text:
1/2006. (II. 17.) OM rendelete az Országos Képzési Jegyzékről és az Országos Képzési Jegyzékbe történő felvétel és törlés eljárási rendjéről.
A szakképzésről szóló 1993. évi LXXVI. törvény
(a továbbiakban: Szt.) 4. § (2) bekezdés a) pontjában kapott felhatalmazás alapján – a foglalkoztatáspolitikai és
munkaügyi miniszterrel, a szakképesítésért felelős miniszterrel, a Központi Statisztikai Hivatal elnökével, valamint
a Közbeszerzések Tanácsa elnökével (a továbbiakban:
szakképesítésért felelős miniszter) egyetértésben – a következőket rendelem el:
Országos Képzési Jegyzék 1. § Az Országos Képzési Jegyzéket (a továbbiakban: OKJ)
e rendelet 1. számú mellékleteként kiadom.
2. § E rendelet 2. számú mellékleteként kiadom a szakképesítések OKJ-be történő felvételéhez, az OKJ-ben szereplő
szakképesítés módosításához, illetőleg szakképesítésnek
az OKJ-ből történő törléséhez szükséges előlapot.
Szakképesítés OKJ-be történő felvételének, az OKJ-ben
szereplő adatai módosításának, illetőleg az OKJ-ből
történő törlésének rendje 3. § (1) Szakképesítés OKJ-be történő felvételét, az
OKJ-ben szereplő adatainak módosítását, valamint szakképesítésnek az OKJ-ből történő törlését a szakképesítésért felelős miniszter kezdeményezheti az Szt. 5. § (2) bekezdésének a) pontja alapján az oktatási miniszternél.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott felvételre, módosításra, törlésre irányuló javaslatot a szakképesítésért felelős miniszterhez kell benyújtani, illetve azt saját maga is
kezdeményezheti (saját kezdeményezés).
(3) A javaslattevő a képzés szerint érdekelt gazdasági
kamarával, illetve szakmai kamarával, a munkaadói, a
munkavállalói érdekképviseleti szervezetekkel, a munkaügyi központokkal, valamint egyéb szervezetekkel és intézményekkel a szakképesítésre vonatkozó gazdasági,
munkaerőpiaci igény megalapozottsága érdekében történt
szakmai egyeztetés után nyújthatja be a javaslatot.
(4) A javaslathoz a következőket kell csatolni:
a) az e rendelet 2. számú mellékletében szereplő kitöl
tött előlapot,
b) az OKJ-be történő felvétel és az OKJ-ben szereplő
szakképesítés adatainak módosítása esetében elemzést arról, hogy milyen a tervezett szakképesítés szakmai és vizsgakövetelményének a viszonya a meglévő OKJ szakképesítéshez (milyen megfelelések, azonosságok, eltérések
vannak), a szakképesítés jogszabályi megjelentetésre alkalmas szakmai és vizsgakövetelményét,
c) az OKJ-be történő felvétel és az OKJ-ben szereplő
szakképesítés adatainak módosítása esetében a megalapozott gazdasági, munkaerőpiaci igényre vonatkozó – különösen a gazdasági kamarától, illetve szakmai kamarától, a
munkaadói, munkavállalói érdekképviseleti szervezetektől, a munkaügyi központoktól, egyéb szakmai szervezetektől és intézményektől, a szakképző intézményektől és
fenntartóiktól, és a felnőttképzést folytató intézmények
beszámolóinak feldolgozott adatbázisából származó –, a
2. számú mellékletben szereplő egyéb adatokat tanúsító
okmányokat, továbbá a szakképesítés felvételére, módosítására vonatkozó támogató írásos nyilatkozatokat,
amennyiben a javaslattevő nem a gazdasági kamara, illetve a szakmai kamara, úgy a kamara támogató írásos
nyilatkozatát is,
d) a szakképesítés OKJ-ből történő törlése esetében
arra vonatkozó adatokat és igazolásokat a c) pont szerint,
hogy a szakképesítés tekintetében a gazdasági, a munkaerőpiaci igény legalább három éve megszűnt.
(5) A szakképesítésért felelős miniszter a javaslatot a
(4) bekezdésben meghatározott okmányokkal együtt szakmai véleményezésre megküldi a Nemzeti Szakképzési Intézetnek (a továbbiakban: NSZI), az Szt. 4. § (3) bekezdésének b) pontjában meghatározott, az OKJ folyamatos fejlesztésére és korszerűsítésére létrejött szakmacsoportos
bizottságnak (a továbbiakban: OKJ bizottság) és a Nemzeti Felnőttképzési Intézetnek (a továbbiakban: NFI) is. Az
NSZI, az OKJ bizottság és az NFI a szakképesítésért felelős miniszter által megküldött javaslattal kapcsolatos véleményét, a javaslatnak az NSZI-be, az OKJ bizottsághoz,
illetőleg az NFI-be való megérkezésétől számított harminc
napon belül alakítja ki.
(6) A szakképesítésért felelős miniszter – az NSZI, az
OKJ bizottság, valamint az NFI szakmai véleménye figyelembevételével – a javaslatról a vélemények megérkezésétől számított harminc napon belül dönt.
(7) A szakképesítésért felelős miniszter a javaslatot elutasítja, ha a szakképesítésre vonatkozó gazdasági, munkaerőpiaci igény nem megalapozott, vagy a szakmai és
vizsgakövetelmény nem felel meg az Szt. 10. § (1) bekezdésében előírtaknak, illetőleg ha a javaslattevő a (4) bekezdésben meghatározott okmányokat a hiánypótlásra
történő felhívást követően nem csatolja.
(8) Ha a javaslat az OKJ-ből törölt szakképesítés – a
(4) bekezdés a)–c) pontjai szerint alátámasztott – újrafelvételére vagy szakképesítés OKJ-ból való törlésére irányul, akkor a szakképesítésért felelős miniszter az (5) bekezdés szerinti vélemények kikérése nélkül is döntést
hozhat.
(9) Ha a javaslat felsőfokú szakképesítés felvételére irányul, akkor a szakképesítésért felelős miniszter az (5) bekezdés szerinti vélemények kikérése nélkül, harminc
napon belül dönt.
4. § (1) A szakképesítésért felelős miniszter az elfogadott javaslatot, illetve saját kezdeményezését (a továbbiakban
együtt: Kezdeményezés) a 3. § (4) bekezdésben meghatározott okmányokkal, valamint – újrafelvételre vagy törlésre irányuló kérelem kivételével – az NSZI, az OKJ bizottság és az NFI véleményével együtt a döntést követő nyolc
napon belül megküldi az oktatási miniszternek.
(2) Az oktatási miniszter a beérkezett Kezdeményezést
– a (6) bekezdésben foglaltak figyelembevételével – nyolc
napon belül továbbítja az Országos Szakképzési Tanács
(a továbbiakban: OSZT) részére.
(3) Az OSZT az oktatási miniszter által megküldött
Kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontját, a Kezdeményezésnek az OSZT Titkárságához való megérkezését
követően az OSZT ügyrendje szerint – de legfeljebb
harminc napon belül – alakítja ki.
(4) Az OSZT javaslata alapján az oktatási miniszter – a
foglalkoztatáspolitikai és munkaügyi miniszterrel, valamint a szakképesítésért felelős miniszterrel egyetértésben – elrendeli a Kezdeményezésben szereplő szakképesítés OKJ-be történő felvételét, az OKJ-ben szereplő szakképesítés módosítását, vagy a szakképesítésnek az
OKJ-ből történő törlését.
(5) Amennyiben az OSZT a Kezdeményezést nem támogatja, az oktatási miniszter az OSZT határozatát követő
nyolc napon belül felülvizsgálatra visszaküldi azt a szakképesítésért felelős miniszternek.
(6) Ha a Kezdeményezés felsőfokú szakképesítés felvételére irányul, az oktatási miniszter az 5. §-ban foglaltak
figyelembevételével kezdeményezi az OKJ kiegészítését
az OSZT véleményének egyidejű kikérése mellett.
5. § Az OKJ kiegészítésének, módosításának megjelentetésére akkor kerülhet sor, ha a szakképesítés felvétele a változó gazdasági, munkaerőpiaci körülményekhez alkotó
módon alkalmazkodni képes munkaerő képzését és fejlesztését szolgáló igények gyorsabb kielégítése érdekében
történik, valamint a felvételre törvény, kormányrendelet
alapján kerül sor, továbbá ha a jegyzékből törölt
szakképesítések újrafelvételére kerül sor.
