalmi szolgáltató által a minősített tanúsítványok
aláírásához vagy bélyegzővel való ellátásához használt eszköz nem biztonságos.
(9) Ha a bizalmi felügyelet megtiltja valamely bizalmi szolgáltatás nyújtását, a bizalmi szolgáltató a 88. §-ban foglaltak
szerint köteles eljárni, és ha e  kötelezettségét a  bizalmi szolgáltató nem teljesíti, a  bizalmi felügyelet a  89.  §-ban
foglaltak szerint jár el.
57. A bizalmi felügyelet által kiszabható bírság mértéke
96. § (1) A bizalmi felügyelet bírságot szabhat ki azzal a bizalmi szolgáltatóval szemben, aki az irányadó bizalmi szolgáltatási
követelményeknek nem tesz eleget.
(2) A  bizalmi felügyelet a  bizalmi szolgáltatóval együtt annak vezető tisztségviselőjét is bírsággal sújthatja ismételt
jogsértés esetén vagy ha a bizalmi felügyelet határozatában foglaltakat a bizalmi szolgáltató nem teljesíti.
(3) Nem szabhat ki a  bizalmi felügyelet bírságot a  jogsértésnek a  bizalmi felügyelet tudomására jutásától számított
két éven túl, de legkésőbb azok elkövetésétől számított három éven túl. Ha a mulasztás vagy kötelezettségszegés
bűncselekmény, a  bizalmi felügyeleti bírság a  bűncselekmény jogerős megállapítását követő egy éven belül
kiszabható.
(4) A bizalmi felügyelet a bírság összegének megállapításakor mérlegeli
a) a szabályszegéssel vagy a mulasztással előidézett kockázat vagy kár mértékét,
b) a  felelős személyek által a  bizalmi felügyelettel kapcsolatban tanúsított együttműködést (így különösen
dokumentumokba, nyilvántartásokba való betekintés biztosítása, az  alkalmazott technológiák és azok
műszaki jellemzőinek bemutatása),
c) az intézkedés alapjául szolgáló adatok, tények, információk eltitkolását, illetőleg annak szándékát,
d) a kötelezettségek megszegésének ismétlődését, illetve gyakoriságát.
(5) A bírság összege 200 000 forinttól 20 000 000 forintig terjedhet, ha
a) a jogsértés bizalmi szolgáltató minősített bizalmi szolgáltatásával kapcsolatos,
b) a bizalmi szolgáltató általa kibocsátott tanúsítványban magát minősített bizalmi szolgáltatóként tünteti fel,
vagy erre egyéb módon közvetve vagy közvetlenül utal anélkül, hogy erre jogosult volna,
c) nem őrzi meg a  tanúsítvány kibocsátásával kapcsolatos adatokat és iratokat a  jogszabályokban vagy
a szolgáltatási szerződésben meghatározott ideig, és ezek őrzéséről másként sem gondoskodik.
 (6) Az (5) bekezdésben nem említett esetekben a bírság összege 500 000 forinttól 10 000 000 forintig terjedhet.
 (7) Vezető tisztségviselővel szemben a bírság összege 100 000 forinttól 2 000 000 forintig terjedhet.
XX. FEJEZET
AZ EGYES BIZALMI SZOLGÁLTATÁSOKRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
58. Az elektronikus aláírással és bélyegzővel kapcsolatos bizalmi szolgáltatásokra vonatkozó különös
rendelkezések
97. § (1) Ha az  elektronikus dokumentum minősített elektronikus aláírással vagy bélyegzővel, vagy időbélyegzővel lett
ellátva, és az  aláírás vagy bélyegző, vagy az  időbélyegző ellenőrzésének eredményéből más nem következik,
vélelmezni kell, hogy a dokumentum tartalma az aláírás vagy a bélyegző, vagy az időbélyegző elhelyezése óta nem
változott.
(2) A  tanúsítvány alanya az  elektronikus aláírás vagy bélyegző létrehozásához használt adatot kizárólag elektronikus
aláírás, illetve bélyegző létrehozására használhatja, betartva a tanúsítványban jelzett esetleges egyéb korlátozásokat is.
(3) A minősített elektronikus aláírási vagy bélyegző tanúsítvány felhasználható fokozott biztonságú elektronikus aláírás,
illetve bélyegző létrehozására is.
(4) A  bizalmi szolgáltatási ügyfél haladéktalanul tájékoztatja a  bizalmi szolgáltatót, ha az  elektronikus aláírás vagy
bélyegző létrehozásához használt adat illetéktelen személy tudomására jutott vagy azt elvesztette.
(5) Ha a bizalmi szolgáltató arról szerez tudomást, hogy az elektronikus aláírás vagy bélyegző létrehozásához használt
adat illetéktelen személy tudomására jutott vagy az  ilyen adatot elvesztették, a  tanúsítványt visszavonja, és ezt
nyilvántartásában haladéktalanul közzéteszi.
(6) Ha a bizalmi szolgáltató arról szerez tudomást, hogy az elektronikus aláírás vagy bélyegző létrehozásához használt
adat illetéktelen személy tudomására juthatott, ennek veszélye fenyeget vagy az  ilyen adatot valószínűleg
elvesztették, és a  bizalmi szolgáltató biztosítja a  tanúsítvány felfüggesztésének lehetőségét, akkor a  tanúsítványt
felfüggeszti, és ezt nyilvántartásában haladéktalanul közzéteszi.
98. § A 96. § (5) bekezdése szerinti bírság kiszabható akkor is, ha az elektronikus aláírással vagy bélyegzővel kapcsolatos
bizalmi szolgáltatást nyújtó bizalmi szolgáltató nem teszi meg a  saját elektronikus aláírás vagy bélyegző
létrehozásához használt adatának megfelelő védelméhez szükséges intézkedéseket.
99. § (1) A  családi jogi és öröklési jogi jogviszonyokban nem lehet az  elektronikus formán kívüli dokumentumokat
mellőzve, csak elektronikus aláírást vagy bélyegzőt felhasználni, és elektronikus aláírással vagy bélyegzővel ellátott
elektronikus dokumentumot készíteni.
(2) Ahol valamely jogszabály elektronikus aláírást vagy elektronikusan aláírt dokumentumot említ, azon kifejezett eltérő
rendelkezés hiányában elektronikus bélyegzőt vagy elektronikus bélyegzővel ellátott dokumentumot is érteni kell.
59. Az archiválási szolgáltatással kapcsolatos különös rendelkezések 100. § Ha az  elektronikus aláírással vagy bélyegzővel ellátott elektronikus dokumentum archiválását minősített bizalmi
szolgáltató végzi, az  ellenkező bizonyításáig vélelmezni kell, hogy az  elektronikus dokumentumon elhelyezett
elektronikus aláírás, bélyegző vagy időbélyegző és az  azokhoz kapcsolódó tanúsítvány az  aláírás, bélyegző vagy
időbélyegző elhelyezésének időpontjában érvényes volt.
ÖTÖDIK RÉSZ
AZ ELEKTRONIKUS ÜGYINTÉZÉSRE VONATKOZÓ EGYES HÁTTÉRSZABÁLYOK
101. § (1) Ha a  101–103.  §-ban foglalt rendelkezésektől törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik, az  1.  §
17. pont a)–i) alpontjában meghatározott szervek
a) egymás közötti elektronikus kapcsolattartására, valamint
b) a természetes személyekkel vagy gazdálkodó szervezetekkel történő elektronikus kapcsolattartására
az e Részben foglalt szabályokat kell alkalmazni.
