text:
2015. CXLV. törvény egyes fogyasztói kölcsönszerződésekből eredő követelések forintra átváltásával kapcsolatos kérdések rendezéséről.
1. A törvény hatálya 1. § (1) E törvény hatálya kiterjed
a) a  pénzügyi intézmény és a  fogyasztó között létrejött, olyan még meg nem szűnt devizaalapú
kölcsönszerződésre, amely nem érintett az Fttv. 4. alcíme szerinti forintra átváltásban és
b) a  pénzügyi intézmény által már felmondott fogyasztóval kötött devizaalapú kölcsönszerződésből eredő,
a pénzügyi intézmény vagy a vele összevont alapú felügyelet alá tartozó pénzügyi intézmény által devizában
még nyilvántartott követelésre,
amelynek kötelezettje 2015. augusztus 31-én fogyasztó.
 (2) E törvény hatálya nem terjed ki
a) az  ingatlanon alapított jelzálogjog – ideértve az  önálló zálogként alapított zálogjogot is – fedezete mellett
nyújtott
aa) devizaalapú kölcsönszerződésre,
ab) már felmondott devizaalapú kölcsönszerződésből eredő követelésre,
b) a hitelkártyához vagy fizetési számlához kapcsolódó devizaalapú kölcsönszerződésre,
c) a deviza értékpapír vagy deviza betét fedezete mellett nyújtott devizaalapú kölcsönszerződésre,
d) a törvény hatálybalépése előtt forintosított devizaalapú kölcsönszerződésre.
2. Értelmező rendelkezések 2. § (1) E törvény alkalmazásában:
 1. átmeneti fizetési könnyítés: devizaalapú kölcsönszerződés alapján fennálló fizetési kötelezettség átmeneti
csökkentése érdekében a pénzügyi intézmény és a fogyasztó között létrejött olyan – futamidő módosításnak
nem minősülő – megállapodás, amelynek eredményeként a fogyasztót a hátralévő futamidő meghatározott
időtartamára a  megállapodás megkötése előtt fennálló havi törlesztési kötelezettségénél kisebb havi
törlesztési kötelezettség terheli;
2. devizaalapú kölcsönszerződés: devizában nyilvántartott vagy devizában nyújtott és forintban vagy devizában
törlesztett hitel- vagy kölcsönszerződés, pénzügyi lízingszerződés;
3. Felügyelet: a pénzügyi közvetítőrendszer felügyeletével kapcsolatos feladatkörében eljáró MNB;
 4. Fhtv.: a fogyasztónak nyújtott hitelről szóló 2009. évi CLXII. törvény;
 5. fogyasztó: a Hpt. 6. § (1) bekezdés 28. pontjában meghatározott fogyasztó;
 6. főadós: azon adós, aki a  pénzügyi intézmény nyilvántartásaiban az  adósok közül az  első helyen szerepel,
amennyiben ez nem állapítható meg, úgy az, akinek a címére a devizaalapú kölcsönszerződéssel kapcsolatos
időszakos tájékoztatási kötelezettségét a pénzügyi intézmény teljesíteni köteles;
7. Fttv.: az  egyes fogyasztói kölcsönszerződések devizanemének módosulásával és a  kamatszabályokkal
kapcsolatos kérdések rendezéséről szóló 2014. évi LXXVII. törvény;
8. Hpt.: a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról szóló 2013. évi CCXXXVII. törvény;
 9. kamatfelár-változtatási mutató: az Fhtv.-ben ilyenként meghatározott mutató;
10. kamatváltoztatási mutató: az Fhtv.-ben ilyenként meghatározott mutató;
11. Khrtv: a központi hitelinformációs rendszerről szóló 2011. évi CXXII. törvény;
12. megszolgált követelés: a kölcsönszerződés szerint a szerződésmódosítás hatályba lépésének napjáig felmerült
a pénzügyi intézményt megillető, a fogyasztó által még meg nem fizetett, de nem késedelmes követelés;
13. MNB: Magyar Nemzeti Bank;
14. MNB törvény: a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2013. évi CXXXIX. törvény;
A törvényt az Országgyűlés a 2015. szeptember 22-i ülésnapján fogadta el.
15. pénzügyi intézmény: a  Hpt. 7.  § (1)  bekezdése szerinti, magyarországi székhelyű vagy Magyarországon
fiókteleppel rendelkező pénzügyi intézmény;
16. pénzügyi lízingszerződés: a Hpt. 6. § (1) bekezdés 89. pontjában foglalt feltételeknek megfelelő szerződés;
17. referencia-kamatláb: a Hpt.-ben ilyenként meghatározott kamatláb.
(2) E törvény alkalmazásában
a) törlesztőrészleten a lízingdíjat,
b) követelésen a  pénzügyi lízingszerződés alapján fennálló követelést (ideértve különösen a  tőketartozás
összeget és maradványértéket),
c) ingatlanon alapított jelzálogjogon, az  ingatlanra vonatkozó pénzügyi lízingszerződésnél a  lízingbeadó
tulajdonában álló, de a lízingbevevő használatába adott ingatlant mint fedezetet
is érteni kell.
(3) E törvény alkalmazásában a futamidő hosszabbítása nem jelent tehernövekedést.
3. Közös szabályok 3. § A pénzügyi intézmény köteles az e törvény hatálya alá tartozó
a) devizaalapú kölcsönszerződések alapján fennálló, devizában nyilvántartott követelését a  4. alcímben
foglaltak alapján forintkövetelésre átváltani (a továbbiakban: forintra átváltás),
b) már felmondott fogyasztóval kötött devizaalapú kölcsönszerződésből eredő devizában nyilvántartott
követelését az 5. alcímben foglaltak alapján forintkövetelésre átváltani.
4. § (1) A pénzügyi intézmény az e törvény szerinti tájékoztatását a főadós részére küldi meg. A tájékoztatást a főadós által
a  (2)  bekezdés szerinti bejelentett, ennek hiányában azon értesítési címre postázza tértivevényes levélben, amely
címre a  devizaalapú kölcsönszerződéssel kapcsolatos időszakos tájékoztatását teljesíteni köteles. A  megküldés
időpontjának a tájékoztató levél postára adásának időpontját kell tekinteni.
(2) Ha a  főadós értesítési címe a  főadós által utoljára bejelentett értesítési címtől eltér, a  főadósnak 2015. október
31-ig írásban be kell jelentenie az  új értesítési címét a  pénzügyi intézménynek. Értesítési címként azt a  címet kell
bejelenteni, amelyre a főadós a pénzügyi intézmény küldeményeit várja.
(3) Az  adós, az  adóstárs, a  kezes vagy a  zálogkötelezett igazolható módon írásban kérheti a  pénzügyi intézménytől,
hogy részére a  tájékoztatás másolatát küldje meg. A  másolatra jogosult személy a  másolat iránti kérelmét
– a  (4)  bekezdésben meghatározott eltéréssel – legkésőbb az  5.  § (1)  bekezdés szerinti közzétételt követő
30. napig terjesztheti elő. Levélben történő kérés esetén a  másolat kérése időpontjának a  könyvelt küldemény
postára adásának időpontját kell tekinteni.
(4) A  4. alcímben foglaltak teljesítéséhez kapcsolódóan a  főadós 2015. december 15-től 2016. január 15-ig kérheti
a pénzügyi intézménytől a tájékoztatás másolatát.
(5) A  pénzügyi intézmény a  másolatot az  erre irányuló kérelem beérkezésétől számított 5 munkanapon belül
tértivevényes levélben küldi meg vagy egyéb igazolható módon adja át a másolatra jogosult részére. Tértivevényes
levél esetén a megküldés időpontjának a másolat postára adásának időpontját kell tekinteni. A másolat kiadásához
joghatás nem fűződik.
(6) Ha a főadós részére a 8. § (1) bekezdés vagy a 18. § (1) bekezdés szerinti tájékoztatás a főadós halála miatt nem kerül
kézbesítésre, a pénzügyi intézmény az adóstárs részére küldi meg a tájékoztatást, aki a részére történt kézbesítést
követő 30 napon belül jogosult a 13. § (1) bekezdés és a 18. § (3) bekezdés szerinti jognyilatkozatot megtenni.
5. § (1) Ha a  pénzügyi intézmény a  4. vagy az  5. alcímben foglalt tájékoztatását valamennyi főadós részére megküldte,
ennek tényét 15 napon belül valamennyi, ügyfélfogadásra nyitva álló helyiségében azonos nappal kifüggeszti és azt
egyidejűleg – ha rendelkezik internetes honlappal – internetes honlapján is közzéteszi.
(2) Amennyiben a  tájékoztató levél „nem kereste”, „átvételt megtagadta”, „elköltözött”, „kézbesítés akadályozott”, „cím
nem azonosítható” vagy „címzett ismeretlen” jelzéssel érkezik vissza, akkor a  kézbesítés időpontja az  (1)  bekezdés
szerinti közzétételt követő 30. nap.
6. § (1) A devizaalapú kölcsönszerződés módosítását, illetve a követelés módosított összegét nem kell közjegyzői okiratba
foglalni, a devizaalapú kölcsönszerződésről korábban készített közjegyzői okirat a módosított szerződés tartalmának
keretei között érvényes.
(2) A devizaalapú kölcsönszerződés e törvény alapján történő módosítása, illetve a követelés módosított összege nem
akadályozza azt, hogy az okiratot készítő közjegyző
a) a devizaalapú kölcsönszerződésről szóló közjegyzői okiratot, vagy
b) a  magánokiratba foglalt devizaalapú kölcsönszerződés alapján a  fogyasztó által tett egyoldalú
kötelezettségvállalást tartalmazó közjegyzői okiratot, vagy
c) a  devizaalapú kölcsönszerződéssel összefüggésben bármilyen zálogjoggal biztosított követelést tartalmazó
közjegyzői okiratot
végrehajtási záradékkal lássa el. A  közjegyzői okirat végrehajtási záradékkal való ellátása csak a  módosított
kölcsönszerződés, illetve az e törvény alapján forintra átváltott követelésnek megfelelően kérhető.
(3) A zálogjog bírósági végrehajtáson kívüli érvényesítése esetén a kielégítési jog csak a módosított kölcsönszerződés
keretei között, illetve az e törvény alapján forintra átváltott követelés erejéig gyakorolható.
(4) Az e törvény alapján módosított fogyasztói kölcsönszerződést az eredeti fogyasztói kölcsönszerződés biztosítékául
szolgáló zálogjog változatlanul biztosítja, a  zálogszerződés és a  bejegyzett zálogjog módosítása a  követelés
pénznemének változása esetén sem szükséges.
(5) Ha a  fogyasztói kölcsönszerződés fedezetéül alapított zálogjog devizaneme eltér az  e  törvény alapján módosított
tartalmú fogyasztói kölcsönszerződés devizanemétől, akkor a  zálogjog összegének forintban meghatározandó
összege megállapítása során a 12. §-ban meghatározott árfolyam alkalmazandó.
4. Devizaalapú kölcsönszerződések forintra átváltáshoz kapcsolódó módosítása 7. § (1) A  pénzügyi intézmény köteles az  1.  § (1)  bekezdés a)  pontja szerinti devizaalapú kölcsönszerződéseinek forintra
átváltáshoz kapcsolódó szerződésmódosítását az ezen alcímben meghatározottaknak megfelelően kezdeményezni.
(2) A  szerződés módosításának napja – ha az  érintett fogyasztó nem él a  13.  §-ban meghatározott lehetőséggel –
a 8. §-ban meghatározott tájékoztatás kézbesítését követő 31. nap.
(3) A  szerződés módosításának hatálya a  2015 novemberében fizetendő összeg esedékességének napjára, de
legkésőbb 2015. december 1-jére visszamenőleg áll be azzal, hogy a forintosításra kerülő összeg
a) a 2015. novemberi esedékességi napot követő,
b) 2015. december 1-jei hatálybalépés esetén a 2015. december 1-jét követő
fennálló tartozásra vonatkozik.
(4) A  devizaalapú kölcsönszerződés biztosítására szolgáló zálogjog, egyéb biztosíték és kezesség fennmarad,
a szerződés e törvény alapján történő módosításához a kezes, és – ha a devizaalapú kölcsönszerződés kötelezettje
és a zálogkötelezett eltérő személy – a zálogkötelezett hozzájárulása nem szükséges.
8. § (1) A  pénzügyi intézmény 2015. december 15-ig köteles a  devizalapú kölcsönszerződések forintra átváltáshoz
kapcsolódó módosított szövegét elkészíteni, valamint a  módosuló rendelkezések szövegét tértivevényes levélben
az érintett főadósnak megküldeni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott levélnek tartalmaznia kell a forintra átváltásról szóló, legalább az 1. mellékletben
meghatározott tartalmi elemeket magában foglaló tájékoztatást is, továbbá
a) a  szerződésmódosítás hiányában a  2015. augusztus 19. napján az  MNB által hivatalosan jegyzett
devizaárfolyam alapján fizetendő esedékes törlesztő részleteket, valamint
b) a szerződésmódosítás hatálybalépésének napjától hátralévő futamidőben esedékes törlesztő részleteket
tartalmazó törlesztési táblázatot.
9. § (1) A  devizaalapú kölcsönszerződések ezen alcím szerinti módosítása az  ügyleti kamat, díj, költség mértéke
tekintetében az érintett fogyasztóra nem lehet hátrányosabb.
(2) Nem tekinthető hátrányosabbnak az ügyleti kamat mértéke, amennyiben a devizaalapú kölcsönszerződés alapján
fennálló, eltérő kamatozású összegekből álló követelés esetén a forintra átváltás utáni tőketartozás vonatkozásában
felszámítandó ügyleti kamat mértéke legfeljebb a  forintra átváltáskor fennálló, eltérő kamatozású tőketartozások
összegével súlyozott kamatláb.
(3) Az  adós, illetve több adós esetén valamennyi adóstárs együttesen kezdeményezheti a  pénzügyi intézménynél
a szerződés futamidejének rövidítését a magasabb törlesztő részlet vállalása mellett.