Záró rendelkezések 6. § (1) Ez a rendelet 2006. április 1-jén lép hatályba. Rendelkezéseit – a (2)–(4) bekezdésekben foglalt kivételekkel – a 2006. április 1-jét követően megkezdett szakképzésre kell felmenő rendszerben alkalmazni.
(2) Az iskolai rendszerű szakképzés esetében tanulót a
2006/2007. tanévben a 2006. április 1-jétől hatályos OKJ
előírásai szerint a szakképzési évfolyamra beiskolázni akkor lehet, ha az ahhoz illeszkedő szakmai és vizsgakövetelmények és központi programok (felsőfokú szakképzés
esetén képzési programok) kiadásra kerültek, valamint a
képzés megkezdéséhez szükséges személyi és tárgyi
feltételek biztosítottak.
(3) Az iskolarendszeren kívüli szakképzés esetében a
résztvevővel képzési szerződést a 2006. április 1-jétől hatályos OKJ előírásai szerint akkor lehet kötni, ha a szakképesítés szakmai és vizsgakövetelménye kiadásra került.
(4) Az OKJ-ben szereplő szakképesítés megszerzésére
történő felkészítés
a) az iskolarendszeren kívüli szakképzésben a mindenkori hatályos szakmai és vizsgakövetelmények kiadásától
kezdődhet;
b) az iskolai rendszerű szakképzésben a szakképzési
évfolyamon a szakképesítésért felelős miniszter által jóváhagyott központi programok (tantervek) kiadását követően kezdhető meg.
(5) A 2006. április 1-jét megelőzően megkezdett szakképzés eredményes befejezését követő szakmai vizsgán
kiadott bizonyítványok érvényesek, azok államilag elismert szakképesítést igazolnak.
(6) A nappali oktatás munkarendje szerint folyó oktatásban a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény
121. §-a (1) bekezdés 21. pontjában előírt, a meglévő szakképesítéssel betölthető munkakör magasabb színvonalon
való ellátását biztosító képzésben szerezhető szakképesítésnek kell tekinteni azt a szakképesítést, amelynek megszerzéséhez jogszabály szakmai előképzettséget ír elő.
(7) A tizennyolcadik életévét betöltött képzésre jelentkezők közül az OKJ-ben szereplő 33-as azonosító számmal kezdődő szakképesítések esetében a tizedik évfolyam
elvégzését 2006. január 1-jétől azoktól kell megkövetelni,
akik az 1998/1999-es tanévet követően fejezték be az
általános iskola nyolcadik osztályát.
(8) A 2001. szeptember 1-je előtt megkezdett szakképzés esetében az Országos Képzési Jegyzékről szóló
37/2003. (XII. 27.) OM rendelet mellékleteként kiadott
OKJ-ben szereplő 54-es azonosító számmal kezdődő szakképesítés megszerzését tanúsító bizonyítványok felsőfokú
szakképesítést, illetőleg a 2001. szeptember 1-jétől felmenő rendszerben megkezdett szakképzés esetében az
OKJ-ben szereplő 54-es azonosító számmal kezdődő szakképesítés megszerzését tanúsító bizonyítványok emelt
szintű szakképesítést igazolnak.
7. § E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti
a) az Országos Képzési Jegyzékről szóló 37/2003.
(XII. 27.) OM rendelet 1. §-a, 3–10. §-a, továbbá az 1., 3.
és 4. számú melléklete,
b) az Országos Képzési Jegyzékről szóló 37/2003.
(XII. 27.) OM rendelet módosításáról szóló 28/2004.
(IX. 30.) OM rendelet 1–2. §-a, továbbá az 1–2. számú
melléklete,
c) az Országos Képzési Jegyzékről szóló 37/2003.
(XII. 27.) OM rendelet módosításáról szóló 14/2005.
(V. 26.) OM rendelet,
d) az Országos Képzési Jegyzékről szóló 37/2003.
(XII. 27.) OM rendelet módosításáról szóló 29/2005.
(X. 28.) OM rendelet 1–2. §-a és 4. §-a.
Dr. Magyar Bálint s. k.,
oktatási miniszter


type: legislation

jurisdiction: Hungary

text:
1448/2015. (VII. 2.) Korm. határozata az Egészségbiztosítási Alap Gyógyító-megelőző ellátás céltartalék jogcím 2015. előirányzatáról történő átcsoportosításról.
A Kormány a  Magyarország 2015. évi központi költségvetéséről szóló 2014. évi C. törvény (a  továbbiakban: Kvtv.)
12.  § (1)  bekezdés b)  pontjában biztosított jogkörében elrendeli a  Kvtv. 1.  melléklet LXXII. Egészségbiztosítási
Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző
ellátás jogcímcsoport, 21. Gyógyító-megelőző ellátás céltartalék jogcím terhére 5338,9 millió forint egyszeri
átcsoportosítását a Kvtv. 1. melléklet LXXII. Egészségbiztosítási Alap fejezet, 2. Egészségbiztosítási ellátások kiadásai
cím, 3. Természetbeni ellátások alcím, 1. Gyógyító-megelőző ellátás jogcímcsoport, 13. Célelőirányzatok jogcím
javára az 1. melléklet szerint.
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 emberi erőforrások minisztere
Határidő: azonnal
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1927/2017. (XII. 8.) Korm. határozata a Nemzeti Köznevelési Infrastruktúra Fejlesztési Program II. ütemének keretében a Biatorbágyi Általános Iskola beruházás megvalósításáról.
A Kormány
 1. egyetért a  Biatorbágy településen megvalósuló új iskolaépület létrehozására irányuló beruházási program
(a továbbiakban: Beruházás) koncepciójával;
 2. egyetért azzal, hogy
a) a Beruházás építtetője a Nemzeti Sportközpontok (a továbbiakban: NSK) legyen,
b) a Beruházás a 2017., 2018. és 2019. években – a tranzakciós illetéket és kincstári díjakat magában foglalva –
összesen 4 316 429 000 forint központi költségvetési forrásból valósuljon meg;
 3. az államháztartásról szóló 2011. évi CXCV. törvény (a  továbbiakban: Áht.) 33.  § (1)  bekezdésében biztosított
jogkörében eljárva a Magyarország 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a továbbiakban:
Kvtv.) 1.  melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzat címet
a 62. Biatorbágyi Általános Iskola beruházása alcímmel egészíti ki;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
Határidő: azonnal 4. felhívja a  nemzetgazdasági minisztert, hogy a  Beruházás megvalósítása érdekében a  nemzeti fejlesztési miniszter
bevonásával gondoskodjon
a) a 2017. évben szükséges 204 801 000 forint biztosításáról a  Kvtv. 1.  melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési
Minisztérium fejezet, 20. Fejezeti kezelésű előirányzat cím, 62. Biatorbágyi Általános Iskola beruházása alcím
javára,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: azonnal
b) a 2018. évben szükséges 2 048 008 000 forint biztosításáról a  Magyarország 2018. évi központi
költségvetéséről szóló 2017. évi C. törvény 1. melléklet XVII. Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet javára,
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a felmerülés ütemében
c) a 2019. évben szükséges 2 063 620 000 forint forrás biztosításáról a  2019. évi központi költségvetésben,
a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium fejezet javára;
Felelős: nemzetgazdasági miniszter
 nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: a 2019. évi központi költségvetés tervezése során
5. a Beruházás ütemezett megvalósítása érdekében az  Áht. 36.  § (4c)  bekezdés a)  pontjában biztosított jogkörében
eljárva a nemzeti fejlesztési miniszter részére felhatalmazást ad éven túli kötelezettségvállalásra a 2018–2019. évek
vonatkozásában legfeljebb a 4. pont b) és c) alpontjában meghatározott összegek erejéig;
Felelős: nemzeti fejlesztési miniszter
Határidő: folyamatos 6. mentesíti az  NSK-t a  Kormány irányítása alá tartozó fejezetek költségvetési szerveinek eszközbeszerzéseiről szóló
1982/2013. (XII. 29.) Korm. határozat 1. pontjában foglalt tilalom alól.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
1691/2013. (X. 2.) Korm. határozata az Európai Unió által a 2014–2020 közötti európai uniós programozási időszakban létrehozásra kerülő Belső Biztonsági Alaphoz kapcsolódó hétéves szakpolitikai stratégiáról.