(2) Az irat és a jognyilatkozat elektronikus kézbesítésére a 14–15. § rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni.
 (3) Ha az  elektronikus kézbesítés bármely okból meghiúsul és a  kézbesítési vélelem megállapításának jogszabályi
feltételei nem állnak fenn, az elektronikus irat hiteles papír alapú kiadmányát kell a címzetthez eljuttatni.
102. § (1) A hiteles elektronikus iratról a kiállító vagy jogutódja az elektronikus irat kinyomtatásával és záradékolásával hiteles
papír alapú kiadmányt állíthat elő. Közigazgatási szerv esetében a jogutód szerv az a szerv, akinek az irat kiállítása
a hatályos szabályok szerint a feladatkörébe tartozna.
(2) A természetes személy a saját maga által kiállított vagy elektronikusan aláírt elektronikus iratot papír alapon saját
nevében záradékolhatja.
(3) Az elektronikus iratról papír alapú kiadmányt a kiállító nem természetes személy nevében
a) a szervezeti és működési szabályzatban meghatározott személy,
b) a létesítő okiratban meghatározott személy,
c) a jogi személy képviseletére jogosult személy
záradékolhat.
(4) A záradéknak tartalmaznia kell a záradékolásra jogosult személy aláírását, a záradékolás keltét és szöveges utalást
arra, hogy a papír alapú kiadmány az alapul szolgáló elektronikusan hitelesített irattal megegyezik.
(5) Természetes személy esetén a záradéknak – a (4) bekezdésben foglaltakon túl – tartalmaznia kell két tanú aláírását
és az arra való szöveges utalást, hogy a természetes személy a záradékot előttük írta alá vagy az aláírást saját kezű
aláírásának ismerte el.
(6) Többoldalú jognyilatkozatról készült papír alapú másolat akkor hiteles, ha a  másolatot valamennyi aláíró vagy
jogutódja az e §-ban megjelölt módon záradékolta.
(7) Az e § szerint előállított papír alapú kiadmány bizonyító ereje az alapul szolgáló elektronikus irattal megegyezik.
103. § (1) Papír alapú iratról az  irat előállítója vagy jogutódja az  irat digitalizálásával, a  digitalizált irat záradékolásával
elektronikusan hitelesített iratot készíthet.
(2) A  papír alapú irat elektronikusan hiteles irattá történő átalakítása során aláíró a  102.  § (2) és (3)  bekezdésében
meghatározott személy lehet.
(3) A záradéknak tartalmaznia kell a záradékolásra jogosult személy legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírását
és szöveges utalást arra, hogy az elektronikus kiadmány az alapul szolgáló papír alapú irattal megegyezik.
(4) Többoldalú jognyilatkozatról készült elektronikus másolat akkor hiteles, ha a szkennelt iraton a záradék valamennyi
aláíró vagy annak jogutódja legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírását tartalmazza.
(5) Többoldalú jognyilatkozat esetén, ha legalább az  egyik aláíró az  iratot elektronikusan írja alá, az  akarategységet
hitelesen tükröző kiadmány
a) az az elektronikus kiadmány, amelyen valamennyi aláíró legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírása
szerepel, valamint ennek a 102. § alapján készített papír alapú másolata, vagy
b) az  a  papír alapú kiadmány, amely valamennyi, az  iratot elektronikusan aláíró személy legalább fokozott
biztonságú aláírását együttesen tartalmazó elektronikus iratról készült és
ba) a 102. § szerinti záradékot, valamint
bb) az iratot nem elektronikusan aláíró személy aláírását
egyidejűleg tartalmazza.
 (6) Az e § szerint előállított elektronikus kiadmány bizonyító ereje az alapul szolgáló papír alapú irattal megegyezik.
104. § (1) Az informatikai fejlesztések egységességének, az informatikai rendszerek együttműködési képességének biztosítása
érdekében minden állami szerv köteles bejelenteni az elektronikus kapcsolattartást vagy az informatikai rendszerek
együttműködési képességét érintő informatikai fejlesztési terveit a  Kormány rendeletében kijelölt szervnek
a rendeletben meghatározottak szerint.
(2) A kijelölt szerv az elektronikus kormányzati stratégiai célokhoz és az infokommunikációs infrastruktúrához történő
illeszkedés szempontjára figyelemmel kialakított álláspontjáról tizenöt munkanapon belül tájékoztatja a bejelentő
szervet.
(3) Ha további adatok benyújtása válik szükségessé, a kijelölt szerv azok beérkezését követő nyolc munkanapon belül
adja ki állásfoglalását.
(4) A  bejelentő állami szervnek az  informatikai fejlesztést a  kijelölt szerv álláspontjának figyelembevételével kell
megvalósítania.
(5) A bejelentés részletes szabályait a Kormány rendeletben állapítja meg.
 (6) Az  (1)–(4)  bekezdésben meghatározott feladatok ellátása érdekében a  kijelölt szerv az  álláspontjának kialakítása
során együttműködik az  állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló 2013.  évi
L.  törvény 14.  § (1)  bekezdésében meghatározott, az  elektronikus információs rendszerek biztonságának
felügyeletét ellátó hatósággal.
HATODIK RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 60. Felhatalmazó rendelkezések 105. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg
a) az elektronikus ügyintézés és az elektronikus kapcsolattartás részletes szabályait,
b) azon ügytípusok körét, amelyek tekintetében az azokat biztosító jogalany e törvény alkalmazását önkéntesen
vállalhatja,
c) a szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások és a központi elektronikus ügyintézési szolgáltatások
részletes követelményeit, a  szolgáltatásnyújtás részletes eljárási rendjét, a  szolgáltatás igénybevételének
részletes szabályait, a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásnyújtásra vonatkozó szervezési és
a  szolgáltató által teljesítendő személyi és pénzügyi feltételeket, a  szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltatás bejelentésével, valamint a  Felügyelet általi bírság kiszabásával kapcsolatos rendelkezéseket és
a bírság mértékét,
d) az elektronikus ügyintézést biztosító szerv azonosításával kapcsolatos részletes követelményeket,
e) az elektronikus kapcsolattartási módokra vonatkozó részletes szabályokat,
f ) az ügyintézési rendelkezés tételének és nyilvántartásba vételének részletes szabályait,
g) az  elektronikus ügyintézés céljaira felhasználható elektronikus aláírásokra, az  elektronikus aláíráshoz
tartozó tanúsítványokra, illetve az  azokkal összefüggésben nyújtott elektronikus aláírással kapcsolatos
szolgáltatásokra vonatkozó sajátos követelményeket,
h) az elektronikus ügyintézési szolgáltató regisztrációjának részletes szabályait,
i) az összerendelési nyilvántartás működésének és az összerendelési nyilvántartásból történő adatszolgáltatás
nyújtásának részletes szabályait,
j) az elektronikus fizetésekre és elszámolásokra vonatkozó részletes szabályokat,
k) a Felügyelet eljárásának részletes szabályait,
l) a 14. § (7) bekezdése szerinti jogalanyok körét,
m) az országos telefonos ügyfélszolgálat működésének részletes szabályait.