10. § (1) A  fix kamatozású devizaalapú kölcsönszerződések módosított szövegét fix kamatozásúként, a  referenciakamatlábhoz kötött devizaalapú kölcsönszerződések módosított szövegét forint alapú referencia-kamatozásúként,
a  kamatperiódusonként rögzített hitelkamatozású devizaalapú kölcsönszerződések módosított szövegét
kamatperiódusonként rögzített hitelkamatozásúként kell elkészíteni.
(2) A  referencia-kamatlábhoz kötött devizaalapú kölcsönszerződések esetén a  módosított forint alapú referenciakamatlábat, valamint a kamatfelár-változtatási mutatót úgy kell meghatározni, hogy az tartalmilag – így különösen
az  alapul szolgáló kamatláb futamidejét tekintve – megfeleljen a  szerződésmódosítást megelőzően alkalmazott
referencia-kamatlábnak, valamint kamatfelár-változtatási mutatónak. Ha a  módosított referencia-kamatláb
a módosítás hatálybalépésének napján magasabb, mint a szerződésmódosítást megelőzően alkalmazott referenciakamatláb, akkor a különbözetet a kamatfelár terhére kell érvényesíteni.
(3) A  kamatperiódusonként rögzített hitelkamatozású devizaalapú kölcsönszerződések esetén a  kamatváltoztatási
mutatót úgy kell meghatározni, hogy az tartalmilag megfeleljen az eredeti kamatváltoztatási mutatónak.
(4) Az a díj, jutalék és költség, amelyet a devizaalapú kölcsönszerződés az e  törvény hatálybalépése előtt érvényesen
tartalmazott, a szerződés része marad.
11. § (1) A  devizaalapú kölcsönszerződések módosított szövegét a  pénzügyi intézmény egyenlő összegű (annuitásos)
törlesztő részletű kölcsönszerződésként készíti el, amely nem érinti a  pénzügyi intézmény által adott átmeneti
fizetési könnyítés hatályát.
(2) Az  egyenlő összegű (annuitásos) törlesztőrészlet meghatározásakor a  tőketartozásba a  késedelmes követelésrészt
(tőke, kamat, késedelmi kamat, díj) és a már megszolgált, de még nem esedékes követeléseket is bele kell számítani
oly módon, hogy a szerződésmódosítás 7. § (3) bekezdése szerinti hatálybalépésekor már forintban nyilvántartott
követelésrész forint összege és a  szerződésmódosítás 7.  § (3)  bekezdése szerinti hatálybalépésekor devizában
nyilvántartott késedelmes követelésrész 12.  § (1)  bekezdés szerinti devizaárfolyammal forintra átváltott összege
növeli a forintra átváltáskor meghatározott induló tőketartozás összegét.
(3) A  pénzügyi intézmény az  (1)  bekezdésben meghatározott kölcsönszerződés módosított szövegét – ideértve
a  futamidő esetlegesen szükséges hosszabbítását is – úgy állapítja meg, hogy a  módosított szerződés alapján
2015 decemberétől fizetendő első törlesztő részlet
a) kizárólag akkor lehet több, mint a  2015. december 1. napját megelőző három hónapban fizetendő összeg
– ide nem értve az eseti jellegű szolgáltatások miatt felszámítandó összeget – számtani átlagának 115%-a, ha
a  devizaalapú kölcsönszerződés módosítást követő teljes futamideje – a  szerződéskötéstől számítva – eléri
a 12 évet, valamint
b) nem lehet több, mint a  2015. december 1. napját megelőző három hónapban fizetendő összeg – ide nem
értve az eseti jellegű szolgáltatások miatt felszámítandó összeget – számtani átlagának 125%-a,
ide nem értve azt, amennyiben a fogyasztó a 9. § (3) bekezdése alapján kéri a szerződése futamidejének rövidítését.
 (4) A  (3)  bekezdés alkalmazásában a  három hónapban fizetendő összeg számtani átlagának meghatározásakor
az átmeneti fizetési könnyítés hatását figyelmen kívül kell hagyni.
 (5) Amennyiben a  2015. december 1. napját megelőző három hónapban a  törlesztőrészlet forinttól eltérő
devizanemben fizetendő, a  (3)  bekezdés szerinti számításhoz a  törlesztőrészlet forintban meghatározott összegét
a 12. § (1) bekezdés szerinti devizaárfolyamon kell megállapítani.
12. § (1) A  forintra átváltásnál alkalmazott árfolyam a  2015. augusztus 19. napján az  MNB által hivatalosan jegyzett
devizaárfolyam.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti devizaárfolyam magasabb, mint az Fttv. 10. §-a szerinti devizaárfolyam, akkor a pénzügyi
intézmény a  fogyasztóval szemben elengedi a  kölcsönszerződésből eredő követelésének a  devizaárfolyam
különbözetére eső részét.
(3) A  követelés elengedésének kiszámításakor a  követelés összegében nem kell figyelembe venni a  már lejárt
esedékességű vagy már forintra átváltást megelőzően forintban nyilvántartott részt.
(4) A  fogyasztó (2)  bekezdés szerinti tartozása csökkentésének, valamint csökkentésre eső kamat- és kamatjellegű
kiadásainak 50%-át a  pénzügyi intézmény viseli, 50%-át az  állam – külön törvényben meghatározott
módon – átvállalja.
(5) A  pénzügyi intézmény a  (2)  bekezdés szerinti követelés elengedés mértékét a  fogyasztóval szemben utóbb nem
jogosult érvényesíteni, kivéve, ha a  fogyasztó a  13.  § szerint kezdeményezte a  devizaalapú kölcsönszerződése
forintosításának mellőzését.
13. § (1) Az  érintett fogyasztó a  devizalapú kölcsönszerződések forintra átváltott, módosított szövegének kézbesítését
követő 30 napon belül
a) igazolható módon írásban nyilatkozhat arról, hogy a szerződés módosítását nem fogadja el vagy
b) jogosult a szerződést díj-, költség- és jutalékmentesen igazolható módon, írásban felmondani.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti nyilatkozatok postai úton történő megküldése esetén az  ajánlat elutasításának vagy
a felmondás időpontjának a könyvelt küldemény postára adásának időpontját kell tekinteni.
(3) A fogyasztó (1) bekezdés a) pontja szerinti jognyilatkozatának egyértelműen tartalmaznia kell azt, hogy a szerződés
módosításához nem járul hozzá. A  fogyasztó a  pénzügyi intézmény ajánlatának elutasításával vagy elfogadásával
kapcsolatban jogfenntartással nem élhet.
(4) A  fogyasztó (1)  bekezdés szerinti jognyilatkozatát vagy annak elmaradását az  általa esetlegesen megtett
jogfenntartó nyilatkozat figyelmen kívül hagyásával kell értelmezni.
(5) Ha a fogyasztó határidőben nem élt az (1) bekezdésben foglaltakkal, úgy kell tekinteni, hogy a pénzügyi intézmény
által megküldött, e  törvény rendelkezéseinek megfelelő szerződésmódosításra vonatkozó ajánlatot teljes körűen
elfogadta, és a szerződés közös megegyezéssel módosult.
(6) Az  (1)  bekezdésben meghatározott nyilatkozatok megtételére adóstársak együttes, egybehangzó nyilatkozatával
van mód.
(7) A szerződés felmondása esetén a fogyasztó fennálló kötelezettségei a forintra váltást megelőző eredeti szerződési
feltételeknek megfelelően egy összegben esedékessé válnak, amelyet legkésőbb a  szerződés szerinti rendes
felmondási idő utolsó napjáig – rendes felmondási idő kikötésének hiányában 30 napon belül – köteles teljesíteni.
(8) Ha a  fogyasztó a  szerződés egyedüli kötelezettje, és a  fogyasztó halála miatt hagyatéki eljárás van folyamatban,
a szerződésből eredő tartozás forintra átváltása a  jogosult hozzájárulása nélkül megtörténik azzal, hogy az örökös
a hagyatéki eljárás jogerős befejezését követő 30 napon belül nyilatkozhat arról, hogy a szerződés módosítását nem
fogadja el.
14. § Az ezen alcím szerinti szerződésmódosítással – ideértve a fogyasztó 9. § (3) bekezdése szerinti kezdeményezését is,
ha arra a kölcsönszerződése módosított szövegének kézbesítését követő 60 napon belül kerül sor – összefüggésben
a  pénzügyi intézmény a  fogyasztóval szemben díjat, költséget, jutalékot vagy más fizetési kötelezettséget nem
számíthat fel.
5. A már felmondott devizaalapú kölcsönszerződésekből eredő követelésre vonatkozó rendelkezések
15. § (1) A  már felmondott devizaalapú kölcsönszerződésből eredő, devizában nyilvántartott követelést a  pénzügyi
intézmény az  ezen alcímben meghatározottak szerint, a  12.  § (1)  bekezdésében rögzített árfolyamon
forintkövetelésre váltja át.
(2) A követelés forintra átváltásának napja – ha az érintett fogyasztó nem él a 18. § (3) bekezdésében meghatározott
lehetőséggel – a 18. § (1) bekezdésében meghatározott tájékoztatás kézbesítését követő 31. nap.
(3) A követelés forintra átváltásának hatálya 2016. január 1. napjára visszamenőleg áll be.
16. § (1) Ha a követelés 15. § (1) bekezdés szerinti forintra átváltásánál alkalmazott devizaárfolyam magasabb, mint az Fttv.
10.  §-a szerinti devizaárfolyam, akkor a  pénzügyi intézmény a  fogyasztóval szemben elengedi a  követelésének
a devizaárfolyam különbözetére eső részét.
(2) A  fogyasztó (1)  bekezdés szerinti tartozása csökkentésének 50%-át a  pénzügyi intézmény viseli, 50%-át az  állam
– külön törvényben meghatározott módon – átvállalja.
(3) A  pénzügyi intézmény az  (1)  bekezdés szerinti elengedés mértékét a  fogyasztóval szemben utóbb nem jogosult
érvényesíteni, kivéve, ha a  fogyasztó a  18.  § (3)  bekezdése szerint kezdeményezte a  forintkövetelésre történő
átváltás mellőzését.
17. § (1) A végrehajtást kérőnek a követelés forintra átváltásra vonatkozó tájékoztatás főadós részére történő megküldését
követő 60 napon belül a  végrehajtó – ha a  végrehajtható okirat a  végrehajtónak nem került megküldésre,
a  végrehajtást elrendelő bíróság, közjegyző – részére be kell jelentenie a  követelés forintra átváltását és annak
forintban meghatározott összegét.
(2) Ha a devizában nyilvántartott követelés tekintetében a végrehajtható okirat kiállítása még nem történt meg, akkor
a  végrehajtást kérő köteles a  követelés forintra váltott eredményének megfelelő módosított végrehajtható okirat
kiállítása iránti kérelmet előterjeszteni. Ha a végrehajtható okirat kiállítása már megtörtént, de annak a végrehajtó
részére való megküldésére még nem került sor, akkor a  végrehajtást elrendelő bíróság, közjegyző a  végrehajtást
kérő bejelentését a végrehajtható okirat mellékleteként a végrehajtónak megküldi.
18. § (1) A  pénzügyi intézmény 2016. január 31-ig köteles a  követelés forintra átváltásáról a  főadós részére tértivevényes
levélben tájékoztatást küldeni.
(2) Az  (1)  bekezdésben meghatározott tájékoztatásnak legalább a  2.  mellékletben meghatározott tartalmi elemeket
tartalmaznia kell.
(3) Az érintett főadós az (1) bekezdés szerinti tájékoztatás kézbesítését követő 30 napon belül írásban kezdeményezheti
a  követelés forintkövetelésre történő átváltásának mellőzését, ennek hiányában úgy kell tekinteni, hogy azt
tudomásul vette.
19. § A pénzügyi intézmény a  már felmondott, fogyasztóval kötött devizaalapú kölcsönszerződésből eredő
követeléseire saját döntése alapján adandó részletfizetésre vagy egyéb kedvezmény nyújtására vonatkozó ajánlat
részletszabályait 2016. január 1-ig belső szabályzatban rögzíti.
6. Ügyfélvédelem 20. § (1) Ha a fogyasztó
a) a  pénzügyi intézménytől határidőben nem kapta meg az  e  törvény szerinti szerződésmódosításról vagy
forintkövetelésre átváltásról szóló, valamint az azzal összefüggő dokumentumokat, vagy
b) vitatja a  devizaalapú kölcsönszerződésből eredő követelés forintra történő átváltása számítását,
a  kamat számítását vagy az  új törlesztő részleteket tartalmazó táblázatban foglalt adatok és számítások
megfelelőségét,
panaszt kizárólag írásban terjeszthet elő a pénzügyi intézmény felé.
 (2) Az  (1)  bekezdés szerinti, valamint az  ahhoz kapcsolódó, forintra átváltással összefüggésben előterjesztett egyéb
tárgyú panaszt a pénzügyi intézmény az annak beérkezését követő 60 napon belül köteles megválaszolni.
21. § A Felügyelet az  MNB törvény 29. alcíme szerinti – hivatalból megindítható – fogyasztóvédelmi ellenőrzési eljárás
keretében vizsgálja, hogy a pénzügyi intézmények az e törvényben foglaltaknak megfelelően jártak-e el.
7. Záró rendelkezések 22. § Ez a törvény a kihirdetését követő 3. napon lép hatályba.
23. § (1) A  pénzügyi intézmény az  e  törvény hatálybalépését követően az  e  törvény hatálya alá tartozó devizaalapú
kölcsönszerződések forintban meghatározott esedékes törlesztőrészletét a  (3)  bekezdésben meghatározott
elszámolással a  12.  § (1)  bekezdése szerinti devizaárfolyam alkalmazásával állapítja meg, kivéve, ha a  fogyasztó
a 13. § szerint kezdeményezte a devizaalapú kölcsönszerződése forintosításának mellőzését.