1. A  Kormány a  kormányzati stratégia irányításáról szóló kormányrendelet szerinti nemzeti középtávú stratégiaként
elfogadta a  Kormány részére bemutatott „az Európai Unió által a  2014–2020 közötti európai uniós programozási
időszakban létrehozásra kerülő Belső Biztonsági Alaphoz kapcsolódó hétéves szakpolitikai stratégia”
(a továbbiakban: Belső Biztonsági Alaphoz kapcsolódó hétéves szakpolitikai stratégia) című tervdokumentumot.
2. A  Kormány felhívja a  belügyminisztert, hogy az  elfogadott Belső Biztonsági Alaphoz kapcsolódó hétéves
szakpolitikai stratégia nyilvánosság számára történő hozzáféréséről a kormányzati portálon keresztül gondoskodjon.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: azonnal 3. A  Kormány felhívja a  belügyminisztert, hogy Belső Biztonsági Alaphoz kapcsolódó hétéves szakpolitikai
stratégiában foglaltak szerint folytassa le az  Európai Bizottsággal az  Európai Unió által a  2014–2020 ciklusban
létrehozásra kerülő Belső Biztonsági Alap vonatkozásában a  szakpolitikai párbeszédet, és annak alapján dolgozza
ki Magyarország kapcsolódó nemzeti programját. A  Kormány egyetért azzal, hogy a  Belső Biztonsági Alaphoz
kapcsolódó hétéves szakpolitikai stratégia
a) A1, A2 és az  A3 mellékletében szereplő forrásigények a  Belső Biztonsági Alapban kiemelt prioritásként
szerepeljenek;
b) B mellékletében szereplő ba) 501 millió forint költségkihatású (európai uniós és EGT-országokban lévő külképviseletek
informatikai eszközeinek cseréje) forrásigények kielégítése – melynek megvalósításához jelentős
érdek fűződik, de a  Belső Biztonsági Alapból nem finanszírozható tevékenységek – 2015–2020.
között a költségvetés teherbíró képességének függvényében valósuljon meg,
bb) 2 db helikopter hazai önrészének finanszírozása – ha az  egyedi intézkedésekre szolgáló külön
keretből történő beszerzést az  Európai Unió támogatja – legfeljebb 2 milliárd forint hazai
költségvetési forrás biztosítása mellett 2015–2020. között a  költségvetés teherbíró képességének
függvényében valósuljon meg;
c) C mellékletében szereplő forrásigények kielégítése a  Belső Biztonsági Alapból felszabaduló forrás esetén,
illetve a költségvetés teherbíró képességének függvényében valósuljon meg.
Felelős: belügyminiszter
Határidő: 2014. március 31.
4. A  Kormány felhívja a  belügyminisztert a  feladatkörükben érintett miniszterek bevonásával az  Európai Unió
által a  2014–2020 közötti európai uniós programozási időszakban létrehozásra kerülő Belső Biztonsági Alaphoz
kapcsolódó hétéves szakpolitikai stratégiában foglalt intézkedések végrehajtására.
Felelős: belügyminiszter, a feladat- és hatáskörrel rendelkező miniszterek bevonásával
Határidő: 2022. december 31.
5. Ez a határozat a közzétételét követő napon lép hatályba.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
83/2014. (III. 14.) Korm. rendelete a nagyvízi meder, a parti sáv, a vízjárta és a fakadó vizek által veszélyeztetett területek használatáról, hasznosításáról, valamint a folyók esetében a nagyvízi mederkezelési terv készítésének rendjére és tartalmára vonatkozó szabályokról.
A Kormány
a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény 45. § (7) bekezdés w) pontjában,
a 4. alcím tekintetében a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény 45. § (7) bekezdés x) pontjában
kapott felhatalmazás alapján az  Alaptörvény 15.  cikk (1)  bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a  következőket
rendeli el:
1. Értelmező rendelkezések 1. § E rendelet alkalmazásában
 1. fakadó vizes területek: az  árvízvédelmi töltés mentett oldalán lévő, olyan mélyfekvésű területek, amelyeken
az  árvízi víznyomás hatására szivárgó víz jut a  felszínre és különböző nagyságú és időtartamú vízborítást
okoz;
2. fenntartó: a  vizek és közcélú vízilétesítmények tulajdonjogából eredő, illetve az  ezzel járó vagyonkezelői
jogok és kötelezettségek gyakorlását teljesítő, továbbá a fenntartási szakfeladatokat – mint közfeladatokat –
jogszabály rendelkezése folytán, illetve egyéb jogviszony alapján ellátó személy vagy szervezet;
3. folyószakasz mederkezelője: a területi vízügyi igazgatási szerv;
 4. holtág: a  folyók szabályozása vagy a  természetes medervándorlás következtében keletkezett olyan meder
vagy mederszakasz, amely a természetes vízszállításban nem vesz részt;
 5. hullámtér: a folyók, vízfolyások partvonala és az árvédelmi fővédvonal közötti terület;
 6. középső sáv: a folyók hullámterében a védő erdősáv és a parti sáv közötti terület;
 7. levezető sávok: a nagyvízi meder azon részei, amelyek az árvíz és a jég elvezetésében részt vesznek, ezek:
a) elsődleges levezető sáv: a  nagyvízi meder azon része, ahol az  árvízi vízhozamok és a  jég
a legkedvezőbb áramlási viszonyok mellett vonulnak le,
b) másodlagos levezető sáv: jelentősen részt vesz az árvizek levezetésében,
c) átmeneti levezető sáv: az árvizek által időszakosan elöntött területrész,
d) áramlási holttér: területrész, ahol nincs áramlás, de mint tározó térfogat szerepe van az  árvizek
levonulásában;
 8. mértékadó árvízszint: az  árvízvédelmi művek, valamint a  folyók medrét, a  hullámteret és a  nyílt árteret
keresztező építmények tervezésénél és megvalósításánál figyelembe veendő, a  vízgazdálkodásért felelős
miniszter által megállapított árvízszint;
9. nagyvízi mederkezelési terv: az  1.  melléklet szerinti tervdokumentáció alapján készülő miniszteri rendelet,
amely a nagyvízi meder kezelésének módját, feltételeit rögzítő, a  folyó teljes hosszára vonatkozó célállapot
elérése, illetve fenntartása érdekében szükséges előírásokat és intézkedéseket, valamint helyszínrajzokat és
térképi mellékleteket tartalmazza;
10. nyári gát: a  hullámtéren épült vízilétesítmény, a  fővédvonalnál alacsonyabb töltés, amely a  mértékadó
árvízszintnél alacsonyabb és ezért gyakoribb árvíz ellen véd;
11. parti sáv: a  vizek partvonala, valamint a  közcélú vízilétesítmények mentén húzódó és e  rendelet szerint
meghatározott szélességű területsáv, amely az azokkal kapcsolatos szakfeladatok ellátását szolgálja;
12. partvonal: a meder és a part találkozási vonala;
13. tereptárgy: a  terepből kiemelkedő mesterséges létesítmény (különösen az  építmény, a  kereszttöltés,
a tuskódepónia, a hullámtéren a bányaművelés során keletkezett meddőhányó);
14. védő erdősáv: az elsőrendű árvízvédelmi töltés hullámtéri védősávja mellett húzódó, a töltés hullámverés és
jég elleni védelmét szolgáló területsáv;
15. védősáv: az  elsőrendű árvízvédelmi töltés mindkét oldalán, annak lábvonalától számított, 10-10 méter
szélességű területsáv;
16. vízjárta területek: időszakosan elöntésre kerülő vagy vízzel telített talajú területek, így különösen:
a) az  olyan terepmélyedések, síkvidéki erek, semlyékek, amelyek a  területet érintő vízszabályozás,
vízrendezés előtt rendszeresen, a szabályozást követően pedig időszakosan vízzel borítottak,
b) a  természetes állóvizek feltöltődése során kialakult vizenyős, mocsaras területek, amelyek
felületének túlnyomó részét növényzet borítja, de a talaj tartósan vízzel telített,
c) a dombvidéki patakok, állandó vagy időszakos vízfolyások, völgyek, vízmosások által érintett olyan
területek, amelyekre az időszakos elöntés jellemző,
d) a  folyók elhagyott ősmedrei, a  folyókat kísérő, a  jelenlegi medertől távolabb elhelyezkedő olyan
vonulatok, terepmélyedések, amelyek eredete a folyó egykori medrére vezethető vissza.
2. A parti sávra vonatkozó rendelkezések 2. § (1) A vizek és a közcélú vízilétesítmények kezelésére jogosult és köteles személyek a vizek és közcélú vízilétesítmények
mentén az azokkal kapcsolatos vízgazdálkodási szakfeladataik ellátására, a meder megközelítésére az e rendeletben
meghatározott szélességig terjedő parti sávot használhatnak.