(2) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben jelölje ki
a) a Felügyeletet,
b) az elektronikus ügyintézést igénybe vevő külföldi személyek nyilvántartását vezető szervet,
c) a  Kormány által kötelezően biztosított szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások szolgáltatóit,
valamint a központi elektronikus ügyintézési szolgáltatások szolgáltatóit,
d) a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást vezető szervet, valamint a Kormány által kötelezően biztosított
elektronikus azonosítási szolgáltatás regisztrációs szerveit,
e) az országos telefonos ügyfélszolgálatot működtető szervet.
(3) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben állapítsa meg
a) az  informatikai együttműködést biztosító szolgáltatások rendelkezésre állására és annak igazolására
vonatkozó szabályokat,
b) az  együttműködő szervek közzétételi kötelezettségei teljesítésére szolgáló közzétételi felületre vonatkozó
szabályokat,
c) az  informatikai együttműködést korlátozó vagy akadályozó üzemszünet és üzemzavar esetén követendő
eljárásra vonatkozó részletes szabályokat,
d) a műszaki irányelvek elfogadására és közzétételére vonatkozó részletes szabályokat,
e) az  automatikus információátadásra köteles együttműködő szerveket és az  ilyen módon továbbítandó
információk körét, valamint az automatikus információátadási felületre vonatkozó követelményeket,
f ) az  információátadási szabályzat részletes tartalmi követelményeit, valamint az  információátadási
szabályzatban szabályozandó információk körét,
g) az információátadási szabályzat és megállapodás bejelentésére vonatkozó szabályokat,
h) az információforrások regisztere adattartalmára és vezetésére vonatkozó részletes szabályokat,
i) az adat- és iratmegnevezések jegyzéke adattartalmára és vezetésére vonatkozó részletes szabályokat,
j) a  központi címregiszter vezetése, működése, az  egységes címképzés szabályait, valamint az  egységes
címkezelés részletes eljárási szabályait, k) az e törvény szerinti központi elektronikus ügyintézési szolgáltatásokra vonatkozó szabályokat, a kötelezően
igénybe veendő központi elektronikus ügyintézési szolgáltatások körét,
l) a 104. § (1) bekezdés szerinti bejelentés részletes szabályait,
m) a felügyeleti vizsgálat részletes szabályait, valamint
n) a koordinációs eljárás részletes szabályait.
(4) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy az
a) elektronikus kapcsolattartásra vonatkozó elérhetőségek,
b) elsődleges információforrásból rendelkezésre álló információk
e törvényben nem szabályozott típusait, körét rendeletben határozza meg.
(5) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben jelölje ki
a) a központi címregiszter működtetéséért felelős szervet,
b) a Harmadik Rész szerinti együttműködésre kijelölt közfeladatot ellátó szerveket, valamint
c) a 104. § (1) bekezdése szerinti szervet.
(6) Felhatalmazást kap az e-közigazgatásért felelős miniszter, hogy az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben
a  szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatások bejelentéséért, a  szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltatásokat érintő változások bejelentésért fizetendő igazgatási szolgáltatási díj mértékét, a díj megfizetésével,
kezelésével, nyilvántartásával kapcsolatos szabályokat rendeletben állapítsa meg.
106. § Felhatalmazást kap az e-közigazgatásért felelős miniszter, hogy
a) a  bizalmi szolgáltatásokkal kapcsolatos részletes követelményeket, így különösen a  bizalmi szolgáltatók
pénzügyi és személyzeti megfelelőségével, a tevékenységével és az általa használt eszközökkel kapcsolatos
követelményeket, az  igénybe vevők szerződésének megkötésével és a  szerződéskötéssel összefüggő
tájékoztatási kötelezettségével kapcsolatos követelményeket, valamint a szolgáltatási szerződésre, a bizalmi
szolgáltatás nyújtásának egyéb feltételeire (így a  bizalmi szolgáltatási rendre és szolgáltatási szabályzatra)
vonatkozó részletes feltételeket,
b) a bizalmi felügyelet által vezetett nyilvántartás tartalmával és a bizalmi szolgáltatás nyújtásával összefüggő
bejelentésekkel kapcsolatos követelményeket,
c) az adópolitikáért felelős miniszterrel egyetértésben a bizalmi felügyeletnek fizetendő igazgatási szolgáltatási
díjak mértékét
rendeletben állapítsa meg. 61. Hatályba léptető rendelkezések 107. § (1) Ez a törvény – a (2)–(4) bekezdésben foglalt kivétellel – 2016. január 1-jén lép hatályba.
 (2) A  114.  § (1)  bekezdése, a  114.  § (4)–(9)  bekezdése és a  114.  § (10)  bekezdés a)–d)  pontja 2016. január 2-án lép
hatályba.
 (3) A  Negyedik Rész, a  104.  §, a  105.  § (1)  bekezdés g)  pontja, a  105.  § (3)  bekezdés l)  pontja, a  105.  § (5)  bekezdés
c)  pontja, a  106.  §, a  113.  § (1)–(6)  bekezdése, a  118.  §, a  121.  § (1)  bekezdés a)  pontja, valamint a  121.  § (2) és
(3) bekezdése 2016. július 1-jén lép hatályba.
(4) A  Második és Harmadik Rész, a  105.  § (1)  bekezdés a)–f )  pontja, h)  pontja és j)–l)  pontja, a  105.  § (2)  bekezdés
a)–d) pontja, a 105. § (3) bekezdés a)–k), m) és n) pontja, a 105. § (4) bekezdése, a 105. § (5) bekezdés a) és b) pontja,
a 105. § (6) bekezdése, a 108. § (1)–(6) bekezdése, a 109. §, a 113. § (7) bekezdése, valamint a 121. § (1) bekezdés
b) pontja 2017. január 1-jén lép hatályba.
62. Átmeneti rendelkezések 108. § (1) Az 1. § 17. pont a)–k) alpontja szerinti jogalanyok 2018. január 1. napjától kötelesek az ügyek elektronikus intézését
az e törvényben meghatározottak szerint biztosítani.
(2) Az  1.  § 17.  pont a)–k)  alpontja szerinti jogalanyok 2017. január 1-jétől az  (1)  bekezdés szerinti határidőig
a  Felügyeletnél az  elektronikus ügyintézési szolgáltatás megkezdését megelőzően, a  17. alcím szerinti
adatszolgáltatás teljesítésével bejelenthetik, hogy a feladat- és hatáskörükbe tartozó egyes ügyek vagy valamennyi
ügy tekintetében az  (1)  bekezdés szerinti határidőt megelőzően is vállalják az  e  törvény szabályainak megfelelő
elektronikus ügyintézés biztosítását.
(3) Az 1. § 17. pont a)–k) alpontja szerinti jogalanyok 2017. június 30-ig ütemtervet készítenek és küldenek a Felügyelet
számára az (1) bekezdésből fakadó feladataik teljesítésére vonatkozóan.
(4) Az  elektronikus ügyintézést 2017. január 1-jén már biztosító, az  1.  § 17.  pont a)–k)  alpontja szerinti jogalanyok
2017.  április 30-ig az  e-közigazgatásért felelős miniszter által rendeletben meghatározott adatokat elektronikus
úton, a Felügyelet által rendszeresített elektronikus űrlapon a Felügyelet számára bejelentik.
(5) A  9.  § (1)  bekezdése szerinti kötelezettségének a  gazdálkodó szervezet ügyfél vagy jogi képviselő – ha törvény
eltérően nem rendelkezik – 2018. január 1. napjától köteles eleget tenni.