(2) A  pénzügyi intézmény a  2015. december 1. napját követően – az  e  törvény szerinti szerződésmódosítás alapján
fizetendő törlesztőrészlet első alkalommal történő teljesüléséig is – az  e  törvény hatálya alá tartozó devizaalapú
kölcsönszerződések forintban meghatározott esedékes törlesztőrészletét a  12.  § (1)  bekezdése és az  Fttv. 10.  §-a
szerinti devizaárfolyam közül az  alacsonyabb devizaárfolyam alkalmazásával állapítja meg kivéve, ha a  fogyasztó
a 13. § szerint kezdeményezte a devizaalapú kölcsönszerződése forintosításának mellőzését.
(3) Az  (1) és (2)  bekezdésben meghatározott árfolyam és a  módosítással érintett szerződés szerint alkalmazható
árfolyam eltéréséből eredő különbséget a pénzügyi intézmény a fogyasztóval legkésőbb a szerződés módosításától
számított 60 napon belül, a  legközelebb esedékes második törlesztőrészlet terhére vagy javára számolja el.
Amennyiben az (1) és a (2) bekezdésekben meghatározott árfolyam és a módosított szerződés szerint alkalmazható
árfolyam eltér, és ebből következően fogyasztói túlfizetés keletkezik, és a kölcsönszerződés a szerződés módosítása
következtében megszűnik, a túlfizetés összegét a pénzügyi intézmény
a) ha a fogyasztó fizetési számlájának számát ismeri, haladéktalanul átutalja a fogyasztó fizetési számlájára,
b) ha a  fogyasztó fizetési számlájának számát nem ismeri, akkor a  fogyasztót haladéktalanul tájékoztatja arról,
hogy a  fizetési számlája számának bejelentését követően a  túlfizetés összegét fizetési számlájára átutalja,
és arról, hogy ilyen bejelentés hiányában az  összeget a  fogyasztó a  pénzügyi intézménynél készpénzben
felveheti.
(4) A  Khrtv. 15.  § (6)  bekezdésében foglalt, e  törvénnyel összefüggő adatszolgáltatási kötelezettségének
a  referenciaadat-szolgáltató akként tesz eleget, hogy a  természetes személyt az  adatátadás megtörténtéről a  8.  §
(1)  bekezdésében foglalt szerződésmódosítással, illetve a  18.  § (1)  bekezdésében foglalt követelés forintosításáról
szóló tájékoztatással egyidejűleg értesíti.
24. § (1) A  pénzügyi intézmény az  e  törvény hatálya alá tartozó devizaalapú kölcsönszerződés alapján nyilvántartott
követelés forintra átváltását az érintett fogyasztóval szemben a 7. § (3) bekezdése szerint teljesíti azzal, hogy annak
hatásait a  fogyasztóra vonatkozó belső nyilvántartásaiban, valamint a  számviteli nyilvántartásaiban 2016. február
15-ig vezeti át, illetve rögzíti.
(2) A  pénzügyi intézmény az  e  törvény hatálya alá tartozó már felmondott devizaalapú kölcsönszerződésből eredő
követelés forintra átváltását az  érintett fogyasztóval szemben 2016. január 1. napjával teljesíti azzal, hogy annak
hatásait a  fogyasztóra vonatkozó belső nyilvántartásaiban, valamint a  számviteli nyilvántartásaiban 2016. március
15-ig vezeti át, illetve rögzíti.
25. § Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 17. § (1) bekezdése a következő zs) ponttal egészül ki:
(Mentes az ajándékozási illeték alól:)
„zs) az  egyes fogyasztói kölcsönszerződésekből eredő követelések forintra átváltásával kapcsolatos kérdések
rendezéséről szóló törvény rendelkezéseinek végrehajtásával összefüggésben megszűnt kötelezettség.”
26. § A személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény (a  továbbiakban: Szja tv.) 1. számú melléklete
a 3. melléklet szerint módosul.
27. § A társasági adóról és az osztalékadóról szóló 1996. évi LXXXI. törvény 29/C. §-a helyébe a következő rendelkezés lép:
„29/C. § (1) Az egyes fogyasztói kölcsönszerződésekből eredő követelések forintra átváltásával kapcsolatos kérdések
rendezéséről szóló 2015. évi CXLV. törvény (a  továbbiakban e  §-ban: 2015. évi CXLV. törvény) 12.  § (2)  bekezdése
és 16.  §-a alapján az  adózó által elengedett, fogyasztóval közölt tartozás 50 százaléka (a  továbbiakban e  §-ban:
elengedési kedvezmény összege) csökkenti az adózó által a 2016-ban kezdődő adóévére fizetendő társasági adót,
pénzügyi szervezetek különadóját, hitelintézeti különadót, pénzügyi tranzakciós illetéket. Az  adózó az  elengedési
kedvezményt a  döntése szerinti megosztásban számolhatja el az  említett adók csökkentéseként (ideértve azt
az esetet is, ha egyetlen adó csökkentéseként számolja el annak teljes összegét). Amennyiben az adózó döntése arra
irányul, hogy az adott adókötelezettséget a lehető legnagyobb mértékben csökkentse, akkor ezt az önellenőrzés és
az adóellenőrzés során is figyelembe veheti.
(2) Ha az elengedési kedvezmény összege több, mint az (1) bekezdés szerint érvényesített csökkentés összege, akkor
különbözetüket az  adózó kapcsolt vállalkozásának minősülő (egy vagy több) pénzügyi intézmény érvényesítheti
a 2016-ban kezdődő adóévére fizetendő társasági adója, pénzügyi szervezetek különadója, hitelintézeti különadó,
pénzügyi tranzakciós illeték megállapításánál. Ha a  különbözetet egynél több kapcsolt vállalkozásnak minősülő
pénzügyi intézmény érvényesíti, akkor ezen adózókat e  jogcímen külön-külön megillető adócsökkentés teljes
összege nem haladhatja meg a  különbözetet. Az  adózó és kapcsolt vállalkozásának minősülő (egy vagy több)
pénzügyi intézmény írásos megállapodásban rögzítik a külön-külön érvényesítendő csökkentés összegét.
(3) Az elengedési kedvezmény összegének azon része, amelyre tekintettel az adózó vagy a kapcsolt vállalkozásának
minősülő pénzügyi intézmény az  (1)–(2)  bekezdés szerinti csökkentést nem alkalmazta, csökkenti a  2016-ban
kezdődő adóévet követő adóévekre az  adózó és a  kapcsolt vállalkozásának minősülő (egy vagy több) pénzügyi
intézmény adókötelezettségét az (1)–(2) bekezdés szerinti módszer alkalmazásával.
(4) Az (1)–(3) bekezdésekkel összefüggő adókötelezettségek teljesítése és azok ellenőrzése érdekében az adózó és
az érintett kapcsolt vállalkozásának minősülő (egy vagy több) pénzügyi intézmény külön nyilvántartást vezet.
(5) Az  (1)  bekezdés szerinti adózó az  adóévi adózás előtti eredményét köteles megnövelni az  elengedési
kedvezményből az (1)–(4) bekezdés szerinti, a társasági adó csökkentéseként elszámolt rész összegével a beszámítás
adóévében.
(6) Az (1)  bekezdés szerint elengedett tartozás teljes összegére annuitásos törlesztési ütemezéssel a  teljes
futamidőre kiszámított, de az  elengedés miatt esedékessé már nem váló kamat- és kamatjellegű bevétel
50 százaléka csökkenti az adózó által a 2016. adóévére fizetendő társasági adót, pénzügyi szervezetek különadóját,
hitelintézeti különadót, pénzügyi tranzakciós illetéket. Az adócsökkentés alapjául szolgáló számított, de az adózás
előtti eredmény javára el nem számolható kamat- és kamatjellegű bevétel megállapításánál a  fogyasztói
tartozásból figyelmen kívül kell hagyni azt a  részt, amely már az elengedés napját megelőző napon 90 napon túl
késedelmes volt. Az e bekezdés szerinti csökkentés összegét úgy kell meghatározni, mintha a fogyasztó elengedés
hiányában a  szerződést az  elengedés napját megelőző napon hatályos szerződési feltételek (ideértve különösen
a kamatlábat) szerint, azonban annuitásos kamatszámítással és a 2015. évi CXLV. törvény 11. § (3) bekezdése alapján
meghatározott futamidővel szerződésszerűen teljesítette volna.
(7) A (6)  bekezdés szerinti adócsökkentésre a  (2)–(4)  bekezdésben foglalt rendelkezések megfelelően irányadók
azzal az  eltéréssel, hogy az  adózó vagy kapcsolt vállalkozásának minősülő pénzügyi intézmény utoljára abban
az adóévben érvényesítheti e csökkentést, amelynek első napja 2018-ban van.
(8) A 2015. évi CXLV. törvény 12.  § (1)  bekezdésének és 16.  §-ának végrehajtása érdekében az  adózó által vagy
a  Magyar Nemzeti Bank partnerkörébe tartozó hitelintézet vagy ernyőbank által a  Magyar Nemzeti Banktól
– az adózó vagy a Magyar Nemzeti Bank partnerkörébe tartozó hitelintézet vagy ernyőbank és a Magyar Nemzeti
Bank között létrejött szerződésben 2015. december 1-ig rögzített feltételekkel – megszerzett deviza árfolyamának
változása miatt az  adózónál keletkező veszteségből (az elengedés adóévének adózás előtti eredménye terhére
elszámolt összegből) az  a  rész, amely annak következménye, hogy a  forintra történő átváltást követően
előálló, az  érintett fogyasztói kölcsönszerződések könyv szerinti értéken számításba vett állománya több mint
2 százaléka tekintetében a  fogyasztó a  törvényben előírt határidőn belül írásban kezdeményezte a  devizaalapú
kölcsönszerződés forintra történő átváltását célzó szerződésmódosítás mellőzését, csökkenti az  adózó által
az (1) bekezdés szerinti adóévre fizetendő társasági adót, pénzügyi szervezetek különadóját, hitelintézeti különadót,
pénzügyi tranzakciós illetéket. Az adózó e csökkentési lehetőséget az említett adók tekintetében a döntése szerinti
megosztásban érvényesítheti, vagy dönthet arról is, hogy teljes összegét egyetlen adó tekintetében számolja el.
Amennyiben az  adózó döntése arra irányul, hogy az  adott adókötelezettséget a  lehető legnagyobb mértékben
csökkentse, akkor ezt az  önellenőrzés és az  adóellenőrzés során is figyelembe veheti. Az  érintett fogyasztók
meghatározásánál az adóstársakat egy fogyasztónak kell tekinteni.
(9) A (8)  bekezdés szerinti adócsökkentésre a  (2)–(5)  bekezdésben foglalt rendelkezések megfelelően irányadók
azzal az  eltéréssel, hogy az  adózó vagy a  kapcsolt vállalkozásának minősülő (egy vagy több) pénzügyi intézmény
utoljára abban az adóévben érvényesítheti e csökkentést, amelynek első napja 2018-ban van.
(10) Az  adózó és a  kapcsolt vállalkozásának minősülő pénzügyi intézmény az  (1)–(9)  bekezdésekben foglalt
rendelkezések szerinti csökkentés adóévi várható összegéről az  állami adóhatóság által e  célra rendszeresített
külön nyomtatványon vagy elektronikus úton legkésőbb az adóév március 31-ig – a bejelentés időpontjában ismert
információk alapján – adatot szolgáltat, azzal, hogy a  pénzügyi szervezetek különadóját, hitelintézeti különadót,
pénzügyi tranzakciós illetéket érintően az  adatszolgáltatásban feltüntetett összeget a  ténylegesen érvényesített
csökkentés összege nem haladhatja meg.
(11) A  2015. évi CXLV. törvény 12.  § (1)  bekezdésének és 16.  §-ának végrehajtása érdekében az  adózó által vagy
a  Magyar Nemzeti Bank partnerkörébe tartozó hitelintézet vagy ernyőbank által a  Magyar Nemzeti Banktól –
az  adózó vagy a  Magyar Nemzeti Bank partnerkörébe tartozó hitelintézet vagy ernyőbank és a  Magyar Nemzeti
Bank között létrejött szerződésben 2015. december 1-ig rögzített feltételekkel – megszerzett deviza árfolyamának
változása miatt az  adózónál keletkező nyereségből (az elengedés adóévének adózás előtti eredménye javára
elszámolt összegből) azt a  részt, amely annak következménye, hogy a  forintra történő átváltást követően
előálló, az  érintett fogyasztói kölcsönszerződések könyv szerinti értéken számításba vett állománya több mint
2 százaléka tekintetében a  fogyasztó a  törvényben előírt határidőn belül írásban kezdeményezte a  devizaalapú
kölcsönszerződés forintra történő átváltását célzó szerződésmódosítás mellőzését, az  adózó az  (1)  bekezdés
szerinti adóévben a fizetendő pénzügyi tranzakciós illetéket növelő összegként megállapítja, valamint a fogyasztói
visszajelzés törvényben előírt határidejét követő   hónapra benyújtott pénzügyi tranzakciós illeték bevallásában
bevallja, és a bevallás benyújtásának határidejéig megfizeti.
(12) A 2. § (2) bekezdés g) pontjában meghatározott adózó a 2000. december 31-ig megkötött tartós adományozási
szerződés alapján adott adományra vonatkozóan e  törvény 2000. december 31-én hatályos rendelkezéseit
alkalmazza.
(13) Az adózó a 2000. december 31-ig (a 2000. december 31-én előtársaságként működő adózó az első adóévében)
keletkezett negatív adóalapra a 17. § 2000. december 31-én hatályos rendelkezéseit alkalmazza, figyelemmel a 29. §
(2) bekezdésére is.”
28. § A Kúriának a  pénzügyi intézmények fogyasztói kölcsönszerződéseire vonatkozó jogegységi határozatával
kapcsolatos egyes kérdések rendezéséről szóló 2014. évi XXXVIII. törvényben rögzített elszámolás szabályairól és
egyes egyéb rendelkezésekről szóló 2014. évi XL. törvény 16. alcíme a következő 37/A. §-sal egészül ki:
„37/A.  § (1) Az  érvénytelenség jogkövetkezményeinek levonása során a  felek fizetési kötelezettségét a  bíróság
– a 38. § (6) bekezdés szerinti felülvizsgált elszámolás adatainak alapul vételével – az e törvényben meghatározott
elszámolási szabályok alkalmazásával állapítja meg.