(2) E § alkalmazásában szakfeladatok: mérések, vizsgálatok, szemlék, ellenőrzések, továbbá fenntartási és helyreállítási
munkák esetenkénti vagy rendszeres ellátása.
(3) A parti sáv szélessége:
a) a Duna, a Tisza, a Dráva, a Körösök és a Bodrog mindkét partján a partvonaltól számított 10 méterig,
b) az  a)  pontban nem említett egyéb kizárólagos állami tulajdonú vízfolyások, tavak, tározók és holtágak
mentén a partvonaltól számított 6 méterig, c) az a) és b) pontba nem tartozó vizek és közcélú vízilétesítmények partvonalától számított 3 méterig
terjed.
(4) A  tulajdonos vagy a  fenntartó kérelmére a  vízügyi hatóság a  (3)  bekezdés b) és c)  pontjában meghatározott
szélességtől eltérő, de legfeljebb 10 méter szélességű parti sávot is megállapíthat, ha azt a  szakfeladatok ellátása
feltétlenül indokolja.
(5) Az  árvízvédelmi művek, belvízvédelmi és egyéb csatornák, továbbá a  tározók vízjogi üzemeltetési engedélyének
részét képező üzemeltetési szabályzatnak azokat a rendelkezéseit, amelyek a parti sáv méretének meghatározását
tartalmazzák, a vízügyi hatóság a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény
nyilvános közzétételre vonatkozó szabályai alkalmazásával közzéteszi.
(6) A  parti sávot is magába foglaló parti ingatlan a  szakfeladatok közérdekű ellátására figyelemmel használható,
hasznosítható.
3. § (1) Azon vízfolyásszakaszokon, amelyekre nagyvízi mederkezelési terv készül, a  parti sávba tartozó területek
használatát, építmények elhelyezését az  adott mederszakaszra kidolgozott nagyvízi mederkezelési terv határozza
meg.
(2) Az (1) bekezdésbe nem tartozó egyéb vízfolyás, tó, tározó és holtág esetében parti sávban
a) külterületen gyepgazdálkodás, valamint a termőföld művelési ágának megfelelő, a parti sáv rendeltetését és
megfelelő használatát, szükség szerinti igénybevételét nem akadályozó, a meder állapotát nem veszélyeztető
tevékenység folytatható,
b) csak a  meder használatával és fenntartásával közvetlenül összefüggő megfigyelő, jelző állomás, a  meder
használatával összefüggő vízilétesítmény, kikötői, rév-, kompátkelőhelyi vagy vízirendészeti építmény
helyezhető el.
4. § (1) A  parti sáv jogellenes használata, hasznosítása, különösen a  meder és a  part állagát, illetve a  mederfenntartási
munkák elvégzését jogellenesen akadályozó tevékenység vagy állapot esetén az  ingatlan használója köteles
a  jogellenes állapotot megszüntetni és a  jogszabálynak megfelelő állapotot helyreállítani, amelyre a  fenntartó
határidő tűzésével az ingatlan használóját felszólíthatja.
(2) Ha az ingatlan használója a fenntartó felszólításának – az arra megállapított megfelelő időtartamon belül – nem tesz
eleget, a fenntartó az illetékes vízügyi hatóság megkeresésével kezdeményezi a vízgazdálkodási szempontból káros
állapot megszüntetésére irányuló hatósági eljárás megindítását.
3. A folyók nagyvízi medrének használata és hasznosítása
5. § (1) A  nagyvízi mederben a  termőföld más célú hasznosításának megvalósítására, a  művelési ág megváltoztatására,
valamint építménynek a  nagyvízi mederben történő elhelyezésére vonatkozó hozzájárulás megadása előtt
a folyószakasz mederkezelőjének vizsgálnia kell a kérelemben foglaltaknak az árvíz és a jég levonulására gyakorolt
hatását.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti vizsgálatot követően a  nagyvízi mederben a  termőföld más célú hasznosításához,
a művelési ág megváltoztatásához a mederkezelő nem járulhat hozzá, ha az az árvíz és jég levonulását akadályozza
vagy kedvezőtlenül befolyásolja.
(3) Az (1) bekezdés szerinti vizsgálatot követően az építmény nagyvízi mederben történő elhelyezéséhez a folyószakasz
mederkezelője akkor járulhat hozzá, ha
a) van az  igénybe vett területre vonatkozó, kihirdetett nagyvízi mederkezelési terv és annak
figyelembevételével az építmény megvalósítható, és
b) az  építmény kialakításánál és magassági elhelyezésénél a  mértékadó árvízszint és az  eddig előfordult
legmagasabb árvízszint közül a  magasabb kerül alkalmazásra, további 1 méteres biztonsági mérték
érvényesítésével.
(4) Az (1) bekezdés szerinti vizsgálatot követően nagyvízi mederkezelési terv hiányában a folyószakasz mederkezelője
akkor járulhat hozzá az építmény elhelyezéshez, ha a kérelem
a) a  folyómeder használatával és a  vízfolyás fenntartásával közvetlenül összefüggő megfigyelő, jelző állomás,
a  nagyvízi meder használatával összefüggő vízilétesítmény, valamint kikötői, rév-, kompátkelőhelyi vagy
vízirendészeti építmény elhelyezésére irányul;
b) közcélú nyomvonalas építmény vagy vízilétesítmény elhelyezésére irányul, és az  építmény, vízilétesítmény
az árvízlevezetési viszonyokat nem befolyásolja kedvezőtlenül; vagy
c) a  nagyvízi mederben fekvő települési belterületen történő építmény-elhelyezésre irányul, és
a megvalósítandó építmény árvíz elleni védelmének biztosítását ideiglenes védmű kiépítésével a települési
önkormányzat – a fővárosban Budapest Főváros Önkormányzata – vállalja.
(5) A  (2)–(4)  bekezdés szerinti hozzájárulás az  ingatlanon esetleg fennálló, nem megfelelő használatból származó
lefolyási akadályok megszüntetése után adható meg. A hozzájárulás feltétele továbbá, hogy az ingatlantulajdonos
a  2.  melléklet szerinti nyilatkozatot tegyen arról, hogy az  építménynek a  nagyvízi mederben való elhelyezésével
összefüggésben keletkezett károk tekintetében kártalanítási igényt nem érvényesít. A  hozzájárulás az  építési és
a  fennmaradási engedélyezési eljárásban résztvevő vízügyi hatóság szakhatósági állásfoglalása megadásának
feltétele. Az építésügyi hatósági engedély (ideértve a sajátos építményfajta szerinti építésügyi hatósági engedélyt
is) tájékoztató részében az építésügyi hatóság felhívja az építtető figyelmét a kártalanítási igény érvényesítésének
kizárására.
(6) A  nagyvízi meder területe újonnan beépítésre szánt területbe nem sorolható, továbbá a  nagyvízi mederben lévő
üdülőterület lakó-, vegyes vagy gazdasági területfelhasználási egységbe nem sorolható át.
6. § (1) A nagyvízi meder természeti területként kezelendő oly módon, hogy az árvíz és a jég levezetésének elsődlegessége
biztosított legyen.
(2) A nagyvízi meder levezető sávjaiban az építményekre vonatkozóan a 3. mellékletben részletezett, az árvízvédelmi
szempontok elsődlegességét biztosító követelmények érvényesülnek.
(3) Az elsődleges levezető sávban a termőföld művelése és hasznosítása a nagyvízi mederkezelési tervek szerinti egyedi
előírások alapján történhet.
(4) A  másodlagos levezető sávban gyep- és legelőgazdálkodás folytatható, valamint a  hasznosítás szántó, vízoldali
védősávot kísérő hullámtörő védelmi erdő, ligeterdő, gyér és alacsony növényzet, lehetőleg legeltetett, kiritkított
erdő műveléssel engedélyezhető.
(5) Az  átmeneti levezető sávban a  (4)  bekezdésben foglaltak mellett – a  lefolyási akadályozás minimalizálásával,
az aljnövényzet rendszeres eltávolításával – erdő telepíthető.
(6) A másodlagos levezető sávban és az átmeneti levezető sávban erdőgazdálkodási tevékenység keretében – ideértve
a  természetvédelmi rendeltetésű erdőben folytatott erdőgazdálkodást is – az  erdőtelepítés, erdőfelújítás során
az árvíz lefolyási irányának megfelelő, tág hálózatú faállományt kell létesíteni, valamint az erdőt úgy kell létesíteni és
fenntartani, hogy a lombosodás és az aljnövényzet az árvíz levezetését ne akadályozza.