(6) A  14.  § (1)  bekezdés szerinti kötelezettséget a  Második Rész hatálybalépésekor már létező gazdálkodó szervezet
2017. augusztus 30-ig köteles teljesíteni.
(7) E  törvény hatálybalépését követően elektronikus ügyintézés céljából az elektronikus ügyintézést biztosító szervek
kizárólag olyan új informatikai rendszereket állíthatnak működésbe, amelyek e  törvény szerinti elektronikus
ügyintézésre alkalmasak.
(8) 2016. december 31-ig a  101.  § (2)  bekezdése szerinti irat és jognyilatkozat kézbesítésére a  (9)–(16)  bekezdés
rendelkezéseit kell alkalmazni.
(9) A  biztonságos kézbesítési szolgáltatási címre vagy a  Kormány által rendeletben meghatározott egyéb típusú
elektronikus elérhetőségre (a  továbbiakban e  § alkalmazásában: hivatalos elérhetőség) kézbesített küldemény
kézbesítettnek minősül,
a) ha a hivatalos elérhetőséget biztosító szolgáltató a küldemény a címzett által történő átvételét igazolja vissza,
az igazolásban feltüntetett időpontban,
b) ha a  hivatalos elérhetőséget biztosító szolgáltató azt igazolja vissza, hogy a  küldemény átvételét a  címzett
megtagadta, a megtagadásra vonatkozó igazolásban feltüntetett időpontban, vagy
c) ha a  hivatalos elérhetőséget biztosító szolgáltató azt igazolja vissza, hogy a  küldeményt a  címzett kétszeri
értesítése ellenére nem vette át, a  második értesítés igazolásban feltüntetett időpontját követő ötödik
munkanapon.
(10) Hivatalos elérhetőségnek olyan elérhetőség minősül, amely
a) egyértelműen azonosíthatóan kizárólag az adott címzett elérhetősége,
b) alkalmas a  küldés és fogadás időpontjának, valamint az  átvevő személynek egyértelmű elektronikus
azonosítására,
c) garantálja a dokumentum sértetlen fogadását,
d) kezeli a sikertelen kézbesítés eseteit, és
e) a (9) bekezdésben foglaltak visszaigazolására alkalmas.
(11) A 101. § (1) bekezdése b) pontja szerinti fél (a továbbiakban e § alkalmazásában: fél) ügyintézési rendelkezésében
jogosult megadni olyan hivatalos elérhetőséget, amely tekintetében vállalja a  (9) és (10)  bekezdés szerinti
követelmények teljesítését. Ebben az  esetben a  kézbesítés időpontja és a  kézbesítési vélelem tekintetében
a (10) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni.
(12) Ha az  eljárást a  fél kezdeményezte elektronikusan, az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv a  (11)  bekezdés
szerinti nyilatkozat hiányában is kézbesítheti a  küldeményét a  fél általa ismert, a  (9) és (10)  bekezdésben előírt
feltételeknek megfelelő elérhetőségére. Ebben az  esetben a  kézbesítés időpontja és a  kézbesítési vélelem
tekintetében a  (9)  bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni. Az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv a  hivatalos
elérhetőségre történő kézbesítéssel egyidejűleg – ha az  technikailag lehetséges és az  a  hivatalos elérhetőségtől
eltér – a  fél kérelménél használt elektronikus kapcsolattartási címen értesíti a  felet arról, hogy a  kézbesítés
a hivatalos elérhetőségre történt.
(13) Ha a  fél a  (11)  bekezdés szerint nem ad meg hivatalos elérhetőséget, úgy az  elektronikus ügyintézést biztosító
szerv – ha a  fél az  ügyintézési rendelkezésében nem zárta ki – megkísérelheti a  fél általa ismert elektronikus
elérhetőségére kézbesíteni a küldeményt. Ebben az esetben a (9) bekezdés alkalmazandó azzal, hogy a kézbesítés
második sikertelen megkísérlését követően az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv köteles más módon
intézkedni az irat vagy értesítés kézbesítéséről.
(14) A  hivatalos elérhetőségnek nem minősülő elérhetőségek tekintetében jogszabályban előírtak szerint igazolható
a kézbesítés ténye, kézbesítési vélelem e kézbesítéshez nem fűződik.
(15) Ha a  fél az  elektronikus ügyintézést biztosító szervnek címzett nyilatkozatában elektronikus levelezési címét,
rövid szöveges üzenet fogadására alkalmas telefonszámát vagy más, elektronikus úton való kapcsolattartásra
alkalmas elérhetőségét feltüntette, és ettől eltérő ügyintézési rendelkezést nem tett, az  elektronikus ügyintézést
biztosító szerv jogosult ezen az  elérhetőségen tájékoztatás jellegű kapcsolatot tartani a  féllel. Ha a  fél hivatalos
elérhetőséggel is rendelkezik, az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv elsősorban a  hivatalos elérhetőségen
tart kapcsolatot a  féllel, az  e  bekezdés szerinti elérhetőséget kizárólag a  fél értesítése vagy tájékoztatása céljából
használja.
(16) Ha az  elektronikus ügyintézés nem kötelező, a  félnek az  elektronikus ügyintézést teljes körben vagy az  érintett
eljárási cselekmény vonatkozásában kizáró ügyintézési rendelkezése az  elektronikus nyilatkozatra vonatkozó
kézbesítési vélelem beálltát is kizárja.
109. § (1) Az együttműködő szervek 2018. január 1-től kötelesek az e törvény szerinti informatikai együttműködésre.
 (2) Az  együttműködő szerv az  informatikai együttműködést – az  információátadási szabályzat Felügyeletnek való
megküldésével és közzétételével – 2018. január 1. előtt is vállalhatja.
 (3) Az  együttműködő szervek az  információátadási szabályzataikat 2017. július 1-ig kötelesek előkészíteni és
a Felügyeletnek véleményezés céljából megküldeni. 110. § Azok az  elektronikus aláírásról szóló 2001. évi XXXV. törvény (a  továbbiakban: Eat.) szerinti elektronikus aláírással
kapcsolatos szolgáltatást nyújtó szolgáltatók, akik e  törvény hatálybalépésekor a  Nemzeti Média- és Hírközlési
Hatóság nyilvántartásában bejelentett szolgáltatóként szerepeltek, és az  e  törvény szerinti bizalmi szolgáltatásra
vonatkozóan nem tesznek bejelentést, az Eat. szerinti elektronikus aláírással kapcsolatos szolgáltatásaikat legkésőbb
2017. július 1-jéig kötelesek befejezni, amely kötelezettség teljesítésére az Eat. 16. § és 16/N. § szerinti rendelkezések
alkalmazandók azzal, hogy a  befejezéssel kapcsolatos kötelezettségeikkel összefüggésben 2017. július 2-át
követően a bizalmi felügyelet a 89. §, valamint a 95. § és a 96. § szerint jár el.
63. Az Európai Unió jogának való megfelelés 111. § E törvény a  belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi
szolgáltatásokról, valamint az  1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2014. július 23-i 910/2014/EU
európai parlamenti és tanácsi rendelet III. fejezetének végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapít meg.
112. § (1) Ez a  törvény a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi
irányelvnek való megfelelést szolgálja.
(2) E törvény tervezetének a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és
tanácsi irányelv szerinti előzetes bejelentése megtörtént.