(2) Az  elszámolás fordulónapját követően a  határozathozatalig terjedő időszakban teljesített törlesztést az  erre
irányadó szabályok szerint a fogyasztó javára kell elszámolni.”
29. § Az Fttv. a következő 6/A. alcímmel és 15/A. §-sal egészül ki:
„6/A. A szerződés érvénytelensége (részleges érvénytelensége) iránti perekben alkalmazandó szabályok
15/A.  § (1) A  fogyasztói kölcsönszerződés érvénytelenségének (részleges érvénytelenségének) megállapítása,
illetve az érvénytelenség jogkövetkezményeinek levonása iránt indult és folyamatban lévő perekben e törvénynek
a forintra váltást megállapító szabályait a fogyasztónak az elszámolási törvény alapján teljesített elszámolás szerint
meghatározott, deviza vagy devizaalapú fogyasztói kölcsönszerződésből eredő tartozásának összegére is alkalmazni
kell.
(2) A  fogyasztónak az  elszámolás fordulónapján forintban megállapított tartozását a  határozathozatalig terjedő
időszakban a fogyasztó által teljesített törlesztés összege csökkenti.
(3) A  fogyasztói kölcsönszerződés érvényessé nyilvánítása esetén a  feleknek az  elszámolási törvény alapján
teljesített elszámolás eredményeként meghatározott szerződéses jogait és kötelezettségeit e  törvény szabályai
alapján kell megállapítani.”
30. § E törvény tervezetének a  nemzeti hatóságoknak az  Európai Központi Bankkal a  jogszabálytervezetekről folytatott
konzultációjáról szóló, 1998. június 29-i 98/415/EK tanácsi határozat 2.  cikk (1)  bekezdése szerinti előzetes
bejelentése megtörtént.
Áder János s. k., Kövér László s. k.,
 köztársasági elnök az Országgyűlés elnöke


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
115/2012. (V. 2.) KE határozata kitüntetés adományozásáról.
A Magyarország Köztársasági Elnökének Érdemérme és Magyarország Köztársasági Elnökének Díszoklevele Éremmel kitüntetések
alapításáról szóló 23/2012. (I.16.) KE határozat 3. pontjában foglaltak alapján
az Oroszország területén lévő magyar hadisírok ápolásában, emlékművek létrehozásában, a hadifogoly- és
munkatáborokban elhunytak felkutatásában és emlékük megőrzésében lelkiismeretesen és fáradhatatlanul végzett
munkája elismeréseként
Evgeny Pilyaev, az Oroszországi Föderáció „Vojennije Memoriali” Katonai Emlékmegőrző Nemzetközi Együttműködési
Társaság vezérigazgatója részére a
MAGYARORSZÁG KÖZTÁRSASÁGI ELNÖKÉNEK DÍSZOKLEVELE ÉREMMEL kitüntetést adományozom. Budapest, 2012. március 22.
Schmitt Pál s. k.,
köztársasági elnök


text:
344/2011. (XII. 29.) Korm. rendelete a befektetési alapkezelőre vonatkozó szervezeti, összeférhetetlenségi, üzletviteli és kockázatkezelési követelményekről.
A Kormány a befektetési alapkezelőkről és a kollektív befektetési formákról szóló 2011. évi CXCIII. törvény 152. § (1) bekezdés a) pontjában,
a 33. § tekintetében a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 178. § (1) bekezdés b) pontjában,
a 34. § tekintetében a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 178. § (1) bekezdés g) pontjában
kapott felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket
rendeli el: ELSŐ RÉSZ
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK I. FEJEZET
A RENDELET HATÁLYA
1. § (1) E rendelet hatálya kiterjed a befektetési alapkezelőkről és a kollektív befektetési formákról szóló 2011. évi
CXCIII. törvény (a továbbiakban: Batv.) hatálya alá tartozó befektetési alapkezelőre.
II. FEJEZET
ÉRTELMEZŐ RENDELKEZÉSEK 2. § E rendelet alkalmazásában
1. kockáztatott érték módszer: a kereskedési könyvben nyilvántartott pozíciók, kockázatvállalások, a devizaárfolyam
kockázat és nagykockázatok fedezetéhez szükséges tőkekövetelmény megállapításának szabályairól és a
kereskedési könyv vezetésének részletes szabályairól szóló 244/2000. (XII. 24.) Korm. rendeletben meghatározott
fogalom; 2. likviditási kockázat: annak a kockázata, hogy a kollektív befektetési forma portfóliójának valamely pozíciója nem
adható el, számolható fel vagy zárható le korlátozott költséggel megfelelően rövid időhatáron belül, és ezáltal
sérül a kollektív befektetési forma azon képessége, hogy bármely időpontban megfeleljen a Batv. 86. §
(1) bekezdésének; 3. működési kockázat: a kollektív befektetési formát érő olyan veszteség kockázata, amely a nem megfelelő belső
folyamatokból, illetve a befektetési alapkezelőnek az emberi erőforrásokkal és a rendszerekkel kapcsolatos
hibáiból ered, vagy azt külső események okozzák, ideértve a jogi és dokumentációs kockázatokat és a kollektív
befektetési forma nevében működtetett kereskedési, elszámolási és értékelési eljárásokból származó
kockázatokat; 4. partnerkockázat: a kollektív befektetési formát érő olyan veszteség kockázata, amely abból ered, hogy az
ügyletben részt vevő másik fél nem teljesíti a kötelezettségeit, azt megelőzően, hogy az ügylet pénzforgalmát
véglegesen elszámolnák; 5. piaci kockázat: a kollektív befektetési formát érő olyan veszteség kockázata, amely a kollektív befektetési forma
portfóliójában lévő pozíciók piaci értékének a piaci változók – például a kamatlábak, a valutaárfolyamok, az
értékpapírok és az áruk ára vagy a kibocsátó hitelképessége – változásából származó fluktuációjából ered.
MÁSODIK RÉSZ
IGAZGATÁSI ELJÁRÁSOK, KONTROLLMECHANIZMUSOK ÉS ÖSSZEFÉRHETETLENSÉG III. FEJEZET
ÁLTALÁNOS ALAPELVEK
1. Az eljárásokra és a szervezetre vonatkozó általános követelmények
3. § A befektetési alapkezelő olyan üzletmenet-folytonossági politikát fogad el, amely a befektetési alapkezelő által
alkalmazott rendszerek és eljárások megszakadása esetén biztosítja a lényeges adatok és funkciók megőrzését,
a szolgáltatások és tevékenységek fenntartását, vagy amennyiben ez nem lehetséges, lehetővé teszi az adatok és
funkciók mielőbbi helyreállítását, a szolgáltatások és tevékenységek mielőbbi újraindítását.
2. Erőforrások 4. § A befektetési alapkezelő – üzleti tevékenységének jellegével, nagyságrendjével és összetettségével összhangban –
a) gondoskodik a szükséges képzettséggel, tudással és szakértelemmel rendelkező személyzet alkalmazásáról,
b) biztosítja azon erőforrások és szakértelem rendelkezésre állását, amely harmadik személlyel kötött kiszervezésre
irányuló szerződés alapján végzett tevékenységek és a kapcsolódó kockázatok hatékony nyomon követéséhez
szükséges, c) biztosítja, hogy amennyiben az érintett személyek több feladatot látnak el, ez ne akadályozza az adott feladatok
megbízható, becsületes és a szakmai elvárásoknak megfelelő ellátását.
3. Számviteli eljárások 5. § (1) A Batv. 20. § (2) bekezdés a) pont szerinti számviteli eljárásoknak lehetővé kell tenniük, hogy a kollektív befektetési
forma eszközei és kötelezettségei mindenkor azonosíthatók legyenek. Az egyes részalapok tekintetében elkülönített
számlákat kell fenntartani. (2) Az ÁÉKBV-alapkezelő olyan számviteli politikát és eljárásokat fogad el és alkalmaz, amely összhangban van az általa
kezelt ÁÉKBV székhely országának számviteli szabályaival annak érdekében, hogy az egyes ÁÉKBV-k nettó
eszközértéke az alkalmazandó számviteli szabályok alapján megfelelő módon kiszámítható legyen, valamint a jegyzési
és visszavásárlási megbízások megfelelően teljesíthetők legyenek. (3) Az ÁÉKBV-alapkezelő az ÁÉKBV eszközeinek és kötelezettségeinek megfelelő és pontos értékelése érdekében az
ÁÉKBV székhely országának nemzeti szabályait veszi figyelembe. IV. FEJEZET
BELSŐ KONTROLL MECHANIZMUSOK
4. A felső vezetés általi kontroll és a felügyeleti funkció
6. § (1) A befektetési alapkezelő vezetését ellátó, a Batv. 8. § (1) bekezdésben meghatározott személyek (a továbbiakban: felső
vezetés) és a felügyelőbizottság felelősek az e rendeletben és az egyéb jogszabályokban foglaltaknak való
megfelelésért. (2) A felső vezetés felelős a) a befektetési alapkezelő által kezelt kollektív befektetési forma – a tájékoztatójában vagy létesítő okiratában
meghatározott – befektetési politikájának végrehajtásáért, b) a befektetési alapkezelő által kezelt kollektív befektetési forma befektetési stratégiájának jóváhagyásáért,
c) annak biztosításáért, hogy a befektetési alapkezelő – szervezetén belül vagy harmadik személlyel kötött
kiszervezésre irányuló szerződés alapján – állandó és hatékony megfelelőségi funkcióval rendelkezzen,
d) a befektetési alapkezelő által kezelt kollektív befektetési forma befektetési politikájának végrehajtásáért és
rendszeres időközönkénti ellenőrzéséért, a kockázati korlátok betartásáért abban az esetben is, ha a
kockázatkezelési funkciót harmadik személlyel kiszervezésre irányuló szerződés alapján látják el,
e) a befektetési alapkezelő által kezelt kollektív befektetési forma befektetési döntéseire vonatkozó belső eljárások
megfelelőségének jóváhagyásáért és rendszeres időközönkénti felülvizsgálatáért, f) a befektetési alapkezelő által kezelt kollektív befektetési forma kockázatkezelési politikájának és az e politika
végrehajtását szolgáló intézkedések, folyamatok és technikák – ideértve a kockázati korlátok rendszerét is –
jóváhagyásáért és rendszeres időközönkénti felülvizsgálatáért. (3) A felső vezetés és a felügyelőbizottság az e rendeletben foglalt kötelezettségeknek való megfelelés érdekében
elfogadott politikák, intézkedések és eljárások hatékonyságát rendszeres időközönként felülvizsgálja, értékeli és az
esetleges hiányosságok megszüntetése érdekében a szükséges intézkedéseket megteszi.
(4) A felső vezetés legalább évente egyszer írásos beszámolót kap
a) a jogszabályoknak való megfelelőség, a belső ellenőrzés és a kockázatkezelés kérdéseiről, amely tartalmazza az
esetleges hiányosságok megszüntetése érdekében megtett intézkedéseket is, b) a befektetési stratégiák végrehajtásáról és a (2) bekezdésben említett befektetési döntések meghozatalára
vonatkozó belső eljárásokról. 5. Állandó megfelelőségi funkció 7. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő – üzleti tevékenységének jellegével, nagyságrendjével és összetettségével összhangban –
megfelelő politikát és eljárást fogad el, valósít meg és tart fenn annak érdekében, hogy
a) feltárja az e rendeletben és a Batv.-ben foglalt kötelezettségek teljesítésének mulasztási kockázatát,
b) minimalizálja az ilyen kockázatok felmerülését, c) lehetővé tegye a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyelete (a továbbiakban: Felügyelet) számára a
jogszabályokban meghatározott hatásköreinek hatékony gyakorlását. (2) Az ÁÉKBV-alapkezelő a jogszabályoknak való megfelelésért és a szabályzatokban foglaltaknak a jogszabályi
rendelkezésekkel való összhangjáért felelős vezetőt (a továbbiakban: megfelelési vezetőt) nevez ki, aki
a) független az ÁÉKBV-alapkezelő más tevékenységét irányító vezetőjétől, vele sem alá- vagy fölérendeltségi, sem
más módon utasítási viszonyban nem áll, b) rendelkezik a tevékenysége végzéséhez szükséges felhatalmazással, erőforrásokkal, a feladatellátásban
közreműködő szakértőkkel és a tevékenysége elvégzéséhez szükséges információkhoz való hozzáféréssel, és
c) legalább évente egyszer jelentést készít a felső vezetés részére a jogszabályokban és szabályzatokban
foglaltaknak való megfelelésről, amely tartalmazza az esetleges hiányosságok megszüntetése érdekében
megtett intézkedéseket is. (3) Az ÁÉKBV-alapkezelő megfelelési vezetőjének irányítása alá tartozó alkalmazottai
a) nem vehetnek részt annak a befektetési alapkezelési tevékenységnek a végzésében, amelynek a vizsgálatát
végzik, és b) díjazásukat olyan módon kell megállapítani, hogy az semmilyen módon ne befolyásolhassa objektivitásukat.
(4) Nem kell a (3) bekezdés a) vagy b) pontjában foglaltakat alkalmazni abban az esetben, ha az ÁÉKBV-alapkezelő
számára ez üzleti tevékenységének jellege, nagyságrendje és összetettsége figyelembevételével aránytalan terhet
jelentene, és az ÁÉKBV-alapkezelő hitelt érdemlően igazolja, hogy mindez nem befolyásolja hátrányosan a
jogszabályokban és szabályzatokban foglaltaknak való megfelelést. 6. Állandó belső ellenőrzési funkció
8. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő – amennyiben üzleti tevékenységének jellege, nagyságrendje és összetettsége indokolttá teszi
és azzal arányos – a többi szervezeti egységétől független belső ellenőrzési szervezeti egységet alakít ki, amely
a) ellenőrzési tervet dolgoz ki és valósít meg az ÁÉKBV-alapkezelő irányítási és ellenőrzési rendszerei és eljárási
szabályai célszerűségének és eredményességének vizsgálata és értékelése érdekében,
b) ajánlásokat fogalmaz meg az a) pontban meghatározott vizsgálat eredményének megfelelően,
c) ellenőrzi a b) pont szerinti ajánlásban foglaltak megvalósítását,
d) legalább évente egyszer jelentést készít a felső vezetés részére a belső ellenőrzés tevékenységéről, amely
tartalmazza az esetleges hiányosságok megszüntetése érdekében megtett intézkedéseket is.