7. § (1) A  nagyvízi meder használatának korlátozásáért, valamint a  vizek, jég, uszadék és hordalék által ott okozott kárért
az állam és önkormányzat részéről kártalanítás nem jár.
(2) A  nagyvízi mederben fekvő földrészlet használatára vonatkozóan, a  földrészlet tulajdonosa köteles tájékoztatni
a  használót arról a  tényről, hogy a  földrészlet nagyvízi mederben fekszik. A  tájékoztatás elmaradásából keletkező
kárért a tulajdonos felelős.
8. § A nagyvízi mederben való elhelyezkedés tényéről a  vízügyi hatóság a  vízügyi igazgatási szerv kezdeményezése
alapján határoz.
9. § (1) A  vízjogi engedély alapján létesített és üzemeltetett nyári gátaknak közérdekből a  nagyvízi meder vízszállító
képességének növelése érdekében történő megszüntetése vagy védőképességének mérséklése miatti kártalanítás
esetén a  nyári gát által védett terület értékcsökkenésének meghatározásánál figyelembe kell venni a  nyári
gát megszüntetése vagy védőképességének csökkenése miatt bekövetkezett árvízi elöntések gyakoriságának
növekedését az elmúlt 50 év adatainak alapulvételével.
(2) A  nyári gát megszüntetésének vagy védőképessége mérséklésének szükségességét, valamint a  kártalanítás
mértékét a  vízügyi hatóság állapítja meg a  védekezésért felelős kérelme alapján. A  kártalanítás mértékének
megállapítását az  érintett földrészlet tulajdonosa is kérheti. A  kártalanítás mint egyszeri térítés egy összegben,
a  jogosult nevére és címére vagy az  általa megnevezett pénzforgalmi szolgáltató számlaszámára történő
kifizetéséről a határozat jogerőre emelkedését követő 2 hónapon belül a védekezésért felelős gondoskodik.
(3) A  vízügyi hatóság az  eljárásba a  kártalanítás mértékének meghatározásához az  igazságügyi szakértői
névjegyzékben szereplő szakértőt von be.
10. § (1) A védekezésért felelős a saját költségére gondoskodik
a) a  vízügyi hatóság kötelezést tartalmazó határozata alapján a  hatályos vízjogi engedéllyel nem rendelkező
nyári gát megszüntetéséről, valamint a  nem a  vízjogi üzemeltetési engedélynek megfelelően üzemeltetett
nyári gát megfelelő állapotának helyreállításáról,
b) más építésügyi vagy építésfelügyeleti hatóság kötelezést tartalmazó határozata alapján az  egyéb, lefolyást
akadályozó és engedéllyel nem rendelkező vagy ettől eltérően megépített tereptárgy elbontásáról.
(2) Az  (1)  bekezdés szerinti eljárást az  eljáró hatóságnál a  védekezésért felelős kezdeményezi a  nagyvízi meder
vízszállító képességének biztosítása érdekében. Az  érintett ingatlan tulajdonosa a  munkálatok elvégzését tűrni
köteles.
(3) Az  eljáró hatóság az  (1)  bekezdés szerinti határozat tájékoztató részében felhívja a  tulajdonos figyelmét
a  kötelezéssel összefüggő kártalanítási igény érvényesítésének kizárására, továbbá arra, hogy az  érintett terület
vonatkozásában értékcsökkenés nem állapítható meg.
11. § (1) Az  árvízvédelmi töltés hullámverés és jég elleni védelmére a  vízügyi hatóság a  védőerdő telepítését elrendelő
hatósági határozatában
a) a Duna mentén 60 méter,
b) a Tisza mentén 80 méter,
c) az a) és b) pontba nem tartozó folyók mentén 30 méter
szélességű védő erdősáv telepítését írhatja elő, amelynek költségeit a központi költségvetés viseli.
(2) A  védő erdősáv szélességét a  helyi körülmények – különösen az  uralkodó szélirány, a  vízmélység, a  vízfelület
nagysága, a  termőhely szerint telepíthető fafajok, a  hullámtér hasznosításának módja és az  árvízvédelmi töltés
kiépítettsége – együttes mérlegelésével, a  jogszabályok védőerdőkre vonatkozó előírásaival összhangban,
a  védekezésért felelős véleményének kikérését követően, az  erdészeti hatóság szakhatósági állásfoglalása
figyelembevételével a vízügyi hatóság az (1) bekezdésben meghatározottól eltérő szélességben is meghatározhatja.
(3) A védő erdősáv területének megfelelő rendezésével vagy vízelvezető csatornák létesítésével gondoskodni kell arról,
hogy a védő erdősáv területén az árvíz után a védmű állékonyságát veszélyeztető pangó vizek ne maradjanak.
12. § (1) A  nagyvízi meder jogellenes használata, hasznosítása esetén a  védekezésért felelős kezdeményezi a  vízügyi
hatóságnál a jogszerű állapot helyreállítására irányuló eljárás megindítását. Jogellenes használatnak, hasznosításnak
minősül különösen, ha a vízszállító képesség a használati korlátozások be nem tartása, illetve a vízszállító képesség
figyelembevételével meghatározott művelési módtól eltérő használat miatt csökken.
(2) A  vízügyi hatóság az  (1)  bekezdésben meghatározottak alapján kötelezi az  ingatlan tulajdonosát, illetve egyéb
jogcímen használóját a  jogszabályoknak megfelelő állapot helyreállítására és folyamatos fenntartására, vagy
megkeresi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot a szükséges intézkedések megtétele érdekében.
(3) Ha az érintett a (2) bekezdésben meghatározott hatóság határozatában foglalt kötelezésnek az ott előírt határidőn
belül nem tesz eleget, a  szükséges munkálatok elvégzéséről a  hatóság a  védekezésért felelős bevonásával
gondoskodik. Az így elvégzett munkák költségeit az érintett köteles viselni.
4. A folyók nagyvízi medrére vonatkozó kezelési terv készítésének rendjére és tartalmára vonatkozó
szabályok
13. § (1) A  nagyvízi mederkezelési terv elkészítésének módszertani megalapozása az  Országos Vízügyi Főigazgatóság
(a továbbiakban: OVF) feladata, ideértve a hidrológiai és hidraulikai számítási módszerek meghatározását is.
(2) A nagyvízi mederkezelési tervet a szabályozni kívánt vízfolyás kezelését végző vízügyi igazgatóság (a továbbiakban:
készítő) készíti vagy készítteti el. Több vízügyi igazgatóság működési területét érintő vízfolyás vagy állóvíz esetén
az általános terv elkészítését az OVF koordinálja.
(3) A készítő a nagyvízi mederkezelési terv tervezetére vonatkozóan beszerzi a tervezési területtel érintett
a) központi államigazgatási szervek területi szervei – így különösen az  illetékes környezetvédelmi és
természetvédelmi felügyelőségek, a  működési területük szerint érintett nemzeti park igazgatóságok –,
a Honvédelmi Minisztérium Hatósági Hivatala,
b) a települési önkormányzatok, valamint
c) az agrárkamarák, továbbá ipari és kereskedelmi kamarák
véleményét.
(4) A  nagyvízi mederkezelési terv tervezetével kapcsolatban a  környezet- és természetvédelmi célra, a  zöldturizmus,
valamint a  vízisportok képviseletére alakult civil és érdekképviseleti szervezetek, továbbá az  erdőgazdálkodási
szakmai civil szervezetek és az érintett ingatlantulajdonosok, földhasználók is jogosultak véleményt nyilvánítani.
(5) A készítő írásban megkeresi a (3) bekezdés szerinti érintett szerveket és megküldi részükre a nagyvízi mederkezelési
terv tervezetét. A  készítő köteles a  nagyvízi mederkezelési tervek tervezetét saját elektronikus honlapján is
közzétenni a  (4)  bekezdés szerinti szervezetek és személyek által történő véleményezés biztosítása érdekében.
Az elektronikus honlapon közzétett tervezet nem lehet alkalmas térinformatikai koordináták kinyerésére.
(6) A  tervezési területtel érintett önkormányzat a  hirdetőtábláján hirdetményt tesz közzé arról, hogy a  nagyvízi
mederkezelési tervek megtekinthetők a  hirdetmény közzétételét követő 30 napon belül az  önkormányzatnál és
a készítő elektronikus honlapján.
(7) A  tervezetre a  kézbesítéstől, illetve a  (6)  bekezdés szerinti hirdetmény közzétételétől számított 30 napon belül
a készítőnél lehet véleményt nyilvánítani.