64. Módosító és hatályon kívül helyező rendelkezések 113. § (1) A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 195. § (3) bekezdése helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(3) Az eredeti papír alapú vagy elektronikus közokiratéval azonos bizonyító ereje van annak a közokiratról készített
elektronikus okiratnak, amelyet a közokirat kiállítására jogosult ügykörén belül, a megszabott alakban készített el,
és amelyen minősített elektronikus aláírást vagy bélyegzőt, valamint – ha jogszabály így rendelkezik – időbélyegzőt
helyezett el. Az  eredeti közokiratéval azonos bizonyító ereje van annak az  elektronikus okiratnak is, amelyet
a közokirat kiállítására jogosult külön jogszabályban meghatározott eljárási rend szerint készített el, illetve amelyet
törvény elektronikus közokiratnak nyilvánít.”
(2) A Pp. 195. § (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(5) A magánokiratról a közokirat kiállítására jogosult által ügykörén belül, a megszabott közokirati alakban készített
okirat – ideértve az elektronikus okiratot, valamint az elektronikus magánokiratról készített papír alapú okiratot is –
teljesen bizonyítja, hogy annak tartalma az eredeti okiratéval megegyezik. Elektronikus okirat esetében e bizonyító
erő megállapításának feltétele az  is, hogy a  közokirat kiállítására jogosult az  okiratot minősített elektronikus
aláírással vagy bélyegzővel, és – ha jogszabály így rendelkezik – időbélyegzővel lássa el, vagy azt külön jogszabály
által meghatározott eljárás szerint készítse el. A  magánokiratról közokirati alakban készített okirat bizonyító ereje
– a magánokirat tartalmát illetően – megegyezik az eredeti okiratéval.”
(3) A Pp. 196. § (1) bekezdés e) és f ) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek, és ezzel egyidejűleg a 196. §
(1) bekezdése a következő g) ponttal egészül ki:
(A magánokirat az  ellenkező bebizonyításáig teljes bizonyítékul szolgál arra, hogy kiállítója az  abban foglalt
nyilatkozatot megtette, illetőleg elfogadta, vagy magára kötelezőnek ismerte el, feltéve, hogy az  alábbi feltételek
valamelyike fennáll)
„e) ügyvéd (jogtanácsos) az  általa készített okirat szabályszerű ellenjegyzésével bizonyítja, hogy a  kiállító a  nem
általa írt okiratot előtte írta alá vagy aláírását előtte saját kezű aláírásának ismerte el, illetőleg a kiállító minősített
elektronikus aláírásával aláírt vagy minősített elektronikus bélyegzővel ellátott elektronikus okirat tartalma
az ügyvéd által készített elektronikus okiratéval megegyezik;
f ) az elektronikus okiraton kiállítója minősített elektronikus aláírást, minősített elektronikus bélyegzőt helyezett el;
g) olyan zárt rendszerben alkalmazott bizalmi szolgáltatás keretében jött létre, ahol a  szolgáltató az  okiratot
a  kiállító azonosításán keresztül a  kiállító személyéhez rendeli és a  személyhez rendelést a  kiállító saját kezű
aláírására egyértelműen visszavezethető adatokkal együtt hitelesen igazolja; továbbá a  szolgáltató bizalmi
szolgáltatások vagy bizalmi szolgáltatást megvalósító termékek megfelelőségének értékelésére feljogosított és
kijelölt szervezet által értékelt rendszer felhasználásával az  egyértelmű személyhez rendelésről kiállított igazolást
elektronikus dokumentumba kapcsolt, elválaszthatatlan záradékba foglalja és azt az  okirattal együtt legalább
fokozott biztonságú elektronikus bélyegzővel és legalább fokozott biztonságú időbélyegzővel látja el.”
(4) A Pp. 196. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Gazdálkodó szervezet által kiállított vagy őrzött okiratról készült felvétel [195.  § (2)  bek.], továbbá bármilyen
adathordozó útján készített okirat – értve ezalatt az  elektronikus okiratról készített papír alapú okiratot is –
teljes bizonyító erővel bizonyítja, hogy tartalma megegyezik az  eredeti okiratéval, feltéve, hogy a  gazdálkodó
szervezet, amely a  felvételt készítette vagy az okiratot kiállította, illetve őrzi, a  felvétel vagy az okirat azonosságát
szabályszerűen igazolta. Gazdálkodó szervezet által kiállított vagy őrzött okiratról készült elektronikus okirat akkor
bizonyítja teljes bizonyító erővel azt, hogy tartalma megegyezik az  eredeti okiratéval, ha az  okiratról elektronikus
okiratot készítő azt minősített elektronikus aláírással vagy bélyegzővel, vagy minősített tanúsítványon alapuló
fokozott biztonságú elektronikus aláírással vagy bélyegzővel, és – ha jogszabály így rendelkezik – minősített
bizalmi szolgáltatás keretében kibocsátott időbélyegzővel látta el, illetve külön jogszabály által meghatározott
eljárás szerint készítette el. Gazdálkodó szervezet által kiállított vagy őrzött okiratról készült okirat bizonyító ereje
–  az  okirat tartalmát illetően – az  eredeti okiratéval, közokiratról készült okirat esetében pedig a  teljes bizonyító
erejű magánokiratéval azonos.”
(5) A Pp. 197. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) Ha a magánokiraton levő aláírás valódisága nem vitás vagy bizonyított, illetve a  legalább fokozott biztonságú
elektronikus aláírás vagy bélyegző vagy zárt rendszerben alkalmazott bizalmi szolgáltatás keretében a kiállító saját
kezű aláírására egyértelműen visszavezethető adatok ellenőrzésének eredményéből más nem következik, az aláírást
vagy bélyegzőt megelőző szöveget – elektronikus okirat esetén az  aláírt vagy bélyegzővel ellátott adatokat –
az ellenkező bizonyításáig meg nem hamisítottnak kell tekinteni, kivéve, ha az okirat rendellenességei vagy hiányai
ezt a vélelmet megdöntik.”
(6) A Pp. 197. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) Ha a  legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírással vagy bélyegzővel ellátott elektronikus okirat
aláírójának vagy bélyegző létrehozójának azonossága, illetve az  okirat hamisítatlansága kétséges, ezek
megállapítása érdekében a  bíróság elsősorban az  elektronikus aláíráshoz vagy bélyegzőhöz tartozó tanúsítványt
kibocsátó bizalmi szolgáltatót keresi meg. Az  elektronikus okirathoz kapcsolt időbélyegző által igazolt adatokkal
kapcsolatos kétség esetén a  bíróság elsősorban az  időbélyegzést végző bizalmi szolgáltatót keresi meg. Az  olyan
zárt rendszerben alkalmazott bizalmi szolgáltatás keretében kiállított elektronikus okirat esetében, ahol
a  szolgáltató az  okiratot a  kiállító személyéhez rendeli és a  személyhez rendelést a  kiállító saját kezű aláírására
egyértelműen visszavezethető adatokkal együtt hitelesen igazolja, a  bíróság elsősorban a  zárt rendszer bizalmi
szolgáltatóját keresi meg.”
(7) A Pp. 197. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) A  lenyomatképző algoritmusok biztonsági gyengülése ellen védett, minősített bizalmi szolgáltató vagy
archiválási rendszerek megfelelőségének értékelésére feljogosított szervezet által értékelt zárt rendszerben
alkalmazott bizalmi szolgáltatás, jogszabályban meghatározott hosszú távú megőrzésre alkalmas archiváló
rendszerében tárolt, legalább fokozott biztonságú elektronikus aláírással vagy bélyegzővel ellátott, vagy zárt
rendszerben alkalmazott bizalmi szolgáltatás keretében kiállított és a  szolgáltató által a  kiállító személyéhez
rendelet elektronikus okirat valódiságát vélelmezni kell.”