(2) Az (1) bekezdés szerinti arányossági követelmény az üzleti tevékenység nagyságrendje és a független belső
ellenőrzési szervezeti egység kialakításának, fenntartásának költségei vonatkozásában értelmezendő.
7. Állandó kockázatkezelési funkció 9. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő – amennyiben üzleti tevékenységének és az általa kezelt kollektív befektetési formáknak a
jellege, nagyságrendje és összetettsége indokolttá teszi és azzal arányos – a többi szervezeti egységétől független
kockázatkezelési szervezeti egységet alakít ki. A kockázatkezelési tevékenység független végzése érdekében az
ÁÉKBV-alapkezelő szükség esetén igazolja, hogy megfelelő intézkedéseket fogadott el az összeférhetetlenség
elkerülésére. (2) A kockázatkezelési szervezeti egység a) végrehajtja a 22. § szerinti kockázatkezelési politikát és eljárásokat,
b) biztosítja az ÁÉKBV-alapkezelő által kezelt ÁÉKBV-k kockázati korlátaira vonatkozó rendszernek való megfelelést,
ideértve az átfogó kockázatra és a partnerkockázatára vonatkozó jogszabályi korlátokat, a 25–27. §-sal
összhangban; c) tanácsokat ad az igazgatóság részére az ÁÉKBV-alapkezelő által kezelt ÁÉKBV-k kockázati profiljának
azonosításával kapcsolatban; d) rendszeres időközönként jelentést készít az igazgatóság és a felügyelő bizottság részére
da) az ÁÉKBV-alapkezelő által kezelt minden egyes ÁÉKBV aktuális kockázati szintjének az adott ÁÉKBV-re
megállapított kockázati profillal való összhangjáról, db) az ÁÉKBV-alapkezelő által kezelt minden egyes ÁÉKBV releváns kockázati korlátrendszerének való
megfeleléséről, dc) a kockázatkezelési folyamat megfelelőségéről és eredményességéről, ideértve annak megjelölését, hogy
az esetleges hiányosságok orvoslására megtették-e az indokolt lépéseket;
e) rendszeres időközönként jelentést készít a felső vezetés részére az ÁÉKBV-alapkezelő által kezelt minden egyes
ÁÉKBV-re vonatkozó aktuális kockázati szintről, valamint a kockázati korlátok tényleges vagy előre látható
megsértéséről, annak érdekében, hogy azonnali és megfelelő lépéseket lehessen tenni;
f) felülvizsgálja és támogatja a 28. §-ban említett tőzsdén kívüli származtatott eszközök értékelésére szolgáló
intézkedéseket és eljárásokat. (3) A kockázatkezelési szervezeti egység rendelkezik a tevékenysége végzéséhez szükséges felhatalmazással és a
(2) bekezdésben megjelölt feladatok elvégzéséhez szükséges információkhoz való hozzáféréssel.
(4) Az (1) bekezdés szerinti arányossági követelmény az üzleti tevékenység nagyságrendje és a független
kockázatkezelési szervezeti egység kialakításának, fenntartásának költségei vonatkozásában értelmezendő.
V. FEJEZET
ÖSSZEFÉRHETETLENSÉG 8. Az érdek-összeütközések feltárása 10. § (1) A befektetési alapkezelőnek a kollektív befektetési forma számára esetleg hátrányos érdek-összeütközések feltárása
érdekében figyelembe kell vennie, hogy a befektetési alapkezelő, az érintett személy, vagy a befektetési alapkezelővel
ellenőrző befolyás révén közvetlenül vagy közvetve kapcsolatban álló személy nem érintett-e az alábbiakban felsorolt
esetek valamelyikben: a) a kollektív befektetési forma kárára pénzügyi nyereséghez jut, vagy pénzügyi veszteséget kerül el,
b) a kollektív befektetési formának vagy más ügyfélnek nyújtott szolgáltatás eredményéhez vagy a kollektív
befektetési forma vagy más ügyfél nevében teljesített ügyleteredményéhez a kollektív befektetési forma
érdekétől eltérő érdeke fűződik, c) a kollektív befektetési forma érdekével szemben más ügyfél vagy ügyfélcsoport érdekét részesíti előnyben,
d) ugyanazt a tevékenységet végzi a kollektív befektetési forma és más ügyfél számára,
e) más személytől pénz, áru vagy szolgáltatás formájában olyan ösztönzőt kapott vagy fog kapni a kollektív
befektetési forma részére nyújtott befektetési alapkezeléssel kapcsolatban, amely eltér az adott szolgáltatás
szokásos jutalékától vagy díjától. (2) Az érdek-összeütközések feltárása érdekében figyelembe kell venni a befektetési alapkezelő
a) érdekeit, ideértve a csoporttagságból, a szolgáltatások nyújtásából és a tevékenységek végzéséből származó
érdekeket, az ügyfelek érdekeit, és b) több kollektív befektetési formával szemben fennálló kötelezettségeit.
9. Összeférhetetlenségi politika 11. § (1) A befektetési alapkezelő a kollektív befektetési forma számára hátrányos érdek-összeütközések elkerülése, feltárása és
kezelése céljából olyan szabályzatot készít (a továbbiakban: összeférhetetlenségi politika), amely arányban áll a
befektetési alapkezelő méretével és szervezetével, valamint az általa folytatott üzleti tevékenység jellegével,
nagyságrendjével és összetettségével. Az összeférhetetlenségi politikát az igazgatóság hagyja jóvá. Amennyiben a
befektetési alapkezelő egy csoport tagja, az összeférhetetlenségi politika figyelembe veszi a csoport többi tagjának
üzleti tevékenységéből és szerkezetéből következő érdek-összeütközéseket is. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott összeférhetetlenségi politika
a) megjelöli azokat a körülményeket, amelyek a Batv. 4. §-ában meghatározott tevékenység esetében olyan
érdekkonfliktushoz vezetnek vagy vezethetnek, amely a kollektív befektetési formára vagy az ügyfélre nézve
hátrányos következménnyel járhat, és b) tartalmazza azon részletes eljárási szabályokat és intézkedéseket, amelyek az a) pontban meghatározott
érdekkonfliktus kezelését célozzák. (3) A befektetési alapkezelő biztosítja, hogy a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott eljárási szabályok és intézkedések
szerint azok az érintett személyek, akik a 10. § (1) bekezdésben meghatározott helyzetbe kerülhetnek, a befektetési
alapkezelő tevékenységének és méretének, valamint az ügyfélnek okozható kár súlyosságának figyelembevételével
függetlenül végezzék tevékenységüket. (4) A befektetési alapkezelő az összeférhetetlenségi politikájában a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott eljárási
szabályai és intézkedései között a (3) bekezdésben foglalt lehető legnagyobb függetlenség biztosítása érdekében
a) úgy szabályozza a befektetési alapkezelési tevékenységekben feladatot ellátó érintett személyek közötti
információáramlást, hogy az ellenőrizhető legyen és azzal az ügyfél számára a lehetséges érdek-összeütközésből
adódó károkozást megelőzze, b) különálló ellenőrzést biztosít azon érintett személyek számára, akik olyan ügyfelek vagy befektetők nevében vagy
javára végzett befektetési alapkezelési tevékenység keretében látnak el feladatot, akik érdekei között konfliktus
állhat fenn, vagy akik más módon képviselnek olyan érdeket, amely konfliktushoz vezethet akár a befektetési
alapkezelővel is, c) kizárja azon érintett személyek javadalmazása közötti közvetlen kapcsolatot vagy összefüggést, akik olyan
tevékenységek keretében látnak el feladatot, amely érdekkonfliktust keletkeztethet,
d) megakadályozza, hogy bármely személy, jogtalan módon befolyásolhassa annak az érintett személynek a
tevékenységét, aki befektetési alapkezelési feladatot lát el, e) biztosítja a megfelelő intézkedések megtételét annak megelőzésére vagy ellenőrzésére, hogy egy érintett
személy egy időben vagy egymás után részt vegyen befektetési alapkezelési tevékenységekben, amennyiben
az ilyen részvétel akadályozhatja az érdek-összeütközések megfelelő kezelését.
10. A súlyos összeférhetetlenséggel járó tevékenységek kezelése 12. § (1) A befektetési alapkezelő folyamatos nyilvántartást vezet az általa végzett azon befektetési alapkezelési
szolgáltatásokról, amelyekkel kapcsolatban a 11. § (2) bekezdés a) pontjában meghatározott körülmények
felmerülhetnek. (2) Ha a befektetési alapkezelő által az érdek-összeütközések kezelése érdekében tett intézkedések nem elegendőek
annak biztosítására, hogy megelőzzék a kollektív befektetési forma vagy a befektetők érdeksérelmének kockázatát,
akkor a befektetési alapkezelő felső vezetését haladéktalanul tájékoztatni kell annak érdekében, hogy meghozhassák
az ahhoz szükséges döntéseket, hogy mindenkor maximálisan a kollektív befektetési forma és a befektetők érdekeit
szem előtt tartva járjanak el. A döntésről és annak indokairól a befektetési alapkezelő tartós adathordozón történő
közzététel útján tájékoztatja a befektetőket. 11. A szavazati jogok gyakorlására vonatkozó stratégiák
13. § (1) A befektetési alapkezelő hatékony stratégiát határoz meg a kezelt portfóliókban lévő eszközökhöz kapcsolódó
szavazati jogok kizárólag az érintett kollektív befektetési forma érdekében történő gyakorlására.
(2) Az (1) bekezdésben említett stratégia meghatározza a) a releváns vállalati események nyomon követéséhez
b) a szavazati jogok gyakorlásának az adott kollektív befektetési forma befektetési céljaival és politikájával való
összhangjának biztosításához, valamint c) a szavazati jogok gyakorlásából eredő bármely érdek-összeütközés megelőzéséhez vagy kezeléséhez
szükséges intézkedéseket és eljárásokat. (3) Az (1) bekezdésben említett stratégia rövid összefoglalását a befektetők rendelkezésére kell bocsátani. Az e stratégia
alapján tett lépések részleteit kérésre díjmentesen a kollektív befektetési értékpapír tulajdonosok rendelkezésére kell
bocsátani. HARMADIK RÉSZ
MAGATARTÁSI SZABÁLYOK VI. FEJEZET
ÁLTALÁNOS ALAPELVEK
12. A kollektív befektetési formák és a befektetők legfontosabb érdekeit szem előtt tartó eljárásra
vonatkozó kötelezettség 14. § (1) A befektetési alapkezelő tisztességesen jár el a kollektív befektetési értékpapír tulajdonosokkal, a kollektív befektetési
értékpapír tulajdonosok egyik csoportját nem részesíti előnyben a kollektív befektetési értékpapír tulajdonosok másik
csoportjával szemben. (2) A befektetési alapkezelő által alkalmazott eljárásoknak, rendszereknek és megoldásoknak biztosítaniuk kell a piac
stabilitását és integritását hátrányosan érintő gyakorlat megelőzését. (3) A befektetési alapkezelő a kollektív befektetési forma kezelése során tisztességes, pontos és átlátható árazási
modelleket és értékelési rendszereket használ, és a portfóliók pontos értékelését igazolni is tudja.
(4) A befektetési alapkezelő tevékenysége során a kollektív befektetési értékpapír tulajdonosok számára indokolatlan
költségeket nem számít fel. 13. A kellő körültekintés követelménye
15. § (1) A befektetési alapkezelő a kezelt kollektív befektetési formák érdekeit és a piaci integritást szem előtt tartva kellő
körültekintéssel jár el a befektetések kiválasztása és folyamatos ellenőrzése terén, és az ilyen feladattal megbízott
személyek az adott befektetésekről megfelelő ismeretekkel és tudással rendelkeznek.
(2) A befektetési alapkezelő az (1) bekezdésben foglaltak teljesülése érdekében szabályzatot készít, és hatékony
intézkedéseket hoz annak érdekében, hogy a kollektív befektetési forma nevében hozott befektetési döntéseiknek
a kollektív befektetési forma céljaival, befektetési politikájával és kockázati korlátaival való összhangját biztosítsa.
(3) A befektetési alapkezelő kockázatkezelési politikájának végrehajtása során, és amennyiben ez a tervezett befektetés
jellegét tekintve szükséges, a befektetés végrehajtása előtt előrejelzéseket készít és elemzéseket végez arra
vonatkozóan, hogy a befektetés hogyan járul hozzá az adott kollektív befektetési forma portfóliójának összetételéhez,
likviditásához, valamint kockázat és nyereség profiljához. Az elemzéseket megbízható és naprakész információk
alapján kell elvégezni. (4) A befektetési alapkezelő megfelelő szakértelemmel, gondossággal és körültekintéssel jár el, amikor harmadik
személlyel a kockázatkezelési tevékenységek végrehajtásával kapcsolatos megállapodást köt vagy megszüntet.