(8) A  (3)  bekezdésben meghatározott szervek véleményét a  nagyvízi mederkezelési terv tervezetének véglegesítése
során figyelembe kell venni, kivéve, ha az  abban foglaltak az  árvízlevezetési célok megvalósításával ellentétesek.
Véleményeltérés esetén meg kell kísérelni a véleménykülönbség egyeztetés útján történő megszüntetését.
(9) A  készítő a  nagyvízi mederkezelési terv tervezetét az  OVF-hez terjeszti fel. A  felterjesztésben rögzíteni kell
a (3)–(7) bekezdés szerinti egyeztetések tényét, valamint az egyeztetés ellenére fennmaradt véleményeltérést.
(10) Ha a  véleménykülönbségek a  (8)  bekezdés szerint nem oldhatók fel, az  OVF a  tervet véleményező területi
államigazgatási szerv központi szerve és az  érintett települési önkormányzat bevonásával egyeztető fórumot
hív össze. Az  egyeztető fórum 30 napon belül tesz javaslatot a  vízügyi igazgatási szervek irányításáért felelős
miniszterhez felterjesztendő tervezettel kapcsolatban.
(11) A  nagyvízi mederkezelési terv tervezetének elkészítési határideje a  nagyvízi mederben fekvés ténye ingatlannyilvántartási feljegyzéséről szóló határozat közlését követő hat hónap.
(12) A  készítő a  nagyvízi mederkezelési terv kidolgozásában való közreműködésre kizárólag olyan személyt vagy
szervezetet bízhat meg, aki, vagy amelynek tagjai vagy munkavállalói között található olyan személy, aki
a  vízgazdálkodási építmények tervezési szakterület területi vízgazdálkodás tervezési részszakterületen tervezői
jogosultsággal rendelkezik.
14. § (1) A nagyvízi mederkezelési tervet a 4. melléklet szerinti vízfolyásokra, illetve folyószakaszokra kell elkészíteni.
 (2) Ha a  4.  mellékletben felsorolt vízfolyás mellékvízfolyásának mederhasználata jelentősen befolyásolja a  nagyvízi
mederkezelési tervvel érintett vízfolyás morfológiai, hidrológiai vagy hidraulikai viszonyait, illetve ezek változását,
akkor a mederkezelési tervnek ki kell terjednie a mellékvízfolyás mederkezelésére is.
15. § (1) A nagyvízi mederkezelési terv előkészítése a következő tevékenységeket foglalja magában:
a) a  nagyvízi meder kijelölése és a  nagyvízi mederben való elhelyezkedés tényének vízügyi hatóság általi
megállapítása,
b) a kijelölt nagyvízi mederben található ingatlanok tekintetében a nagyvízi mederben fekvés ténye ingatlan
nyilvántartási feljegyzésének kezdeményezése, valamint
c) a nagyvízi mederkezelési terv elkészítéséhez szükséges térinformatikai adatállomány beszerzése.
(2) A  nagyvízi meder kijelölése során a  mértékadó árvízszint vagy az  eddig előfordult legnagyobb árvízszint közül
a  magasabb által kijelölt területből figyelmen kívül hagyható az  önállóan védekező települések árvízvédekezési
tervében szereplő ideiglenes védmű által védett terület, feltéve, hogy a  védmű létesítéséhez a  működési terület
szerinti vízügyi igazgatási szerv szakmai állásfoglalásban kifejezetten hozzájárult.
16. § (1) A  nagyvízi mederkezelési terv elkészítéséhez az  állami térképi adatbázisok – különösen az  ingatlan-nyilvántartási
térképi adatbázis, a  távérzékelési adatbázis – a  földmérési és térinformatikai államigazgatási szervvel kötött
adatfelhasználási megállapodás alapján használhatók fel. Ha az  adott nagyvízi mederterületre a  digitális
terepmodellhez nem áll rendelkezésre kellő állami adat, úgy a szükséges adatok a készítő által pótolhatóak.
(2) A készítő, valamint a nemzeti park igazgatóság kötelesek a nagyvízi mederkezelési terv és az országos jelentőségű
védett természeti területek, valamint a  Natura 2000 területek térinformatikai adatállományát egymásnak
térítésmentesen rendelkezésre bocsátani.
(3) A nagyvízi mederkezelési terv elkészítéséhez a Vízgazdálkodási Információs Rendszer adatait, a mértékadó árvízszint
tekintetében pedig a  folyók mértékadó árvízszintjeiről szóló miniszteri rendelet szerinti adatokat kell figyelembe
venni.
(4) A  nagyvízi mederkezelési tervdokumentációt az  illetékes vízügyi hatóságnál és a  vízügyi igazgatóságnál
– a betekintés biztosítása mellett – kell elhelyezni.
17. § (1) Az  árvízlevezető képesség biztosítása során figyelembe kell venni az  árvízvédelmi biztonságot veszélyeztető, de
közérdekből nem megszüntethető területhasználatot. Ha a  közérdekből nem megszüntethető területhasználat
az  árvízlevezető képességet jelentősen befolyásolja, akkor ennek ellensúlyozásáról a  nagyvízi mederkezelési terv
készítése során más beavatkozással gondoskodni kell.
(2) A  nagyvízi mederkezelési tervet a  vízgyűjtő-gazdálkodási tervek, az  árvízi kockázatkezelési tervek, a  védett
természeti területre elkészített természetvédelmi kezelési tervek, a  Natura 2000 területekre elkészített fenntartási
tervek, valamint az  erdőkre elkészített körzeti erdőtervek ismeretében, azokkal összhangban kell elkészíteni,
az árvízvédelmi biztonsági követelmények elsődlegességének biztosítása mellett.
(3) A  nagyvízi mederkezelési tervet hatévenként felül kell vizsgálni. Ha az  érintett mederszakaszon – váratlan
természeti esemény következtében, vagy a mederkezelő által előre nem tervezett beavatkozás hatására – a meder
árvízlevezető képességében vagy a hidrológiai viszonyokban jelentős változás következik be, a mederkezelési tervet
soron kívül, de legkésőbb a változás bekövetkezésétől számított egy éven belül felül kell vizsgálni. Ha a felülvizsgálat
eredményeként a  nagyvízi mederkezelési terv módosítása szükséges, a  módosítás előkészítése során a  13–16.  §-t
megfelelően alkalmazni kell.
(4) A  nagyvízi mederkezelési tervben meghatározott lefolyási sávoktól, illetve a  lefolyási sávokra meghatározott
szabályoktól való egyedi eltérést az  érdekelt kezdeményezheti, amelyet az  1.  melléklet szerinti tartalommal és
a 13–16. § megfelelő alkalmazásával kell elkészíteni, és a folyószakasz mederkezelőjének benyújtani.
(5) A nagyvízi mederkezelési tervet, annak módosítását és felülvizsgálatát a vízgyűjtő-gazdálkodás egyes szabályairól
szóló 221/2004. (VII. 21.) Korm. rendelet 9–11.  §-ában előírtak figyelembevételével kell elkészíteni, és összhangba
kell hozni a  vizek többletéből eredő kockázattal érintett területek meghatározásáról, a  veszély- és kockázati
térképek, valamint a  kockázatkezelési tervek készítéséről, tartalmáról szóló 178/2010. (V. 13.) Korm. rendelet
8–10. §-ában, valamint 12. §-ában foglalt előírásokkal.
18. § A nagyvízi mederkezelési tervekben szereplő beavatkozások és előírások végrehajtását a  vízügyi igazgatási
szerv ellenőrzi. Az  ellenőrzés során megteheti mindazokat az  intézkedéseket, amelyekre ellenőrzési jogkörében
jogszabály feljogosítja, továbbá jogsértés megállapítása esetén kezdeményezheti az  illetékes hatóságnál
a területhasználat nagyvízi mederkezelési terv szerinti helyreállítását, megváltoztatását.
5. A fakadó és szivárgó vizek által veszélyeztetett, valamint a vízjárta területekre vonatkozó
rendelkezések
19. § (1) Az  árvízvédelmi töltések mentesített oldalán lévő, az  árvízi víznyomás miatt felszínre törő fakadó és szivárgó
vizek által veszélyeztetett területen mezőgazdasági használat, hasznosítás csak a  tulajdonos vagy a használó saját
felelősségére történhet. A terület adottságaiból eredő esetleges károkért kártalanítás nem jár.