(8) A Pp. 394/F. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A  bíróság a  Ket. és a  végrehajtására kiadott kormányrendelet szerinti szabályozott elektronikus ügyintézési
szolgáltatásokat nyújthatja az  ott meghatározott szabályok szerint, valamint a  Ket. és a  végrehajtására
kiadott kormányrendelet szerinti szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat veheti igénybe az  ott
meghatározott, az elektronikus ügyintézési felügyelet által nyilvántartásba vett szolgáltatótól.”
114. § (1) A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény (a továbbiakban: Nytv.)
11. § (1) bekezdés m) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A nyilvántartás tartalmazza a polgár)
„m) személyazonosító igazolványának okmányazonosítóját, állandó személyazonosító igazolványa elektronikus
egyedi azonosítóját, azt a tényt, hogy az állandó személyazonosító igazolvány tároló elemén aláíró tanúsítvány van
elhelyezve, továbbá személyi azonosítójáról és lakcíméről kiadott hatósági igazolványának okmányazonosítóját;”
(2) Az Nytv. 17. § (2) bekezdés d) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A nyilvántartásból adatok az alábbi csoportosítás szerint szolgáltathatók:)
„d) a 9. § (2) bekezdés p) pontja, a 11. § (1) bekezdés q) pontja, valamint az állandó személyazonosító igazolvány
tároló elemén aláíró tanúsítvány elhelyezésének ténye kivételével, a nyilvántartásba felvett adatok teljes köre;”
(3) Az Nytv. 24/E. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„24/E.  § Az  anyakönyvvezető az  elhalálozott személyek személyazonosító igazolványának, valamint a  személyi
azonosítóját és lakcímét igazoló hatósági igazolványának bevonása céljából a  11.  § (1)  bekezdés m)  pontja és
a  17.  § (4)  bekezdése szerinti adatokat jogosult igényelni, az  állandó személyazonosító igazolvány tároló elemén
aláíró tanúsítvány elhelyezésének ténye, valamint az  állandó személyazonosító igazolványa elektronikus egyedi
azonosítója kivételével.”
(4) Az Nytv. 29. § (7) bekezdés d) és e) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
(A tároló elem tartalmazza:)
„d) a polgár társadalombiztosítási azonosító jelét,
e) a polgár adóazonosító jelét,”
(5) Az Nytv. 29. §-a a következő (18) bekezdéssel egészül ki:
„(18) Ha az  állandó személyazonosító igazolvány tároló eleme nem vagy nem helyesen tartalmazza a  polgár
társadalombiztosítási azonosító jelét, illetve az adóazonosító jelét, abban az esetben a polgár kérelmére
a) az egészségbiztosítási szerv a polgár társadalombiztosítási azonosító jelét, valamint
b) a Nemzeti Adó- és Vámhivatal a polgár adóazonosító jelét
a tároló elemen elhelyezi.”
(6) Az Nytv. 29/C. § (2) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(2) A  korlátozottan cselekvőképes kiskorú, a  cselekvőképességében részlegesen korlátozott és a  cselekvőképes
nagykorú polgár kérelmére
a) a  központi szerv a  b)  pont szerinti szolgáltató megbízásából az  állandó személyazonosító igazolvány tároló
elemén aláírás létrehozó adatot helyez el,
b) a Kormány által kijelölt szolgáltató az Eat. szerinti elektronikus aláírás-hitelesítési szolgáltatást nyújt.”
(7) Az Nytv. 29/D. §-a a következő (3a) bekezdéssel egészül ki:
„(3a) Az  állandó személyazonosító igazolvány kiadására irányuló kérelem nem minősül a  Nektv. szerinti
kártyafelhasználói regisztrációnak.”
(8) Az Nytv. 29/J. §-a a következő (10a) bekezdéssel egészül ki:
„(10a) A  személyazonosság igazolására alkalmas hatósági igazolványok nyilvántartása a  személyazonosító
igazolvány esetén a (10) bekezdéstől eltérően az Nytv. 29. § (3) bekezdése szerinti gépi olvasásra alkalmas adatsor
alapján is megadja a tájékoztatást.”
(9) Az Nytv. 52. §-a a következő (8) bekezdéssel egészül ki:
„(8) A  tároló elemmel rendelkező személyazonosító igazolvány – amennyiben a  polgár kérelmére elektronikus
aláírási funkcióval is rendelkezik – a  tároló elem biztonságos aláírás-létrehozó eszközként történő tanúsításáig
minősített tanúsítványon alapuló fokozott biztonságú elektronikus aláírás létrehozására alkalmas.”
(10) Az Nytv.
a) 4. § (2b) bekezdésében az „A 29/I. § hatálya” szövegrész helyébe az „A 29/J. § hatálya” szöveg,
b) 29/A. § (2) bekezdésében a „– ha törvény eltérően rendelkezik –” szövegrész helyébe a „– ha törvény eltérően
nem rendelkezik –” szöveg,
c) 29/C.  § (4)  bekezdésében a „(2)  bekezdés szerinti” szövegrész helyébe a „(2)  bekezdés b)  pontja szerinti”
szöveg,
d) 29/J. § (11) bekezdésében a „(8)–(10) bekezdés” szövegrész helyébe a „(8)–(10a) bekezdés” szöveg,
e) 47.  § (1)  bekezdés a)  pontjában a  „személyazonosító igazolvány, és a  személyi azonosítót és lakcímet
igazoló hatósági igazolvány kiadásának és nyilvántartásának” szövegrész helyébe a  „személyazonosító
igazolvány adattartalma megjelenítésének, kiadásának, bevonásának, elvételének, birtokban tartásának,
nyilvántartásának és a  személyi azonosítót és lakcímet igazoló hatósági igazolvány kiadásának és
nyilvántartásának” szöveg
lép. 115. § (1) A  büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény (a  továbbiakban: Be.) 69/B.  § (2)  bekezdése helyébe a  következő
rendelkezés lép:
„(2) A  bíróság, az  ügyészség, a  nyomozó hatóság és a  büntetés-végrehajtási szervezet a  Ket. és a  végrehajtására
kiadott kormányrendelet szerinti szabályozott elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat nyújthatja az  ott
meghatározott szabályok szerint, valamint a Ket. és a végrehajtására kiadott kormányrendelet szerinti szabályozott
elektronikus ügyintézési szolgáltatásokat veheti igénybe az  ott meghatározott, az  elektronikus ügyintézési
felügyelet által nyilvántartásba vett szolgáltatótól.”
(2) A Be.
a) 69/B. § (1) bekezdésében a „közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény”
szövegrész helyébe a  „közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény
(a továbbiakban: Ket.)” szöveg,
b) 70. § (1) bekezdés f ) pontjában az „a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló
törvény” szövegrész helyébe „a Ket.” szöveg
lép. 116. § (1) Az Eat. 13. § (3) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(3) Az  aláíró, illetve a  10.  § szerinti képviselt személy, szervezet kérheti a  tanúsítvány visszavonását, illetve ha
a hitelesítésszolgáltató ennek lehetőségét biztosítja, a tanúsítvány felfüggesztését.”