Az ilyen megállapodás megkötése előtt a befektetési alapkezelő megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében,
hogy megbizonyosodjon arról, hogy a harmadik személy képes a kockázatkezelési tevékenységek megbízható,
szakmai elvárásoknak megfelelő és hatékony ellátására. A befektetési alapkezelő a harmadik személy teljesítményét
folyamatosan értékeli. VII. FEJEZET
A JEGYZÉSI ÉS VISSZAVÁLTÁSI MEGBÍZÁSOK KEZELÉSE
14. A kollektív befektetési értékpapírokra vonatkozó vételi és visszaváltási megbízások
végrehajtásával kapcsolatos beszámolási kötelezettségek 16. § (1) Abban az esetben, ha a befektetési alapkezelő hajtja végre a befektető kollektív befektetési értékpapírra vonatkozó
vételi vagy visszaváltási megbízását, a megbízatásának végrehajtását követően haladéktalanul, de legkésőbb a
megbízás végrehajtásának napját követő munkanapon, vagy ha a befektetési alapkezelő harmadik személytől kapja
meg a visszaigazolást, e harmadik személy igazolásának kézhezvételét követő munkanapon értesíti a befektetőt a
megbízás végrehajtásáról. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatást nem kell megadni, ha ugyanezt az információt a befektető harmadik
személytől is haladéktalanul megkapja. (3) A befektetési alapkezelő az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatást az alábbi tartalommal adja meg:
a) a befektetési alapkezelő azonosító adatai; b) a befektető neve vagy más azonosítója;
c) a megbízás kézhezvételének napja, időpontja és a fizetés módja;
d) a végrehajtás időpontja; e) a kollektív befektetési forma azonosító adatai;
f) a megbízás jellege (vétel vagy visszaváltás); g) az érintett kollektív befektetési értékpapírok száma;
h) a kollektív befektetési értékpapírok egységnyi vételi vagy visszaváltási értéke;
i) a forgalmazás-elszámolási nap; j) a megbízás jegyzési díjakat is tartalmazó bruttó értéke, vagy a visszaváltási díjakkal csökkentett nettó összeg;
k) a felszámított jutalékok és költségek teljes összege és – ha a befektető kéri – ezek tételes bontása.
(4) Amennyiben egy befektető megbízásait rendszeres időszakonként hajtják végre, a befektetési alapkezelő választhat,
hogy az (1) bekezdésben meghatározott tevékenységet végzi, vagy a befektetőt legalább hathavonta tájékoztatja
ezen ügyletekről, a (3) bekezdésben felsorolt információk megadásával.
(5) Az (1) bekezdésben foglalt tájékoztatási kötelezettségen felül a befektetési alapkezelő a befektető kérésére
tájékoztatást ad a befektető megbízásának aktuális állapotáról. VIII. FEJEZET
A LEGJOBB VÉGREHAJTÁS
15. A kollektív befektetési forma nevében történő üzletkötésre vonatkozó döntések végrehajtása
17. § (1) A befektetési alapkezelő a portfóliók kezelése során a kollektív befektetési forma érdekeit szem előtt tartva jár el,
amikor a kezelt kollektív befektetési forma nevében üzletkötési döntéseket hoz.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a befektetési alapkezelő minden ésszerű lépést megtesz a kollektív befektetési forma
számára a lehető legjobb eredmény elérése érdekében, figyelembe véve a következő szempontokat:
a) a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszköz ára;
b) a megbízás költsége; c) a megbízás végrehajtásának időigénye;
d) a megbízás végrehajthatóságának és teljesítésének valószínűsége; e) bármely más olyan szempont, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet.
(3) A (2) bekezdésben felsorolt tényezők fontosságának meghatározásánál a befektetési alapkezelő a következő
szempontokat vizsgálja: a) a kollektív befektetési formát jellemző célok, befektetési politika és kockázatok, a tájékoztatóban, vagy a kollektív
befektetési forma alapszabályában vagy létesítő okiratában jelzettek szerint;
b) a megbízás jellemzői; c) a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszköz jellemzői;
d) azon végrehajtási helyszínek jellemzői, ahová a megbízás továbbítható.
(4) A befektetési alapkezelő a (2)–(3) bekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés érdekében eredményes
intézkedéseket hoz és valósít meg, és a követendő szabályokról szabályzatot (a továbbiakban: végrehajtási politika)
készít, amely lehetővé teszi a számára, hogy a megbízások végrehajtása tekintetében a lehető legjobb eredményt
érje el. A befektetési alapkezelő a befektetőt tájékoztatja a végrehajtási politika tartalmáról, és annak lényeges
változásáról. (5) A befektetési alapkezelő folyamatosan figyelemmel kíséri, és legalább évente egyszer értékeli az intézkedések és a
végrehajtási politika eredményességét annak érdekében, hogy azonosítsa, és szükség esetén kijavítsa az esetleges
hiányosságokat. (6) Az (5) bekezdésben foglaltakon túl a befektetési alapkezelő akkor is felülvizsgálja végrehajtási politikáját, ha olyan
tényszerű változás következik be, amely hátrányosan érinti a befektetési alapkezelőnek azt a képességét, hogy a kezelt
kollektív befektetési forma számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(7) A befektetési alapkezelőnek képesnek kell lennie annak igazolására, hogy a kollektív befektetési forma nevében
végrehajtott megbízások kapcsán a végrehajtási politikában foglaltakkal összhangban járt el.
16. A kollektív befektetési forma nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízás más jogalany részére
történő, végrehajtási célú továbbítása 18. § (1) A befektetési alapkezelő a portfóliók kezelésével összefüggésben a kollektív befektetési forma érdekeit szem előtt
tartva jár el, amikor a kezelt kollektív befektetési forma nevében történő üzletkötésre vonatkozó megbízást más
személy részére, végrehajtási céllal továbbít. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a befektetési alapkezelő minden ésszerű lépést megtesz a kollektív befektetési forma
számára a lehető legjobb eredmény elérése érdekében, figyelembe véve a következő szempontokat:
a) a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszköz ára;
b) a megbízás költsége; c) a megbízás végrehajtásának időigénye;
d) a megbízás végrehajthatóságának és teljesítésének valószínűsége; e) bármely más olyan szempont, amely a megbízás végrehajtása tekintetében szóba jöhet.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott tényezők fontosságának meghatározásánál a befektetési alapkezelő a 21. §
(2) bekezdésében meghatározott szempontokat vizsgálja. (4) A befektetési alapkezelő a (2)–(3) bekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés érdekében a követendő
szabályokkal kiegészíti végrehajtási politikáját (a továbbiakban: kiegészítő végrehajtási politika). A kiegészítő
végrehajtási politika minden egyes eszközosztály tekintetében meghatározza azokat a személyeket, akikhez a
megbízások továbbíthatók. A befektetési alapkezelő csak akkor köthet ilyen végrehajtási célú megállapodást, ha az
megfelel az e paragrafusban megállapított kötelezettségeknek. A befektetési alapkezelő a befektetőt tájékoztatja a
kiegészítő végrehajtási politika tartalmáról, és annak lényeges változásáról.
(5) A befektetési alapkezelő folyamatosan figyelemmel kíséri, és legalább évente egyszer értékeli az intézkedések és a
kiegészítő végrehajtási politika eredményességét annak érdekében, hogy azonosítsák, és szükség esetén kijavítsák
az esetleges hiányosságokat. (6) A (4) bekezdésben foglaltakon túl a befektetési alapkezelő akkor is felülvizsgálja kiegészítő végrehajtási politikáját, ha
olyan tényszerű változás következik be, amely hátrányosan érinti a befektetési alapkezelőnek azt a képességét, hogy a
kezelt kollektív befektetési forma számára továbbra is a lehető legjobb eredményt érje el.
(7) A befektetési alapkezelőnek képesnek kell lennie annak igazolására, hogy a kollektív befektetési forma nevében
végrehajtott megbízások kapcsán a kiegészítő végrehajtási politikában foglaltakkal összhangban járt el.
IX. FEJEZET
A MEGBÍZÁSOK KEZELÉSE 17. Általános alapelvek
19. § (1) A befektetési alapkezelő által alkalmazott eljárásoknak és megoldásoknak biztosítaniuk kell a kollektív befektetési
forma nevében végzett portfólióügyletek azonnali, tisztességes és gyors végrehajtását. A befektetési alapkezelő a
portfólióügyletek végrehajtása során: a) haladéktalanul és pontosan rögzíti és allokálja a végrehajtott megbízást;
b) az egyébként összehasonlítható kollektív befektetési forma megbízásokat a megbízás felvételének sorrendjében
és haladéktalanul végrehajtja, kivéve, ha a megbízás jellemzői vagy a fennálló piaci feltételek ezt
kivitelezhetetlenné teszik, illetve ha a kollektív befektetési forma érdekei mást kívánnak.
(2) A befektetési alapkezelő a végrehajtott megbízás elszámolásaként kapott bármely pénzügyi eszközt vagy
pénzösszeget haladéktalanul és pontosan átvezeti a megfelelő kollektív befektetési forma számlájára.
(3) A befektetési alapkezelő nem élhet vissza a függő kollektív befektetési forma megbízásokra vonatkozó információkkal,
és meg kell tennie minden ésszerű lépést annak megakadályozása érdekében, hogy bármely érintett személy
visszaéljen az ilyen információkkal. 18. Kereskedési megbízások összevonása és allokációja
20. § (1) A befektetési alapkezelő – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – nem hajthat végre megbízást vagy ügyletet úgy, hogy
egy kollektív befektetési forma megbízást egy másik kollektív befektetési forma vagy egy másik ügyfél megbízásával,
vagy egy sajátszámlás megbízással összevonja. (2) A befektetési alapkezelő az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően akkor vonhat össze megbízásokat, ha
a) ezzel összességében egyetlen olyan kollektív befektetési forma vagy ügyfél sem szenved hátrányt, akinek a
megbízását egy másik fél megbízásával összevonták, és b) rendelkezik olyan allokációs szabályzattal (a továbbiakban: allokációs politika), amely részletesen szabályozza a
megbízások és ügyletek összevont végrehajtásának szabályait, ideértve azt is, hogy a megbízás vagy ügylet
mérete és ára hogyan befolyásolja az allokációt, valamint, hogy a részleges végrehajtás esetében az allokáció
milyen szabályok szerint történik. A befektetési alapkezelő minden esetben az ebben foglaltak szerint jár el.
(3) Ha a befektetési alapkezelő egy kollektív befektetési forma megbízást összevon más kollektív befektetési formák vagy
ügyfelek egy vagy több megbízásával, és az összevont megbízást részlegesen hajtja végre, akkor a befektetési
alapkezelő a kapcsolódó kereskedéseket az allokációs politikával összhangban allokálja.
(4) Ha a befektetési alapkezelő sajátszámlás ügyleteit összevonja egy vagy több kollektív befektetési forma vagy más
ügyfelek megbízásaival, akkor a befektetési alapkezelő a kapcsolódó kereskedéseket nem allokálhatja oly módon,
hogy az a kollektív befektetési formák vagy a másik ügyfelek számára hátrányos legyen.
(5) Ha a befektetési alapkezelő egy kollektív befektetési forma vagy egy másik ügyfél megbízását egy a befektetési
alapkezelő saját számlájára végrehajtásra kerülő ügylettel vonja össze, és az ügylet végrehajtására csak részben kerül
sor, akkor az allokáció során – a (6) bekezdésben foglalt kivétellel – a kollektív befektetési forma vagy a másik ügyfél
megbízása alapján létrejött ügyletet részesíti előnyben. (6) Ha a befektetési alapkezelő
a) hitelt érdemlő módon igazolja, hogy a kollektív befektetési forma vagy egy másik ügyfél által adott megbízás
alapján a befektetési alapkezelő saját számlájára végrehajtott ügylet az összevonás nélkül nem vagy
kedvezőtlenebb feltételekkel teljesült volna, és b) a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott allokációs politikája részletes rendelkezéseket tartalmaz az allokáció
szabályaira vonatkozóan, akkor az (5) bekezdésben foglaltaktól eltérően, a saját számlájára és az ügyfél számlájára történő allokációt arányosan
is teljesítheti. X. FEJEZET
ÖSZTÖNZŐK 19. A kollektív befektetési forma érdekeinek védelme
21. § (1) A befektetési alapkezelő a befektetési alapkezelési tevékenysége során mindenkor a jogszabályokban foglaltaknak,
a szakma szabályainak megfelelően, tisztességes és hatékony módon, a kollektív befektetési forma érdekeivel
összhangban jár el. (2) Az (1) bekezdésben foglaltaknak megfelelően a befektetési alapkezelő nem kérhet és nem fogadhat el olyan anyagi
vagy nem anyagi természetű juttatást, előnyt, amelyet a) nem a kollektív befektetési forma vagy a kollektív befektetési forma javára eljáró harmadik személy részére vagy
nem ezek részéről teljesítenek, b) nem olyan személy vagy szervezet részére vagy részéről illetve nevében teljesítenek, amely esetében
ba) az anyagi vagy nem anyagi természetű juttatás, illetve a juttatás mértékének számítása során használt
módszer a kollektív befektetési forma előtt a szolgáltatás nyújtását megelőzően pontosan, következetesen
és világosan feltárható, és bb) az anyagi vagy nem anyagi természetű juttatás a nyújtott szolgáltatás minőségének javítása érdekében
történik, és nem befolyásolja hátrányosan a befektetési alapkezelő (1) bekezdés szerinti kötelezettségének
teljesítését, c) nem a befektetési alapkezelési tevékenység ellátásával függ össze vagy hátrányosan befolyásolja a befektetési
alapkezelő (1) bekezdés szerinti kötelezettségének teljesítését. (3) A befektetési alapkezelő a (2) bekezdés b) pont ba) alpontjában foglalt információt összefoglalás formájában is
közzéteheti azzal, hogy a befektető kifejezett kérésére a részletes tájékoztatást is haladéktalanul a befektető
rendelkezésére bocsátja. NEGYEDIK RÉSZ
KOCKÁZATKEZELÉS XI. FEJEZET
KOCKÁZATKEZELÉSRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
20. Kockázatkezelési politika 22. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő – üzleti tevékenységét és az általa kezelt ÁÉKBV-k jellegét, méretét és összetettségét figyelembe
véve – olyan szabályzatot (a továbbiakban: kockázatkezelési politika) készít és alkalmaz, amely meghatározza, hogy
az általa kezelt ÁÉKBV milyen kockázatoknak van vagy lehet kitéve.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott kockázatkezelési politika a) tartalmazza azokat az eljárásokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az ÁÉKBV-alapkezelő képes legyen az általa
kezelt valamennyi ÁÉKBV tekintetében felmérni az adott ÁÉKBV piaci, likviditási és partnerkockázatnak való
kitettségét, továbbá az ÁÉKBV kitettségét minden olyan egyéb kockázatnak, ideértve a működési kockázatokat is,
amelyek az általa kezelt valamennyi ÁÉKBV tekintetében lényegesek lehetnek,
b) szabályozza azokat a technikákat, eszközöket és intézkedéseket, amelyek lehetővé teszik, hogy a befektetési
alapkezelő teljesítse a 24–25. §-ban meghatározott kötelezettségeit, c) előírja a befektetési alapkezelőn belüli kockázatkezelésre vonatkozó felelősség-megosztást,
d) meghatározza a 9. §-ban említett kockázatkezelési szervezeti egység által az igazgatóság és a felső vezetés felé,
illetve a felügyelő bizottság felé teljesítendő beszámolás feltételeit, tartalmát és gyakoriságát.