(2) A  fakadó és szivárgó vizek által veszélyeztetett területeket a  településszerkezeti tervben, illetve a  helyi építési
szabályzatban a vízügyi hatóság, illetve a vízügyi igazgatási szerv javaslata alapján kell feltüntetni.
(3) A  fakadó és szivárgó vizek által veszélyeztetett területekre vonatkozó korlátozásokat, tilalmakat a  helyi építési
szabályzatban kell megállapítani az arra illetékes vízügyi, valamint környezetvédelmi és természetvédelmi szervek
és az árvízvédelmi töltés fenntartójának véleménye alapján.
20. § A vízjárta területekre a  19.  § (1)  bekezdésének rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni azzal, hogy az  ilyen
területeket a településszerkezeti tervekben és a helyi építési szabályzatban – a terület felhasználását veszélyeztető
körülményekkel együtt – fel kell tüntetni.
6. Záró rendelkezések 21. § Ez a rendelet a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
22. § (1) Az építmények, illetve a növényzet eltávolításáért e rendelet hatálybalépését megelőző építési tevékenység, illetve
telepítés esetén az  ingatlan tulajdonosát csak akkor illeti meg kártalanítás, ha a  parti sávot vagy nagyvízi medret
magában foglaló terület beépítése, betelepítése a beépítés, betelepítés időpontjában nem volt jogellenes.
(2) A nagyvízi mederben fekvő honvédelmi rendeltetésű területek honvédelmi érdekű használatát biztosítani kell.
23. § E rendeletben megállapított rendelkezéseket a folyamatban lévő, építési és létesítési tevékenység engedélyezésére
irányuló hatósági eljárásokban is alkalmazni kell.
24. § Hatályát veszti a  nagyvízi medrek, a  parti sávok, a  vízjárta, valamint a  fakadó vizek által veszélyeztetett területek
használatáról és hasznosításáról, valamint a nyári gátak által védett területek értékének csökkenésével kapcsolatos
eljárásról szóló 21/2006. (I. 31.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
 miniszterelnök


text:
66/2006. (X. 30.) ME határozata.  a Magyar Felsőoktatási Akkreditációs Bizottság tagja megbízatása visszavonásáról A felsőoktatásról szóló 2005. CXXXIX. törvény 101. § (3) bekezdés c) pontja, valamint a Magyar Felsőoktatási Akkreditációs Bizottság működéséről szóló 69/2006. (III. 28.) Korm. rendelet 6. § (1) bekezdés c) pontja alapján – az oktatási és kulturális miniszter javaslatára –
dr. Róna-Tas Andrásnak,
az MTA r. tagjának, a Szegedi Tudományegyetem ny.
egyetemi tanárának a Magyar Felsőoktatási Akkreditációs
Bizottság tagsági teendőinek ellátására vonatkozó megbízatását – felmentésének kezdeményezésére tekintettel –
visszavonom. Gyurcsány Ferenc s. k.,
miniszterelnök


text:
15/2016. (IX. 15.) NGM utasítása miniszteri biztos kinevezésének visszavonásáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 38. §
(1) és (5) bekezdéseiben foglalt jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A miniszteri biztos kinevezéséről szóló 6/2016. (V. 13.) NGM utasításban foglalt megbízást 2016. szeptember 9-ével
visszavonom.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
3. § Hatályát veszti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 6/2016. (V. 13.) NGM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter


text:
329/2012. (XI. 16.) Korm. rendelete a mosó- és tisztítószerek forgalomba hozatalának feltételeiről és az ellenőrzés rendjéről.
A Kormány a kémiai biztonságról szóló 2000. évi XXV. törvény 34. § (3) bekezdés d) pontjában kapott felhatalmazás alapján
– az Alaptörvény 15. cikk (1) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva – a következőket rendeli el:
1. § A mosó- és tisztítószerekről szóló, 2004. március 31-i 648/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
(a továbbiakban: 648/2004/EK rendelet) végrehajtásával kapcsolatos információk közlésével és cseréjével kapcsolatos
hatósági feladatokat a) a biológiai bonthatóságra vonatkozóan az Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi
Főfelügyelőség (a továbbiakban: OKTVF), b) a címkézésre és a mosó- és mosogatószerek foszfortartalmára vonatkozóan a fogyasztóvédelmi hatóság
látja el. 2. § (1) A 648/2004/EK rendelet biológiai bonthatóságra vonatkozó előírásainak megsértése esetén a közösségi rendelet
hatálya alá tartozó vizsgálati módszerekre akkreditált laboratóriumok bevonásával a környezetvédelmi,
természetvédelmi és vízügyi felügyelőség (a továbbiakban: felügyelőség) jár el.
(2) Ha az (1) bekezdés szerinti ellenőrzés eredménye alapján a mosó- és tisztítószer a 648/2004/EK rendeletben
megfogalmazott biológiai bonthatóságra vonatkozó követelményeket nem elégíti ki, a felügyelőség határidő
kitűzésével felszólítja a gyártót a hiányosság megszüntetésére, és a hiányosság megszüntetéséig a forgalmazást
megtiltja. (3) Ha a hiányosság megszüntetése nem lehetséges, illetve a gyártó az előírt határidőig annak nem tesz eleget,
a felügyelőség kötelezi a gyártót a termék forgalomból történő kivonására és hulladékként való kezelésére.
(4) Ha az eredményekből megállapítható, hogy a gyártó által az ellenőrzés során közölt adatok nem felelnek meg
a valóságnak, a vizsgálatok költségei a gyártót terhelik.
3. § A 648/2004/EK rendelet 4. cikk (2) bekezdése és 5. cikke szerinti eltérés iránti kérelmet a felületaktív anyagot gyártó
az OKTVF-hez nyújtja be. 4. § (1) A 648/2004/EK rendelet címkézésre vonatkozó rendelkezéseinek megsértése esetén a fogyasztókkal szembeni
tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról szóló törvényben meghatározott hatóság jár el, az ott
meghatározott szabályok szerint. E rendelkezések a fogyasztóvédelemről szóló törvény alkalmazásában
fogyasztóvédelmi rendelkezések. (2) A 648/2004/EK rendelet fogyasztói mosószerekben és az automata mosogatógépekhez való fogyasztói
mosogatószerekben használt foszfátok és más foszforvegyületek koncentrációjának korlátozására vonatkozó
előírásainak megsértése esetén piacfelügyeleti feladat- és hatáskörében a fogyasztóvédelmi hatóság jár el.
5. § Abban az esetben, ha a mosó- és tisztítószer megfelel a 648/2004/EK rendelet előírásainak, azonban kockázatot jelent
az emberek, állatok biztonságára, egészségére, illetve a környezetre, a 2. és 4. §-ban meghatározott hatóságok
a kockázat jellegétől és mértékétől függően a kockázat csökkentésére irányuló intézkedések előírásával egyidejűleg
a forgalmazást, illetve a felhasználást korlátozzák, felfüggesztik vagy megtiltják.
6. § (1) A 648/2004/EK rendelet követelményeinek megfelelő laboratóriumokat a Nemzeti Akkreditáló Testület
(a továbbiakban: Testület) akkreditálja, és elismeri a külföldi akkreditálási okiratokat. A Testület az akkreditált
laboratóriumokról és külföldi elismert okiratokról listát vezet, és az abban bekövetkezett változásokról a tárgyhónapot
követő hónap 10-éig tájékoztatja az OKTVF-et. (2) Amennyiben a Testület felügyeleti vizsgálat során megállapítja, hogy az akkreditált laboratórium nem felel meg
a 648/2004/EK rendelet szerinti követelményeknek, a felügyeleti vizsgálatra vonatkozó rendelkezések szerint eljár.
(3) Az OKTVF a Testület akkreditált szervezetekről és természetes személyekről vezetett nyilvántartása alapján a biológiai
bonthatóság vizsgálatára akkreditált laboratóriumok listájáról, illetve a listában bekövetkezett változásokról
haladéktalanul értesíti az Európai Bizottságot és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes
államok hatóságait. 7. § A környezetvédelemért felelős miniszter az 1., 2. és 4. § szerinti hatóságok kijelöléséről – azok nevének és címének
megjelölésével – tájékoztatja az Európai Bizottságot. 8. § Ez a rendelet 2013. január 2-án lép hatályba.
9. § Ez a rendelet a) a mosó- és tisztítószerekről szóló, 2004. március 31-i 648/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikk
(1) bekezdés, 8. cikk (1)–(3) bekezdése, 10. cikk (1)–(2) bekezdése, 15. cikk (1) bekezdése, 17. cikk (4) bekezdése,
valamint 18. cikke, és b) a 648/2004/EK rendeletnek a fogyasztói mosószerekben és az automata mosogatógépekhez való fogyasztói
mosogatószerekben használt foszfátok és más foszforvegyületek tekintetében történő módosításáról szóló,
2012. március 14-i 259/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikk (8) és (10) bekezdése
végrehajtásához szükséges rendelkezéseket állapítja meg. 10. § Hatályát veszti a mosó- és tisztítószerek hatóanyagai biológiai bonthatóságának ellenőrzéséről és az
információszolgáltatás rendjéről szóló 270/2005. (XII. 15.) Korm. rendelet.
Orbán Viktor s. k.,
miniszterelnök


text:
56/2003. (V. 23.) FVM rendelete a dohány termelői csoportokról.
Az agrárgazdaság fejlesztéséről szóló 1997. évi CXIV.
törvény (a továbbiakban: Tv.) 10. §-a (2) bekezdésének
e) pontjában kapott felhatalmazás alapján — figyelemmel
a Tv. 5. §-ának e) és j) pontjaira — a következőket rendelem el:
1. § (1) A termelői csoportokról szóló 85/2002. (IX. 18.)
FVM rendeletben (a továbbiakban: R.) meghatározott feltételek szerint a nyersdohány-termelők (a továbbiakban:
termelők) kezdeményezésére, az általuk előállított nyersdohány termelésének szervezése, termékeik tárolása, piacképes áruvá történő előkészítése és közös értékesítése céljából dohány termelői csoportok alapíthatók.
(2) Az R. rendelkezéseit az e rendeletben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
2. § A rendelet alkalmazásában
a) nyersdohány: szárított leveles dohány (vámtarifa
szám: 2401 10);
b) termelő: az a természetes személy, jogi személy, illet
ve jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság,
aki (amely) az e rendeletben foglaltak szerinti feltételek
mellett az elsődleges feldolgozó részére történő értékesítés
céljából leveles dohányt termel, illetőleg dohánylevelet
betakarít, szárít és a mezőgazdasági termelők agrártámogatás igénybevételével összefüggő adatszolgáltatásról és
nyilvántartásba vételről szóló 236/1998. (XII. 30.) Korm.
rendeletben foglalt adatszolgáltatási kötelezettségének
eleget tett, és nyilvántartásba vették;
c) a termelői csoport tagja: az a b) pont szerint minősülő
termelő, akit a szövetkezetként, korlátolt felelősségű társaságként vagy zártkörű részvénytársaságként működő,
termelői csoportként elismert vagy előzetesen elismert
szervezetben tagként, névre szóló részvényesként tartanak
nyilván;
d) elsődleges feldolgozó: a nyersdohány fermentálását
végző gazdasági társaság
3. § (1) Termelői csoportként az a szervezet ismerhető el,
amely megfelel az R.-ben foglalt feltételeknek, és amelynek társasági szerződése (alapító okirata, alapszabálya)
(a továbbiakban: alapító okirat) tartalmazza a tagok kötelezettségvállalását arra, hogy
a) a termelői csoport tevékenységét kizárólag nyersdohány termesztésére korlátozza;
b) a piacra szánt teljes termelésüket a termelői csoporton keresztül értékesítik;
c) betartják a termelői csoport által meghatározott termelési, környezetvédelmi és értékesítési szabályokat
(a továbbiakban: közös szabályok);
d) a tag kilépési szándékát legkésőbb a tárgyév október
31-éig írásban jelzi a termelői csoport felé.
e) A 2. § c) pontja szerint minősülő termelői csoporttag csak egy termelői csoportnak lehet tagja.
(2) Az alapító okirat kötelezi a tagokat, hogy az (1) bekezdés szerinti feltételeket a termelői csoport elismerésének napjával, vagy — ha taggá válásuk később következik
be — a tagsági viszony létesítésének napjával tartsák be.
(3) Az R. 4. § (5) bekezdése dohány termelői csoportokra nem alkalmazható.
(4) Az (1) bekezdés b) pontja alkalmazásában a termelői csoporton keresztül történő értékesítés legalább az
alábbi tevékenységekre terjed ki:
a) a termelői csoport összes tagjának teljes nyersdohány termelésére vonatkozó termeltetési szerződés
megkötése a termelői csoport nevében és javára, valamint
b) a termelői csoport összes tagja által megtermelt, és
a közös szabályok szerint előkészített teljes mennyiség
átadása az elsődleges feldolgozónak.
(5) A termelői csoport gondoskodik arról, hogy a tagok
betartsák a közös szabályokat.
(6) A termelői csoportok nem végezhetik a dohány elsődleges feldolgozását.
(7) A termelői csoport köteles évente november 15-éig
írásban értesíteni a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési
Minisztériumot az elismerés feltételéül szolgáló adatokban történt változásokról.
4. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő 8. napon lép
hatályba.
(2) E rendelet 3. §-ának (1)—(2) és (4)—(6) bekezdései
a Magyar Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő
csatlakozásáról szóló nemzetközi szerződést kihirdető törvény hatálybalépésekor hatályát vesztik.
(3) Ez a rendelet az R. rendelkezéseivel közösen a
Magyar Köztársaság és az Európai Közösségek, valamint
azok tagállamai között társulás létesítéséről szóló,
Brüsszelben, 1991. december 16-án aláírt Európai Megállapodás tárgykörében, a megállapodást kihirdető 1994. évi
I. törvény 3. §-ával összhangban a Bizottságnak a nyersdohány-ágazatban a jövedelemtámogatási rendszer, a termelési kvóták és a termelői csoportoknak nyújtandó külön
támogatás tekintetében a 2075/92/EGK tanácsi rendelet
alkalmazása részletes szabályainak meghatározásáról
szóló 2848/98/EK rendelettel összeegyeztethető szabályozást tartalmaz.
Dr. Németh Imre s. k.,
földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter


text:
2/2016. (XI. 18.) TNM utasítása miniszteri biztos kinevezéséről.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény
38. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva az alábbi utasítást adom ki:
1. § A központi államigazgatási szervekről, valamint a  Kormány tagjai és az  államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi
XLIII. törvény (a továbbiakban: Ksztv.) 38. § (2) bekezdése alapján 2016. november 15. napjától 2017. május 14. napjáig
dr. Wetzel Tamást miniszteri biztossá nevezem ki.
2. § A miniszteri biztos feladata
a) a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 4. § (3) és (3a) bekezdése szerinti honosítási eljárással,
b) a magyar állampolgárságról szóló 1993. évi LV. törvény 5. §-a szerinti visszahonosítási eljárással, valamint
c) az állampolgárság-megállapítási eljárással
összefüggő feladatok kormányzati koordinálása.
3. § A miniszteri biztos
a) közreműködik a feladatával összefüggő jogszabályok előkészítésében,
b) gondoskodik a 2. § szerinti feladatokkal összefüggő szervezeti döntések előkészítéséről.
4. § A miniszteri biztos tevékenységét a Miniszterelnök általános helyettese irányítja.
5. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásáért a Ksztv. 38. § (9) bekezdés a) pontja alapján megállapított havi 441 200 Ft
összegű díjazás, valamint a Ksztv. 38. § (6) bekezdése szerinti juttatások illetik meg.
6. § A miniszteri biztost tevékenysége ellátásában titkárság nem segíti.
7. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
8. § Hatályát veszíti a miniszteri biztos kinevezéséről szóló 1/2016. (VI. 8.) TNM utasítás.
Dr. Semjén Zsolt s. k.,
 miniszterelnök-helyettes
 tárca nélküli miniszter


text:
16/2017. (V. 24.) NGM utasítása a Nemzeti Szakképzési és Felnőttképzési Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatáról.
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 73. §
(1) bekezdésében meghatározott hatáskörömben eljárva, a jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény 23. § (4) bekezdés c) pontja,
valamint a Nemzeti Szakképzési és Felnőttképzési Hivatalról szóló 319/2014. (XII. 13.) Korm. rendelet 1. §-a alapján a következő
utasítást adom ki:
1. § A Nemzeti Szakképzési és Felnőttképzési Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatát (a továbbiakban: Szabályzat)
az 1. melléklet tartalmazza.
2. § Ez az utasítás a közzétételét követő napon lép hatályba.
3. § Hatályát veszti a Nemzeti Szakképzési és Felnőttképzési Hivatal Szervezeti és Működési Szabályzatáról szóló 18/2016.
(X. 12.) NGM utasítás.
Varga Mihály s. k.,
 nemzetgazdasági miniszter