(2) Az Eat. 14. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) Ha a  hitelesítésszolgáltató a  szolgáltatás kapcsán biztosítja a  tanúsítvány felfüggesztésének lehetőségét,
a tanúsítvány érvényességét felfüggeszti és ezt nyilvántartásában haladéktalanul közzéteszi, ha
a) az aláíró, illetve a képviselt személy (szervezet) kéri;
b) a  szolgáltatással kapcsolatos – jogszabályban, a  szolgáltatási szabályzatban vagy az  általános szerződési
feltételekben meghatározott – rendellenességről szerez tudomást;
c) megalapozottan feltételezhető, hogy a  tanúsítványban foglalt adatok nem felelnek meg a  valóságnak, vagy
az aláírás-létrehozó adat nem az aláíró kizárólagos birtokában van;
d) a Hatóság jogerős és végrehajtható határozatában így rendelkezik.”
117. § (1) A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban:
Ket.) a 168/B. §-t követően a következő alcímmel egészül ki:
„Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás
168/C.  § (1) Az  állam által kötelezően nyújtandó azonosítási szolgáltatások igénybe vevőiről a  személyazonosság
hiteles igazolása érdekében az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartást kezelő szerv egységes ügyfél-regisztrációs
nyilvántartást (a továbbiakban: Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás) vezet.
(2) Az  állam által kötelezően nyújtandó azonosítási szolgáltatás igénybe vevője kérelme esetén díjmentesen
jogosult egy, a  Kormány rendeletében meghatározott, valamennyi a  Kormány által kötelezően nyújtandó
azonosítási szolgáltatáshoz egységesen kapcsolódó biztonságos kézbesítési szolgáltatás és az  ahhoz kapcsolódó
tárhely használatára.
(3) A  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás tekintetében az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartás és
a nyilvántartásba történő regisztráció szabályait a (4)–(9) bekezdésben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
(4) A  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás célja a  Kormány által kötelezően nyújtandó azonosítási
szolgáltatások kapcsán az  érintett személy azonosításához szükséges adatok és technikai azonosítók közhiteles
kezelése az elektronikus azonosítási szolgáltatások hiteles biztosításához és mások jogának vagy jogos érdekének
védelme érdekében.
(5) A Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás az érintett következő adatait tartalmazza:
a) az érintett természetes személyazonosító adatai,
b) az érintett állampolgársága,
c) tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány útján biztosított azonosítási szolgáltatás esetén
az  okmányszám, az  okmány érvényességére vonatkozó adatok, a  személyazonosító igazolványhoz rendelt
regisztrációs kód visszafejthetetlen lenyomata és – amennyiben az  érintett tárhelyet igényel – az  érintett
elektronikus levelezési címe,
d) ügyfélkapu esetén felhasználói név, a felhasználói névhez tartozó jelszó visszafejthetetlen lenyomata, az érintett
elektronikus levelezési címe,
e) részleges kódú telefonos azonosítás esetén az  érintett által megadott telefonos elérhetőség, elektronikus
levelezési cím, felhasználói azonosító, valamint az ügyfél által az emlékeztető kérdésekre adott válaszok,
f ) az érintett egyedi azonosító száma.
(6) A Kormány által kötelezően nyújtandó azonosítási szolgáltatás igénybevétele során az elektronikus ügyintézést
biztosító szerv által igényelt, az ügyfél-regisztrációs nyilvántartásban szereplő
a) adatok ellenőrzéséhez,
b) adatok beszerzéséhez
olyan technológiai megoldást kell alkalmazni, ami garantálja, hogy az  ügyfél-regisztrációs nyilvántartást vezető
szerv kizárólag az  elektronikus azonosítási szolgáltatás lekérdezéséről értesül, annak címzettje ismeretlen marad
számára. A  technológiai megoldás kizárólag az  elektronikus ügyintézést biztosító szerv által igényelt adatkérést,
az adatkérés által érintett adatokat továbbítja, valamint az elektronikus ügyintézést biztosító szerv által megadott
adatoknak az ügyfél-regisztrációs nyilvántartásban szereplő adatokkal történő egyezőségét vizsgálja.
(7) Az  (1)  bekezdésben megjelölt azonosítási szolgáltatás igénybevételéhez nincs szükség a  168/A.  § szerinti
regisztrációra, ha az ügyfél a Kormány által kötelezően nyújtandó azonosítási szolgáltatás igénybevétele érdekében
már a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartásba regisztrált.
(8) A  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást vezető szerv a  természetes személy adatait a  regisztráció
megszűnését követő 5 év elteltével zárolja. A  természetes személy adatait az  ügyfél-regisztrációs szerv
az  elektronikus azonosítás hitelességének visszavezethetősége, a  polgárok jogai és jogos érdekeinek védelme és
érvényesítése érdekében a regisztráció megszűnését követő 20 évig tárolja.
(9) Az  (1)  bekezdés szerinti elektronikus azonosítási szolgáltatást kizárólag az  vehet igénybe, aki a  168/A.  §
(3) bekezdésben megjelölt nyilvántartások valamelyikében szerepel.
168/D. § (1) A tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány útján biztosított azonosítási szolgáltatás olyan
Kormány által nyújtandó azonosítási szolgáltatás, amelyre a  168.  §-ban foglaltakat a  (2)–(4)  bekezdésben foglalt
eltérésekkel kell alkalmazni.
(2) A  tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány útján biztosított elektronikus azonosítási szolgáltatás
esetében regisztrációs eljárás alatt a  tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány iránti kérelem
benyújtására irányuló eljárást kell érteni.
(3) A  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartásba a  168/C.  § (5)  bekezdés c)  pontja szerinti adatokat a  tároló
elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány kiadásakor kell bejegyezni.
(4) A  személyiadat- és lakcímnyilvántartás központi szerve értesíti a  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást
kezelő szervet a  tároló elemet tartalmazó személyazonosító igazolvány érvénytelenné válása tényéről és
időpontjáról. A  tároló elemmel rendelkező személyazonosító igazolvány érvénytelenné válásával a  regisztráció
megszűnik.”
(2) A Ket. „Átmeneti rendelkezések” alcíme a következő 171/B. §-sal egészül ki:
„171/B.  § (1) 2016. január 1-jétől a  Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartás a  tároló elemmel rendelkező
személyazonosító igazolvány útján biztosított azonosítási szolgáltatás tekintetében tartalmazza az  igénybe vevők
e törvényben meghatározott adatait.
(2) Az  ügyfélkapu és a  részleges kódú telefonos azonosítás ügyfél-regisztrációs nyilvántartását az  azt kezelő szerv
2016. január 1-jét követően tovább vezeti, és az  ügyfélkapuval, illetve részleges kódú telefonos azonosítással
rendelkező személyek adatait annak technikai feltételei megvalósulásakor, de legkésőbb 2016. december 31-éig
átadja a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást kezelő szervnek.”
(3) A Ket. 175. § (1) bekezdése a következő g) ponttal egészül ki:
(Felhatalmazást kap a Kormány, hogy rendeletben jelölje ki)
„g) a Központi Ügyfél-regisztrációs Nyilvántartást vezető szervet.”
118. § A megfelelőségértékelő szervezetek tevékenységéről szóló 2009. évi CXXXIII. törvény 13.  § (2)  bekezdésében
a  „szabályozási feladatkörrel rendelkező miniszter” szövegrész helyébe a  „szabályozási feladatkörrel rendelkező
miniszter vagy önálló szabályozó szerv vezetője” szöveg lép.