21. A kockázatkezelési politika értékelése, nyomon követése és felülvizsgálata
23. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő értékeli, nyomon követi és rendszeresen felülvizsgálja
a) a kockázatkezelési politika, valamint a 24–25. §-ban említett intézkedések, eljárások és technikák megfelelőségét
és eredményességét, b) azt, hogy az ÁÉKBV-alapkezelő milyen szinten felel meg a kockázatkezelési politikának, valamint a 24–25. §-ban
említett intézkedéseknek, eljárásoknak és technikáknak, c) a kockázatkezelési eljárás megvalósítása során tapasztalt hiányosságok megoldása érdekében tett intézkedések
megfelelőségét és eredményességét. (2) Az ÁÉKBV-alapkezelő a) megalakulásától kezdve folyamatosan biztosítja a Felügyelet számára az (1) bekezdésben meghatározott
előírásoknak való megfelelés felülvizsgálatának lehetőségét, b) a kockázatkezelési eljárását érintő bármely lényeges változásról értesíti a Felügyeletet.
22. Kockázatmérés és -kezelés 24. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő – üzleti tevékenységének, valamint az általa kezelt ÁÉKBV-nek a jellegével, nagyságrendjével és
összetettségével arányos, továbbá a kollektív befektetési forma kockázati profiljával összhangban álló – megfelelő és
hatékony intézkedéseket, eljárásokat és technikákat fogad el annak érdekében, hogy
a) bármely időpontban mérni és kezelni tudja a kezelt ÁÉKBV-t érintő valós vagy lehetséges kockázatokat,
b) biztosítsa az átfogó kockázatra és a partnerkockázatra vonatkozó korlátok 25. § és 27. §-sal összhangban történő
betartását. (2) Az (1) bekezdés alkalmazása során az ÁÉKBV-alapkezelő az általa kezelt minden egyes ÁÉKBV tekintetében megteszi a
következő lépéseket: a) olyan kockázatmérési intézkedések, eljárások és technikák bevezetése, amelyek szükségesek annak
biztosításához, hogy aa) megalapozott és megbízható adatok alapján pontosan felmérjék a foglalt pozíciók kockázatát és ezek
hozzájárulását az átfogó kockázati profilhoz, ab) a kockázatmérési intézkedések, eljárások és technikák megfelelően dokumentáltak legyenek;
b) szükség esetén időszakos visszamenőleges vizsgálatok végzése a – modellalapú előrejelzéseket és becsléseket is
tartalmazó – kockázatmérési intézkedések érvényességének felülvizsgálata céljából, c) szükség esetén időszakos stressztesztek és forgatókönyv-elemzések végzése a piaci feltételek lehetséges
változásaiból fakadó olyan kockázatok kezelése érdekében, amelyek hátrányosan érinthetik az ÁÉKBV-t,
d) a minden egyes ÁÉKBV-t érintő releváns kockázatok kezelésére és kontrolljára használt intézkedésekkel
kapcsolatos dokumentált belsőkorlát-rendszer kialakítása, végrehajtása és fenntartása, figyelembe véve minden
olyan kockázatot, amely a 22. § alapján lényeges lehet a ÁÉKBV tekintetében, valamint összhangot biztosítva az
ÁÉKBV kockázati profiljával, e) annak biztosítása, hogy az aktuális kockázati szint megfelel az egyes ÁÉKBV-k tekintetében a d) pontban
meghatározott kockázati korlát-rendszernek, f) olyan eljárások kialakítása, megvalósítása és fenntartása, amelyek az ÁÉKBV kockázati korlát rendszerének
tényleges vagy várható megsértése esetén időben meghozott lépésekkel orvosolják a helyzetet, a befektetők
legfontosabb érdekeit szem előtt tartva. (3) Az ÁÉKBV-alapkezelő megfelelő likviditási kockázat kezelő eljárást alkalmaz annak érdekében, hogy az általa kezelt
valamennyi ÁÉKBV mindenkor képes legyen megfelelni Batv. 86. § (1) bekezdésének. Szükség esetén az
ÁÉKBV-alapkezelő stressz-teszteket végez, ami lehetővé teszi az ÁÉKBV kivételes körülmények közötti likviditási
kockázatának az értékelését. (4) Az ÁÉKBV-alapkezelő biztosítja, hogy az általa kezelt valamennyi ÁÉKBV befektetéseinek likviditási profilja
megfeleljen, az alapszabályban, a létesítő okiratban vagy a tájékoztatóban meghatározott visszaváltási politikának.
23. A teljes kitettség kiszámítása 25. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő a kezelt ÁÉKBV – a befektetési alapok befektetési és hitelfelvételi szabályairól szóló
kormányrendelet (a továbbiakban: Korm. r.) 7. §-ának (3) bekezdése szerinti – teljes kitettségét az alábbi módszerek
valamelyikével számítja ki: a) a kezelt ÁÉKBV által származtatott pénzügyi eszközök – ideértve, ha átruházható értékpapír vagy pénzpiaci eszköz
származtatott eszközt tartalmaz – használatával generált járulékos kitettség és tőkeáttétel, amely nem haladhatja
meg az ÁÉKBV nettó eszközértékének teljes összegét; b) ÁÉKBV portfóliójának piaci kockázata.
(2) Az ÁÉKBV-alapkezelő legalább naponta kiszámítja az ÁÉKBV teljes kitettségét.
(3) Az ÁÉKBV-alapkezelő a kötelezettségvállalási módszer, a kockáztatott érték módszer vagy más továbbfejlesztett
kockázatmérési módszer alkalmazásával számítja ki a teljes kitettséget. A módszer kiválasztásakor a következő
szempontokat veszi figyelembe: a) az ÁÉKBV által célzott befektetési stratégia,
b) a használt származtatott pénzügyi eszközök típusa és összetettsége, és
c) a származtatott pénzügyi eszközöket tartalmazó portfólió aránya.
(4) Ha egy ÁÉKBV a tőkeáttétel vagy a piaci kockázatnak való kitettség növelése céljából a Korm. r. 7. §-ának
(2) bekezdésével összhangban bizonyos technikákat és eszközöket alkalmaz – ideértve a repó- vagy
értékpapírkölcsönzési ügyleteket –, akkor az ÁÉKBV-alapkezelőnek ezeket az ügyleteket figyelembe kell vennie a teljes
kitettség kiszámítása során. 24. Kötelezettségvállalási módszer 26. § (1) Ha az ÁÉKBV-alapkezelő a teljes kitettség kiszámítására a kötelezettségvállalási módszert alkalmazza, akkor ezt a
módszert kell alkalmaznia minden származtatott pénzügyi eszköz pozícióra, ideértve, ha átruházható értékpapír vagy
pénzpiaci eszköz származtatott eszközt tartalmaz, akár az ÁÉKBV általános befektetési politikájának részeként
használva kockázatcsökkentés céljából, akár pedig a Korm. r. 7. §-ának (2) bekezdésében említett hatékony
portfóliókezelés céljából kerül sor használatukra. (2) Ha a teljes kitettség kiszámítása a kötelezettségvállalási módszer használatával történik, az ÁÉKBV-alapkezelő minden
egyes származtatott pénzügyi eszköz pozíciót az adott származtatott eszköz mögöttes eszközében található
egyenértékű pozíció piaci értékére vált át (szabványos kötelezettségvállalási módszer). Az ÁÉKBV alapkezelő más
olyan számítási módszert is alkalmazhat, amely a Felügyelet értékelése szerint egyenértékű a szabványos
kötelezettségvállalási módszerrel. (3) Az ÁÉKBV-alapkezelő a teljes kitettség kiszámítása során nettósítási és fedezeti megállapodásokat vehet figyelembe,
amennyiben ezek a megállapodások nem hagynak figyelmen kívül nyilvánvaló és lényeges kockázatokat, és a
kockázati kitettség egyértelmű csökkenését eredményezik. (4) Amennyiben a származtatott pénzügyi eszközök használata nem eredményez járulékos kitettséget az ÁÉKBV számára,
akkor a mögöttes kitettséget nem kell figyelembe venni a kötelezettségvállalási módszerben.
(5) A kötelezettségvállalási módszer alkalmazása esetén az ÁÉKBV nevében a Korm. r. 15. §-ának (1) bekezdése szerint
megkötött 3 hónapnál rövidebb futamidejű hitelfelvételt nem kell figyelembe venni a teljes kitettség kiszámításakor.
25. Partnerkockázat és kibocsátói koncentráció 27. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő biztosítja, hogy az OTC származtatott ügyletből eredő partnerkockázat a kezelt ÁÉKBV esetén a
Korm. r. 8. §-ában meghatározott szint alatt maradjon.
(2) Az ÁÉKBV-alapkezelő a Korm. r. 8. §-ának (1)–(2) bekezdésében említett határokkal összefüggésben kiszámítja, hogy
mekkora az ÁÉKBV-nek egy adott partnerrel szembeni kitettsége, és ehhez az adott partnerrel kötött OTC
származtatott ügylet piaci értékét kell használnia. Az ÁÉKBV-alapkezelő az ÁÉKBV-nek ugyanazzal a partnerrel fennálló
származtatott pozícióit nettósíthatja is, feltéve, hogy képes a partnerrel kötött nettósítási megállapodások jogi
érvényesítésére az ÁÉKBV nevében. A nettósítás csak az ugyanazon partnerrel fennálló OTC származtatott ügylet
tekintetében engedhető meg, és nem engedélyezett egyéb más olyan kitettség tekintetében, amely az ÁÉKBV-t
ugyanazon partner vonatkozásában jellemezheti. (3) Az ÁÉKBV-alapkezelő biztosíték elfogadásával csökkentheti az ÁÉKBV adott partnerrel szembeni, OTC származtatott
ügyletből eredő kitettségét. A kapott biztosítéknak kellően likvidnek kell lennie, hogy gyorsan el lehessen adni olyan
áron, ami közel van az eladás előtti értékeléséhez.
(4) Az ÁÉKBV-alapkezelő a biztosítékot figyelembe veszi a partnerkockázati kitettségnek – a Korm. r. 8. §-ának
(1)–(2) bekezdésével összefüggésben történő – számítása során, amikor az ÁÉKBV nevében továbbadja a biztosítékot
az OTC ügyletben résztvevő partnernek. A továbbadott biztosíték csak akkor vehető figyelembe nettó alapon, ha az
ÁÉKBV-alapkezelő képes jogilag érvényesíteni az ÁÉKBV nevében az ezzel a partnerrel kötött nettósítási
megállapodásokat. (5) Az ÁÉKBV-alapkezelő a kötelezettségvállalási módszer szerint számítja ki a Korm. r. 8. §-ában említett kibocsátói
koncentrációra vonatkozó korlátokat a származtatott pénzügyi eszközök használatával teremtett mögöttes kitettség
alapján. (6) Az ÁÉKBV-alapkezelő a számítás során a Korm. r. 8. §-ának (3)–(4) bekezdésében említett OTC származtatott
ügyletekből eredő kitettség tekintetében figyelembe veszi az OTC származtatott ügylet partnerkockázatát.
26. A tőzsdén kívüli származtatott eszközök értékének megállapítására szolgáló eljárások
28. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő ellenőrzi, hogy az ÁÉKBV OTC származtatott eszközökkel szembeni kitettségéhez olyan valós
értékeket rendelnek, amelyek a) nem csupán az OTC származtatott ügyletben részt vevő partner piaci ajánlatain alapulnak, és
b) megfelelnek a Korm. r. 5. §-ának (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az ÁÉKBV-alapkezelőnek olyan intézkedéseket és eljárásokat kell kidolgoznia,
megvalósítania és fenntartania, amelyek a) biztosítják az ÁÉKBV OTC származtatott ügyletekkel szembeni kitettségének arányos, átlátható és valós értéken
történő értékelését, b) megfelelőek és arányosak az érintett OTC származtatott eszközök jellegével és összetettségével.
(3) Az ÁÉKBV-alapkezelő az OTC származtatott ügyletek valós értékét megfelelő, pontos és független értékelés során
állapítja meg. Ha az OTC származtatott ügyletek értékelésére vonatkozó intézkedések és eljárások harmadik személy
tevékenységének bevonásával járnak, akkor az ÁÉKBV-alapkezelőnek be kell tartania a 4. § b) pontjában és a
15. § (4) bekezdésében meghatározott követelményeket. (4) Az (1)–(3) bekezdés alkalmazásában a kockázatkezelési szervezeti egységet egyedi kötelezettségekkel és feladatokkal
kell ellátni. (5) A (2)–(3) bekezdésben említett értékelési intézkedéseket és eljárásokat megfelelően dokumentálni kell.
27. A származtatott eszközökre vonatkozó beszámolók 29. § (1) Az ÁÉKBV-alapkezelő a Felügyelet részére legalább évente egyszer beszámolót küld a származtatott eszközökre
vonatkozóan, amely tartalmazza: a) az egyes kezelt ÁÉKBV-k esetében alkalmazott származtatott ügyletek típusaira vonatkozó pontos tájékoztatást,
b) a mögöttes kockázatok mértékét, c) a mennyiségi korlátokat, és
d) azokat a módszereket, amelyeket a származtatott ügyletekkel járó kockázatok becslésére választottak ki.
(2) A Felügyelet felülvizsgálja az (1) bekezdésben említett beszámoló rendszerességét és teljességét.
ÖTÖDIK RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK Hatálybalépés 30. § Ez a rendelet 2012. január 1-jén lép hatályba.
Átmeneti rendelkezés 31. § Azok a személyek és szervezetek, amelyek az e rendelet hatálybalépését megelőző napon a tőkepiacról szóló
2001. évi CXX. törvény szabályai szerinti befektetési alapkezelési tevékenységet végeztek, e rendelet előírásainak
legkésőbb 2012. április 30-ig kötelesek megfelelni. Jogharmonizációs záradék
32. § Ez a rendelet a Bizottság 2010. július 1-i, a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szervezeti
követelmények, az összeférhetetlenség, az üzletvitel, a kockázatkezelés, valamint a letétkezelő és az alapkezelő
társaság közötti megállapodás tartalma tekintetében történő végrehajtásáról szóló 2010/43/EU irányelvnek való
megfelelést szolgálja. Módosuló jogszabályok 33. § (1) A befektetési alapok éves beszámoló készítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól szóló
215/2000. (XII. 11.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Beszk. rend.) 1. § (1) bekezdésének helyébe a következő
rendelkezés lép:
„(1) A rendelet hatálya kiterjed minden, a befektetési alapkezelőkről és a kollektív befektetési formákról szóló
2011. évi CXCIII. törvény (a továbbiakban: Batv.) szerint működő befektetési alapra (a továbbiakban: befektetési alap).”
(2) A Beszk. rend. 2. § 1. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(E rendelet alkalmazásában)
„1. nettó eszközérték, értékpapír, értékpapír kölcsönügylet, másodlagos értékpapír, tőzsde: a tőkepiacról szóló
2001. évi CXX. törvény (a továbbiakban: Tpt.) szerint meghatározott fogalom;”
(3) A Beszk. rend. 2. § 8. pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(E rendelet alkalmazásában)
„8. értékpapíralap: a Batv. és a felhatalmazása alapján kiadott jogszabályok szerinti értékpapír-befektetési alap,
befektetési alapba befektető alap, származtatott ügyletekbe befektető befektetési alap, indexkövető befektetési alap,
ÁÉKBV;”
(4) A Beszk. rend. 5. § (9) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(9) A származtatott ügyletek értékelési különbözeteként kell kimutatni a befektetési alap javára a Batv. alapján kötött,
le nem zárt (le nem járt) határidős, opciós és swap ügyletek piaci értékét és annak változásait.”
(5) A Beszk. rend. 7. § (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(1) A befektetési alap eszközeit és a javára kötött származtatott ügyleteket (határidős, opciós és swap ügyleteket)
a Batv. előírásai szerinti gyakorisággal és az alapján, valamint a (2)–(8) bekezdésben foglaltak figyelembevételével
elkészített – a befektetési alap Tv. szerinti számviteli politikájának részét képező – értékelési szabályoknak megfelelően
a letétkezelő (illetve ingatlanok esetében az ingatlanértékelő szervezet) által meghatározott piaci értéken kell
értékelni.”
(6) A Beszk. rend. 7. § (6) bekezdés a) pontja helyébe a következő rendelkezés lép:
(A befektetési alapnak – jellegétől függően – a portfóliójában lévő eszközei közül:)
„a) a Batv.-ben meghatározott gyakorisággal át kell értékelni az értékelés napján érvényes piaci értékre:”
(– a bérbeadás céljára vásárolt – tárgyi eszközök között kimutatott – ingatlanokat,
– az eladás céljára vásárolt – készletként kimutatott ingatlanokat (beleértve a vásárolt, fejlesztés alatt álló ingatlanokat is),
– az értékpapírokat,
– a valutakészletet és a devizabetétet,
– a külföldi pénzértékre szóló követeléseket és kötelezettségeket,
– a 3 hónapon belüli lejáratú forintköveteléseket és a kölcsönadott értékpapírok miatt fennálló követeléseket,
– a származékos ügyleteket;)
(7) A Beszk. rend. 9/A. § (4) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
„(4) A befektetési jegyek jegyzéskori ellenértékének a befektetők által, az ingatlan, illetve értékpapírcsomag
formájában történő teljesítését induló tőkeként kell elszámolni a beszámítási értéken az eszközök könyvekbe történő
felvételekor. Az értékpapírcsomag részét képező értékpapírok értékét egyedileg kell meghatározni a beszámítási érték
alapján és azokat egyedileg kell felvenni a nyilvántartásokba azzal, hogy az azonos jogokat megtestesítő értékpapírok
csoportosan is nyilvántarthatók.”
34. § Az egyes pénz- és tőkepiaci szolgáltatásokat is végző egyéb vállalkozások éves beszámoló készítési és könyvvezetési
kötelezettségének sajátosságairól szóló 327/2009. (XII. 29.) Korm. rendelet 1. § d) pontja helyébe a következő
rendelkezés lép:
(E rendelet hatálya kiterjed)
„d) a befektetési alapkezelőkről és a kollektív befektetési formákról szóló 2011. évi CXCIII. törvény (a továbbiakban:
Batv.) hatálya alá tartozó befektetési alapkezelőre.”
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
274/2014. (XI. 6.) Korm. rendelete az Elektronikus Közúti Áruforgalom Ellenőrző Rendszer kialakításához és működtetéséhez kapcsolódó beszerzésnek a minősített adatot, az ország alapvető biztonsági, nemzetbiztonsági érdekeit érintő vagy a különleges biztonsági intézkedést igénylő beszerzések sajátos szabályairól szóló 218/2011. (X. 19.) Korm. rendelet 7. § (5) bekezdés a) pontja szerinti minősítéséről.
A Kormány a  közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény 182.  § (1)  bekezdés 12.  pontjában kapott felhatalmazás alapján,
az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következőket rendeli el:
1. § A Kormány az Elektronikus Közúti Áruforgalom Ellenőrző Rendszer kialakításához és működtetéséhez kapcsolódó,
a 2. §-ban meghatározott beszerzés tekintetében megállapítja, hogy a beszerzés során a minősített adatot, az ország
alapvető biztonsági, nemzetbiztonsági érdekeit érintő vagy a különleges biztonsági intézkedést igénylő beszerzések
sajátos szabályairól szóló 218/2011. (X. 19.) Korm. rendelet közösségi beszerzésre vonatkozó szabályainak
alkalmazása olyan információk átadására kötelezné Magyarországot, amelyek felfedése ellentétes az  állam
biztonságához fűződő alapvető érdekével.
2. § Az 1.  § szerinti beszerzésnek minősül az  Elektronikus Közúti Áruforgalom Ellenőrző Rendszer kialakításához és
működtetéséhez szükséges eszközökre és a kapcsolódó szolgáltatásokra vonatkozó beszerzés.
3. § Ez a rendelet a kihirdetését követő napon lép hatályba.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes


text:
1727/2018. (XII. 18.) Korm. határozata a nagy nemzetközi teniszversenyek megrendezésére alkalmas teniszközpont létrehozásának előkészítésével kapcsolatos intézkedésekről.
A Kormány
 1. felhívja az emberi erőforrások miniszterét és a kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért
felelős kormánybiztost, hogy a Vasas Sport Club (bírósági nyilvántartási száma: Fővárosi Törvényszék 01-02-0000665,
székhelye: 1139 Budapest, Fáy u. 58.) szakmai együttműködésével készítsenek előterjesztést a  nagy nemzetközi
teniszversenyek (különösen az  ATP World Tour, az  ATP Challenger Tour, a  WTA és az  ITF Pro Circuit tenisztornák)
megrendezésére alkalmas teniszközpont (a  továbbiakban: Teniszközpont) létrehozásának szakmai koncepciójára
(a továbbiakban: Szakmai koncepció) vonatkozóan;
Felelős: emberi erőforrások minisztere
kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért felelős kormánybiztos
Határidő: 2019. február 28.
 2. egyetért azzal, hogy a Szakmai koncepcióban javaslatot kell tenni a Teniszközpont lehetséges helyszínére – ideértve
az ingatlan tulajdonjogi és vagyonkezelői viszonyainak bemutatását –, javasolt és elvárt szakmai, valamint műszaki
követelményeire, az  üzemeltetési, továbbá utánpótlás-nevelési és módszertani központként való működésének
feltételeire, a megvalósításhoz szükséges költségigényekre;
3. felhívja az emberi erőforrások miniszterét és a kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért
felelős kormánybiztost, hogy a  Szakmai koncepció kidolgozását követően – a  Vasas Sport Club szakmai
együttműködésével – készítsenek előterjesztést a  Teniszközpont létrehozásához szükséges további kormányzati
intézkedésekkel és a részletes költségvetés megállapításával kapcsolatban.
Felelős: emberi erőforrások minisztere
kiemelt budapesti fejlesztésekért és nemzetközi sportpályázatokért felelős kormánybiztos
Határidő: 2019. április 30. Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
143/2012. (VI. 19.) KE határozata magyarországi rendkívüli és meghatalmazott nagykövet kinevezéséhez való hozzájárulásról.
Az Alaptörvény 9. cikk (4) bekezdés b) pontja alapján – a külügyminiszter előterjesztésére – hozzájárulok
Tugsjargal Gandi rendkívüli és meghatalmazott nagykövetnek Mongólia magyarországi rendkívüli és meghatalmazott
nagykövetévé történő kinevezéséhez, budapesti székhellyel.
Budapest, 2012. május 30. Áder János s. k.,
köztársasági elnök


text:
447/2009. (XI. 20.) OVB határozata.  Az Országos Választási Bizottság – 2009. november 16-án megtartott ülésén – a választási eljárásról szóló 1997. C. törvény (a továb biak ban: Ve.) 124/A. § (3) bekezdés b) pontjában foglalt hatáskörében eljárva a D. J. magánszemély által benyújtott országos népszavazási kezdeményezés tárgyában meghozta a következő
határozatot: Az Országos Választási Bizottság az aláírásgyűjtő ív mintapéldányának hitelesítését megtagadja.
A határozat ellen – a Magyar Közlönyben való közzétételét követő 15 napon belül – az Alkotmánybírósághoz címzett
kifogást lehet benyújtani az Országos Választási Bizottságnál (1051 Budapest, Nádor u. 2.; levélcím: 1903 Budapest,
Pf. 314; fax: 06-1-441-1729).
Indokolás I. A beadványozó 2009. október 26-án aláírásgyűjtő ív mintapéldányát nyújtotta be az Országos Választási Bizottsághoz
az országos népszavazásról és népi kezdeményezésről szóló 1998. évi III. törvény (a továb biak ban: Nsztv.) 2. §-a szerinti
hitelesítés céljából. Az aláírásgyűjtő íven a következő kérdés szerepelt:
„Egyet ért-e Ön azzal, hogy a kormány tagjai, továbbá az általuk megbízott személyek megbízatásuk megszűnésekor ne
kaphassanak végkielégítést?”
Az Országos Választási Bizottság megállapítja, hogy a kezdeményezés nem felel meg az Nsztv. 13. § (1) bekezdésében
foglaltaknak, amely szerint a népszavazásra feltett konkrét kérdést úgy kell megfogalmazni, hogy arra egyértelműen
lehessen válaszolni. Jelen esetben mind a jogalkotó, mind a választópolgárok számára megnehezíti a kérdés
értelmezését, hogy a kezdeményező nem határozza meg, mit kell a „kormány tagjai által megbízott személy” kitétel
alatt érteni. Nem tisztázott, pontosan melyik az a személyi kör, amelyre vonatkozóan a jogalkotónak jogalkotási
kötelezettsége keletkezne a kérdésben tartott eredményes népszavazás esetén.
Az Nsztv. 10. § c) pontja értelmében az Országos Választási Bizottság megtagadja a kérdés hitelesítését, ha a kérdés
megfogalmazása nem felel meg a jogszabályban megfogalmazott követelményeknek.
Mindezek alapján az Országos Választási Bizottság a rendelkező részben foglaltak szerint határozott.
II. A határozat az Nsztv. 2. §-án, 10. §-ának c) pontján, 13. §-ának (1) bekezdésén, a jogorvoslatról szóló tájékoztatás
a Ve. 130. §-ának (1) bekezdésén alapul.
Dr. Szigeti Péter s. k.,
az Országos Választási Bizottság elnöke


text:
1415/2012. (X. 1.) Korm. határozata a Magyar Suzuki Zrt., az Alcoa-Köfém Kft., a HANKOOK TIRE Magyarország Kft., a Richter Gedeon Nyrt. magyarországi nagybefektetőkkel való stratégiai megállapodás megkötéséről.
A Kormány felhatalmazza a miniszterelnököt, hogy a) a Magyarország Kormánya és a Magyar Suzuki Zártkörűen Működő Részvénytársaság (2500 Esztergom,
Schweidel J. u. 52/A; cégjegyzékszám: 11-10-001371), b) a Magyarország Kormánya és az Alcoa-Köfém Székesfehérvári Könnyűfémmű Korlátolt Felelősségű Társaság
(8000 Székesfehérvár, Verseci u. 1–15.; cégjegyzékszám: 07-09-001598), c) a Magyarország Kormánya és a HANKOOK TIRE Magyarország Gyártó és Kereskedelmi Korlátolt Felelősségű
Társaság, (2459 Rácalmás, Hankook tér 1.; cégjegyzékszám: 07-09-012055), valamint
d) a Magyarország Kormánya és a Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyilvánosan Működő Rt. (1103 Budapest,
Gyömrői út 19–21.; cégjegyzékszám: 01-10-040944) között kötendő stratégiai megállapodásokat a Kormány nevében aláírja.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
541/2015. (XII. 17.) KE határozata bírói kinevezésről.
Az Alaptörvény 9.  cikk (3)  bekezdés k)  pontja, valamint a  bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011.  évi
CLXII.  törvény 3.  § (2)  bekezdése alapján – az  Országos Bírósági Hivatal elnökének javaslatára – dr. Gulyás Cecíliát
a 2016. január 1. napjától 2018. december 31. napjáig terjedő időtartamra bíróvá kinevezem.
Budapest, 2015. december 9. Áder János s. k.,
 köztársasági elnök