119. § (1) Az állami és önkormányzati szervek elektronikus információbiztonságáról szóló 2013. évi L. törvény (a továbbiakban:
Ibtv.) 1. § (1) bekezdés 33. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(E törvény alkalmazásában)
„33. létfontosságú információs rendszerelem: az európai vagy nemzeti létfontosságú rendszerelemmé a létfontosságú
rendszerek és létesítmények azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló törvény alapján kijelölt
létfontosságú rendszerelemek azon elektronikus információs létesítményei, eszközei vagy szolgáltatásai, amelyek
működésképtelenné válása vagy megsemmisülése az európai vagy nemzeti létfontosságú rendszerelemmé kijelölt
rendszerelemeket vagy azok részeit elérhetetlenné tenné, vagy működőképességüket jelentősen csökkentené;”
(2) Az Ibtv. 2. § (2) bekezdés c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(E törvény rendelkezéseit kell alkalmazni:)
„c) az  európai vagy nemzeti létfontosságú rendszerelemmé a  létfontosságú rendszerek és létesítmények
azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló törvény alapján kijelölt rendszerelemek”
(elektronikus információs rendszereinek védelmére.)
(3) Az Ibtv. 2. § (6) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(6) Az  (1)  bekezdés szerinti állami és önkormányzati szervek kivételével, az  európai vagy nemzeti létfontosságú
rendszerelemmé a  létfontosságú rendszerek és létesítmények azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló
törvény alapján kijelölt rendszerelemek elektronikus információs rendszerei esetében az e törvény szerinti hatósági
feladatokat, a biztonsági felügyeletet a hivatásos katasztrófavédelem szervezetrendszerén belül működő, a Kormány
által kijelölt szerv kormányrendeletben meghatározottak szerint látja el.”
(4) Az Ibtv. 7. § (5) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép
„(5) A  szervezet vezetője az  e  törvényben meghatározott feltételeknek megfelelő, az  elektronikus információs
rendszerre irányadó biztonsági osztálynál magasabb, kivételes esetben a  hatóság előzetes engedélyével,
kockázatokra kiterjedő indoklással ellátva alacsonyabb biztonsági osztályt is megállapíthat az  elektronikus
információs rendszerre vonatkozóan.”
(5) Az Ibtv. 7. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) Az  európai vagy nemzeti létfontosságú rendszerelemmé a  létfontosságú rendszerek és létesítmények
azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló törvény alapján kijelölt rendszerelemek elektronikus információs
rendszerei tekintetében az  e  törvényben meghatározott feltételeknek megfelelő, az  elektronikus információs
rendszerre irányadó biztonsági osztálynál magasabb, a  hatóság előzetes engedélyével, kockázatokra kiterjedő
indoklással ellátva alacsonyabb biztonsági osztály is megállapítható.”
(6) Az Ibtv. 9. §-a a következő (6) bekezdéssel egészül ki:
„(6) Az  európai vagy nemzeti létfontosságú rendszerelemmé a  létfontosságú rendszerek és létesítmények
azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló törvény alapján kijelölt rendszerelemek szervezetei tekintetében
az  e  törvényben meghatározott feltételeknek megfelelő, az  adott szervezetre irányadó besorolási szintnél
magasabb, a  hatóság előzetes engedélyével, kockázatokra kiterjedő indoklással ellátva alacsonyabb szintű
besorolás is megállapítható.”
(7) Az Ibtv. 18. § (5) bekezdés b) és c) pontja helyébe a következő rendelkezések lépnek:
(A sérülékenységvizsgálatot, illetve a biztonsági esemény vizsgálatát)
„b) a  2.  § (1)  bekezdése szerinti állami és önkormányzati szervek európai vagy nemzeti létfontosságú
rendszerelemmé a  létfontosságú rendszerek és létesítmények azonosításáról, kijelöléséről és védelméről szóló
törvény alapján kijelölt rendszerelemei elektronikus információs rendszerei, valamint
c) a 2. § (1) bekezdése szerinti, nemzetbiztonsági védelem alá eső állami és önkormányzati szervek”
[vonatkozásában – a (8) bekezdésben foglaltak kivételével – a Kormány rendeletében meghatározott állami szerv végzi el.]
(8) Az Ibtv. 18. § (9) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(9) A  sérülékenységvizsgálatot, illetve a  biztonsági esemény vizsgálatát az  (5)  bekezdés szerinti állami szerv
végzi el, ha az  (5)  bekezdés b)  pontja szerinti elektronikus információs rendszereken kívüli, európai vagy nemzeti
létfontosságú rendszerelemmé a  létfontosságú rendszerek és létesítmények azonosításáról, kijelöléséről és
védelméről szóló törvény alapján kijelölt rendszerelemek elektronikus információs rendszerei tekintetében nincs
a  sérülékenységvizsgálat, illetve a  biztonságiesemény-vizsgálat elvégzésére a  jogszabályban meghatározott
feltételeknek megfelelő gazdasági társaság.”
(9) Az Ibtv. 24. § (2) bekezdés c) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(Felhatalmazást kap)
„c) az e-közigazgatásért felelős miniszter, hogy a szervezetek hatósági nyilvántartásba vételének rendjét”
(rendeletben határozza meg.)
(10) Az Ibtv.
a) 18.  § (3)  bekezdés b)  pontjában, (4), (6) és (9)  bekezdésében, 22.  § (1) és (2)  bekezdésében a „gazdasági
társaság” szövegrész helyébe a „gazdálkodó szervezet” szöveg,
b) 24.  § (1)  bekezdés j)  pontjában a „gazdasági társasággal” szövegrész helyébe a „gazdálkodó szervezettel”
szöveg
lép. 120. § Az egységes elektronikuskártya-kibocsátási keretrendszerről szóló 2014. évi LXXXIII. törvény 13. § (4) bekezdésében
az „A kártyakibocsátót” szövegrész helyébe az „Az 1. § (4) bekezdés b) pontja szerinti kártyakibocsátót” szöveg lép.
121. § (1) Hatályát veszti
a) az elektronikus aláírásról szóló 2001. évi XXXV. törvény;
b) az  állami és önkormányzati nyilvántartások együttműködésének általános szabályairól szóló 2013. évi
CCXX. törvény.
 (2) Hatályát veszti a) a  Nemzeti Hírközlési Hatóságnak az  elektronikus aláírással kapcsolatos feladat- és hatásköréről, valamint
eljárásának részletes szabályairól szóló 45/2005. (III. 11.) Korm. rendelet;
b) az  elektronikus aláírás közigazgatási használatához kapcsolódó követelményekről és az  elektronikus
kapcsolattartás egyes szabályairól szóló 78/2010. (III. 25.) Korm. rendelet.
(3) Hatályát veszti
a) az  elektronikus aláírással kapcsolatos szolgáltatási szakértő nyilvántartásba vételéről szóló 7/2002. (IV. 26.)
MeHVM rendelet;
b) az  elektronikus aláírással kapcsolatos szolgáltatásokra és ezek szolgáltatóira vonatkozó részletes
követelményekről szóló 3/2005. (III. 18.) IHM rendelet;
c) a  Nemzeti Hírközlési Hatóságnak az  elektronikus aláírással összefüggő nyilvántartással kapcsolatos
tevékenységéért fizetendő díjakról szóló 4/2006. (IV. 19.) IHM rendelet.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke